Lene Espersen (KF), 2010-02-04:
Jeg vil også gerne takke ordførerne for den positive modtagelse, som lovforslaget generelt har fået.
Jeg er faktisk glad for, at der er opbakning til de tre hovedelementer, som lovforslaget indeholder, nemlig at ILO-konventionen om søfarendes arbejdsforhold og EU-direktivet om iværksættelse af den aftale, der er indgået mellem erhvervets parter, om konventionen nu gennemføres, at vi forbedrer sikkerheden til søs, og at sikkerheden for fiskefartøjer også forbedres.
Det, der jo sker med ILO-konventionen, er faktisk, at vi samler mere end 30 konventioner på søfartsområdet.
Der er tale om en meget omfattende regulering af de søfarendes forhold lige fra ansættelseskontrakter til social beskyttelse og kost om bord.
Det er ikke første gang, Folketinget hører om denne sag.
Jeg synes, det er vigtigt at få understreget her, at Folketinget efter sædvanlig praksis har fået en beretning om konventionens vedtagelse og dens indhold, og ligeledes har Folketinget jo også været inddraget, da vi skulle se på det EU-direktiv, der gennemfører væsentlige dele af konventionen.
Som bekendt har dette direktiv baggrund i en social aftale mellem de europæiske organisationer, der repræsenterer henholdsvis arbejdstager- og arbejdsgiversiden på søfartsområdet.
Jeg skal ikke lægge skjul på, at vi har et stærkt ønske fra regeringens side om, at Danmark ratificerer den nye ILO-konvention inden udgangen af året.
Indtil videre har kun fem lande ratificeret, og der skal 30 lande til, før konventionen træder i kraft.
Med en ratifikation inden årets udgang vil vi fra dansk side sende et stærkt signal om, at vi som kvalitetsskibsfartsnation støtter konventionen, og det vil være med til at vise vejen og sætte en høj international standard for kvalitetsskibsfart.
Selv om det er nødvendigt at gennemføre en række lovændringer, så lever dansk skibsfart i meget vidt omfang op til konventionen, men vi sender et vigtigt signal og lægger pres på de andre lande ved allerede nu at sørge for at ratificere.
Konventionen sikrer dermed, at rederierne ikke kan konkurrere på dårlige arbejdsforhold, og også derfor er konventionen et vigtigt skridt i retning af at fremme kvalitetsskibsfart globalt.
Jeg er glad for at høre her, at der er bred opbakning også til de initiativer, der skal forbedre sikkerheden om bord på fiskefartøjer.
Der har været en række forlis og andre ulykker for særlig de mindre fiskefartøjer.
Disse ulykker har store menneskelige omkostninger og er helt uacceptable.
Risikoen for ulykker skal mindskes.
Derfor styrkes kontrolindsatsen, og vi forbedrer sikkerheden til søs.
Dansk Folkeparti og fru Colette L. Brix rejste spørgsmålet om den brugerbetaling, som vi lægger op til for syn af fiskeskibe, og jeg er meget enig med de mange, der her har sagt – bl.a. hr. Mike Legarth – at det jo ikke er en stor byrde, vi pålægger ejerne af fiskefartøjerne.
Et syn hvert femte år med en omkostning på ca. 5.000 kr., eller 1.000 kr. om året, er faktisk ikke en specielt tung byrde.
Men jeg har da fuld forståelse for, at også fiskefartøjer af forskellig størrelse har forskellig omsætning, og derfor lægger vi sådan set også op til, at skibe, som er i orden, typisk slipper billigere, for prisen vil nemlig afhænge af, hvor lang tid der bruges på synet, og det betyder, at hvis man har orden i tingene, så slipper man altså billigere.
Men vi vil også gerne medvirke til at gøre synene lettere og være imødekommende i forhold til den kritik, der har været om, at det her rammer erhvervet for hårdt.
Derfor vil Søfartsstyrelsen sikre, at de synsskemaer, som inspektørerne skal udfylde under synene, bliver gjort tilgængelige i forvejen, f.eks. på Søfartsstyrelsens hjemmeside.
Det betyder, at ejerne af skibene på forhånd vil kunne se, hvad der bliver kigget på, og hvordan man ligesom skal sikre, at tingene er fuldstændig i orden.
Dermed har ejerne af skibene faktisk også en mulighed for at holde prisen nede, når synet bliver gennemført.
Der er så også under behandlingen af forslaget blevet rejst spørgsmålet om det her med at give tilladelse til private forhyrings- og formidlingstjenester.
Det er der flere der har været inde på.
Konventionen stiller krav til private forhyrings- og formidlingstjenester for søfarende.
Det forudsættes således, at der er opbygget et system, der kan sikre de søfarendes rettigheder.
Jeg mener ikke, at tiden er til, at vi opretholder et forbud mod privat forhyring i Danmark, og derfor ophæver vi forbuddet, men det er selvfølgelig helt afgørende for mig, at private forhyringskontorer i Danmark skal leve op til konventionens krav, så vi sikrer, at de søfarende får en ordentlig behandling, og det er det, som lovforslaget forsøger at adressere.
Derudover har der været en lang række andre mere eller mindre tekniske spørgsmål.