Sofie Carsten Nielsen (RV), 2015-11-20:
Tak for det.
Så står vi her igen, mindre end tre døgn efter at dette lovforslag blev fremsat, mindre end to døgn efter førstebehandlingen, mindre end et døgn efter samråd med ministeren.
Et fra Institut for Menneskerettigheder og et fra Amnesty International.
Da ministeren blev bedt om at kommentere høringsnotatet fra Institut for Menneskerettigheder under samrådet, kunne hun ikke det, for hun havde ikke nærlæst det.
Det siger sig selv.
Vi har ikke tid til høringsproces, beklager.
Når høringssvar så alligevel ankommer, har vi ikke tid til at læse høringssvarene, beklager.
Det er jo belejligt, tragikomisk kunne man kalde det, satire måske ligefrem.
Faktisk faldt jeg over en meddelelse fra en lektor på Facebook i går i den satiriske ende.
Så den kunne jeg tænke mig at læse op som ordførertale.
Nogle gange er det godt at se, hvordan man bliver set på udefra.
Han skriver: Jeg har set fjernsyn.
Det sker ikke så tit, men i dag så jeg på Folketingets kanal udlændingeministeren i samråd om L 62, den lov, der skal akut hastebehandles, og som f.eks. gør det muligt at fængsle fremmede folk på noget nær ubestemt tid.
Jeg så ikke det hele, spolede lidt rundt, men alligevel kunne jeg danne mig et indtryk, og på den baggrund har jeg nogle meddelelser.
Til juristerne må jeg desværre sige, at jeres profession er blevet nedlagt.
Det er selvfølgelig ærgerligt, når I nu har brugt så lang tid på det, men sådan må det være.
F.eks. er der ikke nogen grund til at sætte en fast grænse for, hvor længe folk må være spærret inde, for ingen har jo interesse i at holde på folk længere end nødvendigt.
Hvorfor skulle man dog det?
De bliver sluppet ud så hurtigt, som det overhovedet er muligt, så ingen grund til klare linjer eller simple regler.
Personligt glæder jeg mig til, at dette princip bliver bredt ud, og at vi på den måde får et regelløst samfund, hvor mavefornemmelser og politiske hensyn kan spille en markant større rolle.
Der er sikkert også nogle jurister og med garanti nogle humanistiske sprogryttere, som sådan er interesseret i, hvad »ekstraordinær« egentlig betyder.
Til dem vil jeg sige, at det kan man jo ikke bare definere klart.
Om noget er ekstraordinært, afhænger jo af situationen, så det må bero på nogle input og en vurdering.
Og nej, eksempler synes jeg ikke vi skal bruge for lang tid på.
Så er der måske også nogle statskundskabsagtige personager, som straks starter en argumentation for, at en sådan lovgivning så må basere sig på nogle analyser: Hvor mange flygtninge kan vi håndtere med de her ressourcer, vi har til rådighed – politi, dommere, den slags – men disse personager skal vide, at det er alt for kompliceret.
Det ville jo svare til, at man sådan lavede scenarier for, hvordan man håndterer f.eks. et eventuelt terrorangreb eller øvede sig i krig eller noget andet, som kræver planlægning og logistik.
Det er absurd.
Så nej.
Til sidst blot dette: Der er nogle, der mener, at loven giver regeringen hjemmel til at iværksætte foranstaltninger, der ligger klart på den anden side af konventionerne.
Ja, og?
Bare fordi man har givet sig selv den mulighed, er det jo ikke sikkert, at man benytter sig af den.
I øvrigt, prøv lige at være lidt konstruktive alle sammen, landet ligger i ruiner, bilejerne har fået en lettelse, og I kritiserer hele tiden.
Kom nu med nogle forslag, I har 5-6 minutter.
Som sagt, jeg så ikke det hele, men så snart jeg får tid, vil jeg se programmet fra ende til anden.
Det var spændende – rigtig spændende.
Det var et blik udefra.
Jeg håber, I nød det.