runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karen Ellemann (V), 2012-10-10:
Tak for svaret.
Der var så et par af dem, som formentlig ikke skulle have været på den her liste.
Men det er vel indiskutabelt, at der var tale om nogle skoler, som havde – og har – særlige faglige udfordringer, og at det var det, der var baggrunden for, at de så lige pludselig fremstod på den her liste.
Så i stedet for at bruge en masse tid på en diskussion om, hvorvidt man skal offentliggøre specifikt 17 – eller ikke 17, eller 15, eller hvad det måtte være – skulle diskussionen vel mere handle om, hvad man så gør med lige præcis de skoler, der jo er fundet særlig udfordrede ved den screening, der er foregået.
Hvad er det, ministeren vil gøre for at forbedre de faglige resultater, som tilsyneladende er mangelfulde på en del af de nævnte skoler?
Christine Antorini (S), 2012-10-10:
Jeg vil godt starte med at slå fast, at det, Kvalitets- og Tilsynsstyrelsen lavede, var en screening.
Det har intet med en rangliste at gøre, sådan som det har været brugt i den offentlige debat.
Det synes jeg er vigtigt at slå fast.
Når det så er sagt, mener jeg ikke – uanset om listen var fejlbehæftet eller ej – at det er nogen gavnlig måde rent faktisk at gå ind og varetage en tilsynsopgave på.
Og hvordan vi kan lave et mere udviklingsorienteret kvalitetstilsyn er noget, vi vil drøfte, når vi nu kommer med vores udspil til et løft af folkeskolen.
Jeg vil så sige, at det ikke handler om, at vi ikke synes, at vi skal følge skolerne, for det er en del af Kvalitets- og Tilsynsstyrelsens opgave at følge, hvordan det går med kvaliteten af folkeskolerne.
Derfor vil der fortsat være screening.
Det her handler om, hvordan man gør det på den mest konstruktive måde i forhold til at løfte skoler, hvor der er særlige faglige udfordringer.
Karen Ellemann (V), 2012-10-10:
Når ministeren i en pressemeddelelse den 2. oktober 2012 har anført, at den fejlbehæftede tilsynsrapport fra Kvalitets- og Tilsynsstyrelsen tydeligvis ikke gavner udviklingen af vores skoler, mener ministeren så, at en ikkefejlbehæftet liste med skoler, der er fagligt udfordret, kan gavne udviklingen af vores skoler?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2012-10-10:
Det, der er så interessant ved den her diskussion om skat, er, at Venstre nærmest får det til at lyde, som om de har overholdt deres skattestop, som om de ikke har hævet skatterne for almindelige familier.
Men må jeg ikke bare minde om, at Venstre, da man var i regering, hævede skatterne som et led i genopretningsaftalen, og de skatteforhøjelser træder jo netop i kraft i de år, vi er i nu.
Det koster en typisk LO-familie 5.400 kr. om året.
Det er mange penge, når man samtidig påstår, at man har et skattestop.
Jeg synes i det hele taget, at tiden ikke er til et urealistisk skattestop, som man ikke engang kan holde, selv om man siger det.
Der findes talrige eksempler på, at Venstre brød sit eget skattestop ved at hæve en skat eller en afgift, især – men ikke kun – mens den nuværende formand for Venstre var finansminister og senere statsminister.
Der findes talrige eksempler på det.
Så det, man får fra mig i dag, er en generel hensigtserklæring om, at vi ikke ønsker at hæve skatter og afgifter.
Der vil være bevægelser inden for skattesystemet, og vi vil lukke skattehuller.
Det, man får fra Venstre, er et bud om, at man går ind for et skattestop, samtidig med at man sidder hernede i salen og sådan set er med til at hæve visse skatter og afgifter.
Sophie Løhde (V), 2012-10-10:
Mener ministeren, at statsministeren i åbningstalen fik gjort det helt klart over for danskerne, at hun med »alle« slet ikke mener alle patienter, men i virkeligheden kun mener de patienter, som bliver henvist til undersøgelse på et sygehus, og at det dermed ikke omfatter de store grupper af patienter, der ikke udredes på sygehusene, når nu statsministeren i sin åbningstale rent faktisk udtalte, at » alle – alle – skal have stillet en diagnose inden for 30 dage«?
Torsten Schack Pedersen (V), 2012-10-10:
Igen må jeg sige, at det ville blive mere konstruktivt, hvis der blev svaret og ikke spurgt.
Men jeg må jo så igen se frem til, at der sker en bytning af pladserne i Folketingssalen; så kan vi vende den rundt.
Jeg formoder da selvfølgelig, at statsministeren har læst Venstres finanslovudspil, hvor det jo klart og tydeligt er tilkendegivet, hvad det er, Venstre vil.
For modsat regeringen, som efter at have hævet skatter og afgifter nu siger, at det er nok – det mener man åbenbart – så mener vi sådan set, der er brug for at sænke skatter og afgifter for at sætte gang i hjulene.
Og det må vi jo så se om finansministeren og regeringen er enige i, når finanslovforhandlingerne kommer ind i en afgørende fase.
Det er jo selvfølgelig en klar politisk skillelinje, om man ønsker at gøre Danmark mere konkurrencedygtigt ved at gennemføre finansierede nedsættelser af skatter og afgifter, eller man ønsker at lade være.
Og der vil jeg så slutte af med at glæde mig over, at statsministeren nu siger, at der ikke kommer generelle stigninger af skatter og afgifter.
Karen Ellemann (V), 2012-10-10:
Tak for svaret, for igen konstaterer jeg, at der fra ministerens side er en opbakning til de her målrettede evalueringer og dermed jo også til nogle lister og nogle opfølgende lister, i forhold til hvordan udviklingen er.
Altså, forbedrer man sig år for år på den enkelte skole?
Ministeren og jeg har før haft masser af diskussioner og får det formentlig igen om, hvorvidt det er fornuftigt at offentliggøre sådan nogle lister.
Jeg er helt enig med ministeren i, at en rangliste alene jo ikke giver et fyldestgørende billede af, hvordan en folkeskole klarer sig, endsige af, hvordan en folkeskole rent faktisk udvikler sig.
Men jeg kan have en bekymring for den tendens, der er, og som den nuværende regering jo har fulgt til fulde ved at trække det med at rangliste danske folkeskoler tilbage.
Man tilbageholder simpelt hen oplysninger om, hvordan kvaliteten er i den danske folkeskole, og hvordan udviklingen er.
Bør forældre ikke have mulighed for at kende til kvaliteten af danske folkeskoler?
Christine Antorini (S), 2012-10-10:
Det er lige præcis derfor, at man skal kigge på begge dele.
Det er både at give den reelle vejledning, altså at der, hvor der er alt for mange, der søger, og hvor der ikke er et arbejdsmarkedet, må man sige, at der kan det give mening at kigge på en adgangsbegrænsning allerede ved starten til et grundforløb.
Men vigtigere er det, at der, hvor der er en mulighed for, at man kan starte på en uddannelse, som faktisk kan bruges videre frem med skolepraktik, fordi det vurderes, at der er et arbejdsmarked, skal man kigge på, hvordan det ser ud med negativlisten.
Så det er sådan set begge dele, der er i spil.
Og så møder de bare den der mur.
Hele den opgave, der ligger, med både fase 1 og fase 2, som så bliver afsluttet først til foråret,
er lige præcis, at unge, der gerne vil vælge erhvervsuddannelsesvejen, ligesom unge, der gerne vil gå den gymnasiale vej, skal vide, at hvis jeg har det, der skal til og vil gøre mig umage med det, så kan jeg også gøre det færdigt.
René Christensen (DF), 2012-10-10:
Jeg ved godt, at det her handler om en anden ministers ressortområde.
Men det, der rent praktisk sker i dag, er jo, at de unge får et uddannelsespålæg.
Så gør de det, de skal.
De går i gang, de passer deres grundforløb, de møder muren.
Så kommer de tilbage til jobcenteret, og så siger de: Jeg kunne ikke komme videre.
Så siger jobcenteret: Nu får du et nyt uddannelsespålæg, for du har netop vist nu, at du er uddannelsesparat, for du har jo lige gennemført et grundforløb.
Og så har man startet en karrusel.
Ministeren ved jo godt, hvad det så betyder.
Det betyder jo, at så giver man taxametertilskud, og man betaler SU for at holde nogle unge gange i gang i en karrusel.
Der er min opfordring: De penge var jo meget bedre brugt på at få lavet nogle skoleforløb, for at man kunne videreføre sin uddannelse i stedet for at begynde at køre i den her uddannelseskarrusel, hvor man kan få det ene pålæg efter det andet.
For det, der sker, er jo, at de unge fuldstændig mister motivationen til at tage en uddannelse, når de har været i gang med deres andet og tredje uddannelsespålæg.
Og det koster alligevel penge at have dem gående på skolen.
Christine Antorini (S), 2012-10-10:
Det ene er, som jeg sagde først, at der ligger en anbefaling om at kigge på den såkaldte negativliste og se, hvordan man der kan åbne for flere uddannelser.
Det andet er, at når der er en anbefaling om at fremrykke adgangsbegrænsningen – i dag møder man den på nogle uddannelser, når man skal starte på hovedetforløbet – til grundforløbet, er det jo simpelt hen, fordi der er nogle unge, der oplever, at det ikke giver nogen mening: De er kommet ind på et grundforløb, har glædet sig til at få den erhvervsuddannelse, de har drømt om, så når de til hovedforløbet, og så kommer de ikke videre, fordi der ikke er en praktikplads.
Hvis jeg skal komme med et eksempel på en uddannelse, hvor vi kender den type adgangsbegrænsning, og hvor det vil give mening at rykke den frem til indgangen til grundforløbet, er det inden for frisørfaget.
Der er rigtig mange piger, der gerne vil være frisør, og der er simpelt hen ikke frisørjob nok til de mange piger, der gerne vil være frisør.
Der er det altså mere reel vejledning at sige til dem: Hvis du har en praktikplads, kan du starte på grundforløbet og komme videre på hovedforløbet, men hvis du ikke har det, er der altså en adgangsbegrænsning allerede ved grundforløbet.
Så får de ikke den kæmpestore skuffelse, når de møder hovedforløbet, at de ikke kan komme videre.
Så der, hvor der ligger en anbefaling om at rykke det til starten af grundforløbet, er inden for de få uddannelser, hvor der er rigtig mange, der søger, men hvor man bare må konstatere, at der ikke er et arbejdsmarked til så mange.
Så det er inden for få og udvalgte områder, fremrykningen foreslås.
René Christensen (DF), 2012-10-10:
Det er sådan set en opfølgning på det.
Jeg tror, at det, der kommer til at ske, når de her projekter går i gang – det viser statistikken også fra de andre store infrastrukturprojekter, vi har haft i Danmark – er, at rigtig mange faglærte faktisk vælger at tage ufaglært arbejde i de her projekter.
Jeg tror, at vi vil opleve, at rigtig mange automekanikere, cykelsmede, tømrere og alle mulige andre vil sige: Vi vil være med til at bygge et stort supersygehus eller en Femern Bælt-forbindelse; vi vil være med til noget af det her og tjene nogle penge i en årrække.
Derfor skal vi ud og have lukket alle de her huller.
Derfor tror jeg ikke, at vi skal være så bange for, at der er en ung mand, der siger, at han vil være cykelsmed.
Vi skal ikke sige til ham, at det skal han ikke være, for det er ikke det, der bliver brug for i de næste år.
Jeg tror, at vi skal åbne op for det og særligt i forbindelse med uddannelsespålægget.
Når vi nu endelig siger til den unge, at han skal tage en uddannelse, for ellers hugger vi hans kontanthjælp, og den unge så siger, at han vil være cykelsmed,
så skal han selvfølgelig have mulighed for at gennemføre den uddannelse – også hvis det er i forbindelse med et skolepraktikforløb.
Det tror jeg at man bliver nødt til at se i øjnene.
Mit spørgsmål er, hvordan vi får løst det.
Vi er faktisk meget tæt på, for mange kommuner har jo givet uddannelsespålæggene, og som sagt er et grundforløb jo på et sted mellem 20 og 60 uger, og de er jo ved at være gået.
Christine Antorini (S), 2012-10-10:
For virkelig at bruge det bedst muligt, er det faktisk besluttet at lave en række store, vigtige offentlige investeringer.
Det er supersygehuse, broer osv.
Her er Børneog Undervisningsministeriet også med, og det er netop for at se på, hvordan vi kan tænke på tværs, altså hvordan man, når der f.eks. skal bygges en Femern Bælt-bro, kan sikre sig, at der bliver et praktikcenter i tilknytning til de relevante erhvervsskoler, der er der.
Det, der også ligger i anbefalingerne, er at kigge på det, der hedder negativlisten.
Det er nogle af de uddannelser, hvor der i dag er en begrænsning i muligheden for at tage skolepraktik.
Det kan være, at der konkret skal tages stilling til, at den kommer til at se anderledes ud.
Og der er det helt oplagt at koble det på dér, hvor der også er nogle regionale muligheder for arbejde.
Det er i øvrigt en vej, vi ikke bare tænker i i forhold til unge, der skal gennemføre en erhvervsuddannelse med praktik.
Det er også i forhold til de mange voksne ufaglærte, der er på arbejdsmarkedet.
Det er også en virkelig god mulighed for dem, at de får bygget det på, der gør, at de samtidig kan uddanne sig fra ufaglært til faglært, ved at vi får det koblet på nogle af de store infrastrukturprojekter.
Så det er en del af det, og nu kan jeg se, at tiden er gået, men jeg vil godt svare på det der med grundforløbet, så jeg håber, at spørgeren spørger om det igen.
René Christensen (DF), 2012-10-10:
Det tror jeg at vi alle sammen er enige om.
Det er også mere, fordi vi fik delrapporten her i fredags, hvor man kigger på nogle initiativer til, hvad man netop kan gøre på erhvervsskolerne, og en af de ting, der bl.a. lægges op til, er, at karensperioden på 2 måneder fjernes.
Det synes jeg er et rigtig godt forslag.
Men der er en anden ting, jeg har hæftet mig ved, og det er derfor, at jeg har kaldt ministeren herned i dag, og det er, at de nuværende kvotepladser til skolepraktik ændres til adgangsbegrænsning til grundforløbene.
Det håber jeg ikke at ministeren synes er en god anbefaling, for selv om man kan sige, at situationen er meget sort – virksomhederne tager ikke nogen ind i uddannelse i øjeblikket – er der, hvis vi bare kigger på Østdanmark, truffet beslutning om at lave projekter for 140 mia. kr., og inden for den nærmeste årrække går de her projekter i gang.
Jeg kan nævne Femernprojektet, der er et supersygehus i Køge, et superfængsel på Falster, en ny Storstrømsbro – den er slet ikke med i de projekter – og der er infrastrukturprojekter.
Derfor kan vi næsten love de unge mennesker, der i dag går i gang med en uddannelse, at der, når de er færdige, faktisk er arbejde til dem.
Samtidig har vi også uddannelsespålægget, som jo gør, at rigtig mange unge netop nu går i gang med nogle grundforløb.
Derfor er spørgsmålet: Kunne ministeren ikke i denne periode, hvor vi kan se, at der virkelig er lys for enden af tunnellen, at der er job til de unge mennesker, få fjernet det loft, få fjernet de kvoter, så de unge mennesker, som vil tage en uddannelse, også får mulighed for at tage den?
Karen Ellemann (V), 2012-10-10:
Jeg har lyst til at høre ministerens svar på det med offentliggørelse, høre hendes tanker om offentliggørelse af den viden, som man alt andet lige får ved at arbejde systematisk med evaluering på folkeskolerne.
Ministeren var inde på før, i den forrige besvarelse, at forældre jo kan søge masser af information på kommunens hjemmeside, gå ind og læse nogle ret digre værker, når man taler om kvalitetsrapporter.
Det kan være svært lige nødvendigvis at finde alle de oplysninger, man måske kunne være interesseret i.
Er ministeren interesseret i, at vi fremadrettet finder løsninger på, hvordan man kan give offentligheden adgang til resultaterne af folkeskolens præstationer ikke bare fagligt, men også på andre parametre, og hvordan man kan følge udviklingen, i forhold til hvordan den enkelte folkeskole arbejder med at løfte kvaliteten?
Jeg er også enig i, at der visse steder i den offentlige debat er en tendens til, at det er den måde, man bruger det på, og der mener jeg at vi som ansvarlige politikere, uanset hvilket niveau vi bevæger os på, har et ansvar for at medvirke til, at debatten handler om mere end blot ranglister. Når det er sagt, har jeg et spørgsmål om, hvordan ministeren så ser hele Kvalitets- og Tilsynsstyrelsens opgave fremadrettet.
Altså, det forekommer mig, at det måske har været en lidt bumpet start, i forhold til hvad det er, man har undersøgt, og i allerhøjeste grad hvordan man så offentliggør resultaterne.
Der har været diskussioner om, hvorvidt der er overflødigt fedt, som ordføreren også selv påpeger det, eksempelvis på administrationsomkostningerne.
Er det at sætte rammen og tale om en besparelse, det være sig 10 eller 5 pct., i ordførerens optik nødvendigvis en grønthøster, og er det mærkværdigt, at man også på Nordisk Ministerråds budget taler om besparelser i en tid, hvor statsbudgetterne i rigtig mange lande er alvorligt udfordret?
Finn Sørensen (EL), 2012-10-11:
Tak for spørgsmålet og kommentarerne.
Jeg synes da, at ordføreren skal høre, hvad jeg siger.
Jeg siger det samme, som jeg også har sagt i delegationen.
Enhedslisten mener, at den bedste løsning vil være, at vi kører videre med et uændret budget, vel vidende at det på sigt også vil give nogle nedskæringer.
Det er det, jeg har sagt i delegationen, og det er det, jeg har sagt her fra talerstolen.
Dermed har jeg også sagt, at vi ikke synes, at det er nogen god løsning, man har fundet, og at vi heller ikke var enige i, at man skulle gå frem med et krav om 10 pct.
Så der er sådan set ikke noget nyt i det.
Så må jeg indrømme, at jeg ikke helt genkalder mig diskussionerne.
Hvis det kun var de ord, som fru Karen Ellemann brugte, så havde det nok været nemmere.
Men det har jo været hægtet op på et meget bastant krav om en besparelse på 10 pct., og det er det, jeg i delegationen har taget afstand fra og sagt det, som jeg også sagde i min ordførertale – og jeg vil gerne holde fast i det, jeg har sagt i min ordførertale – nemlig at jeg synes, det er en uhensigtsmæssig måde at spare på.
Man bør konkret diskutere i delegationen og i Nordisk Råd i bred forstand, hvor det er, vi gerne vil spare, så vi alle sammen ved, hvad konsekvenserne er af at spare.
Den linje, man fører, er den, jeg benævner som grønthøstermetoden, som jo betyder, at man så er kommet igennem med en 5-procents-besparelse, og det er jeg så glad for, for så er den ikke så stor som det, der blev lagt op til.
Men det er da bedre at starte i den anden ende og diskutere, hvor det helt konkret er, vi mener, der er noget overflødigt fedt og så kigge på det.
Og så ikke nødvendigvis spare pengene, det har jeg heller ikke givet udtryk for vi syntes var en god idé – tværtimod.
Karen Ellemann (V), 2012-10-11:
Tak for det.
Tak for talen.
Ordføreren kom vidt omkring, kan man måske roligt sige, og det, jeg gerne vil stille spørgsmål om, er budgetprocessen.
Jeg er noget forundret over, at ordføreren betragter det som en dårlig proces, at Danmark, og at man fra dansk side, både fra regeringens side og fra delegationens side, har støttet ministeren i det arbejde, der har handlet om at få målrettet pengene, således at vi nu også får den her berømte nordiske merværdi ud af de trods alt pæne beløb, der bruges på nordisk samarbejde.
Er ordføreren ikke enig i, at det sådan set var de konklusioner, som vi har draget, både i delegationen og også givet ministeren mandat til?
Villum Christensen (LA), 2012-10-11:
Tillykke til formanden.
Jeg vil gerne takke for nogle gode redegørelser og kort fremhæve de indsatser, som vi især finder nyttige.
Noget af det mest slående er nok, at det nu ser ud til, at arbejdet med grænsehindringer er kommet ind i en mere konkret og forpligtende fase.
Ved at sikre den frie bevægelighed, vil den berømte merværdi for de nordiske lande fremkomme helt af sig selv.
Et marked på 25 millioner forbrugere vil altid være interessant, når vi blot i fællesskab sætter fokus på ikke at spænde ben for os selv mere end højst nødvendigt.
Og det er der jo gjort rigtig meget konstruktivt for ikke sker, især synes jeg, at man kan fremhæve skatteområdet.
De fællesnordiske værdier, herunder tillidsnormer, bør og skal gøre det lettere at skabe relationer både i forbindelse med forståelsen for vores miljø og velfærdssystemer og også i forbindelse med den måde, vi kigger ud i verden på.
Vi synes også, at det er særdeles positivt, at det nordiske samarbejde i stadig højere grad kigger mod nord og plejer arktiske interesser, også i forbindelse med udenrigs- og sikkerhedspolitikken.
Man skal være både blind og døv, hvis man ikke kan se, at en involvering og større parathed til at indfange udfordringerne i Arktis alt andet lige er mindst lige så påkrævet som at involvere sig i langvarige og mere eller mindre uløselige konflikter i meget fjernere egne.
Arktis er og bliver et nordisk nærområde og skal behandles som et sådant, også selv om der er tale om store arealer, som ikke engang er opmålt, men det er der jo ekstremt stor opmærksomhed på i øjeblikket.
Vi påskønner generelt det paradigmeskift, hvilket også afspejler sig i forsvarsforhandlingerne, som pågår lige præcis nu.
Vi ser meget gerne, at det nordiske forsvarssamarbejde udbygges yderligere og får sin egen mere selvstændige platform i Nordisk Råd.
Alle de nordiske lande har meget store investeringsprogrammer på dette område, og jeg er ikke et sekund i tvivl om, at det såkaldte smart defence-samarbejde må kunne få sin helt egen betydning i nordisk regi.
Når budgetterne strammer til, må der være rigtig store fordele ved at samarbejde om disse meget store investeringer.
Sluttelig skal jeg takke for formandskabets engagement.
Uden en kyndig driver er det svært at få resultater frem.
Her er vi fra dansk side rigtig godt hjulpet, og det tror jeg også jeg fremhævede sidste år.
Endnu en gang siger jeg tak for redegørelsen.
Finn Sørensen (EL), 2012-10-11:
Tak til ordføreren for talen.
Jeg lytter altid med stor respekt og opmærksomhed til ordførerens indlæg i de her sager.
Jeg ved jo, at ordføreren er forhenværende udenrigsminister og har en kæmpe erfaring på området, så jeg føler mig tit som en lille mus i sammenligning med det.
Men jeg har et spørgsmål.
Det er måske ikke så meget om noget, som ordføreren har sagt i den her tale, men om nogle udtalelser, der har været i medierne hen over sommeren.
Er det sådan, at ordføreren fortryder selvstyreloven, hvori der klart står, at det er grønlænderne og Grønland, der bestemmer over råstofferne?
Jeg synes, der er kommet nogle udtalelser, der kunne tolkes på den måde, at ordføreren syntes, der var en modsætning mellem det og så det forhold, at Danmark styrer udenrigspolitikken, og at det skulle der findes en eller anden løsning på.
Men måske har jeg misforstået det fuldstændig, det håber jeg.
Per Stig Møller (KF), 2012-10-11:
Jeg er glad for at få spørgsmålet, for jeg læste også interviewet, og jeg kan godt se, at det kunne misforstås, og derfor er jeg glad for præciseringen.
Nej, vi fortryder ikke selvstyreloven.
Altså, havde vi ikke lavet den selvstyrelov, havde man jo også bedt grønlænderne om at sige: O.k., det styrer vi sandelig selv.
Farvel, farvel!
Vi drøftede det også indgående i regeringen: Sådan må det være.
Det, jeg prøvede på at sige, var, at den dag, Grønland måtte sige farvel, farvel, men stadig væk vil trække på vores marine, vores forsvar og vores luftovervågning, så må vi så sige, at så er der også en regning for det, altså, så er det indtægtsdækket virksomhed.
For øjeblikket er det kongerigets ansvar at forsvare og overvåge rigsfællesskabets territorium, og det gør vi jo gratis, men i det øjeblik, at man måtte være i den situation, at Grønland tjener milliarder og milliarder, så bloktilskuddene falder væk, så kan de forhandlinger, der skal komme, hvilket jo fremgår af selvstyreloven, indebære, at man siger: O.k., på det tidspunkt så må I være med til at betale for luftovervågning og Siriuspatruljen og sådan noget.
Det er det, jeg mente med det.
Finn Sørensen (EL), 2012-10-11:
Jeg er glad for den klare udtalelse om, at formuleringen kunne misforstås, og at der ikke er tale om, at ordføreren sætter spørgsmålstegn ved selvstyreloven.
Men kunne man så ikke stille det spørgsmål, om det måske var at være ude i lovlig god tid, når man ligesom rejser den diskussion?
For det er jo korrekt – det fremgår af selvstyreloven – at til den tid, hvor grønlænderne forhåbentlig tjener en hel masse penge, så kommer der en ny diskussion.
Var det så ikke meget tidligt at tage diskussionen?
Altså, der er jo lang tid til, at der overhovedet begynder at komme nogen indtægter fra alle de her råstoffer, og der er stadig væk store, vigtige, og meget tunge områder, som grønlænderne ikke selv har overtaget endnu.
Så er det ikke rigtigt, at det var lidt tidligt ligesom at komme med sådan nogle udmeldinger?
For det kunne måske skabe uro om, hvor ordføreren og hans parti er henne i forhold til at være loyale over for selvstyreloven.