runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christian H. Hansen (DF), 2007-01-12:
Til forslaget her fra Socialdemokratiet om en handlingsplan for at nedbringe mængden af pesticider i dansk frugt og grønt vil jeg som sådan sige, at vi i Dansk Folkeparti godt sådan lige umiddelbart ville kunne støtte det, hvis de fleste initiativer ikke allerede var igangsat, men det er jo så tilfældet, at de faktisk er det.
Man har på mange af de områder, som også har været ridset op af nogle af de tidligere ordførere, igangsat en masse.
Men når det er sagt, vil jeg også gerne sige, at jeg tror, at meget af det her kunne undgås, hvis det var sådan, at vi slog et større slag for, at de danske forbrugere kom til at spise noget mere økologisk frugt, og at de kom til at fokusere meget mere på, at vi nu generelt skal spise dansk frugt.
Det synes jeg måske er noget, som er vigtigt, men det kræver jo så, at de partier, som holder så meget af EU, så også vil være med til, vi lukker ned for, at man bare kan importere alverdens frugt og grønt ind over de danske grænser og dermed afskære den gode danske frugt fra virkelig at få markedsandele.
Dog er det sådan, at der i forbindelse med landdistriktsaftalen indgået mellem regeringen og Dansk Folkeparti er afsat et betydeligt beløb til økologi – også et større beløb, end der i mange år er blevet afsat.
Det er jo også noget af det, som kan bruges til at styrke det, som er omtalt under nogle af pindene i Socialdemokratiets forslag.
Så er der i øvrigt i år 2007 og 2008 også afsat 10 mio. kr., som går direkte – og kun – til gartnerisektoren.
Men Socialdemokratiet er sikkert klar over, at der i hvert fald er afsat en masse midler dér.
Med hensyn til offentliggørelsen må man jo konstatere, at det sådan set er opfyldt, at det er igangsat.
Så har der været en debat, som gik lidt på, at erhvervet gerne ville have tallene noget før – det var bl.a. oppe og vende på et samråd i Fødevareudvalget for ikke så lang tid siden, altså i 2006 – hvor det også blev tilkendegivet, at man er ved at kigge på det, således at erhvervet får den mulighed.
Opfølgningen på aftalen om en registrering af fundne pesticidrester, altså sporingen direkte tilbage til avleren, er jo også noget, der er igangsat; det er under udarbejdelse.
Så har vi hørt, at der i forbindelse med den pukkel, som har været nævnt i dag, sådan som jeg kunne høre det, var en håndsrækning fra miljøministeren her i salen i dag om, at den vil man gøre en aktiv indsats for at få nedbragt i 2007 – og så er det problem også løst.
Så har vi den her kemikaliehandlingsplan, som alle partier jo er med i, også Socialdemokratiet.
Så derfor bør de også være vidende om, at der er afsat flere midler til de forskellige ting i den.
Så alt i alt synes jeg faktisk, der er mange af tingene, som allerede er løst.
Hvis det så viser sig, at nogle af de ting ikke kommer til at fungere, synes jeg da, at vi skal drøfte det.
Jeg synes også, at vi under udvalgsarbejdet skal gå ind og kigge på, om der er nogle ting, som vi ikke helt har fat i, og så tror jeg, vi skal blive enige om, at vi så løfter det hen ad vejen.
Bertel Haarder (V), 2007-01-12:
Jeg har forstået, at dette forslag ikke kræves til anden og tredje behandling, og at det derfor mere er ment som et debatoplæg.
I den ånd vil jeg så godt svare, at når man har været integrationsminister, forstår man til fulde værdien af de helhedsskoleforsøg, som er iværksat.
Jeg godkendte dem meget hurtigt efter, at jeg tiltrådte som undervisningsminister, og jeg er glad for, at jeg godkendte dem.
Jeg har besøgt et af dem, Selsmoseskolen i Taastrup, og jeg var især meget opmærksom på, hvorvidt nu eleverne var trætte af at gå så længe i skole, for det har der været forlydender om fra andre heldagsskoler.
Det, der er mit indtryk fra Selsmoseskolen, og som også er lærernes indtryk, er, at eleverne er meget glade for den lange skoledag, og nogle ville, så vidt jeg kunne forstå, ikke have noget imod, at der også foregik noget i weekenden.
I heldagsskolen får de en længere del af dagen til at bruge det, de har lært i bl.a. dansk.
Når man ikke uden videre kan sige, at dette skal alle kunne gøre når som helst hvor som helst, skyldes det, at vi jo ikke skal tvinge heldagsskolen ned over elever og hjem, som ikke ønsker det.
Hvis der var fuldstændig fri adgang til at etablere heldagsskoler, kunne man jo risikere, at en kommune gør alle skoler til heldagsskoler, og hvad så med dem, som egentlig hellere ville være fri og hellere ville have mulighed for at komme hjem kl. 13.30 eller 14, hvilket jeg som barn i hvert fald selv absolut ville have holdt fast i?
Hvad med dem?
Det er problemet ved blot at lukke døren op.
I dag kører det altså på dispensation, og jeg er glad for, at der er bred opbakning til, at der skal kunne dispenseres.
Jeg synes, vi skal drøfte spørgsmålet, om der er noget, vi kan gøre, for det er en god idé, men vi skal også lære af de erfaringer, der er, og vi skal også lytte til de elever på andre heldagsskoler, som har udtrykt træthed ved den meget lange skoledag.
Så lad os få det undersøgt.
Jeg har et åbent sind.
Jeg er glad for, at vi har de forsøg, vi har, men er altså ikke klar til at give kommunerne lov til uden videre at forlænge alle kommunens børns skoledag.
Christine Antorini (S), 2007-01-12:
Jeg må sige, at jeg har ganske svært ved at se, hvorfor lige præcis vores forslag vil være med til at centralisere skolevæsenet.
Jeg noterede mig da også med glæde den ros, som den radikale ordfører gav i starten.
Hun var godt nok forundret, men glædede sig alligevel over, at Socialdemokraterne kom med et forslag, der ville give frihed til kommunerne til at vælge forskellige skoleformer.
Derfor er mit svar, at det er det, der er vores intention.
Vi er sikre på, at man godt kan tage den lokale debat om, hvilke typer skoleformer der passer, i kommunalbestyrelsen.
Der har været en grundig, lokal debat om, hvilke typer af skoler der passer til de børn og de forældre, som man har der.
Derfor er det jo også sådan, at bag hovedparten af de forsøg med helhedsskolen, der er i gang og i øvrigt har fungeret længe i en række kommuner, står der faktisk en meget bred kreds af partier.
Så jeg er ikke bekymret for den centralisering, som fru Margrethe Vestager kan se i det, tværtimod giver vi faktisk reel kompetence til det lokale niveau.
Bertel Haarder (V), 2007-01-12:
Igen vil jeg sige tak for den meget brede opbakning.
Det er det, regeringen har fået oplyst, og derfor har vi besluttet en ordning som den, der ligger foran os her, suppleret med en ordning på videnskabsministerens område, hvor den slags klager over manglende merit behandles af to, nemlig en fra det modtagende universitet og en fra det afleverende universitet, dvs. det sted, hvor man har erhvervet sine kvalifikationer.
Det er den model, vi lægger frem efter at have orienteret os i baglandet.
Jeg vil godt gentage, at også dette lovforslag er en hjertesag.
Der er kun ét afsnit i bemærkningerne, som jeg er lidt ked af, og det er afsnit 5 om de administrative konsekvenser for stat, regioner og kommuner.
Det starter med ordene: »Antallet af nye sager til behandling af Kvalifikationsnævnet som følge af de udvidede ankemuligheder er vanskeligt at forudsige.
Det skønnes, at der vil komme ca. 40-50 flere sager til nævnet pr. år.«
Her vil jeg gerne udtrykke ønsket om, at dette er et fejlskøn.
Jeg håber, der bliver flere.
Jeg har også her på det allerseneste været udsat for græsselige eksempler på manglende meritgivning, og at unge finder sig i alt for meget.
Man kan spørge, hvorfor jeg er ked af noget i mit eget forslag.
Jamen det skyldes, at man er nødt til at bygge på de ædruelige overslag og forudsigelser, som ens embedsmænd giver.
Jeg vil blot signalere, at skulle det vise sig, at der kommer 100 i stedet for 50, vil jeg være den første til at råbe hurra.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Charlotte Dyremose (KF), 2007-01-12:
Lad mig starte med at sige, at jeg blev utrolig opstemt af at opleve hr. Carsten Hansen så opstemt.
Det synes jeg nemlig var rigtig dejligt at opleve.
Jeg kan jo ikke lade være med at tænke på, at hvis ikke fru Ritt Bjerregaard i spidsen for Undervisningsministeriet allerede tilbage i 1970’erne havde ødelagt mulighederne for, at elever kunne blive testet, og at de kunne blive undervist på det niveau, hvor de var, havde vi måske ikke haft så store problemer, som vi har i dag.
Derfor er det utrolig dejligt at opleve, at man nu fra socialdemokratisk side kan sige, at vi er nødt til at sikre os, at den enkelte kommer ind på netop det hold, hvor vedkommende hører hjemme.
Det er jo hele forudsætningen for, at man kan få den bedst mulige undervisning, at man kan undervises på det niveau, hvor man er, og at man derfor kan lære noget og tilegne sig kompetencer.
Lad os håbe, at vi med de nye vinde, der blæser, også får sikret, at fremtidige folkeskolegenerationer får gavn af det.
Men nu til det forslag, vi her behandler.
Det er jo tragisk for de mennesker, der er kommet igennem folkeskolen uden at have de nødvendige kundskaber – uden f.eks. at kunne læse en avis.
Tænk, at man har brugt 9 eller 10 års skolegang og så alligevel ikke kan læse avisen.
Det er synd og skam.
Derfor er det selvfølgelig helt nødvendigt, at man får undervisning på det niveau, man er på, også når man som voksen skal have hjælp til enten at klare sig bedre på arbejdsmarkedet, eller, som hr. Carsten Hansen var inde på, bare at kunne læse en historie for sine børn.
Jamen det er jo en helt grundlæggende færdighed, som ikke nødvendigvis har noget med arbejdsmarkedet at gøre, men som selvfølgelig har en hel masse med selvværd at gøre.
Derfor er det rigtig godt, at vi med det her forslag nu får passet mennesker ind netop der, hvor de hører til.
Hvis det er ordblindhed, der er problemet, så er det jo noget andet, end hvis man på grund af f.eks. sociale problemer var fraværende i undervisningen, og det er noget andet, end hvis man, netop fordi man har dansk som andet sprog, har lært at kommunikere bedre på et sprog, der ikke er det danske og dermed ikke det, man skal bruge på arbejdsmarkedet.
Vi kan varmt støtte forslaget, og vi er lige så opstemte som hr. Carsten Hansen over det.
Margrethe Vestager (RV), 2007-01-12:
Først og fremmest vil jeg byde fru Charlotte Dyremose velkommen i kredsen af uddannelsesordførere.
Jeg kan allerede nu høre, at det vil være en stor berigelse for os at samarbejde med fru Charlotte Dyremose, og derfor vil jeg selvfølgelig gerne have fru Charlotte Dyremose til at uddybe, på hvilket grundlag hun har foretaget den her vurdering af, at det er tidligere undervisningsminister Ritt Bjerregaard, der har ansvaret for, at voksne i dag kan have behov for at tage et kursus i forberedende voksenundervisning.
Jeg forventer naturligvis, at fru Charlotte Dyremose kan demonstrere en entydig sammenhæng mellem den politik, der blev ført for 30-40 år siden, og så det, at der er voksne i dag, som har brug for et forberedende voksenundervisningskursus.
Charlotte Dyremose (KF), 2007-01-12:
Tak for velkomsten.
Jeg ser også meget frem til det, og jeg tror også, det bliver utrolig spændende at debattere med fru Margrethe Vestager.
Vi har jo f.eks. fuldstændig afskaffet den egentlige niveaudeling i folkeskolen.
Og jeg må indrømme, at de erfaringer, jeg har gjort mig både ved selv at gå igennem uddannelsessystemet og ved at opleve masser af andre mennesker gøre det – og nu er jeg jo, som fru Margrethe Vestager også var inde på, rimelig ny i udvalget, så det er altså spørgsmålet om praktisk erfaring ude i den egentlige, faktiske virkelighed – desværre er, at der har været det problem, at hvis man ikke blev undervist på det niveau, man var på, sakkede man bagud.
Det er sådan set, uanset om de ikke blev udfordret nok, eller om de simpelt hen bare ikke kunne følge med i klassen, fordi de skulle have tingene forklaret mere end den gennemsnitlige elev.
Margrethe Vestager (RV), 2007-01-12:
Så må jeg jo gratulere fru Charlotte Dyremose med, at det alligevel er lykkedes at nå så langt, på trods af – må jeg forstå – det tilbud i folkeskolen, som fru Charlotte Dyremose har været igennem.
Nu skal jeg selvfølgelig ikke på nogen måde antyde et andet erfaringsgrundlag end det, jeg kan forstå fru Charlotte Dyremose bygger den konservative skolepolitik på, men blot gøre opmærksom på, at det i lovgivningen siden 1993 har været et krav, at man gennemfører den differentierede undervisning, og at brugen af pædagogisk betingede test i folkeskolen har været meget, meget udbredt.
Charlotte Dyremose (KF), 2007-01-12:
Det er heldigvis glædeligt, at det de seneste 10 år er gået i en anden retning, end det gjorde i årtierne før.
Det kan man jo også mærke på den ændrede tilgang til det her område, der er i visse partier.
Jeg kan kun sige, at det er prisværdigt, at det nu er blevet i orden at undervisningsdifferentiere og at sikre via en test, at eleverne rent faktisk er på det niveau, man forventer de er på, og at man dermed sørger for, at man kan hjælpe de elever, der ikke er på det niveau, hvor de for ventningsmæssigt skulle være på det klassetrin, de nu engang går på.
Det er en utrolig positiv udvikling, som vi er meget, meget glade for, nemlig at det nu endelig er lykkedes at lave nogle folkeskoleforlig, hvor vi fra De Konservatives side synes, at man har lagt så meget vægt også på undervisningsdifferentiering, at vi kunne være bekendt at være med i det.
Carsten Hansen (S), 2007-01-12:
Jeg vil også benytte lejligheden til at ønske fru Charlotte Dyremose velkommen i vores uddannelseskreds.
Det er jo sådan med uddannelse, at der er lidt højt til loftet, der er lidt mere plads, og så er det det, der har perspektiv for mange mennesker.
Så det bliver spændende at følge og teste hinandens forskellige synspunkter.
Jeg vil nu godt vende tilbage til det synspunkt, som fru Charlotte Dyremose rejste, nemlig at det skulle være Ritt Bjerregaards skyld, at vi nu skal gennemføre FVU for 500.000-600.000 mennesker.
Men jeg vil spørge: Er det ikke korrekt, at der er voldsom forskel på voksne mennesker, der klarer sig selv, har været på arbejdsmarkedet i mange år, som har behov for at læse og stave og skrive noget bedre, og børn, der går i folkeskole, og at det er forskellige redskaber, man skal bruge til dem?
Og så vil jeg bare understrege, at vi aldrig har haft noget imod de pædagogiske test, man bruger – diktat, stileskrivning osv.
Det, der har været diskussionen, har været, under hvilke former man skulle indføre dem.
Lad os nu holde fast i, at her er et lovforslag, der løfter og handler om voksne mennesker, men er der ikke forskel på børn og så voksne, der klarer sig selv, men som har behov for noget ekstra stave- og læseundervisning?
Charlotte Dyremose (KF), 2007-01-12:
Naturligvis, der er stor forskel.
Der er også forskel på voksne og voksne og børn og børn.
Det er jo netop så vigtigt, at man kan undervise med forskellige pædagogiske metoder og på forskellige niveauer, uanset om vi taler om voksne, om unge eller om børn.
Det skal vi da selvfølgelig holde fast i gennem hele undervisningspolitikken, og det er jeg sikker på at hr. Carsten Hansen og jeg sagtens kan finde sammen om, særlig efter den tale, jeg hørte fra hr. Carsten Hansens side i dag.
Carsten Hansen (S), 2007-01-12:
Jeg er nødt til at sige, at ingen forventer, at uddannelsesfolkene fra Socialdemokratiet eller andre partier skal løse overenskomstproblemerne i de forhandlinger.
Det har vi ikke tradition for.
Men jeg forventer selvfølgelig, at regeringen lever op til deres egne intentioner i strukturreformen.
Jeg mener, at det her forslag står godt selvstændigt, uanset om de der VUC-undervisere måske får noget mere i løn.
Jeg synes, det er afgørende, at de selvfølgelig får de vilkår, de har kendt til tidligere, men det forhindrer ikke, at det her er et godt forslag, som giver de enkelte mennesker nogle bedre rettigheder og nogle bedre muligheder for at opsøge kurser i at læse og skrive.
Det er jo ikke det, der er afgørende for det her forslag.
Men jeg forventer – det skal vi nok følge op på, og det kan vi sikre i fællesskab, vil jeg sige til hr. Jørgen ArboBæhr – at ministeren selvfølgelig lever op til det, der står i strukturreformen.
Men det er to forskellige problemstillinger, som jeg godt vil have lov til at skille ad.
Jeg anerkender i hvert fald, at her er et punkt, hvor vi er enige.
Må jeg så ikke bare sige – jeg ved ikke, om fru Charlotte Dyremose ved det – at der jo er fire trin på FVU’en, og det, vi gør nu, er, at vi for dem, som har dansk som andetsprog, tager skridtet og erstatter det med et andet tilbud på VUC, nemlig AVU.
Det er jo selvfølgelig afgørende vigtigt, hvis man ikke har været på skolebænken i mange år, at man bliver placeret der, hvor man skal placeres, og det er derfor, man laver en test eller en screening af folk.
Det har i øvrigt stort set været foretaget, uden at der i forvejen var lovgivningsmæssig hjemmel for det.
Nu gør vi det lovligt, og vi siger, det er vigtigt at blive rigtigt indplaceret.
Men det er en helt anden diskussion end den, der foregår om folkeskolen.
Det er bare lige for at holde fast i, at det altså er to vidt forskellige ting, og det kunne jeg så høre at fru Charlotte Dyremose ved.
Det håber jeg vi er enige om.
Christine Antorini (S), 2007-01-12:
Jeg noterede mig også med interesse Ritt Bjerregaards ansvar for dårligdommene i den danske folkeskole, og da fru Charlotte Dyremose har en klar holdning til Ritt Bjerregaards ansvar, vil jeg gerne bede om, at fru Charlotte Dyremose uddyber, hvilket ansvar hr. Bertel Haarder havde som undervisningsminister.
For hvis jeg ikke husker helt galt, sad han adskillige år som undervisningsminister efter fru Ritt Bjerregaard, der altså kun sad 2 år.
Hr. Bertel Haarder sad i to fulde perioder, i øvrigt under en konservativt ledet regering i 1980’erne.
Så vil ordføreren uddybe De Konservatives, herunder den tidligere ministers, ansvar for dårligdommene, da der tilsyneladende er så mange, der har brug for FVU i dag?
Charlotte Dyremose (KF), 2007-01-12:
Det vil jeg gerne.
Sagen er jo den, at der blev lagt en helt ny stil dengang i 1970’erne, og siden da, er det, som fru Margrethe Vestager også var inde på, også blevet sådan, at vi rent faktisk kan undervisningsdifferentiere og benytte testredskabet den dag i dag.
Vi har heldigvis siden dengang bevæget os i det, vi fra konservativ side mener er den rigtige retning, og det er vi da utrolig glade for, og det er jo bl.a. sket under den borgerlige regering.
Men det er ikke nogen hemmelighed, at vi fra konservativ side, hvis vi havde haft et flertal, også for mange, mange år siden havde brugt de her redskaber langt mere aktivt.
Christine Antorini (S), 2007-01-12:
Nu svarede ordføreren på noget andet end det, jeg spurgte om.
Det, vi snakker om, er voksne mennesker, som ikke har de fornødne kundskaber, og hvor den konservative ordfører siger, at det skyldes politik gennemført tilbage i 1970’erne.
Det, jeg spurgte om, var den uddannelsespolitik, der blev gennemført i 1980’erne, hvor den borgerlige regering havde ansvaret for det, og det er de mennesker, vi taler om i dag, som har brug for mere uddannelse.
Da ordføreren mener, at det har en direkte sammenhæng med nogle ministre, der har siddet der for mange år siden, beder jeg om en uddybning af, hvordan hr. Bertel Haarder i 1980’erne bidrog til den dårligdom, som ordføreren åbenbart mener, der er i dag på grund af mange års fejlslagen uddannelsespolitik.
Charlotte Dyremose (KF), 2007-01-12:
Men der er ingen som helst tvivl om, at fra konservativ side synes vi da, at det gik alt for langsomt med at komme i den retning.
Men det er jo altså en forudsætning for at bevæge sig i en retning, at man får et flertal med sig i den retning.
Derfor er det så utrolig dejligt, og netop derfor indledte jeg med at sige, at jeg var så utrolig opstemt over, at også hr. Carsten Hansen nu mener, at de her redskaber kan bruges, for det var ikke sådan, den socialdemokratiske politik lød dengang, og det har altså været en lang og sej kamp at få de her redskaber ind i den danske folkeskolepolitik.
Men jeg er utrolig glad for, at det er kommet, så skal vi ikke bare i fællesskab glæde os over, at vi nu har nogle fælles redskaber, og at vi vil bruge dem til at forbedre ikke bare voksenundervisningen, men også undervisningen for vores børn?
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2007-01-12:
Det syntes jeg var fantastisk bortfaldt.
Jeg var selvfølgelig også en af dem, der hyldede, da vores nuværende minister ikke længere var minister engang i starten af 1990’erne, men det er så en helt anden snak.
Derfor kan det undre mig, at man så fuldstændig ensidigt fra konservativ side kan hylde nationale test og i den grad stå og nærmest råbe hurra over, hvor fantastisk det er, at man har fået rettet op på de skadevirkninger, der har været i 1970’erne og 1980’erne.
For det, De Konservative har bidraget med indtil nu – i øvrigt sammen med Socialdemokraterne, man kan jo håbe på, at Socialdemokraterne bliver klogere af den meget kontante konservative linje her og hopper ud af de skoleforlig – er at trække os i en Østblokretning.
Det vil jeg gerne have fru Charlotte Dyremoses kommentar til.
Charlotte Dyremose (KF), 2007-01-12:
Det er nok ikke nogen stor hemmelighed, at jeg er utrolig uenig med fru Pernille RosenkrantzTheil.
Jeg er meget enig i, at det var en stor fordel at komme af med kommunismen, og det kan vi så diskutere i en helt anden ideologisk sammenhæng.
Det skulle fru Pernille RosenkrantzTheil måske overveje.
Sagen er jo netop den, at vi fra konservativ side åbenbart i modsætning til Enhedslisten faktisk mener, at vi har et nationalt ansvar for at sikre, at alle børn får en god og ordentlig undervisning.
Det er klart, at det i sidste ende altid er den enkelte lærer, der skal sørge for, at undervisningen bliver formidlet til eleven på en måde, der passer til den enkelte elev.
Men det, der er utrolig vigtigt, er, at vi sikrer, at uanset om man går i skole på Lolland eller i Gedser, så får man en ordentlig undervisning, og man har også en mulighed for at flytte med sin arbejdsplads uden at risikere, at ens børn ikke får en undervisning, der svarer til den undervisning, de fik der, hvor man boede før.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2007-01-12:
Vi mener jo i Enhedslisten – og deraf min forskrækkelse over den her Østbloktendens, der kommer fra De Konservative – at børn er meget forskellige, og skolerne i Danmark er meget forskellige.
Det synes vi er rigtig dejligt, fordi det betyder, at skolerne og lærerne i det enkelte klasselokale er i stand til at tage vare på den enkelte elevs interesser og behov.
Men jeg kan forstå, at der skal være nogle nationale standarder, og så får man sådan en fornemmelse af, at alle ungerne skal gå i takt, fordi de alle sammen skal lære det samme, og at man helt sikkert ved bedst i Undervisningsministeriet, staten, hvordan børnene klarer sig bedst gennem et folkeskoleforløb.
Det bliver jeg sådan lidt forskrækket over.
Lad mig lige tage fat i det med den enkelte lærer, for det kunne jeg forstå også lå fru Charlotte Dyremose på sinde, og nu, hvor vi diskuterer den her lovgivning, vil jeg gerne høre, hvorfor det er sådan, når nu den enkelte lærers ve og vel ligger fru Charlotte Dyremose så meget på sinde, at man har tænkt sig at skære 38.000 kr. i lærernes løn, altså dem, der underviser på VUC, og som vi behandler her, og dem, der underviser på SOSU-uddannelsen.
Det begriber jeg jo ikke, hvis det er sådan, at den enkelte lærers ve og vel ligger De Konservative så meget på sinde.
Mig bekendt er det sådan i konservativ retorik, at en god løn er motiverende, og derfor forstår jeg ikke helt den vægtning af den enkelte lærer.