runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Stine Brix (EL), 2016-03-15:
Ministeren stillede jo faktisk spørgsmålet, og siger så, hun ikke stiller det alligevel.
Men jeg kan da godt svare: Nej, vi har ikke modtaget nogen støtte fra privathospitaler eller fra brancheforeningen, heller ikke beløb under 20.000 kr., som man jo ikke kan se af Venstres regnskab.
Og sundhedsministeren kan jo for sit eget vedkommende svare på, om sundhedsministeren har modtaget noget til sin personlige valgkamp.
Det er jo ganske enkelt.
Jeg kunne have spurgt om noget andet her i min anden bemærkning, hvis ministeren bare have svaret nej eller ja til det spørgsmål.
Hvis jeg kan nå det, vil jeg gerne prøve at spørge til noget andet, for det jo rigtigt, som ministeren var inde på, at Socialdemokraterne har skiftet holdning, i hvert fald herinde på Christiansborg.
Men man kan jo læse i Politiken i dag, at det ikke gælder regionsrådsformændene.
Og de stiller en række meget relevante spørgsmål, som jeg egentlig gerne vil sende videre, for de spørger til, om det, man egentlig ønsker med det her lovforslag, er, at andre patienter bliver skubbet til side i forhold til behandling af de patienter, der har mindre skavanker, f.eks. nyrepatienten, der skal have opereret en shunt ind, eller en tarmkræftpatient, der skal have lagt sin tarm tilbage.
For det er jo det, der kan blive konsekvensen, når man ikke kan prioritere de patienter, som har det største behov, først.
Sophie Løhde (V), 2016-03-15:
I forhold til det sidste må ordføreren også tage den interne diskussion med Socialdemokraterne, som jo nu har redegjort for, at det ikke har den konsekvens.
Jeg er bare nødt til at sige, også i forhold til alt det omkring partistøtteregler, at Venstre ikke har ændret holdning.
Det er fuldstændig velkendt, at vi har ønsket at styrke patienternes rettigheder, uanset om man har en psykisk eller en fysisk lidelse.
Hvorfor?
Der er det patienterne, der betyder noget for Venstre, at de skal kunne og kan få en hurtig behandling.
Det mente vi, da vi havde regeringsansvaret, det mente vi, da vi var i opposition, og det mener vi pudsigt nok også, når vi er i regering.
Det kan jeg godt forstå, for vi har jo været vant til, at situationen har været en noget anden med ikke mindst Socialdemokraterne ved roret.
Så er det her med, at der ikke bliver prioriteret, jo ganske enkelt ikke korrekt.
Lad os tage hjerte- og kræftpatienterne.
De er slet ikke en del af udredningsretten og behandlingsretten.
Hvorfor? Fordi man ved mistanke om kræft jo ikke skal sættes på en udredningsliste på 30 dage eller en behandlingsliste på 30 dage.
Her drejer det sig om akut handling, at man skal have akut behandling som kræftpatient.
Det er jo derfor, at vi har helt særlige forløbstider, kræftpakkeforløb, som vi i øvrigt fra regeringens side ønsker at forbedre.
Det er derfor, vi nu også har igangsat hele arbejdet med en ny kræftplan IV, som skal styrke hele kræftområdet og geare os til de udfordringer, vi ved vi vil møde fremadrettet på kræftområdet.
Så at sige, at der ikke bliver prioriteret mellem syge og knap så syge patienter, er ganske enkelt ikke korrekt.
I øvrigt bliver der prioriteret hver evig eneste dag ude på hver evig eneste afdeling, og så lad os undgå at gå og bilde hinanden ind som politikere, at den læge, der sidder og opererer hængende øjenlåg, som jeg tror at SF's ordfører henviste til, er den samme læge, som sidder og behandler en patient, som eksempelvis lider af skizofreni.
Det håber jeg ikke, og sådan er det jo altså heller ikke.
Jonas Dahl (SF), 2016-03-15:
Det sidste tror jeg bare jeg vil lade stå for ministerens egen regning, for det synes jeg blev en anelse usammenhængende.
Jeg vil egentlig bare gerne vende tilbage til det høringssvar, som Lægeforeningen kommer med.
Jeg medgiver gerne, at Venstre ikke har ændret holdning, siden man overbetalte privathospitalerne, og fred være med det, men Lægeforeningen peger sådan set på, at der nu også kommer til at opstå en forskel i behandlingen, afhængigt af om man bliver behandlet på et sygehus eller i en speciallæge- eller almen praksis.
Lægeforeningen påpeger jo også selv, at det strider mod tankegangen om at lade patienterne behandle på lavest mulige effektivitetsomkostningsniveau.
Sophie Løhde (V), 2016-03-15:
Vi har ikke tænkt at ændre på det, der er udgangspunktet i forhold til udredning og behandling, nemlig at for så vidt angår de privatpraktiserende speciallæger, der, som ordene viser, er privatpraktiserende, har vi ikke tænkt os at tage et opgør med hele det nuværende system og sige: Hovsa, nu tager vi jer og putter jer ind i forhold til de her regler på det her område.
Til gengæld er det jo fuldstændig legalt og muligt at lave aftaler under det udvidede frie sygehusvalg med de privatpraktiserende speciallæger.
Stine Brix (EL), 2016-03-15:
Min pointe var jo netop, at hvis Liberal Alliance rent faktisk går ind for bedst mulig sundhed og mest mulig sundhed for pengene, så bør man jo i langt højere grad være varme tilhængere af et offentligt sundhedssystem, for det er langt mere effektivt end det, vi ser i de sundhedsvæsener, som baserer sig på det private.
Så det må jo være et spørgsmål om ideologi fra Liberal Alliances side, siden det er så afgørende, at vi får flere privathospitaler i vores sundhedsbehandling, end vi har i dag.
May-Britt Kattrup (LA), 2016-03-15:
Liberal Alliance går ikke ind for privat sundhed for det privates skyld.
Liberal Alliance går ind for, at borgerne får bedst sundhed og mest sundhed for deres skattekroner.
Med hensyn til udlandet har jeg kun set, at netop de lande, som ordføreren nævner, ingen eller meget korte ventetider har.
De har bedre resultater, og der er stor tilfredshed blandt borgerne.
Borgerne betaler ikke mere pr. borger for deres sundhed, end vi gør i Danmark.
Jonas Dahl (SF), 2016-03-15:
Den første kommentar om arbejdsklimaet vil jeg ikke gå ind i.
Men pointen er jo sådan set klar nok.
Jeg tror heller ikke, at hr. Hans Andersen ville blive ansat nede i mit sekretariat.
Det ville jeg også betakke mig for, og det tror jeg også hr. Hans Andersen ville.
Men det samme problem har vi jo bare også på hospitalerne.
Jeg har svært ved at forstå, at når man er ansat på et offentligt hospital, skal man som hospitalsledelse – eller som kollega – se på, at medarbejdere vandrer ud på det private arbejdsmarked.
Det er ikke nødvendigvis efter lukketid, men bare efter at de har lagt nogle timer og fået hele deres efteruddannelse på det offentlige hospital, skal de over at arbejde i det private, hvor de kan stikke pengene i lommen.
Synes hr. Hans Andersen, at det er en rimelig arbejdsmarkedsmodel?
Hans Andersen (V), 2016-03-15:
Venstre ønsker et stærkt offentligt sundhedsvæsen, og hvis vi kan skabe et endnu bedre sundhedsvæsen til gavn for vores patienter, hvis vi inddrager den kapacitet, de private hospitaler har, og de ressourcer og den viden, som også mennesker ansat på de private hospitaler er i besiddelse af, så gør vi det.
Vi er ikke så optaget af, om det foregår i offentligt regi eller det foregår i privat regi.
Vi er sådan set optaget af, at patienterne har en reel mulighed for at gå et sted hen og vælge ventetiden fra.
Men der er helt åbenlyse forskelle på, hvordan vi oplever det, og hvad vi vil i forhold til patienterne, og hvad Socialistisk Folkeparti vil.
May-Britt Kattrup (LA), 2016-03-15:
Jeg forstår ikke ordføreren.
Altså, at nogle patienter kan benytte en behandlingsgaranti, stiller jo ikke andre patienter dårligere.
Hvis nu der ikke var nogen behandlingsgaranti og alle måtte vente længe, så var alle dårligt stillet.
Hvis der så er nogle, der kan komme til efter 30 dage, så bliver de bedre stillet, men hvorfor bliver de andre dårligere stillet?
Stine Brix (EL), 2016-03-15:
Vi har en klar ambition om, at alle selvfølgelig skal både udredes og behandles så hurtigt som overhovedet muligt.
Men det, vi så tilbage i 00'erne, og som vi kommer til at se igen, efter min mening, er, at de få patienter, som konkurrencen pågår om mellem det private og det offentlige, vil tiltrække sig opmærksomhed fra det offentlige for at holde på dem, fordi man kan lave en indtægt på dem og man ellers mister penge.
Det betyder altså, at ressourcerne går derhen, og det går jo ud over de patienter, hvor den konkurrence ikke eksisterer.
Det betyder, at overbelægningen på de medicinske afdelinger stiger, det betyder, at ventetiden i psykiatrien bliver længere, det betyder, at tilbuddet til de akutte patienter bliver ringere.
Så det, vi burde gøre i stedet for, er jo at bruge pengene på at investere i vores offentlige sundhedsvæsen, så kapaciteten blev større, og så man kunne udnytte den bedst muligt og forhåbentlig få bragt ventetiden ned til gavn for alle.
May-Britt Kattrup (LA), 2016-03-15:
Når der er mange, der har ventetid i psykiatrien, skyldes det, at der ikke er læger nok i psykiatrien.
Og det er rigtigt, at det problem løser man ikke ved det her, men det stiller jo ikke nogen dårligere, at andre får bedre muligheder.
Og der sker jo det, at hver gang en patient vælger garantien her og vælger et privat alternativ, så koster det det offentlige 85 pct. af den pris, som det ville have kostet i det offentlige.
Tak for det.
Ved mere end 30 dages ventetid på udredning eller behandling får patienterne ret til at vælge et af de sygehuse, klinikker eller andet, som regionsrådene har indgået aftale med eller samarbejder med.
Der skabes på den måde en ret til at vælge et privat alternativ, når det offentlige ikke kan tilbyde udredning eller behandling inden for 30 dage.
Det betyder kortere ventetid ikke kun for dem, som har råd til selv at betale et privat alternativ, og det vil altså sige, at vi får mindre ulighed ved det her forslag.
For Liberal Alliance er det meget positivt, at patienterne kommer tættere på et frit valg, end de er i dag, men et frit valg fungerer kun, hvis der er noget at vælge imellem og man kender til valgmulighederne.
Det er derfor vigtigt for os, at det ikke besværliggøres unødigt, når private sygehuse, klinikker m.v. skal godkendes til at indgå en aftale, men at det foregår på lige vilkår.
Ligeledes er det meget vigtigt, at patienterne får kendskab til deres rettigheder og muligheder.
Information om retten til at vælge, samt hvilke steder man kan vælge mellem, og ikke mindst information om de forskellige steder er vigtig.
Informationen kan være om geografisk placering, ventetid og faglig ekspertise eller andre vigtige faktorer.
Informationen skal være let tilgængelig og letforståelig.
Mange patienter har ikke selv overskud til at tilegne sig viden om rettigheder og muligheder, og det skal derfor være lægernes, hospitalernes og regionernes ansvar at oplyse patienterne om deres valgmuligheder.
Et frit valg er kun noget værd, hvis der er noget at vælge mellem og man ved, hvad man kan vælge.
Det er vigtigt, at et forløb bliver så sammenhængende som muligt.
Vi ser gerne, at man proaktivt planlægger brugen af de private sygehuse og klinikker i stedet for kun at bruge dem som nødløsninger og vente til sidste øjeblik med at inddrage de private.
Den planlægning ville kunne bidrage til kortere ventetider, bedre forløb for patienterne og lavere priser og bedre udnyttelse af kapaciteterne samt give de private bedre muligheder for at levere den efterspurgte service.
Jeg så gerne et endnu mere frit valg, men dette forslag er absolut en forbedring for patienterne, og LA støtter derfor forslaget.
Jonas Dahl (SF), 2016-03-15:
Nu var ordføreren jo selv i et tidligere spørgsmål inde på det her med marginalomkostningerne og de 85 pct., det koster et privathospital.
Kan ordføreren så ikke også bekræfte, at når et offentligt hospital har en marginalomkostning, som ligger et sted mellem 50 og 60 pct., er der relativt langt op til de 85 pct., og så bliver det vel alt andet lige også nogle penge, vi kunne have brugt på at behandle flere patienter i det offentlige, hvis altså marginalomkostningen faktisk er de her 50-60 pct. i forhold til de 85 i det private.
Kan ordføreren ikke bekræfte det?
May-Britt Kattrup (LA), 2016-03-15:
Nej, det kan ordføreren ikke, for alle analyser viser, at hver gang en patient vælger at bruge det udvidede frie sygehusvalg, koster det i gennemsnit 85 pct. af prisen i det offentlige.
Og hvis nu man i øvrigt kunne planlægge, kunne man komme helt ned på 50 pct. af prisen i det offentlige i stedet for kun at bruge det som nødløsninger.
Jonas Dahl (SF), 2016-03-15:
Jeg går ud fra, at ordføreren er bekendt med, at man allerede i dag benytter sig af udbud.
Men det her drejer sig om marginalomkostningerne på de offentlige hospitaler.
Vil ordføreren ikke bare bekræfte, at de ligger på de her et sted mellem 50 og 60 pct.?
For det er det, der er det centrale, når man diskuterer – hvad også privathospitalerne gør – nemlig at de kun får 85 pct. af den samlede pris.
Men når faktum er, at man på marginalomkostningssiden på et offentligt hospital ligger på et sted mellem 50 og 60 pct., så er det vel billigere at behandle på et offentligt end på et privat.
May-Britt Kattrup (LA), 2016-03-15:
Det er det jo ikke, når man tager gennemsnittet af alle omkostningerne.
Så kan man regne ud, at det private kan gøre det for 85 pct. af prisen, hvis man bruger det frie valg, og halvdelen af prisen, hvis man gør det i udbud.
I øvrigt ved jeg godt, at man bruger udbud i forvejen, og at man bruger udlicitering, men det er så lidt, at man helt nede på, at under 2 pct. af de danske ydelser går til privathospitaler.
Stine Brix (EL), 2016-03-15:
Det er jo heller ikke nogen overraskelse, at Liberal Alliance er varme tilhængere af mere privat sundhed.
Ikke desto mindre synes jeg jo, det er underligt, at man ikke forholder sig lidt mere til, hvordan erfaringerne rundtomkring i verden ser ud.
For gang på gang ser vi jo, at de lande, som baserer deres sundhedsvæsen på et offentligt sundhedsvæsen, klarer sig langt bedre og langt billigere end dem, som baserer sig på et privat.
Tværtimod har de væsentlig højere udgifter.
Hvis man skal følge et regneeksempel fra professor i sundhedsøkonomi Jes Søgaard, ville det, hvis man omsatte det til en dansk sammenhæng, altså til den danske befolknings størrelse, svare til omkostninger, der var 20-30 mia. kr. større.
Så hvorfor er Liberal Alliance så varme tilhængere af privat sundhed, når erfaringerne viser, at vi, når vi driver de offentlige sundhedsvæsener, kan gøre det langt billigere og langt mere effektivt end i de lande, der satser på det private?
Jeg overlever det.
For det første: I forhold til at sammenligne priser vil jeg sige, at det jo er sammenligninger, der er ude i skoven, og det tror jeg også godt ordføreren selv ved.
For de priser, man opgør på privathospitalerne, inkluderer ikke det samme, som man har i det offentlige – eksempelvis har man ikke en akutfunktion i det private, man har ikke en uddannelsesforpligtelse, bare for at nævne nogle få ting.
Til det andet spørgsmål om, hvordan det hænger sammen, vil jeg igen gerne henvise til formanden for Dansk Psykiatrisk Selskab, som jeg synes siger det godt.
Han siger, at når man lægger garantier ind over sådan et i forvejen presset system, vil der ske det, at man vil tage de nemme psykiatriske patienter for at leve op til garantien, for det bliver man punket for at gøre, og det flytter jo ressourcer fra de svageste patienter til de nemme patienter.
På den måde har det konsekvenser, når man lægger et pres på et system, der er presset.
Derfor er det, man skal gøre, jo at sikre, at der er nogle flere midler – selvfølgelig også at der kommer nogle flere uddannede speciallæger, men også at der er midler, der er tilstrækkelige.
Jonas Dahl (SF), 2016-03-15:
Men det er jo lidt mærkeligt, at fordi det så foregår ude i de her private speciallægepraksisser eller almene praksisser, og fordi det så i sig selv er privat, skal der så gælde nogle andre rettigheder, end der gælder på hospitalerne.
Kan ministeren ikke selv se ironien i det?
Sophie Løhde (V), 2016-03-15:
Jeg synes jo, man må tage udgangspunkt i det, der er virkelighedens verden og et faktum, nemlig at vi har at gøre med selvstændige erhvervsdrivende, som jo i høj grad selv disponerer over deres tilgang til patienterne.
Man kan selvfølgelig godt mene at vi skal tage et opgør med det, at de ikke længere skal være privatpraktiserende speciallæger – det er måske det, der i virkeligheden er forslaget fra SF.
For hvis de skulle omfattes, ville det jo kræve en omfattende og meget indgribende styring fra regionernes side og i øvrigt jo også en langt større kontrol af privatpraktiserende speciallægers aktiviteter og kapacitet.
Men som jeg nævnte i min foregående besvarelse, er der intet til hinder for, at privatpraktiserende speciallæger kan aftale ydelser under det udvidede frie sygehusvalg.
Det, vi er optaget af fra regeringens side, er at udnytte kapaciteten bedst muligt og på tværs og for så vidt også at gøre noget ved at sikre, at vi får en bedre speciallægedækning på tværs af landet.
Det er jo baggrunden for, at vi fra regeringens side har nedsat det her lægedækningsudvalg, som skal komme med nogle konkrete forslag til, hvordan vi kan sikre en bedre fordeling også af landets speciallæger på tværs af hele landet.
Marlene Harpsøe (DF), 2016-03-15:
Tak, fordi efternavnet lige blev rettet.
Jeg vil først og fremmest sige, at jeg synes, det er ualmindelig ærgerligt, for at sige det meget mildt, at høre, at Enhedslistens ordfører gang på gang, også i dag, begynder at tillægge os, som rent faktisk står bag kontanthjælpsloftet, ondsindede intentioner med det her kontanthjælpsloft, som vi ikke har.
Og jeg må bare lige skyde det der ned.
Jeg mener ikke, det er i orden, at man gang på gang tillægger os nogle intentioner, som vi ikke har.
Jeg ved godt, at man fra Enhedslistens side har en holdning til det her lovforslag, men lad os så høre, hvad jeres holdning er til lovforslaget, frem for at man begynder at beskrive os med nogle ondsindede tillægsord, som ikke har hold i virkeligheden.
Så det vil jeg gerne lige høre hr. Finn Sørensens kommentar til.
For er det ikke sådan, at man reelt burde forholde sig til, hvad man selv ønsker, frem for at sidde her eller stå her i Folketingssalen og fortælle om nogle dårlige intentioner, som vi andre ikke har?
Altså, jeg synes lige, man bør tage den skarpe kniv frem fra skuffen.
Finn Sørensen (EL), 2016-03-15:
Jamen det har jeg skam også gjort, for jeg har hørt på Dansk Folkepartis ordfører, ordførerens kollegaer og ministeren i utallige samråd og på møder og oplevet, at man ikke kan svare på de elementære spørgsmål, jeg ridsede op.
Og så er vi jo nødt til at prøve på at finde ud af, hvad pokker så formålet er med lovforslaget, når det vil få den stik modsatte virkning af det, man står og siger.
Altså, hvis man tror, at det er en stor, indlysende sandhed, man kommer med, med det her lovforslag, så kan man jo bare stole på det.
Marlene Harpsøe (DF), 2016-03-15:
Jeg synes ikke, det er orden, at man begynder at tillægge os nogle intentioner, som vi ikke har.
Altså, der må jeg bare sige klart fra.
Der synes jeg bare at man fra Enhedslistens side bør finde en anden dagsorden, også i forhold til at man bør have en vis respekt for det arbejde, der foregår her i Folketinget.
Når det så er sagt, vil jeg gerne stille et spørgsmål, og det er i forhold til nogle nye tal, der viser, at 84 pct. af de ægtefæller, som får kontanthjælp – altså, hvor begge parter får kontanthjælp – har en ikkevestlig oprindelse.
Hvad mener ordføreren er baggrunden for det?
Finn Sørensen (EL), 2016-03-15:
Jeg er fuldstændig ligeglad med, hvilken etnisk oprindelse mennesker har i Danmark.
Det handler om, at de bliver behandlet ordentligt, uanset hvor de kommer fra.
Og så vil jeg sige til ordføreren, at mange, mange år på arbejdsmarkedet og mange år i politik har lært mig, at man ikke bare skal tage for gode varer, hvad folk siger om, hvilke gode hensigter de har.
Meget ofte er det sådan, især i politik, at de reelle formål er noget andet end det, man siger.
Hvis vi tager det konkrete lovforslag, er den ene del af det jo en tilståelsessag: Det indgår i aftalen, som ligger bag det her, at der skal afleveres 500 mio. kr. – fra nogle af de fattigste mennesker i det her land – til skattelettelser i forhandlinger med en regering, der klart siger, at der skal lettes i topskatten.
Så den del behøver vi vel ikke at diskutere så meget.
Den anden del fremgår af ministerens udsagn om – og den minister bakker ordføreren jo op – at det her gennemføres i respekt for Dansk Arbejdsgiverforening.
Så siger ministeren: Nej, det er arbejdsmarkedets parter.
Men LO har altså frabedt sig den der form for respekt.
Det her lovforslag gennemføres i respekt for en organisation, der vil have sat kontanthjælpen ned.
Joachim B. Olsen (LA), 2016-03-15:
Når hr. Finn Sørensen står på talerstolen og siger, at der bliver manipuleret, og at der skal mere substans ind i debatten, så må jeg bare sige, at det er hr. Finn Sørensen, der har brug for at få noget substans ind i den her debat.
De rådighedsbeløb, som blev nævnt i morges, er rigtige.
Det er sådan, at når det her loft er indført, vil en kontanthjælpsmodtager med to børn før boligudgifter have 17.400 kr. til rådighed.
I dag har vedkommende 20.300 kr. til rådighed.
Der er selvfølgelig tale om gennemsnitsberegninger, men sådan er det ude i den virkelige verden.
I går var jeg ude i den virkelige verden.
Jeg besøgte en kontanthjælpsmodtager med to børn.
Hun fik 19.400 kr. udbetalt, hun viste mig selv sit budget.
Så lad være med at påstå, at vi manipulerer.
Vi har bare styr på tallene, og det har I ikke i Enhedslisten.
Finn Sørensen (EL), 2016-03-15:
Jeg skal bare sige, at man manipulerer, når man, som hr. Joachim B. Olsen og de andre ordførere gjorde det tidligere på eftermiddagen, siger, at rådighedsbeløbet på 17.400 kr. ikke er manipulation, og at det er før boligudgifter, for det er overhovedet ikke sammenligneligt med de andre tal, vi har brugt i hele den her debat, og de tal, som fremgår af ministerens svar på spørgsmål nr. 63.
Så jeg vil gerne bede LA's ordfører – når nu ordføreren får ordet igen, og ellers kan vi jo gøre det senere – bekræfte, at han er enig med beskæftigelsesministeren i den opgørelse af rådighedsbeløbene, som står i svaret på spørgsmål nr. 63, og hvoraf jeg nævnte de vigtigste beløb i min ordførertale.
Hans Andersen (V), 2016-03-15:
Tak for det.
Udgangspunktet og formålet med det her lovforslag er jo, at det skal kunne betale sig at arbejde, og at vi skal have flere kontanthjælpsmodtagere i arbejde.
Der kunne det jo være interessant at høre, hvordan det er gået de sidste par år.
Så vidt jeg kan regne mig frem til, er antallet af kontanthjælpsmodtagere steget med 20 pct. siden 2011.
Så hvordan synes Enhedslisten at det er lykkedes for den tidligere regering at få kontanthjælpsmodtagere i arbejde?
Finn Sørensen (EL), 2016-03-15:
Det er bestemt ikke lykkedes særlig godt, men det har jo ikke noget med de oplysninger at gøre, som Venstres ordfører her kommer med.
Årsagen til, at antallet af kontanthjælpsmodtagere er steget støt i det her land gennem vel de seneste 5 år, er jo, at den tidligere regering i et tæt samarbejde med højrefløjen og den forrige regering alene sammen med Dansk Folkeparti gennemførte nogle uhørte stramninger og udhulinger af det sociale sikkerhedsnet i det her land gennem forringelser af efterlønsordningen, dagpengereformen, reformen af førtidspension, fleksjob, sygedagpenge og en kontanthjælpsreform oven i.
Et eller andet skal de mennesker da for pokker have at leve af bortset fra dem, der bliver kastet helt ud i selvforsørgelse, og så havner de på kontanthjælp.
Det er jo det.
Hans Andersen (V), 2016-03-15:
Jeg vil gerne høre ordføreren, om ordføreren finder, det er rimeligt, at hvis man er enlig forsørger med tre børn på kontanthjælp, har man – som det ser ud lige nu inden gennemførelse af kontanthjælpsloftet – 600 kr. ud af at tage et job til 17.700 kr. om måneden.
Synes ordføreren, det er rimeligt, at man får 600 kr. ud af at gå 160 timer på arbejde om måneden?
Finn Sørensen (EL), 2016-03-15:
Jeg synes, det er så urimeligt, at der er nogle arbejdsgivere i det her land, der vil spise deres medarbejdere af med så lave lønninger.