Liselott Blixt (DF), 2010-02-09:
Det er en udfordring at reducere den sociale ulighed i sundheden i arbejdet med sundhedsfremme, forebyggelse og behandling.
Med kommunalreformen og sundhedsreformen har vi styrket mulighederne for en mere sammenhængende indsats over for patienter, der samtidig kæmper med sociale problemer.
Kommunerne har nu et samlet ansvar for de nære sociale opgaver og for forebyggelse og sundhedsfremme.
Her gør mange kommuner et stort arbejde.
Det tager tid, og der er gode kommuner, men der er så sandelig også knap så gode kommuner.
Men vi har som politiske partier også selv et ansvar, da det er vores kollegaer ude i kommunerne, som skal tage det her alvorligt.
Vi så gerne i Dansk Folkeparti, at vi indførte nogle sundhedsbusser, som netop kunne køre rundt til de steder, som havde brug for det.
Dette har været en udfordring for mange kommuner, men vi ser, at det rundtomkring i landet vrimler med gode ideer.
F.eks. lavede man i Nykøbing Sjælland et fint sundhedscenter i det gamle sygehus.
Desværre så man snart, at dem, der boede i udkantsområderne, aldrig kom forbi.
Derfor indrettede man en sundhedsbus, som på den her måde kom rundt til folk, altså en sundhedsbus til bedre forebyggelse – for på denne måde at få fat i de borgere, som ikke lige kom forbi.
På samme måde gjorde man i min kommune.
Vi må tænke alternativt, og vi ved jo, at hvis vi ikke gør noget, vil det koste kommunen mange penge.
Derfor havde vi i Greve Kommune i samarbejde med Greve Bibliotek oprettet en sundhedscafé for at få fat i de mennesker, der på deres vej kommer forbi vores bibliotek.
Her kan man komme og få råd og vejledning om mange sundhedsfaglige ting.
Der afholdes temaaftener, det er altid gratis og bliver annonceret, og der er altid kaffe og te og lidt mundgodt for at lokke folk til.
I vores boligkvarterer, hvor vi ved at der bor mange indvandrere og socialt dårligt stillede, oprettede vi en sundhedsbutik, som man kunne komme ned og besøge og få talt om sundhed og målt sine værdier.
Evalueringen af dette 2-årige projekt viser, at projektet er populært i starten – man får fat i mange af dem – men efter et stykke tid er det ikke så interessant mere.
Vi så, at mange af de tiltag, der kom – motion, rygestop, gymnastik kun for kvinder, gymnastik kun for arabiske mænd – var populære i starten, men da de 2 år var gået, var der faktisk ikke flere tilbage på de hold.
Så det er svært og et stort problem, som skal løses.
Derfor foreslår vi også i Dansk Folkeparti en sundhedsbus, fordi man så bedre kan putte det, der er brug for, ind i de busser, der skal køre rundt.
Regionerne og kommunerne er i gang med at lave sundhedsprofiler, så vi bedre kan se, hvad det er for problemer, der er i forskellige kommuner, i forskellige bydele.
Det kan være, at vi skal ud og fange nogle mænd på et arbejdssted – nogle af de mænd, der ikke dukker op hos lægen, nogle af dem, der ikke kommer til helbredsundersøgelse – og så få målt nogle af de værdier, eller at vi skal komme ud blandt de udsatte og have en tandlæge med i bussen til netop at kigge på tænderne hos dem, der ikke kommer til tandlægen.
Vi har fokuseret meget på, at der skal være ens behandlingstilbud til alle borgere i det her land, og at den gruppe borgere, der ikke kan tage vare på sig selv og deres helbred, får mulighed for at få en særlig støtte.
Her tænker jeg naturligvis på de politiske initiativer, der er taget for at sikre behandlingsindsatsen over for misbrugere og alkoholikere, samt de særlige initiativer, som man også i Dansk Folkeparti sammen med regeringen har igangsat over for kronikere, overvægtige og rygere.
Hele satspuljeforliget bliver også båret af indsatsen over for svage befolkningsgrupper i socialt belastede områder, så informationer om forebyggelse når ud til de her grupper.
Når der fokuseres på den sociale arv, skal der bestemt fokuseres på hele sundhedsområdet.
Og selvfølgelig skal indsatsen hele tiden gøres bedre – også over for de grupper, der qua deres manglende uddannelse og beskæftigelse har et dårligere helbred end resten af befolkningen.
Men vi er ikke nået i mål endnu, og derfor opfordrer vi også regeringen til at fortsætte samt intensivere arbejdet med at kortlægge årsager, som medvirker til ulighed i sundheden, herunder at udvikle metoder til forebyggelse og sundhedsfremme i den brede befolkning og blandt grupper, der erfaringsmæssigt vanskeligt nås med forebyggelse og sundhedsfremme.