Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2010-06-16:
Jeg har behov for at slå et par ting fast angående dette lovforslag.
Jeg synes, det var rystende at konstatere i mandags, at da vi havde indkaldt til et åbent samråd, havde det ikke større betydning, end at der stillede én person, hvilket var spørgeren.
Det vil jo altså sige, at der kun sad en og anfægtede, at der var nogle spørgsmål, der ikke var besvaret, og derfor havde behov for at have et samråd med ministeren.
Min erfaring fra første- og andenbehandlingen har også sagt mig, at der altså er behov for, at vi lige bruger lidt tid på at opsummere nogle af detaljerne i forslaget.
SVU-ordningen er målrettet beskæftigede – punktum
Det er fakta, og så behøver vi jo sådan set ikke at diskutere den del.
Vi behøver nemlig ikke at diskutere, om det vedrører kommende tidligere ansatte ved Lindøværftet, for dem er der fundet andre veje til i andre ministerier, eksempelvis i beskæftigelsesregi.
Lad os heller ikke igen bruge unødig tid på at diskutere konsekvenser for de ledige eller de ufaglærte, når dette lovforslag helt specifikt retter sig mod voksne, der allerede er i beskæftigelse.
Lov om SVU giver jo netop den enkelte uddannelsessøgende en adgang til at få støtte fra staten til at dække en tabt arbejdsfortjeneste ved deltagelse i voksen- og efteruddannelse.
Og efter de 40 ugers ret, som lovforslaget her giver, altså et års uddannelsesstøtte, ja, så er der altså mulighed, hvis der er behov, for at gå over på almindelige SU-vilkår og fortsætte der.
Så der er veje for statsstøtte i forhold til, hvordan man dækker sin økonomi.
Venstre blev under førstebehandlingen klandret for at være arrogant.
Det kan man jo have som synspunkt.
Det har aldrig nogen sinde været en hensigt, det har aldrig nogen sinde været en opførsel, som har været egnet hos Venstre, og dermed vil jeg gerne have lov til at forklare en gang til: Det er på ingen måde arrogance.
Det er tværtimod en nødvendighed at lave en genopretningspakke.
Så nej, den er da ikke lavet på grund af en god vilje: Vi havde lige tænkt, at det var smart.
Nej, det er på grund af, at det er en nødvendighed, at alle områder bidrager til at få den danske økonomi på fode igen.
Dette er så et sted, hvor vi ser at der er en mulighed.
Det er ikke her, vi går ind og rammer kerneaktiviteterne, som vel egentlig er ungdomsuddannelserne og de videregående uddannelser.
Vi har et fantastisk uddannelsessystem.
Vi har økonomiske tilbud, og vi har støtte til rådighed for alle, lige fra de fylder 18 år, og frem.
Det er selvfølgelig en ringe trøst for dem, der mærker, at konsekvenserne af krisen er tæt inde på egen krop.
Det er vi meget bevidst om, men virkeligheden er nu engang den, at vi igennem de sidste 2 år har været igennem et massivt økonomisk uvejr, og det uvejr er nu ved at være drevet over, og derfor er det på tide, at vi så går ind og får bugt med de enorme vandmasser, der har hobet sig op.
Vi kan vende det om og sige det på en anden måde: Den stigende gæld er vi nødt til at håndtere, og den skal betales tilbage.
Så vi tager de hårde beslutninger, og det er hårde beslutninger.
Hellere det end at lukke øjnene og håbe på, at der hverken har været et uvejr, selv om vi kan se skaderne derude, eller at der har været en krise, for det har der været.
I lyset af den krise vil det være meget uansvarligt, at vi ikke samler kriseregningen op og behandler den seriøst.
Dette blot for lige at fastholde nogle af de fakta, som jeg synes var forstummet under første- og andenbehandlingen, og som forsvandt, da vi oplevede, at der kun mødte én frem til et samråd med ministeren.