Per Clausen (EL), 2010-02-09:
Jeg synes da, at vi på det her fremskredne tidspunkt skal glæde os over den enighed, der er, om, at det, man har gjort i Herlev Kommune, er rigtig godt, at det er en succes, og at det godt kan undre, at det ikke har spredt sig.
Det synes jeg er en rigtig god fælles erkendelse og fælles opfattelse, for så bliver det næste spørgsmål, som vi skal forsøge at få løst: Hvad er forklaringen på, at det ikke har spredt sig?
Er det, fordi man har valgt bedre metoder og opnået bedre resultater i andre kommuner?
I hvert fald er disse bedre resultater ikke synlige for nogen.
Eller er det, fordi muligheden for at vælge Herlevs model er for bureaukratisk, for besværlig, for ugennemskuelig for de kommuner, det handler om?
I så fald må det vel være en enkel sag at lave en forenkling.
Jeg har forstået det på den måde, at der også hos ministeren – hvis det er sådan, at det er bureaukrati, der forhindrer, at man kører det her igennem – er en vilje til, at man formentlig kan få lavet nogle ordninger, som gør, at det er nemmere at gennemføre i form af en eller anden dispensationsordning.
Jeg er sikker på, at der ikke er nogen fra KL, der kan komme med et DUT-krav, så længe det stadig væk vil være sådan, at kommunerne i det mindste skal skrive et brev om, at de gerne vil have mulighed for at lave det her.
Det synes jeg er rigtig godt, det synes jeg, vi skal finde ud af, og så skal vi arbejde videre med det.
Selvfølgelig bliver vi også nødt til i forløbet at diskutere hele det her med, at det koster 0,5 mia. kr., lidt grundigere.
Jeg kan jo huske, når jeg behandler lovforslag på andre områder, at der tit står i høringssvarene fra KL, at det slet ikke passer, når regeringen siger, at det er omkostningsneutralt for kommunerne, for det koster kommunerne en frygtelig masse penge.
Mit indtryk – og jeg kan tage fejl – er ikke, at finansministeren bare betaler.
Det er ikke min oplevelse.
Min oplevelse er, at efter vi har fået de her henvendelser fra KL, hvor de skriver, at det kræver x antal millioner og milliarder kroner fra staten, står der stadig væk i regeringens lovforslag, at det er det rene sludder, de får ikke en krone, og derfor koster det ikke staten noget.
Så vi skulle måske prøve at undersøge, om den der objektive beskrivelse af, at det her fuldstændig sikkert koster 500 mio. kr., måske godt kunne overvejes.
Det stemmer i hvert fald overhovedet ikke overens med de erfaringer, der er fra andre områder, og jeg går da ud fra, at det her kan behandles på samme måde.
Jeg synes ikke, at vi i det videre forløb skal lægge op til nogen strid med KL om penge, kamp og ballade, tværtimod.
Der er jo ingen tvivl om, at det at skabe en tryg, opsøgende indsats i forhold til de her mennesker er af afgørende betydning, og det betyder også, at det vil være sådan, at kommunerne langt sjældnere vil skulle tage stilling til, om man skal hive en knækket tand ud eller sætte en krone på, fordi man ved en forebyggende indsats ofte kan undgå, at sådanne problemer opstår.
Så bliver vi fri for grimme historier i Jyllands-Posten, hvor kommuner fremstår, som om de er meget ondsindede, behandler folk rigtig grimt og kommer med dumme udtalelser om, at man ikke kan køre i Rolls-Royce på kontanthjælp og den slags tåbeligheder.
Jeg synes sådan set, at det her lægger op til et rigtig godt og seriøst videre arbejde, hvor jeg håber på vi kan finde en løsning på det her lille problem.
Tilbage er der stadig væk mange uretfærdigheder og urimeligheder inden for tandbehandlingsområdet, der er stadig væk meget at klage over, men man skal jo tage de resultater, man kan få.
Og jeg synes, det lyder, som om vi godt kan få et resultat her.