runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Carsten Hansen (S), 2014-11-13:
Altså, jeg bliver af DF spurgt om en analyse af maksimalpriserne, og om jeg vil gennemføre sådan en analyse.
Det svarer jeg på, da det er høfligst som minister at svare på det, man bliver spurgt om.
I forhold til hvad jeg har sagt, har jeg talen liggende derovre, og jeg oversender den gerne til fru Louise Schack Elholm, så man kan se, hvad jeg sagde om lovforslaget, for det brugte jeg faktisk størstedelen af min tid på.
Men jeg synes da, at det her er et principielt spørgsmål, altså om man, som Venstre foreslår, skal slippe andelssektoren fri.
Jeg har tilkendegivet, hvad jeg mener om det, men jeg vil da opfordre Boligudvalget til at indkalde til en forespørgsel om andelsboligområdet, for det er et meget principielt spørgsmål, men jeg kan jo kun gøre det, hvis Folketinget ønsker at få den debat.
Det kunne da være spændende i en forespørgselsdebat at diskutere, hvad man ønsker i forhold til andelsboligområdet, for det er her, hvor vandene skilles.
Det er helt fair at have andre holdninger, men som jeg ser det, vil priserne stige – og det mener jeg er, som jeg sagde, logik for burhøns – og det vil kun være til gavn for dem, der bor i den nuværende andelsboligform, og vi vil få nogle priser, der ligner dem på ejerboligmarkedet, nemlig ejerlejlighederne.
Det kan godt være, at man ønsker det, og det er jo fair nok, men det tror jeg ikke at andelsboligsektoren eller flertallet af partierne ønsker.
Men lad os da endelig få den diskussion – jeg synes, det er en god diskussion at tage.
Louise Schack Elholm (V), 2014-11-13:
Hvis vi skal have den debat, vil jeg sige, at vi ikke mener, at man kan undertrykke markedspriserne, og derfor har vi jo i en række år set, at andelsboliger er blevet solgt med penge under bordet, og at de nu ikke bliver solgt til maksimalprisen.
Så de maksimalpriser er i høj grad misvisende.
For sådan som jeg kan forstå det, er det blevet endnu mere kompliceret end oprindelig tiltænkt, og nu er det forskudt i forhold til årsberetningen, at man skal oplyse om de her tal, og det vil sige, at man skal finde dem to gange om året.
Har ministeren nogen nye bud på, hvad omkostningerne er for andelsboligselskaberne med nøgletalsskemaerne?
Carsten Hansen (S), 2014-11-13:
I forhold til maksimalprisen vil jeg sige, at den jo sikrer, at man ikke bare kan gå op på et eller andet markedsbeløb, men at man har en fast pris, man ikke kan gå over.
Tidligere blev de jo, i hvert fald under krisen, solgt under maksimalbeløbet, og det gør de også forskellige steder rundtomkring i det ganske danske land, men ikke i Københavnsområdet, sådan som det er oplyst for mig i øjeblikket.
Så maksimalprisen er jo en måde at fastholde, at andelsboligen ligger imellem ejerboligen og lejeboligen.
I forhold til oplysningsskemaet mener jeg, vi har fundet en virkelig god metode, der er dejlig ubureaukratisk, og man kan udfylde det på en nem måde.
Og vi er ikke gået fra de analyser, vi har lavet, nemlig at det koster – jeg kan ikke huske timetallet lige nu; det må fru Louise Schack Elholm bære over med.
Vi har oprettet en hotline, hvor folk kan ringe ind, og mange har brugt den flittigt.
Og man er faktisk glad for det, fik jeg at vide på 40-årsjubilæumsdagen for Andelsboligernes Fællesrepræsentation i Odense her for nylig.
Ole Birk Olesen (LA), 2014-11-13:
Uagtet hvad man mener om den her forhøjelse af registreringsafgiften på solgte hyrevogne, hvad synes Venstre så om, at det gennemføres så hurtigt, at taxavognmanden, som har kontrakter flere år ud i fremtiden, og som er indgået under den forudsætning, at det var den gamle frikørselsordning, der gjaldt, pludselig bliver ramt af en ekstraomkostning som følge af den her omlægning, som gør, at de kontrakter ikke længere er rentable for ham?
Mads Rørvig (V), 2014-11-13:
Jeg kan godt følge den problemstilling, som hr. Ole Birk Olesen nævner her.
Så det er noget, vi skal have gravet ned i under udvalgsbehandlingen.
Ole Birk Olesen (LA), 2014-11-13:
Betyder den meget prekære situation, som de vognmænd står i, der har kontrakter, der løber ud i fremtiden, og som er indgået før det her kom på bordet, at Venstre ikke vil stemme for det her lovforslag, hvis vognmændenes situation ikke løses, eller vil Venstre stemme for det her forslag, uanset at vognmændenes prekære situation fortsætter, fordi regeringen ikke kan overtales til at gøre noget andet?
Mads Rørvig (V), 2014-11-13:
Det her forslag vedrørende taxa er ikke et, der er groet i Venstres have, og det er ikke et, som vi selv har foreslået.
Vi har indgået et kompromis om en vækstpakke.
Vi havde gerne set, at den så meget anderledes ud og var mere ambitiøs, men det var den pakke, vi kunne få lavet, og den står vi naturligvis ved, fordi den også indeholder en række positive elementer, der skaber flere arbejdspladser i Danmark.
Karina Adsbøl (DF), 2014-11-13:
Det er meget interessant, at ordføreren for Socialdemokraterne stiller det samme spørgsmål, for ordføreren for Socialdemokraterne kender godt svaret på det.
Svaret er, at Dansk Folkeparti godt kan lide andelstanken; vi kan godt lide den, i forhold til at ... [Lydudfald]
... der også er et godt marked til dem, der ikke har store lønninger.
Jan Johansen (S), 2014-11-13:
Tak for det.
Jeg vil gerne spørge fru Karina Adsbøl: Hvad sker der, hvis nu priserne går op, som ordføreren selv står og siger?
Synes ordføreren ikke, at der skal være plads til mennesker med almindelige indtægter i byen?
For det er det, der vil ske, hvis priserne på andelsboliger stiger.
I det hele taget kan man jo ødelægge hele andelsboligtanken.
Er det ikke skræmmende at tænke på, at det kan ske, hvis priserne stiger?
Pernille Skipper (EL), 2014-11-13:
Okay, det forstår jeg godt.
Så kan jeg bare ikke forstå, at hvis det kan være undtagelsen til den her regel, at man aktivt vælger et nyt land af forskellige grunde, hvorfor det så ikke kan være undtagelsen, at man aktivt vælger to lande af forskellige grunde.
Jeg tror, at hr. Christian Langballe sikkert har modtaget masser af mails om alle de forskellige mystiske og mere eller mindre forudsigelige situationer, folk er i, mens de rejser rundt i verden.
Hvorfor kan det ikke være en undtagelse til reglen, at man aktivt vælger at lægge sin loyalitet i to lande?
Christian Langballe (DF), 2014-11-13:
Det er jo det, jeg siger, for så har man gjort undtagelsen til reglen.
Der er meget enkelt.
Så har du gjort det, som faktisk er en undtagelse, til en regel.
Der vil jeg så sige, at undtagelsen bekræfter reglen.
Undtagelsen bekræfter reglen i forhold til statsborgerskab.
Der er det afgørende det sted, man er født, det sted, man kommer fra, ens fædreland osv.
Men vi tager bare statsborgerskabet så alvorligt, at vi siger: Statsborgerskabet udtrykker en loyalitet i forhold til det land, hvor man er statsborger.
Det er mit svar.
Marlene Borst Hansen (RV), 2014-11-13:
Det er en fantastisk følelse at få lov til at stå her på Folketingets talerstol og redegøre for De Radikales synspunkter om lovforslaget om dobbelt statsborgerskab.
Det er nemlig noget, som vi i Radikale Venstre har kæmpet for og foreslået gennem mange år.
Dobbelt statsborgerskab handler om flere ting.
Det handler dels om rettigheder, dels handler det om følelser.
Som det er i dag, er der mange, som i stor ærgrelse må opgive deres statsborgerskab i fædrelandet for at få et nyt i det land, som de har valgt at leve i.
Det vælger de som oftest, fordi de dermed får del i de rettigheder, som deres nye medborgere har.
Og jeg vil tro, at jeg ville have det på samme måde.
Hvis jeg eksempelvis flyttede til USA, startede et nyt liv op, mine børn gik på amerikansk skole, vi levede et liv fuldstændig som andre amerikanere, så tror jeg da gerne, at jeg ville have mulighed for at få de samme rettigheder som mine amerikanske naboer, og ikke mindst retten til at stemme til det amerikanske valg.
Men samtidig ville jeg have utrolig svært ved at slippe mit danske statsborgerskab, for det er der nemlig en lang række følelser knyttet til.
Og det tror jeg faktisk de fleste her i salen vil kunne sætte sig ind i.
Derfor er det så glædeligt, at vi nu tillader dobbelt statsborgerskab, fordi vi kan konstatere, at der i en moderne verden er mange mennesker, som lever i et andet land end det, de er født i – helt almindelige mennesker, som tager til udlandet, får arbejde, får familie og derfor har en naturlig fremtid i deres nye land.
Ligeledes giver vi de mennesker, der er kommet til Danmark, muligheden for at fastholde deres oprindelige statsborgerskab.
Således anerkender vi, at vi har borgere her i landet, der har et stærkt tilhørsforhold til deres hjemland, men som samtidig ønsker at blive en del af det danske samfund.
Ud over at give mulighed for dobbelt statsborgerskab for folk fremadrettet ønsker vi også, at de udlandsdanskere, som har opsagt deres statsborgerskab, skal have mulighed for at få det tilbage, også selv om det er længe siden, de har mistet det.
Med dobbelt statsborgerskab bliver internationalt udsyn til lov.
Jeg vil gerne takke alle aftalepartierne for et utrolig konstruktivt forhandlingsforløb.
Vi i Radikale Venstre glæder os til at stemme ja ved tredjebehandlingen.
Karl H. Bornhøft (SF), 2014-11-13:
Jeg vil sige tak.
Jeg skal på vegne af vores ordfører sige følgende: I SF er vi meget positive over for forslaget. Jeg kunne måske også godt have sagt begejstret.
Man kan så også sige, at det også bare manglede, for vi har jo selv været med til at lave den her aftale, som udmønter regeringsgrundlaget på lige netop det her område.
Lovforslaget om dobbelt statsborgerskab placerer os jo på linje med en lang række lande i Europa.
Det er godt.
Det tilpasser os til en tid, hvor det er mere og mere almindeligt at rejse ud, gifte sig på tværs af nationer og skifte bopælsland.
Og det er såmænd også fint og godt.
I dag har mange danskere kun den mulighed at afgive deres statsborgerskab, hvis de ønsker at stemme i deres udstationeringsland, ønsker et job i den offentlige sektor dér eller at nyde andre borgerrettigheder der, hvor de er havnet.
Det er for fattigt.
Det giver derfor god mening, at danske statsborgere fremover kan bevare deres danske statsborgerskab, selv om de flytter til et andet land og bliver statsborgere der, for vi lever jo altså i en globaliseret verden, og med den følger bevægelsen af arbejdskraft.
Og selv om nogle mennesker vælger at arbejde i et andet land, betyder det jo ikke, at deres tilknytning og tilhørsforhold til Danmark bliver svagere; ja, indimellem har man nærmest fornemmelsen af det stik modsatte, og godt for det.
Nu får de en mulighed mere.
Det er bare fint.
Samtidig får vores mindretal, som jo lever i et spændingsfelt mellem Danmark og Tyskland på begge sider af grænsen, nogle nye muligheder for at bevare begge identiteter.
Det er vigtigt, omend nogle af danskerne på tysk side afskæres, fordi de ikke, som kravet er indrettet nu, har boet på dansk jord.
Det burde måske også være et forhold, som vi skulle tage op under den her lovbehandling.
Endelig ved vi, at det kan være vanskeligt at løse sig fra oprindeligt statsborgerskab, da nogle lande simpelt hen nægter at løsrive borgere.
Det gælder især for personer med flygtningestatus.
Derfor er det glædeligt, at udlændinge i Danmark heller ikke skal give afkald på deres oprindelige statsborgerskab for at blive statsborgere.
Så for os og for dyngevis af danskere giver det altså god mening at tilbyde dobbelt statsborgerskab, og da forslaget samtidig efter vores bedste opfattelse er med til at fremme integrationen og styrke folks tilhørsforhold til Danmark, er det et absolut gode, for det, der styrker tilhørsforholdet, styrker også fællesskabet, og vi signalerer, at alle danskere er lige meget værd, og at de oven i købet er rigtig hjertelig velkomne, når de vil vende tilbage.
Tak for ordet.
Leif Mikkelsen (LA), 2014-11-13:
Som det er nævnt, er det her jo en del af det, der stod i regeringsgrundlaget, det, der blev til i Det Sorte Tårn, og det er ikke, fordi vi kan finde en hel masse i det regeringsgrundlag, som vi er særlig begejstret for at hjælpe regeringen med at gennemføre.
Det er vi sådan set normalt meget tilbageholdende med.
Men blind høne kan også finde et korn, og derfor kan man sige, at her har regeringen dog fundet et element i et regeringsgrundlag, som er værd at hjælpe med at bære igennem.
Derfor er vi også klar til at stemme for det her lovforslag, selv om hele statsborgerskabsområdet er omgærdet med en række problemstillinger, som vi ikke er særlig enige i.
Det vil vi opleve i forbindelse med det næste lovforslag, hvor det røde flertal, vi har i Danmark i øjeblikket, jo siger ja til en række dispensationsansøgninger fra folk, der ikke er i nærheden af at blive integreret, men blot får statsborgerskab, hvis man kan få en lægeerklæring på det.
Det er uhensigtsmæssigt.
Derfor er det også ærgerligt, at det ofte er blandet sammen med spørgsmål om løsning, altså løsning fra statsborgerskab, og det fører mig frem til at sige, at det dermed er helt rigtigt at få det her lovforslag gennemført, sådan at de mennesker, der kommer her, som vil involvere sig, være en del af det danske samfund, mener det alvorligt, ikke skal forhindres i at få dansk statsborgerskab, fordi man ikke kan blive løst fra det statsborgerskab, man har, lige så vel som de danskere, der rejser til udlandet, ikke skal kunne afvises i at få statsborgerskab, fordi de har dansk statsborgerskab.
Det er tiden løbet fra, kan man rolig sige, og vi hilser også med tilfredshed, at det her lovforslag tager hensyn en årrække tilbage, således at de, der har mistet deres statsborgerskab, kan få det generhvervet, hvis de beder om det.
Så alt i alt er det et godt lovforslag, som tidligere ordførere har gennemgået perfekt, og jeg er meget enig i Venstres ordførers bemærkninger herfra om, hvad det betyder i en moderne verden, at vi gennemfører det her lovforslag.
Vi er enige i, at det er et lille hjørne af historien, vi skriver her i dag, og det vil vi gerne undtagelsesvis rose regeringen for.
Det er ikke noget, vi ellers belaster regeringen ret tit med, men det gør vi gerne i dag.
Tak for ordet.
Charlotte Dyremose (KF), 2014-11-13:
Vi lever i en stadig mere globaliseret verden.
Flere og flere flytter fra land til land, og kommende generationer betragter hele verden som deres hjem.
Det er for mange lige så naturligt at flytte fra land til land, som det er at flytte fra København til Århus.
Det medfører naturligt, at man får en diskussion om dobbelt statsborgerskab, men én ting er at rejse, en helt anden ting er, hvor man føler sig hjemme, hvor ens loyalitet ligger, og hvad man ønsker at fremme og kæmpe for.
Vi mener, at spørgsmålet om dobbelt statsborgerskab skaber en risiko for en masse uhensigtsmæssige situationer, som vi ikke ønsker.
Når Det Konservative Folkeparti stiller sig på hælene over for forslaget, skyldes det bekymringen i forbindelse med bl.a. spørgsmålet om nationalt tilhørsforhold, altså hele loyalitetsbegrebet.
Det handler om det, at man med dobbelt statsborgerskab kan opnå stemmeret i flere lande.
Det synes vi heller ikke er ubetinget positivt.
Der kan desuden være store problemer med diplomatisk beskyttelse, der kan være familieretlige problemer, problemer i forhold til proces- og strafferetslovgivningen.
En anden ting, der pludselig kommer op, er spørgsmålet om antallet af statsborgerskaber, for hvorfor stoppe ved dobbelt statsborgerskab, hvis man først har brudt med princippet om ét statsborgerskab?
Hvis man kan have mere end ét, kan man vel også have tre, fire, fem eller seks statsborgerskaber, alt efter hvor mange lande man kan nå at bo i og knytte sig til i løbet af et liv.
På grund af de problemstillinger, som er omtalt, kan Det Konservative Folkeparti ikke gå ind for at tillade, at man kan erhverve dobbelt statsborgerskab i Danmark, og vi kan derfor ikke støtte forslaget.
Mette Frederiksen (S), 2014-11-13:
Tak for det.
Tak for den brede opbakning til lovforslaget her, som jo også udmønter en bred politisk aftale.
Jeg synes i lighed med en række af ordførerne, at det er positivt, at vi nu går den vej og tillader dobbelt statsborgerskab i Danmark.
Der er blevet sagt meget især fra Dansk Folkepartis side om loyalitet.
For mig er det et lidt mærkeligt begreb at arbejde med, hvad angår medborgerskab.
Jeg tror nok, jeg hellere vil have fokus på identitet.
Og jeg tror, der er mange, der har det sådan, at i en verden, hvor det at bevæge sig rundt bliver stadig mere almindeligt, kan tilknytning til det danske samfund have præcis samme vægt og samme rolle, som dengang man boede her.
Og vi har jo rigtig mange danskere, der rejser ud for at opleve verden, for at arbejde og bidrage til f.eks. en mere fredelig udvikling i konfliktområder.
Derfor synes jeg, det er både fornuftigt, godt og klogt, at statsborgerskabet kan få lov til at følge med, også når man har boet mange år uden for Danmark.
På samme måde er der jo udlændinge, der kommer hertil, som ønsker at opnå dansk statsborgerskab med de pligter og rettigheder, der deraf følger, men som samtidig ikke ønsker at give afkald på deres hidtidige statsborgerskab.
Så jeg er glad for opbakningen hertil.
Jeg vil sige, at det, vi gør med lovforslaget her, som jo udmønter aftalen, er, at vi giver fuld adgang til dobbelt statsborgerskab både for danskere og for udlændinge.
Det betyder, at der kommer til at ske en ophævelse af de gældende bestemmelser i indfødsretsloven om, at en dansk statsborger fortaber sit danske statsborgerskab ved erhvervelse af fremmed statsborgerskab, og at en fremmed statsborger skal opgive sit hidtidige statsborgerskab i forbindelse med erhvervelse af dansk statsborgerskab.
Jeg tror, det er vigtigt, at vi hele tiden har fokus på mulighederne for, at folk integrerer sig, og der betyder statsborgerskabet jo selvfølgelig noget for rigtig, rigtig mange mennesker.
Jeg tror også, man skal se det på den måde, at der er mange, der, kan man sige, nødtvunget har måttet opgive deres statsborgerskab, hvad enten der er tale om udlændinge, der kommer hertil, eller danskere, der er rejst ud.
Derfor – og det hører jeg også mange af ordførerne sige – kommer det her jo ikke mindst på baggrund af en række helt konkrete episoder, som mennesker har stået i.
Jeg synes, det er fornuftigt, at vi kan reagere på det.
Det siger sig selv, at det vil være en betingelse i den sammenhæng, at man i tidsrummet, fra man har tabt sit danske statsborgerskab, til man kan generhverve det, selvfølgelig ikke er blevet idømt en ubetinget fængselsstraf.
Der bliver en tilsvarende overgangsordning, dog af 2-årig karakter, for herboende udlændinge, som har søgt dansk statsborgerskab, og som ikke har kunnet få det.
Så blev det fra bl.a. Enhedslistens side rejst, at vi også hæver gebyret.
Det synes jeg sådan set er fornuftigt nok, for der vil sikkert komme et større ansøgningsflow på det her område.
Men tak for den brede opbakning, og jeg ser selvfølgelig frem til udvalgsbehandlingen.
Christian Langballe (DF), 2014-11-13:
Det er egentlig ikke, fordi jeg ikke har sagt, hvad jeg mener om den sag, men det, der sådan kan irritere mig lidt, er, at ministeren kalder vores synspunkt for mærkeligt.
Altså, det er sådan en underlig ukvalificeret påstand, som man så kan komme med.
Det, jeg har gjort rede for, er, at det synspunkt, jeg har om statsborgerskabet, fuldstændig følger det synspunkt, som man, da man begyndte at diskutere statsborgerskaber, har haft om statsborgerskabet, altså at det drejer sig om loyalitet.
Forarbejdet til loven i 1898 drejede sig netop om at få afklaret loyalitetbegrebet, altså hvem man i virkeligheden er loyal over for, når det virkelig gælder.
Det er sådan set det synspunkt, som jeg også gør gældende i dag, og det er jo ikke mærkeligt.
Det har i hvert fald noget på sig, når det er sådan, at man også tidligere har diskuteret national loyalitet.
Så det er egentlig bare for at indskyde den bemærkning.
Mette Frederiksen (S), 2014-11-13:
Jeg tror, det er, fordi vi starter diskussionen to forskellige steder fra.
I det er der jo ikke noget naturgivent.
Der er jo ikke nogen større magter, der bestemmer over os.
Det er jo et aktivt valg, hvert enkelt menneske må træffe: Hvad tror jeg på?
Hvad vil jeg?
Hvad er det for værdier, jeg vil slås for?
Der håber jeg da sådan set til enhver tid at det valg, danskere træffer, er en loyalitet og et tilhørsforhold over for demokratiets grundprincipper, mere end det måtte være det over for noget nationalt.
Jeg tror, det er, fordi vi starter diskussionen to meget forskellige steder fra.
For mig er kernen i det at være dansk tilknytning og opbakning til vores demokrati mere end noget andet.
Jan E. Jørgensen (V), 2014-11-13:
Igen i dag skal vi behandle et af de lovforslag, som giver dansk statsborgerskab til en række mennesker.
I dag er der tale om 1.607 voksne og 888 børn, der får indfødsret sammen med deres forældre.
De har med deres ansøgning allerede vist, at de vælger Danmark og vil Danmark, og det er glædeligt, for Danmarks døre er åbne for dem, der kan og vil Danmark og danske værdier.
Tidligere på formiddagen behandlede vi forslaget om dobbelt statsborgerskab her i salen, og de mennesker, som vi nu giver statsborgerskab, vil jo altså også få muligheden for at opnå dobbelt statsborgerskab, hvis de ønsker det.
Det kan være, fordi de også føler sig knyttet til deres oprindelige hjemland og derfor ønsker at bevare statsborgerskabet dertil.
Og det er der jo heldigvis bred politisk forståelse for her i Folketinget.
Venstre byder de mange nye statsborgere velkommen, og vi støtter forslaget.
Karen J. Klint (S), 2014-11-13:
Tak for det.
Vi har en af de årlige beslutninger om, hvem der efter anmodning kan få et dansk statsborgerskab.
På det lovforslag, vi har med at gøre i dag, er det 1.607 personer, og de står oplistet i selve lovforslaget.
Og når jeg tager den lille detalje op, er det jo netop for at fortsætte den debat om, at mennesker ser det som noget enormt positivt, at de, uanset hvilken identitet de har med sig hjemmefra, når de kommer til Danmark, også gerne vil have en fuldgyldig dansk identitet ved at få et dansk statsborgerskab, og derfor kigger de jo meget efter, hvilket nummer de har i lovforslaget.
Socialdemokraterne kan støtte det lovforslag, der foreligger her, med de personer, der er på.
Og jeg skal sige fra SF's ordfører, der desværre ikke kunne være her, at de også stemmer for.