Kirsten Brosbøl (S), 2006-12-12:
Tak for en god debat.
Jeg synes, det har vist sig, at det var meget nyttigt, at vi opretholdt det her beslutningsforslag.
Det var jo ellers, som fru Pernille Vigsø Bagge også beskrev det så malende, sådan, at vi ganske kort overvejede, om vi skulle trække det her beslutningsforslag fra dagsordenen i dag, da vi hørte, at nu havde regeringen imødekommet kravet om en udvidet beskyttelsesperiode.
Vi fandt så ud af senere, at vi jo nok hellere måtte opretholde forslaget, fordi der altså var nogle ting, hvor vi måske alligevel ikke var helt enige, nemlig i forbindelse med hvordan den her udvidelse så skulle fungere.
Jeg synes også, at det er vigtigt i dag at rose de kræfter i regeringspartierne, som har presset på for at få udvidet beskyttelsesperioden.
Der er ikke nogen tvivl om, at det her har været et diskussionsemne både på og uden for Christiansborg, og de mange kræfter, som har arbejdet for den her udvidelse, synes jeg trods de betænkeligheder, vi har ved den model, regeringen lægger op til, skal have et rosende ord med på vejen.
Jeg synes, det har været rigtig fint at følge den her proces, og jeg synes også, at vi alt andet lige må anerkende, at det er godt, at man får en udvikling på det her område.
Hvad angår regeringens forslag, altså det, der lægges op til i den nye handlingsplan, ja, så har vi med debatten i dag fået afklaret, at der ikke er tale om en reel og ubetinget udvidelse af beskyttelsesperioden.
Jeg synes, det stod meget klart fra ministerens side, at der er tale om, at man opretholder de 30 dage som udgangspunkt.
Man opretholder, at beskyttelsesperioden, den reelle refleksionsperiode, den, hvor kvinden ikke skal tage stilling til et eventuelt samarbejde med den ene eller den anden myndighed, altså fortsat reelt er 30 dage.
Det, der er tale om, er, at hvis man så indgår på de betingelser, der er for en udvidelse, ja, så kan den komme på tale.
Det er noget, som vi i oppositionen er bekymret for af de mange årsager, som de øvrige ordførere allerede har listet op, det skal jeg ikke bruge mange minutter på.
Jeg vil blot understrege, at det, vi synes er helt afgørende med det her beskyttelsestilbud, er, at man anser de her kvinder som ofre for en forbrydelse, som har behov for hjælp, både i form af hjælp til at komme sig oven på de fysiske og psykiske mén, som kvinderne har efter at have været udsat for så voldsom en forbrydelse, som menneskehandel er, og i form af juridisk bistand og hjælp til netop at etablere kontakter til hjemlandet, til myndigheder, som gør, at kvinderne kan komme på fode igen.
Vi siger jo ikke, at der ikke må være noget som helst samarbejde.
Vi siger slet ikke, at der ikke skal være nogen som helst form for hjælp til hjemsendelse, langtfra.
Det foregår allerede i dag, som jeg også var inde på i en af mine korte bemærkninger; det er jo allerede det, der er meningen med beskyttelsestilbuddet i dag, at der skal foregå en forberedelse af hjemsendelsen, men det er ikke er en betingelse for, at kvinden kan komme i beskyttelsestilbuddet – selvfølgelig er det ikke det, hun skal have det beskyttelsestilbud, fordi hun har været udsat for en forbrydelse.
Men det skal altså ikke være en betingelse for udvidelsen.
Dermed har jeg også, synes jeg, svaret på det spørgsmål, som både blev rejst før af Venstres ordfører, og som ministeren også var inde på i sin tale, om, hvad oppositionen har forestillet sig at der skal ske efter de 90 dage.
Jamen vi har da også forestillet os, at man har forberedt hjemsendelsen, at man har gjort alt, hvad man overhovedet kan for at hjælpe kvinden videre.
Selvfølgelig skal man ikke bare sidde på sin flade og ikke hjælpe kvinden i de 90 dage eller 100 dage, eller hvad det måtte være; der skal naturligvis ske en massiv indsats for at hjælpe kvinden videre.
Jeg er nødt til igen at nævne, at når ministeren siger, at det her er et tilbud og ikke en trussel, jamen så må vi jo bare sige: Vi har allerede det tilbud i dag. Der er allerede et tilbud i beskyttelsesperioden om hjælp til at tage kontakt til ngo'er f.eks., så det tilbud er der.
Så vi kan jo kun anse det her som et ekstra krav, der stilles i forbindelse med den udvidelse af beskyttelsesperioden, som nu kommer på tale.
Jeg synes, fru Line Barfod sagde meget klart, hvad formålet med en beskyttelsesperiode er: Det er at yde kvinderne beskyttelse.
Og så kommer de andre ting selvfølgelig oveni, det er helt klart.
Om den så skal være på 90 dage eller 100 dage, som fru Lone Dybkjær også var inde på, skal selvfølgelig ikke skille os ad.
Vi er naturligvis glade for, at regeringen siger 100 dage, det er helt fint med os.
Det, der er afgørende og grunden til, at vi fastholder det her beslutningsforslag, er karakteren af det beskyttelsestilbud, og at vi ikke ønsker, at der skal være betingelser knyttet til den udvidelse.
Det tror jeg sådan nogenlunde opsummerer, hvad der har været rejst under debatten.
Afstemning