runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Adelsteen (DF), 2015-05-08:
Hvis det handler om den her sag: Ja.
Og når hr. Jørgen Arbo-Bæhr spørger så åbent – for gebyrer kan jo være mange ting – vil jeg bare holde mig til den her sag og sige, at lige på det her område er vi imod det, ja.
Men vi går sådan set ind for, at når man klager til Natur- og Miljøklagenævnet, skal man betale et gebyr, og det gør vi, fordi man dér ikke behøver at være personligt involveret.
Og jeg mener, at jeg egentlig gav klart udtryk for, at lige præcis her behøver vi ikke et gebyr, for der skal man være personligt involveret for at indlevere en klage.
Og det synes jeg er der, forskellen er.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2015-05-08:
Tak for ordførerens tale.
Jeg synes, den var klar, men jeg skal bare lige spørge: Når ordføreren siger, at man er modstander af gebyrer, er det også gebyrer efter næste valg?
Rasmus Horn Langhoff (S), 2015-05-08:
Nu ved jeg godt, at vi hver eneste dag kommer tættere på en folketingsvalgkamp, men jeg bryder mig nu alligevel ikke om, at der bliver lagt ord i munden på mig, som jeg ikke har sagt.
Og jeg tror ikke, at fru Karen Ellemann har hørt mig sige, at det afholder alle fra at klage.
Jeg siger, at det i hvert fald vil begrænse dem, som ikke har frygtelig mange penge, og at det vil gøre, at man vil overveje en ekstra gang, før man sætter sig ned og klager, uanset om man har en reel sag eller ej.
Jeg mener ikke, det vil være den rigtige vej at gå, og jeg mener, at den måde, man skal sortere i klagerne på, skal være ud fra et fagligt hensyn og ikke ud fra, hvem der er rige, og hvem der ikke er.
Karen Ellemann (V), 2015-05-08:
Så er det bare pudsigt, at ordføreren siger, at man ikke har nogen aktuelle planer om at ændre på gebyrerne hos de andre klagenævn, for så er der ligesom ikke rigtig sammenhæng i Socialdemokraternes politik.
Her er der sammenhæng.
Jeg siger klart, at vi mener, det er rimeligt, at man har et gebyr i klagesager.
Det er et gebyr, man får tilbagebetalt, hvis man får medhold i sin klage.
Det bevirker, at man lige tænker sig om en ekstra gang, inden man starter en stor klagesag.
Hvordan hænger det sammen?
Kan ordføreren bekræfte, at der er en sammenhæng i Socialdemokraternes politik i forhold til klagegebyrer?
Liv Holm Andersen (RV), 2015-05-08:
Tak for det.
For mig og for Radikale Venstre er det vigtigt indledningsvis at understrege, at vi finder langt størstedelen af Ligebehandlingsnævnets arbejde enormt vigtigt.
Og nej, her taler vi heller ikke om frisørpriser eller strikkefestivaler eller lignende, men om de mange rugbrødssager om ganske almindelig diskrimination, som jo desværre stadig eksisterer på vores arbejdsmarked, i vores natteliv eller andre steder, og som opstår på baggrund af køn, etnicitet, religion og seksualitet.
Og det er jo, kan man sige, rugbrødssager, som der sjældent skrives om.
Som Socialdemokratiets ordfører sagde, er det ligesom ikke noget, der kan trække de store overskrifter, og derfor er det sjældent noget, der egentlig ser dagens lys.
Men det gør det jo så ikke mindre vigtigt.
Og derfor er kernen i det her forslag jo sådan set også, at vi i højere grad får et Ligebehandlingsnævn, hvor vi sikrer fokus på de reelle udfordringer, som der altså stadig væk er med ligestilling og ligebehandling i Danmark.
I Radikale Venstre synes vi, at den aftale, som vi indgik i marts, og som det her lovforslag jo er en udmøntning af, er en god aftale.
Det var en aftale, der netop havde et formål om i højere grad at få et Ligebehandlingsnævn, som bruger sine kræfter mest optimalt, om man vil.
Det gør vi, som flere andre ordførere har været inde på, ved at den, der klager, selv skal have en individuel og aktuel interesse i den konkrete sag.
Og så gør vi det her med, at et formandskabsmedlem kan træffe afgørelse i sager, hvor der ligesom er etableret en praksis.
Så giver vi også med aftalen, som flere andre ordførere også har været inde på,
Institut for Menneskerettigheder mulighed for at oversende sager til Ligebehandlingsnævnet, som har principiel karakter eller på anden måde har offentlighedens interesse og derfor kan være væsentlige at få behandlet, selv om der ikke foreligger nogen aktuel klage.
Så alt i alt mener vi faktisk at det her er en god aftale, og at dette lovforslag er med til at sikre, at vi får taget skridt mod et større fokus på de reelle udfordringer, der er med at sikre alle lige rettigheder.
Så Radikale Venstre støtter lovforslaget.
Tak for ordet.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2015-05-08:
Det er der ikke nogen planer om.
Og jeg kan sige, at spørgsmålet jo er, om vi tror, det er godt for danskerne, det er godt for retssikkerheden, det er godt for kampen mod diskrimination at indføre brugerbetaling.
Det spørgsmål må man jo stille sig selv.
Vil det gavne folks rettigheder og muligheder for at kunne rejse reelle diskriminationssager, hvis de fremover også skal have penge op af lommen i de her eksempler?
Mit svar er nej.
Og hvis Venstre svarer ja, så synes jeg, det er en ærlig sag, og så er der en politisk uenighed.
Karen Ellemann (V), 2015-05-08:
Jeg bliver simpelt hen nødt til at følge op på min konservative kollegas spørgsmål, for det er ikke besvaret.
Vi har i dag gebyrer, når man skal klage til Forbrugerklagenævnet, til Natur- og Miljøklagenævnet, og med ordførerens udtalelse her får vi helt klart det indtryk, at det simpelt hen er helt, helt forfærdeligt, for så er der ingen mennesker, der kan bruge de klagenævn, vi har, for med et gebyr for at starte en sag op må vi forvente – i hvert fald sådan som ordføreren fremlægger det – at der ikke er nogen, der vil starte en klage.
Derfor er spørgsmålet meget, meget enkelt: Med den holdning, man har til gebyroprettelse på Ligebehandlingsnævnet, må Socialdemokraternes politik da også være, at vi så ikke skal have gebyrer på Natur- og Miljøklagenævnet eller på Forbrugerklagenævnet.
Har man tænkt sig at rulle de gebyrer tilbage?
Charlotte Dyremose (KF), 2015-05-08:
Det var en utrolig lang snak om alt muligt, der ikke handlede om det, jeg spurgte om, så jeg prøver lige igen.
Jeg spørger, om de gebyrer, der er på at klage til Natur- og Miljøklagenævnet og til Forbrugerklagenævnet, også er et problem i den socialdemokratiske ordførers øjne, og om han ønsker at afskaffe dem.
For hvis det er så stort et problem, at man på det her område opkræver et gebyr, som klageren får tilbage, hvis vedkommende vinder sin sag, så må det jo være et tilsvarende problem på de andre områder.
Og hvis det ikke er et problem på de andre områder, kunne det jo også tænkes, at det heller ikke ville være et problem på det her område.
Så kan vi ikke forholde os til gebyrer, som man får tilbage på henholdsvis det her område og de to andre områder, jeg nævnte?
Er svaret ja eller nej?
Rasmus Horn Langhoff (S), 2015-05-08:
Jeg bliver nødt til at korrigere den konservative ordfører og sige, at gebyret i det forslag, der bliver lagt frem fra borgerlige partiers side – jeg har ikke set forslaget fremsat, men der er ytret ønske om et gebyr – jo vil blive pålagt alle.
Så kan det være, at man har en sag, som man går hen og vinder, og så kan man så få tilbageført det gebyr, den brugerbetaling, eller hvad vi skal kalde det.
Så gebyret vil jo blive pålagt alle.
Min bekymring er, at det sekund du sidder og overvejer, om det er besværet værd, om du egentlig selv føler, at du har en god sag, selv om du i virkeligheden føler dig diskrimineret, så vil det forhindre nogle reelle diskriminationssager i at blive ført, hvis du ved samme lejlighed skal have 500 kr. op af lommen.
Særlig hvis du er en 18-årig knægt og er blevet udsat for diskrimination natten før, eller du bare ikke har 500 kr., så vil det afholde dig fra at klage.
Jeg er bekymret for, hvad der kommer til at ske, hvis de borgerlige får magt, som de har agt, for så er det jo helt tydeligt, at der vil blive indført mere brugerbetaling i Danmark.
Jeg tror på, at det er godt for sammenhængskraften, at det er godt for ligheden i Danmark, at der i hvert fald ikke bliver indført mere brugerbetaling, end vi har i dag, såsom brugerbetaling på lægebesøg, i Ligebehandlingsnævnet osv.
Charlotte Dyremose (KF), 2015-05-08:
Jeg kan jo forstå, at den socialdemokratiske ordfører er voldsomt bekymret for, at man laver en eller anden form for gebyr, som så kun vil blive pålagt dem, som ikke fik ret.
Man kan sige, at det også er en form for sorteringsmekanisme, at man lige får folk til at tænke: Er det her nu også en sag, eller er det i virkeligheden bare pjat?
Sådan som jeg forstår det, er vi jo enige om, at der er nogle sager her, der bare har været pjat.
Det er jo også sådan, at man skal betale gebyr, hvis man klager til Natur- og Miljøklagenævnet.
Det er også sådan, at man skal betale gebyr, hvis man klager til Forbrugerklagenævnet.
Mener hr. Rasmus Horn Langhoff, at det er et problem, og er det noget, man vil arbejde for at afskaffe?
For det gebyr må jo så også afholde nogle fra at klage.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2015-05-08:
Udfordringen består jo lidt i, at ingen af os kan spå, og at ingen af os præcis ved, hvilke sager der kommer i fremtiden, eller hvordan vi kan få sorteret bedre i sagerne.
Man kan sagtens sortere i sagerne.
Det kan man jo gøre via det forslag, som Liberal Alliance har her om at lave en definition af en bagatelgrænse for diskrimination.
Man kan også, som Venstre også er varm fortaler for, gøre det ved at sortere, så dem, der ikke har så mange penge, i hvert fald ikke klager.
Det er jo en nem måde at sortere på.
Vi kan også bare lukke Ligebehandlingsnævnet.
Så kan vi være hundrede procent sikre på, at vi ikke skal forholde os til flere pjatsager.
Problemet er bare, at jo mere man sorterer, jo mere kommer man også til at skære vigtige sager fra, som vi skal behandle, og som vi alle sammen har en interesse i kommer frem i lyset.
Så kan vi jo være uenige om, lige præcis hvordan der skal sorteres, men udfordringen består i at lægge det rigtige snit, og jeg er tryg ved det her snit.
Merete Riisager (LA), 2015-05-08:
Det her handler jo slet ikke om smagsdommeri.
Det handler jo om jura, og det handler netop om faglige vurderinger.
Men det er klart, at embedsmænd, som sidder i et nævn, forholder sig til de lovtekster, de har fået defineret af politikerne, og de lovtekster er jo dem, der i dag afstedkommer, at de tager en hel masse sager op, som både ordføreren og jeg mener ikke har noget med diskrimination at gøre.
Så uden at sige her, hvad slutresultatet skulle være, kunne det så ikke være en god idé at lave nogle klare retningslinjer for, hvordan man skal definere begrebet diskrimination?
Rasmus Horn Langhoff (S), 2015-05-08:
Jeg svarede meget præcist på det, som ordføreren spurgte om før, og jeg ulejligede mig endda med at korrigere ordføreren i noget, der blev fremstillet forkert.
Jeg vil også gerne svare den konservative ordfører meget præcist nu her og sige, at hele hensigten med, at borgerlige partier nu vil indføre et gebyr, er at begrænse folks klageadgang.
Det er for at få færre klager, og det er også den effekt, det vil have.
Det vil bare være den forkerte måde at begrænse dem på.
Jeg går ikke ind for mere brugerbetaling nogen steder.
Nu forholder vi os til Ligebehandlingsnævnet, og jeg går ikke ind for brugerbetaling her.
Det mener jeg vil være en usaglig måde at sortere på.
Der skal sorteres ud fra et fagligt hensyn, ikke ud fra, om folk har penge eller ej.
Bjarne Corydon (S), 2015-05-08:
Nej, jeg anser generelt ikke mig selv for at være specielt plaget på noget punkt, heller ikke på det her punkt, overhovedet.
Det er ganske udmærket, hvis kommunerne vælger at bruge den her ganske udmærkede model.
Sådan mener jeg at det bør være.
Finn Sørensen (EL), 2015-05-08:
Hvis ministeren mener, at modellen er udmærket, hvorfor vil man så ikke være med til at sætte et stykke arbejde i gang, så vi kan få en grundigere undersøgelse af mulighederne og eventuelle hindringer for at implementere sådan en økonomisk model her i Danmark?
Det savner jeg stadig væk et svar på.
Jeg aftvinger jo ikke ministeren en holdning, og nu siger ministeren oven i købet, at han synes, det er en god model, og det er jo så et argument for at gå i gang med arbejdet.
Men er det sådan, at der måske er en frygt for, at det vil vise sig, at sådan en model vil komme i konflikt med finansministerens budgetlov, og at han dermed ikke er enig med sin socialminister, der jo har sagt til A4, at han gerne vil kigge på mulighederne for bedre at se ud over det ene budgetår?
Det er jo nødvendigt, hvis man skal foretage en investering.
Er det det, der plager finansministeren?
Henrik Dam Kristensen (S), 2015-05-08:
Jeg vil gerne takke ordførerne for debatten her.
Som det er fremgået, handler det her jo i høj grad om, at vi har fokus på reelle ligestillingsmæssige problemer, og jeg synes, vi rent faktisk er kommet et rigtig godt stykke ad vejen, og jeg er glad for den bredde, der jo er i aftalen.
Jeg tror også, at vi med lovforslaget kommer til at sikre, at nævnet bruger sine ressourcer bedst muligt, dels fordi nævnet fremover kun skal behandle en klage, hvis klageren selv har været i en situation, hvor vedkommende er blevet ulovligt forskelsbehandlet, dels fordi det fremover skal være muligt for medlemmer af formandskabet at træffe afgørelse alene i sager, hvor der er etableret en fast praksis.
Så tager lovforslaget også højde for, som flere jo har været inde på, at der kan være sager af mere principiel karakter eller almen offentlig interesse.
Og her er det, som det så også er blevet sagt af flere ordførere, sådan, at vi får Institut for Menneskerettigheder ind over.
Så alt i alt er jeg sådan set meget glad ved det lovforslag, vi har her.
Og det udvalgsarbejde, som nu står for, vil jeg medvirke til kommer til at gå så nemt og smertefrit som muligt.
Finn Sørensen (EL), 2015-05-08:
Tak til finansministeren, men desværre ikke for hans konklusion.
Jeg synes ikke rigtig, at finansministeren forholder sig til, hvad forslaget går ud på.
Det går nemlig ud på, at vi gerne vil have regeringen til at undersøge muligheder og eventuelle hindringer for at implementere en økonomisk model i stil med Skandiamodellen.
Det er jo det, forslaget går ud på.
Hvorfor er man så meget modstander af det?
Jeg synes ikke, at ministeren er kommet med nogen begrundelse for det.
Ministeren kan jo sagtens for den sags skyld være uenig i, at man skal implementere sådan nogle modeller.
Jeg kunne nu også godt tænke mig at høre, hvad ministerens holdning er til det.
Men det er jo ikke det, det drejer sig om.
Det er jo ikke en stillingtagen til, om det lige nøjagtig er den Skandiamodel.
Det er et forslag om, at regeringen påtager sig opgaven at undersøge, hvordan man i givet fald kunne implementere sådan en.
Jeg tror, ministeren har ret i, at de her tal, der kommer ud af sådan nogle modeller, jo kun er hvistal.
Det er jo fuldstændig det samme, som når ministeren kører ind i et regneark ovre i Finansministeriet, at vi, hvis vi tager nogle penge fra de arbejdsløse, øger arbejdsudbuddet, og så kommer de i beskæftigelse.
Så den ene model har nok ikke så meget at sige den anden model på.
Det centrale er, at man i Sverige arbejder med den her model.
Hvorfor vil ministeren ikke være med til at sætte et arbejde i gang, så vi får undersøgt, hvad den i givet fald kunne bruges til, og hvordan den kunne implementeres?
Rasmus Horn Langhoff (S), 2015-05-08:
Jeg ved ikke, om folk, der følger med, blev klogere.
Jeg spurgte sådan set bare: Bliver Ligebehandlingsnævnet styrket, eller bliver det svækket med det her lovforslag?
For jeg tror, at hvis man har fulgt med i debatten derhjemme og hørt SF's ordfører, er man lidt tvivl om, hvor SF egentlig står i det her.
Er det et lovforslag, der styrker Ligebehandlingsnævnet, eller et lovforslag, der svækker Ligebehandlingsnævnet?
Özlem Sara Cekic (SF), 2015-05-08:
Jamen altså, jeg tror ikke, folk er i tvivl om, hvor vi står.
Det er bare sådan et mantra, Socialdemokraterne skal sige, uanset hvilken ordfører fra SF der står her på talerstolen.
Det er, som det er.
Den eneste forskel er, at nu kan nævnet ikke rejse de sager, hvor der ikke er en personligt forurettet person.
Nu er det Institut for Menneskerettigheder, der skal gøre det og på den måde give et pålæg til nævnet.
Altså, der er ikke den store forskel.
Jeg står ikke her og jubler og siger, at det jo er fantastisk, at nu kører det.
Det er, som det var før, men nu har vi bare også fået en anden institution ind, altså Institut for Menneskerettigheder.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2015-05-08:
Det er i virkeligheden bare et opklarende spørgsmål, for jeg kunne forstå på SF's ordfører før, da jeg selv stod oppe på talerstolen og SF's ordfører kunne stille spørgsmål, at lovforslaget var en svækkelse af Ligebehandlingsnævnet.
Og nu hører jeg SF's ordfører stå på talerstolen og rose forslaget og sige, at det er en styrkelse af Ligebehandlingsnævnet.
Så nu er jeg lidt i tvivl om, hvor SF står.
Bliver Ligebehandlingsnævnet bedre eller dårligere af det her lovforslag?
For det kan jo ikke være begge dele.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2015-05-08:
Jeg tror faktisk, at jeg vil starte med et relevant spørgsmål, nemlig, hvorfor skal vi overhovedet ændre loven om Ligebehandlingsnævnet?
Jeg mener, at der i hvert fald er to ting, som gør det relevant.
Det handler om at vise, at nævnet faktisk laver et stort stykke arbejde for at sikre almindelige mennesker deres rettigheder, hvad enten det handler om forskelsbehandling på grund af race eller køn.
Desværre ved vi jo, at den manglende ligebehandling i hvert fald på disse områder er slående.
Men desværre har vi jo på det sidste set, at nogle afgørelser handler lidt om det, man kan kalde latterlige sager, ikke mindst på kønsområdet.
Jeg skal ikke vurdere det, men det bliver latterliggjort af pressen, og dermed får nævnet mindre opbakning i befolkningen.
Jeg ved, at der er nogle, der godt vil nedlægge Ligebehandlingsnævnet, og de får medvind for deres sag.
Derfor synes jeg, at det er godt, når vi strammer op, så kun folk, som har en personlig retlig interesse, kan få deres sag behandlet i nævnet, og i forlængelse af det skal vi gennemføre sager med formandsafgørelser i sagstyper, hvor der er lavet en fast praksis enten ved domstolene eller i nævnet, som tidligere har truffet afgørelser i sager af tilsvarende karakter.
Alt i alt mener jeg, at det er nogle forbedringer i loven, som gør den mere effektiv og er målrettet nævnet til at forsvare ligebehandling, men noget af det bedste ved lovforslaget handler om, at Institut for Menneskerettigheder får kompetence til at indbringe sager af principiel karakter for Ligebehandlingsnævnet, ikke mindst når det i fremtiden ellers kun kan være folk, som har en personlig retlig interesse.
Det kan ellers betyde, at nogle større principielle sager ikke bliver taget op i nævnet.
Vi kender jo sager om mænd, som ikke må skifte ble i vuggestuen, og sager om hvid hjemmehjælp.
Det er jo vigtige principielle sager, så derfor er jeg glad for, at vi har overbevist ministeren om, at vi bliver nødt til at give instituttet mulighed for at tage sagerne op.
Jeg synes også, at det er godt, når ministeren understreger i høringsnotatet, at det også fremover vil være muligt at rette generelle forespørgsler til Ligebehandlingsnævnet.
Jeg ved, at en del fagforeninger gør brug af det, så det er rigtig godt.
Her til sidst vil jeg så bemærke, at Dansk Arbejdsgiverforening og også en del af de borgerlige ordførere igen og igen siger, at der burde være gebyr for at klage.
Enten bliver gebyret for lille til at give det, de kalder den adfærdsregulerende effekt, som de påstår, eller også bliver gebyret så stort, at det går ud over dem, som i virkeligheden kan have brug for at bruge Ligebehandlingsnævnet.
Det er jo godt, at der ikke bliver indført et gebyr for at klage til nævnet.
Så alt i alt er det et godt forslag, som vi selvfølgelig kan stemme for.
Özlem Sara Cekic (SF), 2015-05-08:
Det kommer man ikke uden om, når man på den ene side siger, at en klager skal være personligt forurettet for at kunne klage i en sag, samtidig med at man på den anden side ikke lukker det hul, der hedder: Hvem skal så tage de her sager af egen drift?
For den mulighed har Ligebehandlingsnævnet ikke.
Den mulighed har vi med SF's forslag sikret at Institut for Menneskerettigheder får.
Så det kæmpe hul, som regeringen var i gang med at skabe, har vi lukket.
Det er jo klart, at det første oplæg fra regeringen var en svækkelse af Ligebehandlingsnævnet.
Det skrev Politiken også om, nemlig at når man går ind og begrænser folks muligheder for at klage i helt afgørende og principielle sager, er det klart, at så svækker man det også.
Men nu bliver det jo sådan, at de principielle sager kommer instituttet til at forholde sig til, og de kan pålægge nævnet at rejse sagen.
Det synes jeg faktisk er en rigtig god idé.
Men regeringen har været så optaget af de her bagatelgrænser, at den faktisk under sit arbejde havde glemt, at der jo også er sager af principiel karakter, som ikke nødvendigvis indbefatter en person, der er personligt forurettet, men hvor sagerne er helt afgørende for, at man kan rejse en sag.
Frank Aaen (EL), 2015-05-12:
Jamen jeg har ikke andet svar end det, jeg gav i min ordførertale, nemlig at det her er et område, man skal være meget opmærksom på.
Vi har afvejet de forskellige hensyn, der er, og har sagt, at her er det o.k. at give myndighederne den mulighed for kontrol.
Viser det sig, den bliver misbrugt, eller viser det sig, at den bliver overdrevet brugt, må vi jo gribe ind, men det er der ikke noget der tyder på.
Brian Mikkelsen (KF), 2015-05-12:
Jamen ville der så være et problem med, at SKAT sagde, at det ville have en dokumenteret effekt, at de bare kan gå ind i familiens arbejdsværelse eller soveværelset for at se på, om man gemmer en papkasse med bilag under sengen?
Er der slet ikke nogen principielle overvejelser om det?
For SKAT siger, at det har en effekt – ja, det vil de selvfølgelig sige til hvad som helst.
Det siger jeg, som selv arbejder meget med SKAT.
Selvfølgelig vil de gerne have så store beføjelser som overhovedet muligt.
Der er det jo vores politiske opgave at sætte en grænse for det.
Så derfor er det relevante spørgsmål stadig væk til Enhedslisten, om der trods alt ikke er en grænse for, hvad SKAT beder om.
Frank Aaen (EL), 2015-05-12:
Joh, det tror jeg sådan set.
Der er en grænse, og man skal hele tiden afveje midlerne op imod, hvad det er for et mål, man vil opnå.
Jeg vil sige, at hvis De Konservative har så store bekymringer om folks privatliv, skulle man måske kigge lidt på sociallovgivningen.
De sociale myndigheder har ekstreme muligheder for at gå ind og knalde en kontanthjælpsmodtager – eller hvis der er tre tandbørster på et badeværelse, hvor der kun skulle være to efter de sociale myndigheders opfattelse.
Der synes jeg man skulle gå ind og kigge på, om ikke myndighedernes muligheder for at kontrollere borgerne er gået langt, langt over, hvad der er rimeligt.
Men det er åbenbart ikke det, der er De Konservatives bekymring.
Brian Mikkelsen (KF), 2015-05-12:
Der er ingen forståelse overhovedet for almindelige mennesker.
Her står jeg og læser en mail op fra en borger, som føler sig fuldstændig krænket og trampet på af offentlige myndigheder, fuldstændig.
Og det handler om princippet.
747 gange er det sket, at private borgere har oplevet, at folk fra SKAT er kommet ind uden en dommerkendelse i deres private have, 747 gange.
Det kan godt være, de 746 andre gange ikke har været så intimiderende – det kan også godt være, det har været det; jeg har ikke selv oplevet det – men det er princippet om, at man har et Socialdemokrati, som er fuldstændig ligeglad med borgerne, fuldstændig, men som forsvarer medarbejdere, der gør det, som bare trænger ind i folks haver, i stedet for at sætte sig i borgerens sted.
Og derfor var det her specielt møntet på skatteministeren og den socialdemokratiske ordfører.
Det er derfor, vi har et politisk system; det er derfor, vi har et demokrati; det er derfor, vi har en grundlov; og det er derfor, vi har en europæisk menneskerettighedskonvention.
Det er for at beskytte borgeren, ikke for at beskytte systemet.