Lene Espersen (KF), 2008-05-08:
Beslutningsforslaget indebærer, at Folketinget pålægger regeringen at tage initiativ til på forsøgsbasis at gøre det muligt at idømme voldelige partnere betinget straf med vilkår om behandling og at igangsætte et udviklingsprojekt for at gøre tilbuddet tilgængeligt på landsplan.
Det fremgår af bemærkningerne til beslutningsforslaget, at formålet med forslaget er at undgå, at familier går i opløsning på grund af vold, og at børn vokser op med vold og siden gentager den.
Jeg vil gerne starte med at slå fast, at regeringen naturligvis er helt enig med forslagsstillerne i, at vold i hjemmet under ingen omstændigheder kan accepteres.
Og fra regeringens side ønsker vi at gøre mest muligt for at beskytte og hjælpe ofrene for familierelateret vold, dvs. navnlig kvinder og børn.
Jeg vil også gerne fremhæve, at regeringen allerede har iværksat en række tiltag, som viser, at vi ikke vil acceptere vold i samlivsforhold.
Regeringen fremlagde i marts 2002 en handlingsplan til bekæmpelse af vold mod kvinder, og den blev i april 2005 fulgt op af en ny handlingsplan til bekæmpelse af mænds vold mod kvinder og børn i familien.
Lad mig føje til, at vi i den seneste handlingsplan har sat fokus på netop behandling af den voldsudøvende mand.
Samtidig vil jeg pege på, at der er mulighed for behandling af voldsudøvere i forbindelse med afsoning i fængslerne.
I de fleste danske fængsler tilbydes behandling i såkaldt anger management, og det er til personer, der har vanskeligt ved at kontrollere egen aggressivitet.
Kriminalforsorgen følger løbende behovet for at udbygge tilbuddene om behandling, og jeg vil i den forbindelse gerne særlig fremhæve, at man for tiden er i færd med at iværksætte et særligt forsøgsprojekt med behandlingstilbud til familier til voldsdømte.
Målgruppen for dette projekt er både personer, som har fået en ubetinget frihedsstraf, og personer, som har fået en betinget dom.
Også politiet har fokus på at forhindre vold mod kvinder.
Rigspolitiet fremlagde således i august 2007 en ny strategi for en styrket indsats over for jalousidrab og andre alvorlige samlivsrelaterede forbrydelser.
Strategien skal ses som et udtryk for det store fokus, som politiet har og fortsat skal have for at forhindre vold mod kvinder.
Situationen er altså den, at der løbende tages og allerede er taget en række initiativer på dette område.
Det er sådan, at mænd, der begår vold mod deres nærmeste, i de fleste tilfælde efter retspraksis vil blive idømt en ubetinget fængselsstraf.
Indførelsen af en ordning som den foreslåede med betinget dom med vilkår om behandling vil således i vidt omfang skulle træde i stedet for en ubetinget fængselsstraf.
Jeg synes også, at det i den forbindelse er vigtigt at være opmærksom på, at det forhold, at en person gennemfører et behandlingsforløb, ikke nødvendigvis er ensbetydende med, at behandlingen har en effekt.
Der er således en risiko for, at personer, der får behandling som alternativ til straf, ikke reelt er motiveret for at forandre deres adfærd, men derimod primært er motiveret af ønsket om at undgå straf.
Jeg vil i den sammenhæng gerne nævne, at Justitsministeriets forskningsenhed har udarbejdet en rapport om eksisterende behandlingsprogrammer for voldelige mandlige partnere, som den 28. november 2007 blev sendt til Folketingets Retsudvalg til orientering.
I rapporten konkluderes det, at forskning ikke giver nogen stærk indikation på, at bestemte former for behandlingsprogrammer i betydelig grad vil reducere risikoen for, at voldelige mænd på ny vil begå vold mod deres partner.
Selv om mange undersøgelser ikke har kunnet påvise en statistisk holdbar effekt, tyder nogle analyser på, at der er en rimelig sandsynlighed for, at behandlingsprogrammer kan have i hvert fald en lille positiv effekt.
Det bør ifølge rapporten derfor ikke afvises, at det er muligt at forebygge tilbagefald til ny kriminalitet gennem særlige behandlingsprogrammer for voldelige mandlige partnere.
Jeg nævner disse ting for at understrege, at man skal være varsom meget varsom - med at lægge alt for stor vægt på værdien af behandlingsprogrammer, når det overvejes, om en frihedsstraf, der ellers ville være ubetinget, i stedet bør være betinget med vilkår om behandling.
Det gælder ikke mindst af hensyn til ofrene for den familierelaterede vold.
Det er også vigtigt at være opmærksom på, at der efter de gældende bestemmelser i straffeloven allerede er visse muligheder for i forbindelse med en betinget dom at lade den dømte underkaste sig behandling.
Straffeloven indeholder mulighed for, at retten i forbindelse med idømmelse af en betinget dom kan fastsætte de vilkår, som findes formålstjenlige, jævnfør straffelovens § 57.
Det kan f.eks. være vilkår om, at den dømte skal overholde særlige bestemmelser vedrørende opholdssted, arbejde, uddannelse, anvendelse af fritid eller samkvem med bestemte personer.
Det kan også være vilkår om, at den dømte tager ophold i egnet hjem eller institution, eller om, at den dømte afholder sig fra misbrug af alkohol, narkotika eller lignende - om fornødent på hospital eller i særlige institutioner.
Herudover kan der bl.a. fastsættes vilkår om, at den dømte skal underkaste sig psykiatrisk behandling.
Desuden er der i straffeloven mulighed for over for tiltalte, der er sindssyge eller mentalt retarderede, i stedet for straf at idømme behandling i form af f.eks. psykiatrisk behandling, afvænningsbehandling og lignende.
Som det er fremgået, er der allerede taget en række initiativer, herunder også politimæssige, for at styrke indsatsen til bekæmpelse af vold mod kvinder og børn.
Jeg kan herudover nævne, at Justitsministeriet i september 2007 anmodede Rigsadvokaten om en nærmere vurdering af strafniveauet i sager om vold i familierelationer i forhold til sager om vold i andre relationer.
Justitsministeriet anmodede Rigsadvokaten om på grundlag af en gennemgang af retspraksis at vurdere, om en eventuel forskel i det generelle strafniveau alene skyldes, at der i sager om vold i familieforhold oftere foreligger omstændigheder, som efter straffelovens almindelige strafudmålingsregler normalt skal tale for en mildere straf, eller om der kan være behov for nye initiativer for at sikre en ensartet vurdering af voldssager.
Rigsadvokatens redegørelse forventes at kunne sendes til Folketingets Retsudvalg medio 2008.
Jeg finder det rigtigst under alle omstændigheder at afvente Rigsadvokatens undersøgelse, før det nærmere overvejes, om der kan være grundlag for yderligere initiativer, herunder eventuelt også at indføre en ordning med betingede domme med vilkår om behandling i sager om vold i familien.
Regeringen kan på denne baggrund ikke støtte beslutningsforslaget.