Elisabeth Geday (RV), 2007-01-11:
Jeg vil starte med at sige, at Det Radikale Venstre selvfølgelig stemmer for lovforslaget, da det er en del af velfærdsaftalen, som Det Radikale Venstre sammen med regeringen og Dansk Folkeparti og Socialdemokraterne står bag.
Det her er jo som sagt en del af velfærdsaftalen, og derfor er der også sådan et aftaleforløb, som Socialdemokraterne også fremførte i deres ordførertale, både ting, man er glad for, og ting, man er knap så glad for.
Men altså, samlet set må vi jo også sige, at vi var glade, da vi gik fra de velfærdsforhandlinger, ellers havde vi jo ikke lagt stemmer til dem.
Jeg synes nu, at jeg alligevel vil fremhæve nogle ting både på den ene og på den anden side i det her lovforslag.
Til de søde bolsjer hører bl.a. fremrykningen af aktiveringen.
Vi synes, at det er godt, at man nu beder ledige om at blive aktiveret efter 9 måneders ledighed mod i dag 1 år.
Vi havde sågar også gerne været med til at fremrykke det yderligere til efter 6 måneder, men vi tror samlet set at det vil have en stor effekt på udbuddet af arbejdskraft, at man nu får sat folk i gang med den nødvendige efteruddannelse eller praktik allerede efter 9 måneder mod i dag 12 måneder.
Vi er også glade for, at mulighederne for at sætte jobrotation i gang er blevet forenklet, så virksomhederne nu ikke længere skal ud og søge for hver enkelt medarbejder, men kan gøre det for hver enkelt virksomhed.
Vi er rigtig glade for, at a-kasserne har fået en styrket rolle, når det gælder jobformidling, så de ikke kun skal interessere sig for, om folk står til rådighed eller ej, men rent faktisk også kan hjælpe folk i gang med at finde en plads på arbejdsmarkedet, altså, at de ikke som udgangspunkt skal mistro deres medlemmer, men i virkeligheden give dem den styrke og opbakning, der skal til for at finde fodfæste på arbejdsmarkedet igen.
Til de sure bolsjer hører bl.a. det her ugentlige klik på Jobnet, som de ledige fra oktober næste år skal til at foretage for at bekræfte, at de stadig væk er til rådighed for arbejdsmarkedet.
Det er altså ikke Det Radikale Venstres kop te, at man nu pr. automatik én gang om ugen skal ind og klikke på en hjemmeside.
Vi tror ikke, at det vil have nogen særlig effekt på, om folk gør mere eller mindre for at komme i job, og vi bryder os ikke om den form for automatisk bureaukratisering.
Jeg er også nødt til at sige, at det piner os en hel del, at Kommunernes Landsforening er så negative over for lovforslaget, som de er i deres høringssvar, og peger på, at det stik imod hensigten betyder mere bureaukratisering og mere komplicerede sagsgange.
Vi havde håbet, at man kunne være kommet langt længere med en forenkling af beskæftigelsessystemet, og jeg tror, at vi må se i øjnene, at der ikke går ret lang tid – heller ikke i lyset af de tilkendegivelser, beskæftigelsesministeren kom med efter kulegravningen af kontanthjælpsloftet – før vi igen er nødt til at mødes i forligskredsen og prøve at finde ud af, hvordan vi kan forenkle en række af de her arbejdsmarkedssystemer, som vi har; det gælder såvel for dagpengesystemet som for kontanthjælpssystemet.
Endelig må jeg også sige, at vi altså gerne havde været lidt mere ambitiøse end det, velfærdsaftalen lægger op til.
Vi havde bl.a. gerne set en egentlig modernisering af overførslerne som en del af velfærdsaftalen.
Det er historisk lavt.
Vi ved, at økonomerne siger til os, at vi får omkring 13.000 ekstra ud i arbejdsstyrken ved hjælp af de initiativer, som vi nu præsenterer, altså på kort sigt.
Derfor vil jeg altså gerne opfordre regeringen til at overveje at indkalde forligspartierne bag velfærdsaftalen til fornyede forhandlinger, hvor man bl.a. kunne overveje en modernisering af overførselsindkomstsystemet i stil med i hvert fald nogle af de tanker, som Det Konservative Folkeparti gør sig.
Vi peger bl.a. på, at man kan gå ind og hæve dagpengene de første 3 måneder, mens folk er på ledighed; at man kan lempe ægtefælleafhængigheden i kontanthjælpssystemet og til gengæld gøre længden af dagpengeperioden afhængig af risikoen for langtidsledighed.
I en periode med 4 pct ledighed synes vi ikke det ville være urimeligt at afkorte dagpengeperioden til 2½ år.
Så kunne vi, hvis ledigheden stiger, forlænge dagpengeperioden igen.
Med de her ord vil vi selvfølgelig med tilfredshed lægge stemmer til L 105.