Karen J. Klint (S), 2014-04-25:
Tak for det.
Jeg kan da så også glad sige, at der også er en, som har arbejdet som student her på Christiansborg, som er med på listen, så det er ikke kun facebookvenner, det er faktisk også tidligere ansatte på Christiansborg.
Et nyt statsborgerskab er nemlig ikke noget, man trækker i en automat.
Det er noget, man skal gøre sig fortjent til, opfylde en række betingelser for og nogle af dem endda igennem flere år, bestå nogle prøver osv. Alle mennesker er forskellige og unikke, og på dagens liste er der borgere i alle aldre og med helt forskellig baggrund.
Nogle er kommet helt frivilligt til Danmark, ramt af kærligheden til en anden person, hvorfor de forlader eget fædreland og stifter familie her hos os – rigtig dejligt.
Nogle er som små kommet hertil sammen med deres forældre, andre er født her, og for alle disse unge er det helt naturligt at være dansker.
De vil derfor også være det fuldt ud og få de sidste rettigheder, der følger med statsborgerskabet.
Nogle, der tidligere har stået på et lovforslag om indfødsret, har haft succes med en af de sidste rettigheder, nemlig at blive valgt til Folketinget.
Så det kan føre vidt at få sit statsborgerskab.
Det gør en forskel i hverdagen, den er måske ikke synlig for alle, men den er der.
Det giver muligheder, mere lige ret, men også mere tryghed.
Trygheden er en vigtig faktor for mange, der søger statsborgerskab, ikke mindst blandt dem, der ikke er her frivilligt.
Her tænker jeg på de mange krigsofre, der må flygte, bo i flygtningelejre og i det hele taget har haft et forfærdeligt liv som baggrund for deres flugt.
Jeg ved godt, det ikke typisk er dem, der tales om, når vi fejer tildeling af statsborgerskabet, men det vil jeg tillade mig at gøre i dag, da verden fortsat er fyldt med krig, borgerkrig og etnisk og religiøs forfølgelse.
Når vi læser bilag i Indfødsretsudvalget, hvor vi kan give dispensation fra nogle af kravene til opnåelse af statsborgerskab, får vi indblik i menneskers skæbner – mennesker, som jeg er fuld af dyb beundring over for.
At de overhovedet har overlevet de overgreb, nød og pinsler, de har været igennem, kalder på respekt.
At de som en konsekvens af den tortur og de pinsler, de har været igennem, har mistet nogle kompetencer og derfor ikke kan bestå nogle prøver, synes jeg er meget forståeligt.
Rigtig mange har været udsat for tortur og lidelse og lider derfor af ptsd – det tror jeg de vil fleste ved.
Men et par eksempler på, hvad der ligger bag sådanne begreber kan godt tåle at blive sagt her på talerstolen.
Vi læser om skæbner, der har fået ødelagt deres liv og er blevet invalideret efter mishandlinger, der overstiger selv den ondeste fantasi.
Nogle sultes næsten til døden, tortureres bestialsk, hænges op, tæskes med geværkolber med kraniebrud og brækkede lemmer til følge – kvæstelser, de end ikke modtager behandling for efterfølgende.
Nogle er udsat for fiktive likvideringer og for at se og høre slægtninge tortureres.
Andre er voldtaget som straf for ikke at oplyse ægtefællens opholdssted.
Vi har også en sag, hvor en person, der ud over sådan tortur også har stået i timevis i afføring til halsen.
Nogle har været udsat for sådanne behandlinger i årevis.
Der er ikke noget at sige til, at de er kvæstede, og at de har pådraget sig nogle handicap gennem tortur, som har invalideret dem.
De fortjener tryghed gennem et nyt statsborgerskab.
Fra socialdemokratisk side skal der lyde et hjerteligt tillykke til alle på dagens lovforslag, uanset den baggrund de er kommet til landet på.
Vi støtter derfor lovforslaget.