runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Samuelsen (LA), 2011-11-10:
Det kan man f.eks. forklare ved, at vi har mistet op mod 160.000 arbejdspladser inden for de seneste par år, og at vi ikke har styr på den grundlæggende økonomi, heller ikke i det finanslovforslag, der er blevet fremsat på nuværende tidspunkt.
I stedet for at gå så meget op i, hvordan det er sket, er vi jo kommet med et bud på, hvordan vi kan sikre en meget stærkere økonomi, som sikrer, at langt flere har mulighed for at blive boende i egen bolig og har råd til det.
Vi viste jo, at vores forslag, som er blevet gennemregnet DREAM, den uafhængige forskergruppe, ville skabe 210.000 nye arbejdspladser og markant forbedrede offentlige finanser, som man så kunne kaste i grams, hvis det var det, man ville; det, man havde et politisk ønske om.
Vi har faktisk vist, hvordan man kan få styr på økonomien ved hjælp af nogle ganske, ganske få tiltag.
Vi har oven i købet som det eneste parti fået det gennemregnet af uafhængige ledende økonomer.
Så det er vi meget fokuseret på, og jeg kan garantere for, at det finanslovforslag, der ligger her, ikke kommer til at rette op på meget af den problemstilling, der bliver rejst af ordføreren.
Det gør det ikke.
Vi vil stadig væk have udsigt til at have op mod 100 mia. kr. i underskud, og de penge skal hentes ind.
Hvis man ikke kan hente dem ind ad andre veje, er man på et eller andet tidspunkt nødt til at gøre det ved hjælp af øgede skatter og afgifter, og hvem kommer det først og fremmest til at ramme?
Rasmus Horn Langhoff (S), 2011-11-10:
Tak for det.
Mange tusinde danske børnefamilier og pensionister lever i dag i decideret fattigdom, og derfor har det også i regeringens finanslovforslag været et særligt fokusområde ikke bare at sætte gang i væksten, men at sætte gang i bekæmpelsen af fattigdom i Danmark.
Derfor vil mit spørgsmål til ordføreren være: Er det et fokusområde for Liberal Alliance at bekæmpe den stigende fattigdom i Danmark?
Anders Samuelsen (LA), 2011-11-10:
Det er helt åbenlyst et ønske for Liberal Alliance at bekæmpe fattigdom.
Vi lægger oven i købet planer for, hvordan det skal ske.
Vi får det oven i købet gennemregnet af uafhængige økonomer, og det viser, at vi kan skabe vækst, vi kan skabe bedre offentlige finanser, vi kan skabe flere arbejdspladser.
Og er der nogen bedre socialpolitik end at flytte folk fra arbejdsløshed til arbejde?
Det er der vel ikke.
Så har der været en debat om fattigdom.
Jeg er overbevist om, at der er folk, som har det rigtig svært i det her land, men jeg har også observeret, at der kom en udfordring til Liberal Alliances ordfører Joachim B. Olsen om at komme ud og besøge disse familier.
Nu er der, så vidt jeg husker, gået 10 dage, siden den udfordring kom, og der er ikke kommet nogen invitation endnu.
Jeg tvivler ikke på, at det burde kunne lade sig gøre at etablere et eller andet møde et eller andet sted, men forudsætningen var, at der skulle ses på nogle budgetter.
Indtil nu er invitationen ikke kommet.
Det kan man så tage som et udtryk for noget godt: at det indtil nu har taget 10 dage, og at man ikke har kunnet finde nogen endnu.
Hvis Liberal Alliance havde 90 mandater, kunne vi forbedre den danske konkurrenceevne allerede fra i morgen, når vi havde vedtaget vores forslag: Sænk skatten på arbejde til maks. 40 pct., halver selskabsskatten, sørg for, at der er færre ansatte i den offentlige sektor, så vi ikke har så stort et udgiftstryk, så vi ikke behøver at låne så mange penge, så vi ikke skal have alle de her renteudgifter, så vi kan lette skatterne på dansk erhvervsliv yderligere.
Jeg kunne blive ved.
Jeg tror oven i købet, at vi langt hen ad vejen kunne vedtage det sammen med Det Radikale Venstre.
Jeg kender sjælen i Det Radikale Venstre.
Marianne Jelved (RV), 2011-11-10:
Man kan jo ikke bare halvere selskabsskatten, uden at man også finansierer det.
Man kan jo ikke bare fra den ene dag til en anden afskedige 40.000 i den offentlige sektor.
Jeg synes i virkeligheden, at det er en meget forenklet måde, som hr. Anders Samuelsen beskriver konkurrenceevneproblemstillingen på.
Det skuffer mig en lillebitte smule.
Alene lønkonkurrenceevnen er, så vidt jeg husker det fra vismandsrapporten, forringet med 15 pct. i løbet af en relativt kort årrække.
Det er jo parterne på arbejdsmarkedet, der har ansvaret for lønudviklingen.
Det er mere komplekst og indviklet.
Mike Legarth (KF), 2011-11-10:
Jo, og tak for muligheden for at kommentere på det, for det er jo meget afgørende.
Altså, hvad giver det af mening?
Vi går ud og er i valgkamp fra morgen til aften, vi bruger al vores tid og alle vores ressourcer på at skaffe folkelig opbakning, og når så resultatet er gjort op, er det fuldstændig lige meget.
Det er altså den omvendte verden, det er en modsatrettet retorik.
Og jeg er helt enig med hr. Kristian Thulesen Dahl i, at det er beskæmmende, at man stiller oppositionen det spørgsmål i stedet for at stille det til det parti, som jo skal være det parlamentariske grundlag for Socialdemokratiet.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2011-11-10:
Tak for svaret.
Kan hr. Mike Legarth bekræfte, at man udstedte to typer løfter i valgkampen op til valget?
Der var den type løfter, hvorom man sagde, at det var sådan nogle løfter, man gik ud og udstedte, og så kæmpede man sin kamp, og når man så efterfølgende samledes efter valget, lavede man nogle kompromiser – måske a la det, fru Marianne Jelved tænkte på i forbindelse med sit spørgsmål.
Så var der en anden type løfter, som man selv fra Socialdemokratiets side, fra fru Helle Thorning-Schmidts side – fru Helle Thorning-Schmidt, som nu er statsminister – betegnede som ultimative krav i forbindelse med overhovedet at ville danne en ny regering.
Og det er jo en anden type løfter.
Det er jo sådan nogle løfter, som vælgerne ved de kan regne med, for de bliver kun til noget, hvis man kommer i regering, man kommer ikke i regering, medmindre de bliver til noget.
Kan hr. Mike Legarth bekræfte, at for så vidt angår to områder, nemlig det skattepolitiske og det udlændingepolitiske område, udtalte fru Helle Thorning-Schmidt, som altså nu skal betegnes som statsminister, før valget, at kravene i forbindelse med de to emner var ultimative, at hun kun stod i spidsen for en ny regering, såfremt kravene på de to områder blev, som Socialdemokratiet og SF havde defineret dem?
Det er så ikke tilfældet efter valget.
Og det er måske nogle af de løftebrud, som vælgerne for alvor har bidt mærke i og synes er forunderlige, og som måske er dem, som kan være med til at skabe politikerlede.
Mike Legarth (KF), 2011-11-10:
Jeg deler det synspunkt.
Jeg husker jo også fra »Fair Forandring« – eller var det »En Fair Løsning«, det husker jeg ikke – at der blev man spurgt om Det Radikale Venstres indflydelse på det, og svaret var: Der ændres ikke et komma.
Jeg husker, at de 12 minutter var det store omdrejningspunkt, det store tema i valgkampen.
Det var det, vi debatterede, og hvor er de?
De er væk.
De var et fatamorgana, de er blevet væk over en nat.
Det er jo meget underligt, at alle de løfter, der blev givet, og alt det, man lokkede vælgerne til at stemme på, ikke længere er der, eksempelvis de 30 minutters ventetid på skadestuerne, de 24 elever i klasserne, millionærskatten, bankskatten – jeg kunne blive ved, indtil folk bliver trætte og falder i søvn.
Det er jo ubegribeligt.
Nej, jeg synes ikke, at det er respektfuldt, det må jeg sige.
Og jeg håber, at der er nogen, altså vælgerne, der får rettet den fejl ved næste valg.
Jonas Dahl (SF), 2011-11-10:
Jeg er da glad for, at regeringen jo i hvert fald lægger op til at styrke uddannelsesområdet, for det er da helt nyt, at Dansk Folkeparti og De Konservative skal agere støttepædagoger for hinanden, men det er jo nye tider i dansk politik, så det ser vi med interesse på.
Men jeg vil gerne vende lidt tilbage til den her diskussion om starthjælpen, som fru Marianne Jelved var inde på, for det er jo lidt interessant at høre ordføreren sige, at starthjælpen har virket.
Så er det logiske spørgsmål at stille jo: Hvorfor har man så ikke banket kontanthjælpen og dagpengene ned på starthjælpniveauet, for hvis det har virket så godt, så skulle man jo har gjort det med alle de her overførselsindkomster?
Det må vel være helt rimeligt og måske også fuldt ud i overensstemmelse med den konservative ideologi.
Så er det et konservativt ønske, at man skal have alle overførselsindkomster ned på starthjælpniveauet?
Mike Legarth (KF), 2011-11-10:
Jeg går ud fra, at vi er enige om, at den overordnede dagsorden i den situation, Danmark er i, er, at vi skaber optimisme, opsving og vækst.
Og det gør man i hvert fald ikke ved at fjerne incitamentet til at tage et arbejde.
Vi har jo givet eksemplet: Hvis man er et ægtepar på kontanthjælp, så skal man, hvis det skal kunne betale sig for det par, at den ene skal tage et arbejde, gå ud og finde et arbejde til 30.000 kr. om måneden.
Kender hr. Jonas Dahl en, det er lykkedes for, så vil jeg gerne bede om at få navnet afsløret her og nu.
Jonas Dahl (SF), 2011-11-10:
Jeg har faktisk helt grundlæggende en tillid til, at vores aktiveringssystem sørger for at hjælpe folk i arbejde.
Men det er jo sådan, hr. Mike Legarth siger det er, og derfor skal de bare presses lidt i økonomien, så kommer de jo nok ud i arbejde.
Derfor er det interessant at høre den konservative ordfører bekræfte, at vi altså skal have overførselsindkomsterne ned på starthjælpniveau, for så bliver det hele meget bedre i Danmark.
Det er jeg sådan set glad for ligger i finansloven.
Jeg vil bare gerne høre, om ordføreren vil bekræfte, at det er den konservative tilgang, at kontanthjælpen og dagpengene skal ned på samme niveau som starthjælpen.
Er det konservativ politik?
Mike Legarth (KF), 2011-11-10:
Det, der er konservativ politik, er, at vi til enhver tid i det her samfund skal have ressourcer til at holde hånden under dem, der ikke kan klare sig selv af den ene eller den anden grund.
Så skal de have en ordentlig ydelse, sådan at de kan leve et liv i god trivsel.
Men det ændrer ikke ved, at Socialistisk Folkeparti i sin politik appellerer til, at det bedre kan betale sig at lægge sig hen i hængekøjen og få mere ud af at ligge i hængekøjen end ved at tage et arbejde.
Derfor er der nødt til at være en forskel på at være på minimumsløn og på offentlig forsørgelse.
Det var derfor, at jeg gav det rigtig gode eksempel, at hvis man er to på kontanthjælp, så er det ikke særlig realistisk, at man kan gå ud og finde et job til 30.000 kr. om måneden.
Men hvis der ikke er nogen økonomisk gevinst ved at tage et job i forhold til at være på passiv forsørgelse, er det så ikke rigtigt, vil jeg spørge hr. Jonas Dahl, at det så bliver en lille smule lokkende at blive liggende hjemme under dynerne, når vækkeuret ringer kl. 6.00 om morgenen, i stedet for at skulle ud og smørre sin madpakke og ud på cyklen og cykle i kulde, blæst, regn, og hvad ved jeg, ud og passe et arbejde i en industrihal og blive møgbeskidt og udaset og så komme hjem igen bagefter?
Er det ikke en lille smule tillokkende at spare 1.000 kr. og så blive liggende i hængekøjen?
Jo, det er det, og det er derfor, Socialistisk Folkepartis model ikke duer.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2011-11-10:
Man kunne næsten få den fornemmelse, at det også var logikken bag, da De Konservative var med til at støtte, at folk, der har handicappede børn, ikke skulle have så stor tabt arbejdsfortjeneste, når de passede deres børn, men jeg håber ikke, at det har været samme logik.
Et af de løfter, som regeringen jo har holdt, og det kan jeg forstå, er jo, at vi under valgkampen sagde, at vi ville fjerne den brugerbetaling, som hr. Mike Legarths parti indførte med genopretningspakken for de mennesker, som er ufrivilligt barnløse.
Jeg vil da egentlig gerne høre, om De Konservative vil genindføre brugerbetaling for de ufrivilligt barnløse, hvis de kommer til igen, og om de også tænker at indføre brugerbetaling på andre lægelige behandlinger i vores sundhedsvæsen.
Mike Legarth (KF), 2011-11-10:
Jeg er glad for, at jeg får lejlighed til her fra talerstolen at kunne adressere den der – jeg er nødt til at sige det ligeud – løgnehistorie, som SF jo render rundt og underholder med, om, at Det Konservative Folkeparti går ind for, at et lægebesøg skal koste 300 kr.
For udenrigsministeren, som jo var den, der udtalte den der historie, ved jo godt, at vi har sagt, at det er maksimumsbeløbet om året, altså mellem 300 og 500 kr., som man skal give som brugerbetaling ved lægebesøg, hvis man i øvrigt går ind i en refinansiering af hele den måde, vi har finansieret vores velfærdssamfund på.
Men med hensyn til den politik, vi førte inden valget, står den ved magt også efter et valg.
Så lad mig lige sige omkring det første, der blev bragt frem, om det, man får for at passe et handicappet barn, at vi jo var dem, der sagde, at det skulle man kunne få en god indtægt ud af, for vi synes, at det er godt, at forældrene gerne vil passe barnet.
Så kunne vi bare konstatere, at da vi lavede loven, havde vi været for venligsindede, fordi hvis man havde en indtægt på 1,5 mio. kr. i et vellønnet job, kunne man ved at gå hjemme og passe sit syge barn få 1,5 mio. kr. i offentlig støtte til det.
Det synes vi ikke at samfundet har råd til, når nu vi kunne se, at vi var nødt til at nedsætte nogle af ydelserne for dem, der var mest udsatte, og derfor regulerede vi det.
Det synes jeg var sund fornuft.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2011-11-10:
Det interessante var så bare, at man kunne gå fra en tabt arbejdsfortjeneste på 1 mio. kr. til at få 140.000 kr.
Det er godt nok et indkomsttab, der vil noget, for mennesker, der bliver hjemme og passer deres syge børn.
Det er så det, som den nye regering forsøger at ændre på, bl.a. i nogle af de forhandlinger, der foregår lige nu om finansloven.
Det håber jeg da at man kommer igennem med til gavn for de mennesker, der har syge børn, og som virkelig har store problemer med at få det til at hænge sammen.
Det er jo det, som vi lægger op til nu, netop at fjerne den brugerbetaling, fordi den jo har været med til at gøre, at der har været et fald i antallet af behandlinger på 20-25 pct., hvilket faktisk betyder, at vi i det kommende år kan risikere, at der fødes 1.000 færre børn alene som følge af den tidligere regerings politik, og hr. Mike Legarth var jo en del af det forlig og var ude med det i genopretningspakken.
Altså omkring 1.000 færre børn bliver født til næste år som følge af det fald, der er sket i antallet af fertilitetsbehandlinger.
Det er jo noget, vi måske vil komme til at se på velfærden i de kommende år, om 20-25 år, når vi står og mangler de unge mennesker.
Mike Legarth (KF), 2011-11-10:
Med hensyn til debatten om at passe et handicappet eller sygt barn derhjemme og den debat, der foregår nu om det, kan jeg fortælle ordføreren, at det konservative synspunkt og mit synspunkt er, at vi godt kan debattere indkomstgrænsen, men det hører ikke hjemme i satspuljen, og derfor tager vi ikke den debat nu og siger: Flyt den over i finanslovforhandlingerne, for det er der, den hører hjemme, og når den er der, tager vi gerne en debat om det og kigger på de indtægtsgrænser, der skal være gældende.
Jeg svarede klokkeklart på brugerbetaling og fertilitetsbehandling i mit første svar.
Det er muligt, at det ikke blev forstået, men jeg sagde, at Det Konservative Folkeparti står ved det, man gik til valg på, og det var, at vi i den offentlige sektor, i den offentlige kasse ikke har råd til at udvide med nye rettigheder og garantier og flere betalinger til noget, som man som familie, som person godt kan tage sig af selv, hvis man er i stand til det.
Det er kun, hvis man er under en vis indtægtsgrænse, at vi synes, at man skal have offentlig støtte og hjælp.
Benny Engelbrecht (S), 2011-11-10:
Jeg vil godt indlede positivt med at anerkende de ting, som ordføreren fremhævede som nogle, De Konservative godt kan genkende sig selv i i finanslovforslaget, herunder kom-i-gang-ordningen, som der er skaffet 150 mio. kr. til.
Og når jeg kommer ind på det, er det selvfølgelig, fordi vi under tredjebehandlingen af dette forslag jo skal stemme om en række elementer.
Det plejer der at være tradition for her i Folketingssalen.
Der vil være nogle ting, som jeg kan forvente – ud fra hvad ordføreren har sagt – at man vil stemme grønt til.
Der er nogle ting, man vil stemme rødt til.
Måske vil der endda blive stemte
Men i sidste ende er der jo et spørgsmål, som udestår, og som jeg faktisk synes vi ikke rigtig har fået ordentligt belyst.
I det tilfælde, at regeringen har et parlamentarisk flertal på plads - der er nogle ting, som De Konservative kan støtte, og der er nogle ting, De Konservative ikke kan støtte - hvad vil man så i sidste ende, hvis der i øvrigt er et flertal for en finanslov?
Hvad vil man så stemme ved den afsluttende afstemning?
Vil man stemme grønt, som der er tradition for, og det går jeg ud fra ordføreren også anerkender der er, eller vil man undlade at stemme?
Mike Legarth (KF), 2011-11-10:
Hvis forventningen er, at vi har tilsluttet os delaftaler, hvor vi er enige i konsekvenserne, og hvor vi er enige i finansieringen, og hvis tingene i øvrigt passer sammen og regeringen har et parlamentarisk flertal, så forventer jeg, at Det Konservative Folkeparti kan stemme for.
Men det kan jeg ikke afgive et tilsagn om på nuværende tidspunkt, for jeg kender ikke helheden, altså hvordan finansloven kommer til at se ud.
Så vidt jeg forstår på finansministeren, er der end ikke startet forhandlinger med Enhedslisten, i hvert fald ikke i offentligheden, så derfor er det fuldstændig umuligt at sige noget om, hvordan helheden bliver.
Men her var i hvert fald en tydelig tilkendegivelse af, hvor Det Konservative Folkeparti står, og af den konstruktivitet, vi lægger for dagen.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2011-11-10:
Hr. John Dyrby Paulsen har i løbet af dagen været meget optaget af, hvordan forskellige partier ville stemme ved tredjebehandlingen af den samlede finanslov.
Jeg tror, at han har spurgt Venstres ordfører om det, han spurgte i hvert fald mig som Dansk Folkepartis ordfører om det, og jeg hørte også, at han lige før spurgte hr. Mike Legarth som Det Konservative Folkepartis ordfører om det.
Overrasker det ikke hr. Mike Legarth, at den socialdemokratiske ordfører ikke har spurgt Enhedslisten om det samme?
Altså, et eller andet sted skulle man jo tro, at det, som man fra regeringspartiernes side i virkeligheden helt naturligt ville være mest optaget af, var, om deres eget parlamentariske grundlag vil stemme for finansloven ved tredje behandling.
Men lige præcis i forbindelse med hr. Frank Aaens ordførerindlæg kom spørgsmålet ikke.
Undrer det ikke hr. Mike Legarth?
Mike Legarth (KF), 2011-11-10:
Det er en helt ny retorik, en helt ny videnskab, hvis man kan tillade sig at gå ind i en valgkamp og fortælle borgerne, hvad man vil gøre, hvis man får deres kryds, og når man så får krydset, gør man noget andet.
Bagefter skal man så kunne undslå sig med, at det ikke er ens skyld, altså: Det er ikke vores skyld, for vi danner et flertal for at kunne nå til de 90 mandater, og så er alt ligegyldigt.
Så er der intet ansvar tilbage, vil jeg sige til fru Marianne Jelved.
Det holder ganske enkelt ikke vand.
Det må nødvendigvis være sådan, at vi går ud og fortæller, hvad der står på vores menukort, når vi beder om danskernes kryds ved et valg.
Når vi får det kryds, er det et spørgsmål om tillid og ansvarlighed; at man lever op til det, man har sagt.
Det har den her regering i hvert fald ikke gjort.
Man kan komme med en masse argumenter for, hvorfor man ikke har gjort det.
Men det er jo ikke aktuelt, for det handler om, hvad vælgerne vil mene næste gang.
Det er jo det, der bliver afgørende, ikke min mening.
Anders Samuelsen (LA), 2011-11-10:
Jeg er så til gengæld en lille smule ked af, at det næsten lyder, som om fru Marianne Jelved ikke har læst Liberal Alliances forslag til, hvad man kunne gøre.
Det er jeg en lille smule skuffet over, men lad det så ligge.
Jeg er da fuldstændig enig i, at vi ikke herinde skal sidde og lovgive om lønnen.
Men hvad er det, vi kan?
Vi kan sørge for, at rammerne er sådan, at der er bedre muligheder for at forhandle den rigtige løn ude på arbejdsmarkedet.
Det er det, vi kan gøre via skattepolitikken.
Det er det, vi kan gøre ved at sammensætte en erhvervspolitik, som samlet set er en, som erhvervslivet efterspørger.
Når direktøren for Danfoss og andre offentligt går ud og siger, at hvis vi fortsætter i det spor, som er lagt på nuværende tidspunkt, kan man ikke længere forsvare at have produktionsarbejdspladser i Danmark, så skal vi da lytte og handle.
Så skal vi da ikke lave en finanslov, som har et underskud på 95 mia. kr. og øgede skatter og afgifter.
Så skal vi da handle på det.
Når de fortæller, at man er gået fra at have en konkurrencefordel i forhold til tyskerne på 10-15 pct. til nu at ligge under med 10-15 pct., så nytter det da ikke noget, at vi læner os tilbage og stort set ingenting laver.
Det kan ikke være rigtigt, at Det Radikale Venstres ambitionsniveau er dalet dertil, at man bare gerne vil have vedtaget det, som den forrige regering var med til at vedtage sammen med Det Radikale Venstre, og så ellers ikke have nogen særlig store ambitioner, ud over at man siger, at man gerne vil øge arbejdsudbuddet med 165.000.
Men hvordan?
Det er fuldstændig korrekt, når hr. Joachim B. Olsen påpeger, at skattereformen, som der er lagt op til, f.eks. kun kalkulerer med et øget arbejdsudbud på 6.000-7.000.
Det er derfor, jeg bruger og vender tilbage til lande som Singapore, Schweiz, Tjekkiet og Sverige.
De har jo vist, at ved at handle og agere kan man flytte sig hen i en anden situation.
Det skal vi da tage ved lære af.
Det er da et super positivt budskab.
Jonas Dahl (SF), 2011-11-10:
Nu har vi jo haft mange interessante debatter her i løbet af dagen, og jeg kunne godt tænke mig at høre Liberal Alliance, om man kunne forestille sig en afgift, der kunne stige med støtte fra Liberal Alliances stemmer.
Anders Samuelsen (LA), 2011-11-10:
Jeg melder pas.
Jonas Dahl (SF), 2011-11-10:
Jeg synes, at det følger sådan lidt i kølvandet på den diskussion, vi har haft om cigaretafgifter det meste af dagen.
Jeg synes, at det generelt er lidt påfaldende fra borgerlig side, at man, når man nu ikke vil være med til at hæve afgiften på bl.a cigaretter for også at sende et signal om, at det er usundt, ikke giver et svar på, om det så er, fordi man vil sænke afgifterne på cigaretter og alkohol.
Så når vi nu ikke kunne få et svar i forhold til stigende afgifter, vil jeg bare høre, om det så også er Liberal Alliances mål at sænke afgifterne på cigaretter, for jeg håber da trods alt, at vi kan blive enige så langt, at tobak og et ekstremt forbrug af alkohol osv. ikke sådan er videre sundhedsfremmende – men der kan vi måske heller ikke bevæge os hen?
Er det noget, ordføreren måske vil gå med til
så langt?
Anders Samuelsen (LA), 2011-11-10:
For hvad hjælper det, at vi bare lægger forbruget syd for grænsen?
Det gavner jo slet ikke nogen i Danmark.
Det gavner jo Fleggaard, og hvad butikkerne hedder dernede, men det hjælper jo ikke Danmark, at man bare flytter handelen.
Det står i regeringens egen finanslovforslag, at man vil hæve afgiften på smøger med 3 kr.
Hvad er effekten?
Hvad er den finanspolitiske effekt af det?
Det står også i det forslag – den er nul.
Nej, det er ikke engang nul, det er en streg.
Man kan ikke byde på, om det her giver et plus eller et minus; det er det, der er sandheden, og så er det da en helt mærkelig diskussion.
John Dyrby Paulsen (S), 2011-11-10:
Først og fremmest tak for den positive tilkendegivelse til allersidst i ordførerens tale.
Det er jeg meget glad for.
Så må vi jo se, hvor langt vi kommer ad den vej.
Der er en ting, som vi har diskuteret lidt i dag, og som jeg gerne vil spørge ordføreren meget præcist om.
Vi har jo en lang tradition i dette Folketing for, at ansvarlige partier stemmer for en finanslov, der er flertal for i Folketinget alligevel.
Jeg vil godt bede ordføreren svare meget præcist på, om Det Konservative Folkeparti bakker op om den tradition i forbindelse med den her finanslov.