runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thyra Frank (LA), 2014-03-18:
L 147 har til formål at fremtidssikre BPA-ordningen med mere fleksibilitet og selvbestemmelse for den enkelte bruger.
Derudover skal forslaget sikre en mere simpel ordning for både borgere og kommuner og endelig understøtte kommunernes mulighed for at styre udgifterne.
Liberal Alliance kan tilslutte sig forslaget.
Zenia Stampe (RV), 2014-03-18:
Tak for det.
Jeg synes, at det her nok er et af de mest komplicerede lovforslag, jeg har forholdt mig til længe.
Ikke desto mindre er formålet med det her lovforslag jo at forenkle ordningen for borgerstyret personlig assistance og skabe en kvalitetssikring og mere ordnede forhold.
Det synes jeg også er lykkedes, selv om det selvfølgelig kan være lidt svært at komme igennem de enkelte punkter og bevare overblikket.
Men vi synes, at det giver rigtig god mening, at der stilles krav om, at man deltager i kurser, når man er arbejdsgiver og på den måde skal varetage det ansvar over for de her hjælpere.
Vi synes også, at det giver rigtig god mening at indføre en godkendelsesordning og tilsyn med de foreninger og virksomheder, som også kan påtage sig et arbejdsgiveransvar for hjælperne.
Så Radikale Venstre kan støtte forslaget.
Karina Adsbøl (DF), 2014-03-18:
Tak for det, formand.
Det her lovforslag omhandler BPA-ordningen, borgerstyret personlig assistance, en aftale, der her er indgået imellem satspuljepartierne.
Først vil jeg sige tak for kampen og samarbejdet og for de imødekommelser, vi også har fået, når vi er kommet med forslag til at forbedre ordningen.
Jeg håber ikke, at jeg har givet ministeriet for mange grå hår.
Det har været vigtigt for Dansk Folkeparti fortsat at bevare ordningen.
BPA-ordningen er en god ordning for mennesker med handicap, og det skal den gerne blive ved med at være, dog har vi tidligere set eksempler på, at der har været en række uhensigtsmæssigheder på området, og dem har vi i fællesskab prøvet at løse i forhold til en række justeringer af ordningerne.
Lovforslaget har det overordnede mål at fremtidssikre BPA-ordningen med fokus på fleksibilitet og borgerens selvbestemmelse.
Lovforslaget omhandler bl.a. arbejdsgiver- og arbejdslederansvar.
Der foreslås kurser i det at varetage rollen som arbejdsgiver samt i arbejdslederfunktioner.
Det er kommunalbestyrelsen, der tager stilling til, om et kursus er nødvendigt.
Dansk Folkeparti kunne godt have ønsket sig, som vi tidligere har nævnt over for ministeriet, at det blev præciseret lidt bedre i lovforslaget, at man kunne gøre kurset senere, hvis man ikke kunne gennemføre det inden for tre forsøg inden for 1½ år, da en person kan udvikle sig og dygtiggøre sig.
Ministeren skriver i høringssvarene, at det kan man, men det ønskes også tydeliggjort i bekendtgørelsen.
Det foreslås også, at der indføres et takstsystem for udmåling af tilskud til ansættelse af hjælpere og borgerstyret personlig assistance.
Her vil jeg godt tilføje, at vi i Dansk Folkeparti finder det vigtigt, at vi som lovet bliver inddraget i bekendtgørelsessamarbejdet, da det er vigtigt, hvordan taksterne bliver.
Ifølge lovforslaget kommer der en godkendelsesordning, hvor socialtilsynet får til opgave at godkende samt føre tilsyn med foreninger og private virksomheder, der ønsker at varetage arbejdsgiverfunktionen i ordninger med kontant tilskud til ansættelse af hjælpere og borgerstyret personlig assistance.
Kommunalbestyrelsens tilskud til ansættelse af hjælpere vil blive bagudbetalt til foreninger og virksomheder.
Derudover kommer der en grænse i forhold til ansættelse af nærtstående på 37 timer.
Det havde vi gerne set lidt højere, f.eks. 48 timer, da der kan opstå situationer, hvor 37 timer ikke er nok, men vi fik dog kæmpet igennem, at de 37 timer kunne fraviges i særlige tilfælde.
Dansk Folkeparti finder det vigtigt, at der i vejledningen kommer til at indgå et afsnit om hjælp i forhold til udlandsrejser.
Vi vil følge det her lovforslag tæt for at se, om præciseringerne kommer til at virke efter hensigten, og vi vil samtidig opfordre ministeren samt satspuljepartierne til at tage loven op til revision 2 år efter, så vi løbende kan se, hvordan loven bliver forvaltet i praksis.
Med disse ord støtter Dansk Folkeparti lovforslaget.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2014-03-18:
Jeg mener ikke, at vi kan være i en situation, hvor det ikke kan lade sig gøre at tiltræde en overenskomst.
Jeg har fulgt området meget tæt og har været ansat i FOA, bl.a. i forbindelse med at man gennemgik lige præcis de her problemer, der har været.
Jeg er meget glad for, at der ligger lige præcis de linjer i det her lovforslag, for det sætter i relief, at her har man at gøre med mennesker, som har et fuldtidsarbejde, og som selvfølgelig skal kunne være ansat på helt almindelige løn- og arbejdsvilkår ligesom på en hvilken som helst anden arbejdsplads, hvor der gælder en overenskomst.
De rammer har ikke været i orden.
Jeg mener sådan set, at der har været relativt skandaløse forhold i forbindelse med det her.
Noget af det er blevet forbedret over de senere år.
Det var ved gud værre, hvis vi går 5-10 år tilbage i tiden.
Men jeg mener ikke, at man er nået langt nok.
Naturligvis skal det være sådan, at de takster, der er på området, betyder, at man kan overholde en overenskomst.
Ellers består den danske model og overenskomstsystemet jo ikke længere.
Så selvfølgelig vil Socialdemokratiet arbejde for, at der i taksterne ligger en mulighed for at overholde gældende overenskomster i Danmark.
Stine Brix (EL), 2014-03-18:
Jeg er meget enig i ordførerens betragtninger om, at det skal være muligt at tiltræde en overenskomst, men det, som LO og medlemsorganisationen hos LO, FOA, siger, er jo, at det er det ikke i dag i en lang række kommuner, og de stiller sig også meget tvivlende over for, om det vil være det fremover.
For når man fastholder, at udgifterne skal blive inden for den samme ramme, så er det jo netop ikke muligt at løfte niveauet, fra at man i dag i praksis ikke kan tiltræde en overenskomst, til at man så i fremtiden kan.
Så kan vi måske kigge videre på det i udvalgsarbejdet, i forhold til hvordan vi sikrer, at de takster, der så skal fastsættes af ministeren, og som vi ikke kender endnu, gør det muligt, at man kan tiltræde en overenskomst på det her område?
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2014-03-18:
Jeg tror, at det skulle være ganske ekstraordinært, hvis Socialdemokraterne stillede sig i en position, som betød, at det ikke var muligt at overholde en overenskomst.
Jeg tror bare, at jeg vil slå fast som sådan et grundprincip, at for os er det afgørende, at overenskomster bliver overholdt.
Det er derfor, de er der, og det er dem, der sikrer, at vi har ordentlige løn- og arbejdsforhold i vores samfund.
Det er grundkernen i vores velfærdssamfund, at vi har ordentlige løn- og arbejdsforhold.
Derfor vil jeg også sige, at det selvfølgelig også skal gøre sig gældende i den her sammenhæng.
Jeg er tidligere stødt på spørgsmålet i forbindelse med udbud i kommunerne, hvor der så også er nogle, der spørger, hvordan det skal kunne lade sig gøre, og om det ikke kommer til at koste ekstra med arbejdsklausuler, fordi de så skal til at betale en rigtig timeløn i stedet for at have billige polakker gående, når der skal renoveres børnehaver.
Der kan jeg også bare konstatere: Ja, det er rigtigt, at det koster, når det er sådan, at man skal overholde overenskomsterne.
Det gør det også i det her tilfælde.
Forhåbentlig vil det være sådan, at nogle af de ting, der ligger i ordningen, også vil gøre det lettere at kompensere for den merudgift, som det opfattes at der ligger i forslaget.
Stine Brix (EL), 2014-03-18:
Godt, så spørger jeg.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge ordføreren, hvilke overvejelser Socialdemokraterne gør sig i forhold til de høringssvar, som der er kommet fra LO, til det her lovforslag.
For sagen er jo den, at når det gælder hjælpeordningen med borgerstyret personlig assistance, er det i dag vanskeligt at følge en overenskomst på området.
Taksten er simpelt hen ikke høj nok.
Så mit spørgsmål går på, hvilke overvejelser man gør sig hos Socialdemokraterne i forhold til at løse det problem, der er med at kunne overholde en overenskomst på det her område.
Sanne Rubinke (SF), 2014-03-18:
For SF har der været tre helt afgørende grunde til at bakke forslaget op – ud over at vi naturligvis med det her forslag fortsat sikrer en sundheds- og socialfagligt forsvarlig ordning for BPA-brugere og en god retssikkerhed.
De tre grunde er, at vi for det første fortsat giver brugerne mulighed for fleksibilitet og selvbestemmelse i deres valg af hjælpere.
Det har hele tiden været et udtrykt ønske fra brugerne selv og fra deres organisationer, og for SF er det helt afgørende, at man altid tager afsæt i brugernes ønsker og behov og ret til selvbestemmelse.
Når det så samtidig har vist sig, at BPA-ordningen faktisk er en succes, er det for os helt afgørende, at den her fleksibilitet og valgfrihed for brugerne jo netop fastholdes.
For det andet er vi glade for, at man får et takstsystem, hvor man som minimum tager udgangspunkt i grundlønnen for sammenlignelige faggrupper, og at man ved udmålingen sikrer den nødvendige rummelighed, når man skal sikre borgere med særlige behov, f.eks. at man kan betale kvalificeret personale til respirationsbehandling osv., at man sikrer den bedste service.
I den forbindelse er vi opmærksomme på de bemærkninger, der er kommet fra f.eks. Aarhus Kommune og LO, som udtrykte tvivl om, hvorvidt man kan overholde en overenskomst på området som følge af de øgede administrationsomkostninger.
Det skal vi selvfølgelig have snakket om og taget hul på i udvalgsbehandlingen.
For det tredje er vi glade for, at der indføres en godkendelsesordning for de foreninger og organisationer, der ønsker at varetage arbejdsgiverfunktioner for hjælpere, så brugerne ikke kommer i klemme.
Derfor er det også vigtigt, at socialministeren lytter til brugerorganisationernes ønsker om, at godkendelsesordningerne kommer i gang hurtigst muligt.
Afslutningsvis vil jeg gerne sige, at vi jo naturligvis lytter til brugerorganisationernes betænkeligheder i forhold til kravet om kurser i arbejdsgiver- og arbejdslederansvar.
Jeg vil sige, at vi synes, at der er nogle rimelige muligheder der med langsom indfasning på 1½ år og mulighed for tre forsøg til at gennemgå kurset.
Dog er det også vigtigt for os at sige, at vi anerkender, at tryghed i den her sammenhæng også er et behov for en præcisering af både kommunernes og borgernes muligheder og forpligtelser, hvis en borger ikke vurderes egnet som arbejdsgiver.
Det er vigtigt, hvordan man finder en anden løsning i samarbejde med borgeren, så BPA-ordningen ikke nødvendigvis mistes.
Herunder er naturligvis indholdet og kvaliteten af kurserne meget vigtige ligesom undervisernes konkrete kompetencer.
Det er vi sikre på at vi får mulighed for at drøfte i udvalgsarbejdet, og vi glæder os til at arbejde for det og støtter lovforslaget.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2014-03-18:
Socialdemokratiet mener, at mennesker, der lever med et handicap, skal have mulighed for at deltage i samfundet ligesom alle andre borgere.
Det forudsætter, at vi har gode ordninger for hjælpere, der kan assistere både i og uden for hjemmet.
I det her lovforslag sker den justering af ordningerne med kontant tilskud til ansættelse af hjælpere og borgerstyret personlig assistance, som regeringen indgik aftale om med satspuljepartierne sidste år.
Formålet er at skabe en mere simpel ordning og lette administrationen af reglerne, både for den enkelte borger og for kommunerne.
Både Danske Handicaporganisationer og Kommunernes Landsforening har efterspurgt en mere simpel ordning for borgerstyret personlig assistance, og det er det, vi nu tager hånd om.
I det her forslag står der bl.a., at borgeren eller den nærtstående som et led i kommunalbestyrelsens vurdering af, om den pågældende kan fungere som arbejdsgiver eller som arbejdsleder, som udgangspunkt skal have gennemført et kursus.
Det ligger der selvfølgelig en eller anden form for kvalitetssikring i.
Så foreslås der et takstsystem for udmåling af tilskud til ansættelse af hjælpere og borgerstyret personlig assistance.
Der foreslås en godkendelsesordning, ligesom der foreslås en maksimal grænse på 37 timer om ugen i arbejdstid i forhold til opgaven med pasning af borgeren med funktionsnedsættelse for nærtstående, der fungerer som hjælpere.
Med den her samlede aftale og det her lovforslag tager vi vigtige skridt for at styrke ordningen med borgerstyret personlig assistance, samtidig med at vi fastholder et fokus på, at der er en fleksibilitet, fordi mennesker er forskellige, og fordi der skal være selvbestemmelse for den enkelte.
Så med ordningen skabes der fortsat mulighed for en helhedsorienteret hjælp for borgere med et omfattende hjælpebehov.
Socialdemokratiet kan støtte forslaget.
Finn Sørensen (EL), 2014-03-18:
Altså alt det her med love og regler for virksomhederne, med hensyn til hvordan de skal opføre sig, og hvilke krav de skal opfylde med hensyn til kapital og regnskaber og alt sådan noget, er af det onde.
Det er overflødigt bureaukrati, så det kan vi godt fjerne, for går det hele meget nemmere.
Det var jo rart ligesom at få trukket op, at det er den reelle baggrund for ordførerens holdning til det her lovforslag.
Så tak for klar tale.
Mai Mercado (KF), 2014-03-18:
Der er altså utrolig mange upassende ting, man kunne sige lige nu som opfølgning, men det vil jeg lade være med.
Så jeg vil egentlig bare sige, at det jo får relevans i den henseende, at Ligebehandlingsnævnet jo er den danske måde at kunne påklage forskelsbehandling på, altså når man ikke føler, at man er blevet behandlet godt nok.
Det virker jo mærkeligt på mig, når de sager, man som politiker bliver mødt mest med, handler om mænd, som ikke må overnatte på en bestemt etage på hotellet Bella Sky; handler om forskelle i priser på swingerklubber; og handler om forskelle mellem korthårsfrisurer og langhårsfrisurer.
Jeg kan kun sige, at ordførerens frisure ser rigtig glimrende ud, så det er en god frisør, ordføreren har fat i.
Men det virker bare, som om der er noget, der er løbet helt løbsk i det danske klagesystem, og derfor kan man jo godt være bekymret for, hvordan det internationale klagesystem vil komme til at tage sig ud.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2014-03-18:
Altså, nu synes jeg, der er stor relevans i lige præcis det der med korthårede kvinder og deres priser ved frisøren, vil jeg gerne have lov til at meddele fra den her talerstol.
Men jeg tror, hvis vi sådan skal tage det på et mere principielt plan, end at jeg gerne vil have lavere frisørpriser for mit eget vedkommende, at det er en god idé at tage den med vores ligestillingsordfører i stedet for.
Det beskæftiger jeg mig i de her år relativt lidt med og skal derfor ikke gå ind i en længere diskussion, hverken om priser i swingerklubber eller på klipninger.
Mai Mercado (KF), 2014-03-18:
Jeg bed mærke i, at fru Pernille Rosenkrantz-Theil sagde, at ligebehandling er vigtigt.
Det er vi jo for så vidt enige i i Det Konservative Folkeparti, men jeg vil bare godt spørge sådan lidt ind til det danske klagesystem, som jo er Ligebehandlingsnævnet.
Mener ordføreren, det er vigtigt, når Ligebehandlingsnævnet bruger tid på priser på hårklip og forskel på mænd og kvinder, hvor altså en klipning af en korthåret kvinde jo altså ikke må sættes dyrere end en klipning af en korthåret mand osv. osv., eller differentierede priser i swingerklubber eksempelvis?
Er det ligebehandling, når vi taler om, at ligebehandling er bedst?
Altså, det er bare for spørge, om ikke ordføreren er enig i, at det måske er udtryk for et dansk system, hvor kæden måske hopper lidt af engang imellem?
Stine Brix (EL), 2014-03-18:
Jeg er faktisk i stand til både at glæde mig og stille spørgsmål på samme tid.
Jeg synes bare, det er interessant, hvad det er for et skifte, der er sket.
Altså, hvad er det for en ny situation, der er?
Det kunne jo godt være, at der var sket et eller andet, som gjorde, at Venstres holdning var en anden.
Jeg har også bemærket, at der tidligere, faktisk for ikke så længe siden – jeg mener, at det er omkring et halvt år siden – var en situation, hvor Venstres gruppeformand tog initiativ til en debat om menneskerettighedskonventioner og om, hvorvidt de skulle indarbejdes i dansk lov.
Altså, har man haft den debat i den her sammenhæng i Venstre, eller mener man ikke, det er relevant i den her sammenhæng?
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2014-03-18:
Hvis den gør det, giver jeg den dyreste flaske rødvin, du kan pille ned fra hylden nede i Snapstinget.
Det tror jeg simpelt hen ikke på.
Altså, jeg er med på, at der kan være ting omkring det Ligebehandlingsnævn, hvor mine øjenbryn også er røget op i panden.
Der var engang også noget med priser i forbindelse med et af de der diskoteker, hvor der var forskel på prisen for mænd og kvinder.
Det er sikkert fint, at det også bliver taget op, men jeg vil sige, at det, vi behandler i dag, har en helt anden karakter.
Vi taler om handicappedes ligebehandling i vores samfund og de internationale regler, der følger med.
Så jeg synes måske, at den anden debat hører til i en ligestillingsdebat.
Eyvind Vesselbo (V), 2014-03-18:
Som jeg sagde til fru Rosenkrantz-Theil, er vi jo nu enige om, at det her skal gennemføres, og det er ligesom det centrale, synes jeg.
Vi kan godt diskutere, og det synes jeg at man skal gøre med dem, der har lyst til det, hvorfor det ikke er sket før, men det vigtigste er vel – og det må Enhedslisten vel også mene – at det her bliver gennemført, og at det bliver gennemført nu, og i øvrigt at det bliver gennemført med et bredt flertal.
Og så må man glæde sig over, at det er det, der er situationen.
Stine Brix (EL), 2014-03-18:
Jamen jeg synes sådan set også, det er interessant at høre, hvad der er årsagen til, at Venstre har skiftet holdning på det her punkt.
Vi fremsatte jo et beslutningsforslag tilbage i samlingen 2008-09, hvor det desværre blev stemt ned, så det vil sige, at der er gået 5 år, så vidt jeg lige kan regne ud, hvor den her mulighed ikke har eksisteret, og hvor mennesker med handicap i Danmark, som har følt, at handicapkonventionen er blevet krænket af det danske samfund, ikke har haft muligheden for at klage.
Hvordan kan det være, at man ikke ville det dengang, og hvordan kan det være, at man så synes, det er en god idé nu?
Eyvind Vesselbo (V), 2014-03-18:
Nu synes jeg, det er lidt specielt at bede mig om at svare på, hvad Dansk Folkeparti mener.
Det er sådan en lidt underlig situation.
Jeg er jo medlem af Venstre, og jeg tror godt, at fru Rosenkrantz-Theil ved, at jeg er medlem af Venstre, og at jeg derfor svarer på Venstres vegne.
Der kommer jo en ordfører for Dansk Folkeparti om lidt, og så kan fru Rosenkrantz-Theil jo stille det spørgsmål til hende.
Alt det der fnidder kan vi godt diskutere, men det, jeg mener er vigtigt i den her sammenhæng, er, at vi nu får en vedtagelse af det her, som hjælper nogle mennesker i Danmark, der er handicappede, til at få en mulighed for at klage.
Se, det er det centrale for mig, og så er jeg fuldstændig ligeglad med, hvad Dansk Folkeparti har sagt for nogle år siden, for det er sådan set ikke det, der er det væsentlige her; det væsentlige er, at vi får hjulpet nogle mennesker.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2014-03-18:
Nu kunne jeg ikke lade være med at gå ind og finde et citat fra Dansk Folkeparti frem, for det var jo en noget opildnet debat, der i sin tid var om det her punkt.
Der sagde fru Tina Petersen, der var ordfører på det tidspunkt, at »... når jeg så ser denne komité med en sammensætning af afrikanere og asiater, så sidder jeg og tænker: Jamen hold da op, de når os jo ikke engang til sokkeholderne i ligeberettigelse.«
Så kan man jo ikke lade være med at tænke på, om årsagen til, at Venstre nu går ned ad den her vej, måske er, at man ikke på samme måde er afhængig af et parlamentarisk flertal med Dansk Folkeparti.
Eyvind Vesselbo (V), 2014-03-18:
Jeg synes, fru Rosenkrantz-Theil skulle glæde sig – og nøjes med at glæde sig – for det, der er vigtigt, er, at vi nu tilslutter os den her protokol, og at de handicappede, som har brug for at klage, får den her mulighed.
Vi kan godt bruge lang tid på at diskutere, hvorfor det skulle tage så lang tid, men sådan er det jo med mange ting – det kan være, at der er nogle forhold, der gør sig gældende på et bestemt tidspunkt, og som så ændrer sig.
Sagen er, at det står helt klart, at Venstre støtter, at man ratificerer det her.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2014-03-18:
Det synes jeg da er glædeligt.
Det var dog fantastisk – det er da en nyhed.
Hvad er det, der har forandret sig?
For det er jo altså efterhånden nogle år siden, vi har tiltrådt selve konventionen, så hvorfor skulle det tage så mange år for Venstre at komme frem til den glædelige konklusion, at man selvfølgelig også skal tilslutte sig tillægsprotokollen?
Karin Nødgaard (DF), 2014-03-18:
At to mennesker vælger et liv sammen og vil bekræfte det med ægteskabet, er noget af det smukkeste og mest livsbekræftende, jeg kan forestille mig.
At vi lever i et land, hvor det er kærligheden, der binder to mennesker sammen, og at der træffes en fælles beslutning om, at livet, der skal leves sammen, skal bekræftes ved at indgå ægteskab, er meget stærkt.
Det usynlige bånd, der binder to måske meget forskellige mennesker sammen, er stærkt, og håbet er, at båndet aldrig må brydes.
At virkeligheden så kan ændre sig for nogle og måske endda for for mange i dagens Danmark, så båndet brydes og veje skilles, er ofte trist og medfører tit smerte.
Men når vi i dag behandler et forslag som dette, tager det udgangspunkt i, at der fra flere kommende brudepars side ytres et ønske om, at deres vielse skal finde sted et andet sted end dér, hvor der gennem historien har været foretaget vielser, nemlig i kirken og senere også på rådhuset.
Man kan så diskutere, om det synes rigtigt eller ej, at mere alternative steder skal danne baggrund og scene for vielser, men grundlæggende må det være, at det væsentligste, såfremt der foretages vielser andre steder end de mest anvendte steder, er, at det så sker ud fra den lovhjemmel, der er til det.
Det er der i dag til, at en myndighedsperson kan vie et par på andre geografiske, landfaste områder i parrets hjemkommune, men der mangler mulighed for, at det kan foregå i andre kommuner eller væk fra land, f.eks. på havet.
Og det er så det, som det her lovforslag skal tage højde for bliver lovligt.
Fra Dansk Folkepartis side er det en mulighed, som vi støtter, selvfølgelig såfremt alle involverede parter, dvs. også myndighederne i de involverede kommuner, accepterer det.
Og i den forbindelse mener jeg også det er vigtigt at slå fast, at for Dansk Folkeparti er det meget vigtigt, at folk udviser et ansvar og en respekt for de fysiske rammer, der skal danne baggrund for indgåelsen af ægteskabet, og at man som menneske er meget bevidst om den handling, der skal finde sted, og indgår ægteskabet både frivilligt og med et ønske om, at der er et fundament for et liv sammen, kærlighed, men også at det er et lovligt indgået ægteskab, som ikke på et senere tidspunkt kan erklæres ugyldigt på grund af sted for indgåelse deraf.
Og derfor støtter Dansk Folkeparti forslaget.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2014-03-18:
Jeg beklager, lydforholdene er indimellem uransagelige i Folketingssalen.
Socialdemokraterne støtter også det her lovforslag.
På mig virker det faktisk tudetosset, at det har været sådan, at det har været så geografisk bestemt, hvor man skulle giftes henne.
Så på den måde kan man sige, at her bliver det måske lidt mere tidssvarende med vores vielsesmyndighed, at man kan gøre det måske lidt mere løsrevet fra det sted, hvor vielsesmyndighed hører hjemme.
Så Socialdemokraterne kan selvfølgelig støtte et ønske om at imødese og imødekomme kommuners og borgeres ønske om, at borgmestre og dem, som borgmestrene i øvrigt bemyndiger til det, kan vie uden for kommunens grænser i fremtiden.