runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bente Dahl (RV), 2010-03-04:
Fødevareministeren taler om to hovedområder, og det er størrelser for landbrug og ny kapitaltilførsel.
Det får mig til at spørge om to ting: Det ene er, hvor store de landbrug skal være?
Skal der være et loft over hvor store, eller kan de være af en hvilken som helst størrelse?
Det andet spørgsmål går på de nye kapitaltilførsler, hvor ministeren brugte ord som: tror ikke, at alle vil bruge mulighederne – og konsekvensen om 10 år kan man ikke sige noget om – og lign.
Så er det jeg spørger, hvorfor ministeren ikke vil være med til at lave en ordentlig, velfunderet undersøgelse, så ministeren kan gøre sig flere tanker om, hvad der vil ske om 10 år, og så ministeren kan styre landbruget i den retning, som han vil; det er jo det, vi andre forsøger på.
Jeg forsøger med det her indlæg at spørge ind til, hvordan vi får landbruget i en anden retning end den, som L 39 lægger op til.
Jeg har et kort spørgsmål mere, nemlig: Hvilke svar fik ministeren ved høringen den 10. februar vedrørende L 39's indflydelse på landdistrikterne?
Bente Dahl (RV), 2010-03-04:
Det er jo rigtigt, at Det Radikale Venstre og Dansk Folkeparti har haft et tæt og godt samarbejde om det mangfoldige, de små, husmændene, som vi sagde i gamle dage.
Nu er det sådan, at det ikke er Det Radikale Venstre, der har udviklet sig væk fra synspunktet om, at husmændene, de små også skal være her.
Det er Dansk Folkeparti, der ikke længere værner om de små på landet.
Dansk Folkeparti taler ikke husmændenes sag og interesser i den her lovgivning.
Det Radikale Venstre mener fortsat, at der skal være plads til alle ude i landdistrikterne, og derfor vil vi have undersøgt, hvordan vi sikrer det, og det er også derfor, vi ikke synes, at det her lovforslag, L 39, er særlig godt.
Det støtter stormændene.
Christian H. Hansen (UFG), 2010-03-04:
Tak for det.
Jeg har egentlig altid haft dyb respekt for Det Radikale Venstre og især på landbrugsområdet.
Jeg har jo igennem mange år beskæftiget mig med landbrugsloven og også ændringer af den, og jeg har faktisk altid haft et utrolig tæt samarbejde med Det Radikale Venstre, hvor vi jo har kunnet opnå nogle gode resultater for husmændene og for de mindre brug.
Og derfor undrer det mig, at jeg nu ser – jeg har selvfølgelig også været væk et stykke tid, så der kan være sket en udvikling i Det Radikale Venstre, som gør, at det er blevet sådan – at De Radikale har arbejdet sig fuldstændig ud af den her landbrugslov for at få indflydelse.
For det, jeg kender til De Radikale, er, at de har været meget vedholdende og altid har holdt fast – i øvrigt også sammen med det parti, jeg var medlem af tidligere, nemlig Dansk Folkeparti.
Der har altid været et meget tæt samarbejde, så hvad er det, der gør, at De Radikale ikke er med?
Erling Bonnesen (V), 2010-03-04:
Jeg vil da sige mange tak for spørgsmålet, for det var meget relevant.
Spørgsmålet går på, hvor de 150.000 arbejdspladser er.
Jamen de ligger jo lige foran os.
De er jo i primærerhvervene.
De er i foderstofindustrien, de er på slagterierne, de er i konsulentbranchen, de er i it-branchen – de er jo i alle grene af samfundet, og tallet 150.000 arbejdspladser er endda meget forsigtigt sat.
Så det glæder mig sådan set, at vi får det med arbejdspladsperspektivet bragt mere ind i den her debat, for det trænger det sådan set til.
Og ja, der er rigtig mange komplekse problemstillinger, og det er lige præcis nogle af dem, vi så forsøger at takle i forbindelse med det her, f.eks. med hensyn til fortrinsstilling, som det også handler om.
Bente Dahl (RV), 2010-03-04:
Nu er det ikke, fordi jeg ikke ved, at der er en følgeindustri til landbrugsproduktionen.
Jeg ved godt, at de findes, de steder, hvor hr. Erling Bonnesen fortalte alle arbejdspladserne er, men jeg spurgte efter dokumentationen for, at de forbliver i Danmark.
Der er et gammelt ordsprog, der siger, at den, der betaler musikken, bestemmer, hvad der spilles.
I den her sammenhæng betyder det, at når kapitalen kommer og investerer i dansk landbrugsjord, bestemmer kapitalen også, hvad der skal foregå.
Jeg vil gerne høre, hvordan hr. Erling Bonnesen ved, at vi har sikret udviklingen i de arbejdspladser, som hr. Erling Bonnesen omtaler, og som er i Danmark i øjeblikket.
Hvor er dokumentationen for, at de bliver her?
Erling Bonnesen (V), 2010-03-04:
Jamen de etablerer sig jo lige præcis der, hvor man sikrer, at der er nogle gode rammevilkår og nogle gode konkurrencevilkår.
Og det er jo lige præcis det, vi skal have sat spot på, så vi kan arbejde for, at landbruget kan komme op på at få samme konkurrencevilkår og samme konkurrencerammebetingelser, som de har i andre lande, hvor de også skal drive erhverv.
Hvis vi vil sikre det, er det jo lige præcis der, hvor arbejdspladserne selvfølgelig etablerer sig.
Det er jo velkendt.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-03-04:
Jeg synes ikke, at det skulle stå uimodsagt, at hr. Erling Bonnesen siger, at SF overhovedet ingen løsninger har på de problemer, som landbruget står over for.
Det er simpelt hen ikke korrekt.
SF har nogle forslag til, hvordan vi kan løse landbrugets økonomiske problemer, for vi tager det alvorligt.
Vi mener, at det er et erhverv, der er vigtigt i Danmark, og det er et erhverv, som vi gerne vil have fortsat skal være i Danmark.
Men jeg undrer mig meget over, at hr. Erling Bonnesen mener, at løsningen er, at vi får udenlandske kapitalfonde ind i dansk landbrug; at vi får penge ind, som nemt kan trækkes ud igen.
Vi kan jo se på andre virksomhedsområder, at det så betyder, at en virksomhed meget hurtigt går ned.
Er det det, der vil hjælpe dansk landbrug?
Eller er det ved en grundlæggende strategi, hvor man går ind og kigger på, hvor arbejdspladserne skal være?
Og skal de være energileverandører, skal de satse på kvalitetsfødevarer, eller skal vi snakke mere økologi?
Altså, en bevidst indsats i forhold til det, der er landbrugets udfordring nu og her, og ikke en eller anden kæmpestor boble skabt af, at vi nok får noget udenlandsk kapital ind.
Når pengene så trækkes ud, går dansk landbrug da først ned.
Erling Bonnesen (V), 2010-03-04:
SF siger – og det er da meget glædeligt som en start – at det er et vigtigt erhverv.
Det er også det, jeg forsøger at markere igennem mine svar.
Der blev så slået ned på lige præcis finansiering, og det er utrolig vigtigt i øjeblikket, for landbrugserhvervet siger jo også selv, at der er vanskeligheder med at få finansieret udvikling og nye tiltag.
Derfor er det da kun godt, at man får mulighederne for at kunne få en mere fleksibel finansiering ind, få ny kapital ind i erhvervet til at være med til at udvikle tingene, for det giver jo lige præcis muligheden for, at vi kan komme frem til at få realiseret »Grøn Vækst«, bedre udnyttelse af gylle, energileverandører fra erhvervet og alle de andre gode ting, der skal til.
Det er jo også det, vi ser i andre grene af erhvervslivet.
Derfor undrer det mig, at man stiller sig sådan i vejen for at prøve at få flere penge og ny finansiering ind i erhvervet – oven i købet ikke skattekroner, men altså penge, der kommer udefra, og som vil hjælpe.
Og vi må næsten sige, at vi da må håbe, at de kommer.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-03-04:
Man lægger op til en enorm strukturforandring i dansk landbrug uden at undersøge det ordentligt til bunds.
Det er lidt ligesom med Island, altså at man tror, at man kan gå på vandet med udenlandsk kapital, og lige pludselig, når den udenlandske kapital forsvinder, så falder bunden bare ud af det.
Det er da en enorm risiko for dansk landbrug, som jeg ikke synes, at regeringspartierne tager særlig alvorligt.
Det har vi sagt at vi gerne vil undersøge nærmere.
Der kan være nogle muligheder i det her, der kan være nogle gode ideer, f.eks. hvis man kan gøre det, at man får forskellige produktioner ind på en landbrugsejendom, så man både kan lave pølser og alle mulige andre sideproduktioner.
Men det der med, at man ikke vil undersøge det, mener jeg simpelt hen er at tage hovedet under armen i et erhverv, der er så vigtigt for Danmark.
Det er ærgerligt, regeringen ikke tager det alvorligt.
Erling Bonnesen (V), 2010-03-04:
Der blev brugt stærke ord som at spille hasard osv.
Jeg vil næsten sige det på den måde, at det er at spille hasard ingenting at gøre, fordi erhvervet er i den meget, meget trængte situation – det kæmpe stormvejr, som det er ude i – at det kalder da på handling; det kalder ikke på stilstand.
Så kan man sige: Hvad skulle der være i vejen med at få en ny fleksibel kapital ind?
Det, der jo sikres, er stadig væk, at det er landmanden i selskabet, der driver virksomheden, butikken, og bestemmer og selvfølgelig skal overholde al øvrig lovgivning, alle øvrige bestemmelser, som vi har.
Det her kalder jo også på ny kapital udefra.
Man kan jo forestille sig en dygtig, driftig landmand, der gerne vil i gang, men jo ikke bare selv har sparet alle pengene op fra starten af; så ville det da være godt at kunne kombinere det.
Landmanden har måske noget kapital selv, og så kan han låne noget udefra.
Det er da meget fornuftigt for mig at se.
Christian H. Hansen (UFG), 2010-03-04:
Tak for det, formand.
Man kan sige, at det her forslag, som kommer fra regeringen, i hvert fald kan føre til regelforenkling, og det er jo også noget af det, regeringen går ind for.
Den første regelforenkling, der kommer, kan jo så være, at man ophæver generationsskifteloven.
Den bliver der slet ikke behov for mere, for nu tager vi hul på den sidste generation i dansk landbrug.
Der bliver nemlig ikke noget generationsskifte fremover, landbruget bliver overtaget af store selskaber, store mastodonter.
Man vil se, at det, der sker ude på landet, er, at der bliver nogle enkelte, der ejer det hele.
I stedet for kunne man være gået ind og have kigget på, hvordan man egentlig kunne støtte landbruget med at udvikle nogle bedre metoder, eksempelvis til eksport.
Det kunne være inden for økologi, som jeg tror vil være en rigtig god fremtid for det danske landbrug.
Så spørgsmålet må være: Hvornår bliver generationsskifteloven ophævet – for vi får ikke brug for den længere?
Erling Bonnesen (V), 2010-03-04:
Jeg synes, det er fint, at man i debatten sådan kan prøve at få det skåret skarpt ud.
Det, der måske nok er kernebudskabet – jeg vil gerne prøve at holde mig lidt til den saglige del af det – er regelforenkling.
Fint, kan man finde nogle flere måder at få regelforenklet på, så lad os da få dem på bordet, så vi kan få noget gjort ved det, for det er jo det, erhvervet står og venter på.
De kigger på os: Hvad kan man hjælpe med fra Folketingets side?
Det er vi enige i.
Bjarne Laustsen (S), 2010-03-04:
Jeg kan godt lide folk, der aldrig er i tvivl, altid har et klarsyn og præcis ved, hvordan det vil gå.
Gad vide, om jeg har overset noget i det forslag?
For de forhandlinger, der har været, har udelukkende været mellem regeringen og Dansk Folkeparti, og det kunne jo være, at man der har haft nogle drøftelser om, hvad konsekvenserne ville være af at liberalisere landbrugsloven, som vi ikke har hørt noget om i udvalget.
Det lyder, som om Dansk Folkepartis ordfører er fuldstændig skråsikker på, hvad konsekvenserne vil være.
Han brugte udtrykket, at han ikke troede på
Der er en lille tvivl, der nager: Jeg tror ikke på, men jeg ved heller ikke helt sikkert.
Det er næsten ligesom en ekspert, der aldrig garanterer noget som helst.
Og kan hr. René Christensen ikke bekræfte, at på alle de møder, vi har haft, med landmænd og folk, der har været i deputation, er der ingen af dem, der har stillet op med ønsker om at liberalisere landbrugsloven?
René Christensen (DF), 2010-03-04:
Man kunne omvendt stille spørgsmålet: Hvad er konsekvensen, hvis vi ikke gør noget?
Vi tror faktisk, at konsekvensen vil være meget værre, hvis man ingenting gør, for så får vi den situation, at dansk landbrug simpelt hen lukker ned, fordi dansk landbrug står i den svære situation, som det står i i dag.
Nu er vi nødt til at skrue på de knapper, som vi kan skrue på, så det her erhverv får mulighed for at udvikle sig, også fremadrettet.
Hvad er intentionerne?
Er det, fordi man vil landbruget det godt?
Eller er det bare, fordi man vil forhale det og har en helt anden dagsorden, hvor man ikke siger helt klart, hvad det egentlig er, man mener om dansk landbrug, og hvad det er, man mener der skal ske for dansk landbrug i fremtiden?
Bjarne Laustsen (S), 2010-03-04:
Altså, modsat regeringen og Dansk Folkeparti vil vi i Socialdemokratiet både håndværk, industri, selvstændige, fiskere og alle mulige andre det bedst muligt, og vi vil sørge for, at de kan konkurrere på lige og fair vilkår.
Her går man ud og tager patent på at have løsningen på, hvordan man kan hjælpe et enkelt erhverv.
Respekt for det!
De folk, vi havde inde i et møde i går, har ikke specifikt bedt om lettelser af jordskatten, og de har heller ikke bedt om en ændring af landbrugsloven.
Hvad er det, der sker ved, at vi udsætter det her 1 år og får nogle til at kigge på det?
Resultatet kan jo blive det samme.
Hvis det samme flertal er intakt, er det bare en udskydelse på 1 år, og så har vi fået nogle eksperter til at kigge på, at det, oppositionen sagde, ikke havde hold i virkeligheden.
Og så kan man bare gøre sådan her, for det, man gør ved at stemme ja til regeringens forslag, er det bedste for landbruget.
Det ændrer sig vel ikke, ved at vi venter et år, gør det det?
René Christensen (DF), 2010-03-04:
Nu er det jo ikke sådan, at når det her forslag bliver vedtaget, skal vi ikke snakke mere om, hvad der skal ske i landbruget.
Vi skal snakke meget mere om, hvad der skal ske i landbruget – i forhold til at skabe merværdi, i forhold til miljøet, og i forhold til hvordan vi kan sørge for at skaffe yderligere produkter i landbruget, biogas og alt muligt andet, som der også er blevet sagt heroppefra.
Det skal vi arbejde videre med.
Det, der sker nu, er jo, at landbruget står i den her situation, hvor det er midlerne, altså pengene, der er problemet.
Det er ikke et problem, at man ikke kan drive sin bedrift ordentligt.
Og det er ikke, fordi vi har dårlige landmænd, som ikke kan finde ud af at passe deres dyr ordentligt og ikke kan finde ud af at dyrke deres marker ordentligt.
Det er ikke det, der er problemet.
Her er problemet, at de ikke kan forrente de lån, de har taget.
Derfor er vi nødt til at gøre noget her og nu, for ellers kommer vi ud i en helt anden situation.
Bente Dahl (RV), 2010-03-04:
Venstres ordfører siger, at der er 150.000 arbejdspladser i Danmark, som skal blive ved med at være her, og som bliver ved med at være her, på baggrund af at L 39 bliver vedtaget.
Jeg vil gerne høre, hvad ordføreren baserer den påstand på.
Hvilke undersøgelser dokumenterer, at det forholder sig sådan, at vi bliver ved med at have 150.000 arbejdspladser i Danmark, når/hvis L 39 bliver vedtaget, som det er fremsat?
Mener Venstres ordfører ikke, at de komplekse problemstillinger, som landbruget har – og landbruget har problemer, det er der ingen tvivl om, det kan vi alle sammen godt få øje på – bør belyses i højere grad, end de er nu?
Vi kan ikke redde landbruget med lukkede øjne.
Erling Bonnesen (V), 2010-03-04:
Men lige præcis f.eks. den måde, man nu kan få samlet nogle af jordene på, gør jo også, at man f.eks. ikke skal transportere så meget gylle rundt på vejene, som man før har gjort.
Jeg tror da, at der er mange borgere, også inde midt i landsbyer og landdistrikter, der er glade for, at der bliver færre gylletransporter, som kører frem og tilbage, fordi man mere kan få samlet det og koncentreret det.
Det er da også en god ting.
Så lad os prøve at sætte lidt spot på de gode ting og sikre et bæredygtigt erhverv.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2010-03-04:
Hvis der var nogen, der havde troet, at der i regeringen og hos Dansk Folkeparti havde indfundet sig en grad af fornuft, så viste debatten ved førstebehandlingen af L 117, at det der med fornuft skal man lede efter andre steder.
Vi ved nu, at Venstre, Konservative og ikke mindst Dansk Folkeparti overhovedet ikke har forstået, at der ikke bliver holdt tilstrækkelig hånd under syge, der ikke er afklaret, ved at forlænge med de 13 uger, som loven indebærer.
Der er desværre rigtig mange borgere, der bliver ramt af at være syge uden at være afklaret i forhold til, om de kan vende tilbage til arbejdsmarkedet, eller om de skal have pension eller fleksjob, og som på grund af varighedsbegrænsningen på sygedagpenge mister sygedagpengene og endda for tusind menneskers vedkommende mister forsørgelsesgrundlaget helt og aldeles.
Der kommer nye eksempler hver eneste dag.
I går havde en mand foretræde for Arbejdsmarkedsudvalget.
Han er selvstændigt erhvervsdrivende, lider af slidgigt, har mistet sygedagpengene, og han kan ikke få et fleksjob, for han er ikke afklaret, fordi der hele tiden kommer nye komplikationer.
Og i forgårs fik jeg så en henvendelse fra Lone Jensen, en dame, der bor i Midtjylland, der for 2 år siden faldt af sin hest og bogstavelig talt fik revet foden af.
Den er syet på igen.
Hun er opereret gentagne gange, ti gange faktisk, og hun skal opereres igen, er bundet til sin kørestol, kan ikke arbejde og har i øvrigt fået udsigt til at miste sygedagpengene her pr. 1. april, fordi alle muligheder er udtømt for kommunen.
Endnu en fuldstændig umulig situation.
Bemærk især ministerens kommentar til sidst.
Og for at sige det mildt kan Lone ikke bruge den til noget som helst, og det kan andre syge i øvrigt heller ikke.
Hvornår vågner ministeren og regeringen op og hjælper de mennesker, der ender i den form for fuldstændig umulig situation?
Dansk Folkeparti har jeg afskrevet.
Deres ordfører har gentagne gange fra denne talerstol talt nok så fint om, at der nu skal gøres noget, og at det er noget så synd.
Varm luft og røgslør, det er, hvad det er.
Der har endnu ikke været antydning af handling bag ordene, tværtimod er der hver gang trukket i land.
De floromvundne løfter er svigtet, og de, der har haft håb, er også blevet svigtet.
Argumentationen fra de borgerliges side er, at de syge skal aktiveres og afklares hurtigst muligt, og at det er den eneste rigtige medicin.
Der er jo ingen uenighed i det her Ting om, at syge skal behandles og afklares så hurtigt som muligt, men det kan godt gøres samtidig med, at man følger vores forslag.
Det eneste, der hjælper på de syges situation, er at afskaffe varighedsbegrænsningen på sygedagpenge, så de, der er syge, kan koncentrere sig om at blive raske i stedet for at bekymre sig om deres økonomi. Ikke mere snak.
Det er nu, der skal handles, og det kan klares nemt ved at stemme for oppositionens ændringsforslag, der vil afskaffe varighedsbegrænsningen på sygedagpenge.
Eigil Andersen (SF), 2010-03-04:
Om lidt får vi en afstemning om, hvilke partier der vil hjælpe langtidssyge mennesker i Danmark, og hvilke partier der ikke vil.
Ifølge Beskæftigelsesministeriets egne tal er der hvert år 6.000 – 6.000 – langtidssyge i Danmark, som mister deres sygedagpenge på grund af varighedsbegrænsningen inklusive de forlængelsesmuligheder, der er.
Af de 6.000 er der mellem 1.000 og 2.000, som oven i købet havner i det, man kalder det sorte hul, hvor man får – siger og skriver – 0,0 kr. i indtægt, fordi man ikke engang kan få kontanthjælp, typisk på grund af at man har en ejerbolig, eller fordi man har en ægtefælle, der har en indtægt.
Vi kan som samfund simpelt hen ikke være bekendt at straffe syge medborgere på den måde.
Det hovedforslag, som er til behandling her, er en lille forbedring, som måske redder, vil jeg tro, 500 af de 6.000, der årligt mister sygedagpengene.
Tilbage er der så 5.500, og hvad med dem?
Dem skal vi naturligvis også hjælpe, og derfor er det her hovedforslag fra regeringen og Dansk Folkeparti fuldstændig utilstrækkeligt.
I oppositionen – Socialdemokratiet, SF, De Radikale, Enhedslisten – har vi derfor stillet fælles ændringsforslag, som ophæver varighedsbegrænsningen på sygedagpengene.
Efter vores opfattelse er den menneskelige udgave af det her, at varighedsbegrænsningen fjernes, så ingen langtidssyge mister deres sygedagpenge, før det er afklaret, om de kan fortsætte på arbejdsmarkedet på almindelige vilkår, om de skal have et fleksjob, eller om de skal have en førtidspension.
Både regeringspartierne og Dansk Folkeparti har gjort ihærdige forsøg på at tale om noget andet, selvfølgelig fordi man godt kan indse, går jeg ud fra, at man har en meget dårlig sag.
Det, man har forsøgt at tale om, er, hvilke aktiviteter der foregår i forhold til de syge for at hjælpe dem tilbage på arbejdsmarkedet.
Det har man forsøgt at dreje diskussionen ind på, men sagens kerne er, at det her forslag overhovedet ikke handler om, hvad der sker, mens man er syg, hvilken aktivering der finder sted, og hvilken hjælp man skal have.
Derfor er det en misvisende debat i forhold til det her forslag.
Selv om der er lidt spredt opmærksomhed, kan man godt sige, vil jeg alligevel med det her kraftigt opfordre til at stemme for oppositionens ændringsforslag.
Mange mennesker i det danske samfund – både de 6.000 langtidssyge, som mister sygedagpengene hvert år, og alle deres familier og kolleger på arbejdspladserne – vil synes, at det er en utrolig god og solidarisk handling, så det vil jeg opfordre til.
Morten Østergaard (RV), 2010-03-04:
Jeg kan selvfølgelig kun tilslutte mig opfordringen fra hr. Eigil Andersen til, at man støtter oppositionens ændringsforslag.
Jeg har måske ikke store forhåbninger om, at det så vil ske med et stort flertal i Folketinget i dag, men når jeg alligevel vil tage ordet som et supplement, er det, fordi vi i Det Radikale Venstre står i den særegne situation, at vi jo faktisk havde lavet en aftale med regeringen om, hvordan man skal lave en tidlig opfølgende indsats i forhold til folk, der er på vej til at blive langtidssyge.
Og det er, fordi vi tror, det virker.
Det har vi eksperterne bag os til at sige, og man er sådan set også rundtomkring bredt enige om, at en tidlig indsats i forhold til sygemeldte er en god måde at sørge for, at de ikke mister kontakten til arbejdsmarkedet, og at de vender hurtigt tilbage.
Der er det bare paradoksalt, for når man nu har lavet et system med en tidlig indsats, der forpligter både behandlingssystemet og kommunerne til at have en tidlig indsats i forhold til de sygemeldte og sikre, at der allerede fra den tiende uge helt konkret er kontakt til dem, skulle man jo tro, at det var overflødigt i den anden ende at have en varighedsbegrænsning på, hvor længe de kan være på sygedagpenge.
For hvis indsatsen er god, hvis indsatsen er effektiv, vil dem, der kommer op i nærheden af udløbet af sygedagpengene og rammer den her varighedsbegrænsning, jo undervejs have været inde i et forløb, hvor de reelt har været syge og reelt fortsat har brug for at være på sygedagpenge.
Derfor må man sige, at når regeringen ikke er villig til at kigge på varighedsbegrænsningen, skyldes det jo nok, at den alligevel ikke er sikker på, at det, vi har lavet i fællesskab, er godt og effektivt, altså at man sikrer den tidlige indsats.
Og det synes vi i Det Radikale Venstre er ærgerligt.
Vi tror faktisk, at vi sammen med regeringen har lavet et godt system, som sikrer, at der er en tidlig indsats, og derfor kan man med sindsro støtte ændringsforslaget og afskaffe varighedsbegrænsningen.
Alternativt kommer det til at virke, som man ikke tror på det, man selv har lavet, og det beklager vi, for vi synes, det er udmærket, og vi tror faktisk på, at en tidlig indsats er så effektiv, at vi kan undvære varighedsbegrænsningen.
Og derfor støtter vi naturligvis ændringsforslaget, som vi selv har været med til at stille.