Morten Bødskov (S), 2013-04-12:
Tak for det, formand.
Med beslutningsforslaget opfordres regeringen til at gennemføre nødvendige initiativer, således at sanktionen ved overtrædelse af hastighedsbegrænsninger ved vejarbejde fordobles, hvis der ved hastighedsovertrædelsen var folk på arbejde eller i nærheden af arbejdet.
Jeg vil også gerne indledningsvis slå fast, at spørgsmålet om at sikre en høj færdselssikkerhed har en meget høj prioritet for regeringen.
Så når jeg nu og her også indledningsvis må tilkendegive, at regeringen ikke kan støtte forslaget, er det bestemt ikke, fordi vi ønsker at slække på indsatsen på færdselssikkerhedsområdet.
Det lader vi populært sagt andre om, ikke mindst set i lyset af den seneste tids debat om prioriteringerne og behovet for prioriteringer her.
Tværtimod har regeringen som sagt bl.a. særlig fokus på at få bilisterne til at sætte hastigheden ned, og derfor lancerede vi i august 2012 en trafiksikkerhedspakke, der som et af flere nye tiltag indeholder en massiv forøgelse af politiets automatiske hastighedskontrol, som i populær tale hedder ATK.
Og som det blev fremhævet i forbindelse med et tidligere fremsat beslutningsforslag i denne samling om skærpelse af sikkerhedsbestemmelser og indførelse af ny teknologi til sikring af asfalt- og vejarbejdere – det var det, der hed B 39 – vil bl.a. en revideret ATK-strategi og vejtekniske løsninger samt bedre og mere fleksibel skiltning kunne hjælpe betydeligt på forholdene for vejarbejderne.
Med ATK-forøgelsen har politiet fået væsentlig bedre muligheder for fremover at styrke kontrolindsatsen over for hastighedsovertrædelser også i forbindelse med vejarbejder.
Hvis vi følger Venstres seneste ønske, og det var det, jeg forsøgte at antyde før, om at nedprioritere politiets færdselsindsats for at bruge disse ressourcer på bandeindsatsen, vil vi miste denne oplagte mulighed for generelt at styrke færdselssikkerheden.
Jeg synes bestemt, at formålet med beslutningsforslaget er meget sympatisk, og regeringen har også et ønske om, at de personer, som arbejder på eller ved vejene, selvfølgelig kan føle sig trygge, når de er på arbejde.
Sanktionssystemet er i dag sådan, at bødeniveauet for en hastighedsovertrædelse altid afspejler den konkrete hastighedsoverskridelse, således at en større overskridelse udløser en større bøde.
Både generelle, lokale og midlertidige hastighedsbegrænsninger er fastsat ud fra en vurdering af, hvilken hastighed der er færdselsmæssigt forsvarlig på en bestemt vejstrækning.
Derfor afspejler de nuværende bødeniveauer den fare, der generelt er forbundet med en hastighedsovertrædelse.
Bøden fastsættes i dag som udgangspunkt på baggrund af størrelsen af den procentvise hastighedsovertrædelse, eventuelt kombineret med et såkaldt højhastighedstillæg ved højere hastigheder.
Derudover er systemet i færdselsloven indrettet således, at bestemte procentvise overskridelser har direkte betydning for muligheden for at beholde kørekortet.
F.eks. medfører en hastighedsoverskridelse på 30 pct. et klip, som det hedder, i kørekortet, mens en overskridelse på 60 pct. giver en betinget frakendelse, og endelig medfører en overskridelse på 100 pct. som udgangspunkt en ubetinget frakendelse af kørekortet.
Færdselsloven giver også mulighed for, at de konkrete omstændigheder i forbindelse med en hastighedsovertrædelse kan have betydning for den sanktion, der idømmes, uanset den procentvise overskridelse.
F.eks. kan en betinget frakendelse komme på tale, hvor en bilist i forbindelse med en hastighedsovertrædelse under væsentlig tilsidesættelse af hensyn til færdselssikkerheden har fremkaldt fare for person- eller tingskade.
En ubetinget frakendelse kan eksempelvis idømmes, hvis en person har ført sin bil på særlig hensynsløs måde. Endelig kan der ved grove eller gentagne overtrædelser af færdselsloven også ske konfiskation af køretøjet
. Hvorfor er regeringen så imod beslutningsforslaget?
Jo, det er vi, fordi den model, som forslagsstillerne har skitseret, vil være vanskelig at håndhæve.
Det vil jo for det første kunne være noget af en udfordring at sikre, at skiltene lever op til forslagsstillernes krav om, at bilisterne i tilstrækkelig grad skal gøres opmærksom på, dels at der er vejarbejde i gang, dels hvad hastighedsbegrænsningen er.
Det vil for det andet også kunne give anledning til bevismæssige udfordringer, når sanktionen – og dermed førerens viden – er knyttet op på, om der aktuelt arbejdes på eller ved vejen.
Og endelig er det uklart, hvad det vil sige, at sanktionen fordobles ved overtrædelse af hastighedsbegrænsningen.
Efter forslaget skal politiet således kunne dokumentere, at der rent faktisk var aktivitet på arbejdspladsen.
Det vil være vanskeligt for politiet at bevise, at der rent faktisk var folk på arbejde på tidspunktet for hastighedsovertrædelsen.
De ressourcer, som politiet i givet fald vil skulle bruge på at sikre sådanne beviser, vil jo alt andet lige kunne have en negativ betydning for politiets samlede kontroltryk i forbindelse med hastighedsovertrædelserne.
Så forslaget lyder meget simpelt og muntert i forhold til dobbelt op af sanktionen, men hvad er det, der ligger i spørgsmålet om dobbelt op?
For så vidt angår bødestraffen, ligger det måske lige for at gange med to, men i forhold til eksempelvis frakendelse og konfiskation har jeg svært ved at se, hvordan en sådan dobbelt op i givet fald skal kunne udmøntes. Jeg tror faktisk, at den rigtige vej til at imødegå problemerne først og fremmest er – som der også er lagt op til med førnævnte beslutningsforslag, altså det, der hedder B 39 – at arbejde hen imod en mere tydelig skiltning ved vejarbejder, herunder anvendelsen af variable skilte, som kan lukkes ned eller justeres, når der ikke arbejdes på stedet.
Færdselslovens sanktionssystem vedrørende bl.a. hastighedsovertrædelser er komplekst i forhold til bødestørrelser, klippeordningen og som sagt spørgsmålet om frakendelse af kørekortet og også muligheden for konfiskation af køretøjet.
Ændringer i det her system skal derfor også tænkes ind i en helhed, hvis man bevæger sig den vej, navnlig hvis der er tale om ændringer rettet direkte mod sikkerheden for en helt speciel gruppe af aktører på vejnettet, som f.eks. her vejarbejderne.
Sådanne målrettede ændringer bør kun ske, hvis det kan gøres uden at rykke afgørende ved sanktionssystemets overordnede sammenhæng og med respekt for den enkelte sanktions proportionalitet i forhold til overtrædelsen.
Men jeg mener dog, at vi, uanset de eksisterende muligheder for at straffe for overtrædelserne, alligevel godt mere generelt kan overveje nye tiltag, som kan øge færdselssikkerheden i forbindelse med vejarbejder eller andre lignende situationer, hvor hastigheden altså er midlertidigt nedsat.
Og jeg er derfor indstillet på i et samarbejde med Rigsadvokaten og Rigspolitiet at overveje mulighederne for skærpede sanktioner for fartsyndere, hvis de konkrete vejforhold indebærer en midlertidigt forøget risiko eller fare for hastighedsoverskridelser.
Det kunne være steder, hvor der midlertidigt er skiltet med nedsat hastighed på en vejstrækning som følge af unormale forhold på vejen, eksempelvis ved vejarbejde, men det kan jo også være på grund af en ulykke eller ved et havari.
Jeg har endnu ikke lagt mig fast på en endelig model, og det vil som sagt være noget, der vil blive overvejet i et tæt samarbejde med Rigspolitiet og Rigsadvokaten, så vi sikrer, at der fortsat er de balancer, der skalvære, i det samlede sanktionssystem på færdselsområdet.
Og så vil det være naturligt at inddrage Folketingets partier i det videre arbejde.
Så en lidt lang tale kan man opsummere på følgende måde: Færdselssikkerheden står højt på regeringens dagsorden.
Der er tale om et meget sympatisk forslag her, men den foreslåede model indebærer betydelige håndhævelsesvanskeligheder.
Vi har jo i dag et velfungerende, men også komplekst sanktionssystem i forbindelse med hastighedsovertrædelser, som i vidt omfang baserer sig på overtrædelsens farlighed, men som sagt vil jeg gerne overveje alternative muligheder for at ramme de fartsyndere, som ikke respekterer en midlertidig nedsættelse af hastighedsbegrænsningen.
Og det er altså samlet set årsagen til, at regeringen ikke kan støtte forslaget.