Steen Gade (SF), 2014-01-23:
Tak også herfra for de to redegørelser.
De handler om internationale samarbejdsfora, som er tæt på os, og jeg vil først sige nogle få bemærkninger om dem samlet set.
Østersørådet spiller sammen med HELCOM, som er et miljøsamarbejde, spiller sammen med EU, spiller sammen med det nordiske.
Så det er jo vigtigt, at vi har den linje – hvad jeg også synes fremgår af redegørelserne – at vi skal undgå de risici, der er for dobbeltarbejde, de risici for tomgang, som der altid vil være i nogle af de her organisationer, i den udstrækning de beskæftiger sig med det samme.
Så derfor kan man sige, at den sætning, der står et eller andet sted – og som jeg også hørte hr. Bertel Haarder nævnte – om at få merværdi ud af det, er en afgørende del af Danmarks indsats i de her fora.
Når det er sagt, vil jeg sige nogle få ting om Østersørådet.
Det er jo et råd og et område, hvor der er lidt mere stilstand.
Det er der af flere grunde.
Den ene er, at der er andre ting, der trænger sig på.
Den anden er, at fremskridtene jo nogle gange kan være svære at se – for nu at være lidt ærlig her.
En af de ting, man kan blive noget træt af, er, at HELCOM på sit møde her før jul ikke kunne blive enige om, at Østersøen skulle være et område inden for IMO – altså den internationale maritime organisation – hvor der gælder særlig restriktive regler for at begrænse udledningen af NOx.
Det har USA og Canada i fællesskab fået godkendt i IMO for deres nærområder til havs, og der var jo håb om, at det kunne lade sig gøre på HELCOM-mødet, men det sagde russerne så nej til.
Det betyder jo ikke, at vi ikke skal fortsætte med det her, men det betyder, at vi har nogle særlige udfordringer i Østersøregionen.
Jeg vil sige, at det vigtige for mig fortsat er at bruge nogle kræfter – måske også flere kræfter – på miljøområdet.
Der er de projekter, der hedder Lighthouse-projekterne, som er rimelig gode, og som også er koordineret på EU-plan.
Der er desuden nogle gode projekter på energisiden, og så er der også en række gode initiativer med hensyn til civil sikkerhed og spørgsmålet om at begrænse menneskesmugling og illegal indvandring og sådan noget.
Så det handler nok om at prioritere nogle af de steder, hvor vi kan se at vi er nødt til at gøre noget mere – Østersøens miljø har det faktisk skidt – og der, hvor vi har en chance for også at få noget medløb.
Jeg går så videre til Arktisk Råd, som jo er vigtigt – hvad andre ordførere også har været inde på – og som på det seneste er blevet kraftigt styrket, kan man sige, og det synes jeg er vigtigt.
Jeg mener, at det, at man tog beslutningen om at få observatører ind, faktisk er en styrkelse,og før mig var der en enkelt ordfører her, der problematiserede nogle af landene.
Det er mit syn, at det klogeste, man kan gøre, er at tage de lande, som seriøst ønsker at blande sig i et område, der bliver vigtigere og vigtigere, med om bord i stedet for at have dem stående udenfor.
Det er også argumentet for at være glad for, at Kina kommer med.
Derfor er der jo objektive interesser, og der er det meget bedre at have folk med omkring bordet end at have dem stående sure udenfor.
Vi har ikke løst det helt, for EU har jo også bedt om at blive observatør, og det har canadierne indtil videre sådan set sat en lille kæp i hjulet for.
Den skal vi jo se at få fjernet, så vi selvfølgelig også får EU med.
Der kan man sige at hele diskussionen om sæler kommer ind i billedet, som også fru Sara Olsvig nævnte i et spørgsmål her.
Og jeg mener, at en af de ting, vi kan gøre fra dansk side her, jo er at rejse diskussionen igen i forhold til EU.
Det er jo en restriktion og en politik, som EU har ført over for Grønlands sælfangst, og som SF hele tiden har været imod.
Derfor tror jeg godt, det kunne hjælpe, at vi prøvede at rejse det igen i EU.
Det kunne godt være en murbrækker måske også for at være med til at løse den blokering i EU.
Så vil jeg nævne indsatsen på det sidste område vedrørende oliespild.
Det er jo en start, men det er kun en start.
Det er noget, der må arbejdes meget mere med.
Andre har nævnt søkort som noget helt afgørende, og det er helt afgørende.
Jeg har også et par bemærkninger om det med militær kapacitet i området og opfølgningen på Stoltenbergrapporten.
Jeg er faktisk enig med hr. Bertel Haarder i, at der bør følges kraftigt op på alle elementer i Stoltenbergrapporten, og der er en del, der vedrører det her, i den kommende tid.
Og jeg mener, det er helt afgørende, at vi får en model op at stå, som vi allerede har, men at vi altså også er stolte af den – en model, hvor, ja, vi kommer til at bruge militærskibe, ja, vi kommer til også at bruge militæret også til en række miljøformål osv. Men vi insisterer på, at det her er civilt – vi insisterer på, at det her er civilt – sådan at vi ikke får en oprustning, og så vi ikke får et incitament for andre lande, også dem, der er interesserede, til at opføre sig på en anden måde. Jeg har også en bemærkning om Arktis i forhold til miljø.
Der er ikke så mange, der ved, at verdens miljøproblemer i høj grad kan aflæses, jo længere vi kommer op mod Nordpolen.
Sod fra vores kraftværker i Europa samles omkring Nordpolen.
De samles omkring Nordpolen.
Det vil sige, at de arktiske folk faktisk er mere udsat for en forurening, som er lavet i de store industrialiserede bælter på kloden.
Og det vil sige, at vi har en særlig interesse som et kongerige, der også omfatter Færøerne og Grønland, i at være aktive i globale miljøforhandlinger.
Det har vi været, og en række af de ting, der også er foregået i Arktisk Råd, har handlet om at skabe dokumentationen på det her område f.eks. om kviksølv – dokumentation, som jo så også er med til at sørge for, at der kan laves nogle internationale aftaler.
Jeg mener, at det her område er et af de vigtigste – også udenrigspolitisk – områder for Danmark.
Det var også mit syn, da vi havde den sikkerhedspolitiske drøftelse forleden dag i salen, så derfor er det bare en gentagelse.