runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henrik Høegh (V), 2008-11-12:
Jeg har, som jeg siger, ikke noget imod, at alle parter er med her.
Men det er vigtigt, at der er en undergruppe, hvor alle partierne er samlet, og at de her finder ud af: Hvem er det, vi har behov for at høre for at skabe det rigtige grundlag for at komme videre?
Jeg synes, vi har god tradition for, at vi får lavet nogle høringer, hvor vi kommer hele vejen rundt, og det er jeg sikker på at vi også kan gøre her.
Henrik Høegh (V), 2008-11-12:
Jeg har kun tilbage at sige, at vi er enige i den sunde diæt, når det gælder en sund finanspolitik og nogle sunde statsbudgetter.
Men for f.eks. at undgå spekulation mod den danske krone er det vigtigt, at vi er med i arbejdet med tilretning, transparence og indsigt i de internationale finansielle markeder, og det står vi uden for i øjeblikket.
Så jeg er enig i den sunde finanspolitik og den sunde diæt, men jeg er ikke enig i, at vi skal stå uden for euroen.
De to ting kan kombineres rigtig godt, uden at det har de politiske og økonomiske omkostninger ved at stå uden for, som vi ser i dag.
Jesper Langballe (DF), 2008-11-12:
Det var jo ikke et svar på det, jeg spurgte hr. Henrik Høegh om.
Med hensyn til det der med, at det koster på renten, ved vi jo alle sammen, at her under finanskrisen kommer vi til at betale lidt mere i rente, og i den forbindelse kunne jeg jo spørge hr. Henrik Høegh: Er det ikke rigtigt, at før den øjeblikkelige finanskrise indtraf, var det tilsyneladende en kæmpe fordel for Danmark at stå uden for euroen, fordi Danmark under denne regering har oparbejdet en bomstærk økonomi, måske den stærkeste i verden, mens det går rigtig skidt i de fleste eurolande?
Må jeg så lige sige til det med fastkurspolitikken, at den er der jo stort set enighed om at vi skal fortsætte med.
Men det kunne jo være, det var godt at have det redskab i behold, at man i en ganske bestemt situation sagde: Nej, her vil vi godt have lov til at ændre kursen.
At sige nej til den mulighed ville, som hr. Morten Messerschmidt sagde, svare til at smide rattet ud af vinduet, for det går jo godt.
Henrik Høegh (V), 2008-11-12:
For det første ligger vores suverænitet jo i vores fastkurspolitik, og dermed er vi afhængige af vedtagelser om rentepolitik og pengepolitik i eurosamarbejdet.
For det andet er jeg er enig med hr. Jesper Langballe i, at finanspolitisk har vi spist en god, sund kost i Danmark, og det har jo gjort, at vi står stærkt med en fastkurspolitik.
Jeg er bare ikke enig i, at det er et argument for at holde sig ude af eurosamarbejdet, for nu ser vi på renten, at det koster.
Det koster for alle familier med lån i et hus, og vi ser, at nu koster det væsentligt mere på politisk indflydelse, end det gjorde, da vi tog stilling til spørgsmålet sidste gang ved afstemningen om euroen.
Jesper Langballe (DF), 2008-11-12:
Hr. Henrik Høeghs partifælle, statsministeren, var ligesom flere andre i denne debat som et svar til os andre inde på, at i forvejen er Danmark jo slet ikke suveræn i sin pengepolitik, fordi der er en række begrænsninger.
Der blev nævnt 3-pct.s-grænsen for underskud, og der blev nævnt vækst- og stabilitetspagten.
Er der ikke her tale om en diæt, som er god, sund kost, og som Danmark derfor overholder, mens eurolandene i vidt omfang ikke overholder vækstog stabilitetspagten?
Er det ikke en iagttagelse, som gør det værd at tænke over, om det egentlig ikke er os, der fortsat har suveræniteten i behold uden euroen?
Henrik Høegh (V), 2008-11-12:
Som fru Margrethe Vestager også svarede nogle gange i sin runde, er det jo sådan, at vækst- og stabilitetspagten er en aftale om, inden for hvilke rammer man skal køre sin nationale økonomi.
Det er rigtigt, at der har været nogle forhold i en række forskellige lande, så de ikke har kunnet overholde de regler.
Men det er netop her, eurosamarbejdet er med til at støtte og er med til at fastsætte regler og rammer for, at nu skal man tilbage.
Det vil sige, at nu skal man i gode tider sætte penge til side på de nationale budgetter for at have nogle til dårlige tider, så vækst- og stabilitetspagten er med til at stabilisere.
Selv om de lande overskrider konvergenskriterierne et år, er der krav om, at de kommer tilbage på linjen.
Hans Kristian Skibby (DF), 2008-11-12:
Ja, jeg har kun markeret på tastaturet.
Jeg vil gerne spørge om noget, der selvfølgelig har med det her at gøre, men som måske også har en lidt anden indgangsvinkel.
Det er med hensyn til den vækst- og stabilitetspagt, der er mellem eurolandene, og hvor vi jo kan se, at en lang, lang række, også af de store medlemslande, faktisk overhovedet ikke har intentioner om at overholde de aftaler, de selv er bundet op på via denne stabilitetspagt.
Jeg vil gerne spørge Venstres ordfører: Når nu Frankrig, Italien, Grækenland og en lang række andre eurolande overhovedet ikke kan overholde reglerne om konvergenskrav med et maks. antal milliarder i underskud på driftsbudgettet osv., hvilke sanktioner vil man så skulle indføre over for de lande, og hvad synes ordføreren egentlig om, at der overhovedet ikke er nogen sanktioner over for de lande, som ikke holder egne indgåede aftaler, sådan som det er nu?
De aftaler vil vi jo også blive forpligtet af, hvis Danmark uheldigvis engang skulle blive en del af eurosamarbejdet, og det vil jeg gerne have ordførerens kommentar til.
Henrik Høegh (V), 2008-11-12:
Jeg er helt enig i, at i en situation med finansiel ro og en fastkurspolitik fra Danmarks side over for euroen har det begrænsede omkostninger at stå udenfor.
Men det, der er blevet tydeliggjort nu, hvor vi har en finansiel uro, er for det første, at nu kan vi få øje på nogle tydelige omkostninger i form af rentespændet, og for det andet kan vi nu også tydeligt få øje på nogle politiske omkostninger, i og med at eurogruppen er begyndt at debattere arbejdsmarkedspolitik, klima, energi og ikke mindst EU’s globale placering i det finansielle marked, altså netop det, vi også debatterer i udvalget i øjeblikket: Hvordan kan vi lave nogle fælles rammer og nogle fælles spilleregler for kapital- og hedgefonde?
I den forgangne tid har vi bare ingen indflydelse haft på den politik, vi er nødt til at lægge en fast kurs på grundlag af.
Hans Kristian Skibby (DF), 2008-11-12:
Tak, hr. formand.
I forbindelse med hr. Henrik Høeghs ordførertale noterede jeg mig, at det jo blev nævnt, at det har haft store økonomiske omkostninger for Danmark, at vi ikke har været med i euroen siden 2000, hvor vi i hvert fald havde mulighed for at stemme om at komme med i eurosamarbejdet.
Hr. Henrik Høegh nævnte også som argument og hovedpointe netop den omtalte DIIS-rapport fra for ikke så forfærdelig længe siden og rentespændet på 1,75 pct. Jeg vil gerne spørge ordføreren: Hvis vi nu går tilbage og kigger på andre økonomers udtalelser, siger f.eks. cheføkonom Helge Pedersen, at økonomisk set klarer Danmark sig fint med kronen.
Vi klarer os ganske udmærket uden for euroen, og økonomisk set er der ikke den store gevinst ved at gå med, da der er meget stor tillid til den danske fastkurspolitik.
Medlemskab af euroen er udelukkende et spørgsmål om politisk indflydelse.
Det falder jo fint i tråd med det, der blev konkluderet af de økonomiske vismænd tilbage i 2000.
De sagde jo netop, at de økonomiske gevinster ville være ganske, ganske små og ubetydelige, hvis de overhovedet var der, og jeg vil gerne spørge ordføreren: Mener ordføreren ikke også, at vi måske kunne prøve at kigge lidt på de argumenter, som er kommet fra de økonomiske vismænd, og de argumenter, der kommer fra uvildige økonomer?
Henrik Høegh (V), 2008-11-12:
Jeg er ikke et øjeblik i tvivl om, at DIIS-rapportens begrundelser, anbefalinger og gennemgang af problematikker også vil blive en del af den her høring.
Men som jeg efterhånden har sagt nogle gange, har vi tradition for, at vi kommer hele vejen rundt i de her høringer, og det skal vi selvfølgelig også gøre den her gang.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-11-12:
Jo, nu kunne statsministeren så læse op af Brdr. Grimms Eventyr; det bliver det vel ikke sandhed af.
Derfor vil jeg gerne spørge om noget igen.
Når nu hr. Henrik Høegh så koncist henviser til DIIS-rapporten og siger, at det er det, der er det afgørende argument for, hvorfor man nu skal afvikle kronen, er det vel ikke for meget at forvente at få et svar på, om DIIS-rapporten så repræsenterer en afbalanceret vurdering af fordele og ulemper ved euroen.
Altså, der er jo en lang række folk, som er interviewet i DIIS-rapporten - jeg tror, det er over 100 mennesker, herunder den tidligere udenrigsminister Uffe Ellemann-Jensen og prorektor på Københavns Universitet, fru Lykke Friis, osv. - som alle går ind og siger, at euroen er en god idé.
Hvis man så skal kunne bruge det dokument til noget som helst, er det vel meget rimeligt at spørge
: Er der så noget balance i det, er der noget, der vægter de to synspunkter over for hinanden?
Og når nu hr. Henrik Høegh selv peger på den her rapport, kan han så ikke bare nævne én af dem, der er interviewet i kapitlet om euroen, som siger, at euroen er en dårlig idé?
Henrik Høegh (V), 2008-11-12:
Jeg synes, det er oplagt med et oplæg til en høring, hvor vi kommer hele vejen rundt; det skal vi gøre.
DIIS-rapporten indeholder en række forskellige argumenter, og jeg synes, at det, der står i den her DIIS-rapport, er rigtig god læsning.
Statsministeren har citeret fra DIIS-rapporten, og jeg kan kun anbefale, at andre læser den.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-11-12:
Jamen jeg vil gerne høre, når nu hr. Henrik Høegh - og i øvrigt tak for det - gør så meget ud af, at en sådan høring skal inkludere alle parter, også dem, der kan se, at euroen måske ikke er nogen god forretning, om hr. Henrik Høgh så ikke vil reflektere lidt over den DIIS-rapport, som han tidligere omtalte, jeg mener, at han i sin ordførertale faktisk specifikt nævnte den og de argumenter, som DIIS-rapporten har opremset, og om hr. Henrik Høegh bare vil nævne én person i den rapport af dem, der er blevet interviewet, som anbefaler, at man stemmer nej til euroen.
Kan hr. Henrik Høegh nævne bare én af dem, der er interviewet i DIIS-rapporten, som anbefaler et nej til euroen?
Helle Sjelle (KF), 2008-11-12:
Jeg kan jo så forstå, at vi i Det Konservative Folkeparti bekymrer os lidt mere om husejerne, end Dansk Folkeparti gør.
Jeg må indrømme, at jeg egentlig ikke kan forstå det, for jeg synes, at det bør være i alle politiske partiers interesse her i Folketinget at følge den udvikling, der er, og også følge nøje med.
Og uanset hvad, så tror jeg ikke, at der er nogen, der synes - jeg synes det i hvert fald ikke - at det er fremragende, at renten stiger.
Det synes jeg simpelt hen ikke, det må jeg ærligt tilstå.
Jeg synes stadig væk, som jeg sagde før, at der er langt flere fordele at høste ved at være med i et eurosamarbejde, end der er ved at stå udenfor.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-11-12:
Hvis det er så genialt i al fremtid at have en fast kurs på kronen, altså en fast pris for kroner afregnet i andre valutaer, så lad os lave en fast pris på alt muligt andet.
Valutaer er sådan set bare en vare som alt andet, vi kan gå ud og købe, det er sådan set bare en kodificering af en købekraft i et pågældende land, i et nærmere geografisk afgrænset område.
Og hvis statsministeren er så glad for, at man i al fremtid bare uden at blinke og uden at tænke skal sige, at kroner har en fast pris, så lad os gøre prisen fast på alt andet også.
Lad os sætte markedsmekanismerne fuldstændig ud af kraft og sige: Alt fra computere til liggestole skal koste det, som statsministeren har besluttet.
Det er sådan set det, statsministeren siger i forhold til valutaen.
Der giver det jo ikke nogen som helst mening at sige noget andet i forhold til reelle forbrugsgoder.
Det, der er pointen her, er, at en valutakurs vil være det, som købekraften er i et pågældende valutaområde.
Lige i øjeblikket er der en vis form for symmetri, når det gælder Danmark og Euroland, og vi aner ikke, hvordan Euroland kommer ud af den krise, vi befinder os i i øjeblikket.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-11-12:
Det er slet, slet ikke så indviklet, som hr. Morten Messerschmidt fremstiller det her.
Det er nemlig meget, meget enkelt: Hvis man ønsker at bevare friheden til at nedskrive kronens værdi, betyder det, at den løn, man får udbetalt, simpelt hen bliver mindre værd.
Det er det, det betyder.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-11-12:
Nu er statsministeren jo i brede kredse kendt for at være en dygtig økonom, og derfor vil jeg gerne indledningsvis høre, om han ikke kan bekræfte, at en valutakurs er en angivelse af den pågældende valutas købekraft - det er det, kursen svarer til - og der kan det være ganske fornuftigt at føre en fastkurspolitik.
Men hvis det er sådan, at statsministeren vil fastholde, at det at devaluere er at stjæle værdier, vil han så også fastholde, at det at revaluere er at skabe værdier, altså det forhold, at man revaluerer sin valuta, skriver valutaen op, i sig selv skaber værdier?
For hvis ikke han erkender det, kan det heller ikke give mening at tale om at stjæle værdier ved at devaluere.
Hvis nu man ser på de seneste par eksempler med, at valutaer er blevet spekuleret i grus - vi kunne tale om Sverige i starten af 1990'erne, vi kunne tale om Argentina i slutningen af 1990'erne - vil man se, at det hver gang er sket ved et fastkurssamarbejde.
Sagen er den, at den kurs, den aftale, man har låst sig fast på, ja, den kurs man har antaget var den rette, simpelt hen ikke svarede til den reelle købekraft for den pågældende valuta.
Dermed kan man gå ind og ved opkøb af fremmed valuta i det pågældende land spekulere de enkelte valutaer i bund.
Vil statsministeren ikke erkende det?
Lone Dybkjær (RV), 2008-11-12:
Nu vil jeg sige, at jeg jo har benyttet mig af den ordning, der eksisterer i Folketinget, og som hr. Jesper Langballe mig bekendt også ofte benytter sig af, nemlig at man har lov til at tage ordet efter den almindelige ordførertalerrække.
Og det er sådan set bare i al enkelhed det, jeg har gjort, og det er jo i overensstemmelse med forretningsordenen.
Så vil jeg gerne sige, at euroen har haft en stabiliserende virkning, og jeg har ikke hørt nogen, der påstår det modsatte.
Jeg er helt sikker på, at der nu er nogen, der vil prøve at grave nogle økonomer frem, der siger et eller andet i den retning, men så vil jeg gerne høre det.
Og den tyske utilfredshed kan jeg ikke forholde mig til.
Jeg forholder mig bare til den danske situation i forbindelse med den danske diskussion om euroen.
Jesper Langballe (DF), 2008-11-12:
Det er da vistnok noget, som enhver ved: at tilfredshed med euroen i Tyskland er der afgjort ikke.
Lone Dybkjær (RV), 2008-11-12:
Det er altså også en kendsgerning.
Hvordan det tyske folk har det med hensyn til euro eller ikke euro, ved man jo, når man beskæftiger sig med de her ting: Det har at gøre med en masse andre ting end lige præcis det meget konkrete.
Og at varerne er blevet dyrere, har vi alle sammen oplevet, euro eller ikke euro.
Det har ikke noget med det at gøre.
Jesper Langballe (DF), 2008-11-12:
Det er da simpelt hen utroligt, at fru Lone Dybkjær nægter at tale om kendsgerninger vedrørende andre lande.
Det er fuldstændig rigtigt, at de lande selv har valgt at gå ind i det; det har de lande, ja; det har de landes regeringer, men det har deres befolkninger jo ikke, og selv om de havde, er det jo ikke interessant, hvad de tænkte, da de gik ind i det, det interessante er, om de har fortrudt det bittert.
Det interessante er, at tyskerne bittert har fortrudt, at de har givet slip på deres bomstærke D-mark, som var den, som hele det finansielle univers drejede omkring, og som i og for sig var den stabiliserende faktor i Europas økonomi.
At tyskerne nu i stort tal forbander, at de kom ind i euroen, kan det da ikke nytte noget at fru Lone Dybkjær siger at hun ikke rigtig kan forholde sig til, eller at den danske økonomi i den periode har været bomstærk, mens det er gået dårligt i Euroland.
Lone Dybkjær (RV), 2008-11-12:
Jeg ved heller ikke, om hr. Morten Messerschmidt har ret i de der påstande.
Det er klart, at man kan finde nogle enkelttilfælde, hvor det er sådan, men generelt må man jo sige, at de lande selv har besluttet sig for at gå ind i det.
Jeg respekterer de valgte regeringer, i modsætning til hvad hr. Morten Messerschmidt gør.
Jeg synes også, at det, at man har en valgt regering, sådan som vi har det her i landet, er et udtryk for demokrati.
Jeg er lodret uenig med den regering, men jeg kunne da ikke drømme om at påstå, at der ikke var demokrati.
Så føler jeg lige trang til at sige apropos den her vidunderlige ting ved kronen, at jeg hørte nogle amerikanere snakke sammen forleden - nu citerer jeg, og undskyld for det, på engelsk - hvor den ene sagde til den anden: Were you aware that it was so expensive in Denmark?
Morten Messerschmidt (DF), 2008-11-12:
Fakta behøver vi ikke at diskutere, vi kan bare slå det op på et senere tidspunkt.
Lad os forholde os til, hvordan befolkningen ude i Euroland har set på de her ting, og der kan det jo ikke være fru Lone Dybkjær ubekendt, og det kan i hvert fald ikke bebrejdes mig, at tyskerne har omdøbt euroen til Teuro.
Det kan heller ikke være fru Lone Dybkjær ubekendt, at der er en bred modvilje i store dele af Sydeuropa mod hele projektet.
Hvordan kan det være, at fru Lone Dybkjær udråber euroen til at være en succes, mens en stor del af de landes befolkninger, som har euroen, udråber den til at være en fiasko og gerne vil ud af den igen?
Lone Dybkjær (RV), 2008-11-12:
Det er jo fristende at sige ja til det, som hr. Morten Messerschmidt spørger om.
Jeg deler simpelt hen ikke de økonomiske betragtninger om de andre lande, som hr. Morten Messerschmidt kommer med, og jeg synes, at alene det, at vi har haft inflationen der, hvor vi har haft den, viser, at det ikke er rigtigt, hvad hr. Morten Messerschmidt siger.
Det er rigtigt, at der var nogle hop i forbindelse med overgangen til euroen nogle steder, men der var ikke de dramatiske hop, som hr. Morten Messerschmidt gang på gang kører frem med.
Det passer ganske enkelt ikke.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-11-12:
Det, der fik mig til at ville stille et spørgsmål, var synspunktet fra fru Lone Dybkjær om, at euroen har været god for eurozonen, altså for borgerne i eurozonen.
Det er jo et interessant postulat, og jeg vil bare gerne høre, om fru Lone Dybkjær så ikke vil forklare, hvorfor der i en række af de lande, der i dag har euroen, er flertal for, at man går tilbage til sin oprindelige valuta.
Vil fru Lone Dybkjær forklare, hvorfor man i Tyskland har omdøbt euroen til Teuro, og hvorfor man i Italien har haft enormt store problemer med meget markante stigninger i forbrugerindekset, altså det, at folks dagligvarer lige fra letmælk til middagsmad generelt og vaskepulver osv. er blevet markant dyrere?
Er det simpelt hen, fordi de her mennesker ikke forstår det større visionære projekt, som fru Lone Dybkjær har gang i, eller hvordan harmonerer tingene?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-11-12:
Hr. Morten Messerschmidt har jo ikke ret i, at kronen eller euroen eller dollaren bare er nogle varer ligesom vaskepulver, mel og forskellige andre ting.
Valutaen kan være et instrument i hænderne på centralbanker og politikere, og det betyder bl.a. - og det var det, vi så i Danmark i 1970'erne - at politikere kan bruge en nedskrivning af kronens værdi til at snyde sig til konkurrenceevnefordele, altså som det gik i 1970'erne.
Der blev ført en gennemført ufornuftig økonomisk politik i Danmark, og for at kompensere for det blev kronen gradvis nedskrevet og nedskrevet i værdi med den virkning, at almindelige danskeres indkomst blev udhulet i værdi.
Det er det, der sker ved at ville bevare det der instrument til at nedskrive kronens værdi med, som hr. Morten Messerschmidt så varmt ønsker sig bliver bevaret.
Per Clausen (EL), 2008-11-12:
Når man hører statsministeren tale, skulle man jo tro, at arbejdsløshed var noget, vi havde i 1970’erne, og at der ikke siden har været arbejdsløshed i Danmark.
Jeg tror, at statsministeren må erkende, at sådan forholder det sig ikke.
Trods fastkurspolitikken, eller måske i perioder på grund af den, var der faktisk stor arbejdsløshed i 1980’erne og i 1990’erne og også i dette årtusinde indtil for ikke så længe siden.
Men det, jeg godt kunne tænke mig at høre, er, om statsministeren opfatter det som udtryk for euroens styrke eller udtryk for tyveri fra de europæiske borgere, at euroen har tabt ganske meget i værdi i forhold til dollaren i de seneste måneder.
Hvad er det udtryk for, altså at en krise, som vi jo selv har set har ramt USA meget, meget hårdt, i hvert fald når det handler om valutaens værdi har ført til, at euroen i realiteten er blevet nedskrevet ganske meget i forhold til dollaren?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-11-12:
Men hensyn til prisen er det helt klart, at det har en pris at skabe tvivl om, hvorvidt man holder fast ved valutaens værdi, for de, der skal placere penge i den pågældende valuta, vil sige: Hvis ikke den værdi ligger fast, så er vi nødt til at kræve en højere rente.
Det er en risikopræmie, man betaler.
Det er helt normalt.
Så kan man sige, at vi også er parate til at betale for at have redskabet liggende i kassen.
Jeg siger derimod, at det er gennemført ufornuftigt at bruge et sådant redskab, altså synes jeg også, det er tåbeligt at betale prisen for at beholde et redskab, vi alligevel ikke vil bruge.
Med hensyn til at spekulere: Jo, man kan i allerhøjeste grad spekulere imod valutaer, der flyder frit.
Og valutaer, der flyder frit, vil være udsat for at skulle betale en meget høj risikopræmie.
Jesper Langballe (DF), 2008-11-12:
Jeg synes, at argumentationen sådan hopper lidt fra det ene til det andet.
For når vi nu spørger, om man ikke for alle tilfældes skyld skulle bevare det redskab i værktøjskassen, så begynder statsministeren at tale om den pris, det har.
Jamen altså, det har vi jo også talt om.
Det er sådan set et helt andet spørgsmål.
Der er statsministeren jo bekendt med, at der er økonomer, som siger, at vi i virkeligheden står stærkere, end de gør i Euroland.
Det er jo bare en anden diskussion, om der overhovedet er nogen pris, eller om der i virkeligheden er en gevinst.
Så et spørgsmål til til statsministeren.
Nu spørger jeg som en, der ikke har så forfærdelig meget forstand på det, og spørgsmålet er til en, der ved noget om økonomi: Er det ikke rigtigt, at man ikke kan spekulere mod en valuta, der flyder frit?
Man kan kun spekulere mod en valuta, der er bundet op i en fastkurspolitik.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-11-12:
Hr. Jesper Langballe bruger nu også det argument, som hr. Morten Messerschmidt brugte, og det er jo grunden til, at jeg har taget det op, for det er ret centralt i debatten, at hovedargumentet for Dansk Folkeparti i virkeligheden har været, at vi skal bevare dette redskab, dette værktøj, i værktøjskassen for alle tilfældes skyld.
Her skal både hr. Jesper Langballe og hr. Morten Messerschmidt og andre fra Dansk Folkeparti være opmærksomme på, at ved at have det redskab i værktøjskassen betaler vi altså en pris, for det er jo klart, at kapitalmarkedet vil sige: Jamen hvis det ikke ligger fuldstændig fast, at kronen er bundet til euroen, er vi nødt til at tage en risikopræmie, for så er der ikke tryghed ved at placere vores penge i kroner, altså må vi forlange en højere rente til gengæld for den risiko, det er, hvis de nu skulle finde på at lytte til hr. Jesper Langballe og forringe krones værdi gennem en devaluering.
Det er det, hr. Jesper Langballe og alle andre skal være opmærksomme på.
Det koster at have det redskab i værktøjskassen.
Her er mit argument, at da vi altså ikke vil bruge det værktøj, er det jo tåbeligt at betale en overpris for et værktøj, som vi alligevel ikke vil bruge.
Så siger hr. Jesper Langballe: Ville det ikke være meget rart for alle tilfældes skyld, trods alt at have det liggende i en given situation?
Mit argument er bare: Der er intet af det, som man kan opnå ved at nedskrive kronens værdi, som man ikke kan opnå på langt bedre vis ved at føre en fornuftig økonomisk politik.