Kamal Qureshi (SF), 2011-05-19:
Jeg takker for behandlingen, og jeg takker selvfølgelig især de partier, som bakker op om at tage hadforbrydelser alvorligt.
Jeg synes egentlig, at det, at der er nogle mennesker, som har svært ved at gå på gaden, holde hinanden i hånden eller klæde sig, som de vil, og som oplever, at de bliver udsat for tæsk, bliver slået ned på gaden, er en meget alvorlig forbrydelse, for det går ikke kun ud over de pågældende personer.
Det kan i sig selv være slemt nok, men det skaber også en frygt og utryghed, som gør, at andre mennesker, som kan have den samme religiøsitet, samme etnicitet, som hudfarve eller samme seksuelle orientering, kan føle, at deres frihed til at kunne gøre det samme, bliver indskrænket.
Jeg tror, at man kan nævne og trække masser af sager frem, hvor personer oplever, at de ikke kan gå ned ad gaden sent om aftenen i weekenderne, at de ikke kan gå ned ad gaden på Nørrebro, som der blev nævnt, at de ikke kan rundt i dele af byen, fordi de kan risikere at få tæsk.
Så har vi diskuteret meget, om der er tale om 300 sager, 3.000 sager eller over 10.000 sager.
Det synes jeg i hvert fald med al tydelighed viser, at der er brug for en bedre statistik.
Det viser, at der er brug for en bedre registrering, sådan at vi, når vi diskuterer de her sager, ikke står og famler i blinde, sådan at vi ved, om der er tale om 300, eller om der er tale om 30.000, eller om der er tale om 10.000.
Under alle omstændigheder kan man sige, at uanset om der er tale om 300 eller 10.000, er det helt, helt uacceptabelt, at der var 10 sager i 2007, der blev bragt for domstolen, og som havde at gøre med hadkriminalitet.
Der er ikke nogen her, tror jeg, der har benægtet, at tallet er markant højere end 10.
Vi har diskuteret, hvorvidt PET’s registrering og stigningen har betydet nogle ændringer, men vi ved, at der er tale om markant flere sager end dem, der kommer for retten.
Hvis vi nu skal kigge på noget af det gode, der er, vil jeg sige, at det, jeg i hvert fald kan glæde mig til, er, at der kommer et etisk system – godt nok først til næste sommer – efter at vi har presset på i nu mere end 10 år.
Det synes jeg er glædeligt.
Det synes jeg er godt.
Det bliver spændende at se, om det er tilstrækkeligt, om det giver de resultater, som vi håber på.
Så er jeg også meget spændt på at se den undersøgelse, som justitsministeren har iværksat, og som kommer fra Rigspolitiet den 1. juli, for at se, om det kommer til at betyde afgørende ændringer i måden at tackle det på, og om politiet foreslår nogle ændringer, som kan dæmme op for det meget store antal af hadforbrydelser, som går upåagtet hen, og hvor offeret ikke får oprejsning.
Det synes jeg bliver spændende at se.
Så har vi den evige diskussion om, hvorvidt køn skal med, og hvorvidt de transkønnede, som jo er den gruppe af alle LGBT-folk, som er mest udsat for overgreb, som oplever konstant chikane og overgreb, er dækket af den eksisterende lovgivning.
Det er der i hvert fald uenighed om, kan vi konstatere, for der er nogle jurister, der siger, at det er de ikke, og så er der nogle, der siger, at det er de.
Så vil jeg sige, at det undrer mig, at der bliver sagt, at handicap og alder er dækket af den eksisterende paragraf, for man ser, at hvis der er tale om svage ældre, der bliver overfaldet, så giver det en yderligere strafforanstaltning.
De behøver ikke nødvendigvis være svage, fordi de er ældre, men alligevel er de udsat for overgrebet på grund af deres alder, og noget tilsvarende gælder, hvis der er nogle, der har et handicap.
Det er jo ikke nødvendigvis sådan, at det sker, fordi de er et lettere offer så at sige, men ikke desto mindre kan overgrebet mod handicappede betyde, at mange andre i en lignende situation kan føle, at de ikke føler sig trygge nok til at kunne gå ud i byen.
Jeg hører i hvert fald også fra mange handicappede, at de bliver udsat for chikane og overgreb, og at mange af dem ikke tør bevæge sig frit rundt i byen.
Så jeg synes, at en lang række af de problemer, som menneskerettighedscenterets store undersøgelse påpeger, og som det her forslag lægger op til at se på, bliver affejet, på trods af – som det også blev sagt af hr. Mogens Jensen, Socialdemokratiets ordfører – at mange af de punkter, som menneskerettighedscenterets forslag lægger op til for at prøve at gøre noget ved de her problemer, fuldstændig ligner dem, som står i det her forslag.
Alligevel bliver det affejet som noget, vi ikke behøver at gøre noget ved.
Jeg kan i hvert fald glæde mig over de små skridt, der bliver taget, og at der er en anerkendelse af, at det her er et problem.
Jeg kan også glæde mig over, at der er en opbakning fra Enhedslisten, De Radikale og Socialdemokraterne til det her forslag, og det kan så forhåbentlig blive gennemført, hvis der kommer et nyt flertal efter det valg, som vi alle sammen venter på.
Så jeg glæder mig over, at der sker noget på den korte bane, og har også en forhåbning om, at der kan ske noget mere tilbundsgående og mere grundlæggende om ikke så længe.
Tak for debatten.