Niels Helveg Petersen (RV), 2011-03-03:
Tillad mig lige en enkelt replik til fru Pia Adelsteen: Det er helt urimeligt at anfægte de svenske valg, som det sker her.
Der er absolut mulighed for hemmelig afstemning i Sverige.
Har man glemt sin valgseddel, kan man gå op på valgstedet og tage lige så mange stemmesedler, man vil, for så vidt fra alle partier, gå ind i stemmeboksen og så tage den seddel, man gerne vil markere sin tilslutning til.
Så det er selvfølgelig helt urimeligt at beskrive de svenske valghandlinger på den måde, som fru Pia Adelsteen gjorde i dag, og som fru Pia Kjærsgaard tidligere har gjort det.
Jeg vil gerne sige tak til ministeren for en udmærket redegørelse.
Jeg synes, det er meget godt, at vi gør os den ulejlighed at diskutere OSCE sådan en gang om året.
Jeg synes, det er nyttigt, ikke mindst fordi det jo altså også viser, hvor stor en opbakning til OSCE-arbejdet der er her i Folketinget.
OSCE er stadig en vigtig organisation.
Den er vigtig i arbejdet for sikring af menneskerettigheder og demokrati, og den er vigtig med sine missioner f.eks. i Kirgisistan og Tadsjikistan.
Hvor vigtigt det er, ser man jo også, når OSCE ikke kan få lov til at sende missioner, som de desværre ikke kan i øjeblikket i forhold til Hviderusland.
Det er virkelig dybt beklageligt, at missionen i Hviderusland har måttet trækkes ud, og jeg vil opfordre til, at man meget kraftigt fra dansk side, nordisk side, baltisk side arbejder for, at Hviderusland atter kommer på bedre tanker, tillader OSCE-missionen og i øvrigt slår ind på en demokratisk og anden kurs end den, vi kender.
Det er en mørk plet på vores del af verden, at Hviderusland udvikler sig, som det gør, og vi bør arbejde energisk for at få Hviderusland ud af den isolation, som landet desværre har valgt.
OSCE's arbejde med valgobservation og valgtilrettelæggelse i nye demokratier er fremhævet fra flere sider, og det vil jeg også gerne gøre.
Jeg tror, det er utrolig vigtigt, at der er en organisation, der ligesom dyrker det speciale inden for diplomatiet, som afholdelse af valg og valgobservation jo udgør.
Topmødet i Astana har selvfølgelig været en hovedbegivenhed, og jeg vil gerne fremhæve især tre ting fra Astanaerklæringen, som jeg har hæftet mig ved.
Det fastslås eller bekræftes, at enhver stat har ret til at vælge eller ændre sine sikkerhedsarrangementer, inklusive sine alliancer.
Det er jo en meget, meget væsentlig betragtning.
Det er det, der ligger til grund også for udvidelsen af NATO.
Med dette OSCE-dokument i hånden – og det er en bekræftelse af, hvad OSCE hele tiden har ment – kan man jo altså ikke med nogen ret indvende noget imod, at nye demokratier i Østeuropa har valgt at ville være medlemmer af den vestlige sikkerhedsorganisation.
De har retten til selv at vælge.
Jeg vil også fremhæve beskyttelsen af fremme af menneskerettigheder og fundamentale frihedsrettigheder.
Og som andre har gjort det, vil jeg også fremhæve, at det slås fast, at et lands OSCE-forpligtelser er et legitimt anliggende for alle deltagerstater og ikke kan afvises med at være den berørte stats indre anliggender.
Tænk, et fremskridt det ville være, hvis det ikke bare gjaldt OSCE-området, men verden som helhed.
Jeg nævner bare for eksemplets skyld Libyen i dag.
Endelig vil jeg fremhæve, at man fra Astana fremhæver de frie mediers vigtige rolle for at sikre menneskerettigheder og demokrati.
Der har udenrigsministeren i sin redegørelse jo fremhævet visse ting, som jeg også godt vil give min tilslutning til.
Det gælder for det første: at få gjort noget ved de frosne konflikter – Transnistria, Georgien og Nagorno-Karabakh.
Her bør man forsøge at skabe nyt momentum.
For det andet den menneskelige dimension: Der vil formandskabet følge op og gøre en særlig indsats for at styrke mediefriheden i OSCE-landene.
Formandskabet vil desuden prioritere gennemførelsen af Københavnsdokumentets principper og støtte ODIHR's arbejde med at sikre efterlevelsen af disse principper.
Det er gode arbejdsopgaver for OSCE under det litauiske formandskab.
Vi må ønske det litauiske formandskab al mulig held og lykke med at få fremskridt på disse områder.
Jeg slutter med endnu en gang at sige tak for en glimrende redegørelse og en god status for OSCE-arbejdet.