runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2008-05-16:
Ja, for min skyld skal man have lov til at forelske sig flere gange i træk.
Jeg frygter ikke det, hr. Morten Messerschmidt gør.
Der er en afgrænset periode på 1 år, og efter 1 år kan man måske så vælge at gifte sig.
Men jeg synes da, hr. Morten Messerschmidt skal spørge hr. Morten Østergaard, om han ikke deler min holdning på det område.
Det vil jo vise sig.
Det er spændende.
I øvrigt ønsker jeg ikke at redegøre for, hvor mange kæresteforhold jeg har haft, her fra Folketingets talerstol, men det kan være, at hr. Morten Messerschmidt vil fortælle os om sine egne oplevelser.
Martin Henriksen (DF), 2008-05-16:
Det er, fordi fru Astrid Krag ikke fik svaret på spørgsmålet om, hvilke kontrolinstanser det så var, som SF mente, der skulle bygges ind i det her forslag.
Det kunne være meget rart ligesom at få det på bordet, for man fornemmer jo, efter at SF har forsøgt at skabe illusioner, at man anerkender, at der er visse integrationsproblemer i Danmark - det er trods alt udmærket, at SF er nået dertil; det har jeg i hvert fald forstået at man er.
Så kan vi ikke få et klart svar på, hvilke kontrolinstanser det er, at SF mener, der skal proppes ind i det her forslag.
Jørgen Poulsen (NY), 2008-05-16:
Det er jo altid rart at blive klogere, og jeg vil da også lytte til det, hr. Morten Østergaard siger.
Men jeg vil som sagt gerne være klogere på det her område, så jeg tager også den orientering med mig.
Morten Østergaard (RV), 2008-05-16:
For det første glemte jeg at sige, at det her jo ikke er et lovforslag.
Det her er et beslutningsforslag, som, hvis det vedtages, vil pålægge regeringen at fremsætte et lovforslag.
Derfor vil jeg bare sige, inden man nu tror, at det her så vil blive omsat til lov i morgen, at sådan er mekanismen jo ikke.
For det andet vil jeg så bede om, at man holder to bolde i luften på samme tid, selv om det kan være svært.
Det her handler jo ikke om familiesammenføring, som det næste forslag gør.
Det her handler om, at folk i en globaliseret verden, hvor vi rejser mere og får arbejde og uddannelse, får mulighed for at bo i deres eget fædreland og der have et kæresteforhold til en person fra udlandet, som man er forelsket i.
Det har intet med familiesammenføring at gøre.
Det kan være, at det efterfølgende får noget med familiesammenføring at gøre, det kan man jo ikke vide.
Det er sådan set det, det går ud på.
Derfor vil jeg sige, at det er to fuldstændig adskilte diskussioner.
Det var også det, jeg sagde til en tidligere ordfører: Vi ønsker ikke at omgå noget eller skabe smuthuller.
Vi ønsker at skabe en globaliseringsparat visumpolitik, hvor et love card er en oplagt mulighed for at forbedre den nuværende situation.
Jørgen Poulsen (NY), 2008-05-16:
Jeg er også godt klar over, at det omfatter flere.
Jeg synes også, at det er vældig sympatisk.
Men jeg tror faktisk, at vi, når vi har behandlet det næste forslag, som kommer til behandling her, vil have en langt større klarhed over, hvad det er for ting, vi skal sætte ind med.
For det er helt sikkert, at det jo på familiesammenføringsområdet er noget miskmask.
Morten Østergaard (RV), 2008-05-16:
Nu sagde jeg tidligere lidt ironisk, da ministeren havde afvist forslaget, at jeg lige skulle komme mig over chokket.
Ikke desto mindre vil jeg bare bede hr. Jørgen Poulsen forholde sig til, at det her jo ikke er et forslag, der begrænser sig til unge under 24 år.
Det her handler om mennesker, som er blevet forelsket i udlandet, og som i stedet for at jage til et ægteskab ønsker at afprøve det i et almindeligt kæresteforhold.
Det havde vi heller ikke i 1990'erne, så det har ikke noget at gøre med at vende tilbage til noget.
Jeg synes, at hr. Jørgen Poulsen måske bare skulle prøve at se igennem de tåger, som man forsøger at hylle forslaget i, og se, at det sådan set bare handler om en ny visumtype.
I stedet for et 3 måneders turistvisum, så kan man det.
Vi har også erhvervsvisum osv., som er under nogle andre vilkår.
Det her er et nyt visum, der blot har en anden tidsbegrænsning og nogle andre krav.
Det er ikke så vanskeligt.
Men jeg synes, det er mærkeligt, at Ny Alliance på den her måde sender danskere i eksil i Malmø eller Flensborg.
Jørgen Poulsen (NY), 2008-05-16:
Jeg har det også lidt svært med det her forslag.
Jeg forstår selvfølgelig godt intentionerne, og jeg forstår, hvor Det Radikale Venstre vil hen med det her.
Det er jo på alle måder sympatisk og vil hjælpe de her unge mennesker, som forelsker sig, med at få kæresten ind i landet.
Men man skal jo også passe på, at hjertet nu ikke bliver så stort, at det skygger helt for tankevirksomheden.
Jeg ved også godt, at det er lovgivning, som jo - jeg tror, fru Anne-Marie Meldgaard sagde det - ikke er særlig køn.
Det er den bestemt ikke, men ikke desto mindre er det jo det, vi gør for netop at forhindre ting, som er værre.
Men det, som jeg også har imod det, er jo, at jeg tror, at det her bliver meget, meget svært at administrere.
Vi har allerede hørt utrolig mange spørgsmål, der melder sig.
Hvad er en kæreste?
Hvordan definerer vi, hvem der kan komme ind i landet som kæreste?
Der melder sig også et spørgsmål om, hvad der skal ske med nyforelskede, når året er omme.
Skal kæresten så bare smides på porten og sendes retur?
Kort og godt, så har jeg store bekymringer med en lovgivning, som egentlig stiller flere spørgsmål, end den besvarer.
Jeg ser også det her forsøg på lovgivning som en udløber af, at vi et eller andet sted bagud har vedtaget noget meget uigennemsigtigt.
Det kan man jo også se af det næste lovforslag, som jeg meget bedre kan lide, og som kommer til behandling om lidt.
Sådan vil man egentlig reparere ved at lave endnu flere fejl.
Så jeg kommer nok til at sige, at Ny Alliance ikke kan støtte det her forslag.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-05-16:
Nej, grunden til, at vi er imod det her, er, at det vil føre til en fuldstændig afregulering af hele familiesammenføringsområdet.
Altså, der vil ikke være nogen regler, og der vil ikke være nogen krav, man skal opfylde for at kunne komme hertil.
Det er selvfølgelig det, som vi primært angriber.
Men jeg synes stadig væk, jeg lidt savner et svar fra fru Johanne Schmidt-Nielsen.
Jeg ved jo ikke, hvor mange gange fru Johanne Schmidt-Nielsen har været forelsket; for mit vedkommende er det sket nogle gange.
Nogle mennesker går jo og bliver forelsket masser af gange, måske ti gange i løbet af deres ungdom.
Kan man så få 12 år?
Eller 10 år?
Eller hvor er grænsen?
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2008-05-16:
Der er nogen, der har fortalt mig, at hr. Morten Messerschmidt er ung som jeg selv.
Det kunne jo være, at hr. Morten Messerschmidt også skulle prøve det der med at rejse lidt.
For min skyld må man gerne forelske sig i flere personer i løbet af en periode, og jeg har ikke noget problem med, at man forelsker sig i flere personer, som kommer fra udlandet, men de tekniske detaljer omkring, hvordan lige præcis det her forslag skal udmøntes, må man hellere spørge hr. Morten Østergaard om.
Men jeg vil sige, at jeg jo altså ikke deler hr. Morten Messerschmidts frygt for, at det her vil ende i en kæmpe masseindvandring - jeg kan forestille mig, at det er det, der er en af årsagerne til, at Dansk Folkeparti ikke ønsker at støtte det her forslag - tværtimod synes jeg, det er et forslag, som meget fint lægger op til, at man skal have ret til og lov til at være sammen med de mennesker, man forelsker sig i, også uden at være tvunget til at gifte sig med dem.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-05-16:
Jeg synes, fru Johanne Schmidt-Nielsen var inde på mange kloge betragtninger, ikke mindst i forhold til, at man som ung bør rejse ud.
Jeg kan på det varmeste opfordre til, at fru Johanne Schmidt-Nielsen selv følger den opfordring.
Men må jeg ikke spørge sådan helt konkret i forhold til forslaget, som jeg forstår at fru Johanne Schmidt-Nielsen vil være med til at bære igennem, om hun forestiller sig, at man sådan kan loveshoppe, for det er jo velkendt - og det tror jeg også at fru Johanne Schmidt-Nielsen er tilhænger af - at man sådan prøver flere forhold af i sin ungdom, så man ikke sådan bare gifter sig med den første den bedste, men at man er virkelig sikker på, at det er den rigtige, man har mødt.
Så kan man kun være sammen med den kæreste i 1 måned.
Får man så 12 nye, så man i alt har 13, eller får man 11 nye, så man i alt har 12?
Kunne fru Johanne Schmidt-Nielsen ikke prøve at elaborere over den matematik, som hun forestiller sig skal ligge i implementeringen af det her lovforslag?
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2008-05-16:
Som ung i Danmark får man ofte at vide, at man skal rejse ud i verden, man skal uddanne sig, og man skal arbejde for at blive attraktiv på sådan et moderne globaliseret arbejdsmarked.
Det, man ikke får at vide, er, at man skal lade følelserne blive hjemme, man skal nemlig lade være med at forelske sig, det må man ikke.
Sker det, rammer man muren, for den borgerlige regering og Dansk Folkeparti bryder sig ikke om, at kærlighed krydser grænser, og man kan måske sige, at formynderiet dermed bliver totalt.
Det med, at kærlighed krydser grænser, så vi jo i øvrigt et glimrende eksempel på i går, hvor prins Joachims nye kæreste, Marie, fik statsborgerskab, lige præcis fordi de blev forelsket over landegrænser.
Det her forslag er et lille skridt i den rigtige retning, som Enhedslisten godt kan støtte.
Det er en retning væk fra de talrige stramninger over for indvandrere og flygtninge, som er blevet gennemført i løbet af det seneste år.
Det er nogle stramninger, der har helt groteske følger og konsekvenser i form af mennesker, som må rejse herfra og bosætte sig i Malmø, fordi de ikke kan få lov til at bo i Danmark med de kærester, de har lyst til at være kærester med.
Med et kærestevisum på 1 år kan man få en chance for at se, om forholdet holder, også i Danmark, uden at være tvunget til at gifte sig fra første færd og uden at være tvunget til at emigrere til Sverige for at holde forbindelsen til Danmark.
Jeg vil sige, at jeg sådan set ikke er begejstret for den her begrænsning på 1 år, men jeg synes, det et fremskridt, i forhold til hvad vi har nu, hvor der skal vælges mellem enten at rejse fra Danmark eller at have et langdistanceforhold.
Afslutningsvis vil jeg sige, at jeg synes, det er ærgerligt, at partier som Venstre og De Konservative, der i nogle sammenhænge priser globaliseringen og udviklingen frem mod en forbundsstat i EU, er så småtskårne, når det handler om lige præcis det her område, når det handler om at give rettigheder og muligheder for almindelige mennesker i en internationaliseret verden.
Men reelt handler det her jo nok i virkeligheden om, at vi har en regering, der har overladt ansvaret for stort set al politik på det område til et antimuslimsk parti.
Astrid Krag (SF), 2008-05-16:
Nej, jeg synes faktisk overhovedet ikke, at det er useriøst.
Og fordi der lige præcis kan være nogle problematiske ting ved, hvordan vi praktisk får det her ført ud i livet, sagde jeg også i min ordførertale, at det er vigtigt, at vi er opmærksomme på, at der kan være nogle problematiske sider ved det her forslag, og det vil selvfølgelig være noget af det, som det er nødvendigt at kigge på.
Men jeg vil nu nok sige, at det her med at snakke om en ladeport og folk, der vil strømme ind over grænserne, tror jeg er noget overdrevet.
Noget af det, som jeg deler med hr. Martin Henriksen og Dansk Folkeparti, er en bekymring, der vedrører, hvordan vi hjælper unge, der er i tvangsægteskaber.
Og der siger jeg jo bl.a. også i min ordførertale, at jeg synes, at vi burde være meget opmærksomme på, hvordan vi hjælper unge i Danmark, der prøver at bryde ud af et tvangsægteskab.
Det synes jeg også er væsentligt at se på.
Og der må man sige, at unge mennesker, der opholder sig i Danmark, har en eller anden retssikkerhed, i kraft af at de er i Danmark.
En dansk borger, der opholder sig i Danmark, har en retssikkerhed, som vedkommende ikke har, når vedkommende forlader landet.
Så jeg er ikke enig i de store bekymringer, som ordføreren fra Dansk Folkeparti har, men jeg er enig i, at vi skal tænke over, hvordan det her forslag kan føres ud i livet.
Martin Henriksen (DF), 2008-05-16:
Det her viser jo, hvor fuldstændig useriøst forslaget er.
Som det også står beskrevet i beslutningsforslaget, skal parterne ved ansøgning om et kærestevisum erklære, at de er i et kæresteforhold.
Det er jo glimrende.
Gad vide, hvor mange der ikke er villige til at skrive under på sådan en erklæring, hvis de ønsker at få adgang til Danmark og ønsker at få en arbejdstilladelse osv., som forslaget også lægger op til.
Altså, man har jo slet ikke gjort sig begreb om, hvad det her vil medføre.
Det har man jo slet ikke gjort sig begreb om.
Man har slet ikke taget stilling til den problematik og de massive integrationsproblemer, som udlændingepolitikken op igennem 1980'erne og 1990'erne har medført, og som vi står og bakser med i dag.
Det har man slet ikke gjort sig noget begreb om hverken fra Det Radikale Venstres side eller fra SF's side.
Al den her varme luft fra SF om, at man nu skal til at kigge på integrationsproblemerne, er jo lige præcis ren og skær varm luft, for nu støtter man jo et forslag, som lukker op for, at man kan komme ind i Danmark, hvis man skriver under på et stykke papir, hvor der står, at man er i et kæresteforhold.
Er det ikke en anelse useriøst?
Astrid Krag (SF), 2008-05-16:
Mit tidligere citat betød jo »alt, hvad man behøver er kærlighed«, tror jeg - populært oversat.
Med hensyn til kontrolmekanismer så er det selvfølgelig ikke sådan, at jeg forestiller mig, at man efter indførelsen af et love card kan møde op nede på Udlændingeservice og sige: Nej, hvor er jeg forelsket - og slam, så står man med en opholdstilladelse, et kærestevisum til sin kæreste.
Jeg går ud fra, at man også der skal komme med beviser på, at man kender hinanden, at man har haft en eller anden form for forhold f.eks. der, hvor man har læst, og at man har opholdt sig i den samme by, at man har opholdt sig i det samme land, at man kender til hinanden, og jeg kunne også forestille mig, at man skal underskrive en erklæring, en tro og love-erklæring, på, at man er forelsket.
Men jeg vil sige, at det mere tekniske i forslaget har jeg ikke arbejdet med, det er heller ikke SF, som er forslagsstiller, så man må stille de tekniske spørgsmål til hr. Morten Østergaard, når han kommer herop.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-05-16:
Jamen, regeringen holder fast i den familiesammenføringspolitik, som er regeringens.
Den vil fortsat være gældende, så længe der er flertal for det.
Morten Østergaard (RV), 2008-05-16:
Når lige det første chok over afvisningen har lagt sig, så interesserer jeg mig naturligvis for ministerens argumentation, og jeg kunne godt tænke mig at starte med at sige til integrationsministeren, at det jo er en kendt sag, at et bredt flertal i Folketinget har lavet en globaliseringsaftale, hvor man ønsker, at unge mennesker bl.a. skal rejse ud i verden og studere, og der vil jeg bare spørge: Når nu regeringen blankt afviser det her love card eller kærestevisum, hvad er så egentlig integrationsministerens tilbud til de unge mennesker, som under det her ophold, som regeringen opfordrer dem til at tage i udlandet, forelsker sig og ønsker at afprøve forholdet i deres hjemland?
Hvad har ministeren at tilbyde dem, når det her love card åbenbart ikke falder i ministerens smag?
Det synes jeg egentlig vi fortjener et svar på.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-05-16:
Det er jo en god ting med love cards i denne forårstid, og dem kan enhver jo heldigvis sende, som man vil.
Det her drejer sig jo om noget helt andet, nemlig om nogle flere opholdstilladelser, og jeg skal med det samme sige, at det kan regeringen ikke støtte; det kunne regeringen heller ikke støtte, sidste gang det blev fremsat.
Begrundelsen er naturligvis den samme: at regeringen har som sit program en fast og fair udlændingepolitik.
Det ønsker vi ikke at udvande.
Ville man gennemføre det her forslag, som det ligger i dag, ville det betyde, at man skulle udvande de regler, som regeringen netop har indført, ikke mindst for at bekæmpe tvangsægteskaber.
Der er jo tale om, at man her åbner en ladeport, så unge mennesker uden videre og uden nærmere krav skulle kunne få deres kæreste til Danmark, hvor den pågældende kunne få en etårig opholdstilladelse.
Det, der er tale om, er ikke alene opholdstilladelse; der er også tale om arbejdstilladelse.
Vi ser jo sådan på det, at den 24-års-regel, som er gennemført, fungerer godt.
Den beskytter de unge mod pres i forbindelse med indgåelse af ægteskab.
Vi mener, det er en meget vigtig sag, at vi, så meget det overhovedet er os muligt som lovgivere, sikrer os imod tvangsægteskaber.
Vi tror faktisk, at love cards vil virke på den måde, at nogle familier vil bruge det til netop at presse unge under 24 år til at tage en kommende ægtefælle til landet.
En ung herboende kan lettere blive overtalt til at møde den person, som familien har udpeget, og i samme åndedrag underskrive en erklæring for at støtte et love card.
Jeg synes ikke, det er svært at forestille sig det pres, der så bagefter, når den pågældende har været heroppe, vil være på den unge herboende for at indgå ægteskab, og derved opnår vi altså det stik modsatte af det, der i hvert fald har været tanken for de partier, som stemte for 24-års-reglen.
Desuden ønsker vi ikke, at reglen bliver brugt til sådan uden videre at give en meget lettere adgang til at få opholds- og arbejdstilladelse i Danmark.
Nu udvider vi adgangen til opholdstilladelse med den rekrutteringslov, der ligger i Folketinget, og som vi har indgået aftale om med flere partier.
Det er vi meget tilfredse med, men denne udvidelse her vil vi altså ikke gå med til.
Så der er altså mange grunde til, at vi ikke ønsker dette beslutningsforslag - heller ikke denne gang.
Desuden vil det jo også betyde en vældig kontrolvirksomhed, hvis man også skulle til at kontrollere, hvor længe de pågældende har været her.
Så alt i alt må vi altså sige, at vi afviser dette forslag.
Julie Skovsby (S), 2008-05-16:
Nu kan tal jo sige utrolig mange ting, og Bjørn Lomborg er jo uddannet statistiker osv. Jeg vil sige, at med hensyn til de her tal er det meget vigtigt at se på, hvad man definerer som grov dyremishandling som f.eks. i den sag, jeg nævnte, med grisehandleren.
I hvert fald syntes jeg, at der var tale om meget, meget grov dyremishandling, men han blev kun dømt for dyremishandling og altså ikke for grov dyremishandling, så når man hiver de tal frem, bliver man nødt til at kigge på, hvad definitionen på grov dyremishandling er.
Dyrenes Beskyttelse siger, at de oplever det sådan, at dyremishandlingen i Danmark bliver grovere og grovere, og jeg tror faktisk, at vi godt kan sætte vores lid til den vurdering, for Dyrenes Beskyttelse arbejder ude lokalt.
Hver dag arbejder de for at beskytte dyr.
Karsten Lauritzen (V), 2008-05-16:
Jeg kan da godt forstå, hvorfor ordføreren ønsker at tage udgangspunkt i de tal, der er mest positive for ordførerens beslutningsforslag.
Men er det ikke bare sådan - det kan være, ordføreren er uenig i det - at det ville være mest relevant at tage udgangspunkt i de tal, som myndighederne er kommet frem med?
De tal viser, hvor mange anmeldelser der er givet til politiet, i modsætning til de andre tal, som viser, hvor mange anmeldelser der er givet til en privat organisation.
Jeg går ud fra, at ordføreren er enig i, at når man oplever, at dyr bliver udsat for mishandling eller har mistanke om, at det sker, skal man ikke anmelde det til en privat organisation, men til den relevante myndighed, som så kan skride ind og sikre, at der bliver taget hånd om sagen, og at anmeldelsen eventuelt kan føre til en dom.
Det må vel være det rigtige udgangspunkt at anmelde sagen til politiet og ikke til en privat organisation.
Julie Skovsby (S), 2008-05-16:
Lad mig tage det sidste først, altså om der er et retssikkerhedsmæssigt problem, at vi siger, at indtil retten har talt, har politiet mulighed for at give et midlertidigt forbud mod, at man må anskaffe sig nye dyr.
Jeg mener faktisk ikke, det er det store retssikkerhedsmæssige problem.
Vi har f.eks. også hele tiden hørt argumentet med, at retssikkerheden vejer tungt, og derfor er der partshøringer og mange andre ting indblandet i en sådan beslutning.
Angående Dyrenes Beskyttelse og deres vurdering af området vil jeg sige, at jeg har stor tiltro til Dyrenes Beskyttelses vurdering af, hvordan det står til med de grove sager.
Direktør Ole Münsters udtalelser om, hvad han har oplevet i sine omkring 10 år som direktør, har jeg stor tiltro til.
Karsten Lauritzen (V), 2008-05-16:
Tak til ordføreren for Socialdemokratiet for talen.
Jeg har et par enkelte spørgsmål, og det første er, om ordføreren er bekendt med politiets opgørelse over anmeldelser af overtrædelse af dyreværnslovgivningen.
Der er lavet en opgørelse, som dækker de første tre kvartaler af 2007, og som faktisk viser, at vi kan notere et faldende antal.
Vi kan først drage en endelig konklusion, når vi får fjerde kvartal med, men indtil videre ser det ud, som om der er sket et fald, og det står jo i kontrast til opgørelsen fra Dyrenes Beskyttelse.
Mener ordføreren ikke, det derfor ville være mest hensigtsmæssigt, også når der er tale om lovgivningsarbejde, at tage udgangspunkt i politiets opgørelse i stedet for en privat organisations opgørelse?
Dernæst skal jeg spørge ordføreren, om ordføreren ikke kan se nogle retssikkerhedsmæssige problemer i forslaget; om ordføreren ikke kan se, at man bryder med et fundamentalt og grundlæggende princip i dansk retspolitik, nemlig at en person er uskyldig, indtil andet er bevist, hvis det beslutningsforslag, som ordføreren har fremsat, bliver gennemført?
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2008-05-16:
Dyremishandling er et stigende problem.
Det er ikke kun en fornemmelse, der breder sig, når man ser fjernsyn og læser boulevardpressen, men der er dokumentation for det.
Tal fra Dyrenes Beskyttelse viser, at der er et stigende antal anmeldelser af dyremishandling, omkring 50 om året alene i det syd- og sønderjyske område.
Det Radikale Venstre er meget positiv over for det gode formål, det er at forebygge dyremishandling, så vi finder beslutningsforslaget yderst relevant.
Men jeg - og her taler vi altså om fru Bente Dahl - er nødt til at problematisere et par ting.
At idømme skærpet straf, fængselsstraf, er ikke et redskab, som vil have nogen effekt på forebyggelse af dyremishandling.
Vi mener ikke, at en skærpet straf kan virke forebyggende på noget som helst, heller ikke dyremishandling.
De sager om grov dyremishandling, der afdækkes, er meget ofte forårsaget af mennesker, der af den ene eller den anden grund er pressede.
I sådanne tilfælde vil en skærpet straf ikke virke forebyggende.
Hvis dyr er blevet mishandlet og de derfor er blevet fjernet fra deres mennesker, forekommer det helt rimeligt, at de pågældende mennesker ikke bør have lov til at have ansvaret for dyr, heller ikke i perioden, hvor sagen kører, inden der er faldet dom.
Men der er et retssikkerhedsmæssigt problem, idet man kun er dømt, når der er faldet en dom.
Her er situationen, at dyr muligvis er i fare i perioden, mens sagen kører, og før der falder dom.
Retssikkerheden for dyreejeren må betyde, at han eller hun ikke er dømt, før dommen er faldet.
Har politiet beføjelse til at give et midlertidigt forbud mod at holde dyr, er vedkommende jo i realiteten dømt i offentligheden, inden dommen falder.
Så vi har to modsatrettede hensyn at tage: et retssikkerhedsmæssigt og et hensyn til dyret.
Jeg - og her henvises der endnu en gang til fru Bente Dahl - vil sammenligne problematikken med spritkørsel.
Hvis nogen er taget for spritkørsel med en så høj promille, at kørekortet kan fradømmes, får vedkommende pålagt ikke at føre bil, mens sagen verserer inden domsafsigelsen.
Tilsvarende skal det pålægges dyremishandlerne ikke at have dyr, mens sagen verserer.
Endelig må jeg - og endnu en gang skal det understreges, at der er tale om fru Bente Dahl - sige, at det ikke er en menneskeret at have dyr.
Derfor er Det Radikale Venstre positiv over for beslutningsforslag nr. B 126.