Martin Geertsen (V), 2012-10-23:
Tak for det.
Her tror jeg desværre, at den udbredte enighed, der er blandt Folketingets partier, ophører, i hvert fald for en stund.
Vi synes sådan set, at der er det, vi vel kan kalde acceptable ingredienser i det her lovforslag.
Det gælder f.eks. det forhold, at ministeren nu, om jeg så må sige, nærmest indsætter sig selv som hovedansvarlig for materielindkøb i DSB.
Når nu konstruktionen er, som den er, nemlig at det er DSB og det politiske niveau, som står for togindkøb her i landet, er det sådan set også udmærket, at ministeren påtager sig et langt større ansvar og i virkeligheden det endelige ansvar for både de gode og dårlige eksempler.
Man kunne så godt ønske sig, at ministeren i den forbindelse måske gik skridtet videre og spurgte sig selv, om DSB virkelig grundlæggende har bevist sit værd som togindkøber, eller om det måske i realiteten burde være nogle helt andre, som burde stå for de dele.
Lad mig fremhæve tre punkter.
For det første er vi noget bekymrede over, at ministeren og regeringen tilsyneladende vil give DSB carte blanche til at insource DSB S-tog.
Det kan efter vores opfattelse have mindst to uheldige konsekvenser.
Det bliver langt vanskeligere at afhænde DSB S-tog, hvis man måtte have de politiske ambitioner.
Men hvad der måske kunne samle lidt mere bred opbakning, kunne være det forhold, at det bliver endnu mere uoverskueligt for offentligheden at finde rundt i pengestrømmene i DSB.
Det er sandt at sige vanskeligt nok i forvejen.
Samtidig giver det her endnu større mulighed for DSB for at jonglere mellem de rentable og de mindre rentable dele af DSB, uden at andre end DSB vil være i stand til at følge med i, hvad i alverden der foregår.
For det andet er vi bekymrede over, at DSB nu skal følge bestemmelserne i selskabsloven.
Det er på det foreliggende grundlag og i forhold til det, der indtil nu er beskrevet, temmelig uoverskueligt at gennemskue, hvorvidt lige præcis det her er et politisk greb for at mindske offentlighedens krav om at få og DSB's pligt til at give tilbundsgående oplysninger om virksomhedens sande tilstand.
Man kunne i virkeligheden spørge, om det nu skal være muligt med udgangspunkt i det her koncernbetragtningsbegreb at kunne lægge en eller anden form for røgslør ud over både gynger og karruseller i DSB.
vil regeringen nu via transportministeren udstyre DSB med en ret til at kunne låne penge til drift.
Jeg mener grundlæggende, at det er et nærmest historisk skråplan at sende en offentlig virksomhed ud på.
Det, jeg i virkeligheden tænker mest på, er, at regeringen her sætter sin lid til, at DSB når i mål med sine bestræbelser på at spare 1 mia. kr. ved udgangen af år 2014.
Jeg synes, at transportministeren er en meget modig mand, når han sætter sin lid til, at DSB klarer skærene.
For hvad er det, regeringen her er i gang med?
Det er reelt at øge DSB's i forvejen 18 mia. kr. store gæld og 600 mio. kr. i årlige renteomkostninger.
Med det her forslag ser det desværre ud til, at regeringen nu er i gang med dels at lukke yderligere ned – sådan må jeg læse det – for den offentlige indsigt i DSB, som årligt modtager 3 ½ mia. kr. i skatteyderpenge,
dels de facto er i gang med at øge DSB's gæld.
Der er faktisk brug for, at dansk jernbanedrift på alle leder og kanter åbner sig for omverdenen.
Der er i særlig grad ikke brug for mere gældsætning.
Der er tværtimod brug for, at DSB's gæld afvikles.
Derfor ser vi mere end normalt frem til en god og grundig udvalgsbehandling, hvor vi har en lang række spørgsmål, som vi ønsker besvaret.