Tina Nedergaard (V), 2010-12-08:
Jo, det kan jeg godt.
I regeringen ser vi simpelt hen anderledes på det.
Vi indfører ikke friheden til kommunerne til at lave megaklasser, hvor der skal være ti elever, der bliver glemt nede i bunden af klassen.
Altså, det er jo absurd.
Det parti, jeg selv tilhører, har været med i 100 år i forligskredsen omkring folkeskolen alene med henblik på at lave en bedre folkeskole.
Så det er jo en absurd beskyldning at komme med, at vi skulle gøre det for at ødelægge folkeskolen.
Det, der derimod er intentionen – og som der er blevet spurgt om igen og igen og igen hernede i Folketingssalen, nemlig hvorfor vi holder kommunerne så stramt styret, og om vi da ikke har tillid til kommunalbestyrelserne, for de ved vel også noget derude, og de vil vel også noget godt – er at efterkomme præcis det.
Vi fremlægger det mest markante folkeskoleudspil nogen sinde, som tillægger kommunalt valgte politikere en vis legitimitet; vi tror, de godt kan træffe beslutninger – oven i købet kloge beslutninger.
Kritikken er ikke overraskende, må jeg sige, for det er bare slesk tale og billig portvin, når man taler om frihedsgrader fra Socialdemokraternes og SF's side hernede.
Men faktum er, at når Kommunernes Landsforening kommer og ønsker frihed på et område og vi imødekommer det, burde man faktisk bifalde det i oppositionen, for man har jo ofte nok hernede i salen stået og sagt, at kommunerne ikke har tilstrækkelig med frihed.
Jeg har ikke nogen opfattelse af – når jeg taler med de socialdemokratiske borgmestre, som jeg nu har mødt i den her sammenhæng – at de agter at misbruge adgangen til store klasser og så vende det blinde øje til.
Og hvis det skulle ske, at de gjorde det, har vi jo lagt sådan en rigtig smart mekanisme ind, som Socialdemokraterne så heller ikke kan lide, nemlig det, at vi styrer efter nogle mål, offentliggør resultaterne.
Så kan både forældre og borgere – læs: vælgerne – se, hvad det er, man i byrådet byder skolen, og se, om man skulle gøre noget, der er forkert.
De sanktioneres jo også.
Altså de lokalt valgte skal jo også på valg, ligesom vi skal herinde på Christiansborg, og jeg har bare stor tillid til, at de godt kan træffe beslutninger, som er indrettet efter det lokale behov.
Så vil jeg blot sige, at det, at vi har et 28-elevers-loft, jo også er med til at lukke små skoler, fordi de bliver tvunget ud i at lave mange små klasser. Og det er ikke nødvendigvis hensigtsmæssigt i alle dele af landet.
Fru Pernille Vigsø Bagge bevæger sig lidt langt ud, når hun siger: de besparelser, som regeringen har foretaget på normalområdet.
Altså, det er det rene vrøvl, det har vi intet med at gøre.
Vi snakker med kommunerne om, hvor mange penge der er ude i kommunerne, og så prioriterer de ressourcerne efterfølgende.
Det, at udgiften til den vidtgående specialundervisning er steget med 25 pct., siden det blev et kommunalt område, er da en lokalprioritering – også at man har valgt at beholde det i normalklassen.
Det kan man også vælge at gøre.
Situationen er den, at vi bruger 5 pct. mere pr. elev i folkeskolen nu, end vi gjorde, da SR-regeringen kom til.
Det er et faktum.
Derudover bruger vi samlet set 9 pct. flere penge på folkeskolen nu, end da VK-regeringen kom til.
Det er også et faktum.
Det, der er den virkelig store udfordring, når man drøfter folkeskolepolitik og enhver anden form for politik med S og SF i Folketingssalen, er jo, at der intet er, der ikke er for godt til, at der kan bruges endnu flere penge.
Der er ingen tvivl om, at SF vil bruge rigtig mange flere penge på alting, og enten skal det være skatterne, der får et ordentligt boost opad på bekostning af danske arbejdspladser, eller også skal det være en gældsætning, som de unge mennesker kan få lov at slæbe af, samtidig med at de betaler pension til fru Pernille Vigsø Bagge og mig.
Det ændrer bare ikke på, at penge ikke løser problemet.
Hvis penge var det saliggørende, havde vi også en af verdens bedste folkeskoler, for det er en af verdens dyreste.