runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Espersen (DF), 2011-05-27:
Jamen nu synes jeg, at forvirringen er fuldstændig.
Nu hedder det sig, at der heller ikke var nogen kritik fra Dalai Lama, da han var i Danmark, og det tror jeg da egentlig alle er nogenlunde enige om at der var.
Men det kan jeg så forstå at der ikke var.
Det har der altså været i stor stil af det her.
Så vil jeg i øvrigt spørge hr. Naser Khader om, hvad han mener årsagen er til, at alting pludselig løstes.
Det synes jeg ikke rigtig vi fik svar på.
Altså, hvorfor blev kineserne så glade for den verbalnote?
Hvad var det, der var væsentligt for dem at få understreget?
Var det, at de havde en allieret i Europa, som sammen med Kommunistkina ville modsætte sig eventuelle ønsker om tibetansk selvstændighed?
Var det i virkeligheden ikke det, der gjorde dem så glade?
Naser Khader (KF), 2011-05-27:
Jeg må gentage, at der ikke skulle meget til for at gøre dem glade.
Og det var åbenbart nok.
Niels Helveg Petersen (RV), 2011-05-27:
Jeg vil gerne sige tak til udenrigsministeren for en god og velafbalanceret besvarelse, som jeg er enig i.
Det Radikale Venstre har taget verbalnoten til efterretning, og vi accepterer, at verbalnoten er en del af grundlaget for Danmarks politik over for Kina.
Vores politik over for Kina har altid været en etstatspolitik.
Vi anerkendte som et af de første lande Folkerepublikken Kina, og det har været en vigtig del af vores forhold til Kina, at kineserne er klar over, at vi ubrydeligt har holdt fast ved etkinapolitikken og stadig væk gør det.
Det er det, verbalnoten præciserer.
Så har det generet mig flere gange, at forholdet mellem Danmark og Grønland er draget ind i den her diskussion.
Det mener jeg er helt uberettiget.
Forholdet mellem Danmark og Grønland baserer sig på ganske andre relationer end Kinas forhold til Tibet, og jeg kan ikke se nogen fornuftig mening i at begynde at drage paralleller mellem de to situationer, som er vidt forskellige i næsten alle henseender, ikke kun i størrelsesforhold, men også i alle andre henseender. Vi lægger som sagt verbalnoten til grund for Danmarks forhold til Kina, og vi ser en oplagt interesse i at udvikle forbindelserne mellem Danmark og Kina, ikke mindst på det politiske og det kulturelle område.
Skal Kina påvirkes til at føre en politik, der bedre er i overensstemmelse med vort syn på menneskerettigheder, er engagementet med Kina og dialogen med Kina utrolig vigtig, og det kan også føre til resultater, så vi er ikke modstandere af denne verbalnote, vi lægger den til grund for Danmarks politik.
Søren Espersen (DF), 2011-05-27:
Jeg skal bede Det Radikale Venstres ordfører om at forklare sagen, når nu Danmark flere gange, også i den tid, hvor hr. Niels Helveg Petersen var udenrigsminister, har anerkendt det tibetanske folk som et folk i folkeretlig henseende, og her kan jeg pege på FN-resolutionerne 1535 af 12. oktober 1959, 1723 af 20. december 1961 og 2079 af 18. december 1965.
Ja, dengang var hr. Niels Helveg Petersen jo altså ikke udenrigsminister, men i alle de resolutioner har Danmark tilsluttet sig, at tibetanerne er et folk i folkeretlig forstand.
Deri ligger jo også, at det folk, hvis det ønsker det, kan forlange selvstændighed.
At der ikke er noget nyt i det her, kan jeg ikke få til at harmonere, det vil jeg gerne bede hr. Niels Helveg Petersen om at forklare.
Niels Helveg Petersen (RV), 2011-05-27:
Det er jo i virkeligheden en meget, meget besværlig diskussion.
Det er ikke ethvert folk, der er et folk i folkeretlig forstand, som også dermed udgør en selvstændig nation eller bliver anerkendt som en selvstændig nation.
Grønland er også, som vi skrev det i Grønlandskommissionen, et folk i folkeretlig forstand, men det fører jo ikke automatisk til selvstændighed eller til uafhængighed.
Lene Espersen (KF), 2011-05-27:
Jeg vil også gerne sige, at det har været en debat, der på mange måder har afspejlet nærmest de samme synspunkter, som sidst vi drøftede verbalnoten for godt 14 måneder siden her i Folketingssalen.
For mit vedkommende har jeg derfor også bare behov for at komme med et par enkelte præciseringer i forhold til nogle af de elementer, der har været rejst under debatten særlig fra forslagsstilleren, hr. Søren Espersen.
For så vidt angår spørgsmålet om, man kan sige processen op til vedtagelsen af verbalnoten, har jeg naturligvis det handicap, at jeg ikke selv var udenrigsminister på det tidspunkt og derfor ikke i detaljer kan redegøre for det forløb, der var.
Med hensyn til det, jeg sagde i min tale her i dag, er det bare vigtigt at få præciseret, at efter at forholdet til Kina blev kølnet, som følge af at den nytiltrådte statsminister mødtes med Dalai Lama, var der faktisk drøftelser i Udenrigspolitisk Nævn, første gang i juni måned og efterfølgende i september og december måned, og det var det, jeg refererede til.
Der har jo også været andre møder bilateralt, og det har jeg jo af gode grunde ikke noget grundlag for at kunne gå yderligere ind i, men det er blot for at referere til, at det, i hvert fald i forhold til hvad jeg har sagt her i dag, er i overensstemmelse også med det handlingsforløb, der har været.
For så vidt angår selve verbalnoten, synes jeg, det er væsentligt at få fremhævet to ting.
Noget af det første er – og det sagde Dansk Folkepartis ordfører, hr. Søren Espersen, sådan set også meget klart fra talerstolen her i dag – at grundlæggende var verbalnoten sådan set udmærket, men hr. Søren Espersen havde problemer med et enkelt ord, nemlig ordet opposes, hvor hr. Søren Espersen hellere ville have haft »do not support« eller en anden lidt blødere formulering for det.
Derudover var der sådan set ikke nogen problemer med verbalnoten, der skulle være med til at skabe klarhed over, hvad forholdet mellem Danmark og Kina var.
Det, jeg synes der er væsentligt at få understreget i forhold til den ordlyd, der er i netop det afsnit, hr. Søren Espersen henviste til, er jo – jeg beklager over for Folketinget, at jeg læser op på engelsk, men verbalnoten er på engelsk – at der står: »Denmark recognizes China’s sovereignty over Tibet and accordingly opposes the independence of Tibet.«
Det, jeg synes, der er væsentlig at få fremhævet her, er altså ordet accordingly.
Så jeg vil sige, at ordet accordingly efter min opfattelse i hvert fald er et meget væsentligt ord at få fremhævet for at læse sætningen sådan, som den skal forstås.
Hvis man går ind for en etkinapolitik, kan man ikke gå ind for en tokinapolitik, og sådan skal det læses.
Jeg vil sige, at det var det, jeg havde behov for at få præciseret.
Som sagt tror jeg, at der er en enighed om at være uenig om formuleringen af verbalnoten, for så vidt angår Dansk Folkeparti og i forhold til Enhedslisten, og måske en uenighed mere generelt om, hvordan tilgangen skal være.
Derudover vil jeg sige, at jeg ikke synes, at debatten sådan set giver mig anledning til at komme med yderligere kommentarer.
Frank Aaen (EL), 2011-05-27:
Det var sådan set måske bare en biting, men alligevel synes jeg, det er vigtigt lige at få det frem, nemlig den måde, verbalnoten blev behandlet på i Folketinget, og det var, at noten og teksten var afhandlet mellem udvalgte partier før mødet i Udenrigspolitisk Nævn, og nogle af os fik jo først teksten præsenteret på selve mødet.
Desværre er det tit sådan i udenrigspolitiske sager, at sagerne bliver afhandlet med udvalgte partier bag lukkede døre før mødet i Udenrigspolitisk Nævn, og så kommer det først frem, når der sådan set er truffet en afgørelse.
Jeg synes, at det er en meget utilfredsstillende måde, der arbejdes på i den her sag, ligeledes også i spørgsmål om krigen i Libyen og krigen i Afghanistan.
Tingene afhandles uden for Folketingets rammer.
Lene Espersen (KF), 2011-05-27:
Jeg vil sige til hr. Frank Aaen, at nu har jeg jo ikke så gode muligheder for at gå ind præcis i, man kan sige det handlingsforløb, der har været omkring tilblivelsen af verbalnoten, fordi jeg ikke på daværende tidspunkt var udenrigsminister.
Men jeg vil sige, at jeg ikke synes, at der er noget mærkeligt i, at man forud for møder i Udenrigspolitisk Nævn drøfter sager af udenrigspolitisk interesse med nogle af Folketingets partier og også gør det bilateralt.
Det væsentligste er naturligvis, at man respekterer den rolle, som Udenrigspolitisk Nævn har.
Det mener jeg at regeringen har gjort i den her sag.
Frank Aaen (EL), 2011-05-27:
Så skal man i hvert fald sige, at det er sådan, det er, og ikke prøve at fremlægge det, som om det her var genstand for en drøftelse i Udenrigspolitisk Nævn, hvorefter der blev truffet en beslutning.
Beslutningen var truffet, før mødet i Udenrigspolitisk Nævn.
Sådan var det.
Vivi Kier (KF), 2011-05-27:
Nu skal jeg prøve at holde mig til temaet.
Det kunne ellers være fristende at tage et helt andet tema efter den foregående ordførers tale.
Jeg vil sige, at med det her beslutningsforslag fra Dansk Folkeparti fortsætter vi nu med en ny patientgruppe, og denne gang er det dem med muskel- og skeletsygdomme.
Forslagsstilleren ønsker, at vi skal lave et nationalt forløbsprogram og en handlingsplan for implementering; og det skal være et obligatorisk tema i de kommende sundhedsplanlægningsrunder, står der.
Jeg håber og tror på, at jeg har læst det rigtigt, så det er det, jeg kalder sundhedsaftalerne, man mener.
Men det skal ikke skille os ad.
Man siger, at alle de her tiltag, der er beskrevet i forslaget, skal finansieres via kronikerpuljen.
Lige her må jeg sige, at jeg under ingen omstændigheder kan støtte det.
Så ødelægger vi jo fuldstændig den aftale og det store arbejde, der er i gang inden for området muskel- og skeletsygdomme.
Det er det arbejde med kroniske sygdomme, som alle kommuner og regioner er i fuld gang med.
Og det er jo netop finansieret via kronikerpuljen.
Sundhedsaftalerne er jo netop blevet forhandlet på plads, og hensigten med sundhedsaftalerne mellem regioner og kommuner er at forbedre samarbejdet om de fælles opgaver og udfordringer, man har.
På den baggrund må jeg sige, at vi fra konservativ side ikke kan støtte det her forslag.
DF har jo selv været med til at sætte rigtig meget arbejde i gang netop via kronikerpuljen, hvor temaet også har været muskel- og skeletsygdomme.
Vi er jo i gang med det her arbejde, og ministeren har stået på talerstolen og tilkendegivet, at han gerne vil sikre, at vi bliver orienteret om, hvor langt det her arbejde er kommet, og hvad de har lært af hinanden.
Så vi er jo i fuldt sving med både at lave forløbsprogrammer og implementere dem.
Så det kan godt undre lidt.
Lad mig så sige, at temaet muskel- og skeletsygdomme – som temaet allergi, diabetes eller alle andre sygdomme – jo er vigtigt for den enkelte patient, der bliver ramt.
Det er rigtig, rigtig vigtigt.
Derfor er det jo også vigtigt, vi altid har fokus på, hvordan vi kan gøre det endnu bedre for ikke bare den her patientgruppe, men alle patientgrupper.
Til slut bliver jeg nødt til at sige, at det jo er helt fair og o.k. at være uenig med den siddende regering, men lad mig sige, at den her regering har prioriteret sundhedsområdet meget, meget højt.
Siden 2001 er der blevet tilført yderligere 23 mia. kr. til sundhedsvæsenet.
Senest i går er der blevet lavet en sundhedsaftale.
Jeg kan forstå, at man faktisk synes, at temaet med en udrednings- og behandlingsgaranti er rigtig, rigtig godt, men man er bare så ærgerlig over, at det først bliver gjort nu.
Jamen alting kan ikke komme på en gang, men jeg kan forstå, at hvis man er socialdemokrat, kan det hele komme på en gang, og sådan er det jo at udstede ufinansierede løfter.
Det gør vi ikke fra Det Konservative Folkepartis side.
Morten Østergaard (RV), 2011-05-27:
Jeg deler i høj grad det, som Socialdemokraternes ordfører, hr. Bjarne Laustsen, har sagt om det her beslutningsforslag.
Det er helt klart, at der i branchen er en efterspørgsel efter flere maskinmestre, og derfor er det besynderligt, at man ikke imødekommer det med de muligheder for vækst, det kan give, i de berørte brancher på et tidspunkt, hvor Danmark har god brug for vækst.
Den eneste uenighed, jeg har med hr. Bjarne Laustsen, er med hensyn til finansieringen.
Vi er helt klar over, at hvis man skal øge optaget, er man nødt til at finde penge til det, og vi vil foreslå, at de findes på Økonomi- og Erhvervsministeriets område inden for rammerne af de midler, der er afsat i det såkaldte globaliseringsforlig.
Det er beskedne beløb, der er tale om, men selvfølgelig skal det finansieres.
Colette L. Brix (DF), 2011-05-27:
Jeg skal bare sige, at vi ønsker forslaget tilbage til udvalget.
Jens Christian Lund (S), 2011-05-27:
Jeg vil lige benytte lejligheden til at gøre noget klart for ministeren.
I udvalget var der jo klart flertal for, at vi kunne lovgive om, at generalforsamlinger og repræsentantskabsmøder skulle være åbne for pressen.
Ministeren kom med en række indvendinger imod det, og i samarbejdets ånd accepterede vi det, men mod at vi meget klart fik gjort opmærksom på, at vi på det kraftigste opfordrede til, at foreninger af egen drift sikrede øget åbenhed med bl.a. pressens adgang.
Men det er også vigtigt at få det sagt, således at de foreninger osv., der er omfattet af det, hører, hvad det er for et signal, der kommer her fra Folketingets talerstol.
Jeg må bede om mere ro i salen.
Derudover vil jeg takke ministeren for det ændringsforslag om, at formanden for pengeinstitutternes bestyrelse ikke kan være i fondsbestyrelser.
Colette L. Brix (DF), 2011-05-27:
Nu skal det jo ikke blive en vane, men vi ønsker, at forslaget ryger tilbage til udvalget.
Per Clausen (EL), 2011-05-27:
Men jeg vil godt fremhæve et enkelt element i det her lovforslag, hvor jeg synes at sagsforløbet og konklusionerne er interessante.
Oprindelig havde man fra regeringens side tænkt sig, at man ville indføre sprøjtefrie randzoner omkring drikkevandsboringer og dér, hvor der er drikkevand.
Man havde godt nok gjort det i en utilstrækkelig og temmelig tåbelig form, men man havde dog valgt at nøjes med at forholde sig til det, der er det reelle problem, nemlig pesticider, og altså undgå, at man sprøjtede med pesticider i nærheden af drikkevandsboringer.
Efter et høringssvar fra Landbrug & Fødevarer har man besluttet sig til at udvide kravet, sådan at det nu er blevet til et dyrkningsforbud.
Forklaringen på det er jo ikke noget ønske om at lave nogen ekstra beskyttelse af drikkevandet.
Derfor udvider man det til at være et forbud mod dyrkning, og så henviser man til to meget interessante ting: Den ene er, at man siger, at det ikke er muligt at kontrollere, om der anvendes pesticider på disse arealer.
Det vil sige, at man siger, at det ikke er muligt at kontrollere, om der dyrkes økologisk eller ej.
Det er det selvfølgelig, så derfor burde man jo under alle omstændigheder tillade i hvert fald økologisk dyrkning inden for de arealer, der nu udsættes i de her zoner.
Så siger man også, og det synes jeg jo er helt forrygende, at det simpelt hen driftsøkonomisk ikke kan betale sig at dyrke jord, hvis man ikke kan bruge pesticider.
Så har man med den bemærkning da i hvert fald fået gjort det helt klart for de økologer, der driver landbrug i det her land, at de har det ligesom det der med humlebien, der ikke kan flyve, men som flyver alligevel.
Det mest forbløffende er selvfølgelig, at økologiske landmænd gennemsnitlig har større indtjening end de landmænd, der bruger pesticider – så det er selvfølgelig det rene vrøvl.
Pointen er altså, at man gennemfører et indgreb på det her område, som er mere omfattende, end det er nødvendigt, og det gør man udelukkende for at sikre, at der er nogle landmænd, der får en større erstatning.
Det er jo ikke ret fornuftigt.
Lad mig så tilføje, at man i lovforslaget opererer med nogle i og for sig meget fornuftige ting om at reducere rensningen af vandløb i Danmark, et forslag, som Enhedslisten fremsatte for nogle år siden, og som dengang blev fejet af banen af Venstre og Konservative og Dansk Folkeparti.
Det havde man oprindelig taget med i lovforslaget, men når man så læser ministerens omhyggelige redegørelse for, hvordan det forslag og det tiltag skal saboteres i fremtiden, så kan man se, at her har landbrugets organisationer også fået deres vilje.
Så jeg vil sige, at når vi i Enhedslisten fastholder, at vi undlader at stemme til det her lovforslag, er det unægtelig, efter at vi har haft svære overvejelser om, hvorvidt det er forsvarligt, altså om man ikke burde stemme imod.
Men vi opretholder altså at undlade at stemme, fordi der trods alt stadig væk – det kan man se i min oprindelige tale ved førstebehandlingen – er enkelte fornuftige elementer i lovforslaget.
Søren Espersen (DF), 2011-05-27:
Jeg er nødt til at få svar på spørgsmålet: Hvad mener Dalai Lama, når han kalder den upassende, og når han kalder det en fejlvurdering?
Hvad ligger der i de to begreber?
Det må hr. Michael Aastrup Jensen da kunne svare på.
Jeg synes, det er meget nemt, jeg kan godt selv give definitionen, men jeg vil egentlig gerne høre den fra Venstres ordfører.
Klaus Hækkerup (S), 2011-05-27:
I forbindelse med behandlingen af det her lovforslag har Folketinget modtaget en henvendelse fra Foreningen af Statsautoriserede Revisorer, der påpeger en række problemer og forhold, og de fleste af dem kunne jeg sådan set godt være enig i, men nu skal lovforslaget jo hastes igennem.
Men et af de forhold, som de påpeger, vil jeg godt spørge ministeren om.
Foreningen af Statsautoriserede Revisorer skriver, at det er yderligere et krav, at iværksætterselskabets revisor skal påse, om iværksætterselskabet modtager anden statsstøtte med samme formål – det er så en betingelse, som ikke er oplistet i selve lovforslaget, men alene i bemærkningerne – og de henstiller, at betingelsen anføres i selve lovforslaget.
Så svarer ministeren i det svar, vi fik sent i går:
Såfremt der ved anvendelse af iværksætteraktieordningen sker akkumulering med en anden støtteordning, påvirker det ikke skattefritagelsen af iværksætteraktier.
Ved akkumulering vil det være det støtteberettigede beløb efter den anden støtteordning, der skal nedsættes.
Så er mit spørgsmål til ministeren: Hvor er der hjemmel til at nedsætte den støtte, der gives efter anden lovgivning, såfremt der er tale om akkumulering ved iværksætteraktieordningen?
Det er en lov, der først træder i kraft nu.
Vi har mange love, der giver erhvervsstøtte, mange forskellige erhvervsstøttelove, men hvor i de love findes der en hjemmel til at nedsætte støtten, såfremt det pågældende støtteområde er omfattet af iværksætteraktieordningen?
Jeg er fuldkommen enig med ministeren i, at sådan er hensigten og formålet og EU’s støtteregler, svaret vedrører bare ikke det spørgsmål, jeg har stillet ministeren, nemlig: Hvor er der hjemmel i de andre støtteordninger til at nedsætte støtten, såfremt de samtidig er omfattet af iværksætteraktieordningen?
Der er jo ikke hjemmel i EU-lovgivningen til at nedsætte den, og det vil sige, at der skal være en hjemmel i alle de konkrete erhvervsstøttelove.
Og jeg vil godt spørge ministeren, om det nu ikke ville være en god idé, at vi udsatte behandlingen af det her lovforslag og fik mulighed for at drøfte det med ministeren, inden vi vedtager lovforslaget endeligt; det kan vi så gøre på mandag eller onsdag.
Mette Gjerskov (S), 2011-05-27:
Det her er et lovforslag, som gennemfører regeringen og Dansk Folkepartis »Grøn Vækst«, og grunden til, at jeg beder om ordet i dag, er for at forklare vores stemmeafgivning.
Sagen er jo den, at da »Grøn Vækst« blev vedtaget efter forhandlinger i meget snævre kredse i regeringen og Dansk Folkeparti og uden inddragelse af oppositionen og borgerne, konkluderede vi, at der næppe var tale om grøn vækst, men snarere om vissengrøn vækst.
Nu må vi konstatere, at der faktisk overhovedet ikke er sket noget grønt i det her, og at der er heller ikke sket nogen vækst, men i det lovforslag, vi står med i dag, er der lidt få ting, der kan være positive, men der er også en lang, lang række ting, som er negative.
Vi vælger derfor at stemme gult i dag, altså undlader at stemme.
Dermed siger vi til regeringen, at de der halsløse skattelettelser til landbruget, den manglende indsats i forhold til miljøet, det manglende styr på drikkevandet, forslagets elementer om vandløbslov og miljøbeskyttelseslov, som er dybt bekymrende, hele spørgsmålet om sprøjtefri zoner omkring vandboringer, hvor vi jo klart mener, at man f.eks. skal kunne dyrke økologisk, er en lang række af ting i det her forslag, der gør, at vi i stedet vælger at stemme gult i dag.
Peter Christensen (V), 2011-05-27:
Det er et spørgsmål, som jeg gerne vil have lov til at vende tilbage til, og det bliver i et skriftligt svar til hr. Klaus Hækkerup.
Forholdene er sådan, at man ikke kan modtage den dobbelte støtte, og det er også det, EU’s regelsæt sikrer: at skal man have dem ind under den her ordning, må der ikke være denne dobbelte støtte.
Naser Khader (KF), 2011-05-27:
Jeg kunne egentlig godt tænke mig at blive lidt klogere på Dansk Folkepartis udenrigspolitik.
Når det handler om Nordafrika og Mellemøsten, er hr. Søren Espersens synspunkt det, at vi skal blande os udenom – vi skal ikke blande os – men når det drejer sig om Kina, skal vi blande os alt, hvad vi kan.
Hvorfor den uoverensstemmelse?
Søren Espersen (DF), 2011-05-27:
Vi kan da godt tage en lang mellemøstendebat.
Det ved jeg ikke om formanden tillader.
Det er ikke det, der er tanken her.
Men jeg vil ganske kort sige, at der jo næsten er en verden til forskel.
Hvad mon hr. Naser Khader ville have sagt, hvis den danske regering og flertallet i det danske Folketing sendte en verbalnote til Israel, hvor de modsætter sig palæstinensisk selvstændighed?
Den er jeg ikke sikker på ville vække vild jubel i Folketinget, og det er det, der er sagen.
Her går vi jo aktivt ind og modsætter os.
Der er ikke tale om, at vi bare kan nøjes med at give udtryk for vores holdninger.
Vi går nu ind modsat og bliver allierede med Kommunistkina i det her spil.
Der er en verden til forskel.
Naser Khader (KF), 2011-05-27:
Jeg mener, der er en verden til forskel mellem et selvstændigt Palæstina og Tibet.
Vi følger via verbalnoten Dalai Lamas linje.
Han går ikke ind for løsrivelse eller uafhængighed.
Det er jo en stor forskel.
Er der nogen steder i verbalnoten, hvor vi undskylder eller beklager, at udenrigsministeren og statsministeren har mødtes med Dalai Lama?
Er der nogen steder i verbalnoten, der står, at vi ikke i fremtiden vil kritisere krænkelser af menneskerettighederne i Kina?
Søren Espersen (DF), 2011-05-27:
Hr. Naser Khader bliver ved med at gentage, som også udenrigsministeren gjorde, at Dalai Lama ikke havde noget imod den her verbalnote.
Det passer jo notorisk ikke, for han sagde på mødet i København, dels at den var upassende, dels at det var en fejlvurdering fra den danske regerings side.
Det er da ikke at støtte op om det her.
Så jeg synes, at vi i den her debat skal lade være med at lade, som om det er fuldstændig i overensstemmelse med det, Dalai Lamas ønsker, og i øvrigt det tibetanske folks ønsker.
Det synes jeg vi skal holde op.
Uden at de ord var kommet ind, ville Kina ikke have accepteret det.
Og det var meget tæt på, at Kinas leder sandsynligvis slet ikke var mødt frem til klimatopmødet i København i 2009.
Jeppe Kofod (S), 2011-05-27:
Man kunne spørge om mange ting, men der var én ting, som virkelig fik mig til at undre mig i det forslag til vedtagelse, som hr. Søren Espersen på vegne af partierne har fremsat, nemlig at Grønland og Grønlands folks ret til selvbestemmelse er nævnt.
Så kunne jeg meget godt tænke mig, om hr. Søren Espersen kunne forklare, hvad Dansk Folkeparti stemte i forhold til den ny selvstyrelov for Grønland.
Var de for, eller var de imod, at Grønland fik ret til mere selvbestemmelse?
Det kunne det være meget interessant at få at vide, når man her hører på hr. Søren Espersens belæring om dobbeltmoral og andre ting.
Søren Espersen (DF), 2011-05-27:
Først vil jeg sige, at det med at tage billedet med Grønland ind er ganske udmærket.
Det er et godt billede.
Det var jo så ligesom for at gøre det mere pædagogisk og let at forstå, også for Socialdemokraterne, at vi tog sådan et billede med ind; det er altid godt som illustration.
Så vil jeg sige: Vi stemte nej til Grønlands selvstyreordning af en eneste grund, hvilket jeg jo også sagde både under mit arbejde i Grønlands Selvstyrekommission, og da lovene skulle vedtages her, nemlig at det kun var af økonomiske grunde.