runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Aaen (EL), 2007-11-29:
Vi skal selvfølgelig nok få debatten om substansen - den er allerede planlagt i Folketinget.
Det, der er problemstillingen, er, hvordan vi får rigtig mange mennesker i Danmark til at debattere det, og det synes jeg - det tror jeg vi er enige om - kniber gevaldigt.
Men o.k., jeg opgiver at komme længere ad det spor, så jeg har et helt andet spørgsmål inden for samme område.
Kan vi være helt sikre på, at det ikke bliver med radikal medvirken, at vi får en præsentation af traktaten, herunder af de juridiske konklusioner, den 3. december - har jeg forstået - og at vi så allerede i Folketinget den 11. december beslutter os for, om der skal være folkeafstemning eller ej?
Er Det Radikale Venstre ikke enig i, at så må vi i hvert fald i den periode have en ordentlig debat, herunder en debat med de partier, som har sagt, at de er åbne over for at få en folkeafstemning?
Margrethe Vestager (RV), 2007-11-29:
Med fare for, at jeg ikke har forstået spørgsmålet, mener jeg, at spørgsmålet gik på, om vi synes, det er o.k. at haste det her igennem, eller om man hellere skulle bruge lidt længere tid på at diskutere spørgsmålet om folkeafstemning eller ikke folkeafstemning.
Det ved jeg ikke; sådan som jeg oplever det, har vi efterhånden diskuteret det i meget, meget lang tid, og jeg hørte Dansk Folkepartis ordfører være noget skeptisk over for, om de partier, som siger, at de ikke har taget stilling, har taget stilling eller ej i virkelighedens verden.
Derfor tror jeg måske, det er bedre, at der bliver taget stilling, og så må folk forholde sig til den stillingtagen, for jeg tror ikke, det kommer til at ændre sig, alt efter om det bliver en kort eller en lang beslutningsperiode.
Det må jeg nok sige sådan i al nøgternhed, for sådan tror jeg nu engang det er.
Så er det da bedre, at vi både får tid til at påtage os at tage diskussionen internt med hinanden her i salen om, hvad den traktat betyder, og forhåbentlig også tid til, at vi kan brede det ud og nå at holde møder og webdebatter, og hvad det nu er, der skal til for at give en mulighed for at diskutere: Er det er godt?
Hvad byder den nye traktat på?
Jeg synes personligt, det er et kæmpe fremskridt i forhold til demokrati, i forhold til Europas rolle i verden, i forhold til mulighederne for at spille en rolle ikke alene med hensyn til udviklingsbistand, men også med hensyn til udenrigspolitik som sådan, og i forhold til at løfte klimaudfordringen.
Det, at vi kan komme i gang med den debat, tror jeg er meget afgørende, for jeg tror, at de fleste mennesker efterhånden har gennemskuet, at spørgsmålet om folkeafstemning eller ikke folkeafstemning kan vi lige så godt få afgjort, for det er alligevel mest af alt blevet til et politisk-taktisk spørgsmål, fordi vi har de forskellige positioner, vi har.
Det kan der være forskellige vurderinger af, men så lad os da komme frem til den egentlige debat, nemlig: Hvad bringer den traktat til os?
Vi synes som sagt, at den bringer rigtig meget godt.
Henriette Kjær (KF), 2007-11-29:
Jeg blev meget glad for at høre flere af de ting, fru Margrethe Vestager havde med i sin tale.
En af de ting, som vi Konservative er enige i, er, at der skal ske en regelforenkling.
Men det, jeg jo så bliver lidt bekymret over, for jeg kan huske De Radikales tidligere positioner, er, om De Radikale, ud over at vi sådan skal fjerne nogle kontrolfunktioner, skrivning af rapporter, skemaudfyldelse, og hvad ved jeg, også vil have afskaffet læreplanerne i daginstitutionerne, elevplanerne og de nationale test i folkeskolen.
Det vil jeg være meget ked af, for nu var der jo i går en nyhed i de danske medier om, at danske børn er blevet bedre til at læse, og jeg tror, at en af årsagerne er, at vi har fået flere dansktimer i folkeskolen, men også fået sat mere fokus på fagligheden via de her test og i øvrigt også via læreplanerne i daginstitutionerne.
Mener fru Margrethe Vestager, at det er bureaukrati, der skal væk, eller vil fru Margrethe Vestager beholde de to ting, jeg lige har nævnt?
Margrethe Vestager (RV), 2007-11-29:
Selv om det smerter mig at sige det - for jeg synes, det ligger som noget helt naturligt -
vil jeg godt officielt her fra Folketingets talerstol sige, at vi Radikale går ind for, at børn skal lære at læse og skrive og regne i skolen.
Det tror jeg vil glæde mange, for der har hersket forvirring over det, det er jeg klar over.
Det, der er diskussionen, er sådan set ikke, om børn skal lære at læse, skrive, stave og regne - og jeg glæder mig lige så meget som alle andre over de gode resultater, som lærerne har opnået, og som børnene har opnået, og som de har opnået over en 15-årig periode, hvor lærerne virkelig har ændret hele læsekulturen.
Og med al respekt, så tilskriver jeg det altså ikke læreplanerne i børnehaverne, som blev gjort til lov for ganske kort tid siden, men det tilskriver jeg den opgave, som lærerne har taget på sig i forhold til at skabe en ny læsekultur.
Derfor tror jeg, det vigtigt, at diskussionen ikke handler om, at vi tager målsætningerne for skolen, målsætningerne for børnehaven, målsætningerne for ældreplejen som gidsel, men i stedet for diskuterer indviklet og komplekst og irriterende, som det er - forholdet mellem statsstyring og lokale frihedsrettigheder.
Jeg tror et eller andet sted, at vi deler målene, men det, der bare er diskussionen, er: Skal vi fra Christiansborgs side fastsætte reglerne og rammerne, eller skal der være en større frihed lokalt?
Det er diskussionen - ikke, om børnene skal lære at læse eller ej.
Henriette Kjær (KF), 2007-11-29:
Nej, men det var heller ikke det, jeg spurgte om, for jeg hører til dem, der udmærket er klar over, at De Radikale selvfølgelig mener, at børnene skal lære at læse og skrive og regne.
Derfor er jeg sådan set glad for, at vi har fået indført de nationale test, og jeg mener også, at læreplanerne har været noget rigtig positivt.
Det kan vi se flere steder; i Hirtshals, hvor de begyndte, inden det blev lovpligtigt, har overgangen fra børnehave til folkeskole været meget mindre omkostningsfuld for barnet; børnene klarer sig bedre - det kan vi simpelt hen se.
Det er jo derfor, jeg er lidt interesseret i, om det også er den type regelforenkling, De Radikale vil af med.
Margrethe Vestager (RV), 2007-11-29:
Jeg tror, det ville være meget uklædeligt overmod, hvis jeg sagde, at jeg ikke troede, vi kunne blive klogere - det mener jeg bestemt vi kan men umiddelbart er det vores vurdering, at medmindre der viser sig grundlovsmæssige grunde til, at vi skal have en afstemning, fordi vi afgiver suverænitet, så er det vores anbefaling, at det er den her kreds, det er parlamentet, det er det nyvalgte parlament, som dykker ned i det og finder ud af, om man vil ratificere, altså godkende traktaten eller ej.
Det har vi sagt de sidste mange, mange måneder, men det er klart, at vi selvfølgelig tager forbehold for, at det kan være, juristerne finder grunde til, at vi skal have en folkeafstemning.
Men vores forbehold er ikke noget med høringer eller politiske vurderinger, eller hvad det nu kan være - dem glæder vi os til, og det bliver sikkert spændende og udmærket, at der kommer folk, som har noget at byde på -
vores grundlæggende linje er, at medmindre grundloven siger, at vi skal have en afstemning, synes vi, at parlamentet, altså Folketinget, skal tage sit ansvar på sig og godkende traktaten, hvis der er grundlag for at gøre det.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2007-11-29:
Det Radikale Venstre og Dansk Folkeparti står jo langt fra hinanden i forhold til, hvor meget EU skal tage sig af, og i hvor høj grad EU skal have magt i Danmark, men dér, hvor jeg håber at vi har fælles fodslag, er i det synspunkt, at det selvfølgelig er entydigt godt, hvis man kan få en engageret befolkning til at diskutere EU-spørgsmål både under folketingsvalgkampe og i alle andre sammenhænge, fordi vi på trods af vores politiske modsætninger har en fælles interesse i, at folk engagerer sig i det spørgsmål og forholder sig til det.
Mit sidste spørgsmål i forhold til det med en folkeafstemning om reformtraktaten skal så bare være, om Det Radikale Venstre med den linje, der er lagt bl.a. her, på forhånd udelukker en folkeafstemning.
For vi har jo en regering, der siger - så kan vi tro på det eller lade være - at det er noget, man overvejer, og at man afventer en procedure osv.; og vi har et Socialdemokrati, der siger at man går ind for en høring i Europaudvalget, der skal inddrage udenlandske eksperter for at vurdere, om vi mest har at gøre med en forfatning, eller om der bare er nogle få vedtægtsjusteringer - alt sammen i forhold til, om vi bør have en folkeafstemning.
Så der er nogle partier, der påstår, at de er søgende i spørgsmålet om, om det er en god idé.
Er Det Radikale Venstre på tilsvarende vis søgende, eller har man afklaret sin holdning?
Henriette Kjær (KF), 2007-11-29:
Nu skal der jo nedsættes en skattekommission, og den vil vi da gerne lytte til gode råd fra, når den engang barsler med sin rapport.
Derfor vil vi ikke lægge os fast på, hvordan en omlægning af skatterne skal se ud; der vil vi gerne tage imod gode råd.
Men det, der er meget vigtigt for mig at sige, er jo netop, at med den politik, som denne regering har ført siden 2001, har vi jo mindsket uligheden ved at få flere og flere mennesker i job.
Det er jo det, der gør, at folk kommer ud af en overførselsindkomst og ud på arbejdsmarkedet og får mulighed for at være herrer i eget hus og have penge til deres familier og til sig selv.
Det er den bedste måde, hvorpå man kan bekæmpe uligheden.
Den skattelettelse, der blev givet i 2004, var årsag til, at endnu flere kom ud på arbejdsmarkedet.
Dermed fik vi elimineret en del af den ulighed, der ellers ville kunne være.
Nej, vi går ikke efter et indgreb over for kommunerne, men vil selvfølgelig gerne have en drøftelse med dem om det, der er sket i år.
Frank Aaen (EL), 2007-11-29:
Det sidste lød noget siciliansk, synes jeg.
Altså, vi vil da gerne lige snakke med jer, underforstået: Hvis I ikke ordner tingene, som vi vil have det, nemlig med nedskæringer, så har vi andre metoder.
Eller var det her en klokkeklar afvisning af, at Det Konservative Folkeparti på intet tidspunkt vil være med til at tvinge kommunerne til at reducere de budgetter, de har vedtaget?
Det var den ene ting.
Den anden ting: Lad nu det være, at Det Konservative Folkeparti tror, at der kommer flere i arbejde, fordi man sætter skatten ned.
Jeg tror ikke, at jeg i dag kan overbevise fru Henriette Kjær om, at det ikke passer.
Men det hjælper jo i hvert fald ikke en pensionist eller en efterlønsmodtager eller én på sygedagpenge, om de får en skattelettelse eller ikke får en skattelettelse i forbindelse med at komme i arbejde, vel?
For de skal jo ikke i arbejde.
Når man derfor hver eneste gang undlader at give de grupper skattelettelser eller nogen som helst anden forbedring af deres indkomst, så er man altså, uanset hvordan man stiller det op, med til at øge uligheden i samfundet, så der bliver større forskel på dem, der har mest, og pensionister, arbejdsløse, efterlønsmodtagere og syge.
Henriette Kjær (KF), 2007-11-29:
Sådan kan man jo selvfølgelig godt stille det op, hvis man udelukkende ser på, hvor mange penge, folk får udbetalt, og hvor mange penge, de kan få i deres pung.
Men skattelettelser er jo med til at give den her dynamik i samfundet.
De er med til, at én, der arbejder på deltid i plejesektoren, går op på fuldtid og kan lægge nogle flere kræfter.
Det betyder, at nogle af dem, der arbejdede sort, arbejder hvidt.
Og på den måde skulle vi også gerne få flere penge i kassen.
Det er de her dynamiske effekter, som det er lidt tabu at tale om, men som vi i 2004 faktisk kunne se var til stede.
Derfor er det godt for alle i samfundet, når vi laver en dynamisk skattereform, der gør, at flere får lyst til at arbejde mere, eller at de folk, der ikke er på arbejdsmarkedet i dag, kommer ud på det.
Det er godt, og det er også godt for de grupper, der er på overførselsindkomst.
Frank Aaen (EL), 2007-11-29:
Vi er altså enige om, at forskellene mellem dem, der tjener mest, og dem, der er på pension, på førtidspension, på efterløn eller på andre ordninger, hvor de bestemt ikke er tiltænkt at skulle tilbage på arbejdsmarkedet under nogen omstændigheder, øges, og at det giver øget ulighed mellem de grupper.
Så siger fru Henriette Kjær: Nå, men så kommer der mere velfærd.
Jamen, man ændrer jo også på velfærden.
Se bare, hvad der i øjeblikket sker inden for sundhedssektoren, hvor man har taget milliarder fra det offentlige og lagt over i den private sundhedssektor, sådan at der bliver endnu bedre muligheder for dem, der selv har penge, til at købe sig bedre og hurtigere sundhedshjælp, end hvis man er pensionist og har set, at ens pension er sakket bagud i forhold til indkomstudviklingen.
Så det er både i forhold til velfærd og i forhold til indkomst, at uligheden vokser og bliver ved med at vokse under den her regering.
Henriette Kjær (KF), 2007-11-29:
Det er jeg jo slet, slet ikke enig i.
Tidligere, da vi havde en socialdemokratisk ledet regering støttet af Enhedslisten, var det jo netop sådan, at man skulle ud og tegne sig en privat sygeforsikring for at kunne være sikker på at blive behandlet for sit dårlige knæ, så man kunne passe sit arbejde.
Så sagde vi: Det er uanstændigt, der skal være en garanti, så man kan komme ind og blive behandlet hurtigt, så man ikke er afhængig af, om man har en forsikring eller ej.
Det er nu bragt i orden, så der er 1 måneds ventetidsgaranti - det er det maksimale, man kan vente.
Og det er jo derfor, at den sektor er vokset.
Det er til gavn for alle borgere.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2007-11-29:
Nu har jeg altid oplevet Det Radikale Venstre som et meget engageret parti, når det drejer sig om demokrati.
Og folkestyre og folkeligt engagement er i hvert fald nogle af de ting, som jeg er vokset op med som en, der i sin opvækst har været tæt på radikale.
Så kommer mit spørgsmål, der jo drejer sig om reformtraktaten.
Kan jeg ikke i dag få at vide, hvad Det Radikale Venstres tanker præcis er om, hvordan man sikrer en inddragelse af den danske befolkning i EU-spørgsmål og i, hvor langt vi går i EU-spørgsmål, hvis vi ikke fremover afholder folkeafstemninger om EU-traktaten og herunder selvfølgelig i særlig grad reformtraktaten?
Margrethe Vestager (RV), 2007-11-29:
Jeg synes ikke, at man kan sige, at vi har en tradition, forstået på den måde at vi altid gør det samme, uanset hvad der i øvrigt sker.
I forbindelse med Nicetraktaten var der jo ikke nogen folkeafstemning.
Så derfor er det et bevidst valg, som man skal foretage, hver gang man er i den situation.
Nu ved jeg, at vi ser forskelligt på grundloven.
Vi må jo så tage til efterretning, at vi har den grundlov, som vi har, og derfor er vores ræsonnement det enkle, at når grundloven ikke siger, at vi skal have en folkeafstemning, så må den anden del af demokratiet, nemlig det demokrati, vi har her, gøre sit arbejde og gøre det ordentligt.
Det er jo i dag meget karakteristisk, at vi diskuterer EU folkeafstemninger - ja eller nej.
Vi drager ikke EU ind i den måde, vi diskuterer det på.
Det burde jeg måske også have gjort i forbindelse med diskussionen om asyl, for det er meget oplagt at give det spørgsmål en EU-dimension.
Jeg tror, det er vigtigt at sige, at engagementet kommer, fordi vi viser engagement.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2007-11-29:
Tak hr. formand.
Jamen sagen er jo, at vi nu lige har haft et folketingsvalg, hvor vi desværre stort set ikke diskuterede EU, og det på trods af at der lige rundt om hjørnet venter en helt ny reformtraktat, der skal lave om på spillereglerne i EU.
Der kan vi nemlig til gengæld se, at EU-debatten springer ud i fuldt flor, og der diskuterer vi i den grad EU.
Vi kan også på de undersøgelser, der er lavet over, hvilke befolkninger der ved mest om EU-forhold, se, at den danske befolkning er et meget vidende og meget oplyst folk, hvad angår EU-spørgsmål.
Spørgsmålet er jo i virkeligheden, om det netop ikke skyldes, at vi har haft en række folkeafstemninger.
Det er fuldstændig rigtigt, at vi ikke har haft afstemning om alle traktater, men typisk har der som udgangspunkt været folkeafstemninger om store EU-traktater, og derfor er konklusionen vel vil jeg sige til fru Margrethe Vestager - at den historiske erfaring viser os, at der, hvor befolkningen engagerer sig i EU-spørgsmål, er der, hvor der er folkeafstemninger.
Og det kan vel tale for, at man sådan i en demokratisk ånd og ud fra et folkeligt engagement også tager en folkeafstemning om reformtraktaten.
Margrethe Vestager (RV), 2007-11-29:
Jo, men det har vi jo forskellige vinkler på, for jeg synes ikke, at man skal afholde en folkeafstemning sådan af pædagogiske grunde, og fordi man gerne vil pædagogisere over for befolkningen og sige: Prøv at høre her, vi tror ikke, at I interesserer jer for det, og derfor laver vi en afstemning, sådan at I er pisket til at sætte jer ind i det.
Det ikke den vinkel, vi har lagt på det.
Tværtimod sagde vi jo meget tidligt, på vores landsmøde, at vi ønsker og håber, at der bliver et folketingsvalg, inden vi skal tage stilling til reformtraktaten enten ved en folkeafstemning - hvilket vi ikke anbefaler - eller ved, at parlamentet tager stilling til det, fordi der så var en mulighed for det.
Og jeg har da haft den oplevelse under kampagnen at blive stillet spørgsmål om EU, men jeg vil medgive, at det har været vanskeligt, og det har også været til stor ærgrelse for os, fordi vi egentlig oplever EU-spørgsmålet som indenrigspolitik og ikke som et afgrænsede spørgsmål for sig, som man skal tage stilling til.
Det er måske en af de ting, som har været ærgerligt i de EU-afstemninger, vi har haft, at de meget hurtigt er blevet et spørgsmål om ja eller nej til EU og i virkeligheden meget lidt et spørgsmål om substansen.
Det er jo en af grundene til, at vi meget håber, at vi kan få en afstemning om forbeholdene hver for sig, sådan at vi faktisk kan diskutere, hvad vi vil inden for forsvarsområdet, at vi kan diskutere, hvad vi vil på området for retslige anliggender, at vi kan diskutere, hvad det egentlig er, der skal være vinklen i forhold til euroen: om vi er villige til at gå med nu, eller om vi snarere skal vente.
For så kan vi måske få en fokuseret diskussion, hvor folk kan tage stilling til indholdet.
Frank Aaen (EL), 2007-11-29:
Sådan bare for at skabe klarhed: Er det ikke sådan, at hvis Det Konservative Folkeparti får sin vilje, så bliver der nye skattelettelser - flest til de allerrigeste, færrest til de lavtlønnede og nul og niks til pensionister og arbejdsløse - akkurat som det har været tilfældet med alle de andre skattelettelser, som Det Konservative Folkeparti har været med til.
Det tror jeg er en konstatering.
Jeg vil bare spørge: Bekymrer det ikke Det Konservative Folkeparti, at det vil øge uligheden i samfundet på den måde, at man deler rigdom ud til dem, der i forvejen har mest?
Det var det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål: Er det ikke korrekt, at hvis Det Konservative Folkeparti får sin vilje, så vil der ske et indgreb i kommunernes økonomi?
Man vil tvinge dem til at skære i budgetterne, fordi Det Konservative Folkeparti mener, at kommunerne bruger for mange penge på velfærd.
Margrethe Vestager (RV), 2007-11-29:
Jamen ordføreren skal have tak for også at resumere det radikale synspunkt, som nemlig er meget klart, at det vil være en stor fordel ikke kun for flygtningene, men også for de europæiske lande, hvis man har en fælles asylpolitik.
Det fremgår meget tydeligt af den debat, vi har haft under valgkampen, hvor store forskelle der er på den måde, vi fortolker den samme flygtningekonvention på.
Derfor kunne Europa på en helt anderledes måde være meget tydeligt til stede både med hensyn til at hjælpe, når flygtninge flygter til nærområder, og med hensyn til dem, der kommer hertil.
Hvad betyder det at stå sammen om det synspunkt for SF's anbefaling, med hensyn til hvilken måde man sender forbeholdene til folkeafstemning på?
Det Radikale Venstre har foreslået, at vi stemmer om forbeholdene et ad gangen, så folk kan tage stilling til hvert forbehold for sig.
Andre har foreslået, at man laver en samlet afstemning om alle forbehold.
Jeg tror også, det vil være meget godt for Folketinget at vide, hvor SF står.
Henriette Kjær (KF), 2007-11-29:
Hr. Kristian Thulesen Dahl er ikke i et konservativt jerngreb, han er frit stillet der, hvor der ikke er forlig med regeringen.
Det tror jeg Dansk Folkepartis selv fint kan forvalte.
Men det, som vi alle sammen skal have for øje, er, at vi skal føre en ansvarlig, bæredygtig politik, og det gælder også for SF, nu hvor de sådan er parate til at indgå i en regering.
De vil gerne kalde sig et regeringsbærende parti, så jeg vil da her sende en hilsen til SF og huske dem på, at det, man foretager sig, skal være ansvarligt.
Villy Søvndal (SF), 2007-11-29:
Nej, det gør vi under ingen omstændigheder.
Den model, regeringen har valgt, er jo, som fru Margrethe Vestager rigtigt beskrev det, at man alligevel ikke vil af med retsforbeholdet.
Man vil erstatte det med en særlig dansk ret, som englænderne og også irerne bruger, til at hoppe ind de steder, hvor man ikke ønsker et samarbejde.
Det er netop om flygtningene, hvor det er vores vurdering, at et fælles europæisk flygtningesamarbejde vil være en klar fordel for flygtningene i Europa.
Så derfor nej
, ligesom da vi diskuterede det sidst.
Vi medvirker ikke til den konstruktion.
Jeg formoder også, at De Radikale står fast på det synspunkt, man havde, da vi sidst diskuterede det, og at De Radikale heller ikke medvirker til at give en dansk regering mulighed for at lave noget, der i hvert fald minder om et dansk flygtningeforbehold.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2007-11-29:
Det, der er det helt afgørende, er ikke, om man skal samarbejde.
Vi skal samarbejde på kryds og tværs over landegrænserne for at bekæmpe international kriminalitet og specielt international terrorisme.
Det, der er det afgørende i EU-diskussionen, er, om det skal ske med flertalsafgørelser, altså om vi skal underlægges en EU-bestemmelse, også på de steder, hvor vi ikke bryder os om det.
Spørgsmålet er, om vi skal bevare vores selvbestemmelsesret og samarbejde med andre ud fra den, eller om vi skal underlægge os flertalsafgørelser i EU.
Det er jo i virkeligheden der, kampen står, når det gælder forbeholdene, og der synes vi altså, at Danmark altid skal være meget varsom med at afgive national suverænitet, altså dansk kompetence.
Vi skal være varsomme med at afgive mere magt til EU, så vi kan stemmes ned på stadig flere områder.
Inger Støjberg (V), 2007-11-29:
Danmark er jo kendt for at tage del i samarbejdet rundtomkring i verden og tage del i løsningen af de opgaver og de problemer, der er rundtomkring i verden, og det står Dansk Folkeparti også langt hen ad vejen bag.
Det har vi jo et fremragende samarbejde om.
Men er det ikke korrekt, at vi har et problem, når det gælder de opgaver, der skal løses humanitært?
Der har vi jo et problem med forsvarsforbeholdet.
Og jeg synes egentlig, at det er lidt besynderligt, at vi godt kan samarbejde med alle mulige andre partnere, men bare lige EU kan vi ikke samarbejde med i det her tilfælde.
Kunne man ikke forestille sig, at Dansk Folkeparti i det mindste ville kigge på det forbehold?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2007-11-29:
Jeg synes, diskussionen ofte er sat sådan lidt kunstigt op.
Det er jo ikke rigtigt.
Vi kan jo engagere os i et væld af konflikter i uroområder under dansk flag; der kan vi jo komme af sted.
Altså, det er jo ikke et spørgsmål om, hvorvidt vi kan yde bistand og hjælpe.
Det kan vi jo gøre de steder, hvor vi selv beslutter det, vi har jo retten til at vælge her i Folketinget, at vi skal engagere os i konflikter rundt i hele verden.
Men det afgørende er bare: Skal vi kunne underlægges en EU-indsats under EU-flag?
Det er bare det, diskussionen står om, og derfor synes jeg somme tider, det bliver trukket for hårdt op med hensyn til, hvad vi egentlig har af muligheder fra dansk side.
Det sådan mere principielle spørgsmål er, at man ønsker, at forsvarsdimensionen i EU skal udbygges.
Og der har vi en anden frygt, og den er jo, at man vil udbygge en EU-forsvarsidentitet, som på visse punkter vil adskille sig fra det gode samarbejde, som vi ellers har over Atlanten med vores amerikanske allierede.