Rune Lund (EL), 2007-03-22:
Det er sådan set en ret vigtig debat, vi har her i dag, for grundlæggende set er det hele spørgsmålet omkring, hvad spillereglerne skal være for den type af nye internationale operationer, som foregår som koalitionsoperationer, som foregår som fællesoperationer mellem en lang række lande.
Det har vist sig, at de internationale regler, sådan som de er i øjeblikket, er fyldt med en masse huller, som betyder, at de enkelte lande f.eks. kan fraskrive sig ansvaret for, hvad der vil ske med fanger, som bliver taget til fange i den slags operationer.
Det her er et af de eksempler – og det er et af de store eksempler – på, at der er nogle huller i de internationale regler, der skal tages hånd om, enten ved at man laver bilaterale aftaler, eller endnu bedre ved, som hr. Steen Gade nævnte, at man rent faktisk får lavet nogle større, mere omfattende internationale aftaler.
Det er sådan, at den danske bataljon i Irak natten mellem den 31. marts og den 1. april 2006 gennemførte en aktion i byen Al-Harta.
Formålet var at tilfangetage mistænkte oprørere.
12 personer blev taget til fange.
Det er den situation, jeg har læst op fra nede fra min plads.
Den 26. maj 2006, altså et par måneder efter,
gennemførtes en lignende aktion, igen under danske ledelse, hvor en mistænkt terrorist – der står, den formodede terrorist; den danske hær må have vidst, hvem det var – eller oprører blev tilfangetaget.
Denne gang var det igen ikke de danske tropper, der foretog den konkrete tilfangetagelse.
Denne her gang var det de britiske tropper.
I begge tilfælde har vi fra Enhedslistens side spurgt forsvarsministeren, om vi kunne få at vide, hvad der var sket med fangerne
Var de fængslet under urimelige forhold?
Fik de en fair proces?
Blev de udsat for tortur, og kunne de risikere at blive sendt til Guantánamo?
Hver gang fik vi det samme svar: Ministeren anede intet om fangernes videre skæbne.
Han vidste ikke, hvem de var, for på trods af, at der var tale om dansk ledede operationer, så har vi ifølge Genèvekonventionen intet ansvar for fangerne, idet den rent fysiske pågribelse var foretaget af irakere eller briter.
Kort sagt, vi aner ikke, om de fanger, som tilfangetages under dansk ledede og/eller dansk planlagte operationer, bliver tortureret i de frygtede og kritiserede fængsler, vi aner ikke, om de sidder tidsubestemt fængslet som tusindvis af andre irakere, og vi aner ikke, om de bliver sendt til Guantánamo.
Det er den her situation, som vores forslag forsøger at ændre.
Man kan ikke lade være med at tænke, at der er noget skummelt ved det her, for når man f.eks. læser fra operationen den 26. maj 2006, den anden operation, som jeg nævnte, står der jo her i pressemeddelelsen fra Hærens Operative Kommando: Gennem en nøje planlagt og gennemført aktion overraskede styrkerne den formodede terrorist.
Vi har ikke kunnet få oplysningerne i Enhedslisten, så vi har heller ikke selv kunnet undersøge, om den her person er blevet udsat for noget, som ikke skulle være sket.
Der er altså lukket totalt ned, vi kan ikke få noget at vide, fordi Danmark som sagt ikke har det juridiske ansvar for de her mennesker, og derfor interesserer man sig ikke for dem.
Færdigt arbejde.
Den situation skal det her forslag ændre.
Under vinterens diskussion, som vi har haft om fangesagen i Afghanistan, blev det meget tydeligt, at der er brug for klare regler i forbindelse med krigsfanger og andre tilfangetagne, fordi der netop er denne her problematik om at undgå at få medansvar for mishandling af fanger.
Ministeren pegede på, at der nu er klare aftaler om udlevering – det nævnte ministeren også i sit indlæg her i dag, og det er jo meget godt – og det noterede vi os så.
Men sagen er, at de nye og skrappere regler jo ikke hjælper noget som helst, hvis det ikke er danskerne, der fysisk pågriber fangerne.
Det hjælper ikke det fjerneste, hvis det ikke er os, som laver den fysiske pågribelse og dermed har det juridiske ansvar for fangerne.
Det hjælper ikke noget som helst, hvis vi bare lader briterne eller irakerne eller alle mulige andre om rent faktisk at tage fangerne og have ansvaret for dem.
Det er det, der er problemet.
I og med, at det bliver gjort på denne her måde, hvor man netop tager nogle irakere eller nogle briter med, så laver vi nogle militære operationer, hvor vi i realiteten lukker øjnene for, hvad der sker, lukker øjnene for, at de her fanger efterfølgende bliver udsat for mishandlinger, tortur, forsvindinger og drab, fordi Danmark gør, som forsvarsministeren gør, når der bliver svaret på spørgsmål, nemlig siger, at vi ikke ved noget om, hvad der er sket med dem, for det er ikke vores ansvar, så vi fører ikke lister over dem.
Det er ikke noget, vi gør, fordi vi ikke har det juridiske ansvar.
Det synes jeg simpelt hen er en utrolig slatten holdning.
Jeg mener ikke, at vi kan leve med denne her situation.
Jeg mener ikke, vi kan leve med, at fanger, som vi er med til at tage, som tilfangetages under operationer, som vi planlægger og gennemfører, efterfølgende kan blive udsat for tortur, blive fængslet uden dom, uden at vi ved noget om det, eller uden at vi har mulighed for at gribe ind.
Det er jo også derfor, at vores forslag lyder: I forbindelse med udsendelse af danske militære bidrag vil Danmark afvise at deltage i fælles operationer, hvis der ikke er garanti for, at Genèvekonventionerne overholdes, og for, at eventuelle fanger ikke bliver udsat for tortur, forsvinden, død eller andre menneskerettighedskrænkelser.
De danske styrker skal derfor indgå aftaler med koalitionspartnere om, at Danmark skal orienteres om den videre skæbne for eventuelle fanger, der er tilfangetaget under fælles operationer, indtil løsladelse eller domfældelse.
Det vil sige, at det her forslag i virkeligheden gør, at der ikke er en skelnen mellem fanger, som vi juridisk har ansvaret for, og fanger, som vi juridisk ikke har ansvaret for.
Vi forpligter os selv, og vi pålægger os selv som land at sige: Vi vil gerne føre lister over de fanger, vi vil gerne holde øje med, hvad der sker med dem eller ikke sker med dem.
Vi vil i hvert fald gerne sikre os, at der ikke sker noget med dem, og hvis der sker noget med dem, så kan vi rykke og sørge for, at de her fanger kommer ud af den situation, som de er endt i.
Jeg synes, at det bør være helt naturligt at vedtage sådan et forslag, fordi det simpelt hen handler om at ville yde den maksimale indsats for at beskytte menneskerettighederne, og det her beslutningsforslag vil, hvis det bliver vedtaget – desværre er det kun SF, der har tilkendegivet, at man vil stemme for – være et vigtigt skridt i kampen for at beskytte menneskerettighederne.
Og det er et vigtigt beslutningsforslag i forbindelse med at få rejst en diskussion af, hvad det er for en situation, vi står i, hvor flere og flere fælles operationer bliver internationale, og hvor der er mange lande, der går ind og laver en fælles operation i en koalition.
Vi mener simpelt hen, at den nuværende situation er absurd, i og med at mennesker, der tages til fange i hundrede procent dansk planlagte og/eller hundrede procent danskledede operationer, efterfølgende kan blive udsat for tortur, uden at den danske regering ønsker at få nogen viden herom, og uden at den danske regering på nogen måde vil levere oplysninger til Folketinget om, hvad der er sket med de her mennesker.
Hermed fraskriver man sig også muligheden for at handle og kæmpe for overholdelsen af Genèvekonventionen og menneskerettighederne.
Det mener vi ikke er værdigt, og det mener vi der skal ændres på, og derfor bør man selvfølgelig stemme for det her forslag.
Jeg har ét spørgsmål til forsvarsministeren, som jeg ikke fik svar på, da jeg stillede det nede fra min plads i salen, og det vil jeg gerne have svar på.
Man kan være politisk uenig i det her spørgsmål, men der er også en juridisk diskussion i det her.
Så jeg vil gerne spørge forsvarsministeren – og det vil kun tage forsvarsministeren 10 sekunder at gå herop og svare ja eller nej: Mener forsvarsministeren, at det her beslutningsforslag fra Enhedslisten er juridisk uforeneligt med de internationale regler på området, er det juridisk uforeneligt med de internationale regler på området, ja eller nej?