Karsten Hønge (SF), 2014-05-09:
Det er godt, at vi nu har en mulighed for at diskutere landdistrikternes udfordringer, for vi skal have et land i balance.
Danmark har i flere år udviklet sig skævt – væksten og erhvervsudviklingen koncentrerer sig mere og mere om de større byer, mens der er tilbagegang og stagnation i landdistrikterne.
Og der er blevet skubbet på den udvikling her fra Folketingets side med flere initiativer, hvor ændringer gennem kommunalreformen, politireformen, retsreformen m.v. har givet en øget centralisering.
Vi har set, hvordan arbejdspladser lukker og mennesker mister deres job.
Vi ser også, at mindre virksomheder ikke kan ekspandere, selv om de har potentialet til det og gode tal på bundlinjen, alene fordi det er svært at få lån med sikkerhed i deres huse.
Det er en ond spiral, der betyder, at den negative udvikling bliver selvforstærkende.
Det ser sløjt ud for væksten i mange landdistrikter, og det burde ikke være tilfældet i et lille land som Danmark.
Vi skal have vækst og udvikling i alle dele af landet.
Det kan vi gøre på mange måder.
SF mener, at der er behov for at få styrket mulighederne for at kunne få finansieret ejerboligerne.
Vi foreslår en bedre finansiering, ved at der oprettes et særligt realkreditinstitut, der tager sig af udlån i landdistrikterne.
Et sådant institut kan enten fungere på rene markedsvilkår med en højere rente eller f.eks. med hjælp fra staten i form af enten en vis underskudsdækning eller tilskud til renten.
En mulighed er også et samarbejde med pensionskasserne.
Deres medlemmer bor jo da i hele Danmark og betaler til pensionskasserne.
Og hvis merrisikoen ved udlån i yderområderne er lille eller nul, vil merrenten jo også blive meget lille.
Det, der i hvert fald står fast, er, at vi skal finde en løsning på finansieringsklemmen, og vi skal fra politisk hold gøre mere for at hjælpe en positiv udvikling på vej.
Vi kan ikke leve af at koncentrere vores vækst i de større byer; så affolker vi resten af landet.
Men det er her, vi kan skubbe på, så den caféejer, der har gode regnskabstal, men ligger i et område med lav boligomsætning, kan udvide og tiltrække endnu flere gæster med øget omsætning til følge.
Eller det kan være den driftige håndværksmester med de gode ideer, iværksættere af enhver slags, som ofte er kommet godt fra start ved at få den første kapital fra en belåning af huset, men for hvem den mulighed er unødig svær i dag.
Så er der jo også de familier, der ønsker at flytte ud til grønne områder og gerne vil pendle lidt for at opnå fordelene ved at bo i et landdistrikt.
For dem kan et lån til at opfylde drømmen samtidig medvirke til at tilføre liv og vækst til et område, som ellers kunne ende med at blive affolket.
Og sådan som det er i dag, er det jo faktisk dyrt for samfundet, at store dele af landet ikke udvikler sig, og derfor yder staten og EU jo også støtte til bestemte områder.
Og ud fra den samme tankegang kan fællesskabet også træde til med en ny type realkreditinstitut.
Der er rigtig mange politiske områder, som har indvirkning på landdistrikternes udvikling.
Jeg har lige nævnt et af de meget vigtige, nemlig spørgsmålet om adgang til kapital, og et andet er uddannelse.
Vi har et skævt Danmark, når det kommer til uddannelse.
Det er socialt skævt – chancen for at få en uddannelse er langt større, hvis ens forældre selv har en uddannelse, end hvis ens forældre er kortuddannede.
Men det er også geografisk skævt, sådan at der er færre, der tager en uddannelse, jo længere væk man kommer fra de større byer.
Der er en direkte sammenhæng mellem afstanden til uddannelsesinstitutionerne og ungdommens uddannelsesfrekvens.
Og det er selvfølgelig også sværere med det store udbud af mange fag, som man har inden for erhvervsuddannelserne, at blive præsenteret for dem i alle områder, men kommuner og erhvervsskoler skal blive langt bedre til at etablere introforløb eller præsentationsprogrammer af de faglige uddannelser også i landdistrikterne.
Men som det er i dag, kan vi vel sige, at AMU og erhvervsskolerne er landdistrikternes uddannelser.
Vi kan selvfølgelig ikke have uddannelsesinstitutioner liggende overalt, og derfor er det også vigtigt at understøtte mobiliteten, så de unge nemt og billigt kan komme frem til deres skole.
Vi er derfor meget tilfredse med, at det også er et område, som ministeren har fokus på i redegørelsen.
Men vi må også sige, at kommuner og trafikselskaber skal blive bedre til at levere hurtigere uddannelsesruter fra yderområderne og ind til skoler med uddannelsesinstitutioner.
En vigtig forudsætning for et liv i landdistrikterne er også en god, effektiv kollektiv trafik.
Og en anden forudsætning for, at et liv, både et privatliv og et arbejdsliv, kan fungere i landdistrikterne, er, at vi har bredbånd af høj kvalitet og god udbredelse.
Samlet set er vi i SF tilfredse med ministerens redegørelse.