runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Finn Sørensen (EL), 2013-05-30:
Jamen det støtter Enhedslisten bestemt også beskæftigelsesministeren i, for det kunne måske give nogle mindre forbedringer.
Jeg er nok nødt til lige at gentage hr. Nikolaj Villumsens spørgsmål, om SF har ændret politik.
For det har siden 2008 været en meget klar politik fra SF's side, at man støttede den europæiske fagbevægelses forslag om en social protokol; det er nøjagtig det papir, vi behandler i dag.
Så jeg vil gerne høre, om det stadig væk er SF's politik eller det ikke er.
Så skal jeg lige høre ordføreren, om vi egentlig er enige om, hvad den der håndhævelsesdirektivsøvelse går ud på.
Altså, som jeg opfatter det, har Domstolen sagt, at der ikke findes noget princip om, at man skal respektere værtslandet, når man kommer som udstationeret virksomhed, bortset fra det absolut skrabede minimum, der er i udstationeringsdirektivet.
Jeg skal bare høre, om vi er enige om det.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2013-05-30:
Det er rigtigt, at der er nogle helt konkrete objektive kriterier i udstationeringsdirektivet – altså minimumsløn, alder, anciennitet og sådan nogle ting – og det gør jo det lidt mere enkelt at efterleve national lovgivning.
For 12 år siden arbejdede jeg f.eks. efter gymnasiet i England til 47 kr. i timen, fordi det var den lovfæstede minimumsløn.
Men nej, vi har ikke skiftet politik i forhold til målsætningen om, at Europa skal blive en mere balanceret union i forhold til sociale rettigheder.
Det her handler om: Hvor kan vi opnå mest muligt lige nu?
Og der støtter vi beskæftigelsesministeren i hendes arbejde med at få en meget bedre håndhævelse af det regelsæt, der er til rådighed, men som ikke bliver brugt godt nok i dag.
Det, jeg siger, er, at vi er fuldstændig enige i målet.
Det, vi siger i dag, også fra Socialdemokraternes side – sådan hørte jeg ordføreren; ellers må han undskylde, hvis jeg har misfortolket ham – er jo, at målet er det samme.
Vi ønsker det samme.
Men hvor er det realistisk at få nogle forbedringer ind henne?
Hvis man skal se helt konkret på, hvad vi og fagbevægelsen og mange andre gerne vil have bedre styr på, så vil man se, at det er arbejdsmiljøreglerne, at det er lønningsniveauet, altså alle de her ting, som vi fra SF's side mener vi kan få forbedret i forhold til håndhævelsen.
Altså, der står ikke noget sted, i nogen som helst traktat eller i noget som helst direktiv – ellers har jeg i hvert fald overset set – at du som polak, hvis du kommer til Danmark, så skal være forhindret i at arbejde på danske vilkår.
Tværtimod skal man leve op til modtagerlandets principper – og der har vi nogle overenskomster osv. – men vi har et system, som er lidt svært at håndtere med de regler, der er, fordi det bygger på overenskomster og det bygger på arbejdsmarkedets parter.
Merete Riisager (LA), 2013-05-30:
Beslutningsforslag nr. B 98 kan man betragte som et af den yderste venstrefløjs svar på globaliseringen.
Det er et håbløst naivt forslag om at fastfryse velstanden og gode vilkår ved at vedtage, at sådan vil vi have det, fordi vi siger det; vi vedtager en lov, og så bliver det sådan.
Kære venner, hold nu op!
Kig op og se, at der er en verden derude.
Danmark udfordres, Europa udfordres.
Gode vilkår opnår man gennem hårdt arbejde, ved at skabe værdi, og så bliver der råd til at have det godt, indrette sig komfortabelt.
Det fungerer ikke den anden vej rundt.
Hvis man blot fokuserer på at indrette sig komfortabelt, taber man sin velstand på gulvet, og det er ikke særlig komfortabelt.
Spørg de gamle, som man kender, dem, som har kendt fattigdom, de ved, hvad de taler om, og de ved også, at gode vilkår kommer gennem arbejde.
Den debat, Enhedslisten rejser i dag, er dog interessant, den vil vi komme til at tage mange gange i løbet af de kommende år, og det vil være interessant at høre partiernes bud på den.
I Liberal Alliance mener vi, at dygtighed, lav skat og tårnhøj konkurrenceevne er den bedste måde at imødegå et globalt samfund på.
Globaliseringen består af muligheder, hvis vi forstår at gribe dem.
Vi kan godt mure os inde, vi kan også godt lovgive om, at vi helst vil have det rart.
Det vil ikke virke.
I stedet må vi både som individer og som nation tage vores skæbne i egne hænder.
EU kan vi bruge som en infrastruktur for det, vi vil, en form for vejnet, en hurtigrute på en god dag.
Men vend jer ikke til EU for løsninger på, hvordan Europa fortsat kan forblive rigt, den del er primært op til individer og virksomheder.
Dette forslag er en del af det.
EU har historisk haft succes med at skabe en infrastruktur for markedet, det indre marked,
lad os holde fast i det, for så er der en god mulighed for, at vi og generationer efter os også kan få et godt liv, og at der vil være velstand nok til at indrette sig komfortabelt.
Men først kommer arbejdet, så kommer velstanden – i den rækkefølge.
Tak for ordet.
Pia Adelsteen (DF), 2013-05-30:
For der er også tidspunkter, hvor arbejdsmarkedets parter i Danmark ikke nødvendigvis kan finde ud af det, og der kan være ting, hvor man så går i Arbejdsretten, og hvor Arbejdsretten kommer med en dom.
Der kan være en strejke, der er ulovlig, eller en lockout, der er ulovlig, osv.
Det, der set med Dansk Folkepartis øjne er problemet med EU-Domstolen, er jo, at den i bund og grund er hamrende politisk.
Det er vel egentlig det, der er problemet.
Merete Riisager (LA), 2013-05-30:
Nu er jeg jo liberal, så hvorvidt folk vil bede, må de selv om.
Jeg tror, at vi ser forskelligt på historien.
Det er jo sådan, at stræbsomhed og kapitalisme fører til velstand, og det fører til mere velstand for alle dem, der er i et samfund.
Min bedstefar startede som en fattig bondesøn, så blev han smed, og så arbejdede han sig op til at få sin egen virksomhed med flere hundrede ansatte.
Det betød, at han kunne få brød på bordet, og det betød, at hans mange ansatte kunne få brød på bordet.
Finn Sørensen (EL), 2013-05-30:
Jeg har bare lige den bemærkning, at vi har ikke ulovlige strejker her i landet, vi har overenskomststridige strejker, og den store forskel er jo, at Arbejdsretten er en partsdrevet institution, om man så må sige.
Der er jo et minimum af lovgivning, virkelig et minimum af lovgivning, omkring konfliktret og arbejdsmarkedsregler herhjemme.
Det er en styrke.
Men så tror jeg, vi er enige om, at det skal Domstolen også afholde sig fra at blande sig i.
Pia Adelsteen (DF), 2013-05-30:
Det er lige det med de der termer, man har inden for bestemte områder, og når man ikke lige nødvendigvis altid er inden for det område, så glemmer man dem jo lidt.
Men jeg tror egentlig ikke, vi er så uenige.
Der er jo heller ikke nogen grund til at lave regler for reglernes skyld.
Ligesom love i Danmark laver man vel regler med et formål – det er vel et formål enten at beskytte nogle, hjælpe nogle eller regulere noget.
Sådan er det typisk.
Og der er jo ingen grund til at lave regulering eller regler for noget, der ikke behøver reguleres yderligere.
Christian Juhl (EL), 2013-05-30:
Hvis nu det viste sig, at der var fire rettigheder, som altid var vigtigere end de andre – altså, jeg tænker på markedsrettighederne – og man, hver gang man ville lave en forbedring, fik at vide, at man aldrig måtte antaste de fire rettigheder, forekommer det så ikke ordføreren lidt omvendt at sige, at det er helt o.k.?
For det er jo ikke det, der er tale om.
Der findes fire rettigheder, som antaster arbejderrettighederne og rettighederne til at forsvare sig, som jo har fungeret, men nu er blevet forringet, i hvert fald i et eksempel i Sverige, i et eksempel i Tyskland og i et eksempel i Luxembourg.
Og vi kan såmænd også nok finde nogle eksempler i Danmark, hvor vi er i konflikt med markedsrettighederne.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2013-05-30:
Efter Lavaldommen og nogle af de andre domme lavede vi jo i Danmark den her Lavallov, som den blev kaldt, for netop nationalt set at indhegne nogle af konsekvenserne af dommene, og det var vi jo bredt enige om at vi skulle gøre.
Derfor mener jeg også, at et grundlæggende problem er, at de regler, vi har, ikke bliver overholdt godt nok.
Vi har modtagerlandsprincippet, og det handler jo om, at man skal respektere de forhold, der er i det modtagerland, som arbejderne kommer til, og hvor udenlandske arbejdstagere opererer.
Og der har vi, det er jeg fuldstændig enig i, et meget, meget grundlæggende problem med lige nu at overholde det princip.
For princippet i Danmark er jo meget baseret på, at vi har en lidt anden type arbejdsmarkedsmodel end i mange andre lande, og at vi ikke har en lovfastsat minimumsløn.
Christian Juhl (EL), 2013-05-30:
Så er jeg nødt til at spørge, om det ikke gør indtryk, at også andre landes fagbevægelse synes, det er en god idé at få en traktatfæstet social protokol.
Og hvis vi snakker om den indhegning, vi har i Danmark, er fru Lisbeth Bech Poulsen så fortrøstningsfuld, med hensyn til at der alligevel ikke kan køres hen over den som en damptromle over en flok legende børn af EU-Domstolen?
Har vi lavet den indhegning så effektiv, at der ikke sker noget ved det, og kan alle lande lave sådan en indhegning, eller skal vi via en social protokol for at sikre det?
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2013-05-30:
Jeg tror ikke, jeg kan stå her på talerstolen og love, at der ikke kommer en eller anden rigtig, rigtig dum sag.
Og hvis jeg egenhændigt skulle tegne konturerne af den europæiske union og havde fuldstændig frie hænder, så den ikke helt ud, som den gør i dag.
Men som den socialdemokratiske ordfører også var inde på, bliver vi nødt til at spille på den bane, hvor det er muligt, og den sociale protokol er ikke mulig i den nære fremtid.
Men der, hvor der er rigtig gode muligheder, er, når det gælder om at få nogle bedre håndhævelsesregler i forhold til de regler, der allerede ligger, og det arbejder vores beskæftigelsesminister benhårdt på.
I forhold til Lissabontraktaten vil jeg sige, at man kan diskutere, hvad der var godt, og hvad der var skidt, og det ser de forskellige partier herinde også forskelligt på, men der blev da i hvert fald nogle muligheder ikke bare i de nationale parlamenter, men også i Europa-Parlamentet for at reagere på forskellige måder.
Og jeg synes, det var rigtig positivt, at vi var så enige i Europaudvalget for ikke så længe siden, da vi gav et gult kort i forbindelse med Monti II.
Nikolaj Villumsen (EL), 2013-05-30:
Tak for det, og tak til SF's ordfører.
Det, jeg egentlig godt kunne tænke mig at høre, er, om SF helt principielt går ind for en social protokol.
Og når jeg spørger, er det, fordi SF stemte nej til Enhedslistens ændringsforslag i 2008 i forbindelse med Lissabontraktaten.
Men da man havde gjort det, udsendte man en pressemeddelelse om, at SF ville kæmpe for en social protokol.
Den 1. maj 2008 stod jeg i Fælledparken, hvor hr. Villy Søvndal proklamerede, at nu ville man samle 1 million underskrifter ind i Europa for at få en social protokol.
Så er det noget, som SF principielt mener, eller har man ganske enkelt skrinlagt den holdning?
Mette Frederiksen (S), 2013-05-30:
Vi afviser beslutningsforslaget, fordi vi er i en situation, hvor midlerne skal prioriteres, men først og fremmest fordi den ændring, vi ønsker på sygedagpengeområdet, er et opgør med den problemstilling, som har været fremherskende i en årrække, nemlig at vi har langtidssygemeldte, der ikke raskmeldes, som ikke evner at vende tilbage til arbejdsmarkedet, og som samtidig mister deres forsørgelsesgrundlag.
Jeg tror ikke, man skal tage fejl af den utryghed og usikkerhed, det skaber for både de pågældende personer, men også for andre sygemeldte, der i perioden op mod de 52 uger kan gå med den samme frygt.
Det er det, der er vores hovedprioritet, og derfor afvises beslutningsforslagene.
Det er en tilbagevendende diskussion mellem mig og spørgeren, om spørgeren er i en situation, hvor spørgeren er berettiget til at konkludere, hvad ministeren mener, tænker, siger, drømmer om og håber på.
Og jeg vil nu som i alle mulige andre sammenhænge gerne fastholde, at den, der bedst er berettiget til det, er undertegnede.
Så kan spørgeren på vegne af Enhedslisten redegøre for og sikkert også udvikle det tilsvarende tankesæt.
Regeringens begrundelse for at afvise de konkrete beslutningsforslag er, som det allerede er sagt nu af to omgange, for det første, at det er nødvendigt at prioritere økonomisk – derfor afviser vi det – og for det andet, at vi ønsker, og det er så begrundelse nr. 2, som er meget, meget vigtig, at tage et opgør med den problemstilling, som har været en i årrække, nemlig at vi har langtidssygemeldte, der – til trods for at de ikke er blevet raske, og til trods for at de ikke er blevet raskmeldte, og til trods for at de ikke kan vende tilbage til arbejdsmarkedet – oplever at stå uden en offentlig forsørgelse.
Det er det, der har vores fokus, og hvor vi gør vores primære indsats på sygedagpengeområdet netop nu.
Hans Andersen (V), 2013-05-30:
Vi sambehandler her i dag i B 91 og B 95 – forslag til folketingsbeslutning om ret til sygedagpenge på søgnehelligdage og om beskæftigelseskravet for ret til sygedagpenge.
Det er rigtigt, at det var den tidligere regering, der sammen med Dansk Folkeparti og Liberal Alliance gennemførte ændringerne tilbage i 2010.
Det var ikke nogen nem beslutning at ændre på de her regler, og det er sådan set heller ikke nogen nem beslutning at stå og fastholde det synspunkt, at det var det rigtige at gøre.
Men det var det rigtige at gøre, og det var det ansvarlige at gøre.
Enhedslisten henviser i beslutningsforslaget, for så vidt angår B 91, til et fælles betænkningsbidrag, som Socialdemokratiet, Socialistisk Folkeparti, Radikale Venstre og Enhedslisten dengang udarbejdede og fik tilføjet i forbindelse med lovbehandlingen.
Der står: »Socialdemokratiets, Socialistisk Folkepartis, Radikale Venstres og Enhedslistens medlemmer af udvalget mener ligesom LO og FTF, at indholdet i dette lovforslag er helt uacceptabelt, fordi der er tale om en ren nedskæring, der rammer syge medmennesker«.
Og så er der en lang række yderligere formuleringer.
Det er altså ikke til at misforstå, hvad den daværende opposition mente dengang.
Der er sådan set også givet et udførligt svar, eller lad mig sige et meget præcist svar fra beskæftigelsesministeren til hr. Finn Sørensen vedrørende netop det her emne tilbage i januar måned i år, hvor ministeren svarede følgende på et spørgsmål: På den baggrund har jeg ingen planer om at rulle ændringerne tilbage.
Regeringen er i stedet optaget af at sikre en bedre aktiv indsats over for langtidssygemeldte.
Så det har sådan set stået
lysende klart, hvad regeringen mener.
Enhedslisten har så fremsat beslutningsforslaget, og jeg betegner det som værende et drilleforslag over for regeringen, fordi jeg jo må forudsætte, at der er en dialog og en løbende dialog mellem Enhedslisten og regeringen og ikke mindst beskæftigelsesministeren om de her sager.
Så det, der er interessant i dag at høre, er, hvad regeringspartiernes ordførere mener om den her sag, og om de står ved de markante holdninger, de havde til ændringerne tilbage i 2010.
Det samme kunne jeg gentage for B 95's vedkommende.
Det har jeg sådan set ikke til sinds at gøre, for det var igen et led i genopretningspakken.
Samlet set ser vi ikke anledning til at ændre på det i dag, og derfor kan vi hverken stemme for B 91 eller B 95.
Man kan bare sige, at de her beslutningsforslag fra Enhedslistens side her i foråret har været kendetegnet ved ikke at være finansierede, og det er da i hvert fald et stærkt argument for ikke at imødekomme og støtte dem.
Finn Sørensen (EL), 2013-05-30:
Tak, og tak til ordføreren.
Jeg skal altså så bare have ordføreren til at bekræfte – hvis det er det, ordføreren mener – at ordføreren synes, det er helt acceptabelt at gennemføre og også at fastholde de nedskæringer; at der ikke er noget urimeligt eller asocialt ved det; at det er en fuldstændig naturlig ting og altså både rimeligt, acceptabelt og socialt at fastholde de her nedskæringer i forhold til langtidssyge mennesker.
Hans Andersen (V), 2013-05-30:
Ja, vi står fast på, at den beslutning, vi traf i 2010, hvor vi lavede genopretningspakken, og hvor vi sådan set traf beslutningen om at spare 24 mia. kr. og deraf en del millioner kroner også på det her område.
Det står vi sådan set fast på var en både sund og rigtig beslutning.
Jeg er helt med på, at det også betyder noget for mennesker på sygedagpenge, og at det også påvirker deres private økonomi – det er der ingen tvivl om – men vi var nødsaget til at sikre, at der var tillid til dansk økonomi, og der var det her en del af beslutningen.
Finn Sørensen (EL), 2013-05-30:
Først er der spørgsmålet: Er ordføreren stadig væk enig i de holdninger, som de tre regeringspartier og Enhedslisten gav udtryk for, dengang VKO-flertallet ville gennemføre og gennemførte de her forringelser, og hvor vi betragtede det som helt uacceptabelt og en række andre stærkt kritiske udtryk.
Det er det første: Er ordføreren stadig væk enig i de holdninger, vi havde dengang?
Så sagde ordføreren: Der er behov for at rydde op.
Det er vi jo helt enige om at der er.
Det her er et forslag – eller to forslag med den samme problemstilling – til at rydde op i nogle alvorlige forringelser.
Så derfor har jeg svært ved at forstå, hvorfor man ikke vil støtte dem.
Så hørte jeg ordføreren sige, at man ville starte med det, man opfatter som det største problem.
Jeg er enig i, at det, man gerne vil starte med, er et stort problem, men hvad ligger der i ordet starte?
Ligger der det, at man så senere vil tage fat på at rydde op i det problem, som Enhedslisten peger på her i dag?
Jens Joel (S), 2013-05-30:
Jeg tror, at det korte svar på de to sidste spørgsmål i forhold til at rydde op og at starte er, at det, som regeringen har gjort, og det, som Socialdemokraterne støtter op om, er en så at sige samlet, holdbar sygedagpengeløsning, som redder de mennesker, der i dag kan risikere at miste deres forsørgelse, mens de er syge.
Vi synes, det er mere væsentligt at have en samlet økonomisk ansvarlig løsning for hele systemet end at lappe de enkelte huller, kunne man sige, som den borgerlige regering har efterladt.
For der er ingen tvivl om, at den borgerlige regering har efterladt nogle problemer.
Det er også rigtigt, at vi stadig væk er uenige i den ensidige forringelse, som den borgerlige regering gennemførte med genopretningspakken, men der ligger jo lige præcis også i det nye forslag fra regeringen, at det ikke er en forringelse, men at det jo er en investering, en nytænkning af systemet.
Og den samlede løsning synes vi er et bedre sygedagpengesystem end det, vi har i dag, og derfor støtter vi op om, at det skal gennemføres hurtigst muligt.
Finn Sørensen (EL), 2013-05-30:
Jo tak, men det udspil, som regeringen er kommet med her løser jo ikke – og heller ikke, selv om man så gennemførte på den måde, som Enhedslisten mener det skulle gennemføres, nemlig ved fuldstændig at afskaffe varighedsbegrænsningen for sygedagpenge – det problem, som vi peger på her i dag.
For det handler jo om en alvorlig indtægtsnedgang for langtidssyge mennesker, fordi de ikke længere får sygedagpenge, når der er søgnehelligdage, og om, at det bliver meget, meget sværere at opnå og at fastholde retten til sygedagpenge, fordi beskæftigelseskravet blev fordoblet.
Så mener ordføreren, det er i orden bare at lade de to problemer stå, og at vi så ikke gør noget ved dem?
Jeg vil gerne takke for ordførerens indlæg og også for den positive holdning.
Jeg kan også godt lide ordførerens tilgang til det.
Det, jeg lige ville spørge ordføreren om – eller sige til ordføreren, kommentere, hvad skal jeg sige, bede ordføreren uddybe – er, at jeg synes ikke helt, man kan sammenligne den danske model med den afbalancering, som EU-Domstolen taler om.
Det er også dem, der selv aftaler, hvordan de skal afklare deres indbyrdes uenigheder, hvad enten det er i forhold til fortolkning eller en interessekonflikt.
Så det kan man ikke sammenligne, tværtimod må man sige, at det er lige nøjagtig den model, som Domstolen har grebet ind i.
Men i 2010, da de her lovforslag blev behandlet, var vi jo enige om at være uenige, meget uenige, i de forslag, som VKO kom med dengang.
Dengang var vi enige om, at det var vigtigt at få afskaffet varighedsbegrænsningen i sygedagpengene.
Vi var også enige om, at det er vigtigt at hjælpe de syge, dem, der overhovedet kan, tilbage på arbejdsmarkedet.
Så det, der er vigtigt for mig at vide, er, om ministeren – jeg kan også spørge på en anden måde – stadig væk har den holdning, som vi i fællesskab gav udtryk for i 2010, hvor vi jo betegnede de her forringelser, som Enhedslisten prøver at få rullet tilbage, som asociale og alle mulige andre rammende, synes jeg, tillægsord.
Så har ministeren stadig væk den holdning til de forringelser, som VKO gennemførte, eller har ministeren ikke?
Tak, og tak til ministeren.
Jeg skal bare have bekræftet, at det udelukkende er økonomi og prioritering af økonomi, der er årsagen til, at ministeren afviser vores beslutningsforslag.
Merete Riisager (LA), 2013-05-30:
Jeg mener, at det, som Enhedslisten repræsenterer i dag, faktisk er en ret historieløs tilgang.
Det er på mange måder også en meget forkælet tilgang, hvor man ligesom har glemt, hvad det er, der har skabt den velstand, som vi lever af i dag.
Vi lever i et af de allermest lige samfund i hele verden.
Vi lever i et Europa, som er gennemreguleret, og som er ved at gå i stå.
Vi regulerer, vi regulerer, og vi regulerer, og der er meget lidt plads til at tage teten, tage initiativ, skabe værdi, og det er det, der er problemet både for os og for de generationer, der kommer efter.
Pia Adelsteen (DF), 2013-05-30:
Jeg kan godt mærke, at der er noget fundamentalt forskelligt, i hvert fald mellem Liberal Alliance og Dansk Folkeparti.
Alt andet lige startede fru Merete Riisager med at tale om, at vi nu skulle komme ind i kampen, at vi lever i en globaliseret verden, hvor der er konkurrence osv. osv.
Jeg har intet imod konkurrence, det har vi altså ikke i Dansk Folkeparti, men alt andet lige kunne jeg godt finde på at spørge: Hvornår startede globaliseringen?
Mine bedsteforældre var arbejdere, jord- og betonarbejdere, som det hed dengang, det hedder vist noget andet i dag, så vi ikke ved, hvad folk laver.
Men de var jord- og betonarbejdere, ud at lave noget, og man knoklede, og man sørgede for, at børnene havde tøj på kroppen og kom i skole og helst skulle have et bedre liv, end man selv havde osv. osv.
Og alt andet lige kan man jo godt påstå, at vi andre synes, vi har nogle forkælede tilgange til det her, men er det ikke en lidt forkælet tilgang at sige, at nu har vi det hele, så nu skal der bare være fri konkurrence?
De her rettigheder er jo kommet igennem en lang periode, og det er jo nogle rettigheder, som man et eller andet sted som arbejder i hvert fald meget gerne vil beholde.
Synes fru Merete Riisager ikke, at man skal det?
Merete Riisager (LA), 2013-05-30:
Vi har det, vi har, fordi der har været konkurrence, og fordi der har været hårdt arbejde.
Det har vi glemt.
Vi overregulerer, og vi regulerer, og vi regulerer, og vi går mere og mere i stå.
Det gælder både på dansk og europæisk niveau.
Hvor længe har der været globalisering?
Det er dejligt, synes jeg, med sådan nogle åbne vidder i diskussionerne hernede i Folketingssalen.
Jamen det har der jo været siden middelalderen, måske længere tilbage endnu.
Industrialiseringen førte nogle nye muligheder med sig, og det er det, der er interessant, fordi velstand giver også mulighed for rettigheder.
Man kan ikke få rettigheder til en hel masse goder, hvis man ingenting har at fordele.