runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hans Andersen (V), 2012-11-01:
Vi skal lave den model, der er bedst, og selvfølgelig skal privathospitalerne betale for de skader, de forvolder patienterne – ingen tvivl om det.
Vi synes bare, at vi skal finde den model, der er bedst, den model, hvor incitamentet til at lave god kvalitet i patientbehandlingen er størst.
Det er jo egentlig tankevækkende, at når man kigger på Norge, er tallet for skader pr. patientforløb langt, langt lavere, end det er i Danmark, både i offentligt og privat regi.
Så man kan jo godt skænke det en tanke, om det nu også er den mest fornuftige model, vi helt generelt har skruet sammen i Danmark.
Det kunne man jo også gøre sig nogle tanker om, men det lægger regeringen ikke op til her.
Özlem Sara Cekic (SF), 2012-11-01:
Altså, nu går ordføreren automatisk ud fra, at når man tegner en forsikring, vil varen selvfølgelig være dyrere.
Og regningen vil man jo selvfølgelig bare sende videre til skatteyderne.
Men det kunne jo også godt tænkes, at det, når regionerne sidder og forhandler med de private sygehuse, måske kan stilles som et krav, at man skal være forsikret, og at der er en tillid til, at parterne selv kan finde ud af prissætningen.
Det, jeg stadig væk undrer mig over, er: Der er i dag et oprydningsarbejde for omkring 80 mio. kr. for Danske Regioner, fordi de private sygehuse ikke rydder op efter sig selv.
Hvor længe vil Venstre mene at det er fuldstændig retfærdigt, at man bliver ved med at støtte, at de private sygehuse ikke skal rydde op efter sig?
Det er det, jeg mangler svar på.
Jeg har forstået det der med, at man gerne vil have en anden forsikringsmodel; det har jeg forstået, men hvis man oprigtigt mener, at private sygehuse skal være med til at rydde op efter sig selv, så burde man også sige ja til det.
Hans Andersen (V), 2012-11-01:
Vi er ikke uenige i, at privathospitalerne skal betale for, at der er blevet forvoldt skade på patienter, og at de så skal genopereres, eller hvad de nu skal.
Det er vi slet ikke uenige i.
For det er jo således, at Danske Regioner køber sundhedsbehandlinger på danske privathospitaler, og hvis konsekvensen af den her model bare er, at de sundhedsbehandlinger bliver dyrere, så har vi jo ikke fået mest mulig sundhed for pengene.
Så det er sådan set bare det, jeg prøver at påpege.
Özlem Sara Cekic (SF), 2012-11-01:
Nu kan jeg høre ordføreren sige, at hr. Bertel Haarder som minister i 2011 ligesom prøvede at tage et initiativ.
Men mig bekendt udbetalte Danske Regioner i 2006 omkring 17 mio. kr. i patientskadeerstatninger for skader, der var sket på de private sygehuse, og det tal er steget til omkring 80 mio. kr.
Jeg har faktisk lidt svært ved at høre, hvem det er, Venstre gerne vil gøre en forskel for.
Er det for patienten, eller er det for de private sygehuse?
Hvor længe vil man vente på, at de private sygehuse selvfølgelig skal rydde op efter sig selv?
Skal vi op på 200-300 mio. kr., som skatteyderne skal betale for, at nogle mennesker ikke gider at rydde op efter sig?
Derfor har jeg enormt svært ved at forstå det, og jeg vil rigtig gerne lige prøve at høre, hvad der er argumentet for, at Venstre ikke kan støtte et forslag, som faktisk siger, at man skal rydde op efter sig?
Hans Andersen (V), 2012-11-01:
Som jeg også sagde i min ordførertale, tog hr. Bertel Haarder i 2010 initiativ til at drøfte det her med branchen, med Danske Regioner og med andre interessenter for at finde en model, der gjorde, at når man laver skader, skal man også selv betale for at få dem klaret igen.
Det var man på vej til, men så kom der en ny regering, der så har lagt et forslag frem.
Og så vidt jeg forstår, har der ikke være meget dialog med de interessenter, der er – hverken med Danske Regioner, Danske Privathospitaler m.v. – om, hvordan den her model skal se ud.
Det finder vi ikke i Venstre, og vi synes, man skulle give det en tanke og sige: Findes der nogle andre modeller, der er langt bedre?
Og jeg synes, det ser ud til, at den i Norge ser fornuftig ud, i forhold til at skaderne er mindre og bureaukratiet er mindre.
Camilla Hersom (RV), 2012-11-01:
Hvad er så baggrunden for, at Venstre ikke indførte den rigtige model, da man i 10 år havde lejligheden til at indføre en rigtig og mere fair model for fordelingen af udgifterne til patientskader?
Hans Andersen (V), 2012-11-01:
Som udgangspunkt er halvdelen af de private hospitalers omsætning jo omsætning, der består af, at patienter, som det offentlige hospital ikke kan nå at behandle, vælger en privat løsning.
Så går der offentlige kroner til de private hospitaler til behandling af patienter.
Og så siger vi i Venstre: Lad os nu prøve at finde den rigtige model, der gør, at vi ikke bruger unødig mange penge på administration, og således at flest mulige penge går til sundhedsbehandling.
Det er derfor, vi påpeger, at vi skal tænke i at finde den rigtige model, og det står oven i købet i høringssvarene, og det står oven i købet også i lovforslaget, at man er usikker på, hvor mange yderligere kroner der pålægges de private hospitaler i den her sag.
Så jeg synes ikke, det i den her sag er helt uvedkommende at drøfte, hvordan vi finder den rigtige model, men det synes Radikale måske.
Tak for det.
Det her lovforslag, er jo – som det ligger nu – baseret på en bestemt finansieringsmodel.
Jeg vil godt høre ministeren, hvorfor ministeren ikke lægger et forslag frem, der tager udgangspunkt i den norske finansieringsmodel.
Altså, jeg spekulerer lidt på, hvad årsagen er til, at det lige præcis er den her model, ministeren lægger frem, og ikke en model, hvor man har kigget på de ret gode erfaringer fra Norge.
Camilla Hersom (RV), 2012-11-01:
Det mente man tilsyneladende ikke, mens man havde regeringsmagten, for så havde man vel på det tidspunkt gjort noget for at sikre en fair fordeling af de udgifter.
Men mit spørgsmål er et andet.
Og hvis det er sagen, hvordan adskiller det sig så fra privathospitalerne i sig selv?
De udgør vel så også en eller anden form for fordyrende mellemled, for privathospitaler skal jo også tjene profit, mig bekendt.
Stine Brix (EL), 2012-11-01:
Tak for det.
Så Venstres ordfører er enig med mig i, at man tilbage i 2004 havde chancen, men at man bare ikke greb den.
Siden da og frem til nu, hvor vi tager fat på problemet, har det offentlige så skullet samle en regning op efter det private.
Det er temmelig mange penge, det løber op i, nemlig 100 mio. kr.
Så jeg synes ærlig talt, at det er en smule hyklerisk at sige, at man har haft en vilje til at gøre noget, når man havde en helt åbenlys chance til at tage hånd om det, dengang man sad på regeringsmagten.
Oven i købet er det Venstres nuværende formand og nuværende statsministerkandidat, der sad ved magten dengang.
Så mon ikke bare man fra Venstres side skulle konstatere, at nu har man chancen, og at nu skal man gribe den, hvis man virkelig mener det her alvorligt.
Hans Andersen (V), 2012-11-01:
Jeg kan forstå, at Enhedslisten er mere optaget af at se tilbage end at drøfte, hvordan en fremtidig model kunne sikre mest mulig sundhed for pengene.
Men det er ikke det, Enhedslisten er optaget af.
Enhedslisten er optaget af at grave i historien, men at patienterne fremadrettet får en mere sikker behandling, er så ikke det, Enhedslisten er optaget af.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2012-11-01:
Andelen af anerkendte patientskader på privathospitaler er stigende, men det er det offentlige, der betaler.
Det er ikke rimeligt.
Derfor vil regeringen lave loven om, så private sygehuse og klinikker skal betale for egne fejl, frem for at man, som det er i dag, og som det har været siden 2004, sender regningen videre til skatteyderne og det offentlige sundhedsvæsen.
En ny opgørelse fra Patientforsikringen viser, at der fortsat er flere anerkendte patientskader i tilknytning til behandlinger på privathospitaler end på offentlige sygehuse.
I 2011 blev der udbetalt erstatninger for 78,9 mio. kr. for patientskader efter behandling i det private, og det er knap 30 mio. kr. mere end året før.
Derudover er der jo løbende offentlige udgifter til at genoperere mennesker, som har været udsat for en skade.
Så beløbet er i virkeligheden langt højere.
Alligevel er det det offentlige, der samler regningen op, når privathospitalerne begår fejl, og det vil regeringen nu ændre på.
Hvis de private hospitaler vil behandle patienterne, må de også stå til ansvar for de patientskader, som de selv er skyld i.
Det er ikke rimeligt, at man som privathospital kan sende regningen for sine fejl i hovedet på skatteyderne og det offentlige sundhedsvæsen.
Det er jo ikke håndører, vi taler om.
Konkret foreslår regeringen, at private hospitaler, klinikker og speciallægepraksisser skal gøres ansvarlige for de patientskader, som de laver i forbindelse med rent private behandlinger og behandlinger under det udvidede frie sygehusvalg.
Med forslaget vil de private sygehuse og klinikker dermed blive pålagt en erstatningspligt, og formålet er at sikre en retfærdig fordeling af ansvar og midler i sundhedsvæsenet.
Lovforslaget er et sidste opgør med den tidligere regerings favorisering af privathospitaler på fællesskabets regning.
Vi har gjort op med overbetaling til privathospitaler.
Vi har afskaffet skattefritagelsen for arbejdsgiverbetalte sundhedsforsikringer, og nu sætter vi en stopper for, at skatteyderne skal betale for fejl begået af private aktører.
Det mener vi er den rigtige måde at prioritere sundhedskronerne på.
Der er nogle øvrige elementer i lovforslaget, som vi også støtter.
De er af lidt mere teknisk art.
Noget af det er noget, der skal rettes op på i forhold til inddragelse af Danske Patienter og Forbrugerrådet, så vi sikrer os, at de er med i f.eks. Patientskadeankenævnet og andre steder, og det kan vi selvfølgelig også støtte i det her lovforslag.
Tak for ordet.
Camilla Hersom (RV), 2012-11-01:
Nu har jeg været så heldig, at jeg har taget høringssvarene med herop, og der står faktisk i høringssvaret, at Brancheforeningen for Privathospitaler og Klinikker, som de rettelig hedder, foreslog allerede i 2010, at de private aktører skulle bidrage til patientforsikringen som led i en større reform.
Det er fortsat holdningen, at de private aktører skal bidrage, idet de private hospitaler er en del af det samlede sundhedsvæsen i Danmark, og det findes naturligt, at de private aktører bidrager til osv. osv. og skaber en incitamentsstruktur, der kan reducere skader og komplikationer hos danske patienter.
Så er det rigtigt, at de har en række betragtninger om, hvad de kunne ønske sig anderledes, herunder en udskydelse af lovforslaget for at finde det, de kalder en bedre løsning.
Den tidligere regering havde med Venstre i spidsen chancen helt tilbage i 2004.
Der blev truffet et aktivt valg, og så satte man noget i gang i 2010.
Det, at den tidligere regering har siddet på hænderne, skal ikke forhindre os i at opnå øget retfærdighed nu.
Om systemet så må tilpasses ad åre, må vi jo se på.
Hans Andersen (V), 2012-11-01:
Tak for det.
Ordføreren nævnte, at Brancheforeningen for Privathospitaler og Klinikker er positive over for det her lovforslag.
Det var det, jeg lyttede mig til.
Altså, brancheforeningen har tre pinde.
De nævner unødvendig store økonomiske konsekvenser for erhvervslivet, unødige økonomiske konsekvenser for regionerne og patienterne og manglende incitamentsstruktur på linje med andre nordiske lande.
Det har jeg svært ved at få til at være et positivt høringssvar.
Camilla Hersom (RV), 2012-11-01:
Vi har faktisk, hvis jeg sådan skal give lidt folkeoplysning om Det Radikale Venstres holdning, i Det Radikale Venstre den holdning, at vi synes, at det vil være rigtig, rigtig udmærket, hvis alle borgere tegnede en form for forsikring mod arbejdsløshed, fuldstændig ligesom vi også har arbejdsmarkedspensioner i det her land, som er en eller anden form for, kan man sige, bidrag til ens pension.
Men det har ikke så meget med det nærværende lovforslag at gøre.
Vi kan tage den ude bagved bagefter.
Joachim B. Olsen (LA), 2012-11-01:
Det var måske mig, der formulerede mig forkert, og det beklager jeg.
Jeg er godt klar over, at De Radikale ikke har noget imod, at man tegner en sundhedsforsikring – det forstår jeg udmærket godt – men det, De Radikale er imod, er, at man får et fradrag for den sundhedsforsikring.
Er det korrekt forstået?
Altså, man må ikke få et skattefradrag, når man tegner en privat sundhedsforsikring, det er det, man har fjernet.
Det er vi enige om.
Så er det, jeg spørger: Hvorfor skal man så have et fradrag for at tegne en forsikring mod arbejdsløshed?
Hvorfor vil De Radikale så ikke også være med til at fjerne det?
Camilla Hersom (RV), 2012-11-01:
Vi er overhovedet ikke imod, at man kan tegne en sundhedsforsikring.
Hvis jeg kom til at sige noget andet, må jeg efterfølgende give min tale til den, der sidder og prøver på at få mening ud af det, for det har ikke været min hensigt at sige det.
Det, Det Radikale Venstre var imod, og som vi er glade for er blevet afskaffet, var, at der var et fradrag for at tegne helt private forsikringer, fordi det fradrag jo i sagens natur er betalt af alle skatteydere.
Under den tidligere regering var det sådan, at alle dem, der ikke havde en privat sundhedsforsikring, faktisk bidrog til et fradrag for dem, der havde en.
Hans Andersen (V), 2012-11-01:
Sådan kan man jo læse høringssvar på mange forskellige måder.
Jeg hæfter mig ved, at de væsentlige argumenter fra brancheforeningen er, at de ikke synes, at det her er den bedste model, og at det økonomisk bliver en ulempe for de fremtidige regioner.
Det er også det, der står i lovforslaget under økonomiske konsekvenser, oven i købet er det skitseret, at man ikke helt kan estimere sig frem til, hvad regningen bliver til danske regioner på baggrund af den model, der nu ligger.
Jeg synes sådan set bare, at De Radikale skulle læse høringssvaret en gang til og ikke bare hæfte sig ved indledningen og afslutningen, men også hæfte sig ved de konkrete forslag.
Jeg siger ikke, at det her skal tage lang tid.
Vi synes også i Venstre, at det her skal gå hurtigt, men jeg synes bare, at vi skulle give det en tanke i forhold til at finde en bedre model end den, der er foreslået.
Joachim B. Olsen (LA), 2012-11-01:
Jeg ville egentlig have stillet et andet spørgsmål, men så sagde ordføreren noget, som vakte min interesse.
Når ordføreren siger, at Det Radikale Venstre er imod, at man kan tegne en privat sundhedsforsikring, altså have en forsikring for det tilfælde, at man skulle komme til skade og få brug for at blive behandlet på et privathospital, vil Det Radikale Venstre så også være med til at fjerne fradraget for, at man forsikrer sig mod at blive arbejdsløs, og hvad er forskellen?
Hvorfor skal man have lov til at forsikre sig mod at blive arbejdsløs og have et fradrag for det, men ikke forsikre sig mod at komme ud for en ulykke på sin arbejdsplads, eller hvad det nu måtte være, så man kan blive behandlet hurtigt på et hospital?
Liselott Blixt (DF), 2012-11-01:
Hvis der har været en sag i 2004, skal jeg gå tilbage og finde ud af det, for jeg var her ikke i 2004, jeg blev valgt ind i 2007, så derfor ved jeg ikke, hvad vi mente i 2004, men jeg kan finde ud af det.
Camilla Hersom (RV), 2012-11-01:
Hvad var så Dansk Folkepartis argumentation dengang, hvis man på det tidspunkt i 2004 ikke ville være med til at sikre, at privathospitalerne skulle betale for deres del af patienterstatningerne?
Liselott Blixt (DF), 2012-11-01:
Jeg tror, vi kunne have fået flertal for utrolig mange ting før sidste valg, og det tror jeg også vi kunne nu, hvis man havde holdt sig til at gennemføre nogle af de ting, man gerne ville før valget.
Det kunne man også gøre med vores stemmer.
Med hensyn til det her vil jeg sige, at jeg ikke var der i 2004.
Jeg kan huske, at på det tidspunkt, da det kom op, prøvede jeg at undersøge tingene, for jeg troede faktisk, at der i den her DRG-takst var taget hensyn til, at man lavede nogle af de ting, som privathospitalerne ikke kunne.
Vi ved f.eks., at når man bliver opereret, er det faktisk meget almindeligt at få en blodprop i et ben eller et andet sted, fordi man har været lagt i narkose.
Det er noget, som privathospitalerne ikke selv måtte tage sig af, og derfor skulle patienterne på et offentligt sygehus.
Når jeg har spurgt til det, har jeg troet – man kan selvfølgelig sige, at jeg burde have undersøge det og burde have vidste bedre – at det var lagt ind i DRG-taksten.
Det kunne have været en smart måde at gøre det på.
Vi vil gerne gøre det her, for det skal sikres, at man også fra privathospitalernes side kan stå ved det, man selv har været med til at skabe.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2012-11-01:
Jeg vil starte med at sige tak til Dansk Folkeparti for at have anerkendt, at der er et behov for at gøre privathospitalerne og klinikkerne ansvarlige for de skader, der sker.
Man kan jo godt undre sig over, at der ikke har været lidt mere speed i processen.
Jeg var selv til stede i 2004, da den daværende regering med hr. Lars Løkke Rasmussen som sundhedsminister med åbne øjne sagde, at det offentlige skulle samle regningen op.
Når nu man er positivt indstillet fra Dansk Folkeparti side i dag, hvorfor har man så ikke lidt tidligere kæmpet for, at vi fik ændret det?
For jeg tror faktisk, at vi ville have haft flertal for at ændre det, også før sidste valg?
Özlem Sara Cekic (SF), 2012-11-01:
Lovforslaget består af tre dele, som de foregående ordførere også har nævnt.
Jeg vil ikke gentage, hvad de indeholder, men har en bemærkning om, at man nu ophæver ordningen om frit valg af privat tandlægepraksis for børn under 16 år.
Jeg har læst en meget, meget spændende artikel i A4 med en opgørelse, der lige er blevet lavet.
Artiklen er fra 17. august 2012 for dem, der har en interesse i at kigge i den.
Der kan man se, at siden 1980 er der i gennemsnit kommet 2.100 regler, love og cirkulærer hvert eneste år.
Mange af de her regler er ekstremt bureaukratiske.
Det tager tid, og det tager ressourcer fra borgerne.
Det er nogle regler, som bl.a. Christiansborg indfører, kommunerne indfører dem også, fordi man tænker, at politikerne ved bedst, og at fagpersoner ikke kan tænke med den baggrund, de har i deres uddannelse, og derfor dikterer man, hvad de skal.
Et af forslagene, nemlig forslaget om at ophæve ordningen om frit valg af privat tandlægepraksis for børn under 16 år, er et rigtig godt eksempel på, at man her fra Christiansborg har dikteret, hvordan tingene skal være.
Der er stort set ingen, der benytter sig af det, bl.a. fordi kvaliteten i kommunernes tandpleje simpelt hen er så høj, at det er rigtig, rigtig få, der benytter sig af det.
Men man har indført det, og det koster rigtig mange penge og rigtig meget tid.
Så jeg er særlig glad for, at man gør noget for at fjerne de bureaukratiske regler.
Jeg siger ikke, at det er den tidligere regerings skyld, det har også været regeringen før den, der gennem årene har haft behov for at spytte de her regler ud.
Det er godt, at ministeren rydder op i det.
Det er det ene.
Det andet handler om revision af ordningen om tilskud til at købe håndkøbsmedicin for pensionister.
Jeg synes nogle gange, når vi snakker om pensionister, at vi har en tendens til at behandle dem som en homogen gruppe.
Så snart man bliver 65 år, er man udsat og skal hjælpes så meget som muligt.
Jeg synes, det er godt for diskussionen, at man nogle gange nuancerer tingene og lader være med at fremstille nogle mennesker som en gruppe, der udelukkende har behov for hjælp og skal hjælpes og støttes så meget som muligt.
Derfor bakker jeg fuldstændig op om, at det ikke er alderen, der skal afgøre, om man kan få tilskud til medicin.
Det skal være en lægefaglig vurdering.
Det sidste i lovforslaget er godkendelsen af apoteksbevillinger, som flyttes fra ministeriet til Sundhedsstyrelsen, hvilket jeg synes er rigtig godt.
Alt i alt er det et rigtig godt forslag, som vi selvfølgelig bakker op om.
Camilla Hersom (RV), 2012-11-01:
Tak for det.
Det Radikale Venstre ønsker et sundhedsvæsen præget af kvalitet, retfærdighed og lighed, og et sundhedsvæsen, som konstant udvikler sig til det bedre.
Det forudsætter ikke bare, at der er orden i økonomien, men også at vi løbende vurderer, om vi bruger pengene mest hensigtmæssigt, eller om de kan gøre bedre gavn et andet sted.
I det hele taget vil behovet for prioritering i sundhedsvæsenet og i samfundet i øvrigt være stigende i fremtiden.
De forslag, vi behandler i dag i regi af L 39, skal ses i det lys.
Der er tale om en række forenklinger samt ændringer af tilskud.
For så vidt angår forslaget om regelforenkling i den kommunale tandpleje er der tale om fritvalgsordninger, som meget, meget få borgere benytter, men som alligevel kræver etablering og vedligeholdelse af en række administrative procedurer.
Da der ydermere udtrykkes stor tilfredshed med kvaliteten i de kommunale tilbud inden for børnetandplejen og omsorgstandplejen, mener vi, at det fuldt ud kan forsvares at koncentrere tandplejen fuldt og helt i kommunalt regi.
Det kan i øvrigt bemærkes, at muligheden for at få behandling på en anden kommunes tandklinik opretholdes.
Angående ændringen af tilskud til håndkøbslægemidler hilser vi det velkommen, at man ikke længere kan få tilskud til håndkøbsmedicin, blot fordi man er folke- eller førtidspensionist.
Hvad angår særlig folkepensionisterne, kan man anføre, at det hverken er udtryk for en social eller helbredsmæssig diagnose, at man bliver ældre, og faktum er, at der findes et stort antal endog meget velhavende pensionister i dette land.
Hvis der er behov for at yde tilskud til håndkøbsmedicin, må det begrundes i andet, end at man har passeret de 65 år.
Endelig indeholder lovforslaget et lille element om, at kompetencen til at udnævne apotekere overgår fra sundhedsministeren til Sundhedsstyrelsen, idet den nuværende procedure i vidt omfang fastholdes med fortsat brug af forfremmelseskonsulenter, som det hedder.
Det Radikale Venstre har ikke bemærkninger til forslaget, ud over at det for os er væsentligt, at det fortsat sikres, at personer med kvalifikationer hertil driver apotek i Danmark.
Vi kan derfor støtte forslaget i dets helhed.
Merete Dea Larsen (DF), 2012-11-01:
Det gør det indtryk, at vi jo er med i de videre forhandlinger, og jeg vil overlade den videre diskussion herom til vores ordfører, fru Liselott Blixt.
Flemming Møller Mortensen (S), 2012-11-01:
Jeg synes, det er dejligt, at ordføreren siger, at der er en grænse.
Og det her er altså en tilkendegivelse af, at man fra regeringspartiernes side siger, at her er grænsen altså nået.
Når 0,6 pct. af de unge i alderen op til 16 år gør brug af den her ordning, så synes vi ikke, det er ret og rimeligt at bibeholde ordningen.
Gør det ikke indtryk på ordføreren, at det er så lille et tal som 0,6 pct.?
Merete Dea Larsen (DF), 2012-11-01:
Der er nok en grænse, men som Venstres ordfører også var inde på, har det meget at gøre med, at der også skal være det frie valg.
Og der er altså en gruppe mennesker og borgere, som har rigtig, rigtig god brug for det her, og som har haft rigtig dårlige erfaringer og som har brug for den sikkerhed, der er i at kunne vælge frit, også i den private sektor.
Flemming Møller Mortensen (S), 2012-11-01:
Tak for det.
Jeg vil gerne spørge ordføreren, om vi ikke i et samfund, hvor vi har svært ved at få skattekronerne til at gå op med udgifterne, må stille spørgsmålet om, hvorvidt der er en grænse for, hvor dyrt man kan betale en ordning, som næsten ikke bliver brugt.
Her relaterer jeg til ordførerens bemærkning om den kommunale tandplejeordning, som altså vitterlig ikke bliver brugt af ret mange, men som koster penge at administrere.
Er der ikke en grænse for, hvad en ordning, som næsten ikke bliver brugt, må koste?