runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bjarne Laustsen (S), 2010-02-24:
Jeg vil gerne prøve igen, for jeg ville så gerne have ministeren til at fatte bare en lillebitte smule.
Det er ministeren, der drager ideologien ind i det her.
Det, det drejer sig om, er, at det er regeringen, der har besluttet, at opgaven med at aktivere de ledige for hovedpartens vedkommende skal udliciteres; uanset om kommunen er bedre til det og billigere, så skal det udliciteres, for ellers får man ikke refusionen.
Jeg vil tro, at der i begge lejre, både i forhold til de kommunale kurser og dem hos anden aktør, kan findes lignende eksempler som de her.
Jeg spørger bare: Når vi ser på, hvad det er, folk laver, og hvad der kommer ud af det, står det så mål med det, man gerne vil med hensyn til at sørge for, at folk kommer i arbejde?
Det, folk tjener penge på, er f.eks. at lave 4 ugers praktik.
Der er f.eks. en murersvend, der har været 33 år i det samme firma, som bliver sendt ud i 4 ugers gratis praktik hos den samme mester, som han har arbejdet hos.
Hvad genialt er der i det?
Skal det koste skattekroner at lave sådan en manøvre?
Jeg synes, det er fuldstændig vanvittigt.
Hvis der var reel opkvalificering, omskoling i det, så folk kunne komme videre med deres liv, komme til at lære nogle nye ting, komme til at få flere kompetencer, så synes jeg, det var fint, men det er jo ikke det, det her er udtryk for, vel?
Synes ministeren, at den aktivering, som de aktiverede i Vesthimmerland har fået, jf. AMU bilag 119, lever op til den værdighed og kvalitet, som skulle sikre, at de er bedre rustet til at vende tilbage til arbejdsmarkedet?
Synes ministeren, at den aktivering, som de aktiverede i Vesthimmerland har fået, jævnfør AMU bilag 119, lever op til den værdighed og kvalitet, som skulle sikre, at de er bedre rustet til at vende tilbage til arbejdsmarkedet?
Inger Støjberg (V), 2010-02-24:
Jeg lægger utrolig stor vægt på, at der altid skal tages udgangspunkt i den enkelte ledige, når der tilrettelægges en aktiv indsats.
Indsatsen skal give mening og skal være relevant i forhold til at få den ledige hurtigst muligt tilbage i job.
Det gælder, både når det er jobcenteret, der står for indsatsen, og når det er en anden aktør.
Det er altid ærgerligt, når der er ledige, der ikke er tilfredse med den indsats, der gøres for dem, og de eksempler, der henvises til fra Dansk Metal, kunne jo godt tyde på, at der er noget, der er gået galt.
Jeg vil dog også gøre opmærksom på, at de deltagerevalueringer, som Capacent, der har stået for de omtalte forløb, efterfølgende har sendt til Arbejdsmarkedsudvalget, viser, at de fleste af deltagerne i jobsøgningsforløbet samlet set har været godt tilfredse.
Jeg tror derfor også, det er vigtigt, at vi alle sammen passer på med at dømme bestemte aktører eller bestemte jobcentre på baggrund af enkeltsager.
Derimod er det helt afgørende, at kommunerne følger op på aktørernes indsats og resultater og vælger at samarbejde med de bedste.
Jeg har netop sendt en evaluering af andre aktører i beskæftigelsesindsatsen til Arbejdsmarkedsudvalget.
Den viser bl.a., at der er store forskelle på aktørernes resultater, og at kommunerne ikke konsekvent vælger at bruge de aktører, der er bedst til at få de ledige i job.
Kommunerne har derfor behov for et øget fokus på at følge op på andre aktørers resultater, så de hele tiden bruger de bedste.
På baggrund af evalueringen har jeg derfor besluttet at tage en række initiativer, der skal styrke indsatsen hos andre aktører.
Initiativerne skal sikre, at kommunerne i højere grad samarbejder med netop de bedste aktører.
Bjarne Laustsen (S), 2010-02-24:
Tak for svaret fra en slankere minister, i den forstand at ministeren nu ikke længere er ligestillingsminister.
Det er derfor, at jeg spørger om, om det ikke er meningen, at de skal være bedre rustet til at vende tilbage til arbejdsmarkedet, efter at de har været på de her kurser.
Det, der viser sig, er jo, at de er blevet rådgivet om, at de kan søge nogle kurser, og så kan de rent faktisk ikke komme på dem.
De bruger ord, som jeg ikke engang tør bruge her i Folketingssalen – og så er det jo slemt – om den måde, som de har oplevet at blive behandlet på.
Derfor tror jeg, at der er grund til at kigge på det her, altså på behovet for reel uddannelse og opkvalificering osv.
Der er nogle, der har behov for at skifte spor, i forbindelse med at de blevet arbejdsløse, men her er det bare et spørgsmål om at røre rundt i gryden, og at nogle private firmaer skal tjene penge på at aktivere nogle for efterfølgende at kunne sende dem ud i praktik.
Det er jo sådan, det ser ud.
Der er jo ikke nogen reel uddannelse eller omskoling eller noget som helst.
Det viser sig, at de kurser, som de gerne vil på, kan de ikke komme på, og det er derfor, at det er et meget relevant spørgsmål, de stiller, nemlig, om det her er en reel måde, hvorpå de kan vende tilbage til noget nyt arbejde, fordi de har mistet det, de havde.
Inger Støjberg (V), 2010-02-24:
Det er jo meget sjældent, at man er udsat for, at hr. Bjarne Laustsen ligefrem siger, at der er blevet brugt ord, som selv hr. Bjarne Laustsen ikke tør bruge i Folketingssalen, og så må jeg sige, at så er det vovet.
Når det så er sagt, er jeg fuldstændig enig med hr. Bjarne Laustsen i, at der skal være kvalitet i tilbuddene.
Det har jeg sagt fra dag et som minister, og det er jo også netop derfor, at jeg siger til hr. Bjarne Laustsen her i dag, at med de beretninger, der ligger her, er der jo noget, der kunne tyde på, at et eller andet er gået galt lige nøjagtig her.
Men jeg synes også, at det er vigtigt, at vi passer på med ikke bare at bruge enkelteksempler til at sige, at så er hele indsatsen sådan, eller så er det sådan hos alle andre aktører.
Jeg synes egentlig, at vi har en gensidig forpligtelse til det, for det vigtige må dog være, at vi forsøger på at få systemet til at fungere bedst muligt i stedet for sådan nogle opposition-regering-trakasserier.
Bjarne Laustsen (S), 2010-02-24:
Jeg kan love ministeren, at det, det drejer sig om, og jeg har personligt talt med de her folk, og det, der er håbet for dem, er at komme i arbejde og se en fremtid foran sig, i forhold til at de har mistet det job, de havde.
Det er jo skrappe krav, som de ledige bliver mødt med, og derfor kan jeg godt forstå, at der ikke kommer ret mange klager.
Jeg synes, at det er beskæmmende, at det er ministeren, der har bestemt, at det skal udliciteres, at det skal kommunaliseres osv., og når der så kommer klager, siger ministeren, at det er kommunerne, der ikke har været gode nok til at vælge de dårligste fra.
Hvem er de bedste så på det her område?
Inger Støjberg (V), 2010-02-24:
Det er jo netop det, jeg siger til hr. Bjarne Laustsen, nemlig at der både er gode eksempler og der desværre også er nogle dårlige eksempler, og derfor er det bare helt afgørende for mig at sige til kommunerne: Jamen så brug dog de gode andre aktører; brug dog de virksomheder, der er gode til netop at få de ledige i job.
Det er også derfor, at jeg netop har indført en betalingsmodel, der er så simpel, at den simpelt hen belønner de andre aktører, som får de ledige i job, for det, der er endemålet her, er jo netop, at ledige skal komme i job igen, og for mig er det ikke, om det er en anden aktør, altså dermed en privat, eller om det er et jobcenter og dermed det offentlige, der gør, hvad de kan for at få de ledige i job.
For mig er det her nemlig ikke et spørgsmål om ideologi, men det har jeg lidt en fornemmelse af, at det er, når hr. Bjarne Laustsen står her onsdag efter onsdag for at jage andre aktører, nemlig at det ikke er for at ville de ledige noget godt, men er sådan en eller en tom ideologisk kamp fra hr. Bjarne Laustsens side, og det synes jeg bare er en skam, og det synes jeg at det her område er for vigtigt til.
Eigil Andersen (SF), 2010-02-24:
Sandheden er jo, at kvaliteten på det her område i mange tilfælde sejler.
Det strømmer ind med telefonopringninger og mails til bl.a. mig fra arbejdsløse, som har været ude for de her tåbelige ting med, at man skulle finde sin indre fugl, lære at kaste med æg ned ad en trappe, lære at lægge syvkabale på computer osv.
Vi har i oppositionen jo igennem det sidste halvandet år prøvet at fortælle ministeren, at det er sådan, det forholder sig.
Tør ministeren lade de arbejdsløse afsige dommen?
Tør ministeren lade staten udarbejde et spørgeskema, som enhver arbejdsløs, der har været på sådan et jobsøgningskurs, skal udfylde med sin mening om, hvorvidt det her kursus bragte vedkommende tættere på et job eller ej?
Tør ministeren lade de arbejdsløse fælde dommen?
Inger Støjberg (V), 2010-02-24:
Jo, men man kan sådan set sige, at vi jo allerede i dag kan se det, som hr. Eigil Andersen nu udtrykker om at fælde dommen, fordi vi kan se, hvorvidt vedkommende er kommet i job eller ej.
Det er jo, kan man sige, netop i de oversigter, som i sådan helt generel form er blevet sendt over til Arbejdsmarkedsudvalget i dag.
Så derfor er der jo allerede gennemsigtighed på det her område, og derfor kan jeg slet ikke se, hvad det er, vi skal med et spørgeskema som lige nøjagtig det, hr. Eigil Andersen beskriver her.
Så kan jeg altså bare ikke frigøre mig fra den mistanke, at det her slet ikke handler om ledige og om at få ledige i job, når hr. Eigil Andersen står her i dag.
Nej, det her handler om en ideologisk kamp, for hr. Eigil Andersen har set sig så vred på de andre aktører, altså det, at der er private virksomheder, der kan hjælpe ledige i job.
Hr. Eigil Andersen har set sig så vred på de andre aktører, at han slet ikke kan se ud over sin egen næsetip og dermed også se, at der er ledige, der har stor gavn af at være i et forløb hos en anden aktør.
Eigil Andersen (SF), 2010-02-24:
Jamen jeg synes bestemt heller ikke, det er godt med de private aktører; det har ministeren helt ret i.
Men jeg kan så betro ministeren, at jeg også er meget skarp modstander af tilsvarende dårlig kvalitet, når det er kommunerne, der står for det.
Det handler netop om at kvalitetsforbedre.
Det, som er konklusionen på det her, er jo, at regeringen ikke tør spørge de arbejdsløse, for med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt man er kommet i arbejde efter sådan et jobsøgningskurs, kan det jo skyldes mange andre ting end kurset.
Men det er meget almindeligt med brugerundersøgelser på mangfoldige områder i vores samfund i dag, og intet ville jo være mere naturligt end gennem et spørgeskema, som ministeren selv kan udarbejde, at spørge hver enkelt arbejdsløs, der har været på de her kurser, for at finde ud af, om de kurser virker eller ej, og så lade enhver arbejdsløs udfylde det.
Det er mig en stor gåde, hvorfor ministeren ikke tør gøre det, men jeg har et gæt: Det skyldes formentlig, at ministeren vil være klar over, at tommelfingeren vil blive vendt nedad, fordi kvaliteten er for dårlig.
Inger Støjberg (V), 2010-02-24:
Jamen deri tager hr. Eigil Andersen fuldstændig fejl, for det er jo sådan, at det bedste værktøj, redskab til i virkeligheden at se, om noget fungerer, vel egentlig også er et, der viser, om de ledige er kommet i job.
Og det er det, der er fuld gennemsigtighed for her.
Men hvis det nu var sådan, at hr. Eigil Andersens ædle formål netop var at sikre kvaliteten – som han jo forsøger at fremstille det som her i dag – så måtte han jo være glad for de initiativer, jeg netop tager på baggrund af den evaluering, som jeg har sendt over til Arbejdsmarkedsudvalget i dag.
Og så går jeg jo sådan set ud fra, at hr. Eigil Andersen, hvis det ædle formål virkelig er at hæve kvaliteten sammen med mig og sammen med regeringen, vil kvittere for de initiativer, som jeg har taget, men det har hr. Eigil Andersen jo muligheden for at gøre nu.
Bjarne Laustsen (S), 2010-02-24:
[Lydudfald]
Ministeren var så venlig at stille mig et par spørgsmål, og dem vil jeg gerne besvare her lige inden lukketid.
Jo, jeg kan sige, at jeg har meget, meget stor tillid til alle ansatte, og hvis ikke man har tillid til folk, der er ansat, om det er kommunalt eller privat, så skal man nok give sig til noget andet.
Det samme gælder jo for os, hvis ikke vi passer vores arbejde herinde, er der jo ingen grund til at stemme på os igen.
Jeg prøver at passe mit arbejde.
Jeg har fået nogle beskrivelser fra folk, der har været igennem aktiveringsforløb, der er stærkt kritisable.
Det sagde ministeren lige før at de var, men så prøver ministeren at afspore debatten med, at der er andre aktører, og hist op og kom herned, og ideologisk kamp og sådan noget.
Uanset om det er privat eller andre aktører, eller om det er kommunal aktivering, så forudså vi, allerede da ministeren tvangsgennemførte den her kommunalisering af jobcentrene, at det var, hvad der ville ske.
Man har x antal kroner til rådighed, og derfor kan man jo heller ikke lave særlig meget fornuftigt aktivering andet end at holde folk i gang med ingenting, for det er det, der kommer ud af det her.
Grunden til, at der ikke kommer flere klager, den vil jeg gerne give ministeren, er jo, at man truer med at tage dagpengene fra folk, hvis ikke de opfører sig ordentligt og lader være med at klage over noget som helst.
Så det giver ikke et retvisende billede af, hvad der rent faktisk foregår.
Vi kan ikke få et ordentligt svar i dag på, om der skal være kvalitet i det, og på, hvad det er for nogle mål, vi skal nå.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2010-02-24:
Hvordan mener ministeren, det kan sikres, at gode danske hårdtarbejdende skatteydere ikke mister retten til sygedagpenge og ender i social og økonomisk ruin, når de bliver syge?
Inger Støjberg (V), 2010-02-24:
Jeg har ærlig talt lidt svært ved at forstå, hvad hr. Lennart Damsbo-Andersen mener med det her spørgsmål.
Jeg kan jo ikke som minister garanterer, at der ikke kommer nogen udefrakommende hændelser, hverken af det gode eller af det onde.
Det synes jeg i virkeligheden også er lidt meget forlangt, hvis jeg skal sige det sådan lidt firkantet.
Grundlæggende har jeg en tiltro til, at kommunerne gør, hvad de kan for at sikre fremdrift i sygeopfølgningen.
Kommunerne skal være aktive; de skal ikke være passive i deres indsats over for de sygemeldte.
Regeringen har med aftalen om at nedbringe sygefraværet givet kommunerne øgede muligheder for tidligt i sygeforløbet at yde en aktiv indsats og give gode tilbud.
Det kan medvirke til, at den sygemeldte fastholder tilknytningen til arbejdsmarkedet, inden vedkommende mister retten til sygedagpenge.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2010-02-24:
Jeg skal måske stille spørgsmålet på en anden måde.
Jeg får hvert fald henvendelser fra folk, der siger, at de kan forstå, at de mister deres sygedagpenge, for de har faktisk været klar til enten at gå i behandling, eller hvad der nu er blevet stillet til dem af krav.
Men fordi der f.eks. er ventetid på at komme til speciallæge, eller fordi de ikke haft rettidige samtaler med kommunen osv., når folk ud over de 52 uger, og så siger kommunen: Hov for søren, det havde vi ikke lige husket, så du mister dine sygedagpenge og kan komme på kontanthjælp, og så må vi se, hvordan det så går.
Kan det være rigtigt, at det er den syge, der skal stå inde for, at kommunen, eller hvem det nu er i systemet, sørger for den rigtige behandling?
Er det den syge, der skal gøre det?
Inger Støjberg (V), 2010-02-24:
Jamen der er jo en lang række forlængelsesmuligheder.
Jeg vil gerne ridse dem op for hr. Lennart Damsbo-Andersen.
Hvis en sygemeldt f.eks. venter på lægebehandling – det er en af de ting, som hr. Lennart Damsbo-Andersen lige nævnte – og forventes at være arbejdsdygtig igen inden for 2 x 52 uger, er det en betingelse, at der efter en lægelig vurdering er en sikkerhed for og forventning om, at den pågældende vil være arbejdsdygtig igen inden for den her periode.
Er det tilfælde, kan sygedagpengene forlænges i op til 2 år.
Der er bare en af de muligheder, der er.
Der er lang række forlængelsesmuligheder, så derfor forstår jeg ikke helt, hvor hr. Lennart Damsbo-Andersen egentlig vil hen.
Jeg mener egentlig, at der allerede nu er så mange forskellige forlængelsesmuligheder, at der ikke umiddelbart er behov for at indføre flere.
Det er jo altså også sådan, at der lige om lidt kommer en mulighed mere, nemlig via det lovforslag, som jeg har fremsat, og som er til behandling her i Folketinget.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2010-02-24:
Det er fuldstændig rigtigt, men nu er vi jo i gang med i hvert fald at forsøge på at anskue tingene på en lidt anden måde og se dem fra den syges synspunkt.
For det, der reelt sker, er jo, at når vi når ud over de 52 ugers sygdom, er der ikke længere nogen, der er med til at finansiere det her.
Så er det en ren kommunal udgift.
Det er ikke, fordi jeg tror, at der er nogen, der gør det med vilje, men man kunne måske godt sådan en gang imellem tænke, at hvis der bliver lavet kassetænkning nogen som helst steder, måske i en norsk kommune, vil der blive sagt: Når vi stopper sygedagpengene, er det kontanthjælp, og så er der refusion på.
Jeg skal ikke kunne sige, om det nøjagtig er sådan, men når folk skriver og fortæller om, at de løber ind i det her, er der et eller andet sted i systemet måske en brist, derved at der faktisk er et økonomisk incitament fra kommunens side til at sørge for, at folk falder ud over den kant og så kan komme på kontanthjælp, for så er det i virkeligheden staten, der er med til at betale, i stedet for at det er en ren kommunal udgift.
Inger Støjberg (V), 2010-02-24:
Jeg må altså sige, at det er meget sjældent, at jeg har hørt oppositionen udvise så stor mistillid til offentligt ansatte, som det sker her i dag.
Det her er jo nærmest historisk.
Der havde man en mistro til jobcentermedarbejderne, som jeg aldrig har hørt mage til før.
Nu er det så en mistro til sagsbehandlerne igen i kommunerne, som hr. Lennart Damsbo-Andersen ikke mener magter at håndtere sygemeldte, eller som kassetænker, som hr. Lennart Damsbo-Andersen lige kom for skade at sige.
Så syntes hr. Lennart Damsbo-Andersen alligevel ikke, det lød så godt igen, for han kunne godt høre, at det måske ikke var så godt i forhold til partiets image at have en sådan mistro.
Men katten slap pludselig ud af sækken, og så skyndte hr. Lennart Damsbo-Andersen sig at sige, at det også kunne være en norsk kommune.
Altså, jeg har da aldrig nogen sinde kendt mage.
Jeg må altså sige, at jeg har noget større tiltro til sagsbehandlerne rundtomkring i kommunerne.
Jeg synes faktisk, sagsbehandlerne i de danske kommuner gør det rigtig godt, og jeg ved, at man gør en meget dedikeret indsats netop over for sygemeldte, fordi det er så vigtigt et område.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2010-02-24:
Nu tror jeg ikke, at det er nødvendigt at snakke om Norge eller nogen andre steder.
Det, der må være det vigtige, er, at vi indretter et system, der gør, at det ikke bliver den syge, der skal bøde for det, hvis man ikke agerer rigtigt i det ene eller det andet system.
Jeg synes, at det må være reelt nok for ministeren at sige, at man vil sørge for, at det ikke kan lade sig gøre, at de mennesker bliver udsat for det her; at den sagsbehandling, der skal være, bliver hurtigere, så man ikke når så langt som til de 52 uger eller hvor langt henne det nu bør være.
Der bliver en skillelinje, hvor folk mister deres sygedagpenge på grund af nogle incitamenter et andet sted, som ikke har en pind med den syge at gøre.
Inger Støjberg (V), 2010-02-24:
Jeg kan bare sige, at jeg er helt uenig med hr. Lennart Damsbo-Andersen.
Jeg har ikke kendskab til, at der skulle foregå kassetænkning, og jeg synes ærlig talt, at det er en meget mærkelig påstand at komme med her i dag.
For det her handler om mennesker.
Derfor synes jeg, at det er en uhyrlig påstand at komme med.
Morten Bødskov (S), 2010-02-24:
Hvor mange flere arbejdsløse vil regeringens bebudede chokkur til dansk økonomi med besparelser på 27 mia. kr. de næste 3 år isoleret set efter ministerens opfattelse resultere i?
Hvor mange flere arbejdsløse vil regeringens bebudede chokkur til dansk økonomi med besparelser på, og jeg retter til 24 mia. kr. i stedet for 27 mia. kr. de næste 3 år isoleret set efter ministerens opfattelse resultere i?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-02-24:
Jeg glæder mig til den debat, som giver lejlighed til at forklare, hvad der er regeringens politik.
Der er jo opstået mange myter om den, og dem kan vi så passende få udryddet her i dag.
Lad mig først slå fast, at finanspolitikken er overordentlig lempelig i både 2009 og 2010.
Sammen med faldet i renterne kan det styrke bruttonationalproduktet med over 4 pct. i år og endnu mere i 2011, og det hjælper jo også i forhold til ledigheden.
Samtidig kan vi konstatere, at konjunkturerne så småt er vendt i både udlandet og herhjemme.
Så vores udgangspunkt er, at vi skal begynde at rebe sejlene i 2011.
Vi har i dag redegjort for de principper, vi vil arbejde efter.
Det er regeringens mål at sikre balance i de offentlige finanser i 2015 og sikre en holdbar finanspolitik.
Det vil samlet kræve, at vi skal finde 31 mia. kr. i forhold til de vækstrammer, vi hidtil har planlagt efter.
Der bliver altså tale om en flerårig indsats, som begynder til næste år.
Vi vil selvfølgelig samtidig efterleve den henstilling fra EU, som vi venter at få i år.
Vi kender den af gode grunde ikke endnu, men vores bud er, at vi skal finde godt 24 mia. kr. frem mod 2013 for at komme i mål, og det vil så bringe os tre fjerdedele ad vejen til balance i 2015.
Genopretningen af de offentlige finanser vil ske på udgiftssiden.
Skattestigninger er ikke svaret.
Vi har vel nok verdens højeste skattetryk, og skattestoppet fastholdes derfor.
Som en vigtig del af konsolideringsopgaven frem mod 2013 vil vi sigte efter at holde udgifterne til det offentlige forbrug i ro realt, og det skal ses i lyset af, at det offentlige forbrug er steget mere end planlagt og i dag lægger beslag på en større del af vores samlede ressourcer i samfundet end nogen sinde før.
Morten Bødskov (S), 2010-02-24:
Nu spurgte jeg faktisk til, hvor mange flere arbejdsløse finansministeren har vurderet at den her chokkur, som man giver dansk økonomi nu, vil resultere i.
Det kunne man så ikke få noget svar på.
Men sandheden er vel den, at valget i dansk politik jo nu står uhyre klart.
Nu kommer regningen jo.
Efter vi fik at vide af statsministeren i hans nytårstale, at der var lys for enden af tunnellen, får danskerne nu at vide af finansministeren og regeringen i dag, at det lys for enden af tunnellen var et modkørende tog.
Pointen er den, at nu skal man betale regningen for et årtis uansvarlig økonomisk politik, hvor der er blevet givet kæmpe løfter, og hvor man har talt om, at vi inden længe kom til at eje hele verden; store skattelettelser og mere velfærd var der råd til.
Det, man glemmer, er, at for 4 år siden lavede vi en historisk velfærdsaftale i Folketinget, som rent faktisk bragte dansk økonomi i balance.
I mange, mange år frem – står der i aftalen
– er der balance i dansk økonomi. Nu står vi så her i en situation med en finanskrise, som ikke er ovre, og hvor dansk økonomi i forvejen er bragt i en historisk krise, og så vil regeringen – uden at den ved, om der kommer en henstilling fra EU – allerede nu hive 24 mia. kr. ud af økonomien i 2011, 2012 og 2013.
Jeg står her med den stikprøvebaserede opgørelse over beskæftigelsen i bygge- og anlægsindustrien.
Det er en voldsom kurve, nedadgående kurve, en voldsom reduktion i beskæftigelsen.
Jeg står her med en anden kurve, som burde gøre indtryk på finansministeren, nemlig over, hvordan det er gået med industriproduktionen.
Den er faldet 22 pct. fra dens højeste punkt.
Hvad er svaret fra regeringen på det?
Hvorfor vil man trække 24 mia. kr. ud af den samlede økonomi, når kurverne går så dramatisk nedad, som de gør nu?
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2010-02-24:
Hvornår mener ministeren, der skal tages initiativ til at sikre, at det ikke er udefrakommende hændelser såsom langsommelig kommunale sagsbehandling, der kan betyde, at syge mister retten til dagpenge?
Tina Nedergaard (V), 2010-02-24:
Mange tak.
Samlet set er der tale om et betydeligt løft af udgifterne til indsatsen over for de unge.
Initiativerne i ungepakke 2 koster således 96 mio. kr. i 2010, 156 mio. kr. i 2011 og 258 mio. kr. i 2012 – altså tilsammen afsættes der 0,5 mia. kr. til at hjælpe de unge igennem en uddannelse.