Martin Henriksen (DF), 2010-02-02:
Uagtet at visse medier og partier, som oprindelig bakkede op om forslaget, i dag kritiserer Dansk Folkeparti, er befolkningen optaget af emnet, og et flertal hælder til et forbud.
Det er op til flere gange blevet sagt af vore politiske venner og fjender, at Dansk Folkeparti har givet et uvæsentligt emne for meget opmærksomhed.
Vi diskuterer alle alvorlige samfundsemner i Dansk Folkeparti lige fra sygehuse til ældrepleje og til arbejdsløshed.
Det bliver vi ved med, og vi bliver ved med at diskutere de konsekvenser, islamiseringen af samfundet har, og det gør vi, fordi det er vigtigt, og fordi det er relevant.
De partier, og her tænker jeg primært på De Konservative og Socialdemokraterne, der har langet ud efter Dansk Folkeparti, bør huske på, at de selv har bakket op om forslaget.
De Konservative har udråbt regeringens udmeldinger og håndtering af sagens forløb som en sejr.
Det er ikke en sejr, det er et nederlag.
Socialdemokraterne, der selv bakkede op om forslaget, har kaldt regeringens håndtering for pinlig og kan tilsyneladende ikke selv se, at de har håndteret sagen på en farceagtig måde.
Ved førstebehandlingen betegnede den socialdemokratiske ordfører debatten som nytteløs, og det selv om Socialdemokratiet selv har bidraget til debatten og bidraget til, at forslaget er blevet fremsat ved i pressen at give opbakning til forslaget.
En række partier har i løbet af debatten om dette beslutningsforslag pludselig som et lyn fra en klar himmel fundet ud af, at vi har religionsfrihed i Danmark, og det var ved førstebehandlingen hovedargumentet imod forslaget.
Nu er argumentet, at det kun er tre, der bærer burka, selv om der overhovedet intet belæg er for denne påstand.
Når alt kommer til alt, er det for Dansk Folkeparti ikke kun antallet, der er afgørende.
Lad mig for en god ordens skyld slå fast, at der er mange andre ting, der er religiøst betinget i dag, som er forbudt i dag.
Og selvfølgelig skal der være mulighed for at forbyde handlinger og andet, der er begrundet i kultur eller religion, fordi vi har en parlamentarisk forsamling, der kan lovgive inden for grundlovens rammer, og man må godt som parlamentarisk forsamling lovgive om, at noget, der er religiøst betinget, bliver forbudt.
Vi skal se hinanden i øjnene.
Sådan gør vi her til lands.
Det er ærgerligt at se de partier, der er tilhængere af et forbud gemme sig bag embedsværkets ekspertudtalelser og bag godhedsindustriens forargelse.
Der skal siges fra, når der er behov for at sige fra.
De heldækkende klædedragter er udtryk for fanatisme og intolerance, og nogle gange bliver vi som samfund nødt til i tolerancens navn at sige fra over for undertrykkelsen og det intolerante.
Dansk Folkeparti var enige med Det Konservative Folkeparti, vi var enige med Socialdemokraterne, og de to partier var enige med Dansk Folkeparti.
Men nu er de to partier hverken enige med sig selv eller med Dansk Folkeparti.
Det er vælgerbedrag.
En burka eller en niqab er en for meget, en stormoské er en for meget, og en folkeskole, der giver efter for islamiske krav om indførelse af religiøse særhensyn, er en folkeskole for meget.
Dansk Folkeparti vil fortsat på forskellig vis sætte fokus på islamiseringen af Danmark, det er vi det eneste parti, der gør, og nogen skal gøre det.
Værdi- og kulturdebatten og dette beslutningsforslag handler grundlæggende om at beskytte og værne om dansk identitet og kultur, det er det, der er sagens kerne.
Dansk Folkeparti fastholder sit forslag, vi stemmer for et for forbud mod at bære burka og niqab i det offentlige rum, og vi gør det med god samvittighed over for vælgerne, over for Folketinget og over for grundloven.
Desværre kunne vi også konstatere, at flertallet ikke vil lovgive i overensstemmelse med sin overbevisning, og jeg skal naturligvis for god ordens skyld understrege, at Dansk Folkeparti ikke har ændret standpunkt og ej heller agter at ændre sin politik på grund af den kritik, der har været fremført.
I forlængelse af den brede folkelige debat nedsatte regeringen et såkaldt burkaudvalg, der skulle kortlægge anvendelsen af ansigtsdækkende beklædningsgenstande som burka og niqab.
Angående optælling af kvinder med burka og niqab fremgår det af rapporten, at arbejdsgruppen på baggrund af samtaler med forskellige muslimske organisationer, imamer m.fl. har skønnet sig frem til, at der findes imellem 100 og 200 kvinder, der bærer niqab i Danmark.
Oplysningen om, at der kun skulle være tre kvinder i Danmark, der bærer burka, fremgår ikke af rapporten, men har været fremme i dagspressen.
Det er også værd at bemærke, at rapporten indledningsvis fastslår, at der i rapporten ikke skelnes mellem burka og niqab.
Dermed har kritikken af forslaget været ført på et fejlagtigt grundlag.
Arbejdsgruppen formår ikke at sige noget kvalificeret om antallet af muslimske kvinder, der går med burka og niqab i Danmark, selv om lige præcis dette tema har været en væsentlig del af omdrejningspunktet for kritikken rettet mod forslaget.
Konklusionen på rapporten og den offentlige debat synes at være, at antallet af personer, der bærer burka og/eller niqab, ikke udgør et væsentligt samfundsmæssigt problem.
Det synspunkt deler Dansk Folkeparti ikke.
Jeg har da også noteret mig, at det af rapporten fremgår, at brugen af disse beklædningsgenstande er svagt stigende i Danmark og sandsynligvis i resten af Europa.
Og det er som bekendt bedre at tage et problem i opløbet frem for at vente nogle årtier, til problemet i omfang har vokset sig større.
Det fremgår ligeledes af rapporten, at de fleste bærere af disse beklædningsgenstande har en fundamentalistisk udlægning af islam og hælder til wahabi-salibi-kredsens udlægning af Koranen, en udlægning af Koranen, der eksempelvis er udbredt i Saudi-Arabien.