runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Johs. Poulsen (RV), 2009-12-01:
Det var et eksempel på, hvordan man fuldstændig og totalt kunne lade være med at svare på et spørgsmål.
Det, jeg spurgte om, var, om det ikke var Dansk Folkepartis opfattelse, at det havde været god skik at indkalde den kreds, som oprindelig indgik en aftale om, at det her kørte i 4 år, og som også aftalte, at når de 4 år var gået, skulle man tage stilling til, om det skulle videreføres og i givet fald hvordan.
Det hørte jeg ikke et eneste svar på.
Men jeg kan så forstå, at Dansk Folkeparti ligesom regeringen ikke synes, at det er god skik at indkalde folk, man ellers har aftalt med, at man skal kigge på det i fællesskab.
Det synes jeg er underligt.
Men spørgsmål 2: Kan Dansk Folkeparti ikke se, at et vist statsligt engagement, som man kender det f.eks. på musikområdet, er med til at fremme et område, også i kommunerne?
Vi har også i Det Radikale Venstre stor tillid til kommunerne og deres evner, og vi kan jo se, at mange kommuner er meget bedre til at føre kulturpolitik, end VKO-flertallet herinde er.
Og kunne Dansk Folkeparti ikke tænke sig, at der kom udvikling på det her område – billedkunstområdet?
Karin Nødgaard (DF), 2009-12-01:
Det har den gjort, og så har man haft en tiltro til, at det kunne fortsætte også i kommunalt regi.
Vi har været meget lydhøre, og jeg vil sige, at det altså ikke er på grund af oppositionens snak om det, at der er sket noget.
Jeg synes, at både regeringen og Dansk Folkeparti er meget lydhøre over for de forskellige interessegrupper, der er, og derfor har vi så valgt at gøre, som vi har gjort, at prioritere netop huskunstnerordningen.
Det synes jeg er helt fair; vi sidder med ved forhandlingsbordet vedrørende finansloven, og det gør vi, fordi vi gerne vil have medindflydelse på, hvordan statens penge bruges.
Johs. Poulsen (RV), 2009-12-01:
Jeg synes også, det er en lille smule ærgerligt, at Dansk Folkepartis ordfører nu løber fra den prioritering, som jeg egentlig hørte ordføreren starte med at påtage sig.
For ét er jo, kan man sige, at foretage en prioritering og påtage sig ansvaret for den.
Noget andet er bagefter, som her i det sidste svar, at sige: Nej, der ligger ikke nogen prioritering der.
Selvfølgelig ligger der en prioritering, når man vælger noget frem for noget andet.
Men det, jeg vil spørge ordføreren om, er egentlig, om det ikke er ordførerens opfattelse og Dansk Folkepartis opfattelse, at det i forlængelse af den aftale, der blev indgået i 2006, havde været mest rigtigt at samle de partier, der var med dengang, til en drøftelse af, hvorvidt ordningen skulle videreføres, og hvis man syntes, den skulle videreføres, hvordan.
Jeg spørger altså nu Dansk Folkeparti, om man ikke fra Dansk Folkepartis side synes, at det ville være en god skik.
Karin Nødgaard (DF), 2009-12-01:
Nej, det kan jeg ikke.
Det er sådan, at man en gang imellem må vurdere, hvad man har af ressourcer, og det er sådan, at i den her sag har vi vurderet, at det var godt at give et ordentligt fremstød til huskunstnerordningen, og det er den prioritering, vi har lavet.
Pernille Frahm (SF), 2009-12-01:
Det her var en forsøgsordning, en samlet pakke, som flere partier har været med til at forhandle igennem, og så viser forsøget sig at være en succes.
Så piller Dansk Folkeparti sammen med regeringen ét område ud og siger: Det her fortsætter, det andet må sejle sin egen sø.
Det er da at sige, at vi prioriterer den ene ting, men vi prioriterer ikke den anden ting.
Kan ordføreren ikke følge mig i min undren over det?
Karin Nødgaard (DF), 2009-12-01:
Nej, men jeg vil nok have lov til at sige – jeg vil gerne gentage mig selv – at vi jo netop har fået afsat nogle ressourcer til huskunstnerordningen, det synes jeg vi har prioriteret meget højt, altså at vi gerne vil støtte nogle ting.
Og jeg synes jo, vi en gang imellem skal turde nogle ting, og jeg har altså tillid til, at kommunerne kan klare mange af de her opgaver.
Pernille Frahm (SF), 2009-12-01:
De ordninger, vi diskuterer i dag, var jo oprindelig en samlet pakke, som flere partier var med til at indføre, dels ud fra ønsket om at sikre børn i den danske folkeskole rigtige kvalitetskulturtilbud i løbet af deres skolegang, dels for at lappe et hul, der var i fødekæden på det billedkunstneriske felt.
Med hensyn til det første med at sikre kulturtilbud af kvalitet i folkeskolen er vi jo bagud i forhold til vores nabolande, må man sige.
Og det er rigtig, rigtig ærgerligt, at vi ikke i højere grad tør satse rigtig på vores unge.
Det er, som om det her med finanskrisen rammer på den måde, at ikke bare skal vi blive fattige, vi skal åbenbart også alle sammen blive lidt dummere.
Men ideen var jo, at man med det billedkunstneriske grundkursus, som nu ikke fortsætter, skulle sikre fødekæden på billedkunstområdet – den fødekæde, der skulle sikre, at vi fik talentudvikling, svarende til MGK på musikområdet.
Det skulle sikre både det kvalitative og også det geografiske.
Problemet er jo – hvis man kan kalde det et problem, det ved jeg ikke – at alle unge ikke vokser op i København og Århus; gudskelov for det, vil jeg snarere sige, det er ikke et problem.
Men de unge kan løbe ind i problemer, fordi der er så langt til at få de kulturelle og kunstneriske udfordringer, som er forudsætningen for, at man kommer videre i det her, og det hul ville vi så lappe på igennem en forsøgsordning.
Forsøgsordningen har jo vist sig at være en stor succes; den bliver rost alle steder fra.
F.eks. har formanden for Kunstrådet, Mads Øvlisen, sagt, at han er helt enig med kulturministeren i, at vi ikke må lade børn og unge vokse op og blive kulturløse.
Han har også advaret og sagt, at der bare ikke er sammenhæng mellem den udtalelse og så det, vi rent faktisk gør.
Han stiller spørgsmålet, om vi overhovedet vil have kultur i det her land.
Og det kommer jo fra en mand, som ikke just er ræverød, i hvert fald ikke partimæssigt.
Der var flere partier med i ordningen i sin tid, og nu har kulturministeren valgt at plukke i dem; man har plukket dem, man gider samarbejde med, ud, og det er åbenbart kun Dansk Folkeparti; dem, man ikke gider samarbejde med, er åbenbart alle de andre partier, der i sin tid stod bag ordningen.
Man har også plukket det ud, man synes man gider støtte, og det er åbenbart kun huskunstnerordningen, mens man har fravalgt det andet, som rent faktisk lukkede et hul på det billedkunstneriske område.
Det synes jeg er rigtig, rigtig ærgerligt.
Jeg synes, det er ærgerligt, at man vælger at lade være med at inddrage de partier, der i sin tid har været med til at udarbejde den her model, og det, jeg synes er allerallerværst, er, at det er udtryk for en fuldstændig vanvittig prioritering.
De her billedkunstneriske grundkurser er åbenbart mindre værd end en flagstang i Estland.
Trist.
Karin Nødgaard (DF), 2009-12-01:
Jeg tror faktisk, at Dansk Folkeparti har en større tiltro til kommunerne, end Socialdemokraterne har.
Det er sådan, at vi er overbeviste om, at kommunerne sagtens kan varetage mange af de opgaver, de har.
Jeg synes, at det er lidt problematisk, hvis vi ikke en gang imellem herindefra må give et skub, også økonomisk, til nogle ting, så vi kan prøve at se, om de er bæredygtige.
Det synes jeg også jeg nævnte i min ordførertale.
Jeg vil sige, at vi da netop i Dansk Folkeparti har oplevet at være med ved finanslovforhandlingerne og fået noget igennem.
Det er jo mere end det, som Socialdemokraterne opnåede.
Mogens Jensen (S), 2009-12-01:
Jeg er glad for, at Dansk Folkepartis ordfører står ved den prioritering, at man altså nedprioriterer danske børn og unges adgang til billedkunstneriske grundkurser, til at komme på kulturskoler, til fordel for bl.a. at rejse en flagstang, hvor en og anden myte siger, at Dannebrog faldt ned i Estland.
Det er fint nok, så kender vi prioriteringerne.
Så det er jeg glad for.
Dansk Folkepartis ordfører siger nu igen, at det er kommunerne, der skal tage over.
Dansk Folkeparti har her i Folketingssalen lagt stemmer til, at kommunerne også skal overtage mere ansvar for finansiering af egnsteatre, mere ansvar for finansiering af de rytmiske spillesteder, mere ansvar for finansiering af andre kulturinitiativer, og jeg vil derfor spørge: Hvor meget tror Dansk Folkepartis ordfører at kommunerne er i stand til at bære alle de her krav, som bl.a. Dansk Folkeparti vælter over på dem i øjeblikket?
Karin Nødgaard (DF), 2009-12-01:
Det er jo nok også derfor, vi ikke er medlemmer af samme parti, når vi nu prioriterer forskelligt.
Vi synes, vi har fået lavet en rigtig god finanslovaftale, hvor vi har prioriteret bredt på nogle områder, som har betydet meget for Dansk Folkeparti.
Det kan også være i forbindelse med huskunstnerordningen.
Så jeg synes måske ikke, at det er en helt relevant kritik at komme med, for vi er jo af forskellige holdninger.
Men så vil jeg gerne sige i forbindelse med det med kommunerne, at der er det altså sådan, at vi i Dansk Folkeparti har en stor tiltro til, at kommunerne kan leve op til den opgave, der nu engang er dem pålagt, og vi ved, der er store kommuner i dag.
Derudover er der jo også mulighed for, at man på tværs af kommunerne kan lave et samarbejde om nogle af de her ordninger.
Som Venstres ordfører, hr. Preben Rudiengaard, var inde på, ved vi jo, at der for Midt- og Vestsjælland faktisk er nogle ordninger, som kører for de her kurser.
Så det er jo ikke sådan, som man får at vide her fra hr. Mogens Jensens side, at vi ikke vil lade noget fortsætte.
Jo, vi har ikke noget imod, at det fortsætter – overhovedet ikke.
Mogens Jensen (S), 2009-12-01:
Det er jo ikke lykkedes at få en forklaring på det fra kulturministeren.
Måske kan Dansk Folkepartis ordfører bidrage.
Hvorfor er det, at staten skal understøtte kommunerne i at køre musikalske grundkurser, mens man har valgt ikke understøtte kommunerne i at køre billedkunstneriske grundkurser?
Og hvorfor retter Dansk Folkeparti sig ikke efter de anbefalinger, der kommer i evalueringsrapporten, hvor man anbefaler, at de her ordninger fortsætter, også de billedkunstneriske grundkurser, fordi der er et stort potentiale i dem, og man giver dem lige så positive anbefalinger, som man sådan set giver huskunstnerordningen?
Jeg forstår, at Dansk Folkeparti bryster sig af de økonomiske prioriteringer.
Jeg synes, at det er en mærkelig prioritering, hvis det endelig handler om at finde penge til dansk kultur.
Preben Rudiengaard (V), 2009-12-01:
Nu må jeg med hensyn til huskunstnerordningen sige, at der er vi oppe i et væsentligt større beløb, som vi giver til den.
I den her sammenhæng drejer det sig om 3,1-5 mio. kr.
Derfor har vi selvfølgelig valgt at sige, at den tunge ting og den store ting er huskunstnerordningen, og den har vi givet penge til.
Lad kommunerne gøre det selv, for alle ved jo godt, at hvis det er således, at man bare skal have dryp af penge til det hele tiden, kan man miste den lokale og kommunale kreativitet og udvikling.
Derfor ligger der en udfordring her for kommunerne.
Vi har hjulpet dem i gang, så lad dem selv videreføre det her.
Pernille Frahm (SF), 2009-12-01:
Jeg har da også tillid til kommunerne.
Det er ikke mit parti, der render rundt og stiller meget, meget firkantede, præcise krav til, hvad kommunerne skal på ældreområdet og sådan noget.
Men jeg forstår ikke, hvorfor man har tillid til, at kommunerne på lige præcis de billedkunstneriske grundkurser godt kan løfte opgaverne, men når det drejer sig om huskunstnerordningen, kan de ikke.
Der må man gerne støtte, men det andet behøver man ikke støtte.
Jeg forstår det specielt ikke, når erfaringen jo viser, at ordningen netop lukkede et hul, der var der.
Det var altså en opgave, som kommunerne ikke havde været i stand til at løfte, og som vi herindefra besluttede vi gerne ville løfte.
Nu mener Dansk Folkepartis ordfører så, at vi ikke behøver spekulere mere på det, nu skal det nok gå fint.
Den modsætning forstår jeg ikke.
Leif Lahn Jensen (S), 2009-12-01:
Det er jo spændende.
Nu får vi at vide, at det, vi kommer med, er slapt og vattet.
Jeg kan jo også høre, når jeg nu har hørt på talerne i dag og den her debat, at ordførerne fra Venstre og Dansk Folkeparti ikke engang kunne forklare de her nye tal, som vi er kommet med.
Men det prøver ministeren så, og jeg må så høre ministeren om noget.
Ministeren sagde, at ministeren har vidner på, at han fra starten af ville have de her 5 pct. med, fra starten af var sikker på, at de 5 pct. skulle med.
Det kunne jo være interessant, hvis vi fik at vide: Hvor står det på skrift?
Omvendt vil jeg sige, at jeg, hvis ministeren fra starten af vidste det her, jo så kan se, at det i 2006 var på 84,9 pct., og det vidste ministeren jo udmærket godt, når han fra starten af havde vidner på, at han ville have det her med.
Vil det sige, at ministeren i 2006 har sat sig et mål, der lød på 0,1 pct.?
Helle Sjelle (KF), 2009-12-01:
Nej, men vi er jo nødt til at foretage en prioritering.
Vi har kun X antal midler til rådighed, og frem for at smøre et tyndt lag ud over det hele, er vi nødt til at prioritere, og det er det, vi har gjort – også ved at vælge huskunstnerordningen.
Johs. Poulsen (RV), 2009-12-01:
Regeringspartierne har ikke noget ansvar for det finanslovforslag, der fremsættes, kan jeg forstå på det svar.
Det er jo en interessant oplysning.
Jeg vil så spørge – og nu citerer jeg fra ordførerens indlæg –
om det er udtryk for, at man prioriterer kvalitet frem for kvantitet, når man ikke mener, at der skal være en finansiering af billedkunstnerisk grundkursus fremover.
Og det er et direkte citat: Man prioriterer kvalitet frem for kvantitet.
Vil det sige, at man mener, at det har været kvantitet?
Helle Sjelle (KF), 2009-12-01:
Jamen det må man jo spørge finansministeren om.
Det er finansministeren, der fremsætter finanslovforslaget.
Johs. Poulsen (RV), 2009-12-01:
Tak for det.
Nu gjorde fru Helle Sjelle en del ud af at fortælle, at regeringen havde overhalet oppositionen, fordi man jo nu havde finansieret en videreførelse af huskunstnerordningen, og det lå jo i det her forslag, at det var det, man skulle lægge op til at gøre.
Det har vi allerede vendt, men jeg må så spørge fru Helle Sjelle: Hvad er så grunden til, at regeringspartierne ikke havde huskunstnerordningen med i deres finanslovforslag?
Preben Rudiengaard (V), 2009-12-01:
Jeg synes, at fru Pernille Frahm maner spøgelser frem, for jeg hørte i ordførertalen, at de her BGK'er nu ikke ville fortsætte.
Hvilket belæg er der for det?
Kommunerne har jo fået et redskab til, at der virkelig ligger et potentiale i det.
Der er ikke penge fra staten til det her, men hvordan kan fru Pernille Frahm så skråsikkert gå ud nu og sige, at de ikke fortsætter?
Kan noget i kommuner kun fortsætte, hvis der er en statslig substitution til de her ting?
Mogens Jensen (S), 2009-12-01:
Men vil den konservative ordfører så ikke fortælle mig, hvad det er, der er dårligt ved de billedkunstneriske grundkurser og ved forsøgene med kulturskoler, der gør, at de ikke skal prioriteres?
Vi har evalueringsrapporter – nu er det sagt mange gange – der klart anbefaler, at de skal fortsætte.
Vi har et Statens Kunstråd, der siger, at de skal fortsætte.
Hvad er det, der er dårligt ved dem, hvorfor er det, det ene bliver prioriteret frem for det andet, og hvorfor sikrer man ikke, at det samlede forsøg og de samlede ordninger kan fortsætte?
Man siger oven i købet, at de her forsøg med billedkunstneriske grundkurser og kulturskoler ikke har fået den tid, der var nødvendig, til at de kunne færdiggøres.
Er det ikke spild af de penge, der allerede er investeret, når man ikke sørger for at følge det op og sørger for, at forsøgene bliver fulgt til dørs?
Det vil jeg godt bede den konservative ordfører svare på.
Helle Sjelle (KF), 2009-12-01:
Jamen vi har, som jeg sagde i min indledning, valgt at prioritere, og vi har altså valgt at prioritere f.eks. huskunstnerordningen, for det synes vi er en god ordning, og derfor har vi valgt at videreføre den ordning.
Mogens Jensen (S), 2009-12-01:
Jeg gad nok vide, hvordan situationen havde været i forhold til det med huskunstnerordningen med den valne holdning, Det Konservative Folkeparti og for den sags skyld også kulturministeren og Venstre har haft i den her sag.
Hvis ikke vi havde haft en opposition, der havde råbt og skreget om det her, hvis ikke vi havde haft et Statens Kunstråd, der vedholdende var blevet ved med at forsøge at råbe kulturministeren op og har forsøgt det et år, så tror jeg, den konservative ordfører roligt kan regne med, at det her forslag så overhovedet ikke var blevet gennemført.
Men jeg vil godt spørge den konservative ordfører, når ordføreren nu taler så meget om prioriteringer: Kunne det være så vanskeligt at finde 3,5 mio. kr. om året, særlig set i lyset af, at man f.eks. bruger 110 mio. kr. til foreninger og idrætsorganisationer næste år?
Er det ikke et lille tal?
Helle Sjelle (KF), 2009-12-01:
Beslutningsforslaget fra oppositionen indeholder, som vi også her tidligere i dag har hørt, to forslag.
Det ene er, må man sige, ikke længere relevant, og det andet kan vi Konservative ikke bakke op om.
Det ene forslag går ud på at pålægge regeringen at videreføre huskunstnerordningen, som vi også har været inde på tidligere.
Men i aftalen om finansloven for 2010 – bliver jeg nødt til at sige – har regeringen og Dansk Folkeparti altså allerede besluttet at videreføre den ordning til og med 2013.
Jeg vil heller ikke lægge skjul på, at det er vi Konservative rigtig, rigtig glade for.
Vi mener nemlig, at kunst og kultur er med til at holde sammen på vores samfund, og derfor er vi også tilhængere af, at børn allerede tidligt bliver introduceret til både kunst og kultur.
Endnu en gang – det fristes man jo til at sige –
har regeringen altså overhalet oppositionen.
Den anden del af beslutningsforslaget fra oppositionen vil pålægge regeringen at videreføre puljen til forsøg med kulturskoler og billedkunstneriske grundskoler.
Men i sin evaluering af puljen konkluderer man jo, at 3 mio. kr. årligt og 1-årige forsøgsperioder er for lidt.
Det vil så sige, at hvis den her ordning skal videreføres på en meningsfuld måde, kræver det flere skattekroner.
Vi må som politikere af og til træffe nogle ubehagelige beslutninger og ikke bare som oppositionen sige ja til alle udgiftskrævende forslag.
I kulturpolitikken vil vi Konservative prioritere kvalitet frem for kvantitet i form af utallige kulturstøtteordninger, der som følge af mangelfuld finansiering løber ud i sandet.
Samlet set er der altså god grund til afvise beslutningsforslaget, og det gør vi så fra De Konservatives side.
Pernille Frahm (SF), 2009-12-01:
Jeg har to ting at sige til ordføreren fra Venstre.
Den ene er, at hvis man tæller op, hvor mange borgmestre Venstre har siddende rundtomkring i kommunerne, og hvor mange borgmestre SF har siddende rundtomkring i kommunerne, så tror jeg nok, hvis der skal trykkes på maven, at det er Venstre, der skal til at trykke lidt.
Den anden er, at jeg vil love, at en regering, som kommer efter næste valg, vil have et lidt større ansvar for, hvad der sker ude i kommunerne, end den regering, der sidder nu, udviser.
Preben Rudiengaard (V), 2009-12-01:
Jamen jeg vil godt sige, at nu holder jeg selv op i kommunalpolitik om en måned, så jeg kan jo ikke love noget.
Men vi har da den holdning ovre på vestkysten, hvor jeg bor, at der vil vi også gerne have en kulturel udvikling, så det er min forventning, at man også fremover vil fortsætte med det.
Med alle de SF'ere, der er kommet ind i de danske kommuner her ved det just overståede kommunevalg, vil fru Pernille Frahm, som er lige så interesseret i det, som jeg er, så ikke love mig, at hun vil prøve at stimulere sine kollegaer til at finde de minimale midler i et kæmpe kommunalt budget til netop også at få BGK'erne til at fungere, for det er så vitalt for os alle sammen?
Vil fru Pernille Frahm love mig at gå op og klemme dem lidt?
Jeg skal nok klemme mine Venstrefolk, vil fru Pernille Frahm gøre det samme med sine SF'ere?
Pernille Frahm (SF), 2009-12-01:
Altså, ordføreren ved jo lige så godt som jeg, at sammenhængen mellem, hvad man kan, og hvad man har råd til, er meget tæt.
F.eks. havde vi tidligere på dagen en debat om de kreative fag i skolen, hvor det viser sig, at kommunerne ligger under minimumsniveau med hensyn til de timer, børnene får i folkeskolen.
Det er jo ikke et tilfælde, det er jo ikke for sjov, at kommunerne ikke giver børnene alle de timer i folkeskolen, vi alle sammen godt kunne ønske os.
Det er jo en økonomisk prioritering, kommunerne er ude i.
Spørgsmålet er så, om ordføreren fra Venstre – jeg spurgte ham om det, da han stod heroppe på talerstolen i sin tid – tror, at det f.eks. vil fortsætte i hans egen kommune, at man vil lave billedkunstneriske grundkurser i hans egen kommune.
Men erfaringerne er desværre ikke i den retning.
Helle Sjelle (KF), 2009-12-01:
Jeg håber bestemt ikke, at pengene er spildt.
Men jeg bliver jo også nødt til at sige til hr. Mogens Jensen, at vi står foran en benhård prioritering, og der har vi prioriteret huskunstnerordningen, som har været ufattelig populær og også er rigtig veldokumenteret.
Derimod må man sige, at der skal lidt mere til for at få den fulde effekt og se den fulde nytte af det andet.
Det er også det, som hr. Mogens Jensen lige har fremført her i sit spørgsmål, og vi har altså som sagt valgt at prioritere, og derfor prioriterer vi huskunstnerordningen frem for det andet.
Pernille Frahm (SF), 2009-12-01:
Spørgsmålet er bare, hvorfor den her logik kun skal ramme de billedkunstneriske grundkurser, som jo netop fylder et åbenlyst hul ud på billedkunstområdet.
Hvorfor er det her, det skal ramme?
Hvorfor bruger man ikke den logik på huskunstnerordningen?
Hvorfor holdt regeringen f.eks. ikke fast i, at det hele skulle spares væk?
Det gjorde regeringen netop ikke, fordi man godt ved, at hvis man ikke giver det her lille tilskud – som jeg er enig i er et beskedent tilskud, og derfor er det også så uforståeligt, at det ikke gives – så falder ordningen fra hinanden, fordi pengene ikke er der til det ude i kommunerne.
Hvorfor skal den logik kun ramme de her billedkunstneriske grundkurser og ikke den anden del af ordningen, nemlig huskunstnerordningen?
Preben Rudiengaard (V), 2009-12-01:
Nu vil jeg gerne sige til fru Pernille Frahm, at af det, jeg har kunnet læse mig til, drejer det sig om, at vi har 22 projekter i gang til en sum på 3,1 mio. kr.
Så kan vi dividere det ene tal op i det andet.
Det er jo ikke det kæmpestore beløb, det drejer sig om.
Så har ministeren i svaret til hr. Mogens Jensen været inde på et beløb på 5 mio. kr., hvis det skulle være.
Og der vil jeg sige, at det, der skal finansieres af kommunerne, er 5 mio. kr. divideret med 22.
Jeg synes, at det er tåbeligt, hvis kommunerne på deres budget ikke kan finde i gennemsnit 200.000 kr. eller 300.000 kr., lidt afhængig af hvad det er for nogle projekter, de har kørt for at styrke den kunstneriske udvikling.
Det drejer sig jo ikke om mere end de 22 projekter, så derfor vil jeg sige: Lad dog kommunerne køre det her.
Jeg har ikke den samme ængstelse, jeg kender mine kommunale kolleger så godt, at jeg ved, at det her vil de også, og at det skal der findes penge til.
Pernille Frahm (SF), 2009-12-01:
Jeg vil starte med at kvittere for, at kulturministeren har sikret overlevelsen for huskunstnerordningen.
Det er vi mange der er rigtig glade for.
Men jeg er sådan lidt irriteret over den måde, det foregår på.
Det er jo oprindelig et forslag, som flere partier har været med til at lave.
Det har været en forsøgsordning, som flere partier står bag.
Og ved finanslovforhandlingerne smider kulturministeren det hele over bord – intet er tilbage.
Og så vælger man selektivt et enkelt parti ud og siger: Ja, det vil vi gerne lave en aftale om og kun om en lille del af det, som alle ellers var enige om var en rigtig god idé.
Jeg synes, det lover rigtig dårligt for, hvordan vi vil lave forlig herinde i fremtiden og for tilliden mellem oppositionen og regeringen.
Jeg vil gerne høre, om ministeren har nogle planer for, hvordan man kan sikre, at der er en bedre dialog mellem kulturministeren og oppositionen, sådan at vi ikke kommer ud for flere af de her underlige frem og tilbage-situationer og så sliber vi knivene og så kaster vi dem bort alligevel-handlinger.