Bertel Haarder (V), 2011-05-18:
Der er et mindretal af børn, som ikke trives i hverdagen.
De, der har dårlig trivsel med mere end et symptom, er typisk børn og unge med svage sociale relationer til forældre og venner.
I Skolebørnsundersøgelsen konkluderes det, at der samlet set ikke er tale om nogen generel tendens i udviklingen af børn med symptomer på mistrivsel.
For nogle aldersgrupper går forekomsten lidt op, og for andre går den lidt ned.
Og andelen af elever, som oplever at være kede af det eller irriterede, synes at være faldende, og det kan vi da trods alt glæde os over.
Men det mest iøjnefaldende er den store andel af piger og drenge i 15-års-alderen, som har svært ved at falde i søvn.
Det er nok også årsagen til den negative udvikling blandt de 15-årige drenge, der oplever at have mindst et symptom på mistrivsel dagligt.
Hvad årsagen er til søvnproblemet, ved jeg ikke.
Om det skyldes, at man gør noget forkert, lige før man lægger sig til at sove, ved jeg ikke, men det siger jo søvneksperter.
Men det er selvfølgelig vigtigt, at skolerne har fokus på problemet.
Det understreges i den rapport om mistrivsel blandt skolebørn, som Sundhedsstyrelsen netop har udgivet i år.
Der kan man læse, at skolerne håndterer børns psykiske mistrivsel meget forskelligt.
I de skoler, hvor det står værst til, er andelen af børn, der ikke trives, tre-fire gange højere end på skoler, hvor det står godt til.
Rapporten slår også fast, at det heldigvis er muligt at fremme børns mentale sundhed og dermed begrænse deres dårlige trivsel.
De skoler, hvor eleverne trives, er kendetegnet ved, at skolen har fokus på trivsel og fremme af trivsel.
Man arbejder med, at alle føler sig velkomne.
Den har en politik imod mobning og diskrimination.
Der er adfærdsregler.
Lærere og pædagoger kender og kan håndtere tegn på dårlig trivsel, og hele skolen er involveret i det trivselsfremmende arbejde.
Og så vil jeg tillade mig at føje til, hvad en senere undersøgelse har vist, nemlig at hvis der er noget, der skaber trivsel, så er det, at der er disciplin og ro, og at børnene lærer noget.
Det var da glædeligt.
Jeg kan oplyse, at det særlig er kommunerne i Region Syddanmark og Region Midtjylland, der har haft fokus på psykisk sundhed, og som har skrevet det ind i deres sundhedspolitik.
Og for at brede dette fokus ud til alle er Sundhedsstyrelsen dels i dialog med skolerne om vigtigheden af at kunne håndtere psykisk mistrivsel, dels arrangeres der regionale temadage med kommunerne om emnet.
Så jeg er enig med spørgeren i, at vi over for unge under 18 år har en særlig forpligtelse.
Vi skal gå håndfast til værks, når vi har at gøre med børn og unges sundhed.
Hvis S og SF vil bygge sygehuse med flere senge, bygger de sygehuse til fortiden og ikke til fremtiden.
Fremtiden går ud på, at der skal være flere ambulante behandlinger og flere patienter, der bliver udlagt i eget hjem frem for at blive indlagt på hospitalet; at der skal være færre genindlæggelser; at den kommunale sektor og den primære sundhedssektor skal gøre mere for at holde folk væk fra hospitalerne, for derved holder man også folk sunde, holder dem i gang.
Hvis de endelig skal være på et hospital, skal de være der i så kort tid som overhovedet muligt.
Målet må være ligesom i hospitalssystemet Kaiser Permanente i USA, at man kommer ned i nærheden af 2 dages gennemsnitlig liggetid.
Der har lige været en konference i Bella Center om day surgery, altså dagoperationer, hvor man i en stor international forsamling drøftede, hvordan flere operationer kan foregå ambulant.
Det er fremtiden.
Det forebygger infektioner og komplikationer, og det er oven i købet billigere og bedre for patienten, og når man så med telemedicin tilmed kan være i kontakt med de eksperter, som skal give en råd, hvis der opstår problemer, har vi en fremtidig sundhedssektor, som er god for den ældre medicinske patient.
For det, vi taler om her, er noget, som er godt for især de ældre medicinske patienter.