runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Brian Mikkelsen (KF), 2010-12-16:
Jamen forholdene er sådan set modsat det, som spørgeren er inde på, for markedet har jo sikret pluralisme og diversitet på bankområdet.
Bare til sammenligning med vores naboland Sverige, som har en håndfuld store velfungerende banker – måske sådan fire af slagsen – har vi jo i Danmark en bred diversitet af banker og sparekasser, vi kan vælge mellem.
Så markedet har betydet, at man kan vælge mellem forskellige banker og som kunde selv finde ud af, hvor man passer bedst henne i forhold til sine bankforretninger.
Frank Aaen (EL), 2010-12-16:
Nu er det ikke sådan, at det her forslag skulle begrænse, at der er konkurrence på bankmarkedet, det tror jeg ikke man kan forestille sig, i hvert fald ikke foreløbig, men det er jo et forslag om at udvide valgmulighederne på bankmarkedet.
Vi har nogle enormt store finansielle supermarkeder – ikke mindst Danske Bank – som var lige ved at vælte omkuld under krisen, og i den modsatte ende har vi nogle andelskasser, som er et ganske fint alternativ, men som ikke er en ret stor del af markedet.
Og da de fleste føler sig nærmest presset ind i de her enorme banker, kunne det være fint med en ekstra valgmulighed.
Ville det ikke bare styrke konkurrencen?
Colette L. Brix (DF), 2010-12-16:
Vi har forståelse for, at det er nødvendigt at få finansieret disse udgifter, når der indføres sanktioner eller restriktioner over for lande, som udgør en sikkerhedsmæssig trussel – i dette tilfælde Iran i forbindelse med deres atomprogram, som bl.a. omfatter berigelse af uran og forsøg med atomreaktorer, der kan resultere i en bombe.
Vi står imidlertid i en ekstraordinær situation, og alternativet havde måske været, at der slet ikke kunne foregå nogen eksport.
Så er det trods alt bedre med en effektiv og hurtig sagsbehandling, der er gebyrfinansieret, så eksporten kan finde sted.
Med disse bemærkninger skal jeg meddele, at Dansk Folkeparti støtter forslaget.
Brian Mikkelsen (KF), 2010-12-16:
Tak for de, synes jeg, konstruktive bemærkninger til forslaget i dag.
Det er vigtigt, at alle bidrager til at forhindre, at Iran får held til at udvikle sit atomvåbenprogram, som udgør en trussel mod den regionale og den globale sikkerhed.
Derfor tager vi fra dansk side og fra europæisk side det meget alvorligt, når vi taler om sanktioner imod Iran.
Derfor blev der i slutningen af oktober vedtaget en EU-forordning om Iran, der i henhold til FN's resolution 1929 strammer sanktionerne over for Iran.
Dermed indføres der så en række nye sanktioner, bl.a. i forhold til hvilke varer der ikke må eksporteres til Iran, ligesom alle større pengeoverførsler til og fra Iran nu er underlagt kontrol.
Det er samtidig vigtigt at bemærke, at der jo ikke er indført en decideret handelsembargo mod Iran.
Derfor kan mange danske virksomheder fuldt ud blive ved med at fortsætte med at eksportere varer og tjenesteydelser til Iran.
I den henseende er det selvfølgelig vigtigt, at Danmark administrerer sanktionerne korrekt og effektivt, så vi fra dansk side lever op til vores udenrigspolitiske forpligtelser og medvirker til, at sanktionerne får den rigtige effekt.
Samtidig har vi jo også som formål, at vi lever op til erhvervslivets krav om hurtig og effektiv ekspedition af ansøgningerne, så vi bedst muligt understøtter lovlig dansk eksport.
Iranforordningen har betydet, at EU-medlemslandene har vedtaget et kompliceret regelsæt, og der er betydelige merudgifter forbundet med administrationen af reglerne.
Det er derfor, regeringen med det her lovforslag foreslår, at der etableres en gebyrmodel, der tilvejebringer den nødvendige finansiering.
Det betyder også, at de virksomheder, der ønsker at eksportere til Iran, er med til at finansiere merudgifterne til administration som følge af sanktionssystemet.
Det er regeringens forventning, at de danske virksomheder, som får en ekstraudgift som følge af gebyrerne, kan vælte udgifterne over på deres iranske kunder.
På den måde kommer Iran selv til at betale for udgifter forbundet med sanktionerne, og det er i tråd med forordningens formål og dansk holdning i øvrigt.
Med lovforslaget introduceres derfor en gebyrmodel, som skal hvile i sig selv.
De skøn over beregning af statens merudgifter, som vi er kommet med, er behæftet med en betydelig usikkerhed, da det jo er vanskeligt at vurdere, hvilken effekt sanktionerne vil have på den danske samhandel med Iran.
Derfor vil gebyrerne blive reguleret løbende, og de skal alene dække de faktiske omkostninger ved statens administration af Iransanktionerne, og de vil blive sænket, hvis omkostningerne bliver mindre end forventet.
De nærmere regler vil blive fremlagt i en ny bekendtgørelse, når lovforslaget er vedtaget.
Jeg ser frem til en god behandling af forslaget.
Der var et par spørgsmål, som vi også vil dække under udvalgsbehandlingen, og jeg håber på, at vi får en god og konstruktiv debat i udvalget.
Frank Aaen (EL), 2010-12-16:
Vi kan også støtte, at virksomheder, der ønsker at tjene penge ved at sælge til præstestyret, også får lov til at betale for administrationen af det salg, så vi er sikre på, at det ikke hjælper præsterne for meget.
Derfor er det helt rimeligt at indføre sådan en ordning.
Den kan i øvrigt indføres på andre områder, vil jeg sige, hvor virksomheder påfører staten store administrative byrder på grund af nogle forskellige ordninger, som kræver stor administration.
Jeg vil bare sige, at det er en god idé, der godt kan bruges på andre områder.
Carina Christensen (KF), 2010-12-16:
I modsætning til måske især SF er vi i Det Konservative Folkeparti principielt altid imod, at man indfører nye gebyrer, der generer danske virksomheder.
Det er som hovedregel ikke en vej, vi ønsker at gå.
Når vi så alligevel støtter det her lovforslag, hænger det sammen med, at Iranforordningen, som jo er vedtaget i FN's Sikkerhedsråd, indfører nogle meget omfattende og komplicerede regler, som betyder store administrative merudgifter for staten på grund af en øget sagsmængde, øgede rådgivningsforpligtelser og meget andet.
Hvis vi skal kunne sikre virksomhederne en hurtig og effektiv ekspedition af bl.a. ansøgninger til lovlig dansk eksport, er der altså behov for at indføre en gebyrordning til at dække statens udgifter i forbindelse med Iranforordningen.
Man kan jo så håbe, at virksomhedernes øgede omkostninger forventeligt vil kunne væltes over på de iranske kunder i forbindelse med indgåelse af kontrakter.
Det Konservative Folkeparti støtter forslaget.
Brian Mikkelsen (KF), 2010-12-16:
Med beslutningsforslaget foreslås det at etablere en statsejet bank, der skal kunne tilbyde alle danskere en bankforbindelse med lønkonto, mulighed for kassekredit, boliglån og andre almindelige bankydelser.
Og i den forbindelse foreslås det at videreføre Eik Bank Danmark som en statsejet bank.
Men det sker, ved at virksomhederne reguleres og er i sund konkurrence med hinanden, og ikke ved at staten sådan på forhistorisk vis skal drive bankvirksomhed.
Regeringen arbejder i den forbindelse målrettet på at styrke reguleringen af og tilsynet med bankerne, det arbejde foregår både nationalt og i EU-regi, og i øjeblikket er der f.eks. et omfattende arbejde i gang i EU, hvor formålet er at skærpe kapitalkravene til de finansielle virksomheder.
Ligeledes arbejder vi herhjemme i øjeblikket bl.a. på en risikomærkning af lån, hvorved bankkunderne nemmere kan gennemskue, hvor risikable de enkelte lån er.
Kravene i forbindelse med lånoptagelse til køb af fast ejendom er ligeledes blevet skærpet, og det ses, bl.a. ved at bankrådgiveren sammen med kunden nu skal udarbejde et særligt rådgivningsskema.
Derudover findes der mange forskellige former for banker, og de drives efter mange forskellige principper.
Det er således allerede i dag muligt for forbrugerne at vælge bank, ud fra hvilke ydelser de ønsker at modtage.
Jeg mener ikke, at det er en statslig opgave at drive bank.
Regeringen har derfor ikke noget ønske om, at staten skal eje banker og drive bankvirksomhed ud over det absolut nødvendige.
Statens engagement i de danske banker sker i forlængelse af dette, og det må ikke udstrækkes længere end det, som Finansiel Stabilitet er involveret i.
Finansiel Stabilitet har indledt en åben og transparent salgsproces for de to banker på linje med den proces, der har været for de øvrige pengeinstitutter, som er blevet overdraget til Finansiel Stabilitet.
Regeringen kan således ikke anbefale beslutningsforslagets vedtagelse.
Søren Krarup (DF), 2010-12-16:
Forholdet er, at Folketinget meddeler indfødsret ved lov, og det udføres på den måde, at Folketingets flertal udformer en aftale om indfødsret.
Denne aftale stiller en række krav som betingelse for, at man får indfødsret.
Så er der altså – det er fuldstændig rigtigt – i 1977 vedtaget en tilslutning til en konvention, der altså nu tvinger Folketinget til at ændre den vedtagelse.
Det betyder naturligvis, at hvis Folketinget er tro imod sin egen grundlov, den bestemmelse, der siger, at det er Folketinget, der meddeler indfødsret, så vil Folketinget sige, at den FN-konvention er en krænkelse af grundloven, og at vi derfor opsiger den.
Det hjælper jo ikke noget, at man bare stikker hovedet i busken og siger, at man ikke tænkte på det i 1977.
Så skal man tænke på det i dag.
Nu er det klart for enhver, at grundloven tilsidesættes, fordi de krav, der stilles til indfødsret, tilsidesættes, og det burde faktisk føre til, at hele Folketinget støttede os i vores protest.
Line Barfod (EL), 2010-12-16:
Grundloven fastlægger, at Folketinget beslutter, hvem der skal have indfødsret.
Folketinget har besluttet, at man ønsker at give indfødsret til mennesker, der er statsløse, i henhold til den konvention, som et flertal i Folketinget ønsker at være en del af.
Der er ikke nogen i FN eller andre, der tvinger Folketinget til dette, det er et flertal i Folketinget, der ønsker den situation.
Man har i Folketinget godt vidst, hvad man gik ind til, da man for mange år siden vedtog at være en del af den konvention, og man ved også nu, at det er det, man gør.
Hvis et flertal i Folketinget ønskede noget andet, kunne de i dag sige: Vi ønsker ikke at være bundet af konventionen, vi vil meddele FN, at vi træder ud af konventionen.
Det ønsker et flertal i Folketinget ikke.
Der er ikke noget grundlovsbrud, det er Folketingets flertals vilje, der bliver fulgt.
Bjarne Laustsen (S), 2010-12-16:
Hvis man tager 1 måned og dividerer den op i 227 kr. kan jeg godt finde ud af, hvor mange penge det giver.
Det skal ses i forhold til, hvor mange dage det er, man skal af sted.
Hvis det er et par og tyve dage, man skal af sted i 1 måned, så er det ikke det beløb, som hr. Erling Bonnesen taler om.
Så er det et betydelig højere beløb.
Men det handler om 227 kr., og hr. Erling Bonnesen ved også godt, at man skal tjene mange flere kroner for at få de 227 kr., som man netto skal lægge hos busselskabet, fordi regeringen ikke vil støtte det her projekt så meget, som de har gjort.
Så det er en klar forringelse over for de grupper, vi gerne vil have får en uddannelse.
Man har så valgt at lægge besparelsen de steder – jeg kan synes, det er fint – hvor Venstres medlemmer melder sig ud af partiet, og som vælgerne flygter fra, fordi man siger, man vil gøre noget ved Udkantsdanmark, men det her er et forslag, der går den stik modsatte vej.
Det er så politik.
Det, der bekymrer mig, er, at vi risikerer, at der er færre unge mennesker, der får en uddannelse, og jeg håber, at Venstres ordfører deler det synspunkt.
Erling Bonnesen (V), 2010-12-16:
Hvis vi får sat fokus på, præcis hvad det handler om her, er det jo fra ca. 18 kr. til ca. 25 kr. sådan rundet af.
Så det er altså de 7 kr., man skal forholde sig til.
Når vi sådan har været rundt og drøfte det her, er der altså mange, der har bemærket, at det klarer de nok, fordi det er godt, at de stadig væk har muligheden for at få nogle gode uddannelser i Danmark.
Så de 7 kr. om dagen skal de nok komme over.
Det er korrekt, at der er noget harmonisering i det her, men er det ikke også korrekt, som vi påpeger nu, at det her også er en håndsrækning til dem, som bor i landdistrikterne og som søger videregående uddannelse?
Det er det rent faktisk.
Bjarne Laustsen (S), 2010-12-16:
Det er jo en kendt sag, at man måske ikke er de bedste til at regne i partiet Venstre, men man kan ikke bestride, at det lovforslag her handler om en stigning for de elever her, der skal af sted og have en uddannelse, på 70 pct. Og 70 pct. i forhold til de tal, der er i lovforslaget, svarer til en årlig stigning på 227 kr. gange 12, og hvis en enlig mor har to børn, er det næsten 6.000 kr., hun skal hoste op med mere, for at hendes børn kan komme i uddannelse.
Det er en ren og skær strafafgift.
Hvis man boede i Frederikshavn eller i Århus eller i Aalborg eller en hvilken som helst anden by og der var 2 km, kunne man tage cyklen derhen.
Det er ikke det, vi taler om.
Det her handler om, at vi skal have et land i balance, hvor folk vælger at bosætte sig i yderområderne, og vi synes, de alle sammen skal have en uddannelse.
Så vælger man bare sådan lige uden videre at lægge en afgift på dem, der har længst og skal bruge mest tid på transport hver eneste dag i al slags vejr og med måske ikke alt for gode transportmuligheder.
Carl Holst, regionsformanden fra Region Syddanmark, var her, og han sagde, at det har afgørende betydning, at der er uddannelsessteder nær ved, for at vi kan nå uddannelsesmålene.
Det håber jeg Venstres ordfører er enig i.
Erling Bonnesen (V), 2010-12-16:
Inden ordføreren kravler alt for højt op i træet og får sat alt for meget retorik på, med hensyn til hvor meget det her i hvert fald ifølge ordførerens udlægning skader Udkantsdanmark – han begynder også at nævne de 70 pct. – tror jeg lige, man skal prøve at kigge på fakta. Hvad er fakta?
Når han siger 70 pct., hvad betyder det så rent konkret for den enkelte?
Er det ikke korrekt, vil jeg spørge ordføreren, at det betyder cirka 7 kr. om dagen?
Det er sådan set det, man skal forholde sig til, når man skal bedømme, hvilken virkning det så har for den enkelte studerende, når man taler om transporten: Ca. 7 kr. er det, man skal forholde sig til.
Det, der er vigtigt, i hvert fald for mig, er også, at alle unge fortsat har mulighed for at få en uddannelse, og så må man forholde sig til, at der kan blive tale om 7 kr. i forbindelse med transporten.
I forhold til det med Udkantsdanmark – transport og hjælp der – tror jeg næsten, vi skal prøve at vende den rundt: Er det ikke også korrekt, vil jeg spørge ordføreren, at der faktisk står i lovforslaget, som vi nu forhåbentlig får vedtaget, at det er en hjælp til de studerende, der bor i Udkantsdanmark, og at der faktisk kommer en håndsrækning til dem?
Så den vender sådan set tilbage til ordføreren som en boomerang, det her er faktisk også en håndsrækning til de studerende.
Bjarne Laustsen (S), 2010-12-16:
Nu må vi se, når dagen er omme.
Jeg vil gerne sige, at vi er lodret imod det her lovforslag.
Det er simpelt hen en strafafgift på at bosætte sig i et yderområde.
Stigningen er på 70 pct., og for hvert barn, man har, er det 227 kr. ekstra om måneden, hvis den unge f.eks. skal fra Skagen til Frederikshavn for at tage sin uddannelse.
Det her forringer uddannelsesmulighederne, lægger en afgift på folk, og så er det en hån imod de folk, der har valgt at bosætte sig i vores yderområder.
Når det er sagt, vil jeg sige, at der er et element i det, der handler om, at trafikselskaberne var i deputation i Uddannelsesudvalget for at sige, at vi skal passe på med ikke at lave noget makværk.
Den sekunderende undervisningsminister i dag ved udmærket godt, hvad vi taler om, for det her var et område, hvert enkelt amt i Danmark havde med at gøre før.
Det overtog staten som følge af strukturreformen, og det betyder så, at det nu er staten, der har med det at gøre.
Det, der er spørgsmålet her, er, om alle de rabatkortordninger og ting og sager, der findes i hvert eneste af vores trafikselskaber – vedrørende SU osv. – kan komme på plads, så vi kan undgå nogle af de ting, som vi tidligere har set.
Ministeren ved jo udmærket godt, at loven er blevet ændret adskillige gange, fordi man har haft rigtig travlt med at lave en harmonisering af priserne, fordi der var 14 forskellige satser i amterne.
Det forslag, som vi stemte om ved andenbehandlingen, var jo derfor, om ikke bare regeringen kunne gøre det, som også trafikselskaberne gerne vil, nemlig at vente til sommer, til det nye skoleår, med at gennemføre det her.
Og selv om trafikselskaberne vil imødekomme det og gøre, hvad de kan, for at der ikke opstår bøvl på det her område, så var det rent faktisk langt, langt bedre at vente til det nye skoleårs start.
Det her er bare et godt råd til ministeren, fordi vi er lodret imod, at man lægger en afgift på 70 pct. på nogle enkelte elever, der kommer udefra og skal have uddannelse, fordi de ingen uddannelsesmuligheder har i den by, hvor de bor.
De skal både have ekstra transport, og så skal enten de selv eller deres forældre finde en klækkelig sum, for at de kan få en uddannelse.
Karsten Hønge (SF), 2010-12-16:
Ret skal jo være ret.
I det her forslag ligger der faktisk en hjælp til de studerende – en lille hjælp, men den er der.
Det ligger også i forslaget, at det ikke vil få en særlig stor betydning for de fleste gymnasieelever, som jo på grund af den geografiske spredning af gymnasierne ikke bliver ramt så hårdt.
Næh, det her forslag går målrettet efter at straffe de unge, som søger de erhvervsfaglige uddannelser og produktionsskolerne.
Så er det bare, man må rejse spørgsmålet: Hvis vi skal have flere i gang med at uddanne sig, er det så ikke netop erhvervsskoler og produktionsskoler, der skal trække en stor del af læsset?
Og er det ikke netop dem, der har brug for hjælp i stedet for yderligere snubletråde, der bliver spændt ud af regeringen og Dansk Folkeparti?
Nu er det jo ikke, fordi jeg har de store tanker om Venstre og Konservatives omsorg for faglige unge.
Jeg synes til gengæld, at det her igen igen fremstiller det åbenlyse forræderi, som Dansk Folkeparti udøver over for netop faglige unge i Udkantsdanmark.
Det rammer helt præcis dem, som man påstår man vil hjælpe, men som man nu igen her vil gøre det sværere for at komme i gang med uddannelse.
Lige nøjagtig ufaglærte og faglærte i Udkantsdanmark bliver ramt af det her lovforslag.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2010-12-16:
Selv om hr. Troels Christensen får støttehjul på i form af støttespørgsmål fra fru Marlene Harpsøe, synes jeg altså ikke helt, vi har fået svar på, om ikke det er sandt, at man med det her forslag skal spare 230 millioner kr. i 2012, 2013 og 2014, om det ikke er sandt, at folk, hvis de i forvejen har en videregående uddannelse, kan komme til at betale mellem 10.000 og 13.000 kr. for et enkelt fag, når det her forslag er vedtaget.
Det her forslag er jo et angreb på hele muligheden for at opkvalificere den danske arbejdsstyrke.
Særlig voksenuddannelsesområdet er jo et temmelig forsømt område, og jeg synes, at regeringen, hvis den havde lidt respekt for den danske arbejdsstyrke, faktisk burde skamme sig over at fremsætte forslag, der så markant forringer muligheden for, at man kan opkvalificere sig på sigt.
Vil hr. Troels Christensen ikke komme herop og bekræfte, at der er tale om en besparelse på 230 mio. kr. i 2012, 2013 og 2014?
Troels Christensen (V), 2010-12-16:
Jeg fastholder, at vi generelt set ligger rigtig, rigtig flot, når det drejer sig om videregående uddannelser, og at vi er steget med 30 pct. fra 2007 til 2009, og at vi stadig væk ligger på et rigtig højt niveau i Danmark.
Så derfor vil jeg fastholde, at vi ligger på et rigtig flot niveau.
Jeg ved godt, at SF er meget interesseret i igen at få det her til at se ud som en kæmpe, kæmpe massakre og en kæmpe, kæmpe besparelse, men faktum er – og det vil jeg godt slå helt fast – at det, SVU'en er beregnet til, formålet med SVU'en, er at sikre dem, som er i arbejde, og ikke dem, der er afskediget, for der er helt andre ordninger for dem.
Søren Krarup (DF), 2010-12-16:
Det forbløffer mig, at Line Barfod ikke forstår en meget enkel sag, og måske er det ikke helt usædvanligt, at jurister har en evne til at læse uden om det, der faktisk er sagen.
Dette handler om – det er fuldstændig rigtigt – at Folketinget i 1977 tilslutter sig konventionen af 1961 om begrænsning af statsløshed.
Dermed er det sagt, at det er Folketinget, der suverænt bestemmer, hvem der optages på indfødsretsloven.
Alligevel sker der her det, at en international konvention tvinger os til det.
Jeg er da ikke i tvivl om, at Folketinget naturligvis, da de i sin tid stemte ja, ikke har gjort sig klart, hvad det kunne betyde.
Nu kan de se det.
Nu kan de se, at den internationale konvention fører til, at man krænker grundlovens eneret til at bestemme, hvem der kommer på indfødsretsloven.
Dette er en krænkelse af grundloven, og hvis en jurist ikke kan forstå det, er der noget alvorligt galt med forstanden.
Marlene Harpsøe (DF), 2010-12-16:
Det er jo altid interessant at høre hr. Karsten Hønge fra Socialistisk Folkeparti angribe Dansk Folkeparti for at være forrædere.
Det er ret interessant, når det er, man selv fremlægger en økonomisk plan, som på ingen måde tager hensyn til den økonomiske krise og den regning, som den økonomiske krise har efterladt.
Så kan man tale om forræderi i forhold til det ene og det andet, men jeg synes i hvert fald ikke, og det synes Dansk Folkeparti absolut heller ikke, det er hensigtsmæssigt, at man fremlægger en såkaldt løsning på den krise, som Danmark har været igennem, som er underfinansieret med mellem 11 og 29 mia. kr. Vi har aftalt en genopretningsplan med regeringen.
Det her forslag indgår som en del af en meget, meget stor pakke.
Man må da anerkende fra SF's side, fra Socialistisk Folkepartis side, at vi altså er med til at sikre, at regningen for krisen bliver betalt.
Line Barfod (EL), 2010-12-16:
Hr. Søren Krarup taler mod bedre vidende.
Både ved første- og andenbehandlingen er det blevet sagt meget, meget klart, og jeg er sikker på, at hr. Søren Krarup også ved det i forvejen, at et flertal i Folketinget, et meget stort flertal, ønsker, at Danmark skal være med i denne FN-konvention.
Det er altså ikke et spørgsmål om, at FN eller nogen andre tvinger det danske Folketing til at vedtage noget bestemt; det er noget, et flertal i Folketinget selv ønsker.
Sådan er det med internationale konventioner; det er noget, flertallet i Folketinget bestemmer, og flertallet i Folketinget kan beslutte, at man ikke vil følge dem, at man vil træde ud af konventionen.
Så skal jeg bare sige, at det ikke er meget tillid, hr. Søren Krarup og Dansk Folkeparti åbenbart har til det danske demokrati, hvis man mener, at 35 mennesker er en sådan katastrofe, at det vil kunne omstyrte det danske demokrati.
Jeg er af den klare overbevisning, at det danske demokrati er utrolig stærkt, og jeg mener, at vi også i Danmark sagtens kan håndtere, at der er 35 mennesker, der hidtil har levet som statsløse, som nu får chancen for at have den tryghed, der ligger i at få statsborgerskab.
Det er vi i den grad i stand til at kunne klare i Danmark.