Lars Barfoed (KF), 2010-11-23:
Jeg skal ikke sige så meget nu, for jeg havde jo lejlighed til for nogle timer siden, da debatten startede, at komme med mit indlæg, men bare komme med et par enkelte betragtninger her ved debattens afslutning.
Meget af debatten har jo handlet om den såkaldte racismeparagraf, § 266 b, i straffeloven.
Jeg må sige, at jeg for mit vedkommende undrer mig over, at der er væsentlige grupper her i Folketinget, som har den opfattelse, at det nu skal være tilladt offentligt eller med forsæt til udbredelse i en videre kreds at fremsætte udtalelser eller andre meddelelser, med hvilken en gruppe af personer trues, forhånes eller nedværdiges på grund af deres race, hudfarve, nationale eller etniske oprindelse, tro eller seksuelle orientering, for det er jo det, der ville blive tilladt, hvis det var sådan, at man ophævede racismeparagraffen.
Jeg undrer mig bare i mit stille sind over det synspunkt.
Det er jo i virkeligheden dybest set også et spørgsmål om at beskytte de pågældende gruppers personlige frihed at vi har den bestemmelse.
Dertil kommer så, som flere også har været inde på, at vi slet ikke kan afskaffe den, medmindre vi ikke længere vil opfylde FN's racediskriminationskonvention.
Der er også en EU-rammeafgørelse, der gør, at vi simpelt hen ikke kan ophæve bestemmelsen.
Så dels er det en udmærket bestemmelse at have til beskyttelse af disse grupper, dels er det også sådan, at vi internationalt er forpligtet til at opretholde bestemmelsen, sådan som den er formuleret i dag.
Hr. Simon Emil Ammitzbøll havde en interessant betragtning, som jeg ikke har hørt før, nemlig at racismeparagraffen, som den jo populært kaldes, skulle have en social skævhed, fordi man måtte forstå, at hr. Simon Emil Ammitzbøll har den opfattelse, at de kloge og de smarte er i stand til at formulere sig sådan, så de undgår at blive dømt efter den, mens det er dem, som ikke er helt så kloge og smarte, som så bliver fanget af den.
Nu skal jeg ikke nævne nogen navne, men når jeg ser tilbage på, hvem der er blevet dømt for overtrædelse af racismeparagraffen igennem årene, så synes jeg nu ikke, man kan sige, at det er folk, som ikke er kloge og smarte.
Der er såmænd mange kloge og smarte folk, der er blevet dømt efter den bestemmelse.
Der er i øvrigt i de sidste 6 år 22 personer, der er blevet dømt efter bestemmelsen.
En lille detalje, som jeg sådan set er enig med hr. Simon Emil Ammitzbøll i, er, at det er lidt underligt, at man ikke længere må have lov til at købe og læse, i hvert fald købe og sælge originalversionen af Tintin i Congo.
Nu forstår jeg, at det eksemplar, som hr. Simon Emil Ammitzbøll har med, ikke er den originale version af Tintin i Congo, den ville jeg ellers gerne have haft lejlighed til at læse, men betragtningen er udmærket i øvrigt.
Flere var også inde på blasfemiparagraffen, det var hr. Simon Emil Ammitzbøll, det var fru Karen Hækkerup, med reference til, at Straffelovrådet skal se på sagen – det nævnte jeg også i mit indlæg – og det er rigtigt, men Straffelovrådet har simpelt hen været bebyrdet med rigtig mange opgaver.
Jeg havde faktisk lejlighed til i går at drøfte arbejdsprogrammet for Straffelovrådet med medlemmerne af rådet, og de har mange meget omfattende opgaver, som vi sådan set har været med til at pålægge dem, men jeg tror snart, at de når frem til blasfemibestemmelsen.
Så sagde hr. Jesper Langballe, at man med § 266 b straffer holdninger, ikke handlinger.
Det er ytringen, der straffes for.
Så kan man diskutere, hvad en ytring nærmest kan kategoriseres som.
Jeg vil nu mene, at en ytring er en slags handling, men det er i hvert fald en ytring, der straffes for i bestemmelsen.
Jeg er enig i meget af det, hr. Jesper Langballe sagde om hele forløbet i forbindelse med tegningesagen i Jyllands-Posten.
Det er jo et godt eksempel på, og det er vi meget enige om, at der er dem, der vil knægte vores ytringsfrihed.
Der er dem, der mener, at vi i dette land ikke skal have den ytringsfrihed, som vi gerne vil have, og derfor er det vigtigt, at vi står vagt om ytringsfriheden.
For der så vi jo, hvilke angreb og trusler der blev rettet mod Danmark, fordi en avis altså havde tilladt sig at benytte sig af sin redaktionelle frihed.
Jeg vil sige, at når hr. Jesper Langballe kritiserer både Uffe Ellemann-Jensen, og jeg tror det var Bent Melchior, for at kritisere tegningerne, så er det jo også deres gode ret ikke at bryde sig om tegningerne.
Man kan jo godt gå ind for ytringsfrihed og samtidig synes, at man ikke kan lide tegningerne.
Der er jo ikke noget modsigende i det.
Ligesom man kan have ytringsfrihed til at tegne tegningerne eller godt kunne lide tegningerne, så kan man jo også bruge sin ytringsfrihed til at sige, at man ikke bryder sig om tegningerne, men samtidig sige, at andre selvfølgelig har ret til at trykke dem.
Jeg tror, at det var sådan – uden at jeg i øvrigt skal tale på deres vegne – Uffe Ellemann-Jensen og Bent Melchior havde tænkt det.
Men jeg skal ikke føje yderligere til.
Jeg tror, at jeg sagde rigeligt i starten af debatten.
Så det var, hvad jeg havde af kommentarer til dagens debat, som jeg som sagt synes har været rigtig god.