Karen Ellemann (V), 2009-05-13:
Beslutningsforslaget er fremsat af Socialdemokraterne og SF og drejer sig om en forstærket social og integrationsmæssig indsats.
Beslutningsforslaget indeholder tre punkter.
Punkt 1: Visse kommuner skal pålægges at opføre almene boliger.
Punkt 2: Mulighederne for at fordele vanskeligt stillede børn på kommunens skoler samt fri- og privatskoler skal udvides.
Og endelig skal vanskeligt stillede børn benytte kommunens dagtilbud i samme omfang som alle andre børn.
Beslutningsforslaget kommer altså vidt omkring og berører flere ressortområder, herunder undervisningsministerens ressort.
Derfor har jeg naturligvis også været i tæt kontakt med undervisningsministeren ved behandlingen af beslutningsforslaget, og det skal jeg komme tilbage til.
Vi har tidligere i dag under forespørgselsdebatten om F 44 indgående drøftet regeringens indsats i forhold til udsatte boligområder.
Jeg vil derfor fatte mig i korthed om de tre forslag.
Regeringen er meget enig i, at det er kommunalbestyrelsernes ansvar at løse kommunens boligsociale opgaver.
Det er de de bedste til
, fordi det er kommunerne, der ved, hvor skoen trykker på det lokale boligmarked.
Hvis kommunalbestyrelserne skal finde de bedste løsninger på lokale udfordringer, er det også givet, at de må have frihed til selv at bestemme, hvordan opgaven bliver løst.
Den frihed er en meget vigtig del af det kommunale selvstyre.
Hvad mere er, så tror jeg heller ikke, at forslaget vil have den store effekt, idet forslaget ikke direkte vil påvirke vilkårene i de udsatte boligområder.
På skoleområdet er det veldokumenteret, at tosprogede elever desværre klarer sig dårligere i skolen end øvrige elever i såvel Danmark som andre lande.
Det fremgår også af undersøgelser, at en stor del af problemet skyldes svag hjemmebaggrund og sprogproblemer.
Vi har for disse elever allerede i dag en hjemmel i folkeskoleloven til at henvise til en anden skole end distriktsskolen, hvis det er nødvendigt af pædagogiske grunde.
Regeringen er derfor åben for at se på, om der er behov for at tilvejebringe en lignende henvisningsmulighed for andre elever med behov for sprogstøtte.
Regeringen finder dog samtidig, at en henvisningsmulighed begrundet i, at skolerne skal afspejle det omliggende samfund, er for ukonkret.
Begrænsninger i retten til distriktsskolen og det frie skolevalg er et betydeligt indgreb i den enkelte elevs og families frihed.
Det er derfor vigtigt ikke at gribe til forhastede løsninger.
Undervisningsministeriet drøfter spørgsmålet om en henvisningsmulighed med Københavns Kommune, som har henvendt sig med et ønske om større muligheder for at fordele elever med sprogproblemer.
Regeringen vil på baggrund af det overveje behovet for at udvide de gældende bestemmelser.
Regeringen er derfor et stykke hen ad vejen enig i intentionerne bag beslutningsforslaget, men kan på den anførte baggrund ikke støtte det.
Pålæg til de frie skoler om at optage bestemte elever er regeringen imod.
Det vil være i strid med den nuværende helt centrale lovbestemte frihed for skolerne til selv at bestemme, hvilke elever de vil optage.
Endelig er jeg meget enig i, at dagtilbud som dagpleje, vuggestue og børnehave skal spille en stor rolle i forhold til at hjælpe udsatte børn.
Der er et stort potentiale i at anvende disse tilbud som led i den aktive indsats over for de udsatte børn, hvilket heldigvis også sker rigtig mange steder i dag.
F.eks. kan kommunerne allerede i dag etablere det antal familiepladser, de vurderer der er behov for.
Det er også allerede i dag muligt at bestemme, at et barn skal i dagtilbud som led i en social støtte eller i visse sager som et forældrepålæg.
Jeg har tiltro til, at kommunerne i tilrettelæggelsen af indsatser over for socialt udsatte børn vælger de indsatser, der er bedst egnede for det enkelte barn, herunder giver forældrene pålæg om, at barnet skal i dagtilbud, hvis det relevant.
Vi er derudover i forbindelse med Barnets Reform ved at se på, hvordan vi kan få dagtilbuddene til at spille en endnu større rolle i forbindelse med indsatser over for udsatte børn.
Men regeringen kan på baggrund af det her ikke støtte det samlede fremsatte beslutningsforslag.