Carolina Magdalene Maier (ALT), 2016-01-22:
Tak for det.
Det her lovforslag har ikke været nemt at tage stilling til for Alternativet
, fordi vi har stået i en situation, hvor man skulle opveje nogle principper imod noget pragmatisme.
Lovforslaget handler jo om, at kommunalbestyrelserne er forpligtet på at udarbejde værdighedspolitikker på ældreområdet, og med lovforslaget følger en finansiering på 1 mia. kr., som er fastsat i finansloven.
Og først vil jeg gerne knytte et par ord til økonomien, for som jeg sagde, er den her milliard fastsat i finansloven, som Alternativet jo stemte imod.
Først fejede regeringen den gamle ældremilliard af bordet, så kommunerne måtte begynde at revidere deres budgetter, så kom omprioriteringsbidraget, hvilket betød, at kommunerne i højere grad måtte begynde at finde besparelser, og til sidst kom så den her værdighedsmilliard som en del af finansloven.
Så man har altså givet med den ene hånd og taget med den anden, og det er vi bestemt ikke begejstret for.
Så når regeringen fremlægger værdighedsmilliarden som nye penge, synes vi, det er en omskrivning af sandheden, og det havde klædt regeringen at være ærlig om, at værdighedsmilliarden sådan set er finansieret af kommunernes egne penge.
Et andet aspekt, som er vigtigt at berøre for os, er, hvilken betydning det her lovforslag har for det kommunale selvstyre – vi har været inde på det tidligere her – for med sådan nogle øremærkede midler griber man alt andet lige ind i det kommunale selvstyre og i kommunernes frie ret til at forvalte midlerne, som de finder det bedst.
Det vil altid være vores principielle udgangspunkt i Alternativet, at vi skal sætte de offentlige institutioner fri; det vil sige, at vi skal lade den faglighed, som er til stede i de offentlige institutioner, være afgørende for, hvordan man forvalter de midler, der er til rådighed.
Så principielt set er vi sådan set
ikke begejstret for lovforslaget.
Men på den anden side står vi jo nu i en situation, hvor det sådan set ikke er det, vi skal tage stilling til i dag, for udmøntningen og øremærkningen af pengene er sådan set foretaget som en del af finansloven.
Så selv om vi er kritiske over for, at man på den måde øremærker midler til specifikke opgaver i kommunerne, er der flere positive aspekter i selve det her lovforslag, som jeg gerne vil fremhæve.
Vi bifalder, at regeringen bringer selve værdighedsdiskussionen på banen, for selv om man med rette kan spørge sig selv, hvad værdighed er – det tror jeg der er rigtig mange holdninger til, og med god grund – så tvinger vi i hvert fald os selv og kommunerne til at se nærmere på, hvad det er for nogle værdier, der ligger til grund for den omsorg, som vi som samfund tilbyder dem, der har brug for det.
Og så ved alle vist, hvad jeg hentyder til.
Vi vil gerne rose regeringen for valget af de fem indsatsområder.
Det er områder, som i vores optik har meget med værdighed at gøre, og vi kan også læse af det, at regeringen har ladet sig inspirere af Ældrekommissionens rapport, der kom for 4 år siden, og som var en rigtig god rapport.
F.eks. er vi glade for, at et af områderne er selvbestemmelse, for hvis der er noget, der er uværdigt, er det, hvis man f.eks. på grund af alderdom eller handicap fratages sin ret til at bestemme over sit eget liv.
Vi er også rigtig glade for, at emnet en værdig død er et af indsatsområderne, for hvis der er noget, vi har brug for i Danmark i forhold til ældre og i forhold til det at være tæt på døden, så er det at blive bedre til bl.a. at tale om den med de ældre selv.
Det er vi ikke særlig gode til i vores kultur.
Til sidst vil jeg lufte et par bekymringer.
Den ene handler om bureaukratiet.
Kommer der unødig meget bureaukrati ud af det her?
Det synes jeg vi skal være opmærksomme på.
Man har beregnet, at det koster 7 mio. kr. ud af milliarden at formulere selve politikkerne.
Jeg synes, vi skal være opmærksomme på, at bureaukratiet i det her ikke løber løbsk, for lad os endelig få brugt den her milliard – som der også er blevet peget på – ude hos de ældre.
Min anden bekymring vedrører inddragelsesaspektet, som flere høringssvar faktisk også peger på.
Jeg læste tidligere på ugen et debatindlæg om det her lovforslag, hvor der stod, at værdighed ikke kan sættes på excelark, og at værdighed for den enkelte ældre ikke kun handler om den ældre selv, men om relationen imellem den ældre og de mennesker og systemer, der omgiver den ældre, og det er jeg meget enig i.
Derfor kan værdighed ikke defineres i forhold til den ældre alene, men i høj grad i forhold til de relationer, som den ældre er en del af.
I lovforslaget står der, at det er væsentligt, at kommunalbestyrelserne i udarbejdelsen af politikkerne sikrer, at de lokale ældreråd inddrages, men hvorfor er det kun væsentligt og ikke obligatorisk?
For Alternativet er der ikke tvivl om, at inddragelsen af pårørende og frivillige foreninger og de ældre selv og personalet, der indgår i ældrearbejdet, bør være obligatorisk.
Med de særlige opmærksomhedspunkter i forhold til elementer i lovforslaget, som vi kan have en kritisk holdning til, er vi overordnet set positivt stemt over for det her lovforslag.