runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Torsten Schack Pedersen (V), 2010-05-18:
Jeg synes jo, det er besynderligt, at den socialdemokratiske ordfører ikke vil forholde sig til den nyeste viden på området.
Men man må så bare konstatere, at fakta ikke har nogen særlig gang på jorden i Socialdemokratiet.
Det forslag, som vi her behandler, giver 200 mio. kr. ekstra i kassen.
Nick Hækkerup (S), 2010-05-18:
Jeg tror næsten, det var lige før, hr. Simon Emil Ammitzbøll kom til at sige, hvad han mente, da han sagde, at det her jo er et sandt afgiftsog forbudshelvede, for det, der ligger under det her, er jo bare et ønske om at begrunde lavere skatter som begrundelse for lavere velfærd.
Det er jo klassisk liberal borgerlig politik.
Det er sådan set fair nok, men så skal man stå ved det i stedet for at skjule sig bag et politisk bestillingsarbejde.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-05-18:
Jo, Forebyggelseskommissionen har jo arbejdet grundigt med det og vil indføre et regulært afgifts- og forbudshelvede over for danskerne ligesom S og SF, og det er sikkert meget godt set fra et socialdemokratisk perspektiv, men at stå og beskylde embedsmændene for at skulle have lavet et bestillingsarbejde, synes jeg måske er lige lovlig langt ude.
Altså, tallene taler deres eget sprog: 2,5 mia. kr. mangler der, og det vil S og SF så finansiere deres politik med.
Det vil altså sige, at man skal ud at finde 2,5 mia. kr. mere end det, man allerede påstår at have fundet.
Og det er da et problem, at man øger grænsehandelen, øger risikoen for kriminalitet og dermed også mindsker holdbarheden i dansk økonomi.
Kan ordføreren slet ikke se det?
Nick Hækkerup (S), 2010-05-18:
3 kr. havde man i baghovedet, og derefter gik man så til embedsmændene og sagde: Kan I ikke regne den anden vej, sådan at vi kan få dokumentation for, at det lige præcis rammer 3 kr.?
For så har vi lejlighed til også at kritisere Socialdemokraterne.
I stedet for at tage tyren ved hornene og sige: Vi kan både få provenu, mere folkesundhed og højere gennemsnitlig levetid ud af det, hvis vi lægger de tal til grund, som findes i det meget grundige forarbejde, som Forebyggelseskommissionen har gennemført.
Jeg ved godt, at regeringen og dens støttepartier ikke er særlig vilde med eksperter, medmindre det er nogle, man selv har udpeget fra egne partirækker, men jeg synes alligevel, at man burde tage og lytte til det, man siger fra Forebyggelseskommissionen, der har arbejdet så grundigt med spørgsmålet, som de har.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-05-18:
Det er jo meget godt, men jeg synes stadig væk ikke, at der er en egentlig forholden sig til spørgsmålet omkring de seneste tal i forhold til grænsehandel, der jo siger, at man vil få et kæmpe provenutab, at man vil få negative økonomiske tal samfundsmæssigt, hvis vi hæver afgiften så meget, som Socialdemokratiet vil gøre.
Sagen er jo den – og det er det, tallenes klare sprog viser – at Danmark får færre penge, og det vil sige, at det, Socialdemokraterne og SF fordeler, er udgifter, ikke indtægter, og det må da være et problem, når man skal have disse såkaldte fair planer til at hænge sammen.
Nick Hækkerup (S), 2010-05-18:
Vi har baseret vores forslag på det ganske omfattende og grundige arbejde, som Forebyggelseskommissionen har gjort, og Forebyggelseskommission har jo bl.a. sagt, at en fordobling af afgiften på tobak alene vil betyde et reduceret forbrug på ca. 8 pct.
Mads Rørvig (V), 2010-05-18:
Jeg står her med grænsehandelsrapporten – den er også et omfattende stykke arbejde, må man sige – og der står her i tabel 6.12, at hvis man hæver prisen til 43 kr., giver det en samfundsøkonomisk gevinst på minus 2,5 mia. kr. Jeg synes ikke rigtig, jeg fik svar på mit spørgsmål: Gør det ikke noget indtryk, når man har fremlagt den her store plan, som skal finansiere en masse gode ting, at man i stedet for at få de 900 mio. kr., man har budgetteret med, faktisk opnår det modsatte ved at hæve afgiften?
Nick Hækkerup (S), 2010-05-18:
Se, vi baserer vores forslag på Forebyggelseskommissionen, der, som hr. Mads Rørvig sikkert husker, har et ganske omfattende afsnit med en redegørelse for grænsehandelsproblematikken, og vores valg af afgift hænger sammen med, at vi både vil optimere den samfundsøkonomiske virkning og optimere sundhedsvirkningen, altså i den forstand, at vi får penge til et bedre sygehusvæsen og får penge til bedre forebyggelse i kommunerne ved at hæve afgifterne på cigaretter.
Mads Rørvig (V), 2010-05-18:
Tak til ordføreren for ordførertalen.
Det leder mig hen til SF og Socialdemokraternes skatteudspil og den seneste pakke, man har offentliggjort.
Jeg forstår ikke alt det, der står deri, men noget af det forstår jeg dog, og det er, at man vil sætte afgiften på cigaretter yderligere op ud over det, som regeringen foreslår med det her lovforslag, så prisen altså stiger fra 33 helt op til 43 kr.
Jeg ved ikke, om hr. Nick Hækkerup har ulejliget sig med at læse grænsehandelsrapporten, der netop er kommet fra Skatteministeriet her i maj.
Den viser jo, at hvis man sætter afgiften så højt op, vil det ikke give et positivt provenu til statskassen, det vil derimod give et negativt provenu til statskassen.
Og Socialdemokratiet og SF bruger jo en række af de her penge, som man går ud fra man får i provenu ved at hæve afgiften, til at finansiere alt muligt andet i pakken.
Gør det indtryk på hr. Nick Hækkerup, at Skatteministeriet i grænsehandelsrapporten vurderer, at forslaget vil give et negativt provenu, som Socialdemokraterne så vil bruge til at finansiere noget andet for?
Nick Hækkerup (S), 2010-05-18:
Der er sådan en lidt ups-agtig karakter over det lovforslag, vi behandler nu.
For det første skal de skattelettelser, som blev givet i 2009, finansieres, og for det andet skal der jo gerne ske en forøgelse af folkesundheden og danskernes forventede levetid.
Regeringen har med det her lovforslag justeret de elementer, der skal betale skattereformen.
De to elementer betyder tilsammen en mindre grøn og mere skæv skattereform.
For Socialdemokratiet er folkesundheden første prioritet, fordi vi ved, at både tobak, alkohol og usunde fødevarer er årsag til de store livsstilssygdomme.
Tobaksrygning er en af de helt store dræbere for både mennesker og for vores økonomi.
Sagen er den, at hver anden ryger dør af sin rygning, at rygning årligt koster 149.000 hospitalsindlæggelser, at rygning giver sundhedsvæsenet udgifter for 3,9 mia. kr., og at rygning er årsag til ikke mindre end 2,8 millioner ekstra sygedage om året.
Tallene dokumenterer, at tobaksafgiften bør hæves af hensyn til både folkesundhed og samfundsøkonomi.
Her nytter det ikke, at regeringen gemmer sig bag angsten for grænsehandelen, bag, hvad der lugter af en politisk bestilt rapport om, hvordan grænsehandelen nu hænger sammen.
Regeringen og Dansk Folkeparti vil med lovforslaget hæve tobaksafgifterne med 3 kr. og bruge pengene til at betale de sidste års skattelettelser.
Til gengæld er det et faktum, at afgifter på usunde varer vender den tunge ende nedad, og at personer med kort uddannelse og lav indkomst ryger mest.
Derfor er det også dem, der rammes hårdest af den øgede tobaksafgift, og derfor må vi igen konstatere, at regeringen og Dansk Folkepartis afgifter og skattepolitik ikke kender til retfærdighed, for alle, herunder lavindkomstgrupperne, skal betale for de mest velhavendes skattelettelser, gennem at de nu skal betale øgede afgifter.
Ja – vil nogle måske sige – Socialdemokratiet har jo også foreslået at hæve de her afgifter, som vender den tunge ende nedad.
Det er også rigtigt, for vi mener, at usunde varer skal være dyrere, og at afgiftsog skattepolitikken skal være mere retfærdig.
Så når vi beder alle danskere om at betale mere for tobak, så de ekstra indtægter kan gå til vores fælles sundhedsvæsen, kan gå til os alle sammen og ikke til de få, så gør vi det i »Fair Forandring« på en måde, hvor vi neutraliserer den skævhed, som der ellers ville være, idet vi jo siger, at beskæftigelsesfradraget skal øges, og at pensionstillægget til overførselsindkomsterne skal øges.
Det vil styrke retfærdigheden i skattepolitikken.
Socialdemokratiet bakker op om øgede priser på sundhedsskadelige produkter, men vi mener, at de ekstra indtægter skal direkte i vores fælles sundhedssektor, og derfor kan vi ikke stemme for forslaget.
Mads Rørvig (V), 2010-05-18:
Tak for det.
Er der noget mere dansk end en tur over grænsen?
Det er der helt sikkert, men derfor er det nu alligevel noget særligt at pakke hele den pukkelryggede familie ind i bilen og tage turen sydpå for at købe ind til den næste store familiefest eller bare for at fylde depoterne op.
Begge dele er der rig mulighed for hos Poetzsch, i bordershoppen eller om bord på bådene.
Der er kilometer af hylder proppet med slik i glitret papir, store flasker med eksotiske navne og paller med dåseøl og vin for slet ikke at tale om smøgerne.
Der er tonsvis af cigaretter, nok til at ryge både lungerne og solen sort.
Det er et kæmpestort overflødighedshorn af sprut, sukker og smøger, så dejligt og dog den rene gift for os alle sammen og for statskassen.
Derfor er ændringerne i afgifterne på bl.a. cigaretter noget af en balancegang mellem en pris, der på den ene side kæmper for at dæmpe forbruget, og som gerne skulle holde de helt unge fra at starte, og på den anden side en pris, der ikke indbyder til flere ture over grænsen efter cigaretter, og endnu vigtigere: en pris, der ikke gør Danmark til et lukrativt marked for smuglercigaretter.
Det kan være cigaretter, der er købt i vores nabolande til en lavere pris, men det kan også være cigaretter, der er kopicigaretter, der er produceret illegalt langt herfra og fyldt med alverdens dødsensfarlige stoffer.
Her mener vi i Venstre at vi sammen med vores aftaleparter er nået frem til den rigtige pris, nemlig en pris, der baserer sig på ministeriets beregninger.
Det giver en afgiftsændring, der øger sundheden uden at gavne kriminelle mafiabander eller lyssky smuglernetværk.
I Socialdemokraterne og Socialistisk Folkepartis skatteudspil loves en afgiftsforhøjelse på 10 kr.
Nu har de to partier jo lovet så meget uden at holde det, så det er uvist, om parterne også har tænkt sig at springe fra dette løfte.
Men det, der er stensikkert, er, at en forhøjelse på 10 kr. ikke giver mere sundhed.
Det giver heller ikke de 900 mio. kr. i statskassen, som Socialdemokraterne og Socialistisk Folkeparti siden flere gange har lovet.
10 kr. mere for en pakke cigaretter giver mere grænsehandel, flere smuglercigaretter, flere mafiabander og ikke mindst langt flere cigaretter, hvor både indhold og ophav er fuldstændig ukendt.
Skræmmeeksemplet må være Norge.
Her ligger prisen på en pakke cigaretter på den anden side af 60 kr., og det har medført, at et sted mellem en fjerdedel og halvdelen af de cigaretter, som nordmændene ryger, er illegale cigaretter.
Det er cigaretter, som den norske statskasse ikke får en krone i afgift for.
Det giver hverken penge til velfærd eller sundhed.
Med sundhedsaftalen er Venstre med til at tage ansvar.
Vi gør det mindre attraktivt at købe de varer, der er knap så gode for vores helbred og især ikke for de unges helbred.
Pengene fører vi tilbage til skatteyderne i form af lavere skat på arbejde.
Vi kan ikke love de 900 mio. kr., men til gengæld kan vi holde det, vi lover.
Venstre skal meddele, at vi kan støtte dette forslag.
Mogens Jensen (S), 2010-05-18:
Det er jo åbenbart rosernes dag i dag.
Jeg vil sige, at de bemærkninger, jeg gjorde om de danske ambassaders indsats også i forbindelse med at støtte op om seksuelle minoriteters rettigheder der, hvor de bliver undertrykt i en række af Europarådets medlemslande, vil jeg gerne gentage, men det er også mere for at sige til ministeren, at det faktisk var en appel, som vi kom med til den tidligere udenrigsminister, en appel, som altså har givet genlyd ude på ambassaderne.
Det er selvfølgelig også en indsats, som jeg tror og håber ministeren vil fortsætte med i det videre forløb.
Hvad tænker ministeren og regeringen at gøre her?
Lene Espersen (KF), 2010-05-18:
Jeg vil først sige til fru Pernille Frahm, at nu kender jeg ikke noget til, hvad det er, der skulle være sket i EU-systemet, der gør, at GRETA og EU-systemet lige pludselig skulle kunne konkurrere mod hinanden.
Jeg ved i hvert fald, at EU og EU's indenrigs- og justitsminister har haft en meget, meget fokuseret indsats, så lang tid jeg kan huske tilbage, mod menneskehandel og trafficking, så det undrer mig meget, at der skulle være nogen uoverensstemmelser mellem det stærke politisamarbejde og samarbejde mellem anklagemyndigheder, der er,
om at optrevle menneskehandel, og det, der måtte høre med til det, på en eller anden måde skulle skabe problemer i forhold til Europarådet, men det må vi finde ud af.
Det, jeg sagde til fru Pernille Frahm om Europarådets udviklingsbank, var, at det går for langsomt med at ændre bankens udlånspolitik, og det er sådan set det, fru Pernille Frahm efterlyser.
Så jeg tror også, at vi på dette punkt er enige.
Som sagt vil jeg sige, at jeg synes, man skal kunne tage imod kritik.
Jeg tror, det er meget vigtigt, at ikke mindst vi i de vestlige lande, der jo også ønsker at få udbredt menneskerettighederne til resten af verden, og som tager nogle hårde kampe med andre regimer om det ved forskellige lejligheder, også selv tør lytte til kritik og også tager den til os.
Lene Espersen (KF), 2010-05-18:
Jeg vil sige, at der er et kort sigt og et længerevarende sigt.
Det er klart, at iværksættelsen af protokol 14 vil føre til en lettelse i sagsgangen.
Færre dommere vil skulle deltage i behandlingen af ukomplicerede sager, og man vil indføre et nyt afvisningskriterium.
Domstolen har tidligere anslået, at protokollens ikrafttræden vil øge domstolens produktivitet med ca. 25 pct.
Det vil man arbejde videre med, herunder også filtreringsmekanismen, som også kan have en positiv effekt.
Det er selvfølgelig klart, at der er en lang proces foran os, og derfor tror jeg også, at det reformarbejde, som Jagland har sat sig i spidsen for, der skal foregå på kort sigt, med at flytte flere ressourcer over og målrette domstolens arbejde, er nødvendigt.
Michael Aastrup Jensen (V), 2010-05-18:
Nu er det sådan en gang imellem, at vi ikke i Venstres folketingsgruppe drøfter forskellige resolutioner i Europarådets Parlamentariske Forsamling, for så skulle Venstres folketingsgruppes møder være en del længere end det, de allerede er i dag.
Vi har på en gængs session sådan cirka i størrelsesordenen 15 resolutioner, hvis jeg nu skal tage dem på stående fod, så dem har vi mange af at diskutere.
Så der var en lang række af Venstres medlemmer af Europarådets Parlamentariske Forsamling – faktisk alle – der stod bag den her resolution.
Der var også et enkelt radikalt medlem, kan jeg afsløre, der skrev under, og der var også en repræsentant for Dansk Folkeparti, der skrev under, ud over en lang række andre europæiske kollegaer.
Så lad nu være med, vil jeg sige til hr. Mogens Jensen, at prøve at tegne et eller andet mærkeligt billede.
Jeg synes ikke, at Ministerkomiteen skal have hele banen for sig, og det tror jeg egentlig heller ikke at hr. Mogens Jensen ønsker.
Niels Helveg Petersen (RV), 2010-05-18:
Der har været perioder, hvor man kunne tillade sig at være lidt optimistisk.
Lige efter Osloaftalen synes jeg der var håb at finde.
Da der blev gjort det store forsøg med Rabin, Peres og Arafat for at nå en løsning, var der grund til optimisme.
Da Rabin blev skudt, gik den gode cirkel i stå, og vi fik tilbageslag i forhandlingssituationen.
Jeg nævnte ikke noget om partifarve hos nogen regeringer.
Jeg kan konstatere, at den israelske befolkning stemmer meget med hensyn til sikkerhed, og at det i sig selv har besværliggjort fredsprocessen.
Det er situationen, som jeg ser den.
Søren Espersen (DF), 2010-05-18:
Det svar siger jeg tak for.
Når vi så er ved høgene, vil jeg spørge: Hvad er det så, det gør ved den nuværende israelske regering?
Hvad er det, der gør, i hr. Niels Helveg Petersens øjne, at det her er en helt ny situation?
Var det ikke præcis den samme situation, vi stod i, da der var en anden regering ved magten?
Men hvad er det, der har gjort det så meget sortere, end det var for bare 3-4 år siden?
Niels Helveg Petersen (RV), 2010-05-18:
Jeg har fuld forståelse for, at det blandt folk i et land, der bliver bombet med granater, skaber en politisk diskussion, hvor man koncentrerer sig om sikkerhed.
Det har jeg da fuld forståelse for.
Alt andet ville være mærkeligt.
Men det, som jeg synes er det væsentligste i denne diskussion, er at forstå, at det netop gælder om at få standset den onde cirkel.
Det gælder om at få sat moderate styrker og moderate kræfter ind, således at høgene ikke hele tiden er dem, der sejrer, så man hele tiden skal søge ny sikkerhed til skade for almindelige menneskers levevilkår og bevægelsesfrihed.
Det er det, der er problemet: at høgene suger næring af hinanden på begge sider af denne konflikt.
Søren Espersen (DF), 2010-05-18:
Jeg vil spørge om det, hr. Niels Helveg Petersen også selv er inde på, nemlig det med sikkerhedssituationen på Vestbredden, og som jeg talte med hr. Holger K. Nielsen om før.
Har hr. Niels Helveg Petersen ikke en forståelse for, hvorfor der skal være så strenge restriktioner – at det er en følge af noget andet?
Eksempelvis var sikkerhedssituationen før 2000 – det husker jeg selv meget, meget tydeligt – at man kunne køre frit på Vestbredden og tage over, som man ville, og der var utrolig stor transport over grænsen, men så skete der noget, der ændrede det.
Det er jo ikke i Israels interesse at bruge 15 pct. af sit statsbudget på forsvar og at have 140.000 mand under våben.
Har hr. Niels Helveg Petersen ikke forståelse for, at det her er noget, man nødtvungent gør?
Niels Helveg Petersen (RV), 2010-05-18:
Lad mig til en start sige tak til udenrigsministeren for, synes jeg, et udmærket indlæg her i dag, som var en god kommentar til den situation, som i øjeblikket ligger foran os i Mellemøsten.
Vores håb må jo være, at disse indirekte forhandlinger kan bane vejen for en tilnærmelse, der igen baner vejen for eller muliggør egentlige fredsforhandlinger.
Det er det håb, vi må have.
Når og hvis fredsforhandlingerne kommer i gang, kender vi – og det gør parterne sådan set også – jo med temmelig stor sikkerhed, hvad der vil være grundmodellen for en løsning.
Det forarbejde, der ligger her, kan nyttiggøres i fremtiden.
Men vejen frem til det er utrolig vanskelig.
Realistisk set i lyset af de erfaringer, vi har med konflikten i Mellemøsten, er der såmænd ingen grund til at være særlig optimistisk.
Jeg tror, at man skal gå til sagen her uden illusioner.
Det er, som om høgene på begge sider suger næring af hinanden.
Repressalier afløser mere had, had gør forhandlinger vanskelige, og derfor sidder vi i en meget vanskelig forhandlingssituation.
Man skal heller ikke gå til det med defaitisme.
Selvfølgelig kan det lade sig gøre, må det kunne lade sig gøre, på et tidspunkt at få hul på den forhandlingsproces.
Hr. Mogens Lykketoft sagde meget rigtigt, at det på 5 minutter jo ikke er muligt at sige så forfærdelig meget om dette meget komplekse problem.
Jeg vil gerne fremhæve to vigtige forhold.
Det første, jeg vil fremhæve, er, at et stop for bosættelserne er nødvendigt for at skabe et forhandlingsklima.
Jeg tror ikke, at man bare kan sætte sig ned uden at stille nogle forhåndsbetingelser.
Det vil være umuligt at føre disse forhandlinger, hvis bosættelserne fortsætter.
Det andet, jeg vil fremhæve, er, som der også står i forslaget til vedtagelse, behovet for at forbedre levevilkår og bevægelsesfrihed for palæstinenserne.
Det er fundamentalt.
Om ikke andet, selv om vi ikke kan gøre umiddelbare store fremskridt i forhandlinger, så kunne vi da i det mindste arbejde ihærdigt for at forbedre levevilkår og bevægelsesfrihed, fordi vi ved, at bedre levevilkår kan være med til at standse en ond spiral med mere had, og fordi det dog også i det mindste kan lette dagligdagen for mange mennesker.
Det er noget, vi praktisk kan gøre, og her bør Danmark være meget praktisk indstillet.
Jeg vil også godt sige, at der har været meget eftertryk på, at sikkerheden skulle øges i f.eks. de palæstinensiske områder, og det er jo rigtigt nok.
Amerikanerne har givet store beløb til det, men det er altså også vigtigt at se på levevilkår, herunder at se på sundhedstilstanden i befolkningen, som lader meget tilbage at ønske, og for hvilken der også kunne gøres mere.
Til slut vil jeg sige, at hvis og når det tidspunkt kommer, hvor konstruktive fredsforhandlinger kommer i gang, så skal vi jo ikke miste perspektivet for, hvad det kan betyde.
Naser Khader (KF), 2010-05-18:
Jeg er enig.
Mogens Lykketoft (S), 2010-05-18:
Jeg vil egentlig godt stille ordføreren et spørgsmål.
Der lå jo ligesom i det, hr. Søren Espersen lige spurgte om, at det skulle være urimeligt, at f.eks. palæstinenserne stillede krav om bosætterstop som forudsætning for at gå ind i forhandlingerne.
Er ordføreren ikke enig med mig i, at enhver yderligere udvidelse af de her bosættelser er et skridt, der yderligere vanskeliggør muligheden for at skabe en fair, levedygtig løsning med en stat for palæstinenserne, og at det er derfor, det er en nødvendig forudsætning for en forhandling, at der er et bosætterstop?
Frank Aaen (EL), 2010-05-18:
Jeg deltog i den rejse med Nævnet til Mellemøsten i marts, som andre har omtalt.
Jeg vil bare nævne en lille episode:
Jeg gik en tur i Jerusalems gader og fulgtes med en masse folk, der var på vej til bøn i moskeen.
Det var stille og fredeligt, og der var en god stemning.
Lige pludselig blokeredes gaden massivt af politiet, der trængte folk tilbage, og som med en infernalsk lyd fra en lydmaskine fik folk til at flytte sig meget hurtigt, fordi det gjorde ondt i ørerne.
Og det, som de, jeg gik sammen med, umiddelbart sagde, var: Sig det, når du kommer hjem; sådan er besættelse. Der var en undertrykkelse, som vi så mange andre eksempler på under vores tur, hvor vi så, hvordan man behandlede palæstinenserne vilkårligt.
Jeg synes, det var meget sigende for situationen, selv om der sker meget værre episoder end den her, at man midt i en fredelig vandring på vej til bøn bliver chikaneret på den her måde.
Jeg tror også, at alle i delegationen uanset partifarve fik det klare indtryk, at mens den israelske regerings repræsentanter var meget negative i deres indstilling med hensyn til at sikre fred og holdt lange foredrag om, at det er deres land – der er andre, der også gerne vil have det, men de er de eneste, der har fået lovet det, altså the promised land – var repræsentanterne for palæstinenserne, når vi mødtes med dem, meget åbne og konstruktive i forhold til en fredsproces.
Der er ikke nogen tvivl om, at det er Israel, der blokerer for en fredsløsning.
Jeg vil til det forslag til vedtagelse, der er fremsat af det store flertal i Folketinget, sige, at jeg synes, det er ganske fortrinligt at fastslå palæstinensernes ret til et levedygtigt land, at Jerusalem skal være hovedstad for begge stater, at Israel skal fastfryse alle bosættelsesaktiviteter og stoppe ødelæggelsen af palæstinensiske boliger, og at Israel og Egypten skal sikre adgang til Gaza.
Når vi ikke er med til at fremsætte forslaget til vedtagelse, er det, fordi vi gerne havde set, at man havde nævnt Goldstonerapporten og dens krav om retsforfølgelse af de krigsforbrydelser, der blev begået under Gazakrigen.
Derudover havde vi meget gerne set, at handling følger ord, for de ord, der er nævnt, er jo faktisk nævnt alt for mange gange.
Det er derfor, som jeg nævnte under de korte bemærkninger, at vi er ærgerlige over, at Israel blev optaget i OECD.
Danmark kunne have stoppet den optagelse og på den måde have sendt et signal til Israel.
Det er også derfor, at vi foreslår, at den økonomisk fordelagtige aftale, som Israel har med EU, skal suspenderes, indtil Israel respekterer den internationale lov om menneskerettigheder og får sat gang i fredsprocessen.
Det ville være noget, som den israelske ledelse kunne forstå.
Det er derfor, at vi fremsætter vores eget forslag til vedtagelse, som lyder sådan her:
Forslag til vedtagelse