Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2010-02-05:
Jeg vil gerne sige tak for debatten, og så vil jeg sige, at jeg er utrolig lettet over, at regeringen anerkender, at det er en vigtig problemstilling, som SF her har taget fat i.
Jeg vil også godt sige tak på vegne af oppositionen, som er mine sædvanlige, gode støtter, når det handler om at skabe forbedringer.
Jeg er glad for, at regeringen ikke fuldstændig fejer forslaget af banen, som den konservative retsordfører ellers lagde ud med at gøre i artiklen i Information, hvor han mente, at kriminalforsorgen var bedst til at vurdere, og at de kriminelle bare kunne lade være med at komme i fængsel.
Jeg synes, vi er kommet et skridt hen ad vejen ved at begrænse isolationsfængslingen, når det gælder varetægtsfængslinger, og vi har faktisk set, at det, når vi indfører tidsgrænser, betyder, at antallet af isolationsfængslinger falder, og at det også betyder, at længden af dem falder.
Så vi kan komme et stykke ad vejen ved at stille nogle krav og målsætninger op, og det var sådan set det, vi i SF havde tænkt os.
Man har for længst erkendt, at isolationsfængsling er rigtig, rigtig skadeligt.
Det er noget, som Danmark er blevet kritiseret for flere gange internationalt.
Viden fra Norge viser os, at 94 pct. af de indsatte oplever negative virkninger efter bare 1 måned.
Det er klare indikationer på, at det her skal begrænses mest muligt.
Med den viden har det været SF's ønske at få set på de andre typer af isolationsfængslinger, som foregår under afsoningen.
Det drejer sig bl.a. om udelukkelse fra fællesskabet, som er den metode, man bruger, når man vil reagere på uønsket adfærd, og som reelt er isolationsfængsling.
Jeg tror, vi kunne komme langt med at begrænse den type isolationsfængsling ved at sikre, at der var nok personale, så vi kunne forebygge konflikter og aggressiv adfærd.
Men det tæller også den frivillige isolation, altså det forhold, hvor en indsat vælger at lade sig isolere.
Den type isolationsfængsel er som regel ikke så frivillig endda – det kan være mobning, chikane, trusler eller andre ting fra omgivelserne, som gør, at man vælger det her, så det er sjældent så frivilligt.
Det er en form for isolationsfængsling, som også er skadelig, og derfor skal det også begrænses. Vi kan se på tallene, at brugen af udelukkelse fra fællesskabet er i stigning, og derfor er det en alvorlig udvikling, og det er godt, at vi får et udvalg, som kommer med nogle forslag til, hvordan vi kan begrænse det.
Jeg synes stadig væk, der er behov for at kunne regulere den her anvendelse noget bedre.
I en retsstat må vi altså have nogle klare regler og en kontrol.
Jeg synes, at kriminalforsorgen yder et fantastisk stykke arbejde.
De udøver hver dag det umuliges kunst med de ressourcer, de har for hånden, og som bliver færre og færre til tungere og tungere indsatte, men jeg tror heller ikke, at kriminalforsorgen selv kan være tjent med, at de skal kontrollere sig selv.
Det må være fornuftigt, at vi får nogen til at kigge dem i kortene, også for deres egen skyld.
Ministeren hævder, at enhver jo kan indbringe det her for en dommer efter grundlovens § 63.
Jeg spurgte lige, hvor mange af de sager, vi så ser, og det viser sig, at det sker i under et tilfælde om året.
Det er altså ingen, der benytter sig af den her ret.
Nu kender jeg jo ikke baggrunden for det, men jeg kunne med det kendskab, jeg har til de indsatte, der sidder i vores fængsler, forstille mig, at det er, fordi mange af dem er socialt udsatte personer, det er folk, som har ringe eller meget dårlig uddannelse, og de benytter sig ikke af denne ret.
Det er folk, som ikke har særlig mange ressourcer, og de ville være bedst tjent med, at der var en form for automatik, at det blev indbragt for en dommer – bare en gang imellem, så vi kunne få kontrolleret, om grundlaget for isolation var til stede.
Det tror jeg at vi alle sammen ville være meget tryggere ved.
Der er behov for en tidsgrænse på udstrækningen.
Vi har set, at det fungerer, når det handler om isolationsfængsling i varetægt, og vi har på intet tidspunkt sagt, at det her skal være en fast grænse; det skal være en vejledende grænse, som kan være en målsætning for, hvornår vi skal være ekstra opmærksomme på, at vi nu har overskredet en tidsgrænse, og på, om grundlaget for isolationsfængslingen stadig er til stede.
Det tror jeg kan blive rigtig meget bedre.
I SF havde vi gerne sikret, at der var en bedre uddannelse af personalet f.eks. i konflikthåndtering, for det tror vi faktisk er svaret på at løse og forebygge nogle af de her ting.
Vi havde gerne sikret, at rammefaktorerne var i orden, altså at der var nok personale.
Vi er ikke ret glade ved, at man nu lancerer spareplaner i kriminalforsorgen, som betyder en nedlæggelse af de stillinger, som sikrer, at der er tid og overskud til den enkelte.
Jeg må bare konstatere, at regeringen vælger at gå en anden vej på det her område, og det synes jeg er rigtig, rigtig ærgerligt.
Jeg vil bare afslutte med at sige, at jeg synes, at udvalget skal kigge på, om vi kan forøge retssikkerheden på området.
Det er ikke nok bare at se på, hvordan vi begrænser brugen af isolation, vi må også se på, hvordan vi får sikret en højere grad af retssikkerhed for de indsatte.
Det tror jeg at vi i Danmark ville blive rigtig glade for.
Men som sagt takker jeg regeringen for, at de trods alt har anerkendt det her beslutningsforslag med et udvalg.
Så er vi kommet et skridt på vejen.