Line Barfod (EL), 2011-06-14:
Jeg kan godt forstå, Dansk Folkeparti ikke ønsker at diskutere efterløn, at man ikke har lyst til at stå ved, at man er løbet fra alle sine løfter om ikke at forringe efterlønnen, men tværtimod stemmer for, at efterlønnen bliver afskaffet, stort set.
Og det, man får i stedet, er så, at man vil udvise nogle flere.
Hvordan er det, at Dansk Folkeparti mener, at det, at der er nogle flere mennesker, der bliver smidt ud af Danmark, skulle hjælpe de SOSU'er og jord- og betonarbejdere og andre, der havde regnet med, at de fik mulighed for at have nogle gode pensionistår, dyrke deres familieliv, fritidsaktiviteter osv.?
Hvordan har Dansk Folkeparti afvejet de to ting i forhold til hinanden?
Dansk Folkeparti, Venstre og Konservative har i 10 år givet massive skattelettelser til de rigeste i det her land, og derfor er der et kæmpe hul i statskassen, og det hul har man ikke lyst til at lukke ved at kræve, at de rige skal begynde at betale skat.
Det har vi jo desværre set mange gange før, og derfor er det efterhånden også meget begrænset, hvad der er tilbage af muligheder.
Men den mulighed, der udmøntes i det her lovforslag, er, at man går ind og gør op med et helt grundlæggende retsprincip om, at tvivlen skal komme den anklagede til gode.
Det er noget af det, vi normalt bryster os af i det danske demokrati – og det gør man i andre vestlige demokratier – og man siger, at man er så optaget af det, at man går ud og vil være med til at føre krig i andre lande, for at de skal indføre den type demokrati og retssikkerhed, som vi har i Danmark.
Men nu gør man altså også på dette punkt op med det.
Man plejer at sige: Vi vil hellere risikere at lade ti skyldige gå fri end at dømme en uskyldig.
Man vender simpelt hen bevisbyrden om, i forhold til hvornår man kan udvise.
Domstolene får kraftigt indskrænket den mulighed, de har haft.
Det er meget uklart formuleret i lovforslaget, og derfor har vi også stillet et hav af spørgsmål, og der må vi jo så se på ministerens svar.
Men sådan som det fremstår, er formålet med lovforslaget, at det skal være sådan, at hvis man begår en forbrydelse, som man får en frihedsstraf for, f.eks. hvis man har en spejderkniv på sig og derfor får minimumsstraffen på 7 dages fængsel, ja, så skal man også udvises.
Hvis ikke man kan udvises, fordi domstolene er sikre på, at det vil være i strid med de internationale konventioner, skal man have en betinget udvisning.
Og det betyder så, at hvis man kommer til at begå ny kriminalitet i prøvetiden, får man en ny betinget udvisning, hvis man stadig ikke kan udvises, fordi det vil være i strid med internationale konventioner.
For nogle grupper af ikkedanske statsborgere vil det her altså betyde, at man kommer på tålt ophold i stedet for, som er en forfærdelig måde at leve på, hvor man skal opholde sig i Sandholmlejren og ikke have nogen mulighed for arbejde, uddannelse osv.
Og den gruppe af borgere, der lever i Danmark og ikke nyder fulde rettigheder, vil vokse.
Hvor meget, håber jeg vi får svar på under udvalgsbehandlingen.
Institut for Menneskerettigheder er kommet med et meget skarpt høringssvar, hvor de bl.a. peger på, at Højesteret i to domme i 1999 har underkendt en lignende lovgivning, som man havde indført dengang.
Det håber jeg meget vi kan få en høring om inden andenbehandlingen, så vi kan få uddybet, hvad det var, Højesteret tog stilling til dengang, og om det lovforslag, man dengang underkendte fra Højesterets side, adskiller sig fra det forslag, der foreligger nu.
Det mener jeg er meget væsentligt at få uddybet, og jeg håber, at partierne i Folketinget trods alt ikke vil være med til at vedtage en lovgivning, som man på forhånd må regne med at Højesteret vil underkende.
Især håber jeg da, at Socialdemokraterne og SF ikke går så langt i tilbagerulningen af deres retspolitiske principper, at de vil vedtage en lovgivning, som de en gang tidligere har oplevet blive underkendt af Højesteret.
Det synes jeg ville være et problem.
Dertil kommer så, at jeg simpelt hen ikke forstår, hvordan man kan synes, at det er et fair samfund, et retfærdigt samfund, hvis to unge mænd, der f.eks. begår et biltyveri og ellers har fuldstændig ens vilkår, får så voldsomt forskellige straffe, at den ene får en ganske kort fængselsstraf og derefter kan komme videre i sit liv, mens den anden bliver udvist til et land, som vedkommende måske aldrig har opholdt sig i tidligere.
Jeg er selvfølgelig enig i, at folk, der kommer til Danmark for at begå kriminalitet, skal udvises, det er ikke det, vi snakker om.
Vi snakker heller ikke om de meget alvorlige sager.
Det, man lægger op til her, er, at i de sager, hvor der ikke er tale om særlig grov kriminalitet, skal man nu også til at udvise.
Det er en voldsom ændring i forhold til tidligere.