Mette Frederiksen (S), 2015-01-23:
Tak for det.
Jeg bliver næsten nødt til at starte med ordføreren for Liberal Alliance, for nu har jeg arbejdet sammen med hr. Simon Emil Ammitzbøll i mange sammenhænge – han hører ikke engang efter, hvad jeg siger – men det har jeg, og vi har altid haft et godt samarbejde, men det er da sjældent, man ser Liberal Alliances ordfører så glad og så positiv osv.
Det bliver vi jo simpelt hen nødt til at gribe.
Det er jo – og det har ikke noget at gøre med, at det er den her regering, der fremsætter forslaget –
fordi det faktisk er et rigtig godt forslag.
Det burde jeg jo selvfølgelig sige om alle lovforslag, men her er der virkelig tale om et lovforslag, som kommer til at give rigtige mennesker rigtige redskaber i nogle potentielt rigtig, rigtig svære situationer.
Jeg tror egentlig, vi alle sammen kan forestille os, hvor svært det er, når sygdommen eller funktionsnedsættelsen når et sådant omfang, at man ikke længere er i stand til at træffe afgørende og væsentlige beslutninger om ens eget liv; hvor svært det må være; hvor umyndiggørende det må føles; og hvor stor en belastning det også kan være for pårørende og selvfølgelig en selv.
Derfor synes jeg, at lovforslaget her er vigtigt, og jeg vil gerne takke for den brede opbakning til det.
Vi svarer selvfølgelig på alle de spørgsmål, der måtte være.
Men jeg hører, at alle partier er positivt indstillet.
Man kan sige, at det, vi grundlæggende gør med forslaget her, jo er at tage et vigtigt skridt for at sikre, at mens man selv har evnen dertil, får man mulighed for at bestemme, hvem ansvaret for ens økonomiske og personlige forhold skal overdrages til, hvis man senere i livet ikke er i stand til selv at tage hånd om sine forhold.
Der kan ske meget i vores liv.
Der er operationer, der kan gå galt.
Vi kan være udsat for trafikulykker.
Vi kan blive ramt af nogle af de efterhånden store folkesygdomme, der på et tidspunkt gør, at funktionsnedsættelsen bliver så stor, at vi ikke længere selv kan træffe beslutninger om f.eks. økonomi eller andre vitale spørgsmål.
Dermed er lovforslaget her jo også en håndsrækning til det stigende antal borgere, som rammes af demens, og som som følge deraf har behov for, at vi får et bedre vidensgrundlag om, hvordan de gerne vil have tilrettelagt tingene.
Med ordningen her sørger vi for, at en tredjepart – det kan f.eks. være banker – kan have tillid til, at en fremtidsfuldmægtig er legitimeret til at handle.
Det er selvfølgelig vigtigt, for at fuldmægtigen reelt får mulighed for at repræsentere fuldmagtsgiveren.
Den foreslåede ordning gør det jo også muligt at udpege en fremtidig repræsentant på det personlige område, dvs. en person, som kan være med til at træffe vigtige beslutninger om pleje og omsorg og det, der er helt nært.
Det vil sige, at det ikke kun er et spørgsmål om økonomi, men også om det, der kommer helt, helt tæt på.
Jeg glæder mig over, at vi kommer så langt med det her forslag.
Jeg har selvfølgelig ikke mindst noteret mig, at Alzheimerforeningen er glade for og hilser forslaget her velkommen, og det er jo en af de grupper, som vi selvfølgelig har tænkt på i udarbejdelsen af forslaget.
Så tak for den positive tilslutning, og vi skal nok besvare alle spørgsmål i udvalgsbehandlingen.