runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Espersen (DF), 2016-05-03:
Omend der ikke er nogen konflikt i verden, der har så megen bevågenhed og er så hyppigt beskrevet, så er der heller ingen konflikt, som er så mytebefængt.
Tag nu Vestbredden og Israels rolle der, som vi i dag skal drøfte.
Israel betegnes nu næsten pr. rygmarvsreaktion som besættelsesmagt og kategoriseres dermed som tyskerne i Danmark og Norge i 1940'erne eller sovjetiske borgere i Ungarn i 1950'erne.
Det kan ikke ædrueligt fastslås, hvad der er ret, og hvad der er uret, hvorfor det hele kun kan afgøres efter en aftale mellem israelere og palæstinensere.
Og vil man ikke fra den danske regerings side erkende og foretage den anerkendelse, vil muligheden for at mægle i striden ikke længere være til stede.
Sveriges regering har således helt udspillet sin mulige rolle.
Israel hævder på sin side, at man på Vestbredden holder et stykke land i et område, hvor der endnu ikke er sluttet nogen fred mellem tidligere fjender, og hvor der således ikke er fastlagte eller anerkendte grænser.
Modsat hævder Israels modstandere, at Israels tilstedeværelse på Vestbredden er illegal under international lov.
De to parter må finde ud af det politisk.
Territorierne alene betragtes som det, man på engelsk kalder »disputed areas«, altså omstridte områder, idet der jo er to parter, som gør krav på stort set det samme område.
Det er i øvrigt en situation, som verden har set tusinder af igennem historien.
Så man kan altså have politiske opfattelser af, hvad der er ret, eller hvad der er uret, i denne komplekse konflikt.
Og jeg så gerne en erkendelse af, at sagen er politik og kun politik.
Det hele bliver først international jura og lov i det øjeblik, hvor de to parter når til enighed om, hvor grænserne skal være.
Begge parter har tilkendegivet, at man ønsker at oprette en ny arabisk stat, Palæstina, på Vestbredden og i Gaza.
Lad så det være udgangspunktet.
Det er så her, jeg mener
, at vi bl.a. i Danmarks parlament bør have den hovedopgave at hjælpe med til, at de to parter finder ud af det sammen.
De to parter har områder, hvor de arbejder sammen, hvor de støtter og hjælper hinanden med at finde nye samarbejdsområder.
Jeg mener, at vores opgave her frem for konstant at fordømme den ene side og den anden side og hele tiden piske løs på, hvad man kræver, er at støtte eksisterende og nye samarbejdsområder.
Det bør efter min opfattelse være dansk bistands og diplomatis eneste opgave i konflikten, og den danske pengestrøm bør efter min opfattelse alene kanaliseres derhen.
Det bør være det nye løsen.
Det er årsagen til, at jeg på vegne af Dansk Folkeparti fremsætter følgende:
Forslag til vedtagelse »Folketinget pålægger regeringen at støtte ethvert tiltag, som grundfæster det allerede eksisterende samarbejde mellem israelere og palæstinensere – det være sig inden for områder som kultur, sport, arkæologi, infrastruktur, fødevarer og forsyning, erhverv, arbejdsmarked, undervisning samt sociale og sundhedsmæssige indsatser, idet regeringen opfordres til at tilskynde de to parter til yderligere samarbejde.«
Holger K. Nielsen (SF), 2016-05-03:
Hr. Søren Espersens bemærkning er jo ikke sådan på den måde overraskende, og jeg er ikke sikker på, at han måske lader sig påvirke så meget af, hvad jeg måtte mene om bosættelserne og bosættere osv.
Men gør det så ikke indtryk på hr. Søren Espersen – det interview, der var med Gillon, den tidligere israelske ambassadør i Danmark og tidligere efterretningschef i Israel, i Jyllands-Posten her forleden dag – hvor han siger, at besættelsen er det værste, der nogen sinde er sket for staten Israel?
Gør det ikke indtryk på hr. Søren Espersen?
Søren Espersen (DF), 2016-05-03:
Jo, jeg læste godt interviewet med Carmi Gillon.
Det, han så ikke kom ind på, er: Hvad skal man så?
Altså, når man taler om, at Vestbredden er besat og der uomtvisteligt er israelske soldater overalt på Vestbredden og også israelsk bevogtning af grænserne ind til Jordan, så er det den israelske hær og politistyrke, som nu varetager lov og orden – eller forsøger på det – på Vestbredden.
Hvem er det så, der skal gøre det?
Det palæstinensiske politikorps har ikke vist sig at være den opgave voksen.
Holger K. Nielsen (SF), 2016-05-03:
Men det handler jo om, om man er villig til ligesom at skabe fundamentet for en fremtidig stat.
Det er da fuldstændig korrekt, at der er mange problemer i Fatah og med den palæstinensiske autoritet.
Det tror jeg alle er enige om at der er, og at den ikke er særlig velfungerende, ikke er særlig demokratisk.
Det er der mange grunde til.
En af dem er, at mange af de folk, der kunne gøre en forskel, sidder i israelsk fængsel.
Det er en af årsagerne til det, men også inkompetence og korruption – det er jeg med på – og interne stridigheder mellem Fatah og Hamas.
Men kan hr. Søren Espersen ikke se, at det er i den israelske stats interesse, at de moderate palæstinensere, om jeg så må sige, får de indrømmelser, der gør, at de kan blive legitime i forhold til en befolkning, der bliver vredere og vredere?
Christian Juhl (EL), 2016-05-03:
Nu har jeg studeret min families historie, og der var nogle, der af nød tog til det forjættede land ude vestpå.
Der mødte de irlændere og nordmænd, som også var fuldstændig på røven, hvis man må sige det – det må man ikke her – men var fuldstændig fattige, og som ikke kunne gøre andet end at prøve at skabe sig en tilværelse i et andet land.
De kom i hundredetusindvis og skabte sig en tilværelse dér.
Da de fik arbejde, da de fik en bolig, begyndte de at tilpasse sig kulturen.
Det var helt naturligt, fordi det kom af sig selv.
Det gør det da også for alle dem, der kommer til Danmark – det er noget, der siger sig selv – hvis ellers de fik en chance for at være med i det fællesskab, vi har.
Martin Henriksen (DF), 2016-05-03:
For Dansk Folkeparti handler det ikke kun om arbejde.
Det handler i høj grad også om, hvilken kultur man tager med til landet, og om det samlede antal der kommer til landet.
Men der bliver Dansk Folkeparti og Enhedslisten nok ikke enige lige foreløbig i hvert fald.
Jan Erik Messmann (DF), 2016-05-03:
Ja, antallet betyder virkelig noget, siger ministeren også.
Inger Støjberg (V), 2016-05-03:
Nu synes jeg rent faktisk, vi skal lade de stramninger, som vi just har gennemført sammen – i øvrigt også sammen med Dansk Folkeparti, og tak for det – virke først.
Jan Erik Messmann (DF), 2016-05-03:
Jeg har ikke mere.
Christian Juhl (EL), 2016-05-03:
Nu var jeg ellers lige i så godt humør.
Jeg troede, jeg var den, der var mest verdensfjern i ministerens øjne, men det kan jeg jo ikke konkurrere om længere.
Jeg kan til gengæld sige, at jeg er meget, meget positiv over for Alternativets slogan, der hedder »Jorden kalder«.
Det gør ikke noget, at vi minder hinanden om det.
Altså, kære fru minister, der er en krig i Syrien.
I øjeblikket har Danmark besluttet at være med til at bombe ISIL.
Det er helt okay for mig, de er nogle svin, for at sige det ligeud.
Men man vender ryggen til den, der slår flest mennesker ihjel, nemlig Assad.
Man gør ikke noget for at få en fredsløsning i gang dernede, og det vil sige, at med vores indsats bringer vi flere på flugt.
Vi i de rigeste lande hjælper ikke FN nok med at sørge for nærområderne.
Samfundene er desuden ved at bryde sammen, fordi der er mere end 20-25 pct. flygtninge i lande som Jordan og Libanon, som bestemt ikke er stærke samfund.
Vi er nødt til at se på en helhedsløsning og ikke bare blive ved med den her symbolpolitik i Danmark, hvor man snakker om begrænsning af ikkevestlige flygtninge.
Vi er nødt til at finde reelle løsninger og ikke kun lappe på tingene.
Inger Støjberg (V), 2016-05-03:
Jo, men hr. Christian Juhl, vi er jo ikke i en situation, hvor det udelukkende handler om flygtninge.
Vi står også i en folkevandringskrise.
Der kommer masser af migranter til Europa, som kommer til Europa for at søge lykken, men som jo aldrig nogen sinde vil få legalt ophold her, fordi de ikke er personligt forfulgt.
Så det nytter ikke noget kun at tale om krigen i Syrien, og at hvis det var løst, var alting løst.
Sådan er verden desværre ikke.
Men det handler bare også om en folkevandring.
Det er ikke kun flygtninge, det her handler om.
Christian Juhl (EL), 2016-05-03:
Nu har vi været enige om hele tiden, at det er asylsøgere, der får asyl, og at migranter ikke får opholdstilladelse i Danmark.
De kommer jo tilbage igen.
Det er ikke noget nyt, sådan var loven også i 1980'erne og i 1990'erne osv.
Derfor mener jeg, at flygtningene fra krigen, flygtningene fra de udsatte områder, hvor der er krise og sygdom og sådan noget, kommer.
Der er 50 millioner flygtninge i verden i øjeblikket, så vi er nødt til at sætte ind og løse de konflikter, løse problemerne med de krige, der er i verden, hvis vi skal have stoppet flygtningestrømmen.
Jeg synes, det er en rigtig god måde at løse det på i stedet for bare at lukke grænser, hvor de så kan stå der og blive slået ihjel.
Inger Støjberg (V), 2016-05-03:
Jo, det var fint nok, hvis man kunne løse problemet med flygtninge, men du vil jo stadig væk være enormt presset af den folkevandring, som du oplever nu.
Nuvel, de skal sendes hjem igen, men problemet på den ene side er bare rent faktisk, at det indimellem ikke er så nemt at få de her folk sendt hjem igen.
Og hvis vi på den anden side har en for slap udlændingepolitik i Danmark, kan jeg garantere hr. Christian Juhl for, at så kommer vi også til at tiltrække flere migranter.
Så er det ikke kun flygtninge, der søger mod Danmark.
Morten Østergaard (RV), 2016-05-03:
Det var egentlig mest, fordi jeg blev lidt forundret over svarene på de tidligere spørgsmål, særlig til spørgeren fra Dansk Folkeparti.
For man må jo forstå på det forslag til vedtagelse, som er fremsat af bl.a. regeringspartiet Venstre, at man vil arbejde for en generel reduktion af den ikkevestlige indvandring.
Men altså uden at det på den baggrund, altså selv hvis det her skulle blive vedtaget, vil føre til nye initiativer fra regeringens side – sådan forstod jeg svaret.
Og så med den nuance at det selvfølgelig er noget andet, hvis det er arbejdskraft, der kommer og hjælper danske virksomheder, som ministeren sagde.
Men det står der jo ikke noget om.
Faktisk står der, at man vil arbejde for en generel reduktion, og så er der noget om, at det især gælder den del, som ikke bidrager positivt.
Men det må jo betyde, at reduktionen også rammer den anden del.
Derfor er mit spørgsmål egentlig bare: Hvad er regeringens politik i forhold til virksomhedernes mulighed for at rekruttere medarbejdere fra ikkevestlige lande?
Og hvad betyder det her forslag til vedtagelse, hvis det skulle blive vedtaget?
Er der så nye initiativer på vej generelt, der vil forhindre virksomhederne i at tiltrække udenlandsk arbejdskraft?
Eller er det egentlig bare tomme ord, hvor man blandt forslagsstillerne slet ikke er enige om, hvad de betyder?
Inger Støjberg (V), 2016-05-03:
Jeg siger mange tak for den radikale interesse for, hvad de blå partier mener på det her felt.
Men når det er sagt, tror jeg, at det står helt klingende klart for enhver, at for os i Venstre skal Danmark være et åbent land for dem, der kan og vil, og det vil sige, at hvis man kan og vil bidrage, så er man velkommen.
Vi mangler kvalificeret arbejdskraft i Danmark og kommer især til at gøre det i fremtiden.
Men man må også bare sige, at der er alt for mange, der kommer til Danmark, som reelt ikke kommer til at bidrage, f.eks. de familiesammenførte, og vi kan se, hvordan de flygtninge, der er kommet til Danmark igennem de seneste mange årtier, ikke er kommet ud på arbejdsmarkedet.
Efter 3 år er det 30 pct., der deltager på arbejdsmarkedet.
Det er alt, alt for lidt.
Og det er jo derfor, vi bl.a. har gennemført trepartsforhandlinger for netop at øge den procentsats.
Morten Østergaard (RV), 2016-05-03:
Nu omtalte ministeren interessen for, hvad partierne mener.
Så her har ministerens parti altså placeret sig sammen med partier, man er uenig med om den tekst, man i fællesskab har fremsat.
Men det hele kan jo egentlig være ligegyldigt, for regeringen er i en situation, hvor det her formentlig ender med, at ingenting bliver vedtaget.
Og det, man nok kan sige om regeringens politik lige nu og den måde, den arbejder i Folketinget på, er, at der ikke er ret meget, der kan blive til noget, fordi det hele stritter i alle retninger.
Inger Støjberg (V), 2016-05-03:
Altså, med lidt simpel hovedregning kan jeg da også regne ud, at med hensyn til det forslag til vedtagelse, som Det Radikale Venstre er en del af, og som Enhedslisten og Alternativet er med i, så skal der en markant fremgang til – vil jeg tro – blandt alle tre partier, for at det nogen sinde skal kunne give et flertal.
Det parti, nemlig Socialdemokraterne, som I jo i hvert fald normalt peger på som statsministerparti eller i hvert fald har peget på ad flere omgange – jeg er helt med på, at der lige var en periode, hvor fru Marianne Jelved mente, hun selv skulle være statsminister – kan jeg da i hvert fald ikke se på den her liste.
Så medmindre Det Radikale Venstre går markant frem ved næste valg, kan jeg da se, at det her også bygger på et absolut mindretal.
Martin Henriksen (DF), 2016-05-03:
Tak for det.
Jeg vil bare sige tak for debatten, tak til partierne og ministeren og tak til især Konservative, Venstre og Socialdemokraterne for at anerkende de problemer og udfordringer, som der er forbundet med den meget voldsomme indvandring, især den ikkevestlige del af indvandringen.
Hvis ikke vi får stoppet udviklingen, vil Danmark jo afgørende ændre karakter, og det ønsker vi ikke.
Det ser på nuværende tidspunkt ikke ud til, at der kan samles flertal for en enkelt vedtagelse, men jeg synes, det trods alt er godt, at der er fire partier, som i dag har udtrykt ønske om at reducere den ikkevestlige indvandring.
Det agter vi at følge op på fra Dansk Folkepartis side.
Da vi fra Dansk Folkepartis side i 2010 foreslog præcis det her, altså at reducere den ikkevestlige indvandring, var der ingen andre partier, som syntes, at det var en god idé.
Nu kan jeg forstå, at der i hvert fald er tre andre partier, som synes, at det er ganske udmærket.
Så det vil jeg gerne kvittere for.
Det bliver interessant at se, hvad der kan komme ud af det på lidt længere sigt.
Men til alle partier vil jeg gerne sige tak for debatten og diskussionen.
Jeg synes, det har været en god diskussion.
Christian Juhl (EL), 2016-05-03:
At kalde det her for en god diskussion synes jeg da måske lige er at give den med det store armsving.
Nu kan ordføreren for forslagsstillerne jo måske i hvert fald svare på nogles vegne, men jeg forstår ikke den der snak om, at man skal lade, som om ikkevestlige indvandrere ikke vil arbejde.
Kunne vi ikke lave et forsøg, finde en stor kommune et eller andet sted og så sige, at i den her kommune er der garanti for arbejde, og så se, hvad der skete?
Altså, jeg kender det hjemmefra.
Jeg har kollegaer med både den ene og den anden hårfarve, som har arbejdet til under dagpengesatsen i vores fagforening, fordi de gerne ville arbejde.
Jeg tror, at langt de fleste mennesker, der kommer til det her land, gerne vil være uafhængige af de offentlige kasser og gerne vil have lov til at yde noget, hvis ellers der var en arbejdsplads.
Men der er jo ikke arbejde!
Den der myte om, at der er masser af arbejde, men at de bare ikke gider, gider jeg ikke høre længere.
Jeg synes, at den er så uanstændig over for både danskere og over for dem, der kommer til landet.
Prøv at skabe de arbejdspladser, prøv at vise, at der er arbejde til alle – og så se, hvad der sker.
Søren Espersen (DF), 2016-05-03:
Det oplevede vi også og hørte vi også selv fra nogle af iagttagerne på vores tur dernede
: Det, der interesserer israelerne nu, er deres samarbejde med andre arabiske stater, opretholdelse af gode forbindelser til Egypten, til Jordan osv., og måske oven i købet også at være engageret i en postkrig i Syrien.
Og det er jo, fordi det, der engagerer israelerne og kan få dem med til at løse de her problemer, er, at sikkerheden skal være i orden.
Det er det, der betyder noget for israelerne.
Den er man begyndt på at sikre, og den har man måske stort set fået skaffet sig, og derfor er der det manglende engagement, som der er.
Christian Juhl (EL), 2016-05-03:
Jeg har hørt det før fra hr. Søren Espersen, at man kalder det disputed areas, men når verdens lande mødes i FN, er der jo ikke disputed areas, for så er der sådan set enighed om, at det er i strid med den humanitære folkeret at flytte sin egen befolkning over i et besat område.
Jeg vil høre: Gør det slet ikke indtryk, når landene og ikke bare et lille flertal, men faktisk stort set alle lande år efter år stemmer for de resolutioner, der bliver lavet, som pålægger Israel at trække sig tilbage fra Vestbredden?
Jeg tror, at det kun er USA og Israel samt en række mindre stater, som er økonomisk meget afhængige af USA, der stemmer imod de resolutioner.
Eller er alle lande i verden på nær lige et par stykker helt galt afmarcheret efter hr. Søren Espersens mening?
Søren Espersen (DF), 2016-05-03:
Nu advokerer hr. Christian Juhl for en anerkendelse af Palæstina.
Jeg vil gerne bede hr. Martin Lidegaard om at bekræfte, at der givetvis ikke er nogen af de 135 lande, der har anerkendt Palæstina, der nogen sinde bliver mæglere i den konflikt, Sverige inklusive.
Er det ikke også en opfattelse, hr. Martin Lidegaard deler?
Martin Lidegaard (RV), 2016-05-03:
Jo, det tror jeg er en rigtig betragtning.
Jeg vil på den anden side gerne sige, at jeg glæder mig meget til den dag, jeg kan anerkende Palæstina.
Jeg ønsker at anerkende Palæstina, men jeg ønsker, at det skal ske som en del af en proces, der gør, at det bliver en bæredygtig stat.
Søren Espersen (DF), 2016-05-03:
Tak for det svar.
Så vil jeg bare lige for at få slået det helt fast spørge: Hvis Danmark anerkender Palæstina, er vi så ude af billedet som mæglere?
Martin Lidegaard (RV), 2016-05-03:
Det vil i hvert fald gøre det betydelig sværere.
Christian Juhl (EL), 2016-05-03:
Ministeren agiterer for international arbejdsdeling.
Hvorfor foreslår jeg hele tiden, at vi skal være bedre til at lave freds- og konfliktløsning?
Det er, fordi jeg synes, det er den fineste disciplin, man kan vælge, når man skal vælge mellem det og at sende kavaleriet – eller bombeflyene, som det i moderne sprog hedder.
Vi har jo besluttet, at det er rækkefølgen.
Det er i hvert fald almindelige, normale menneskers opfattelse af, hvordan man bruger de redskaber, man har.
Der synes jeg ikke at man går nogen i bedene ved aktivt at støtte den fineste og stærkeste disciplin og ikke altid traske i sporene på en stor verdensnation, når de spørger, om bombeflyene kan komme med endnu en gang.
Der kunne vi måske godt vise, at vi kan noget særligt.
Vi kan noget med kvinder – ja, fint, men vi må også gerne kunne noget med fred og konfliktløsning, ligesom nogle lande kan.
Vi er håbløst bagud der.
Kristian Jensen (V), 2016-05-03:
Jeg håber, at de kvindelige medlemmer af Enhedslistens folketingsgruppe lytter, når hr. Christian Juhl siger, at det er fint nok at gøre noget med kvinder.
Jeg synes, det er fint.
Jeg synes endda, det er rigtig, rigtig fint, at Danmark har en særlig position der.
Det er meget mere end »fint nok«.
Hvis vi endelig skal lade os inspirere af Norge, må jeg bare orientere om, at Norge i går havde en meget lang diskussion om, hvordan de skulle bidrage yderligere ved at sende specialoperationsstyrker til deltagelse i konflikten som en del af koalitionens indsats mod bekæmpelse af ISIL i Syrien og Irak.
Derfor deltager Norge i begge dele, altså både i en militær del og en fredsløsningsdel – det er godt nok andre steder i verden.
Jeg har intet imod fredsformidling og fredsmægling.
Det synes jeg ville være glimrende.
Jeg synes, det ville være udmærket, men hr. Christian Juhl får det til at lyde, som om det er det eneste, man kan i verden.
Jeg tror faktisk på, at det at inddrage kvinderne mere i løsningen af verdens problemer i sig selv vil være med til at skabe en mere fredelig verden.
Christian Juhl (EL), 2016-05-03:
Det sidste er jeg fuldstændig enig i og derfor: Fortsæt endelig med det.
Men vi må gerne udvide paletten i stedet for det, vi gør her, både før og efter at Taksøe-Jensen indskrænker den til at blive meget, meget selvfokuseret, og jeg er meget, meget ked af, at det jo er den verden, vi lever i.
Så vil jeg gerne stille et helt andet spørgsmål.
Hver eneste gang vi diskuterer det her, er der nogle, der understreger palæstinensernes ret til en stat og Israels ret til sikkerhed.
Jeg har sagt det tidligere, når vi skulle lave de her udtalelser
: Hvad er årsagen til, at vi ikke kan formulere, at det både er israelerne og palæstinenserne, der har ret til sikkerhed?
Det asymmetriske slagsmål, hvor man skyder ti palæstinensere, hver gang der ryger en israeler, duer jo ikke.
Alle har ret til sikkerhed.
Kristian Jensen (V), 2016-05-03:
Det er sådan et politisk trick, at man først kommer med en konstatering og bagefter stiller et spørgsmål i en anden retning, så svareren er nødt til at bruge tid på begge dele.
Jeg mener ikke, at vi har nogen form for selvfokusering.
Jeg mener, at hvis man kigger både på regerings politik, på Taksøe-Jensens rapport og på de udtalelser, som jeg, statsministeren og forsvarsministeren har givet efterfølgende, vil man se, at vi lægger vægt både på værdier og interesser – og interesser vil jo så sige at have et samfund, der lever med menneskerettigheder, med demokrati, med ytringsfrihed, med ligestilling mellem kønnene.
Vi ønsker ikke at understøtte en asymmetrisk reaktion, men jeg synes, at hvis der er noget, der er asymmetrisk, er det de overfald, der sker på palæstinensere i øjeblikket.
Med stadig stigende intensitet og stadig stigende brug af våben, især af knive, opleves det som en alvorlig trussel mod israelernes ret til sikkerhed.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2016-05-03:
Tak til ministeren.
Når vi nu diskuterer situationen på Vestbredden, bliver vi også nødt til at tale om situationen for de mennesker, der bor der.
Vi støtter jo fra dansk side og fra EU's side mange forskellige projekter.
Jeg har lige fået at vide, at Folkekirkens Nødhjælp for nylig har fået konfiskeret et solcelleanlæg til en værdi er 130.000 kr., delvis finansieret af Danida-midler, og jeg ved, at der tidligere har været udtalt en kritik fra EU's side, når israelerne var inde at konfiskere forskellige konstruktioner, man satte op for at hjælpe bl.a. beduinbefolkningen, der oftest bor i C-områderne på Vestbredden.
Har man tænkt sig at tage nogle nye skridt i forhold til den her acceleration af de konfiskationer og ødelæggelser, der foregår, også af ting, som vi jo med vores bistandsmidler og EU's bistandsmidler prøver på at hjælpe en lokalbefolkning med, som jo er ekstremt hårdt presset?
Kristian Jensen (V), 2016-05-03:
Jeg må jo sige, at vi desværre har oparbejdet en vis erfaring i at håndtere sager med beslaglæggelse af konkrete materialer.
Der sker det, at vores ambassade tager kontakt, forsøger at få afklaret, får tilbageleveret de emner, det måtte være.
Det kender vi her fra Folketinget med en konkret computer, der blev konfiskeret på et tidspunkt, og da vi fik afklaret forholdene omkring den, blev den tilbageleveret.
Vi forsøger jo løbende at lave den slags ting.
Jeg kan ikke komme med en konkret besvarelse i forhold til det konkrete projekt om solceller, men det er jo sådan, at vi hele tiden prøver at sikre, at de midler, som vi giver til genopbygningen af Gaza, i nødhjælp til befolkningen i Gaza, rent faktisk også kommer befolkningen til gavn, og der har vores ambassade i Israel en opgave, som de løser med stor ildhu, og – synes jeg – også med stor succes.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2016-05-03:
Jeg forventer heller ikke, at ministeren skulle kunne svare med hensyn til det her præcise projekt, der er blevet konfiskeret, men det er mere, om der måske kommer et tidspunkt, hvor man skal reagere, når der nu ikke er nogen ændring i det reaktionsmønster, vi ser hos israelerne – tværtimod en acceleration i deres ødelæggelser og konfiskeringer af de her ting, som vi går og betaler for at sætte op.
Skulle man så begynde at overveje at agere på andre måder, agere måske lidt voldsommere over for Israel, for det virker jo ikke, som om de har respekt for vores ellers dygtige ambassade eller for EU's repræsentant dernede?