Henning Hyllested (EL), 2016-02-25:
Det er jo rigtigt, at den socialdemokratiske ordfører indledte med at gennemgå lovforslaget på fornemste vis, så det slipper jeg så også ligesom andre ordførere for, og det er kun dejligt.
Jeg kan så også bare konstatere, at lovforslaget indeholder en række forbedringer på forskellige områder, som vi også kan tilslutte os, herunder at vi synes, at det er ret fornuftigt, at der sker en afklaring af, hvem der hænger på regningen, hvis man skal have fjernet et vrag eller skal have bugseret noget på den ene eller på den anden måde, og det er jo det, der sker.
Bugserfirmaet skal jo egentlig bare sikre sig, at den, der bestiller en vragfjernelse, en bugsering – hvad ved jeg, det vil f.eks. typisk være et skib, der er gået på grund – rent faktisk har pengene til at få det gjort.
Hvis de ikke har det, må de jo lade være.
Det er vel egentlig det, det går ud på.
Så man behøver vel egentlig ikke at få en ekstraregning ud af det.
Man skal jo undersøge forholdene og ikke bare bugsere ud i den blå luft.
Men der er en række forbedringer på en række områder.
Det eneste, vi sætter spørgsmålstegn ved, er autorisationen af private klassifikationsselskaber til dykkerudstyr.
Den er vi ikke så begejstret for.
Indtil nu har det ligget i Søfartsstyrelsens regi, og der synes vi egentlig det ligger meget godt.
Det er jo vores almindelige politik ikke at være vældig begejstrede for privatiseringer af den slags ting, som er en myndighedsopgave, så det synes vi er en dårlig idé, og det kunne vi godt finde på at stille et ændringsforslag om.
Det får os nu ikke til i sidste ende at stemme imod lovforslaget.
Det indeholder nemlig en hel række forbedringer.
Specielt glædelig, synes jeg – også ud fra min personlige historie osv. – er selvfølgelig den der sikring af søfarendes økonomiske stilling ved misligholdelse af ansættelsesforholdene fra redernes side, som nu optræder, og som er sket i forlængelse af de ændringer, der er sket af MLC, konventionen om søfarendes arbejdsforhold.
Det var noget, der blev besluttet tilbage i 2014, og det skal være besluttet her i dette Ting senest i juli i år og indføres i dansk lov den 1. januar 2017.
Så det er også ved at være i sidste øjeblik, men det er jo godt nok.
Det, vi glæder os over i Enhedslisten, er selvfølgelig, at der her også er tale om en international aftale, altså en aftale, som er indgået mellem rederne og de søfarendes organisationer på internationalt plan, og at der sker en udvidelse af kravene om økonomisk sikkerhed.
For nuværende er det jo sådan, at søfolk i det store hele kun er dækket på deres hjemrejse, ganske vist med underhold, men forslaget udvider det til, at nu skal de som sømænd have dækket alle grundlæggende behov, indtil de rent faktisk er kommet hjem, hvis de er blevet agterudsejlet, om jeg så må sige.
Det gælder altså også løn og vederlag 4 måneder tilbage, løn under sygdom, kompensation ved opsigelse eller afbrydelse af arbejdsforhold, pension og feriegodtgørelse.
Det er alt sammen rigtig, rigtig godt.
Der var ikke bare tale om underbetalte søfolk; der var tale om søfolk, der ikke havde fået løn i halve og hele år.
Der forestiller jeg mig i hvert fald at med det, der sker nu, så har man som ansvarlig havnearbejder, der godt vil sætte ind for at hjælpe nogle søfolk, nu også en konvention og lovgivning at henvise til og til at hjælpe sig.
For det var godt nok vanskeligt at få pengene ud af rederne indimellem.
Men utallige er også de aluminiumskufferter, jeg har set slæbt til havnene, med hundredetusinde af dollars i, for det var det, man skyldte søfolkene om bord, og det var lige fra skibsfører til yngste messedreng.
Så på den måde synes vi også, at det her er et rigtig godt lovforslag.
Men det har også sammenhæng med en svag faglig organisering rundtomkring.
Jeg må sige, at jeg, når jeg nu har lejligheden til at gøre det, ikke kan undlade at gøre opmærksom på den skammelige DIS-lov, som jo stadig væk eksisterer, især § 10, stk. 2 og 3, og særlig stk. 2, som giver en manglende mulighed for danske faglige organisationer til at organisere og dermed også repræsentere søfolk om bord på de skibe.
Jeg vil henvise til, at ILO gang på gang har udtalt sin kritik af det her, senest i 2014 i meget skarpe vendinger i en rapport, hvor de forlangte, at nu skulle der altså leveres, at nu skulle Danmark svare på, om man havde tænkt sig at opfylde det her, senest i december 2014.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge erhvervsministeren, om der er sket noget på det punkt.