runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mikkel Dencker (DF), 2007-05-24:
Det glæder mig, at skatteministeren havde mod og mandshjerte til at komme op og forsvare sit lovforslag.
Der er ikke nogle af de øvrige partiers ordførere, som stemmer for, som havde det.
Hr. Kim Christiansen fra mit eget parti hviskede mig lige et ekstra spørgsmål i øret, som jeg lige vil stille til skatteministeren ved denne lejlighed.
Det drejer sig om, om det kun er forfattere, eller om det også er musikere, som oppebærer biblioteksafgift, ved at deres cd’er bliver udlånt fra offentlige biblioteker.
SF skriver i betænkningen her, at de godt kunne have tænkt sig, at man havde lavet den her støtte til forfatterne på en anden måde, end det er gjort her.
Så vil jeg da bare spørge SF, hvorfor man så ikke har benyttet sig af, at man for en gangs skyld har været tungen på vægtskålen til at få gjort noget ved det, men bare bevidstløst stemmer for her.
Kristian Jensen (V), 2007-05-24:
Hvis man læser lovforslaget, så er hr. Mikkel Denckers spørgsmål egentlig besvaret der.
Der står nemlig, at det er et spørgsmål om fjernelse af arbejdsmarkedsbidraget for forfattere med fleres indtægter fra biblioteksafgifter.
Og dermed er det et spørgsmål om, at man fjerner arbejdsmarkedsbidraget i forbindelse med biblioteksafgifter, uanset om det er forfattere, eller det er andre, der modtager biblioteksafgifter.
Jeg vil overlade det til andre at svare på SF’s vegne.
Hermed sluttede forhandlingen.
Lovforslaget overgik derefter til tredje behandling.
Afstemning
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2007-05-24:
Nu er det jo en kendt sag, at ligestillingsministeren ikke er interesseret i at lave lovgivning på ligestillingsområdet.
Men jeg er simpelt hen nødt til at spørge, hvad ministeren har tænkt sig at gøre, når det nu viser sig, at heller ikke charteret bevirker, at der kommer mærkbart flere kvinder i ledelse.
For i de år, hvor regeringen har siddet, og såmænd også før, er der jo ikke sket nogen positiv udvikling på det her område. Jeg vil sige, at det ikke kun udgør et økonomisk problem for virksomhederne.
Må ministeren ikke erkende, at det er rigtigt, at det også udgør et demokratisk problem, i og med at der er mange ting i denne verden, der også bestemmes af erhvervslivet, og når det kun er mænd, der sidder i toppen af erhvervslivet, så bliver det også mænd, der bestemmer?
Hvad vil ministeren gøre om 3 år, når det har vist sig, at charteret ikke virker efter hensigten?
Eva Kjer Hansen (V), 2007-05-24:
Jeg synes, jeg på bedste vis har skitseret, hvor problematisk det er med sådan et firkantet måltal, sådan en kvoteordning, som fru Pernille Vigsø Bagge er inde på, for den vil nogle steder ikke være ambitiøs nok, og andre steder vil den være næsten urealistisk at nå.
Derfor vil jeg hellere, at det er den enkelte virksomhed, der forholder sig til, hvad der kan lade sig gøre.
Jeg tror simpelt hen også på, at det giver en mere holdbar løsning, og det er en meget, meget bedre måde for kvinderne at nå til tops på i virksomhedens ledelse.
Mette Frederiksen (S), 2007-05-24:
Det er jo herligt, at vi har en minister på en del af børneområdet, der altid tager ordet, når vi har debat i Folketinget.
Det kunne være, at familieog forbrugerministeren skulle tage ved lære af socialministerens gode praksis, for vi skal selvfølgelig have debatten om væsentlige politiske spørgsmål her i Folketinget.
Hvad angår praksisfeltets tilbagemeldinger om bisidderfunktionen, har jeg i hvert fald hæftet mig ved, at Børns Vilkår meget klart har sagt, at de i lighed med os synes, at bisidderen selvfølgelig skal være 18 år.
Jeg er jo uenig med socialministeren, når socialministeren lægger op til, at barnet eller den unge skal kunne tage en ven med, og at det blot skal være en person, som barnet eller den unge føler sig tryg ved.
Vi skal huske, at de her sager ofte er sager, hvor barnet skal anbringes uden for hjemmet.
Det kan være børn og unge, der er ude i voldsom kriminalitet, mistrives og har store problemer, og der er det altså ikke først og fremmest en god ven, der er behov for, men et voksent menneske, der kan være med til at vejlede og fungere som en stærk person for barnet i den pågældende situation.
Eva Kjer Hansen (V), 2007-05-24:
Der er rigtig megen fokus på kvinder og ledelse i de her år, og der er megen interesse for at debattere det.
Derfor har vi jo også taget en masse initiativer og udviklet forskellige redskaber.
Vi har netværk kørende, der er mentorordninger og nu som noget nyt charteret, der kan være med til at få virksomhederne til at forholde sig til, hvad det er for måltal og målsætninger, de vil sætte op.
Så jeg er faktisk fortrøstningsfuld.
Bjørn Medom Nielsen (S), 2007-05-24:
Vi har under førstebehandlingen diskuteret, hvad de 120 ikke får ved ikke at få et dansk statsborgerskab.
Vi stillede en række spørgsmål, og der kan være nogle diskussioner om uddannelse og pensionsordninger og om rettigheder og muligheder for at købe fast ejendom.
Det er nu ikke så vigtigt, for det, der er den alvorligste forskel på at have dansk statsborgerskab og ikke have det, er præcis de grundlovssikrede rettigheder, som man opnår, herunder stemmeretten.
Denne kan de ikke få, før de ved en lovgivning kommer med til næste år.
Hvis nu statsministeren skulle få flimmer og udskrive valg i den her tid, vil de ikke have mulighed for at stemme.
Det samme gælder værnepligten, som man jo siger ja til, hvor de her mennesker har sagt ja til at ville gå ind på de pligter, der er i vores samfund.
Men det vigtigste argument for, at de ændringsforslag, som vi skal stemme om lige om lidt, bør nyde fremme, er, at i et af svarene, som integrationsministeren har givet udvalget, står der, at de 120 personer, vi her taler om, hovedsagelig er nogle, der har fået genoptaget behandlingen af deres ansøgning efter et tidligere forsøg på at blive dansk statsborger.
Det vil sige, at de ikke i perioden har kunnet opnå at bestå prøver og lignende.
Det har de gjort gang på gang, og nu står de i den situation, at de må erkende, at nu er det ikke prøverne, men systemet, der står i vejen for dem.
Anstændigvis bliver vi altså nødt til at få de her 120 med på listen.
Eva Kjer Hansen (V), 2007-05-24:
Jeg skal takke for opbakningen til lovforslaget og også til de stillede ændringsforslag – vi har jo haft nogle gode drøftelser i den anledning – og så blot begrunde, hvorfor jeg ikke synes, at det er en god idé at løfte aldersgrænsen fra de 15 år til de 18 år.
Jeg synes, at det helt afgørende er, at man kan vælge en person, som man har tillid til, som man går godt i spænd med, og her er det ikke så afgørende, om vedkommende er 15 eller 18 år.
Det, der skal vægtes, er, at det er en, der kan være en god støtte i den situation.
Når 15-års-alderen er valgt, er det, fordi det er fra den alder, vedkommende kan stilles til ansvar efter straffelovens § 152, hvis tavshedspligten brydes.
Man kan se, at det mange gange er en ven, de gerne vil have med som støtteperson.
Nu følger vi lovgivningen og ser, hvordan det udvikler sig, og samler erfaringerne op.
Der er jo indsat den revisionsbestemmelse, som fru Mette Frederiksen også omtalte.
Mette Gjerskov (S), 2007-05-24:
Lad os lige slå fast en gang for alle: Det er ikke et så sjældent særsyn, at man efter en betænkningsafgivelse konstaterer, at det politiske landskab ser anderledes ud.
Det kunne have været rart, hvis Venstres og De Konservatives ordførere havde været der, da vi afgav betænkning i udvalget,
så ville de måske have været bedre orienteret om, hvad vi sagde i forbindelse med betænkningsafgivelsen.
Jeg synes også, at det er meget vigtigt, at jeg faktisk ved flere lejligheder har talt direkte med Venstres ordfører og ved flere lejligheder gjort Venstres ordfører det klart i meget utvetydige vendinger, at vi i Socialdemokratiet ville gøre vores stilling op i salen, når vi ikke kunne få noget bindende svar fra regeringen, inden vi gik i salen.
Jeg har sagt det meget klart i telefonen.
Jeg har sagt det direkte så sent som i går på et møde og så sent som i aftes kl. 21 i telefonen til Venstres ordfører.
Jeg har meget svært ved at se, hvordan hun kan være overrasket.
Jeg må altså stille mig fuldstændig uforstående over for, at der skulle være tale om, at Socialdemokraterne ikke går helhjertet ind for EU.
Vi går fuldstændig ind for EU.
Vi siger, at vi gerne vil have en obligatorisk mærkningsordning, som ikke overtræder EU-reglerne.
Vi mener, at der er masser af muligheder for at få det igennem.
Det, jeg bare ikke kan forstå, er, hvorfor vi skal stå her og skændes om det.
Hvorfor kan Venstre ikke bruge nogen kræfter på at få den her mærkningsordning igennem?
Det er jo en mærkningsordning, som ministeren selv har foreslået.
Det er Venstres egen mærkningsordning.
Det er Venstres eget mærke.
Hvorfor bruger Venstre ikke nogle kræfter på at få det igennem i EU i stedet for at stå her og skændes?
Jeg synes, det er gudsjammerlig spild af tid.
Tina Nedergaard (V), 2007-05-24:
Jeg skal lige korrigere mig selv.
Det er selvfølgelig grønt, som Socialdemokraterne agter at stemme i dag.
Situationen er jo fortsat den, at regeringen har tilkendegivet, at man ønsker at arbejde for fælles løsninger på hele det her fødevareområde, på hele mærkningsområdet.
Det er bl.a. derfor, vi er med i EU, og det er jo bl.a. også derfor, at Socialdemokraterne historisk set har gået ind for det tætte samarbejde i EU og har respekteret de aftaler, man har indgået, nemlig at forbrugerbeskyttelse er afgørende i alle lande, at dyrebeskyttelse er afgørende i alle lande, at miljøforbedrende foranstaltninger er afgørende i alle lande osv. osv.
Det er derfor, vi er med i EU.
Det, der er særlig bekymrende her, er, at Socialdemokraterne sår grundlæggende tvivl om, hvorvidt Socialdemokraterne i opposition, men jo endnu værre såfremt de skulle komme i regering, vil arbejde på grænsen og over grænsen for de fælles spilleregler, som er i EU.
Det er dybt bekymrende og en kursændring, som har meget stor og vidtgående betydning for det danske samfund, men jo forhåbentlig også for Socialdemokraterne.
Inger Beinov Støjberg (V), 2007-05-24:
Nu hørte jeg jo fru Mette Gjerskov sige, at betænkningen klokkeklart siger, at man vil have en nordisk løsning og sådan nogle ting.
Det, jeg synes, det kunne være meget, meget interessant at spørge fru Mette Gjerskov om, er sådan lidt mere principielt: Kan man i fremtiden regne med, at når Socialdemokraterne afgiver et betænkningsbidrag til et beslutningsforslag, et lovforslag, er det faktisk også det, man står ved efterfølgende?
Man har jo afgivet et betænkningsbidrag her, hvori man siger, at man hverken vil stemme for eller imod.
Det ændrer man så lige med et snuptag i dag.
Det synes jeg simpelt hen ikke tæller til gunst for Socialdemokraterne.
Birgitte Josefsen (V), 2007-05-24:
På det sidste møde i Europaudvalget på Christiansborg gav Socialdemokratiet for åbent tæppe udtryk for vigtigheden af en stærk forbrugerpolitik i EU: et stærkt, fælles fodslag.
Jeg vil gerne spørge fru Mette Gjerskov: Hvordan hænger det sammen med de holdninger, som Socialdemokratiet giver udtryk for i dag?
Jeg betragter det, der er til debat her i dag, sammenholdt med det, der foregik på europaudvalgsmødet, som et udtryk for, at Socialdemokratiet er fuldstændig bedøvende ligeglad med EU-samarbejdet.
Jeg synes, det er ret bekymrende, at man sidder under et europaudvalgsmøde og giver udtryk for, at nu skal vi simpelt hen have fælles fodslag, nu skal vi arbejde for en stærk forbrugerpolitik i EU-regi, og så står man her i Folketingssalen og trækker i fuldstændig den modsatte retning.
Jeg må tage det som udtryk for, at vi i fremtiden ikke kan regne med, at Socialdemokratiet er et EU-troværdigt parti.
Mette Gjerskov (S), 2007-05-24:
Man skal tage det, der står i betænkningen, og det, jeg siger, til troende.
Det må være sådan, det er.
Det er jo derfor, vi har debatter i Folketingssalen.
Man kan roligt og trygt regne med, at når jeg siger noget, så mener jeg det.
Det er meget enkelt.
Vi vil vældig, vældig gerne have en stærk forbrugerpolitik i Europa.
Vi vil have et Europa, som er til for forbrugernes skyld og ikke kun for virksomhedernes skyld.
Det er det, vi gerne vil med Europa, og vi bakker fuldt og helt op om Europa.
Jeg tror ikke, at jeg kan sige det særlig meget tydeligere, end jeg har gjort i dag.
Vi mener også, at vores ernæringsmærke her, ministerens ernæringsmærke, som vi gerne vil have indført, kan stille os stærkt i Europa.
Hvis vi kan indføre det i Danmark og få det til at virke, står vi jo stærkt i Europa i forhold til at forklare, hvordan det kan gøres, og vi kan gå foran.
Birgitte Josefsen (V), 2007-05-24:
Jeg har bemærket, at fru Mette Gjerskov, hver gang hun går på talerstolen i dag, siger jeg.
Jeg har meget brug for at vide, om fru Mette Gjerskov tegner Socialdemokratiets Europapolitik, eller om hun taler på egne vegne.
Jeg må, når jeg sidder i Europaudvalget, gå ud fra, at det så er Socialdemokratiet, der taler, og at det, når det er fru Mette Gjerskov, der står her, så er på vegne af Socialdemokratiet.
Det vil sige, at vi ikke kan sammenholde det, Socialdemokratiet siger i Europaudvalget, med det, der bliver sagt i dag, for det er to forskellige tunger, der taler.
Mette Gjerskov (S), 2007-05-24:
Jeg har jo stor respekt for, at folketingsmedlemmer kommer her ned i salen, når de er færdige med frokosten, og deltager i debatten.
Det ville bare være rart, hvis de så også havde lyttet.
Jeg har for under en halv time siden sagt til hr. Troels Lund Poulsen, at jeg er Socialdemokratiets ordfører i den her sag.
Jeg taler på Socialdemokratiets vegne, og jeg er enig med Socialdemokratiet.
Hvis jeg en gang imellem varierer mit ordforråd lidt, så jeg nogle gange siger vi og nogle gange siger jeg, skal det ikke tages som et udtryk for, at jeg pludselig ikke er socialdemokrat længere.
Jeg vil gerne slå det meget fast: Jeg er socialdemokrat, og jeg taler på Socialdemokraternes vegne.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2007-05-24:
Det har efterhånden været et ret forvirrende forløb, vi har set.
Når man hører fru Mette Gjerskov besvare spørgsmålene, er det jo meget, meget tydeligt, at fru Mette Gjerskov ikke er klar over rækkevidden og konsekvensen af det, som Socialdemokraterne har gang i lige nu.
Fru Mette Gjerskov siger, at regeringen skal bruge sine kræfter på at finde løsninger i EU.
Ja, det har skiftende regeringer gjort i det her Folketing.
Også socialdemokratisk-radikale regeringer har kæmpet for at sikre dansk indflydelse på forbrugerpolitikken.
Når man går ud og laver en kovending af den her karakter, kører man fuldstændig Danmark af sporet, når det gælder forbrugerpolitikken.
Man sætter Danmarks troværdighed over styr.
Jeg mener, at fru Helle Thorning-Schmidt, hvis hun vil være statsministerkandidat, står med et kæmpe problem på baggrund af den her uansvarlighed, som vi ser fra Socialdemokratiets side.
Socialdemokraterne har altid anerkendt, at det her spørgsmål er i strid med EU-retten.
Man laver en kovending, og nu bringer man regeringen i en situation, hvor vi forhandlingsmæssigt ikke er i stand til fremadrettet at lave løsninger og få indflydelse på EU’s forbrugerpolitik.
Det er rækkevidden af den uansvarlighed, vi ser fra Socialdemokraternes side i dag, oven i købet når vi har en minister, der vil være imødekommende, og som har budt på kaffe og det hele.
Så Socialdemokraterne afsporer det her fuldstændig og bringer Danmark i en helt uacceptabel forhandlingsmæssig situation i EU.
Det er ikke rimeligt.
Skiftende danske regeringer har skabt gode resultater, men vi kan ikke på baggrund af det, der er sket i dag, tage Socialdemokraterne alvorligt, når det gælder EU-spørgsmål.
Jeg må sige, at jeg ikke tror, at Socialdemokraterne er klar over den konsekvens og den rækkevidde, der er.
Men jeg skal på vegne af regeringspartierne bede om en afbrydelse af andenbehandlingen og om en henvisning til fornyet udvalgsbehandling.
Mette Frederiksen (S), 2007-05-24:
Jeg tager ordet, fordi jeg synes, at de to ændringsforslag, som det er lykkedes at få bred politisk opbakning til, er vigtige.
Det er nemlig sådan, at med det her lovforslag går vi i gang med to væsentlige ting: For det første at sikre, at udsatte børn og unge får ret til en bisidder, for det andet, at gravide stofmisbrugere i højere grad skal kunne komme i behandling.
Set med vores øjne har regeringens forslag den ulempe, at den bisidder, som barnet eller den unge herefter selv skal kunne vælge at medbringe til samtaler f.eks. med sin sagsbehandler, bare skal være et menneske over 15 år, der har en ren straffeattest.
Man skal jo vide, at de her sager er svære, at det er en kompleks lovgivning og det ofte er børn og unge, der står i en meget udsat livssituation.
Her ser vi gerne, at vi kvalificerer bisidderordningen endnu mere, så det selvfølgelig ikke bare skal være et ungt menneske, men et voksent menneske.
Det har vi desværre ikke kunnet få flertal for.
Til gengæld får vi nu en revision lagt ind i lovgivningen, så vi løbende kan følge med i, om den her bisidderudvidelse er tilstrækkelig.
Jeg tror ikke, at det vil vise sig at være sådan, og det er godt, at vi har fået sat en revisionsbestemmelse ind.
Dernæst vil jeg gerne påpege, at vi i det oprindelige lovforslag synes, at forældremyndighedsindehaveren så at sige havde fået for megen indflydelse på sagsforløbet, og vi er meget glade for, at vi nu med bred politisk opbakning sikrer os, at det selvfølgelig ikke er forældremyndighedsindehaveren, der skal bestemme, hvem den unge eller barnet vælger som sin bisidder.
Sidst, men ikke mindst, er vi altså i den situation i Danmark, at der hvert eneste år fødes mange børn med meget alvorlige skader som konsekvens af mors misbrug undervejs i graviditeten.
Men det er altså Folketingets meget, meget store forpligtelse at sørge for, at der er de rigtige behandlingstilbud til den her gruppe af gravide.
Her vil jeg bare understrege, at vi i hvert fald fra Socialdemokratiets side vil følge det meget nøje, og er der ikke de behandlingstilbud, der skal til, synes vi, at Folketinget i bred enighed meget snart skal sørge for at få tilvejebragt de behandlingstilbud, der er nødvendige.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2007-05-24:
Men på grund af et eklatant hul i loven er det sådan, at har man adopteret et barn, har man altså ikke ret til det her særlige børnetilskud, hvorfor SF selvfølgelig har fremsat det her beslutningsforslag om ikke at gøre forskel på folk, som har biologiske børn, og på folk, som har adopteret deres børn.
Der er kommet en strøm af henvendelser i den her sag i forbindelse med dette beslutningsforslag, og det er der jo en god grund til.
Vi taler simpelt hen om ren og skær diskrimination af forældre under henvisning til, om de har fået deres børn på biologisk vis, eller om de har adopteret deres børn.
I en lovgivning, som ellers på alle punkter ligestiller adoptivbørn med biologiske børn, er det jo ganske betænkeligt, at vi ikke kan få flertal for et forslag, som ligestiller de her børn.
Jeg vil sige, at hvis der er enkelte ...
... hvis der er enkelte borgerlige folketingsmedlemmer, som har en veludviklet retfærdighedssans, så stemmer de selvfølgelig for det her beslutningsforslag, fordi vi i det her land simpelt hen ikke vil finde os i diskrimination mellem biologiske børn og adoptivbørn.
Det er ganske enkelt ikke rimeligt, at man, fordi man har adopteret sine børn og er eneforsørger, så ikke er stillet på samme måde, som enlige forsørgere med biologiske børn er.
Der er ikke nogen som helst god grund til – slet ikke de grunde, ministeren har givet – at vi håndhæver den her forskelsbehandling i Danmark.
Kirsten Brosbøl (S), 2007-05-24:
Jeg kan fuldstændig tilslutte mig det, som SF’s ordfører lige har sagt.
Særlig vil jeg gerne sige noget til Dansk Folkeparti.
Jeg undrede mig jo ved førstebehandlingen og igen ved betænkningen meget over, at Dansk Folkeparti på det her område har vendt fuldstændig på en tallerken.
Dengang debatten blev rejst i medierne, sagde Dansk Folkepartis familieordfører, at det her helt klart var noget, som Dansk Folkeparti kunne gå ind for, og at man endda selv ville komme med et forslag om at lukke det her hul i lovgivningen.
Derfor er det altså utrolig besynderligt, at vi nu både ved førstebehandlingen og i betænkningen ser, at Dansk Folkeparti vender sig imod det her forslag.
Vi kunne jo have en grum tanke om, at fordi man ikke selv kom først med et forslag, vil man altså ikke nu støtte et forslag, som kommer fra den anden side af salen.
Jeg synes, at det er meget, meget uheldigt ...
Men nu står vi altså i en situation, hvor vi risikerer, at vi ikke får lukket det her hul, og hvor vi ikke sikrer, at adoptivbørn bliver ligestillet med andre børn.
Det synes jeg er dybt, dybt beklageligt, og jeg må endnu en gang appellere til, at man lige tænker en ekstra gang, inden man trykker på knappen.
Kim Christiansen (DF), 2007-05-24:
Fru Kirsten Brosbøl skyder lidt efter Dansk Folkeparti i den her sag.
Det, der er blevet sagt af vores ordfører på området på det tidspunkt, der bliver refereret til, er selvfølgelig, at der var en helt klar urimelighed.
Det er jo ikke ensbetydende med, at vi nødvendigvis ser urimeligheden på samme måde, som SF og Socialdemokratiet gør.
Det er rigtigt, at der er en forskel.
Men jeg vil gerne understrege, at grunden til, at vi ikke støtter forslaget, stadig væk er det helt fundamentale, at det særlige børnetilskud er til udbetaling i det tilfælde, hvor der indtræffer en social begivenhed, som danner grundlag for det.
Det er og bliver ikke nogen social begivenhed, at en enlig kvinde har valgt at adoptere et barn.
Når en enlig vælger at adoptere, er vedkommende fuldstændig klar over de økonomiske konsekvenser.
Nu har man åbenbart fra visse sider set, at der her var en mulighed for at få 12.500 kr. ekstra om året; penge, som man i øvrigt ikke har kalkuleret med.
Og man begynder at lægge pres på nogle politiske partier.
Derfor stemmer Dansk Folkeparti nej til det her forslag.
Vi støtter ikke, at enlige kan adoptere.
Vi støtter heller ikke, at enlige kan blive insemineret på det offentliges regning.
En lovgivning, som vi ikke støtter, kan vi heller ikke være med til at støtte følgelovgivning af.
Det er sagen i sin enkelhed.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2007-05-24:
Det er fuldstændig vanvittigt, at Dansk Folkeparti plæderer på den her måde, eftersom ordføreren fra Dansk Folkeparti oprindelig sagde noget helt andet end det, hr. Kim Christiansen siger i dag.
Jeg er simpelt hen nødt til at spørge hr. Kim Christiansen, om det er rimeligt at diskriminere børn, børn, som ikke selv kan gøre for, at de bliver født, og ikke selv kan gøre for, at de bliver adopteret.
Det er jo det, der er tale om her.
Det er børn, vi diskriminerer.
Er det virkelig det, Dansk Folkeparti og Dansk Folkepartis ordfører går ind for, en diskrimination af børn, afhængig af om de er kommet til verden biologisk, eller om de er blevet adopteret ind i en familie?
Kim Christiansen (DF), 2007-05-24:
Fru Pernille Vigsø Bagge vender fuldstændig tingene på hovedet.
Der er jo ikke tale om, at vi vil diskriminere børn.
Man kan med rette sige, at forældrene, i det her tilfælde mødrene, som enlige adoptanter eller som enlige inseminerede kan føle sig forskelsbehandlet.
Men det er da ikke en diskriminering af børnene.
Det er jo noget vrøvl, som SF’s ordfører kommer med.
Jeg går ud fra, at de personer, der som eneadoptanter vælger at adoptere et barn, har så fornuftigt et økonomisk grundlag, at de børn har lige økonomiske muligheder og måske mange gange bedre økonomiske muligheder.
Så der er ikke tale om forskelsbehandling.
Det er noget vrøvl, og det er en fordrejning af tingene og de faktiske forhold.
Lone Dybkjær (RV), 2007-05-24:
Jeg har i forbindelse med udvalgsarbejdet stillet et spørgsmål vedrørende menneskerettigheder, nemlig om der er tale om diskrimination i forbindelse med menneskerettigheder.
Jeg har forstået, at det svar er på vej, og jeg skal derfor bede om, at sagen afbrydes og går tilbage til udvalget.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2007-05-24:
Det forslag, vi her behandler om SDO’er, er en gave til Danmarks banker.
Specielt de svage boligejere, de, der ikke spiller så smart over for banksælgeren – det hedder nemlig en banksælger og ikke en bankrådgiver – er dem, der kommer i klemme; det er dem, der kommer til at betale det her gilde.
De, der ejer bankerne, er dem, der kommer til at score gevinsten.
SF kan ikke stemme for det her forslag.
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Ændringsforslag nr. 1-38 vedtoges uden afstemning.