Pia Olsen Dyhr (SF), 2011-03-23:
Det har været helt centralt for SF at sikre, at dansk tilslutning til konkurrenceevnepagten ikke vil medføre en undergravning af det danske euroforbehold.
Vi er derfor gået aktivt ind i diskussionen, som i virkeligheden har fundet sted i snart 2 år, om, hvordan man styrker det økonomiske samarbejde i Europa.
Euroforbeholdet blev indført i 1993 som en del af Edinburghaftalen, og forbeholdet indeholder tre elementer.
Det ene er det her med valutaen, euroen, og den er Danmark ikke medlem af.
Vi er heller ikke medlem af Centralbanken, og vi er heller ikke underlagt de sanktioner, der er tilknyttet i forbindelse med stabilitets- og vækstpagten.
Det er de tre elementer, det danske forbehold drejer sig om.
Jeg tror bare, det er vigtigt at understrege, for nogle gange kan man blive lidt i tvivl om, hvad forbeholdet handler om, når man hører på debatten.
SF har derfor været med til sammen med Socialdemokraterne og Radikale Venstre at indgå en skriftlig politisk aftale med regeringen, som blev bekræftet via en beretning i Folketingets Europaudvalg i går.
Aftalen indeholder følgende elementer: Der er en anerkendelse af for det første, at tilslutningen til pagten ikke ændrer på euroforbeholdet; for det andet, at arbejdsmarkedets parters selvstændige ret til at forhandle løn- og arbejdsvilkår står uantastet; for det tredje, at det er op til Folketinget at bestemme pensionsalder og efterløn; for det fjerde, at det fortsat er Folketinget alene, der bestemmer indholdet i den danske finanslov; og for det femte en fastholdelse af muligheden for en vækstpolitik i krisetider, dvs. målene i 2020-planen om vækst, uddannelse, jobskabelse, grøn omstilling og social inddragelse.
De elementer har det været helt centralt for SF at sikre, og det har vi gjort i en beretning.
De elementer er også blevet bekræftet i den endelige tekst i konkurrenceevnepagten, som EU’s stats- og regeringschefer skal tage stilling til i morgen og i overmorgen.
Det står eksplicit i pagten, at det er medlemslandene, der bestemmer redskaberne.
Der står faktisk, og jeg citerer fra pagten: »Valget af, hvilke specifikke politiktiltag der er nødvendige for at nå de fælles mål, forbliver det enkelte lands ansvar, …«.
Der er altså sat en tyk streg under vores ret til at føre en selvstændig økonomisk politik, hvilket selvfølgelig er hele forudsætningen for, at SF kan give sin tilslutning til deltagelse i konkurrenceevnepagten, for det viser jo netop, at forbeholdet står uantastet.
For vi vil jo føre en anden økonomisk politik end den, regeringen har valgt at føre sammen med Dansk Folkeparti, hvor man har valgt at spare sig ud af krisen i stedet for at investere sig ud af krisen.
Og vi vil have mulighed for at føre en anden økonomisk politik, hvis vi skulle vinde det kommende valg – og det håber jeg selvfølgelig på.
Vi har i Danmark brug for at investere os ud af krisen i stedet for at spare på uddannelse, forskning og innovation, som i den grad bringer os bagud i den internationale konkurrence, og som i virkeligheden er med til at svække vores konkurrenceevne.
Statsministeren sagde derfor også tidligere i dag i Europaudvalget, at en dansk tilslutning til konkurrenceevnepagten ikke vil betyde noget i forhold til en regerings mulighed for at føre en anden økonomisk politik i Danmark.
Og tro mig: SF arbejder med det for øje at føre en anden økonomisk politik her i landet.
Hvorfor så overhovedet en dansk tilslutning til konkurrenceevnepagten?
Her må vi bare erkende, at dansk velstand og vækst hænger uløseligt sammen med Europas.
Får vi ikke styr på økonomien i resten af Europa og gang i væksten, er det meget svært at lykkes med det i Danmark.
Vi har derfor en interesse i at medvirke til at øve indflydelse på at skabe et mere konkurrencedygtigt Europa med høj beskæftigelse, sunde offentlige finanser og et stabilt finansielt system.
Men det er dog lige så afgørende for os, at Danmark har frihed til at føre den økonomiske politik, et flertal i Folketinget ønsker, så længe den er økonomisk holdbar.