Pia Adelsteen (DF), 2011-04-26:
Jeg vil også godt starte med at takke ministeren for redegørelsen.
Jeg synes, det er godt at få den her forespørgselsdebat, for da vi havde hasteforespørgslen om europagten og senere europluspagten, som den blev omdøbt til, var det ligesom kun en del af hele det her store område.
Så jeg synes, det er godt.
Det, som jeg gerne vil fremhæve, er, at jeg synes, at man mangler at tage højde for den ånd, der egentlig engang lå i euroforbeholdet.
Euroforbeholdet var jo ikke kun et spørgsmål om, hvordan mønten så ud.
Euroforbeholdet, som jeg opfatter det, og som jeg tror mange danskere opfatter det, betyder, at vi skal kunne føre en selvstændig finanspolitik i Danmark, og det synes jeg faktisk man via de her forskellige tilslutninger til EU-semesteret og senest til europagten ligesom træder på.
Man glemmer lidt alle de danskere, der i sin tid og i øvrigt op til flere gange har sagt nej til euroen, og som jo ikke har siddet og læst, hvad der står i ØMU’ens tredje fase.
Nej, de ønsker at bevare kronen, og de ønsker at bevare en selvstændig finanspolitik, og det mener jeg faktisk man sætter over styr her.
I forbindelse med EU-semesteret skal man fremsende overordnede forslag til, hvordan finansloven skal se ud næste år, og ja, det er da rigtigt, at det ikke er noget, der skal godkendes som sådan, men EU kommer altså nu engang med nogle anbefalinger, og jeg har ved utallige lejligheder på europaudvalgsmøderne sagt, at jeg da godt vil se den finansminister, der af EU får at vide, at man skal gøre sådan og sådan, og som så sætter sig senere med de politiske partier her i Folketinget og forhandler og siger: Jeg ved godt, at EU har anbefalet sådan og sådan, men det går jeg da bare stik imod.
Det tror jeg simpelt hen ikke på, så naiv er jeg i hvert fald ikke.
Og når man begynder at tale om makroøkonomiske ubalancer, så er det jo, som det også tidligere er blevet sagt, at man begynder at kigge på, hvordan samfundet fungerer
: Hvordan er pensionerne, hvordan er tilbagetrækningsalderen, hvordan er erhvervsfrekvensen, hvordan er dagpengereglerne, hvordan er lønudviklingen osv.?
Vi har altså et specielt arbejdsmarked i Danmark, hvor det er arbejdsmarkedets parter, der forhandler lønningerne, og det synes jeg bestemt vi skal bevare, og det tror jeg i øvrigt alle partier mener.
Når vi har talt om europagten, bliver det også tit sagt, at det er vigtigt, at der ikke er nogen juridisk binding her, at det her er en politisk aftale, og at det er et spørgsmål om, at statsministrene sætter sig ned og kigger hinanden i øjnene.
Det er også derfor, jeg har stillet spørgsmålet nogle gange: Er en politisk aftale ikke noget, man skal overholde lige så meget som en juridisk bindende aftale?
Jeg vil da godt se det parti eller den partiformand for et politisk parti, der siger: Jamen vi behøver ikke at overholde politiske aftaler.
Selvfølgelig gør man det!
Det ryger op på statsministerniveau, og det er meget vigtigt, at vores statsminister kan sidde og se den græske statsminister i øjnene, så han kan presse ham til at indføre en bedre og sundere økonomi.
Ja, tænker jeg så, men hvis ikke det er en aftale, der skal overholdes, er det jo fuldstændig ligegyldigt.
Så selvfølgelig er det noget, man skal overholde.
For mig at se bruger man altså salamimetoden til at få euroen ind ad bagvejen.
Man tager stille og roligt små skridt, som man er nødt til, hvis man vil bevare euroen, man er simpelt hen nødt til det.
Hvis man vil bevare euroen og have en euro, er man nødt til at have en overordnet fælles finanspolitik, men man gør i Danmark det, på trods af at vi har et euroforbehold, at man stille og roligt siger ja til alle de her små tiltag, som gør, at vi vel på et eller andet tidspunkt, når der kommer en afstemning, kan stå og tale lidt om, om mønten skal være grøn eller rød.
I forhold til den diskussion, der har været om, hvilken økonomisk politik der bliver ført, vil jeg sige, at nu ved jeg, at Enhedslisten siger, det er en borgerlig økonomisk politik, og jeg tror egentlig ikke, at jeg er så uenig i det, for jeg synes også, at det er det, man tydeligt kan mærke i EU, nemlig at det er en borgerlig økonomisk politik, de egentlig gerne vil føre, for der skal nemlig være styr på økonomien, hvilket jeg for så vidt også synes.
Problemet for os i Dansk Folkeparti er, at vi faktisk ikke mener, at EU skal have noget at skulle have sagt i sådan nogle sager, for det skal hvert land selv afgøre, og det er rigtig vigtigt.
Og der må jeg jo så sige, at det godt kan undre mig, at Socialdemokraterne og SF støtter op om det, men det må de jo selv svare på.
Jeg skal på vegne af Dansk Folkeparti oplæse følgende:
Forslag til vedtagelse »Danmarks deltagelse i Det Europæiske Semester samt senest deltagelsen i Europluspagten har betydet en væsentlig begrænsning i Danmarks muligheder for at føre en selvstændig økonomisk politik.
EU har nu fået mulighed for at stille konkrete krav til dagpengeregler, lønudvikling, pensionsforhold, den offentlige sektors størrelse m.v. Formålet er at redde euroen ved at presse en fælles EU-økonomisk politik igennem.
Dette strider imod Danmarks euroforbehold.
Folketinget opfordrer derfor regeringen til at afholde en folkeafstemning i Danmark om indførelse af disse nye regler samt meddele EU, at Danmark ikke kan deltage, før den danske befolkning har accepteret.«
Jamen det er jo for så vidt rigtigt.
Med hensyn til budgetloven drejer de udtalelser, som hr. Kristian Thulesen Dahl også er kommet med, sig om, at vi finder det en smule rigidt, at man 4 år ud i fremtiden skal sige: Jamen det er de rammer, vi har.
Der kan ske meget på 4 år.
Og jeg er godt klar over, at man selvfølgelig gør det år for år og skyder det 4 år, det er samme måde, som man gør det på i kommunen.
Men altså, sådan er det.