Lene Espersen (KF), 2006-12-12:
Som det fremgik af social- og ligestillingsministerens indlæg, har kvindehandel fra starten været et højt prioriteret område for regeringen.
Det gælder naturligvis også politiets indsats mod de bagmænd, som skrupelløst udnytter ofrene for kvindehandel.
Derfor er en intensiveret politiindsats et af de centrale elementer i handlingsplanen for 2007-2010.
På det punkt bygger handlingsplanen på den nye strategi for en styrket politimæssig indsats mod prostitutionens bagmænd, som jeg fremlagde sammen med Rigspolitichefen i oktober.
Strategien indeholder 10 hovedelementer og skal udmøntes af politiet gennem en stribe konkrete tiltag.
Dem vil jeg vende tilbage til om lidt.
Først vil jeg kort fremhæve nogle af de mange initiativer, som politiet har taget i de seneste år, og som danner et naturligt afsæt for den nye strategi.
Som bekendt har kvindehandel og rufferi i vidt omfang karakter af organiseret og grænseoverskridende kriminalitet, og området er kendetegnende ved profitorienterede bagmænd, der indgår i internationale og multikriminelle netværk.
Det er baggrunden for, at rigspolitiets nationale efterforskningscenter, i daglig tale NEC, siden 2001 har foretaget en systematisk og landsdækkende monitering af kvindehandel og rufferi.
NEC's baggrundsviden og overblik udnyttes bl.a. ved, at der er afsat efterforskere, som yder rejseholdsassistance til lokale efterforskninger af kvindehandel og rufferi.
Som led i udmøntningen af handlingsplanen for 2002 har rigspolitiet også ansat en antropolog.
Formålet med at inddrage en antropolog i NEC's arbejde har været at øge fokus på ofrene for kvindehandel bl.a. ved at styrke politiets kontakt til ngo'erne på området.
Et andet af de hidtidige tiltag er, at der i samtlige politikredse er udpeget kontaktpersoner.
Formålet med ordningen med kontaktpersoner er at sikre et effektivt samarbejde med de relevante sociale myndigheder og med de frivillige organisationer.
Som det fremgår, er den politimæssige indsats mod kvindehandel blevet markant styrket i de seneste år.
Det gælder ikke blot på nationalt plan; også i det internationale politisamarbejde er kvindehandel i dag et meget højt prioriteret indsatsområde.
Det internationale samarbejde foregår bl.a. inden for rammerne af Interpol, Europol og østersøtaskforcen.
Til illustration kan jeg nævne, at rigspolitiet for nylig har udstationeret en medarbejder i 2 år ved Interpols hovedsæde i Lyon med kvindehandel som hovedområde.
Selv om der i de senere år er kommet betydelig større fokus på indsatsen mod kvindehandel, må vi erkende, at vi stadig står over for store udfordringer.
Rigspolitiet skønner, at der i dag er ca. 700 bordeller og ca. 6.000 prostituerede her i landet, og omkring 2.500 af de prostituerede er udlændinge.
De kommer typisk fra Asien, Afrika, Øst- og Centraleuropa og Sydamerika.
De bagvedliggende årsager til kvindehandel er på den ene side efterspørgslen, på den anden side fattigdom og dårlige levevilkår i kvindernes hjemlande.
Social- og ligestillingsministeren har allerede været inde på de tiltag i den nye handlingsplan, som retter sig mod kunderne og strukturelle problemer i hjemlandene.
Det ligger nok uden for politiets indflydelse at ændre mere direkte på de grundlæggende årsager til kvindehandel.
Der, hvor politiet indtager en helt central rolle, er derimod i indsatsen over for de bagmænd, som for egen vindings skyld, altså for penge, misbruger og udnytter kvinder til prostitution.
Derfor sætter den nye strategi for politiets indsats fokus på prostitutionens bagmænd.
Som jeg har været inde på, er politiets indsats mod kvindehandel forankret i NEC.
Kriminalitetens grænseoverskridende og organiserede karakter gør det nødvendigt at koordinere indsatsen på nationalt plan, men med de 12 nye store politikredse bliver det også muligt at styrke den lokale indsats mod kvindehandel yderligere.
Ef ter politireformen vil den enkelte politikreds råde over betydelig flere ressourcer, og mulighederne for specialisering i kredsene bliver dermed langt bedre.
Derfor gør politireformen det også muligt at gennemføre en mere offensiv lokal indsats mod kvindehandel.
Den overordnede målsætning med strategien er at sikre, at der overalt i landet gennemføres en ensartet og en intensiveret politimæssig indsats.
Strategien for en styrket politimæssig indsats mod prostitutionens bagmænd bliver iværksat i 2007, i takt med at politireformen gennemføres.
Som det første er det politiets erfaring, at der i praksis sjældent er tale om eller kan føres bevis for en egentlig menneskehandel i straffelovens forstand.
Grundtanken med politiets nye strategi er derfor at gå målrettet efter at identificere og retsforfølge bagmændene, uanset hvilke strafbestemmelser de konkret kan sigtes efter.
Som led i den nye strategi skal alle politikredse også udarbejde lokale strategier og handlingsplaner for en styrket indsats.
Og for at sikre en effektiv operativ indsats på lokalt niveau skal der bl.a. fastlægges målbare indsatsområder for den enkelte politikreds.
Et tredje centralt element i strategien er, at alle politikredse skal afsætte de ressourcer, der er nødvendige for at gennemføre en målrettet og effektiv indsats.
Den lokale indsats vil bl.a. kunne styrkes ved, at der oprettes tværgående specialenheder i kredsene.
Men styrkelsen af indsatsen skal også ske ude på gaden.
Det er meget vigtigt, at betjentene i beredskabet opfanger og reagerer på tegn, der kan tyde på kvindehandel.
Den nye strategi bygger derfor på, at alle enheder i politikredsene, både efterforskningsafdeling, beredskabet og lokalpolitiet, skal involveres.
Ud over at afsætte de nødvendige ressourcer skal politikredsene også som et fjerde element sikre, at der gennemføres en efterretningsbaseret politiindsats for at afdække bagmændene.
Det indebærer bl.a., at kredsene skal foretage en systematisk indsamling, bearbejdning og analyse af oplysninger om det lokale prostitutionsmiljø, og kredsenes kortlægning af miljøet skal løbende opdateres og indberettes til NEC.
Som led i den løbende kortlægning af prostitutionsmiljøet skal politiet også som et femte element gennemføre opsøgende indsatser i og regelmæssige kontroller af miljøet.
Bl.a. skal alle politikredse inden udgangen af 2007 have foretaget kontrolbesøg på samtlige kendte bordelvirksomheder.
På grundlag af den efterretningsbaserede indsats og øgede kontrol skal politikredsene som noget sjette foretage en proaktiv og målrettet efterforskning.
Målet er ganske enkelt at identificere bagmændene og få dem retsforfulgt.
Det er derfor et krav, at politikredsene inden udgangen af 2007 skal have iværksat målrettede efterforskninger mod bagmænd uden at afvente anmeldelser.
Som led i efterforskningen mod bagmændene skal politiet udnytte alle relevante redskaber; det kan f.eks. være aflytninger, og det kan være langvarige skygninger – det kan også komme på tale at bruge meddelere og agenter til at komme helt ind på livet af prostitutionsmiljøet.
De tiltag, jeg har nævnt, er alle rettet mod bagmændene.
Det er en naturlig følge af, at politiets hovedopgave på det her område er at identificere og retsforfølge bagmændene.
Men det betyder selvfølgelig ikke, at hensynet til ofrene er glemt i den nye strategi.
Det er selvsagt helt centralt, at ofrene for kvindehandel og rufferi behandles med den størst mulige skånsomhed i forbindelse med politiets indsats.
Det er derfor et væsentligt syvende element i strategien, at politiet skal betragte alle prostituerede, både danske og udenlandske, som potentielle ofre for kvindehandel.
Bl.a. skal politiet sikre, at kvinder, som træffes i prostitutionsmiljøet, bliver underrettet
om de sociale støttetilbud.
Som led i den styrkede politimæssige indsats sker der også en udvidelse, som det ottende element, af politiets uddannelse i indsatsen mod menneskehandel og rufferi.
Det kommer til at ske både på politiskolens grunduddannelse og ved efteruddannelsesaktiviteter.
I dag har politiet allerede et godt og et konstruktivt samarbejde med de andre aktører i indsatsen mod kvindehandel og rufferi, men vi ønsker at udbygge samarbejdet, og kontakten til de sociale myndigheder og ngo'er er også afgørende for, at politiet får adgang til de nødvendige oplysninger om prostitutionsmiljøet.
Derfor er det vigtigt at intensivere samarbejdet.
Som led i strategien skal der bl.a. laves lokale handlingsplaner for samarbejdet med de andre aktører på området, og rigspolitiet etablerer en national følgegruppe med repræsentanter for bl.a. de sociale myndigheder, udlændingemyndighederne, told- og skattemyndighederne og sundhedsvæsenet, og samtidig udarbejder Justitsministeriet en vejledning, der skal sikre en effektiv udveksling af oplysninger mellem politiet og andre myndigheder og organisationer.
Jeg kan her sige, at det jo er noget, som vi har utrolig gode erfaringer med, for det, der virkelig hjalp, da vi satte rockerne under pres, var en vejledning, så man ikke var bange for at dele informationer med hinanden – og så ellers et meget intensivt samarbejde.
Det tiende og sidste element er de forebyggende foranstaltninger.
Der er mange forskellige tiltag, og her vil jeg ikke mindst nævne udvidelsen af politiets samarbejde med udlændingemyndighederne.
Det sker for at skabe større opmærksomhed på at identificere mulige ofre for kvindehandel allerede ved behandlingen af ansøgninger om visum eller opholdstilladelse.
Jeg håber, det med en gennemgang af alle disse nye initiativer står klart, at indsatsen mod kvindehandel er et meget højt prioriteret fokusområde for politiet.
Med den nye strategi mod prostitutionens bagmænd bliver indsatsen nu intensiveret, ikke mindst på lokalt plan, og jeg har meget stor tiltro til, at det nok skal give os helt konkrete resultater i kampen mod bagmændene.