Josephine Fock (ALT), 2016-01-26:
Tak for det.
Meget er allerede sagt, både her fra talerstolen og i medierne, om det lovforslag, vi nu behandler.
Det er derfor min formodning og forhåbning, at der på nuværende tidspunkt ikke hersker tvivl om Alternativets grundlæggende holdning til både lovforslagets indhold og de antagelser, som lovforslaget beror på, samt de tiltænkte effekter af lovforslaget.
Og det er jo, at Alternativet ikke bakker op om det her lovforslag.
Når jeg så alligevel tager ordet i dag ved tredjebehandlingen, er det, fordi jeg ønsker at markere den helt ekstraordinære karakter, som jeg på linje med flere hundrede siders høringssvar, som vi har modtaget til lovforslaget, vurderer at det her lovforslag har.
Med det her lovforslag lader regeringen forstå, at de vurderer, at den danske sammenhængskraft er truet som konsekvens af den nuværende tilstrømning af flygtninge til landet.
Og derfor er det nødvendigt at skabe love, som gør Danmark mindre attraktivt som flugtdestination.
Det er altså nødvendigt for Danmarks sammenhængskraft at vedtage L 87.
Her må jeg så konstatere at regeringen og Alternativet ikke deler samme forståelse af, hvad der skaber sammenhængskraft i vores samfund.
I Alternativet forstår vi ikke sammenhængskraft som en knap ressource, som vi skal beskærme, noget, som vi skal holde andre mennesker væk fra for at sikre.
Tværtimod er sammenhængskraft for os noget, der skabes hver eneste dag mellem mennesker, der vil hinanden på tværs af ligheder og forskelligheder.
Der er i dag rigtig mange mennesker, der yder et kæmpe bidrag for at skabe dette møde, også med vores flygtninge.
Det er dem, vi skal bakke op om med vores lovgivning, og det er den udvikling, vi skal understøtte.
Hvis vi står med et stærkere og mere sammenhængende samfund om 5, 10 eller 15 år, er det i vores optik på trods af dette lovforslag og på grund af de mange mennesker i civilsamfundet og i erhvervslivet, som heldigvis yder en helt fantastisk indsats for at byde nye mennesker velkommen.
Så ja, vi skal styrke sammenhængskraften og værne om den, når vi møder holdninger, der udfordrer den.
Men det betyder altså også, at vi selv er nødt til at udleve den og praktisere den hver eneste dag.
Det er ikke antallet af mennesker, der udfordrer sammenhængskraften, det er derimod måden, vi tænker og taler om hinanden på, der gør det.
Med dette lovforslag er vi med til yderligere at yde et bidrag til opsplittelse, marginalisering og stigmatisering af en gruppe mennesker i vores samfund.
Vi isolerer flygtninge og udlændinge yderligere, og vi gør det socialt, økonomisk og retorisk.
Vi stigmatiserer og mistænkeliggør flygtninge, når vi møder dem med visitation og konfiskation af ejendele som den første velkomst.
Vi isolerer mennesker i lejre og i ensomhed ved ikke at lade dem genforenes med deres familier – familier, der i stedet efterlades i usikkerhed og utryghed i krig eller i overfyldte og ikke fungerende lejre.
Det medgiver jeg.
Og det gør vi også i Alternativet; vi medgiver fuldt ud, at det er en ny problemstilling.
Men vi skal have modet til at vide, at vi godt kan skabe en fremtid, hvor der er en plads til os alle, og hvor det, at der kommer nye til, ikke nødvendigvis betyder, at vores egen plads er truet.
Det er, når vi forveksler frygt med realisme, at vi risikerer at kompromittere os selv og det, vi står for.
Det er frygten, ikke mennesker på flugt, der i denne sammenhæng er den største trussel mod Danmarks sammenhængskraft.
Den frygt taler dette lovforslag desværre ind i.
Vi legitimerer forringelserne for en gruppe mennesker, der i den grad trænger til tryghed og imødekommenhed, ved at henvise til dem som en trussel for vores samfund og vores sammenhængskraft.
Det er ikke godt for de mennesker, der kommer hertil, det er ikke godt for integrationen – det er ikke godt for sammenhængskraften.
Og derfor støtter Alternativet ikke forslaget.