runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Trine Bramsen (S), 2014-05-02:
Der skal på ingen måde herske tvivl om, at Socialdemokraterne tager det her meget alvorligt, og det er jo også derfor, vi har støttet strafskærpelser gennem de seneste 10 år på det område og gør alt, hvad vi kan, for at forebygge, at der sker vold.
For det ypperste, vi politikere kan tilbyde, må trods alt være at forebygge, så det slet ikke sker.
Det bedste, vi kan tilbyde danskerne, må være, at de undgår at blive ofre enten for enkeltpersoners vold eller gruppers vold.
Når det så er sagt, er vi, som jeg også sagde i min tale, ikke bange for at straffe, så hvis det kan dokumenteres, at der er en effekt ved at straffe, er vi bestemt åbne over for strafskærpelser.
Men nu er det jo i det her tilfælde forslagsstillerne, der påstår, at der er en effekt ved at straffe hårdere, så jeg mener også, at forslagsstillerne i den her forbindelse må komme med dokumentation for, at det her forslag vil forårsage færre voldstilfælde.
Peter Skaarup (DF), 2014-05-02:
Undskyld, kan vi ikke komme det lidt nærmere?
For det er jo altid en god idé, når man fremfører påstande i Folketinget, at dokumentere dem.
For det kan jo næsten kun blive en påstand, når man ikke kan dokumentere, hvad effekten er af, at der er en mulighed for at give højere straffe.
Jeg tror i hvert fald, det er en god idé.
Så jeg må efterlyse, at Socialdemokraterne tager det her alvorligt, for det er nogle alvorlige sager, ikke mindst for dem, det går ud over, når de bliver slået til plukfisk.
Trine Bramsen (S), 2014-05-02:
Jeg synes, justitsministeren svarede rigtig godt på det spørgsmål, og vi Socialdemokrater bakker selvfølgelig justitsministeren op.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2014-05-02:
Tak for det.
Der er jo ingen tvivl om, at det er godt, at vi har fået gang i det her arbejde, også i forlængelse af domstolsreformen, som mange af os her jo har været med til at gennemføre i sin tid.
Men der er det her om appelmulighederne.
Man kan jo se af det her forslag, at regeringen faktisk har forsøgt at lytte, at man i stedet for at gå fra en grænse på 10.000 kr. til en grænse på 50.000 kr. nu nøjes med at gå op til 20.000 kr.
Så har man også sat det her ind med, at uanset sagens økonomiske værdi vil adgangen til at kære kendelser og beslutninger kunne begrænses af landsretten.
Det sidste er vi ikke tilhængere af.
Det første er vi sådan set heller ikke specielt begejstrede for.
Altså hele den her idé med, at man skal begrænse folks muligheder for at anke, synes vi sådan set ikke er en sag, der ligger lige for for et parti, der er tilhænger af, at vi skal sikre borgernes retssikkerhed.
Jeg kan så forstå, at hvis man havde fulgt den almindelige prisudvikling, var man endt på 17.000 kr., og så kan det jo være, vi kan ende der, hvis det er det, det kommer til.
Jeg synes i hvert fald, det er svært at skulle argumentere ud over den almindelige prisudvikling bare for at gøre det.
Så er der spørgsmålet om ankemulighederne i sager om tvangsfjernelser, og der stiller jeg mig faktisk mere tvivlende, også efter at have læst forslaget.
Men jeg tror, at hvis vi får en lidt grundigere diskussion med justitsministeren og ministeriet, kan vi få en afklaring på den del også.
Jeg synes, der er et af de ufattelig mange høringssvar, der er, som er værd at lægge mærke til, og det er svaret fra Den Danske Dommerforening fra forleden dag, hvor de så smukt skriver det her med, at det ikke er en naturlig opgave for Dommerforeningen at stille forslag om at begrænse borgernes adgang til domstolene.
Nej, det er det vel ikke, og det er vel heller ikke en naturlig opgave for regeringen eller Folketinget at stille forslag om at begrænse borgernes adgang til domstolene.
Så nævner de også spørgsmålet om ressourcer, og det skal Dommerforeningen selvfølgelig gøre, men det kan jo også være noget, vi skal være opmærksomme på.
Der er ingen, der skal være i tvivl om, at Liberal Alliance mener, at der er bunker af steder i den offentlige sektor, hvor man kan spare penge bare ved at samle det guld op, der ligger på gangene.
Men domstolene er selv for de mest hårde liberale, tror jeg, noget af det, man mener en stat skal tage sig af, og det skal fungere på en ordentlig måde og med en sikring af, at borgerne selvfølgelig har den retssikkerhed, som de har krav på.
Derfor er vi selvfølgelig bekymrede, når vi får et høringssvar af den her karakter.
Under alle omstændigheder må jeg sige, at besparelser som begrundelse for at indskrænke borgernes grundlæggende retssikkerhed og mulighed for at kunne få behandlet deres sager i to instanser er en ret dårlig begrundelse.
Liberal Alliance kan ikke støtte forslaget, som det ligger, men vi vil ikke afvise at kunne støtte det i en endelig form, hvis justitsministeren er villig til at indgå i en dialog om de ting, jeg har taget op.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2014-05-02:
Det her er jo en ordentlig moppedreng af et lovforslag, og høringssvarene er tilsvarende omfattende.
Derfor giver det nok ikke meget mening at gå ned i mange af enkeltelementerne her under førstebehandlingen.
Jeg tror også, at vi alle sammen er enige om, at der skal gøres noget ved sagsbehandlingstiderne ved domstolene, og kan vi gøre nogle indlysende ting, som forbedrer dem, ja, så skal vi sådan set gøre det, hvis det ikke skærer skiver af retssikkerheden.
Jeg har hørt nogle kalde det her en lille domstolsreform for civile sager.
Det er nok korrekt.
Der er i hvert fald rigtig, rigtig mange forslag i det.
Jeg vil gerne starte med at rose justitsministeren for rent faktisk at have sadlet om i forhold til ankegrænsen, som jo nu kun bliver 20.000 kr., hvor det tidligere lå i kortene, at den skulle være 50.000 kr.
Jeg synes jo ikke, at man skal behandle sagsbehandlingstider ved at skære af borgernes retssikkerhed, og det er jeg faktisk glad for at justitsministeren har lyttet til.
Det er vigtigt for SF.
Vi har et par bekymringspunkter, som netop går på indskrænkningerne i anken til landsretterne, og som også går på indskrænkningerne i anken vedrørende tvangsfjernelser.
Det er noget, vi vil prøve at bore lidt mere ud i forbindelse med udvalgsarbejdet, så derfor kan jeg heller ikke give en endelig status på SF's melding i forhold til det her lovforslag.
Jeg tror, jeg har brug for at gå høringsnotatet, som er på langt over 90 sider, lidt mere igennem med en tættekam og tage nogle møder med de berørte parter, før jeg endelig kan komme med en helt klar stillingtagen til det her forslag.
Jeppe Mikkelsen (RV), 2014-05-02:
Jeg ved ikke, om det er en armlægningskonkurrence osv., men det er rigtigt, at der i hvert fald endnu er et udestående, som ikke er afgjort.
Tom Behnke (KF), 2014-05-02:
Det synes jeg lyder rigtig godt, og længere kan en regeringspartiordfører nok heller ikke trække den under en første behandling, det er jeg helt med på.
Men jeg lagde mærke til, at det, som hr. Jeppe Mikkelsen er enig med mig i, er, at forudsætningen for, at de her sagsbehandlingstider rent faktisk kommer ned, er, at pengene bliver i systemet.
Så er vi enige så langt, og så må vi se, hvor meget Det Radikale Venstre kan lægge arm med det andet regeringsparti, når vi når dertil.
Jeppe Mikkelsen (RV), 2014-05-02:
Det er et rigtig godt spørgsmål, og det bygger måske også på den henvendelse, som jeg er sikker på hr. Tom Behnke også har set fra Dommerforeningen, der gør sig samme betragtning, altså om det her er en spareøvelse, eller om det er for at speede processen op i landsretterne og dermed styrke borgernes retssikkerhed.
Jeg har ikke et endegyldigt svar i dag til hr. Tom Behnke, det skal jeg være ærlig og sige, men det er selvfølgelig noget, som jeg som retsordfører vil følge tæt.
Jeg tror, vi alle sammen har vores områder, vi kæmper lidt for i det store og samlede billede, men det er desværre ikke kun min afgørelse, hvor de her penge ender.
Men mit eget personlige håb er da, at vi kan beholde dem i landsretterne, for jeg synes, der er behov for at få nedbragt sagsbehandlingstiden.
Tom Behnke (KF), 2014-05-02:
Tak til hr. Jeppe Mikkelsen for, at han stillede spørgsmålet: hvorfor overhovedet det her?
Det ville have været rigtig godt, hvis justitsministeren havde startet med at skrive, hvorfor vi overhovedet gør det her, hvad forudsætningen er for, at vi går i gang med den her kæmpe øvelse.
Så jeg er enig i, at det er et godt spørgsmål at stille.
Det andet, som jeg også er meget enig i, er, at det her jo meget vel kan være med til, at vi sparer noget sagsbehandlingstid, altså puklerne osv.; mange sager varer rigtig, rigtig længe, fordi der er mange sager at gøre godt med.
Men forudsætningen for, at de her forslag rent faktisk kommer til at få en betydning for sagsbehandlingstiden, er jo, at den besparelse, der er lagt op til bliver hentet hjem, bliver i domstolssystemet, for ellers er man jo lige vidt, så har man bare flyttet det hele, uden at vi får reduceret sagsbehandlingstiderne.
Så spørgsmålet er, om Det Radikale Venstre forudsætter, at de 10 mio. kr., som ligger der som besparelse, bliver i domstolssystemet.
Martin Henriksen (DF), 2014-05-02:
Tak for det.
Lovforslaget er en naturlig følge af domstolsreformen i 2007, og de mange forslag i lovforslaget skal sikre, at domstolene fortsat har en god, effektiv og moderne sagsbehandling, som i sidste ende gerne skulle være til gavn for borgerne og selvfølgelig også for samfundet ved at sikre, at sagerne forholdsvis hurtigt kan komme igennem domstolssystemet.
Vi ser positivt på lovforslaget, og vi vil opmærksomt følge forslaget i udvalget.
Jeg har også hørt, at der har været nogle bemærkninger om mulighederne for at anke eller rettere sagt ikke at anke nogle sager, og det synes jeg også er relevant at få belyst i udvalgsbehandlingen.
Men altså umiddelbart ser vi positivt på det fra Dansk Folkepartis side.
Trine Bramsen (S), 2014-05-02:
Tak for det.
Vi behandler i dag et lovforslag, som har til formål at sikre en modernisering og en effektivisering af sagsbehandlingen ved domstolene.
Lovforslaget indeholder en række forbedringsforslag inden for civilstraffe og skiftesagsområdet.
Der er behov for at sikre en bedre og mere effektiv håndtering af sager.
Det kan ingen være tjent med.
Lad mig starte med at gøre det klart, at vi Socialdemokrater ønsker et retssamfund, hvor retssikkerheden for borgerne er høj.
Derfor er vores tilgang til dette lovforslag, at vi skal kunne stå inde for de retssikkerhedsmæssige følger af forslaget, og det kan vi.
Socialdemokraterne noterer samtidig, at det er et udvalg med en bred repræsentation af fagpersoner, der har indstillet de forslag, vi i dag behandler.
Det afspejles også i de meget begrænsede høringssvar, der er indkommet, hvoraf der stort set primært er positive bidrag.
Det er et kompliceret stofområde, og derfor er det selvfølgelig helt centralt at få adgang til en gennemgang.
Digitaliseringen er en stor del af forslaget, som jeg ikke vil komme nærmere ind på her, blot konstatere, at et bedre overblik over sager, bedre fordeling og muligheden for at supplere hinanden på tværs af retter er gode tiltag, som vi kun kan give opbakning til.
Det samme gælder forslaget om annoncering, der tager langt mere moderne muligheder for annoncering i brug.
Lovforslaget indeholder et forslag, der sikrer en mere effektiv behandling af civile sager ved domstolene, bl.a. gennem en ændring af den nuværende appelgrænse på 10.000 kr. til 20.000 kr.
Vi Socialdemokrater mener, at det er rimeligt taget i betragtning, at der ikke er sket en ændring siden indførelsen i 1990, og at der stadig væk er mulighed for behandling af sagen i Procesbevillingsnævnet.
Et andet punkt i forslaget, der har været diskuteret i offentligheden, er muligheden for afvisning af anke til anden instans, hvis sagen åbenlyst ikke skønnes at få et andet udfald.
Det har været et ønske fra dommerne, og der er stor opbakning til det forslag fra flere andre sider.
Faktum er, at der i dag er sager, der alene ankes med det formål at trække betalingsfristen.
Det er ikke rimeligt over for den anden part, der gerne vil have sine penge.
For os Socialdemokrater er det dog afgørende, at der sker en høring af begge parter før afvisningen, og at der er en klagemulighed.
Begge dele er opfyldt i det konkrete lovforslag.
Lad mig slutte med at slå fast, at vi Socialdemokrater vægter retssikkerhed høj.
Retssikkerhed omfatter også, at man som part kan få sagen afgjort inden for en tilfredsstillende tidsramme.
Det er i bund og grund det, der er udgangspunktet for det forslag, vi behandler her i dag; det er forslag, som alle er fremkommet på baggrund af et udvalg bestående af parter på området.
Med de ord skal jeg meddele, at vi Socialdemokrater kan støtte forslaget, og vi ser frem til den videre behandling.
Tom Behnke (KF), 2014-05-02:
Der tror jeg nok at fru Pernille Skipper skulle prøve at læse lidt i straffeloven.
Lad os nu bare tage ét eksempel: Vi har straffelovens § 244 om vold, og så har vi straffelovens § 245 om grov vold, hvis det er sådan, at der er blevet brugt våben eller instrumenter eller lignende.
Der har Folketinget altså meddelt domstolene, dels at der er en anden strafferamme, dels at vi forventer, det er strafskærpende, altså ikke bare strafskærpende efter § 81, men decideret efter § 245, som helt særskilt forholder sig til, at hvis vold er blevet begået med våben, så er det en særlig skærpende omstændighed.
Er det så i strid med § 81 i Enhedslistens verden?
Skulle vi holde op med have alle de der paragraffer, for der er jo omkring 313 paragraffer i straffeloven?
Skal vi nøjes med det?
Pernille Skipper (EL), 2014-05-02:
Som ministeren jo også kan høre, så er der jo lidt bekymring om tiden i forbindelse med det her.
Jeg kunne godt høre, at ministeren meget gerne ville have det her gennemført hurtigt.
Det er sådan en oplevelse, man tit kan få, at der er noget, som kan tage ekstremt lang tid at forberede i ministerierne, og når det så når i Folketingssalen, så har vi jo også travlt.
Karen Hækkerup (S), 2014-05-02:
Ja, vi ved, hvad det dækker, og hvad det betyder.
Der har været et længere udvalgsarbejde, hvor man har siddet og arbejdet med den her del af det.
Tom Behnke (KF), 2014-05-02:
Jeg har jo oplevet meget morsomt, men det var slet ikke den vej, jeg ville ud ad, jeg vil bare prøve at illustrere, at ministeren er på galt spor.
Ministeren bør gå hjem og læse lovforslaget en gang til og lige sikre sig, hvad det egentlig er, der står i lovforslaget her, for det, man skal huske på, er, at det stadig væk vil være sådan, at den forretning, der bliver udført, altså det arbejde, der bliver udført, er syns- og skønsarbejde.
Det er et syn og skøn, der bliver foretaget.
Og så er det sådan lidt underligt, hvorfor man lige har overvejet, at man så i øvrigt vil ændre det, sådan at det ikke længere skal hedde syns- og skønsmænd, det skal bare hedde skønsmænd.
Hvis endda Ligestillingsnævnet har været inde over, og det ikke har ført noget som helst andet med sig andet end det her, så giver det ingen mening at ændre et begreb, som vi alle sammen kender, og som vi ved hvad betyder.
Så lad være med at lave det om.
Det svarer til, at man ændrer ordet weekend til noget helt andet, bare fordi man synes, det skal laves om.
Det er jo indgroet og en fast bestanddel, og alle i systemet, alle borgere ved, hvad det betyder, og hvad det dækker.
Karen Hækkerup (S), 2014-05-02:
Jeg vil sige, at ligestillingsvinklen faktisk har været en del af det arbejde, der ligger forud for ændringen, men jeg vil næsten gå så langt som til at sige, at kommer der et ændringsforslag fra De Konservative om, at det skal hedde skønne kvinder, så vil jeg overveje, om ikke jeg skulle stemme for.
Tom Behnke (KF), 2014-05-02:
Jeg er helt enig med ministeren i, at det lige så vel kan være kvinder som mænd, der foretager de her syns- og skønsforretninger, det var slet ikke det, jeg angreb.
For hvis det var sådan, at ministeren virkelig ville fastholde sit udsagn her og nu om, at det er derfor, man laver en ændring, nemlig fordi det lige så vel kan være kvinder, så burde det jo hedde skønsmænd og skønne kvinder, men det gør man ikke. Hvis det er det samme lovforslag, vi behandler i dag, så står der i L 178 § 1: Overalt i loven ændres syns- og skønsmænd til skønsmænd.
Punktum.
Så det er altså ikke et ligestillingsspørgsmål, vi er ude i her.
Vi er ude i, at man laver begreber om bare for at lave dem om, og jeg savner begrundelsen.
Og når jeg gør det, så er det, fordi det er et udtryk, et begreb, som vi alle sammen kender: syns- og skønsmænd.
Vi ved, hvad det er for en størrelse.
Nu skal det hedde noget andet.
Kommer det også til at betyde noget andet?
Nej, det gør det ikke nødvendigvis.
Hvorfor så ændre navnet?
Karen Hækkerup (S), 2014-05-02:
Det skal være let at komme til domstolene.
De fleste af os oplever heldigvis kun, hvis vi overhovedet oplever det, at være i kontakt med domstolsvæsenet en enkelt gang.
Borgerne i Danmark har stor tillid til vores domstole, fordi de udfører et rigtig flot stykke arbejde og gør alt, hvad de kan, for at levere en service, der betyder, at alle borgere, som kommer dertil, oplever at blive taget alvorligt, og at deres sag bliver håndteret.
Det er dyrt at køre nogle af de her små sager.
Vi har sagsbehandlingstider, som er for lange.
Derfor indgår det her også som et element i at få sagsbehandlingstiderne nedbragt, for en anden del af at have et godt domstolssystem er, at borgere ikke skal vente alt for lang tid, inden deres sag kommer for.
Dernæst har vi stadig væk mulighed for, at man kan gå til Procesbevillingsnævnet, hvis ens sag er principiel; man har klagemulighed.
Og endelig den allersidste del, som handler om appelgrænsen og om at afskære muligheden for at kunne gå videre til landsretten, handler altså alene om, at hvis man ikke kan argumentere for, hvorfor der overhovedet skulle være grund for en ny sag, skal der være en høring først.
Peter Skaarup (DF), 2014-05-02:
Jeg forstår så, at begrundelsen er, at man gerne vil prisfremskrive beløbsgrænsen, men kunne man ikke godt forestille sig, at der er forskellige steder i retssystemet og andre steder i vores samfund med beløbsgrænser, hvor man egentlig bare gerne ville lave en bagatelgrænse, men ikke havde en holdning om, at man nødvendigvis skulle prisfremskrive de beløbsgrænser, man opererede med?
Jeg synes og Dansk Folkeparti synes, det er udmærket at have en bagatelgrænse, men der er altså ingen grund til, at vi gør det sværere at komme til domstolene også med små sager.
Karen Hækkerup (S), 2014-05-02:
Det kræver jo, at det kan komme til en tredje behandling, og at der er afgivet en betænkning.
Så det er sådan set svaret på det.
Det er op til Folketingets egen tilrettelæggelse, men jeg har nu lagt det frem og håber, at det kan komme igennem.
I forhold til beløbsgrænsen vil jeg sige, at uanset at man som borger står med en sag, som ikke betyder meget økonomisk set – nu er der selvfølgelig forskel på, hvad der betyder noget for folk; 10.000 kr. er sådan set mange penge, 20.000 kr. er også rigtig mange penge – skal man huske på, at nogle gange, når man fører de her sager, kan ens advokatomkostninger stort set ende med at blive lige så store, fordi advokatomkostninger er meget dyre.
Det er selvfølgelig op til borgeren selv at vælge, om man synes, at man vil kaste de penge efter at føre en sag, men vi har jo tidligere, og her taler vi altså om helt tilbage i 1990, indført, at der skulle være en grænse, som var en minimumsgrænse, for, hvornår sagerne kunne køre videre.
Hvis man i dag lavede en almindelig pris- og lønfremskrivning af de 10.000 kr., man havde i 1990, ville man havne på 17.000 kr.
Der foreslår jeg bare for nemheds skyld, at vi siger 20.000 kr.
Det er i øvrigt i modstrid med det, som udvalget foreslog, nemlig 50.000 kr.
Det syntes jeg selv var meget højt, og derfor håbede jeg, at Folketingets flertal kunne være med på de 20.000 kr.
Peter Skaarup (DF), 2014-05-02:
Som også nævnt under ordførertalen er det faktisk på mange punkter gode forslag til modernisering af, hvad der sker hos domstolene, vi behandler her i dag.
Selvfølgelig er det, som De Konservative var inde på, lidt sent, at forslaget er kommet, men nu må vi se, om vi kan nå at få det igennem.
Jeg mener ikke, at man skal give nogen garantier for, at Folketinget kan nå at færdigbehandle det her, og jeg vil godt lige høre ministeren, om ministeren ikke er enig i, at der jo kan være ting, der skal opklares så meget i dybden, at det kan være nødvendigt at skubbe forslaget, når det er kommet så forholdsvis sent.
Det var det ene.
Det andet er i forhold til domstolene og beløbsgrænsen.
Kan ministeren fortælle, hvad ministerens begrundelse for at forhøje beløbsgrænsen er?
Alt andet lige vil det jo betyde, at borgeren bliver stillet ringere i forhold til at kunne rejse sager ved landsretten, når man sætter det her beløb op.
Trine Bramsen (S), 2014-05-02:
Vi Socialdemokrater kæmper for tryghed til danskerne.
Det har vi gjort i al den tid, vores parti har eksisteret.
Det er helt urimeligt, når danskere ender som ofre for kriminelles helt uacceptable adfærd.
Derfor skal der være et stort politisk fokus på ofrene, og det var netop på den baggrund, at vi i Socialdemokratiet sammen med Radikale, SF og Enhedslisten vedtog en ny offerpakke.
Her er der et entydigt fokus på ofres retsstilling og mulighed for hjælp.
Beslutningsforslaget, som vi i dag behandler, pålægger regeringen at fremsætte forslag om en ny bestemmelse i retsplejeloven, som giver ofre for grov personfarlig kriminalitet mulighed for at afgive forklaring ved indenretlig afhøring, som eventuelt kan optages på video.
Det er derfor, vi har forbedret mulighederne for, at børn og særligt udsatte grupper kan afhøres pr. video.
Men det konkrete forslag indebærer en række retssikkerhedsmæssige udfordringer, og derfor kan vi ikke støtte det.
Det står ikke i modstrid med, at vi skal beskytte offeret og sikre, at så god en behandling som overhovedet muligt tilfalder offeret.
Men at fjerne en så central grundpille i vores retssamfund kan vi ikke støtte.
Hertil kommer, at der jo kan komme nye ting frem under sagen, som kræver, at det er afgørende, at offeret er til stede under retssagen.
Karen Hækkerup (S), 2014-05-02:
Det er jo ikke altid, der er vidner.
Men jeg vil gerne sige, i forhold til hvordan man oplever en retssag, at jeg tror, at de fleste, som har været udsat for en forbrydelse, synes, at det ødelægger deres tilværelse og har brug for, at der med retssagen bliver sat et punktum.
Derfor er vi selvfølgelig ekstremt opsat på, at sagsbehandlingstiderne er fornuftige, så man kommer frem til at få den afslutning.
Der er rigtig mange ting ved at være offer, som er rigtig, rigtig svære, og jeg synes, vi skal gøre, hvad vi kan, for at støtte de mennesker i at komme videre.
På den anden side er der så hensynet til, at der skal være en retfærdig rettergang, hvor der også er nogle hensyn at tage til den tiltalte.
Og der synes jeg at princippet må være, at det afgøres ved en domstol, hvor det er en dommer, der kan afhøre, og hvor der kan stilles modspørgsmål.
Og derfor er jeg ikke indstillet på at støtte Dansk Folkepartis forslag.
Peter Skaarup (DF), 2014-05-02:
Jeg kunne godt tænke mig at spørge justitsministeren, om ikke det er rigtigt forstået, at det her forslag går ud på, at man skåner ofrene for at møde op i hovedforhandlingen i retssagen – både i byretten, men også i landsretten, hvis det måtte blive aktuelt – men jo ikke vidnerne.
Ministeren har nævnt vidnerne nogle gange, og vidnerne vil jo fortsat skulle deltage under hovedforhandlingen og påvise, hvad der rent faktisk er sket.
Her taler vi udelukkende om offeret, som har været udsat for nogle traumatiske oplevelser, som vi helst ikke vil rippe op i måneder eller år efter det, som vedkommende har været udsat for.