Tom Behnke (KF), 2012-01-27:
Jeg tror, det er vigtigt at huske på, hvor de her ideer stammer fra.
Det startede jo med, at den tidligere regering satte sig for at lave en massiv indsats over for børn og unge, der begår kriminalitet.
Den fik lavet en meget omfattende og historisk stor ungdomspakke med op mod 100 konkrete forslag til, hvordan man kan dæmme op for, lave forebyggende tiltag og præventive tiltag for at undgå, at børn og unge begår kriminalitet, og der blev sat 700 mio. kr. af til det.
Der var nogle få og små elementer, som vi i Folketinget var uenige om, og det er jo fair nok, men jeg synes, at man skal huske den store sammenhæng, nemlig at langt hovedparten af ungdomspakken var vi enige om.
Vi kan jo også se i det forslag, som regeringen har fremsat, at ud af de næsten 100 konkrete ting er der kun to ting, der bliver pillet ud.
Det vil sige, at man heller ikke rører ved de økonomiske sanktioner og sådan noget, så dem er man altså pludselig blevet enig i.
Det synes jeg er fint, og det er o.k., at man tager det med.
Ungdomskriminaliteten styrtdykker i øjeblikket.
Vi kan se, at der er færre og færre børn og unge, der begår kriminalitet.
Det betyder, at den indsats, som den borgerlige regering gjorde i 10 år, har virket.
Det virker, at man sætter fokus på området.
Jeg kan godt se, at fru Maja Panduros sidder med løftede øjenbryn, men det er jo en kendsgerning, at ungdomskriminaliteten styrtdykker, den personfarlige kriminalitet falder og falder, og risikoen for at blive udsat for en voldshandling i Danmark er den laveste i 40 år, så de tiltag, vi har gjort, har virket.
Det er der slet ingen tvivl om.
Det er muligt, og det vil nogle selvfølgelig håndhæve, fremhæve og påpege, at elementer af det her slet ikke har været brugt, så det kan jo næppe være det, der har gjort det i sig selv.
Jeg er enig, men alene diskussionen og alene fokuset på børn og unges kriminalitet har jo bevirket, at det her er noget, man tager meget alvorligt, og det er noget, man diskuterer, og er noget, man forholder sig til.
Det var, ligesom da vi for 10 år siden satte fokus på volden.
I dag vil man ikke finde sig i vold, og det er også derfor, at vi i dag ser flere anmeldelser, end der var tidligere, men risikoen for at blive udsat for vold er faldet.
Det er jo altså et udtryk for en tendens til, at det er noget, man forholder sig til og ikke vil finde sig i.
Det er ikke ligegyldigt, det er ikke bare de andres skyld, men er noget, man selv er nødt til at tage hånd om.
Det er noget, man selv er nødt til at diskutere i familierne.
Man er nødt til at forholde sig til det her, når der bliver strammet op og skærpet på området.
Derfor kan vi se, at den indsats, der har været lavet, har virket.
Det er vi glade for.
Nu vil regeringen så pille to dele ud af den meget omfattende ungdomspakke, som vi lavede.
Det er jo fair nok, og man bebudede sådan set også allerede dengang, at det ville man gøre, når man fik mulighed for det.
Det er fair nok.
Jeg synes bare, at det er synd for de børn og unge, der har brug for faste rammer, som har brug for at få rettet deres liv op.
Jeg synes, det er synd for dem.
Det, vi skal huske på, er, at forudsætningen for at kunne blive placeret på en sikret institution allerede i dag er, at alle andre muligheder er prøvet og udtømt.
Så det er sidste udvej.
Det står også i dag i lovgivningen, at det skal være påkrævet.
Når nu regeringen og de røde partier vil lave en tilføjelse, der hedder, at det skal være absolut påkrævet, vil det alt andet lige betyde, at selv når man har prøvet alt muligt andet, når alle andre muligheder er udtømt, skal man stadig væk tøve med at sikre, at man får rettet op på den unge.
Det er synd.
Det er at svigte de unge, som har massive adfærdsmæssige problemer.
Det, vi her taler om, er unge, der er farlige for deres omgivelser, og som er farlige for dem selv.
Det er det, vi taler om.
Der synes vi, at det er synd, og vi synes, at vi svigter dem, ved at regeringen reducerer muligheden for at skabe de faste rammer for de her unge.
Derfor stemmer vi imod lovforslaget.