Bente Dahl (RV), 2007-02-07:
Vi har grundlæggende en god ældreomsorg i Danmark.
Men ældre er ikke mere, hvad ældre var i de gamle dage.
Som man så ofte siger: De gode gamle dage var ikke så gode.
De love, der er gældende i dag, har deres rod i den tid, hvor den ældre pr. definition var udsat og fattig.
I dag ser vi, og heldigvis for det, at gruppen af ældre borgere i stigende omfang har en lige så forskellig sammensætning som andre grupper i samfundet.
Omfattende rapporter og analyser viser det samme.
Jeg tænker specielt på Velfærdskommissionens rapport fra 2005 og KL’s oplæg til ældrepolitik i september 2006.
Begge værker analyserer sig frem til, at der for at fremtidssikre området skal ske noget drastisk.
Det radikale forslag er en omprioritering af midler, så tiltagene bliver udgiftsneutrale.
Det er ikke hensigtsmæssigt at fordele midler efter princippet spredehagl.
De gør bedst gavn, hvis de i højere grad målrettes dem, der har behov.
Vi får mest for pengene ved at målrette dem.
Vi har en række kasser, der kan søges fra vedrørende varme, transport, helbred osv.
I vores forslag bliver de penge, der bliver tildelt, for det første kanaliseret ad baner, der er etableret via pensionstillægssystemet.
Der skal ikke oprettes nye systemer.
For det andet vil mennesker, der modtager penge ud over folkepensionens grundbeløb, som vi stadig væk skal beholde alle sammen, modtage flere penge, end de gør efter det nuværende system.
Det viser vores beregninger.
Og så kan de selv betale for det, de skal, altså varme, transport og de behov, de nu har – efter eget valg og efter eget behov.
For det tredje vil der spares store penge, når ikke alle de nuværende kasser skal administreres: en kasse med mimrekort, en kasse med boligydelser, en kasse med helbredstillæg osv.
De ældre er sikret, at de får pengene, men der er meget at spare ved at kanalisere pengene igennem pensionstillægssystemet.
Det er ét system, og det er etableret.
Lovgivningen skal tage højde for, at ældregruppen består af forskellige mennesker.
B 63 er et forslag, der vil tage fat på den problematik og foreslår en omprioritering, så de, der har opsparinger og klarer sig på nogenlunde samme niveau, som de altid har gjort, ikke pr. automatik skal have ret til offentlige ydelser, bare fordi de passerer en bestemt fødselsdag.
Ældreområdet er de senere år blevet tilført flere ressourcer, det er rigtigt, og der er generelt stor tilfredshed med ydelserne.
Men det ændrer ikke ved, at der er problemer i sigte, og det er problemer, som vi er nødt til at tage fat på og løse med rettidig omhu.
Ældrepolitikken må tage udgangspunkt i den virkelige verdens udfordringer, som de er i dag.
Og det er en kendsgerning, at der er rigtig mange ældre, der er ressourcestærke seniorer.
Det afspejles altså ikke i loven.
De ressourcestærke skal ikke have offentlige tilskud ud over folkepensionens grundbeløb, og der skal sikres foranstaltninger for dem, der har behov for det.
Det er baggrunden for vores forslag.
Provenuet af forslaget ligger et sted mellem 1 og 2 mia. kr. efter vores beregninger.
Det vil blive sådan, at det vil gøre det godt for dem, der har lidt i dag.
Da der åbenbart er forskellige beregninger på, hvor meget der er til rådighed for de svageste efter vores forslag og efter De Konservatives forslag og efter andre forslag, vil jeg gerne have, at vi i udvalget kan få lavet beregninger fra ministeren for de her beslutningsforslag, så vi kan få styr på, hvad der er op og ned, hvad der spreder, og hvad der samler.
Indtil andet er bevist, vil jeg holde fast i, at De Radikale beregninger er de rigtige.
Afstemning
Der kunne også være andre grunde, som jeg kunne forestille mig gjorde, at man havde behov for hjælp.
Hr. Tom Behnke nævner sygdom.
Jeg kunne forestille mig andre ting.
Jeg har et spørgsmål til hr. Tom Behnke.
Kunne Det Konservative Folkeparti forestille sig, at man med de midler, der blev til rådighed – de er efter vores beregninger væsentlig større end dem, som den behovsgruppe, vi snakker om, har i øjeblikket – kunne lade den ældre selv bestemme, hvad midlerne skulle bruges til?
Det kunne være varme, det kunne være helbred, det skal selvfølgelig tilgodese de behov, den ældre har.
Men kunne man fra Det Konservative Folkepartis side forestille sig, at det var den ældre, der tog afgørelsen selv?