Uffe Elbæk (RV), 2011-10-26:
Allerførst vil jeg sige, at Det Kongelige Teater får ca. 500 mio. kr. i støtte og ikke 800 mio. kr.
Det er trods alt en forskel på 300 mio. kr., og det er også en slat penge.
Så vil jeg sige, at det faktisk er Det Kongelige Teaters egne ambitioner at komme ud i landet.
Jeg spurgte i en samtale med ledelsen af teatret ind til deres overvejelser om deres turnéambitioner, og det var et klart signal fra ledelsen af Det Kongelige Teater, at de ønskede at komme ud, både fordi de syntes, det var en del af deres forpligtelse, og fordi de rent faktisk fandt det kunstnerisk interessant.
De brugte eksemplet, at de senest har haft skuespillet »Stuepigerne« på turné med stor, stor fornøjelse for skuespillerne og ikke mindst for det publikum, der er ude i provinsen.
Så jeg er fuldstændig sikker på, at Det Kongelige Teater er rigtig, rigtig glade for at have forpligtelsen, men det er faktisk også drevet af lyst.
Nu er det jo ikke en selvstændig kulturpolitisk målsætning, at kulturstøtten skal fordeles skævt eller i særlig grad tilgodese hovedstadsområdet.
Det er det ikke for den nuværende regering, og jeg går heller ikke ud fra, at det har været tilfældet de seneste 10 år under Venstres regeringsledelse.
Det kan derfor være rimeligt at spørge hr. Michael Aastrup Jensen: Hvis Venstre mener, at der er en skæv fordeling af kulturstøtten, hvorfor har Venstre og den tidligere regering så ikke gjort noget for at rette op på det?
Venstre har haft 10 år til at finde ud af, om der skal gøres noget og i givet fald finde ud af, hvordan det skal gøres.
Når det er sagt, kan jeg ikke helt genkende det billede, som tegnes af, hvor stor en andel af kulturstøtten der går til hovedstadsområdet.
Et par fakta: Den samlede offentlige kulturstøtte inklusive licensmidler udgør årligt ca. 20 mia. kr.
4 mia. kr. af licensmidlerne går til radio og tv.
Det er også kulturstøtte, som i allerhøjeste grad kommer hele landet til gode.
Og de sidste 7 mia. kr. er til statslig kulturstøtte.
Vi bruger to tredjedele af de 7 mia. kr. til drift af kulturinstitutioner, hvoraf mange findes i hovedstaden, men der er ikke tale om 85 pct.
65 pct. er et mere rigtigt tal.
Gentagne undersøgelser har vist, at den danske befolkning ikke er i tvivl om, at vi skal opretholde Nationalmuseet, Det Kongelige Teater, Det Kongelige Bibliotek, Statens Museum for Kunst og Statens Arkiver.
Kunststyrelsen har opgjort, at 44 pct. af Statens Kunstråds støtte til kultur går til hovedstadsregionen, men vi bruger også mange statslige midler til at fremme kulturtilbud i hele landet.
Stat og kommune finansierer sammen biblioteker, museer, teatre, musikskoler, landsdelsorkestre og rytmiske spillesteder,
og det sikrer en god spredning af kulturtilbuddene.
Jeg vil meget gerne drøfte de kulturpolitiske prioriteringer med alle Folketingets partier, og jeg glæder mig rigtig meget til samarbejdet om kulturpolitikken.
Nu rejser Venstres kulturordfører flere spørgsmål i den her sammenhæng.
Jeg vil allerførst sige, at der i går var et langt samråd i Kulturudvalget – det var på 1½ time – hvor nogle af de samme spørgsmål var på dagsordenen.
Kulturministeriet, kulturministeren og regeringen ønsker, at så mange borgere som muligt får adgang til de kulturtilbud, der er i landet.
Det er der ingen tvivl om.
Nu bliver spørgsmålet om landsdelsorkesteret i Sønderjylland helt konkret nævnt, og jeg kan sige, at kulturministeren ikke har nogen ambitioner om, at landsdelsorkesteret i Sønderjylland skal få dårligere vilkår, end det har i dag.
Jeg ønsker i det hele taget, at kulturlivet som sådan får bedre vilkår.
Der skal selvfølgelig være en ordentlig prioritering.
Det er både i forhold til den diskussion, som spørgeren rejser, om, hvordan mange får mulighed for at få adgang til kulturtilbuddene, og i forhold til at få en balance på de enkelte kulturområder.
Det er jo så også det, som ministeren, undertegnede, har gjort ved at sætte fokus på spørgsmålet om klassisk og rytmisk musik.
Det er en legitim diskussion, og jeg glæder mig som sagt til også at tage diskussionen fremadrettet.