Per Clausen (EL), 2008-03-25:
For som det fremgår af forslaget, er det et forslag om, at der skal igangsættes en række undersøgelser.
Og det er næsten sådan, at det burde gøre regeringen glad, fordi det jo sådan set også er regeringens svar på de fleste spørgsmål for tiden, at der skal igangsættes undersøgelser.
Det er en af pointerne i det.
Det sjove ved det er, at de mennesker, der siger til os, at vi ikke vil prioritere, er de samme mennesker og de samme politiske partier, der svarer mildt sagt uklart, når man spørger dem, om de er i stand til at foretage en prioritering mellem togdrift, kollektive løsninger, eller om man skal prioritere individuelle billøsninger, når vi nu snakker om transporten i Østjylland og ikke i Vestjylland, men altså i Østjylland.
Jeg synes, det er utroligt, at partier, som siger, at vi ikke prioriterer i Enhedslisten, ikke er i stand til at svare klart på det spørgsmål, for det er da om noget en prioritering, om man vælger det ene eller det andet.
Her forfalder man til almindeligheder, såsom at bilen er kommet for blive, og at biltrafikken vokser.
Som jeg tidligere i dag i et spørgsmål har sagt, er det interessant at konstatere, at biltrafikken vokser nærmest som ved en naturlov, hvorimod det afhænger af politiske beslutninger, om togtrafik og kollektiv trafik vokser eller ej.
Jeg tror, at man gør klogt i at have det udgangspunkt, at både det ene og det andet afhænger af politiske beslutninger, eller for den sags skyld af mangel på politiske beslutninger.
Det er det ene.
Det er altså, når vi snakker Østjylland.
Når vi snakker hovedstad, snakker vi togtrafik som den primære løsning på trængselsproblemerne.
Det andet er, hvad det så er for nogle elementer, der må indgå.
Der er tre elementer, der efter vores opfattelse indgår.
Det ene er det element, at man skal være i stand til at komme fra de store byer i Danmark til andre store byer relativt hurtigt.
Hvor meget man skal investere i hastighed, er jo også et spørgsmål om prioritering.
Vi har valgt at sige, at vi ikke mener, at man skal bruge penge på højhastighedstog, men acceptere, at en hastighed på 180-200 km/t. nok er den, vi når op på.
Men vi har ikke sagt, at de tog, der så skal komme hurtigt fra de store byer, nødvendigvis skal holde alle steder, selv om jeg er med på, at der altid sker en vis sænkelse af farten, når man kommer ind på en station, uanset om man skal holde eller ej.
Det er det første, at den trafik skal være i orden.
Det andet er, at vi mener, det er fantastisk vigtigt at etablere nærbaner i regionale områder, hvor der er meget transport og trafik.
Man har haft en relativ succes i Nordjylland fra Hobro til Lindholm, på trods af at man ikke har færdiggjort nærbanen, og på trods af at behovet der jo er langt mindre, end det f.eks. er i Trekantområdet eller i Århusområdet.
Så efter vores opfattelse er der ingen tvivl om, at det er rigtige ting at tage fat på der.
Det sidste, som vi synes er et vigtigt element, er også at skabe bedre muligheder for godstransport.
Det kan godt være, at seriøse undersøgelser af vores forslag ville kunne overbevise os om, at de ikke alle sammen er lige kloge.
Det skal man ikke udelukke.
Det ville være dumt at have det udgangspunkt, at man aldrig kan blive klogere.
Men for os er altså afgørende, at der også skal skabes kapacitet til, at gods kan få en plads på bane.
Og jeg må ærlig talt sige, at når man bruger som argument, at det har vist sig, at det ikke rigtig har haft nogen gennemslagskraft i de senere år, synes jeg, at man nok bliver nødt til at erkende, at det ikke mindst skyldes politiske beslutninger og mangel på politiske beslutninger, at det ikke er lykkedes.
Det forsøger vi altså at lægge op til at man skal gøre op med.
Så det er de tre hovedelementer, der indgår i beslutningsforslaget
sådan ud fra et banesynspunkt.
Og så er der altså den grundlæggende prioritering, som vi ikke er nervøse for at foretage, at vi siger, at for os er det væsentligt - og særlig når man snakker om et område som Østjylland - at togdriften kommer til at spille en central rolle.
Og det er jo forholdsvis banalt, at hvis man vil have de her tre former for transport på skinner, kommer man ikke uden om at etablere nye skinner, sådan at der bliver mere end et sæt i hver retning.
Det bliver man jo nødt til.
Jeg synes, at nogle af de gamle motorvejsbegejstrede partier vel må kunne erindre sig den logik, at der skal være forskellige spor, og at det har været deres løsning på stort set alle problemer at lave et spor mere.
Og så vil jeg bare sige, at når man vil ændre jernbanedrift, er det i hvert fald nødvendigt.
Så har der været en del diskussion om finansieringen, og nu kan man selvfølgelig godt sige, at man ikke kan diskutere transportpolitik uden at diskutere finansiering.
Det er jeg sådan set enig i, men på den anden side tror jeg nok, at vi alle sammen er enige om, at der skal investeres ganske mange milliarder i transportsektoren i de kommende år.
Så det er jo ikke sådan, at hvis man vil have investeret noget i jernbane, nødvendigvis skal komme og anvise, at de penge skal skaffes et bestemt sted i samfundet, fordi de skal vel skaffes inden for den ramme, som man så fastlægger, man vil bruge på at investere i infrastruktur i de kommende år.
Det synes jeg sådan set er et meget godt udgangspunkt, fordi jeg er sikker på, at debatten om, hvordan vi skulle løse trængselsproblemer og transportproblemer, kunne have faldet meget, meget dårligere ud bare for 2-3 år siden, end den formentlig falder ud nu, for når man lytter til, hvad der i dag bliver sagt fra Venstre, Socialdemokraterne og De Konservative, er det jo dog i forhold til at fokusere på den kollektive transport
For os at se er det sådan, at de beslutninger, vi træffer i de kommende år om investeringer i transportsektoren, er beslutninger, som får dybtgående virkninger på klimaet om 2-3 generationer, og det vil sige, at effekterne vil være en håndgribelig realitet for vores børnebørn.
Derfor er det så vigtigt, at vi er i stand til, og at vi tør gennemføre en prioritering, som siger, at vi satser på at styrke togtrafikken, bidrage til en samlet reduktion af transportsektorens miljøpåvirkning og bidrage til at afbøde de klimaforandringer, der truer, også fordi de beslutninger, vi f.eks. træffer om, hvordan gods kan blive transporteret via skinner, jo også er en måde, hvorpå vi kan indgå i europæiske løsninger på det her område.
Så det handler altså om at sikre, at der kommer større markedsandele til den kollektive trafik.
Det handler om at sikre, at vi får udvidet hovedbanenettet, hvor vi i dag kan konstatere, at et af de største problemer med at skaffe plads til de tog og de forskellige former for togdrift, som der er brug for, er, at der ikke er plads på skinnenettet.
Der synes vi altså, at vores forslag er et input til det.
Enkelte har jo antydet med en vis ret, at det her forslag er en del af en større plan, og på et eller andet tidspunkt kan Enhedslisten jo så udgive den samlede bog, som er vores samlede forslag til, hvordan jernbanedriften i Danmark skal se ud.
Jeg håber da på, at vi er kommet så langt, at det ligger klart, når forhandlingerne om infrastrukturen skal til at starte for alvor til efteråret, og jeg forstår, at ingen er udelukket på forhånd.
Det lyder lidt spændende og måske lidt uvant, når vi snakker om transportområdet, men lad os vente at se på det.
Det ser vi frem til med megen fornøjelse.
Vi har lagt meget vægt på at lave konkrete forslag på jernbaneområdet, også vel vidende at det kan føre til, at vi laver forslag, der ikke alle kan stå for en nærmere prøve, når de skal vedtages, af den simple grund at det jo godt kan tænkes, at når man har et helt embedsmandsværk til sin rådighed, er man i stand til at lave arbejdet mere kvalificeret på nogle områder, end vi er i stand til.
Men når vi har valgt at gøre det på den måde, er det jo, fordi vi synes, det er fantastisk vigtigt konkret at demonstrere, hvordan vi kan løse den udfordring, vi står over for inden for transportsektoren, ved en massiv satsning på jernbaneområdet.
Indimellem tror vi faktisk, at det at komme med konkrete forslag er en af de måder, hvorpå man også kan få en generel og principiel diskussion, så vi ikke ender med at diskutere meget principielt, om man nu skal satse på det ene eller det andet, og så mangler de konkrete forslag, der skal til.
Jeg skal takke for en sådan i al væsentlighed positiv reaktion, så positiv som den nu kan være, når ingen andre partier vil stemme for ens forslag.