Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2012-04-10:
Liberal Alliance synes, at det er et lidt mærkværdigt lovforslag, vi her skal behandle.
Hovedformålet er at ophæve en lovændring, vi allerede har vedtaget her i Folketinget, og som ikke engang har fået lov til at træde i kraft.
Som jeg også antydede under et af spørgsmålene, er det jo lidt mærkeligt, at en regering, som her i halvåret for formandskabet for EU har bedt om, at Folketinget vil være forstående over for, at man kan bruge mindre tid i Folketingssalen, fordi man skal rende til møder i Bruxelles, mener, at man vil ulejlige Folketinget med et forslag af den her karakter.
Det må jeg da sige om noget er et udtryk for prioritering.
Men nuvel, regeringen kan jo bestemme og fremsætte de lovforslag, som regeringen har lyst til, og så kan vi andre stemme nej til dem i den rækkefølge, vi synes er passende, og det har vi så tænkt os at gøre til det pågældende lovforslag.
Jeg synes i virkeligheden, at meget af debatten har afsløret – hvad kan man sige? – det tankesæt, som ligger bag meget af den lovgivning, der bliver lavet i disse år, nemlig mistilliden til, at borgerne kan træffe nogle beslutninger for dem selv under frihed og ansvar.
Der var tale om, at man gennemførte det, som jeg tror blev kaldt for knallertpakken på det tidspunkt, og som bl.a. handlede om, at man også stillede nogle flere krav, samtidig med at man sænkede aldersgrænsen fra 16 til 15 år.
I Liberal Alliance tror vi, at 15-årige danskere i mindst lige så høj grad er i stand til at køre på knallert som 15-årige svenskere.
Det er jo lovligt på den anden side af Øresund.
Endnu en gang vil jeg gerne gøre den note, at i Sverige er der på en lang række områder, hvis man fraregner ligestillingsområdet og alkohollovgivningen, faktisk mere frihed, end der er i Danmark.
Det kan man så også se på det her punkt, og det er jo noget, vi gerne vil lade os inspirere af i Liberal Alliance – på nær de to områder.
Forslaget her tager heller ikke hensyn til, at der allerede i dag er en del unge mennesker, der i 15-års-alderen faktisk kører på knallert.
Der havde jeg en diskussion med den socialdemokratiske ordfører om det her med, om man så skal tillade det, når nu folk alligevel ikke overholder lovgivningen.
Man kan selvfølgelig ikke udbrede det til et generelt princip, sådan at hvis der er mange voldsepisoder, skal man lovliggøre det.
Det er jo slet ikke det, vi taler om.
Vi taler dybest set om, at her er det primært en selv, man gør skade på, hvis man kommer alvorligt til skade på de her knallerter, og vi er sådan set mest optaget af, at lovgivning skal sikre, at man ikke gør skade på andre.
Der, hvor man selv er offer for uhensigtsmæssig adfærd, mener vi at det er op til den enkelte at træffe fornuftige valg.
Vil der være flere ulykker?
Jeg har læst rapporter af forskellig art igennem om både de positive og de negative elementer ved knallertpakken – der var faktisk også nogle positive – og samlet set spår man så, at det vil give lidt flere ulykker.
Så er vi jo sådan set tilbage ved hovedspørgsmålet, nemlig spørgsmålet om frihed.
Hvis man giver folk mere frihed, træffer de så flere beslutninger selv?
Og vil de så nogle gange også træffe beslutninger, der, hvis de træffer dem frit og selv, er anderledes end dem, man ville træffe herinde, hvis man i al sin visdom skulle bestemme, hvilke beslutninger folk skulle træffe?
Ja, det vil de gøre.
Giver man folk frihed, vil de også en gang imellem træffe beslutninger, som ikke nødvendigvis er de fornuftigste.
Sådan vil det også være.
Til sidst vil jeg nævne Udkantsdanmarksproblematikken.
Med den politik, der bliver ført i øjeblikket, ender hele Danmark med at blive Udkantsdanmark i Europa, men det er så en helt anden sag.
Når man taler så meget om, at man gerne vil gøre noget for yderområderne i vores lille kongerige, så synes jeg, at det ville være rart, hvis man for en gangs skyld kunne tale om noget, der ikke handler om at sende flere penge af sted fra skatteyderne, men i stedet giver nogle muligheder til noget større fleksibilitet.
Og det var sådan set det, som det her forslag i sin tid forsøgte at gøre.
Det skulle så ikke lykkedes, men det lykkes jo nok en gang igen, forhåbentlig allerede efter næste valg.
Vi stemmer nej.