runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rasmus Horn Langhoff (S), 2014-04-01:
Jeg tror, vi kommer længere i de her debatter, hvis vi hæver niveauet lidt for den måde, vi snakker sammen på.
Jeg har såmænd haft op til flere job, hvor der skulle tjenes penge til en virksomhed og til nogle chefer.
Ville det ikke være mere interessant at diskutere politik i stedet for det der personfnidder?
Det synes jeg i hvert fald ville gavne debatten.
Bent Bøgsted (DF), 2014-04-01:
Jeg synes, det er sådan en lidt mystisk debat.
Nu kommer det her med forskellen på 13-18 pct.
Der er noget her, der er uforklarligt, og så siger hr. Rasmus Horn Langhoff, at noget kan forklares med anciennitet, og at det selvfølgelig giver en lønforskel.
Jamen hvis man skal diskutere lige løn for lige arbejde, skal man overhovedet ikke se på anciennitet eller nogle andre ting.
For hvis en på 25 år laver det samme som en på 50 år, skal de have lige løn, selv om den 50-årige har lang anciennitet.
Så skulle man jo væk fra det.
Men det springer man over her.
Det, det drejer sig om, er jo, om tillidsmanden ude på de virksomheder, hvor man sidder og forhandler løn, forhandler den løn hjem i overenskomsterne.
Altså, det vil jo komme til at koste staten og kommunerne en hel del, hvis nu det holder stik, at der ikke er lige løn.
Regeringen skal jo ud at finde en ret stor lønsum at sende ud til lønmodtagerne, hvis man skal kigge på det, og der står ikke noget om finansieringen.
Men jeg synes bare ikke, at det hænger sammen.
En statistik giver ikke lige løn, og slet ikke hvis man siger, at dem med lang anciennitet godt må få en højere løn.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2014-04-01:
Det er jo lidt en sjov præmis, Dansk Folkepartis hr. Bent Bøgsted sætter op.
Han udtrykker bekymring for, at hvis det rent faktisk kommer frem i dagens lys, at vi ikke overholder lovgivningen, så kommer det til at koste os nogle penge til nogle af de allerlavest lønnede medarbejdere, der er i Danmark.
Det er da en lidt sjov præmis.
Jeg tror ikke, det er det, der bliver konsekvensen af forslaget, men hvis det er det, det bliver konsekvensen, hvad er så vigtigst for hr. Bent Bøgsted og Dansk Folkeparti?
Er det at overholde dansk lovgivning, eller er det at spare alle os andre for nogle penge?
Det synes jeg er en mærkelig præmis at stille spørgsmål ud fra.
Løser statistikker i sig selv noget?
Nej, det gør de ikke, men hvis man skal kunne have den diskussion, hvis man overhovedet skal kunne løse et problem, er det vigtigt, at der er kendskab til problemet, og det er der ikke i dag, bl.a. fordi det kun er en tredjedel af de berørte virksomheder, som i dag lever op til de krav, der bliver stillet til dem.
Det sker ikke af ond vilje, tror jeg, eller for at genere folkestyret.
Det sker – det er der mange af dem der svarer – fordi de ikke har kendskab til loven, fordi de ikke har kendskab til, at de er berørt af loven, og fordi de ikke ved, hvordan de skal gribe det an.
Det, der netop ligger i det her forslag, er jo at give nogle redskaber til virksomhederne og til tillidsrepræsentanterne, så de på den enkelte virksomhed kan have en sund, frugtbar og oplyst diskussion om løngabet, hvis der er et sådant.
Jeg er ikke af den grundlæggende opfattelse og indstilling, at der her i Folketinget er førsterangs- og andenrangspolitikere, og at man så ikke kan tage andenrangspolitikernes argumenter for pålydende, og at så skal en førsterangspolitiker, som det lyder som om hr. Bent Bøgsted fra Dansk Folkeparti opfatter sig selv som, nok komme og fortælle, hvordan geden skal barberes.
Den der måde at se på sine folketingskolleger på køber jeg simpelt hen ikke.
Hvis nu hr. Bent Bøgsted forholdt sig til det, jeg sagde, og forholdt sig til det lovforslag, der er blevet fremsat, så ville hr. Bent Bøgsted se, at det handler om at udvide den nuværende lønstatistik, så der kan komme åbenhed og fakta på bordet ude på den enkelte virksomhed, så vi kan lette administrationen, så vi kan gøre det nemmere for virksomhederne at komme det fuldstændig uforklarlige løngab til livs, og så vi ruster tillidsrepræsentanterne til at kunne sikre, at der ikke er et uforklarligt løngab, og at kvinder ikke skal blive ved med, som de desværre er blevet i mange år, at blive underbetalt i forhold til deres mandlige kolleger.
Charlotte Dyremose (KF), 2014-04-01:
Jeg hørte hr. Rasmus Horn Langhoff sige, at det her var en enkel måde at sikre bl.a. ligestilling på.
Jeg har taget sådan en indberetning her på baggrund af strukturstatistik med.
Det er sådan en, man nu kan få tilsendt fra Danmarks Statistik.
Jeg ved ikke, om den socialdemokratiske ordfører synes, det ser specielt enkelt ud.
Det kræver ikke ret meget at finde ud af, hvad kollegaen tjener, og så har vi altså ikke længere hemmelighed om det.
Der synes jeg, at vi gør noget ganske indgribende i folks ret til at sikre, at ikke alle og enhver behøver at vide præcis, hvad man tjener.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2014-04-01:
Jeg vil gerne starte med at ønske fru Charlotte Dyremose tillykke med ordførerskabet på ligestilling – det kan du rolig glæde dig til.
Det var synd, at du ikke var her i fredags, da vi brugte hele dagen på perspektiv- og handlingsplanen og havde den helt store ligestillingsdiskussion her i Folketinget, men jeg ønsker dig tillykke med ordførerskabet
Jeg ønsker fru Charlotte Dyremose tillykke med ordførerskabet.
Det var sådan set min beskedne pointe her.
Der findes ikke noget her, der er enkelt, når vi snakker lovgivning.
Der findes noget, der er enklere end andet, men det, der måske ligger i det her lovforslag, er, at det kan blive mere simpelt for den enkelte virksomhed, at der bliver sendt data ud fra Danmarks Statistik – i modsætning til i dag, hvor to tredjedele af samtlige virksomheder ikke indberetter – altså at der rent faktisk bliver lavet noget data, der bliver sendt ud til virksomhederne.
Virksomhederne bliver gjort opmærksom på, hvilket ansvar de har, hvad loven indeholder, og hvad deres forpligtelser er ifølge den her lov.
Tillidsrepræsentanterne ude på de enkelte virksomheder får dataene, så de kan tage dialogen med arbejdsgiveren ude på den enkelte arbejdsplads.
Så hvis vi skal have de her ting frem, er der altså behov for det her lovforslag.
Bent Bøgsted (DF), 2014-04-01:
Det er egentlig mærkeligt.
Nu er jeg nok en af dem her i Folketinget, der har mest erfaring ude fra arbejdsmarkedet og også har prøvet at være der, hvor man snakker om lige løn for lige arbejde.
Der tror jeg ikke at hr. Rasmus Horn Langhoff nogen sinde har været, men lad det nu ligge.
Det skal vi ikke kigge på, for det er et spørgsmål om anciennitet.
Men når man skal kigge på, hvad der er lige løn for lige arbejde, er man nødt til f.eks. at stille tre kvinder og tre mænd op ved siden af hinanden og så sige: I har en produktion, I skal passe; I skal lave x antal stykker; dem laver i, og så får I lige løn.
Det er lige løn for lige arbejde.
Det er ikke et spørgsmål om, om man har 8 timers arbejde, og om man er på sit arbejde.
Det kan godt være, at man går på de samme kurser, men hvis ikke man laver lige meget, skal man selvfølgelig heller ikke have det samme.
Det kan sagtens være, at kvinderne laver meget mere end mændene, og så skal de selvfølgelig have mere i løn, men det hjælper en statistik ikke på.
Det er et spørgsmål om, hvordan man får forhandlet noget på plads ude på virksomhederne, for selvfølgelig skal man have den løn, man er berettiget til, og det gælder især kvinderne, for der er mange af dem, der kan lave mere, end nogen af mændene kan.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2014-04-01:
Måske er jeg lidt naiv, eller måske har jeg bare for høje tanker om Venstre, men jeg håbede faktisk, at Venstre ville være med til det her lovforslag og for en gangs skyld slå automatpiloten fra og forholde sig til forslagets indhold og forholde sig til, at det rent faktisk er en forbedring for at få øget ligestillingen her i landet.
Altså, Venstre kan da ikke være tilfredse med, at det med den nuværende lovgivning, som Venstre jo har indført, kun er en tredjedel af virksomhederne, der lever op til den.
Det er kun en tredjedel af virksomhederne, der lever op til den nuværende lovgivning.
Så ergo fungerer lovgivningen simpelt hen ikke, som den er i dag.
Der kan man da ikke bare som et parti, der gerne vil sidde i regering her inden alt for længe, altså har ambitioner om det, læne sig tilbage og lade, som om det ikke er et problem, at lovgivningen ikke fungerer.
I må da i Venstre forholde jer til, at loven ikke fungerer.
Nu prøver regeringen at gøre loven effektiv, både ved at den kommer til at berøre en halv million lønmodtagere mere, men også ved – for det var jo netop et af problemerne, at virksomhederne ikke vidste, at de var berørt af den her lovgivning, og at virksomhederne ikke vidste, hvordan de skulle håndtere den her lovgivning – at få Danmarks Statistik til at udarbejde materialet og sende det til virksomhederne.
Fatma Øktem (V), 2014-04-01:
Jeg ved ikke, om det er bedre, at man kan sidde to kvinder og tale om sin løn og faktisk nærmest udregne, hvad den tredje kvinde får.
Jeg synes, at det bedste jo ville være, at vi kunne efterleve den lovgivning, der er nu, og som jeg kan se af undersøgelsen – og som regeringen også giver som en af begrundelserne for at ændre på det – at der er virksomheder, der ikke har levet op til det.
Hvad med, at vi håndhæver den lov, vi allerede har besluttet, og ser, hvordan det fungerer?
Det synes jeg ville være meget bedre.
Så nej, jeg ser ikke det her som en forbedring, heller ikke i ligestillingens navn, at man vælger nærmest at bede folk om at hænge deres lønsedler på deres dør.
Anders Samuelsen (LA), 2014-04-01:
Problemet her er jo, at statsministeren – og jeg må gå ud fra, at det er vel vidende herom – taler direkte op imod fagkundskaben, der så sent som i går afleverede rapporter, som peger på, at det ikke koster noget at gøre det.
Det kan også være, at det koster en lille smule.
Men her står faktisk, at det ikke kan udelukkes, at det er helt gratis at gøre det, fordi en sådan afskaffelse vil give en øget mobilitet på arbejdsmarkedet samt en øget tilskyndelse til uddannelse, hvilket vil føre til en højere produktivitet – det er det, statsministeren efterlyser – og derved også højere lønninger og højere skattegrundlag.
Det er jo en win-win-situation.
Problemet er i bund og grund, at vi har fået en kommissionsrapport, som peger på, hvordan vi kan skaffe 60 mia. kr.
De 60 mia. kr. kunne man bruge til faktisk at sænke nogle skatter ud over topskatten.
Man kunne bruge de 60 mia. kr., som man kan finde i produktivitetsforøgelser, til at give samtlige danskere i arbejde en lettelse på 30.000 kr. om året.
Det er gratis penge, men statsministeren siger nej.
Det her er grundlæggende også et socialpolitisk problem.
I Danmark har vi 22 pct. af befolkningen i den arbejdsdygtige alder, som står uden for arbejdsmarkedet.
I Sverige og Tyskland er det kun 12-14 pct.
Det koster os 50 mia. kr. om året.
Men menneskeligt set
er de her omkostninger kolossale, og regeringen sidder på hænderne.
Hvorfor ikke lytte til den kommission, som nu er kommet med en rapport, i stedet for at påstå, at den her rapport siger noget andet end det, den faktisk siger?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-04-01:
Det koster da noget at sænke de skatter.
Det koster noget at sænke selskabsskatten – det oplevede vi da sidste år, da vi sænkede selskabsskatten.
Det var klogt og godt at gøre det, men pengene skulle jo findes et sted.
Og der har regeringen jo bare en politisk holdning og en anden tilgang til balancen, end Liberal Alliance har.
Vi siger jo nej til en række af de ting, som Produktivitetskommissionen foreslår, og vi kommer også til at sige ja til noget.
Vi er også imod, at man rører boligskatterne; jeg ved ikke, om hr. Anders Samuelsen synes, det er en god idé, men vi synes ikke, det er nogen god idé, og vi har jo i øvrigt lavet en aftale med andre partier i Folketinget om at lade boligskatterne være i ro.
Så der vil være en række ting i Produktivitetskommissionens anbefalinger, som vi siger ja til, men der vil også være nogle ting, vi ikke er optaget af.
Og selvfølgelig koster det noget at sænke en skat, f.eks. selskabsskatten.
De penge skal findes et andet sted, og det er rigtig svært at finde de penge, hvis man samtidig gerne vil have en fornuftig udvikling i den offentlige sektor.
Vi har valgt, at vi gerne vil have en udvikling i den offentlige sektor, som adskiller sig fra nulvækst.
Liberal Alliance er jo ligeglade med det og har sagt, at man gerne vil have nulvækst eller mindre end det, og så er vi jo tilbage ved hele udgangspunktet, nemlig at der er forskel i dansk politik, at der er holdningsmæssige forskelle på meningerne om, hvordan Danmark skal udvikle sig.
Anders Samuelsen (LA), 2014-04-01:
Altså, jeg synes, at statsministeren manipulerer lidt i forhold til det, der blev spurgt om, og som var forudsætningen for spørgsmålet.
Der er blevet nedsat en produktivitetskommission, og regeringen har sagt, at den ville afvente Produktivitetskommissionens anbefalinger, og så ville den handle på baggrund af det.
Nu kommer Produktivitetskommissionen så og siger, at meget tyder på, at man kan fjerne topskatten, uden at det koster skatteprovenu.
Hvis det er rigtigt, er det jo ikke et spørgsmål om at prioritere, for så koster det ikke noget.
Hvis vi nu gik ind på statsministerens tankegang om, at hvis man fjerner topskatten, skal man spare det sted, så kan vi se, at det jo lige præcis er det de siger at man ikke skal.
Så er det jo ikke et prioriteringsspørgsmål længere, så er der jo egentlig kun – og det synes jeg jo bare at statsministeren kunne sige højt – misundelseargumenterne tilbage.
Man kunne også tage fat et andet sted.
Produktivitetskommissionen peger også på, at det ville være rigtig godt at gøre noget ved selskabsskatten, og at der også er meget, der tyder på, at det heller ikke vil koste provenu.
Hvorfor gør man så ikke noget ved selskabsskatten?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-04-01:
Vi er ikke så overbevist om, at det kan gøres smertefrit at fjerne topskatten, og vi har andre prioriteringer.
Det er blevet diskuteret rigtig mange gange her i Folketingssalen, og jeg synes jo, det er en ærlig sag, at man siger nej tak til nogle skattelettelser, fordi man gerne vil bruge pengene i den offentlige sektor.
Liberal Alliance arbejder med nulvækst eller minusvækst i den offentlige sektor; det gør vi ikke, fordi vi gerne vil have en balanceret udvikling i Danmark.
Og vi har jo givet skattelettelser til en masse danskere og har givet de skattelettelser på en fair og ordentlig måde, men samtidig har vi tilrettelagt vores økonomiske politik, sådan at vi kan udvikle den offentlige sektor.
Det er den balance, vi har forsøgt at skabe, og der må vi bare erkende, at der er vi helt uenige med Liberal Alliance.
Anders Samuelsen (LA), 2014-04-01:
Tak for det.
Jeg vil også gerne vende mig mod Produktivitetskommissionens anbefalinger.
Produktivitetskommissionen siger, at det tyder på, at man kan fjerne topskatten helt gratis – det vil ikke koste noget at fjerne topskatten, men det vil øge produktiviteten.
Jeg har flere gange hørt statsministeren sige, at det er et mål for regeringen at øge produktiviteten.
Hvis man nu kan øge produktiviteten, uden at det koster noget skatteprovenu, som kommissionen siger,
hvad er så egentlig begrundelsen for ikke at fjerne topskatten?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-04-01:
Regeringen kommer i den kommende tid til at fremlægge sine vækstinitiativer, og jeg tror, at det vil give meget mere mening at diskutere på baggrund af vores konkrete initiativer.
Men der er også nogle ting, vi har sagt allerede nu at vi ikke er optaget af.
Vi er ikke optaget af selskabsskattelettelser i den her omgang, og i det hele taget kommer vores vækstinitiativer i langt højere grad til at have mindre fokus på skatter og afgiftslettelser og mere fokus på lettelse af byrderne for virksomhederne, hvilket virksomhederne også efterspørger, og på et styrket Danmark, i form af at vi bliver bedre uddannede og dermed også mere produktive.
Så skal vi jo også hele tiden have en balance, hvor vi ikke bare kan give en masse skattelettelser, hvis det betyder, at vi ikke kan udvikle den offentlige sektor.
Der har regeringen jo valgt fuldstændig klart, at vi i modsætning til Venstre vil udvikle den offentlige sektor.
Vi siger nej tak til at nulstille den offentlige sektor.
Venstre har jo sagt, at de gerne vil have nulvækst, og så vil de bruge alle pengene på skattelettelser.
Så det understreger jo bare, at der stadig er store forskelle i dansk politik, men jeg tror også, at vi skal lade være med at tale os længere væk fra hinanden.
For dybest set vil vi jo gerne samles om nogle vækstinitiativer, og jeg håber, at mange af Folketingets partier vil være med til at sikre bedre rammer for vores virksomheder, for det er dybest set det, der skal skabe bedre og flere arbejdspladser i Danmark.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2014-04-01:
Nu var det ikke de 4 mia. kr., jeg mente, det var generelt skattelettelser finansieret af beskæftigelsesindsatsen, og jeg hører jo fra dem på sæderne bag mig, at så kan man godt nøjes med 3,5 mia. kr.
Nu er det ikke sådan, at jeg overhovedet vil diskutere, at vi bruger penge fra beskæftigelsesindsatsen på skatte- og afgiftslettelser, og det var det, jeg bad statsministeren om en garanti om at man ikke gjorde.
For hvis man diskuterer med erhvervslivet, de små og mellemstore virksomheder og de store virksomheder, kan man høre, at det, de efterspørger, jo er velkvalificeret arbejdskraft.
De kommer jo lige om lidt til at mangle 20.000 faglærte arbejdere, som i den grad skal være med til at løfte danske virksomheder og gøre, at vi har noget at leve af i fremtiden.
Så derfor vil jeg sådan set gerne endnu en gang efterlyse et svar fra statsministeren på, om hun vil være med til at stå vagt om det her system og afvise Venstres forslag om skattelettelser, som i virkeligheden også vil være med til at save i det fundament, der gør Danmark stærkt.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-04-01:
Nu skal man passe meget alvorligt på med garantier i politik, rigtig meget endda, men jeg tror godt, at jeg vil garantere, at vi ikke kan trække 4 mia. kr. ud af beskæftigelsessystemet og bruge dem på skattelettelser.
Det tror jeg er det, Venstre mener.
De har jo ikke skrevet eller sagt det så tydeligt, men jeg tror godt, at jeg kan sige klart og tydeligt, at det ikke kommer til at ske, at man trækker 4 mia. kr. ud af beskæftigelsessystemet og bruger dem på skattelettelser.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2014-04-01:
Jeg er meget enig med statsministeren i det svar, og derfor kunne jeg egentlig også godt tænke mig en garanti fra statsministerens side her i dag om, at man ikke vil give efter for Venstres krav, for de vil jo komme til forhandlingerne om vækstinitiativerne, hvor Venstre gerne vil have skattelettelser og afgiftslettelser til erhvervslivet finansieret enten af besparelser på velfærden eller også besparelser i indsatsen over for de arbejdsløse.
Kan statsministeren garantere, at hun ikke vil bøje sig for Venstre?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2014-04-01:
Stor respekt for det – jeg synes, det er fornemt ledet.
I forhold til spørgsmålet her vil jeg bare sige, at statsministeren ikke svarede på mit spørgsmål.
Og det kan ikke nytte noget at forsøge at lave et andet spørgsmål, for jeg spurgte faktisk ikke om, hvorvidt man forhandlede ud fra at undgå forordningen for Danmark.
Og det får man så nok bekræftet er ulovligt.
Og så siger statsministeren, at så vil man indlede en dialog med Kommissionen om at ændre forordningen, så man får lov til at indeksere.
Så spørger jeg statsministeren: Hvorfor indlede en dialog om at få lov til at indeksere?
Hvorfor ikke indlede en dialog om at få lov til ikke at skulle sende børnecheck til eksempelvis den rumænske families børn i Rumænien?
Altså, i sidste spørgetime spurgte jeg tre gange statsministeren om et konkret eksempel med en rumænsk familiefar, der arbejder i Danmark og har det, der i Danmark svarer til et fritidsjob, og som så får sendt børnecheck til børnene i Rumænien.
Og så spurgte jeg statsministeren: Er det rimeligt, at det er sådan?
Det ville statsministeren ikke forholde sig til.
Men nu kan statsministeren forholde sig til: Hvorfor vil man ikke forhandle med Kommissionen om en ændring af forordningen, der giver Danmark mulighed for at lade være med at sende børnecheck – også en indekseret børnecheck – til Rumænien?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-04-01:
Jamen det er jo, fordi forordningen handler om ligebehandling af EU-borgere, der rejser for at søge arbejde.
Og hele ideen med det indre marked er jo, at vi frit kan rejse på tværs af landegrænserne, søge arbejde, og at vi også bliver ligebehandlet i forhold til de borgere, der er i det land.
Så er der forskellige rammer i den forordning, der handler om ligebehandling, om sammenlægningsprincip osv.
Og hvis man går ind og angriber ligebehandlingsprincippet i forordningen, som jeg tror er det, som man skulle gøre, hvis man skulle undgå det, så ville man jo angribe hele forordningen.
Tror jeg, at det kan lade sig gøre?
Nej, jeg tror lige så godt jeg kunne love danskerne at ville hente månen til dem i morgen.
Og det vil jeg ikke love.
Jeg står netop ikke ligesom hr. Kristian Thulesen Dahl i denne diskussion og lover alle mulige ting, der ikke kan lade sig gøre.
Jeg ved godt, det er rarere at føre politik på den måde, men det er ikke rigtigere at begynde at love danskerne alle mulige ting, når man ikke har en jordisk chance for, at det kommer til at ske i virkeligheden.
Og det ville klæde hr. Kristian Thulesen Dahl at erkende det.
For så kan man begynde med en mere ærlig snak til de danske borgere – det fortjener de.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2014-04-01:
For at nå nogen steder starter det jo med, at man mener noget og så vil kæmpe for det; altså, ellers flytter man jo ingenting, vil jeg sige til statsministeren.
Så det starter jo med, at man siger: Der er nogle regler, det er urimelige, og dem skal vi have ændret.
Hvis man bare tog statsministerens udgangspunkt og sagde, at der skal være fuldstændig ligebehandling, altså at der skulle være fuldstændig ligebehandling i forhold til en fra et andet EU-land, der kommer til Danmark, så kunne vi jo ikke opretholde vores særlige regler om f.eks. folkepension.
Vi har jo da i Danmark et princip, et regelsæt, der siger, at man skal optjene ret til folkepension.
Og jeg går da ikke ud fra, at statsministeren lige nu siger, at det skal vi heller ikke kunne opretholde, fordi der skal være ligebehandling.
Så selvfølgelig har vi da områder, hvor vi stiller nogle særlige krav.
Statsministeren har selv tidligere nævnt dagpengeområdet som et eksempel.
Men ud fra statsministerens logik her i dag skulle vi også dér bare læne os tilbage og sige: Nå, men der skal være ligebehandling af alle.
Nej, selvfølgelig kræver vi da regler i EU, der gør, at vi kan opretholde vores velfærdsmodel og vi ikke bliver forpligtet til at sende alle vores velfærdsydelser ud af landet.
Og når vi så kan se, at der helt konkret er noget urimeligt i forbindelse med børnechecken, skal vi da have lavet reglerne om.
Nu glæder jeg mig jo over, at det pres, der øjensynligt er, gør, at statsministeren siger, at hun nu lytter.
Og så spørger jeg bare nu for tredje gang: Hvis hun lytter i et omfang, så regeringen vil optage forhandlinger med Kommissionen om at kræve reglerne lavet om, så man har lov til at indeksere børnefamilieydelsen, hvorfor så ikke kræve at få lavet reglerne om, så man slipper for at betale børnecheck til eksempelvis de rumænske børn, der bor i Rumænien?