Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2009-05-26:
Jeg tror, det er helt på sin plads, at SF starter med at takke alle de dygtige og hårdtarbejdende mennesker ude ved vores domstole, som har puklet i en reformfase, som vi godt ved trækker tænder ud, altså hvor tingene bliver ubehagelige, besværlige, og der er usikkerhed om fremtiden, og hvor gode rutiner nogle gange nedbrydes, fordi man må skabe nogle nye og bedre.
Vi kan i hvert fald se på både sygefraværet, som er steget med 50 pct., og personaleomsætningen, at omstillingen har været svær.
Den har også resulteret i en stor bunke sager, som har hobet sig op, og det har slidt på personalet.
Domstolsreformen er næsten implementeret, men der har været en kraftig ophobning af sagsbunker i retterne.
Det har vi sådan set længe vidst var en problemstilling, vi skulle forholde os til.
Jeg var selv i praktik ved domstolene i efteråret, og der kunne jeg konstatere, at arbejdsbyrden var enorm, og at man ikke kunne følge med.
En del af partierne bag politireformen gjorde faktisk også - allerede i november, da vi indgik den nye politiaftale, som jo gav flere betjente og kontoransatte til politiet - opmærksom på, at det ville få konsekvenser for domstolene, og at det ville skubbe til sagsophobningen.
Det har man desværre ignoreret fra regeringens side, og det har da også betydet, at sagsbunkerne er steget med 50 pct.
Det er ekstra ærgerligt, at justitsministeren ventede så længe med at forholde sig til den problemstilling, når vi vidste, at situationen allerede havde medført, at der var kommet mildere domme og straffritagelse ud af det, altså som en følge af, at sagsbehandlingstiden har været for lang.
Det har også haft konsekvenser for ofre og gerningsmænd, som ikke har kunnet komme videre med deres liv.
Så jeg synes, at konsekvenserne har været meget vidtrækkende for borgerne, der har været berørte af det her, men det har selvfølgelig også haft konsekvenser for medarbejderne, som har kæmpet en brav kamp for at holde tingene i skak.
Vi må også konstatere, at Danmark er blandt de nordiske lande, som har færrest dommere pr. 100.000 indbyggere.
Det er meget, meget tankevækkende.
I SF anerkender vi, at der nu behandles flere sager - også langt flere sager end før reformen.
Og en sammenligning med Norge og Sverige viser også, at de danske domstole er ekstremt effektive.
Det kan vi simpelt hen ikke være bekendt, det er ganske uacceptabelt.
Så der er gjort for lidt, og det er gjort for sent.
Der er så for nylig lavet en rapport af Domstolsstyrelsen, som peger på, at de effektiviseringskrav, som er indregnet i domstolenes bevillinger, og som reducerer kontorpersonalet med 300-400 årsværk, er urealistiske.
Og det er altså afgørende for SF, at vi ikke presser sådan nogle urimelige krav ned over domstolene, for det hævner sig i forhold til borgerbetjeningen og også i forhold til arbejdsmiljøet.
Derudover viser det sig også, at der ikke er afsat ressourcer til at gennemføre sammenlægningen af retskredsene og til de rent fysiske flytninger og implementeringen af forskellige dele af reformen.
Jeg synes, at vi kender den sang fra politireformen, hvor der heller ikke var afsat penge til bygninger.
Det skal jo gå galt, og det vidner om utrolig dårlig planlægning fra Justitsministeriets side.
I SF ser vi frem til, at vi får en ny flerårsaftale for domstolene.
Vi stiller gerne op, og vi vil gerne have varige forbedringer.
Vi ønsker, at man skal kunne fastholde de dygtige medarbejdere, der er på nuværende tidspunkt, og også gerne ansætte flere, hvis det er det, der skal til.
Derudover er der behov for at se på it.
Vi halter gevaldigt bagefter i Danmark på den front.
Vi var med Retsudvalget i Sverige og besøge en retssal, hvor der ikke manglede noget.
Jeg har selv været vidne til en retshandling, hvor anklageren selv måtte medbringe en bærbar pc, så vi kunne se en videooptagelse.
Det var en voldssag, hvor der var en videooptagelse fra nattelivet.
Det er ganske simpelt hen ikke rimeligt.
Det er et sted, hvor vi kan effektivisere, og det er et sted, hvor vi skal effektivisere.
Vi kan så også konstatere på Ritzau i dag, at der er forskel på retterne.
Det er godt at bo i Aalborg, hvis man har en voldssag, for
i Aalborg kan de i 75 pct. af tilfældene afslutte sagerne inden for den tidsfrist, der er sat.
Det kan man ikke i Århus, så det er skidt at have en voldssag i Århus.
Vi synes, at det er vigtigt for tilliden til domstolene, at der er orden i sådan nogle sager.
Det vil vi gerne være med til at løse.
Vi ser frem til den kommende flerårsaftale.