runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Christensen (V), 2007-09-06:
Ny Alliance slår sig meget op på en skattereform.
Det, der altid er interessant at diskutere, er: Hvordan finder man pengene til at sænke den her beskatning?
Der er et af de væsentlige finansieringselementer for Ny Alliance en ændring af personbeskatningen, og det undrer mig simpelt hen såre, hvordan man får det her til at hænge sammen.
Når man nu slår sig op på at være meget økonomisk ansvarlig, kunne hr. Leif Mikkelsen så ikke fortælle lidt om, hvordan man kan bruge det som en finansieringskilde?
Leif Mikkelsen (NY), 2007-09-06:
Jeg går ud fra, at hr. Peter Christensen med interesse har læst Ny Alliances skatteforslag – hr. Peter Christensen har jo en fortid som skatteordfører, så det går jeg ud fra – og derfor er bekendt med, at Ny Alliances skatteforslag er fuldt finansieret.
Den skattereform, vi peger på, opererer jo netop med topskatten, det, alle er enige om giver flere hænder i arbejde og dermed større velstand.
Så det er en helt anden vej, at nå frem til at få sikret velstanden og dermed velfærden i Danmark.
Jeg understreger, at det skatteforslag, der er lagt frem – og det er dokumenteret sort på hvidt – er fuldt finansieret.
Peter Christensen (V), 2007-09-06:
Jeg er meget uenig i, at man får en varig finansieringskilde ved at flytte beskatningen fra udbetalingstidspunktet til indbetalingstidspunktet, men derudover har det jo den konsekvens, hvis Ny Alliances forslag blev gennemført, at en masse mennesker ville være nødt til at sælge ud af deres beholdning for overhovedet at kunne betale den her store skat, som de ellers vil skulle betale, når de får pensionen udbetalt.
Har Ny Alliance overhovedet forholdt sig til, hvilke konsekvenser det kan få, hvis man skal tvinge samtlige danske pensionsopsparere til at sælge ud af deres beholdning, f.eks. i en situation som den, vi har lige nu, hvor aktierne kan dykke meget?
Er det ikke enormt uansvarligt, og hvilke konsekvenser vil det egentlig få?
Leif Mikkelsen (NY), 2007-09-06:
Nu skal det jo indfases over tid.
Jeg går ud fra, at vi kan blive enige om, at de krumspring, vi laver i øjeblikket, omkring vores pensionssystem, alle sammen er for at modvirke topskatten.
Måske er det forbigået hr. Peter Christensens opmærksomhed, men vi har det faktisk som en forudsætning, at vi fjerner topskatten, og dermed er interessen for det værktøj jo fjernet en gang for alle i det skatteforslag, vi lægger frem.
Og derfor hænger det selvfølgelig sammen.
Ved en indfasning over tid kender man vilkårene for pensionsbeskatningen.
Virkeligheden i dag er jo den, at der over tid bliver ret betragtelige pensionsformuer – som så i øvrigt modvirker det at blive på arbejdsmarkedet, fordi pengene er til rådighed, så man kan gå på pension.
Det og efterlønnen var ting, som hr. Peter Christensen skulle interessere sig for, hvis han vil have en holdbar skattepolitik i Danmark.
Line Barfod (EL), 2007-09-06:
Jeg vil gerne høre, hvad Ny Alliances argument er for, at man ønsker, at mennesker i Danmark skal leve i dyb fattigdom, så man på hjemmesiden www.loftsramteeksperter.dk f.eks. kan læse om en familie med to voksne og seks børn, der har 50-60 kr. om dagen til mad til otte mennesker.
Hvorfor mener Ny Alliance, at det er rimeligt i et af verdens rigeste lande, at en familie skal have 50-60 kr. om dagen til mad?
Ole Sohn (SF), 2007-09-06:
Jeg vil sige, at vi kan se positive elementer i de udmeldinger, der er kommet fra både Socialdemokraterne og De Radikale.
Det, der for os er helt afgørende, er, at man får løftet den offentlige sektor, får genetableret en rimelig fornuftig offentlig sektor, som tager vare på de opgaver, den skal løse: en ordentlig ældrepleje med flere hænder, en ordentlig folkeskole med bedre vilkår og en ordentlig strategisk indsats for et bedre klima.
Det er de investeringer, vi vil foretage.
Men vi har den opfattelse – og jeg vil gerne sige, at vi er helt enige med nationalbankdirektøren i den advarsel, der kom – at man ikke bare kan lade alt flyde, at man ikke bare kan give ufinansierede skattelettelser og samtidig sige, at man vil noget med den offentlige sektor.
Man må foretage et valg, en prioritering, og vi ønsker at prioritere, at vi får genskabt en god, velfungerende offentlig sektor, og at den bliver finansieret.
Jacob Jensen (V), 2007-09-06:
Jo, men det var sådan set et rimelig enkelt spørgsmål om ambitionsniveauet fra SF's side med hensyn til væksten i den offentlige sektor
Hvilket af de to forslag, vi kan forholde os til her, altså De Radikales på 1,6 pct. eller regeringens på 1,8 pct., er tættest på det, SF ønsker?
Ole Sohn (SF), 2007-09-06:
Nu går jeg ud fra, selv om det ikke fremgår af selve spørgsmålet, at det er procenter, vi snakker om.
Vi forholder os ikke på den måde til, om det er den ene eller den anden procentsats, men jeg kan bare sige, at det behov, der umiddelbart er for investeringer, ligger noget højere, hvis man skal løfte de opgaver, der ligger i den offentlige sektor.
Vi kan simpelt hen ikke have, at vi fortsat har nedskæringer i kommunerne, når vi er i en situation, hvor ældre ikke får en ordentlig omsorg.
Jeg forstår simpelt hen ikke, hvorfor den her regering og også hr. Jacob Jensen har lagt stemmer til, at man eksempelvis for et halvt års tid siden, da man ville lukke et skattehul for nogle kapitalfonde, som har gnasket sig ind via skatteloven, gav den finansielle sektor, bl.a. Danske Bank, 0,5 mia. kr. i konkrete skattelettelser.
Det er hamrende urimeligt at disponere på den måde i en tid, hvor der mangler hænder i ældresektoren og der mangler lærere i folkeskolen.
Peter Christensen (V), 2007-09-06:
Hr. Ole Sohn holdt et lidt mystisk indlæg om, at regeringens politik over for den offentlige sektor er båret af mistillid, og at man ikke har tillid til offentligt ansatte.
Jeg aner ikke, hvad det er for konkrete tiltag, hr. Ole Sohn tænker på.
Vi har fremlagt en kvalitetsreform, som i den grad er båret af tillid til den offentlige sektor, som er båret af ønsket om, at den offentlige sektor skal være et godt sted at arbejde, og at den kan tiltrække gode medarbejdere.
Men vi har også et ønske om, at brugerne, altså de, som modtager offentlig service, er tilfredse, og derfor har vi et konkret forslag, nemlig at man som minimum hvert andet år skal spørge brugerne, om de er tilfredse.
Er det set med hr. Ole Sohns øjne udtryk for mistillid, at man går ind og spørger, om brugerne er tilfredse?
Ole Sohn (SF), 2007-09-06:
Nu har den her regering siddet i snart 6 år – lad mig tage et eksempel: Man har i forbindelse med jobcentrene overdænget medarbejderne med den ene kontrolforanstaltning, det ene skema efter det andet på en sådan måde, at man har dræbt enhver form for kreativitet og mulighed for at tage fat på den primære opgave.
Social- og sundhedshjælperne i ældresektoren, som laver et fantastisk arbejde, bliver jo ikke værdsat, når de skal udfylde det ene skema efter det andet.
Hvorfor dog ikke have tillid til de medarbejdere, som vi giver en uddannelse til at tage vare på vores ældre, der har behov, og sikre, at de får en bedre løn?
Jeg ville personligt synes, at et lønløft på 2.000 kr. til de lavest lønnede i den offentlige sektor ville være en rimelig begyndelse, men det er et spørgsmål om at have tillid til de medarbejdere, der er i den offentlige sektor.
Det har man ikke, hvis man som regering hele tiden vil kontrollere og kontrollere.
Peter Christensen (V), 2007-09-06:
Jamen jeg tror egentlig ikke, vi er uenige om, at unødigt bureaukrati skal bekæmpes; man skal give medarbejdere fri, sådan at det er initiativet, der driver værket.
Det får altid de bedste resultater frem, det er jeg helt enig i.
Men et af de konkrete forslag, vi har, er, at man også går ind og spørger brugerne, om de er tilfredse.
Det er jo, ligesom når man er på et hotel, eller hvor man ellers møder op, så skal man også nogle gange lige give sin egen opfattelse af, hvordan man har oplevet den service, man modtager.
Og der kunne jeg godt tænke mig at vide, om SF synes, det er mistillid til offentligt ansatte, at man spørger brugerne af den offentlige service, om de er tilfredse med det, de oplever; om hr. Ole Sohn slet ikke kan se også nogle fordele for de offentligt ansatte, hvis de har en klar viden om, hvordan deres kunder – hvis jeg må kalde dem det – opfatter den service, de modtager, hvordan det arbejde, de selv yder, opfattes af andre.
Er det mistillid?
Eller er det bedre, at man med skjult kamera går rundt og kigger på, hvordan den offentlige sektor fungerer?
Ole Sohn (SF), 2007-09-06:
Den bedste måde, man kan sikre en ordentlig service på, er at sikre, at der er ressourcer nok, sådan at social- og sundhedshjælperne ikke er tvunget til at komme løbende ind hos den ældre – 7 minutter til tandbørstning, 5 minutter til det ene, 3 minutter til det andet – men at de har den tid, der skal til, for at give en ordentlig omsorg.
Jeg forstår simpelt hen ikke, at Venstre ikke kan se, at det er et spørgsmål om at have tillid til de medarbejdere, som har fået en uddannelse, at sikre, at de har tilstrækkeligt med tid til at kunne give en ordentlig omsorg.
Men det, der er hele kernen i Venstres politik, er jo, at alt skal kunne måles og vejes, fordi det skal konkurrenceudsættes, og fordi det skal være sådan, at private kan gå ind og byde.
Og hvem er det, der bliver ofre?
Ja, det gør de mennesker, som har behov for pleje, fordi alt skal gøres op i skemaer og kontrol.
Derfor er det, vi siger: Vi skal have en offentlig sektor, hvor der er mulighed for at give den service og den tid til omsorg, som er nødvendig.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2007-09-06:
Nu skal man altid være varsom, når nogen beder en om fuldstændig at afvise noget.
Så er vi ude i de der meget teoretiske størrelser.
Vi har altså lavet en skatteaftale.
Den laver om på nogle ting, ikke særlig mange ting, den er ikke særlig stor af omfang.
Den har hovedsagelig karakter af en omlægning frem for en større skattelettelsespakke.
Den pristalsregulerer nogle energiafgifter, som giver et provenu til bl.a. at kunne sænke mellemskatten, altså hæve grænsen for, hvornår man skal betale mellemskat.
Den giver øget jobfradrag og personfradrag osv.
Vi mener, at den skatteaftale nu skal stå i de kommende år, og vi går ikke til valg på at lave den om.
Så når jeg får spørgsmålet, om jeg vil gå ind i spekulationer om at lave om på skattesystemet, er svaret: Nej, det vil jeg sådan set ikke.
For det vil jeg først gøre på det tidspunkt, hvor vi vurderer at der skal til at ske noget grundlæggende med vores skattesystem igen.
Morten Østergaard (RV), 2007-09-06:
Det sidste er egentlig meget interessant, for man må jo forstå på regeringens miljøminister, at danskerne faktisk kan se frem til at skulle betale langt mere for deres ressourceforbrug.
I Det Radikale Venstre har vi indrettet vores skatteforslag sådan, at det er overforbrug, som man skal betale ekstra for.
Og man kan sige, at partiet så endnu en gang er på koalitionskurs med dele af det flertal, der står bag aftalen.
Per Clausen (EL), 2007-09-06:
Jeg er glad for, at vi nu kan få bekræftet af Venstres ordfører, at man har en klar aftale med Dansk Folkeparti om, at topskatten selvfølgelig kan lettes i 2009 – at det sådan set er noget af det, man har aftalt.
Det var rart at få bekræftet.
Ellers vil jeg sige, at Venstres ordfører havde en meget inspirerende historisk tilgang til det her, nemlig den meget interessante gennemgang af forhistorien, som førte hr. Peter Christensen frem til den konklusion, som vel er Venstres nye slagord: Det er altid de andres skyld.
Det var Anker Jørgensen-regeringens skyld, når Schlüterregeringen var nødt til at lave dårlige ting, og det er SR-regeringens skyld, at det ikke altid går så godt nu.
Hvornår ansvaret kommer til Venstre selv, må vi jo spørge os selv om.
Bliver det før Stauning?
Det er måske det mest interessante spørgsmål i den sammenhæng.
Så kunne jeg forstå på hr. Peter Christensen, at han ikke mente, der bliver overført ressourcer fra det offentlige til det private, når der sker behandlinger i det private sygehusvæsen.
For sundhedsministeren har da meget omhyggeligt redegjort for, at en af de gode ting, regeringen har gjort, er, at man har gjort det muligt at bruge offentlige midler til behandling i det private sygehusvæsen.
Peter Christensen (V), 2007-09-06:
Overhovedet ikke.
Som jeg også svarede hr. Frank Aaen, glæder jeg mig sådan set over, at vi har en situation, hvor vi kan bruge de private hospitaler til at få folk ud af den ventelistekø, som de ellers ville have stået i.
Derfor synes jeg, at vi alle sammen skal glæde os over alle de bidrag, der kan være til at få behandlet mennesker, for jo flere vi kan få behandlet, jo færre skal være på venteliste og vente på den behandling, de skal have.
Så jeg har meget svært ved at se, at der skulle være noget forkert i, at vi bruger de private sygehuse som supplement til at få løst den udfordring.
Det, der også er interessant, er, at hovedparten af de ydelser, der bliver produceret på private sygehuse, jo bliver betalt og finansieret via folks private forsikringer, og derfor er det jo et noget vidtgående budskab, der kommer fra Enhedslisten, at for at sikre, at der overhovedet ikke er privat aktivitet, skal det stoppes.
Jeg synes jo, vi skulle glæde os over, at også de mennesker har fået ordnet et dårligt knæ, eller hvad det nu er, de har været på sygehuset med.
Per Clausen (EL), 2007-09-06:
Jeg går ud fra, at hr. Peter Christensen kan bekræfte, at en af de ting, Venstre er stolt af at have gennemført, er muligheden for at fratrække de udgifter, man har til de sundhedsforsikringer, sådan at vi alle sammen – også os, der ikke har, og alle dem, der ikke har råd til at have en sundhedsforsikring – er med til at betale for, at de her mennesker kan komme på privathospital, altså en klar social omfordeling.
Jeg går også ud fra, at hr. Peter Christensen kan bekræfte, at betingelsen for, at man kan få offentlige midler med på privathospital, er, at man lider af en sygdom eller har en anden skavank, som de private hospitaler udbyder behandling af.
Det vil sige, at det, om man får en hurtig behandling eller ej, afgøres af, om de private hospitaler udbyder den behandling.
Jeg tror også, hr. Peter Christensen kan bekræfte, at prisen betales af de mennesker, der har lidelser, som den private sektor ikke udbyder behandling af, bl.a. de mennesker, som nu ligger på gangene på de medicinske afdelinger på de danske hospitaler.
Peter Christensen (V), 2007-09-06:
Det er i mine ører en lidt spøjs debat.
Jeg bliver bedt om at bekræfte, at man kun kan blive behandlet, hvis de private sygehuse udbyder ydelsen, og det kan jeg vel godt bekræfte; det er jo nærmest en forudsætning for det.
Det, der er interessant, er, at vi har de private forsikringer, og jeg synes, det er fint, at der er folk, der tegner en forsikring; det skal være op til dem selv at afgøre.
Og jeg synes, det er godt, at vi har fået lavet en aftale, der gør, at hvis man skal vente for længe i den offentlige kø, kan man gå ud og prøve at finde behandling et andet sted.
For det helt afgørende for vores syn på sundhedspolitikken er jo, at mennesker bliver behandlet hurtigst muligt, og så er det sådan set mindre afgørende, om det er i offentligt eller privat regi, for vi tager udgangspunkt i det enkelte menneske.
Jens Peter Vernersen (S), 2007-09-06:
Jeg synes ikke, at historien måske er så interessant, men når hr. Peter Christensen har bragt den på bane, vil jeg godt minde hr. Peter Christensen om, at det største hul i statskassen vel blev slået under Hartlingregeringen i efteråret 1974, og det blev aldrig genoprettet.
Det er måske noget af det, der ikke er med i Venstres historiebog.
Men så vil jeg godt sige om behandlingen på sygehusene, at der skal tages hånd om patienterne – det var det udtryk, der blev brugt – og at de skal behandles.
Men det er jo netop det, der ikke sker.
Vi ved, at i øjeblikket mangler der 45.000 behandlinger i 2007, det ligger der notater på fra Sundhedsministeriet.
Vi ved, at mellem 10 pct. og 20 pct. ikke bliver behandlet inden for de givne frister.
Vi ved, at patienter på ventelisten dør – det har vi tal på fra Kræftens Bekæmpelse.
Vi ved, at ventetiden for en kræftpatient er 76 dage, hvor den for andre er 59 dage, altså en meget længere ventetid for en kræftpatient.
Det er den ene og alene, fordi regeringen har lavet en statsautoriseret ventetid for kræftpatienter, der har medført den her udvikling.
Det er virkelig skammeligt.
Peter Christensen (V), 2007-09-06:
Vi har siden 2001 tilført sundhedsområdet rigtig mange ressourcer, men det ændrer ikke ved, at der også er områder, hvor vi kan gøre det bedre.
Det er sådan set også i den erkendelse, at vi siger, at f.eks. på kræftområdet skal der behandles akut, og at vi sidste år var med til at bevilge en masse penge til udstyr, så vi kunne få scanninger og strålebehandlinger i gang.
Men ud over økonomien er der jo også en udfordring i at have hænder nok, og derfor synes jeg, det også er vigtigt, at vi gør det muligt at tiltrække den arbejdskraft, så vi også på det offentlige område kan få besat de stillinger, som måtte være ledige.
Så hr. Jens Peter Vernersen må ikke opfatte mit svar sådan, at der ikke er noget, vi kan gøre bedre.
Det mener jeg sådan set der er, og det er også det, der er udtrykt i bl.a. vores udspil om en kvalitetsreform.
Jens Peter Vernersen (S), 2007-09-06:
Ja, tiderne kan jo ændre sig på bare ganske kort sigt.
Den 25. april var der spørgetid her i Folketinget, og da spurgte jeg sundhedsministeren, om han var indstillet på at gøre behandlingen af kræft akut.
Det kom der en meget lang snak om, men bestemt ikke noget som helst tilsagn om, at det var det, der var brug for.
Det var den 25. april.
Så kommer der en lang debat hen over sommeren, hvor Venstre siger, at vi jo også kan lægge loft over den tid, kræftpatienterne skal vente.
Jeg spurgte: Hvor højt skal loftet være?
Der er kræftpatienter, der skal behandles akut, for vi ved, at de dør på ventelisterne; det har vi dokumenteret fra Kræftens Bekæmpelse.
Det var ikke et problem den 25. april, da vi diskuterede det her i Folketingssalen.
Det blev det, da statsministeren kom hjem fra sin ferie, fordi han havde læst alle aviserne og kunne se, hvor dårlig en sag regeringen og Venstre havde her.
Derfor var han nødt til at ændre signaler.
Men der er jo ikke taget væsentlige skridt til den akutbehandling.
Man taler om, at man måske kan finde en løsning sidst på året i 2008 for nogle patienter, men indtil da og i den tid, der er gået, har vi og har vi haft den meget, meget katastrofale situation, som folk måske ikke har været opmærksom på – ud over de mennesker, der har været ramt af den.
Peter Christensen (V), 2007-09-06:
Det er jo ikke rigtigt, at der ikke bliver taget nogen skridt før 2008.
Jeg kan høre på regionernes formand, at man er i fuld gang.
Jeg ved, at man på Vejle Sygehus har haft det i flere år, men mange steder er man i fuld gang med at indføre de principper.
Løsningerne er jo inden for rækkevidde, når man gennem flere år faktisk har haft et sådant forløb, som vi taler om, med at behandle kræftpatienter akut i Vejle.
Derfor glæder det mig da, at vi ved, at der findes løsninger på det her, og jeg vil da også opfordre alle sygehuse til at tage ved lære af de gode eksempler, som findes i Vejle.
Jeg er utrolig glad for, at vi har kunnet samle et flertal i Folketingssalen for den skatteomlægning, og at regeringen kan komme igennem med en omlægning af bl.a. arbejdsmarkedsfondsloven og en indeksering af energiafgifterne, så vi letter skat på arbejde, beskæftigelsesfradrag og mellemskat.
Det er jeg utrolig glad for.
Vi har aftalt, at vi sætter os sammen i 2009 og kigger på, hvordan udviklingen har været, hvad angår antallet af mennesker, der betaler topskat.
Det synes jeg er en god aftale, og jeg glæder mig til, at vi kan få omlægningen stemt igennem her i Folketinget.
Poul Erik Christensen (RV), 2007-09-06:
Ordføreren undlod fuldstændig at tage stilling til den meget, meget skarpe kritik, der er kommet fra nationalbankdirektørens side.
Forklaringen er jo nok, at man ikke er rigtig glad for den kritik, for det er jo rigtigt, hvad hr. Bernstein siger.
Jeg vil godt spørge hr. Peter Christensen om en ting.
Efter de meget dunkle forhandlinger om den skattepakke, som nu fremsættes på tirsdag, er der fra Dansk Folkepartis side kommet oplysninger om, at de egentlig har et monopol på skattepolitikken, en form for vetoret helt til 2015.
Betyder det, at Venstre ikke kan deltage i ændringer i skattepolitikken frem til 2015, hvis ikke man forinden har været forbi Dansk Folkepartis gruppeværelse og dermed har fået lov til at lave ændringer?
Peter Christensen (V), 2007-09-06:
Vi er jo bare meget politisk uenige, kan jeg slå fast.
Vi har nu et Socialdemokrati, der både løber fra løftet om skattestop, og som løber fra de lidt ældre løfter om, at hvis der blev et overskud fra arbejdsmarkedsfondsloven, så ville man sætte arbejdsmarkedsbidraget ned.
Det er to kæmpe løftebrud på kort tid.
Men det er ikke overraskende, for det er nemlig på skatteområdet, det sker.
Hr. Ole Stavad sagde i 1994 til Børsen, at bidraget ville blive sat ned, når betingelserne herfor var opfyldt.
Nu er betingelserne herfor opfyldt, og man skal sætte arbejdsmarkedsbidraget ned, men Socialdemokratiet siger nej, de penge vil man bruge som skatteindtægter i stedet for.
Så vi har to brudte løfter.
Vi har et brudt løfte i forbindelse med, at man alligevel ikke tilslutter sig skattestoppet, fordi man vil have flere energiafgifter i statskassen, og vi har et brudt løfte, hvad angår arbejdsmarkedsbidraget.
Villy Søvndal (SF), 2007-09-06:
Jeg vil godt starte med at rose hr. Peter Christensen for at holde en tale, som jeg synes der var en meget klar linje i.
Den startede med, at hr. Peter Christensen redegjorde for historiens gang ifølge Venstre, og så rundede han af med at efterlyse flere kloge hoveder.
Det synes jeg betegner en meget direkte linje i Venstres indlæg, at der i sandhed er brug for flere gode hoveder, hvis man overhovedet skal forstå det her.
Men jeg synes måske, at hr. Peter Christensen alligevel missede pointen, nemlig at det, der er mere brug for, er klarsyn; det er nogle folk med et stærkt syn ud til virkeligheden.
Når man uanfægtet af virkeligheden kan stå og sige, at det går fremad derude, er det simpelt hen helt fantastisk.
Hr. Peter Christensen ved, at halvdelen af de danske kommuner er i færd med at skære på ældreområdet, på børneområdet, på folkeskoleområdet, og derfor er mit spørgsmål: Er det i virkeligheden ikke folk med et bedre syn, man har brug for i Venstre?
Peter Christensen (V), 2007-09-06:
Derfor vil vi helt sikkert kunne konstatere – også når vi går ind på, hvad der bruges af ressourcer på det enkelte barn i daginstitutionen, hvad der bruges af ressourcer på den enkelte elev i folkeskolen, hvad der bruges af ressourcer på den enkelte pensionist, altså på ældreområdet – at der er brugt flere ressourcer.
Villy Søvndal (SF), 2007-09-06:
Måske har hr. Peter Christensen ret i, at når vi når 2008, kommer der bedre velfærd, for så får vi forhåbentlig et regeringsskifte.
Og det er jo klart, at det vil blive et af de helt centrale synlige områder, hvor man kan se forskellen på det, der sker nu, og det, der kommer til at ske derefter.
Jeg vil spørge Venstres ordfører, som jo nu forsvarer skattelettelser – og det er jo noget nyt, ligesom det er noget nyt, at Dansk Folkeparti gør det – om man ikke er bekymret over den magt, som det borgerlige Danmarks nye stærke mand, erhvervsministeren, har tilkæmpet sig i dansk politik.
Altså, tænk at have den styrke, når man ved, at hovedparten af befolkningen er imod det, og når man ved, at man stort set er det eneste parti – et parti med 18 mandater – i Folketinget, der gerne vil det her; Venstre ville det jo ikke, og Dansk Folkeparti sagde også, at de ikke ville det. Er det ikke en fantastisk stærk mand, man er oppe imod i regeringen, og bekymrer det ikke Venstres strateger, at man er oppe imod så stærk en konservativ leder?