Christine Antorini (S), 2008-02-26:
Jeg vil gerne takke for drøftelsen af beslutningsforslaget og den meget brede, positive modtagelse, der har været.
Af de fire elementer, som beslutningsforslaget hviler på, er det første, at det tager udgangspunkt i lov om undervisningsmiljø, fordi vi synes, at det er en meget fin ramme at diskutere de her ting i.
Dermed har jeg også sagt til Dansk Folkeparti, at det er en lov, som ikke stammer fra Folketingets forligskreds, men som netop giver en mulighed for, at vi alle sammen kan få indflydelse på, hvordan vi måtte håndtere eventuelle huller, der er i lovgivningen, og det synes vi i Socialdemokratiet er meget positivt.
Når vi har fremsat det her beslutningsforslag, er det, fordi vi synes, at der er blevet snakket længe om det.
Vi har diskuteret med rigtig mange, hvad det er, der skal til, og forslaget opsummerer i virkeligheden det, som vi synes at man kunne gøre for at få en bedre praksis og nogle bedre sanktionsmekanismer i forhold til det her meget, meget vigtige problem med mobning.
Men det er ikke sådan, at vi siger, at det skal være sådan her.
Vi er meget åbne for, at det bliver en fælles drøftelse, og vi vil mene, at det ville være et meget stærkt signal, hvis Uddannelsesudvalget i fællesskab kunne lave en ramme for det. Om vi skal gøre det ved at lægge op til, at der skal være en redegørelsesdebat, må vi diskutere i udvalget, men jeg vil sige, at vi tager imod med åbne arme, at det bliver en fælles sag for Folketingets Uddannelsesudvalg, for problemet er så vigtigt, at det i den grad vil styrke indsatsen, hvis ikke vi gør det her til en ideologisk strid.
Jeg hører også, at der er en positiv holdning til en række af de konkrete forslag, som Socialdemokratiet har i beslutningsforslaget, både at hele indgangsvinklen selvfølgelig er den forebyggende, og at man selvfølgelig skal nå så langt som muligt med dialog.
Det er også derfor, der er en række forslag til, hvordan forældrene kan blive inddraget bedre, og hvordan man kan fastsætte fælles adfærdsregler i et samarbejde mellem skolebestyrelse, skoleleder, lærere og elever.
I det hele taget er det, som det handler om, at der kommer en diskussion på den enkelte skole om, hvordan man ser på mobning, og hvordan man håndterer det, i stedet for at alle ligesom siger - og det er jo også det, vi hører: Vi ved godt, at det er et problem, men hvad søren gør man?
Der er nogle, der har været lidt bekymret for, om det nytter noget, at man skriver, at det skal være en forpligtelse i lov om undervisningsmiljø.
Jamen det nytter jo noget, for så er man nødt til at gennemse procedurerne for at se, om de er helt på plads.
Vi må konstatere, at når vi kigger på, hvor mange kommuner der ikke har procedurerne på plads i forhold til eksisterende lovgivning, lov om undervisningsmiljø, nemlig to tredjedele af kommunerne, så er der god grund til at se på det, ved at vi forpligter i lovgivningen, plus at det tages ind i kvalitetsrapporterne, for så er vi sikre på, at man rundtomkring på de enkelte skoler kommer igennem med i et samarbejde at få adfærdsregler og handlingsplaner på plads.
Jeg vil også gerne fremhæve den positive modtagelse af, at vi kigger på bekendtgørelsen.
Det er ikke, fordi vi synes, at man som det første - og det er lidt et svar til Enhedslisten - skal kunne smide elever, der mobber, ud af skolen.
Tværtimod, i langt de fleste tilfælde er det dialogen, der skal til.
Det handler om, at man har et redskab til, at man her og nu kan sætte den rette sanktion i værk, og vi har set eksempler på meget, meget grov mobning af elever og desværre også af lærere.
Alt i alt er vi i Socialdemokratiet meget glade for den positive modtagelse, beslutningsforslaget har fået.
Vi er meget åbne for at diskutere ændringer, sådan at det måske kan ende med, at det er en samlet ramme for en antimobningsindsats, der kan komme fra Folketingets Uddannelsesudvalgs side.
Jeg hører også af ministerens besvarelse, at der i virkeligheden er en række takter i det her beslutningsforslag, som ligger i forlængelse af det, ministeren har tænkt på, og derfor tror jeg på, at vi i fællesskab faktisk kan få en god proces omkring det.
Der er nogle enkelte ting, som vi under alle omstændigheder vil undersøge nærmere i udvalgsarbejdet.
Jeg må sige, at det faktisk var lidt af en overraskelse for os, da vi fik en henvendelse om, at underviserne ikke er beskyttet i forhold til mobning.
Derfor vil vi undersøge det nærmere, som ministeren var inde på med at sige, at der burde være en arbejdsmiljølov, der kan håndtere det.
Det synes jeg at vi skal finde ud af: Er der et hul her, som gør, at medarbejderne faktisk ikke er reguleret i forhold til det her problem?
For det er jo ikke bare et problem i vores folkeskole, det er desværre et problem, som er stigende inden for en række offentlige institutioner.
Samlet set vil jeg takke for debatten.
Jeg glæder mig til udvalgsarbejdet og noterer mig, at der faktisk er bred tilslutning til, at der er nogle huller, som vi i fællesskab kan være med til at lukke, så vi får de nødvendige redskaber til at bekæmpe mobning.