Line Barfod (EL), 2008-12-09:
Det er jo en meget, meget alvorlig sag, som det her lovforslag handler om.
Ved samtlige af de folkeafstemninger, der har været i Danmark helt fra den første i 1972, har man lovet borgerne i Danmark, at EF, som det hed dengang, og senere EU ikke kunne blande sig i forholdene på arbejdsmarkedet.
Som der stod i store annoncer, indrykket i fællesskab af LO og arbejdsgiverne: Nødderne knækker vi selv.
Men der er så kommet en række afgørelser fra EF-Domstolen i løbet af det sidste år, som tilsidesætter det, og som understreger, at EF-Domstolen mener, at det er EF-Domstolen, der skal knække nødderne, og ikke organisationerne på det danske arbejdsmarked.
Som den danske regering skrev i sit indlæg til Domstolen, er det selve fundamentet i det danske samfund, som er på spil i det her spørgsmål.
Det er jo EF-Domstolen, der er gået ind og har sagt, at det er dem, der bestemmer, og som har sagt, at konfliktretten skal indskrænkes.
Det er dem, der er årsag til, at man indskrænker fagbevægelsens muligheder for at konflikte for at sikre, at de, der kommer hertil fra andre lande, bliver sikret at kunne arbejde på lige vilkår.
Den danske fagbevægelse har meldt klart ud, at man ikke har spor imod, at der kommer arbejdere fra andre lande, men de skal arbejde her på lige vilkår.
Det er afgørende, hvis vi skal sikre de løn- og arbejdsvilkår, som det har taget fagbevægelsen mange, mange år at få kæmpet igennem i Danmark.
Men med de afgørelser, der er kommet fra EF-Domstolen, sker der indskrænkninger i den konfliktret og dermed i muligheden for at sikre, at det er på lige vilkår, man arbejder i Danmark.
Der har været nedsat et udvalg, som skulle arbejde med, hvad man skulle gøre, og udvalget er nået frem til et lovforslag, som det ser ud til et flertal i Folketinget vil vedtage.
Det er et lovforslag, der cementerer EF-Domstolens afgørelse og giver den medhold i, at vi i Danmark fremover skal operere med A- og B-overenskomster, og at der fremover vil være lovfæstet ret til at behandle udenlandske arbejdere og danske arbejde forskelligt.
Hvis man skal prøve at finde et eller andet fornuftigt argument for, at både den danske fagbevægelse, Socialdemokraterne og SF støtter det her forslag, hvor man indskrænker konfliktretten og begynder at operere med A- og B-overenskomster, er det eneste fornuftige argument, jeg har hørt indtil nu, at man så undgår erstatningsansvar for fagbevægelsen.
Det er selvfølgelig prisværdigt, men jeg synes, at det er en høj pris at betale.
Den eneste sikre løsning er at arbejde for at finde en løsning på EU-plan.
Jeg håber, at både ministeren og ordførerne for de partier, der stemmer ja, vil komme op og argumentere og fortælle, om der findes andre argumenter, fornuftige argumenter, end det at undgå et erstatningsansvar.
I Sverige har man samme problem, og i Sverige har man også haft et udvalg til at sidde og kigge på det.
Vi synes, at det er fornuftigt at se, hvilke løsningsforslag man når frem til i Sverige, og se, om der er noget, vi kunne bruge i det danske forslag, før vi tager endelig stilling.
Derfor skal forslaget også tilbage i udvalget mellem anden og tredje behandling.
Men som sagt er den eneste langsigtede løsning en på EU-plan, og jeg håber, at der vil komme nogen op og forklare, hvorfor man går ind for det her forslag nu.