runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ellen Trane Nørby (V), 2010-04-20:
Hvis fru Özlem Sara Cekic havde lyttet efter, hvad der er blevet sagt i debatten, i stedet for at have brugt hele eftermiddagen på at lægge ordførerne for regeringspartierne alle mulige ord i munden, ville fru Özlem Sara Cekic jo også have hørt mange gange, at jeg heroppe fra talerstolen klart har sagt, at vi synes, at fattigdom handler om meget mere og andet end økonomi, men selvfølgelig handler det også om økonomi.
Man er bare også nødt til at gå ind og analysere de bagvedliggende årsager til, at folk kommer ud i fattigdom.
Det er klart, at økonomi kan spille en rolle, men vi har jo også stået her og diskuteret konkrete problemer med, at folk har en for høj husleje, at folk er gældsatte, eller at de har et for højt forbrug, og der er det jo klart, at man ikke løser deres grundlæggende problemer, hvis man sender en check.
Men der er da mennesker – det sagde jeg også i min ordførertale – som har svært ved at få enderne til at nå sammen.
Thomas Jensen (S), 2010-04-20:
Nu hører vi Venstres ordfører stå på talerstolen og sige, at man virkelig er indstillet på dialog fra regeringspartiernes side, og fru Mette Frederiksen får nærmest skudt i skoene, at hun ikke vil forhandle med regeringspartierne.
Men nu er det jo sådan, at fru Mette Frederiksen lige spurgte Venstres ordfører, om ordførerne havde været inviteret til et møde, hvor man skulle diskutere, hvordan vi kommer fattigdomsproblemet i Danmark til livs.
Det er ret let for ordføreren at svare på: Har oppositionen været inviteret med til nogle dialogmøder om det her – ja eller nej?
Benedikte Kiær (KF), 2010-04-20:
Nu har udgangspunktet for oppositionens kritik og for hele kritikken under behandlingen af F 36 jo hvilet på og taget udgangspunkt i AE’s undersøgelse, hvor man har sagt, at der har været en stigning.
Det er jo derfor, jeg i min kritik tager udgangspunkt i den undersøgelse og siger, at vi ikke anerkender den måde at opgøre fattigdom på.
Jeg synes da, at det er prisværdigt, at fru Mette Frederiksen nu siger, at hun også mener, at en relativ fattigdomsgrænse ikke kan anvendes til, hvad der egentlig er væsentligt, nemlig at gå ind og bekæmpe fattigdom.
Line Barfod (EL), 2010-04-20:
Når socialministeren afviser, at man kan lave en fattigdomsgrænse, og afviser, at det giver nogen mening at se på tal, og regeringen så samtidig på dette område har fastsat, hvor meget et menneske skal have tilbage at leve for, hvordan får ministeren så de to ting til at hænge sammen?
Den ene del af regeringen mener, at det giver mening at sige noget ud fra: Hvad koster det at leve i Danmark; hvornår har man ikke råd til at betale af på sin gæld, fordi man ikke har penge nok til at købe mad og tøj osv.?
Omvendt siger socialministeren altså, at det er fuldstændig umuligt at sige noget om.
Hvordan hænger det sammen?
Benedikte Kiær (KF), 2010-04-20:
Nu har debatten kørt meget på en relativ fattigdomsgrænse.
Det er jo den, der ligesom også har været udgangspunktet for hele den forespørgselsdebat, vi har været igennem om F 36, hvor det er blevet fremhævet gang på gang.
Regeringen vil gerne gå ind og kigge på området med nogle fattigdomsindikatorer.
Hvordan og hvorledes fattigdomsindikatorerne kommer til at se ud, hvad de præcis kommer til at have af ordlyd, er det alt for tidligt at sige noget om endnu.
Og der kan »hvordan og hvorledes« også i forhold til gæld sagtens blive en parameter.
Så det er alt for tidligt at sige noget præcist om, hvordan det kommer til at se ud med fattigdomsindikatorerne.
Line Barfod (EL), 2010-04-20:
Jeg forstår ikke helt sammenhængen.
Nu siger ministeren meget åbent, at man kan fastsætte nogle indikatorer, og at det kan falde ud på mange måder.
Lige før, i sin indledende afvisning af det her forslag, sagde ministeren, at det ikke gav mening at begynde at tale om beløb, at begynde at tale om, hvor mange penge man havde at klare sig for osv.
Der er flere forskellige fattigdomsgrænser, og det er derfor, vi foreslår et ekspertudvalg.
Der er både den relative og den, hvor vi ser på, hvor mange penge man rent faktisk har at leve for.
Derfor vil jeg gerne høre, om ministeren uden nu at skulle sige, om det kommer med i regeringens endelige udspil eller ej, mener, at de beløb på skatteministerens område, der er fastsat for, hvor meget man skal have at leve for, er korrekte?
Benedikte Kiær (KF), 2010-04-20:
Nu taler vi om, hvorvidt en fattigdomsgrænse skal være relativ eller absolut.
Regeringen siger med udgangspunkt i det, der er blevet fremlagt, at den ikke kan beskrive de bagvedliggende årsager.
Vi vil gerne måle, men vi vil gerne måle på den rigtige måde, sådan at vi sådan set kan bruge de målemetoder, vi har, til en aktiv social indsats over for de grupper, som vi taler om, og som lever i fattigdom.
Det er sådan set det, der er udgangspunktet for diskussionen om fattigdomsindikatorer.
I forhold til et enkelt tal mener jeg, at det, der har været fremme i debatten, er den her relative fattigdomsgrænse, som har taget udgangspunkt i AE’s definition af en relativ fattigdomsgrænse.
Det er jo den, som jeg ikke anerkender, så det er med det udgangspunkt, jeg har diskuteret.
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-04-20:
Altså, vi har faktisk ikke lagt os fast på den relative fattigdomsgrænse.
Det gør vi heller ikke i selve forslaget.
Vi nævnte det heller ikke fra talerstolen.
Vi sagde, at der var flere forskellige modeller.
Det er meget interessant, hvordan ministeren har hørt det.
Men jeg vil bare lige følge op på det, fru Line Barfod nævnte lige før.
Når skatteministeren på sin hjemmeside oplyser, hvor mange penge man skal have til at leve for, læser jeg det, som om der er en eller anden grænse, med hensyn til hvilken levestandard man skal have i Danmark.
Når de ude i kommunerne giver de her enkeltydelser og kigger på rådighedsbeløbene, gør de det samme.
Men er det rigtigt forstået, at socialministeren ikke mener, at det, der står på Skatteministeriets hjemmeside, duer?
Benedikte Kiær (KF), 2010-04-20:
I forhold til det med det relative fattigdomsbegreb og den relative fattigdomsgrænse har hele oppositionens debat og argumentation taget udgangspunkt i Arbejderbevægelsens Erhvervsråd, og oppositionen har her sagt, at der er sket en stigning.
Oppositionen bruger AE’s udregning af en relativ fattigdomsgrænse, og regeringen mener ikke, at den kan bruges til noget i forhold til at beskrive de bagvedliggende årsager.
Faktisk er det derimod en måling af lavindkomstgruppen.
Så det er ligesom derfra, jeg snakker om den relative fattigdomsgrænse, og det er også derfra, jeg taler om, at regeringen vil gå ind og udarbejde fattigdomsindikatorer.
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-04-20:
Det tror jeg også godt at hun selv kan høre.
Vi foreslår en fattigdomsgrænse.
Vi har jo ikke lagt os fast på, hvor den skal være.
Vi siger bare, at eksperterne skal vurdere, hvor grænsen skal være, i forhold til hvor mange penge man skal have at leve for.
Skatteministeren siger det samme på ministeriets hjemmeside, hvor han siger, at der skal være et rådighedsbeløb.
Så siger ministeren, at det kan man simpelt hen ikke bruge.
Så spørger jeg bare en gang til: Mener ministeren, at det rådighedsbeløb, som Skatteministeriet nævner på sin hjemmeside, ikke kan bruges?
Jeg synes da, det er dybt, dybt problematisk, hvis ministrene modsiger hinanden.
Hvis borgerne ikke kan stole på det, der står på Skatteministeriets hjemmeside, så synes jeg faktisk, det er problematisk.
Ministrene bliver nødt til at snakke sammen og finde ud af, om tallene på Skatteministeriets hjemmeside er rigtige eller ej.
Benedikte Kiær (KF), 2010-04-20:
Nu begynder spørgeren at lægge mig nogle ord i munden, som jeg slet ikke har sagt.
Jeg siger, at der ikke på nogen måde er nogen modsætning mellem, at vi skal til at udarbejde nogle fattigdomsindikatorer, og det, der ligger på Skatteministeriets hjemmeside.
Jeg taler om den relative fattigdomsgrænse fra Arbejderbevægelsens Erhvervsråd, som oppositionen har brugt i sin argumentation for, at der skal nedsættes et ekspertudvalg.
Så jeg mener ikke, der er nogen som helst modsigelse mellem, hvad der står på Skatteministeriets hjemmeside, og det, at vi skal begynde at udarbejde nogle retvisende, operationelle fattigdomsindikatorer.
Mette Frederiksen (S), 2010-04-20:
Jamen hvis ikke socialministeren så at sige har fidus til de tal, der fremkommer i Arbejderbevægelsens Erhvervsråds analyser, så må ministeren jo for alvor være interesseret i at støtte beslutningsforslaget her.
For det, vi siger med beslutningsforslaget, er, at det samlede vidensgrundlag skal være bedre, for at Folketinget kan træffe oplyste og gennemtænkte beslutninger, hvis vi på et tidspunkt kan få flertal i Folketinget for at indføre en fattigdomsgrænse.
Hvis man siger ja til beslutningsforslaget her, indfører man jo ikke en fattigdomsgrænse i Danmark, men så beder man alene en gruppe eksperter om at analysere udviklingen af fattigdom.
Der kan vi både tage relativ og absolut fattigdom med.
Så hvis ministeren ikke anerkender de gængse regnemetoder, må ministeren da være interesseret i at støtte, at der nedsættes et ekspertudvalg, så alle kan blive klogere.
Benedikte Kiær (KF), 2010-04-20:
Nu tager fru Mette Frederiksen igen udgangspunkt i Arbejderbevægelsens Erhvervsråd og lader deres metode stå til troende.
Grunden til, at jeg ikke har fidus til deres metode, er, at det er et paradoks, at når man har opgangstider, kommer der flere i den lavindkomstgruppe, som den undersøgelse egentlig går ind og udregner, mens der bliver færre, når der er krise.
Vi har ikke fidus til den måde at gøre tingene op på, og det er netop derfor, at vi vil gå ind og prøve at måle på det her område med nogle retvisende indikatorer, og derfor, regeringen har sat det her arbejde i gang.
Så vi er jo i gang med det arbejde.
Mette Frederiksen (S), 2010-04-20:
Jeg synes, ministeren taler udenom, og jeg synes ikke, at ministeren bruger tiden i Folketingssalen på en fornuftig måde.
For der er ikke nogen i oppositionen, der har foreslået, at vi skal indføre en fattigdomsgrænse i Danmark, der er relativ.
Det eneste, vi beder Folketinget om at tage stilling til under behandlingen af det her beslutningsforslag, er, om ikke vi kan få nedsat et ekspertudvalg, der kan komme med forslag til, hvordan en fattigdomsgrænse kan se ud.
Der er det da muligt, at der er nogle, der vil fremkomme med et forslag til en relativ fattigdomsgrænse, men det er jo lige så sandsynligt, at nogle eksperter vil pege på, at man skal lave en fattigdomsgrænse, der hviler på princippet om rådighedsbeløb eller på afsavnsmetode eller anden form for absolut opgørelse.
Så ministeren kan jo ikke på forhånd vide, hvad de eksperter vil sige.
Det, vi beder om med beslutningsforslaget her, er, at vi får et oplyst grundlag.
Vi beder ikke om, at det skal være en relativ fattigdomsgrænse.
Jeg er ikke selv som socialdemokrat tilhænger af, at vi entydigt indfører en relativ fattigdomsgrænse i Danmark.
Jeg er tilhænger af, at vi bekæmper fattigdom meget mere aktivt, end regeringen har villet det siden 2001.
Jeg tror, at et virksomt våben imod fattigdom er at få lavet en fattigdomsgrænse.
Der tror jeg personligt selv at man både skal have den relative og den absolutte fattigdom med.
Ellen Trane Nørby (V), 2010-04-20:
Når vi er så opmærksomme på, at vi ikke kun kommer til at tale om økonomi, er det jo, fordi vi som mennesker som regel er mangefacetterede og ikke kun har en facet, der handler om, at vi har nogle penge og vi er forbrugere, men vi er også mennesker, og vi har en baggrund – det kan være sundhedsmæssigt, det kan være socialt, det kan være de relationer, de venskaber, vi har – og derfor er det væsentligt, at vi ser på det hele.
Nu siger den radikale ordfører jo, at den radikale ordfører og De Radikale i det hele taget gerne vil indgå i konstruktive drøftelser.
Det vil jeg da meget gerne hilse velkommen, og jeg håber også, det er tilfældet, for så kunne vi forhåbentlig også komme til at drøfte de her fattigdomsindikatorer helt konkret, for det er jo hidtil blevet afvist af fru Mette Frederiksen som værende en tynd kop te og ikke noget, man overhovedet vil diskutere.
Så det er jeg da meget glad for at den radikale ordfører vil.
Så vil jeg også gerne supplere i forhold til fattigdomsindikatorerne.
Vi siger jo ikke, at økonomi ikke spiller en rolle.
Vi siger bare, at det er farligt kun at dømme på økonomi, for det handler jo også om de øvrige forudsætninger.
Og derfor vil jeg blot spørge den radikale ordfører, om det ikke er korrekt, at det ikke kun er økonomi, men at det også er en lang række andre ting, der er med til at marginalisere og skabe fattigdom i det her land.
Nej, og hvis SF's ordfører havde lyttet efter, hvad jeg sagde i min ordførertale, ville SF meget klart have fundet ud af alle de meget konkrete initiativer, som regeringen har sat i værk netop for at sikre, at der ikke er børn og unge, der vokser op under dårlige vilkår i det her samfund.
SF's ordfører bliver jo ved med at stå og tale om, at SF aldrig har sagt, at det her kun handler om økonomi, men alle de tal, som SF's ordfører fremfører fra talerstolen, er jo tal, som bygger på medianmodellen.
De tal, som bliver fremdraget omkring antallet, kommer alle sammen fra medianmodellen.
Medianmodellen er jo netop en økonomisk model, som tager udgangspunkt i, om man tjener under halvdelen af gennemsnittet i samfundet.
Hvordan i alverden skulle jeg tro andet, end at det er det, SF mener?
For det er jo det, SF forholder sig til i debatten.
Derudover vil jeg blot spørge SF's ordfører, om en studerende, der jo modtager væsentlig mindre, end hvad man gør på starthjælp, er fattig.
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-04-20:
Nej, jeg mener ikke, at en studerende er fattig, for en studerende vælger selv den tilværelse, han vil have, mens han studerer.
Vi skal jo diskutere fattigdomsgrænsen lige om lidt, efter det her, og vi har jo ikke lagt os fast på, hvad den skal være på.
Men SF har jo fremsat det her forslag mange gange, vi har også foreslået budgetmodellen, vi har også foreslået medianmodellen, og ingen af gangene har regeringen ment, at selve forslagene har været gode nok til, at vi kunne overtale regeringen til at indføre en fattigdomsgrænse.
Så vil jeg også bare lige korrigere noget.
Lige før sagde ordføreren, at det var ukorrekte tal, jeg kom med her fra talerstolen.
SFI-rapporten viser, at der blandt folk, der bliver sat på gaden, er en overrepræsentation af kontanthjælpsmodtagere, som jeg husker det, er den helt oppe på 30 pct.
Vivi Kier (KF), 2010-04-20:
Nu hørte jeg ordføreren sige et eller andet i sit indlæg om noget, udenrigsministeren havde udtalt.
Jeg prøvede så på at huske, hvad det var, og jeg tror, det var taget ud af en sammenhæng.
En gang imellem kan det godt være rigtig svært bare lige at nævne en linje uden for sammenhængen.
Jeg tror, at det, udenrigsministeren udtalte sig om i den sammenhæng, var, at vi gerne vil bekæmpe fattigdom, men ikke rigdom, for der er nogle, der skal være med til at betale for, at vi kan levere velfærdsydelser.
Der bliver godt nok sagt, at det her ikke kun drejer sig om penge, og alligevel hører vi kun om ydelsernes størrelse og om ydelser, der helt skal afskaffes eller gøres endnu større.
Så får jeg lyst til lige at spørge ordføreren: Er det kun børn i lavindkomstgrupper, der oplever fattigdom?
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-04-20:
Det mener jeg ikke.
Altså, det er jo klart, at der er en overrepræsentation af børn, der kommer fra familier på de her lave fattigdomsydelser som starthjælpen, som regeringen har indført – og der er 300-timers-reglen og loftet over kontanthjælpen.
Men ud over det er der jo også børn af førtidspensionister, og der er børn fra de familier, hvor sygedagpengeperioden ophører, og hvor familien starter et liv i kontanthjælpssystemet.
Så det drejer sig om langt flere børn, end de tal, vi har fået fra ministeriet, faktisk viser.
Men ministeriets tal viser jo, at der er 20.000 børn fra familier på de der lave fattigdomsydelser.
Vivi Kier (KF), 2010-04-20:
Så skal jeg vise nogle andre eksempler.
Men lad det ligge.
Det glæder mig meget, at jeg kan høre, at det alligevel – måske en snært – handler om andet end penge og ydelser.
Og så vil jeg bare spørge: Kan man så ikke fra SF's side støtte tanken om, at vi måske indfører nogle fattigdomsindikatorer, som er med til at måle på, hvor det er, vi konkret kan sætte ind?
For jeg vil også rigtig gerne sætte handling bag ordene om, at vi får bekæmpet fattigdom, frem for blot at snakke ydelser, ydelser, ydelser.
Kristian Jensen (V), 2010-04-20:
Nu er emnet alt for alvorligt til at gøre grin med det, men ellers kunne man næsten få lyst til at foreslå en grænse for åndelig fattigdom, i forbindelse med at ordføreren står og taler om årsagerne til, at man bliver sat ud.
For SFI har udarbejdet en rapport, der viser, at 40 pct. af dem, der bliver sat ud af boliger, er lønmodtagere, og 30 pct. er kontanthjælpsmodtagere.
Det vil sige, at langt hovedparten, over to tredjedele, altså ikke har noget at gøre med de områder, som ordføreren sagde skulle afskaffes, nemlig starthjælpen, loftet over kontanthjælpen m.v.
Det er et spørgsmål om, at vi går ind og kigger på, hvad det er, der sker.
Jeg vil godt tilbage til det, der blev sagt, om, at man fra SF's side gerne ville indføre en fattigdomsgrænse.
Hvilken grænse?
Vi har hørt, at der har været flere forskellige bud fra SF, så hvilket bud har SF i dag på, hvad det er for en fattigdomsgrænse, der skal indføres?
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-04-20:
Hvis spørgeren på sin skærm læser SFI-rapporten og læser mere end det, der er blevet givet fra ordføreren for Venstre, så vil spørgeren også se, at der er en overrepræsentation af kontanthjælpsmodtagere.
Man har ikke i selve rapporten undersøgt, om loftet over kontanthjælpen, starthjælpen eller 300-timers-reglen er med i det, men der er en overrepræsentation af folk fra kontanthjælpssystemet.
Det var den ene ting.
Hvad angår fattigdomsgrænsen, vil vi rigtig gerne nedsætte et udvalg, der skal kigge på flere forskellige modeller – hvad der duer eller ikke duer, hvad der kunne være rigtig godt.
EU's fattigdomsgrænse ligger på 50 pct., OECD's ligger på 60 pct., Norge har også beregnet langtidsfattigdommen, og i København har man kigget på budgetmodellen.
Der er mange forskellige måder at gøre det på, og vi vil gerne give en mulighed for, at eksperterne kan komme med den rigtigste måde.
Kristian Jensen (V), 2010-04-20:
Det, der står i rapporten, er, at det især er unge uden uddannelse, der er markant overrepræsenteret.
Så det bedste, vi overhovedet kan gøre for at hjælpe nogen videre, er jo at sørge for, at vi får et bedre uddannelsessystem, og at vi får investeret i, at vores unge mennesker får en videregående uddannelse, der er kompetencegivende, og som sørger for, at de kan komme ind på arbejdsmarkedet.
Ordføreren spørger om, hvad der er besluttet som fattigdomsgrænser i andre lande.
Jeg vil gerne vide præcis, hvad det er, SF gerne vil have som fattigdomsgrænse i Danmark.
Og når det så er besvaret – gerne kort – kunne vi så ikke høre, hvad konsekvensen skulle være af, at der blev lavet en grænse?
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-04-20:
De er f.eks. ramt af starthjælpen, til trods for at vi ved, at de ikke har mulighed for at tage et arbejde.
Jeg er da enig med spørgeren i, at vi skal gøre noget i forhold til uddannelse, men hvad gør vi i forhold til de konkrete eksempler, som ingen fra regeringspartierne vil forholde sig til, fordi man ikke vil sagsbehandle.
Men det her handler bare om konkrete eksempler.
Så spørger spørgeren om, hvad vi vil gøre i forhold til den her fattigdomsgrænse.
Der skal indføres en fattigdomsgrænse, som eksperterne skal være med til udregne.
Vi har ikke lagt os fast på en, for vi synes, at det skal gøres ordentligt, og at det skal komme fra dem, der virkelig har forstand på det.
Og så skal de alle ydelser, der er med til at skabe fattigdom, afskaffes.
Der skal være en national handlingsplan mod fattigdom.
Altså, jeg synes, at det bedste redskab mod fattigdom er penge.
Hvis der er nogle, der sidder i en situation, hvor de ikke kan få enderne til at mødes, hvor de ikke er i stand til at købe lægeordineret medicin til deres børn, hvor de ikke er i stand til at købe tre måltider sund mad, fordi de simpelt hen ikke har penge på kontoen, synes jeg faktisk, at vi skal række hånden ud til de mennesker.
Det er den afgørende forskel mellem SF og regeringen: Regeringen snakker, men vi vil gerne gøre noget ved de her problemer.
Det er også derfor, at der, i det øjeblik der kommer et regeringsskifte, og det gør der jo lige om lidt, vil komme en fattigdomsgrænse i Danmark.
Og der kan vi så gå ind og kigge på, hvad vi kan gøre for at hjælpe de her børn.
Nu siger ordføreren, at ordføreren gerne vil tage mig med ud i det virkelige liv.
Altså, jeg har ikke siddet her i så lang tid, og den kontakt, jeg har til det virkelige liv, viser jo, at der er nogen herinde, der overhovedet ikke har forstået, hvilken konsekvens fattigdom har for børnene.
Mig bekendt har vi heller aldrig sagt, at økonomi er den eneste afgørende faktor for at kunne bekæmpe fattigdommen.
Nu spørger spørgeren også om, hvor meget starthjælpen skal sættes op.
Den skal slet ikke sættes op, den skal afskaffes.
Vi vil ikke have starthjælp.
Vi vil gerne have, at beløbet svarer til det, man får i kontanthjælp.
Det kan godt være, at Venstre ønsker sådan et Danmark, der er delt, og hvor der er utrolig mange fattige, der har rigtig svære vilkår, og hvor børn ikke har samme muligheder.
Men det er ikke sådan et Danmark, SF ønsker.
Ellen Trane Nørby (V), 2010-04-20:
Det ville jo være meget rart, hvis SF's ordfører ville finde ud af, hvad det var for en argumentation, SF's ordfører ville føre.
Der er jo ingen fra hverken Venstre eller De Konservative, der har sagt, at økonomi ikke spiller en rolle.
Vi har blot sagt, at der også er andre elementer, der spiller ind, og som spiller den største rolle i det her, og det kan jeg jo høre på SF's ordfører at SF ikke er enig i.
Derudover kan jeg til SF's oplysning sige, at den rapport, SFI lavede om udsættelse af lejere, viste, at 40 pct. af dem, der blev udsat, sådan set var lønmodtagere.
Men det er jo så let at stå og give ikkekorrekte oplysninger fra talerstolen.
Jeg vil blot høre fru Özlem Sara Cekic, hvor meget starthjælpen helt konkret skal sættes op med, for at SF mener, at man kan leve for den.
Martin Henriksen (DF), 2010-04-20:
Nu har vi diskuteret børn og unge meget i dag, og det gør vi også meget gerne i Dansk Folkeparti, men jeg kan rent faktisk sige til nogle af de andre grupper, som har svært ved at få økonomien til at hænge sammen, eksempelvis folkepensionister, at de også kan få lidt ud af skattereformen.
Det kan de også med den supplerende pensionsydelse.
Så det kan jeg bekræfte.
Erling Bonnesen (V), 2010-04-20:
Tak for det.
Vi har alle sammen forskellige tilgange til at hjælpe med det.
Jeg kunne godt tænke mig helt konkret at spørge: Hvis man nu har en situation – fordi ordføreren fra SF's også selv lægger meget vægt på økonomien i det – hvor en borger får et forholdsvis godt beløb udbetalt, måske i nærheden af 20.000 kr., og så har nogle særlige problemer af forskellig art og bruger pengene på forskellige måder, prioriterer, som man nu gør, og så ikke har penge til de ting, som ordføreren er inde på, er vedkommende så fattig?
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-04-20:
Fattigdom handler også om andet end penge.
Det tror jeg også at ordføreren fra Socialdemokratiet sagde, og mange af os sagde det gentagne gange.
Det eksempel, som spørgeren fremhæver her, handler om, at man også skal sætte ind andre steder.
Men vi kommer bare ikke uden om, at der er nogle familier – ligesom den mor, der beskriver, hvordan hun skal stå op meget tidligt om morgenen for at kunne samle flasker ind, fordi hendes barn har fået halsbetændelse, og fordi hun ikke kan få tilskud til lægeordineret medicin – for hvem det også handler om, at de ikke har penge på kontoen til at købe penicillin for.
Vi bliver bare nødt til at forholde os til, at det er en virkelighed for rigtig mange mennesker.
Det er en virkelighed for rigtig, rigtig mange børn i dagens rige Danmark.