Karina Lorentzen (SF), 2009-01-23:
Tillid til vores retssystem og vores dommere er essentielt.
Derfor er SF enig i - og den enighed deler vi med Justitsministeriet og med Domstolsstyrelsen - at dommere ikke bare skal være upartiske, de skal også fremtræde sådan.
Derudover er det også et vigtigt princip, at domstolene er uafhængige og fremtræder som sådan.
Det er der ikke noget nyt i, og Domstolsstyrelsen har faktisk allerede nedfældet regler om dommeres nødvendige neutrale fremtræden i deres personalevejledning.
Ud over den præcisering skal man også være opmærksom på, at dommere faktisk også uden for tjenesten skal opføre sig på en måde, så de viser sig værdige til den agtelse og tillid, som deres stilling kræver, det såkaldte decorumkrav.
Dommere er altså underlagt ganske skrappe krav i forhold til deres adfærd, ytringer og fremtræden.
Men hvad er der så galt med det her lovforslag?
Ja, det vi i SF må stille os ret uforstående over for, er, at Folketinget nu skal blande sig i domstolenes sager.
Det var jo sådan, at en bred politisk front i slutningen af 1990'erne faktisk anerkendte, at der var et behov for at adskille den dømmende magt fra den udøvende magt.
Der var simpelt hen et behov for at sikre domstolenes uafhængighed af Justitsministeriet.
For at sikre den uafhængighed stemte et bredt flertal inklusive Venstre og Konservative for at oprette Domstolsstyrelsen, som nu fik en del af de administrative opgaver tildelt, herunder at bestemme dommeres fremtræden og adfærd.
Den opgave har Domstolsstyrelsen egentlig udfyldt ganske godt, i hvert fald har der aldrig været nogen sager, hvor der har været klaget over dommernes fremtræden i retssager.
Derfor vækker det måben hos mig, at regeringen nu, så snart der kommer en sag, man er uenig med Domstolsstyrelsen i, tilsyneladende så er ligeglad med den konstruktion, man i 1998 stemte for.
Det kan undre, at en konservativ minister nu af rent politiske grunde er parat til at underkende domstolenes uafhængighed og lovgive på områder, som det tilkommer Domstolsstyrelsen at bestemme over.
Uanset hvordan man vender og drejer det, er det her en fuldstændig ubegrundet mistillidserklæring til de danske domstole, dommerne og dommerudnævnelsesprogrammet og en utidig indblanding fra Folketingets side.
Herudover er lovforslaget fyldt med tåbeligheder og selvmodsigelser.
Justitsministeren hævder, at lovforslagets formål er at understøtte befolkningens almindelige respekt for og tillid til domstolene som den dømmende magt.
Det er derfor meget modsigende, at han senere konstaterer, at det er fuldstændig ligegyldigt, hvordan de tilstedeværende i retten føler sig påvirket af og opfatter en dommers adfærd.
Det er faktisk kun, når dommeren gør noget bevidst med religiøse eller politiske undertoner, at det er ulovligt.
Jeg citerer: Opfattelsen hos de tilstedeværende under det pågældende retsmøde efter dommerens egen bevæggrund er således ikke i sig selv afgørende for vurderingen af, om den pågældendes adfærd eller påklædning er omfattet af forbuddet. Det står derfor dommerne frit for at vifte med deres vielsesringe, som jo er en del af det kristne vielsesritual, eller bruge nogle af de talrige kristne …
Det står derfor dommerne frit for at vifte med deres vielsesringe, som jo er en del af det kristne vielsesritual, eller bruge nogle af de talrige kristne ytringer, som findes i vores sprog.
Ministeren har hermed sørget for, at der aldrig bliver basis for at rejse en sag.
Jeg tolker det som et forsøg på fra ministerens side at skrive sig ud af et umanerlig dårligt lovforslag.
Må jeg ironisk foreslå, at ministeren straks efter lovforslagets vedtagelse udsender en vejledning til domstolene om, hvilke ord dommerne skal være påpasselige med at bruge bevidst.
Listen vil blive lang, jeg nævner i flæng ordene sgu, som betyder gud hjælpe mig, pokkers, et mildere udtryk for satan, og gud ved.
Helt fantastisk bliver det sådan, at man vælger at undtage lægdommere fra det her forslag, fordi det er vigtigt, at man her har et repræsentativt udsnit af befolkningen, og at det ikke skal stå i vejen.
Jeg skal blot gøre opmærksom på, at vi faktisk også har en bestemmelse i retsplejeloven, som skal sikre en alsidig rekruttering af dommerne.
Mon ministeren har tænkt over, at når alle inklusive anklagere og advokater bærer kapper i Højesteret, er det for at vise, at det er en overordnet ret, og at kappen her er en del af den mere højtidelige og alvorstunge stemning i de ofte større sager, som finder deres endelige afgørelse her, mens det jo ved byretterne kun vil være dommeren, der har en kappe på.
Dommeren skal altså sidde i sin kappe, mens alle de andre har deres hverdagstøj på.
Det peger mere på dronningen eller en pave.
Kort sagt vil kapperne skabe endnu større afstand mellem borgeren og retssystemet.
Jeg tror, at jeg har ladet forstå ganske tydeligt, at SF er imod det her forslag.
Det er en utidig indblanding i domstolenes uafhængighed, og det er desuden misbrug af Folketingets kostbare tid.
Der er masser af andre tunge emner, som trænger sig på.
Det var bedre, om regeringen forholdt sig til de mange danskere, der i den sidste tid har mistet deres job og forsørgergrundlag, eller de vedvarende skyderier i Københavns gader, som truer almindelige borgere.
Der er i hvert fald opgaver nok at tage fat på, men hvis man på den anden side kan skabe en storm i et glas vand om dommere, ja, så fjerner det jo opmærksomheden fra det ubehagelige, regeringen også skal tage ansvar for.