runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Østergaard (RV), 2011-01-14:
Jeg skal bare gøre opmærksom på, som jeg gjorde ved debattens begyndelse, at som forslaget er fremsat, afspejles det bedre i bilaget til lovforslaget end i selve lovforslagets tekst af en grund, jeg endnu ikke er blevet klar over.
Men det, vi foreslår, er, at lovforslaget træder i kraft den 1. juni 2011 med virkning fra tilskudsåret 2012, af samme grund som fru Meta Fuglsang fremhævede, nemlig at vi jo ikke ønsker, at nogen nu skal genåbne deres budgetter, selv om regeringen i sit oprindelige lovforslag havde lagt op til, at det skulle gælde for tilskudsåret 2011.
Så blot for at slå fast en gang for alle, så ingen er i tvivl: Vi ønsker, at det her skal gælde fra tilskudsåret 2012, og med det, fru Meta Fuglsang sagde i sin tale, går jeg også ud fra, at vi her er enige.
Line Barfod (EL), 2011-01-14:
Der er jo stadig væk en verden til forskel på, om man fordeler nogle penge i et system, hvor det sikres, at der faktisk er mulighed for at have et ordentligt niveau for psykiatrien, at der er mulighed for at have et ordentligt niveau for de ældre patienter, så de ikke skal ligge på gangene eller ikke har nogen til at holde dem i hånden, når de ligger de allersidste dage, hvor man sikrer, at der er penge til fødsler, så vi kan komme væk fra den situation, vi har i dag, hvor man ikke kan være sikker på, at man har en jordemoder til stede, når man skal føde sit barn.
Når det niveau er nået, hvor det sikres, kan man godt begynde at se på, at det, hvis man laver nogle fordelinger, betyder, at nogle får noget mindre.
Men indtil vi har fundet en anden måde at styre på, indtil vi har en demokratisk styring i stedet for at være optaget af at skubbe penge over til de private sygehuse, vil vi ikke være med til, at man bare tager fra nogle.
Morten Østergaard (RV), 2011-01-14:
Så skal jeg bare bede fru Line Barfod om at bekræfte, at det, når man så ændrer på fordelingskriterierne, vil betyde, at nogle får mere og nogle andre får mindre.
Så uanset hvordan man vender og drejer det, kan det godt være, man kan blive enige om at bevilge flere penge, det vil sikkert være udmærket, men hvis man ændrer på fordelingskriterierne, er der altså nogle, der får flere penge, og nogle, der får færre, uanset hvordan og hvorledes man griber det an.
Line Barfod (EL), 2011-01-14:
Jeg er enig i de høringssvar, der også er kommet fra mange af regionerne, der gennemgår, at der er nogle problemer i de fordelingskriterier, der er i dag.
Selvfølgelig er man nødt til at bruge nogle fordelingskriterier for at finde ud af, hvordan man får pengene derhen, hvor der er behov for dem.
Vi mener, der er behov for at se på langt flere socioøkonomiske kriterier end det ene, som man har taget fat på med det her lovforslag.
Men spørgsmålet om fordelingen af pengene ændrer ikke på, at konsekvensen, hvis man bare fordeler pengene anderledes i det absurde system, som regeringen og Dansk Folkeparti har skabt i dag, så vil være, at der bliver skåret på psykiatrien og på de ældre patienter i hovedstaden og i Region Sjælland, og det vil vi ikke være med til.
Derfor mener vi, at man er nødt til at lave hele den måde, det styres på, om.
Vi mener, det er fuldstændig tåbeligt, at man har lavet en markedsstyring af sundhedsvæsenet.
Vi mener, vi går en helt forkert vej, og vi ender med ligesom USA at bruge flere og flere penge på et sygehusvæsen, som resulterer i dårligere og dårligere sundhed for borgerne, og vi synes altså, det er en helt anden måde, man skal styre på, og i den forbindelse vil vi gerne se på og ændre på fordelingskriterierne mellem regionerne.
Morten Østergaard (RV), 2011-01-14:
Jeg skal bare høre, om Enhedslisten generelt er imod, at der er socioøkonomiske kriterier, der afgør, hvordan man fordeler bloktilskuddet.
For ellers er det da en underlig tale.
Uanset hvor mange penge man mener der skal bevilges til sundhedsområdet, skal de vel fordeles mellem regionerne, og det, vi diskuterer her, er, om fordelingsnøglen er rigtig.
Som jeg hørte det, fru Line Barfod sagde, sagde hun, at det er den nok egentlig ikke, men at det ikke skal betales af borgerne de steder, hvor man så i dag får lidt mere, end man burde have, men i stedet skal man så blive ved med at betale de steder, hvor man får lidt mindre.
Man er bare nødt til at tage matematikken til hjælp, hvis man vil ændre på fordelingen, for uanset hvor stor kagen er, er man jo nødt til at flytte rundt på balancerne mellem regionerne.
Derfor er jeg nødt til at bede om et mere konkret svar: Er man enig i, at der er en uhensigtsmæssighed, som gør, at det lige nu er borgerne i Vestdanmark, der får en ringere service, end de egentlig burde jævnfør Finansieringsudvalgets konklusion?
Line Barfod (EL), 2011-01-14:
I Enhedslisten kan vi godt forstå intentionen med forslaget om at skaffe nogle flere penge til Region Midtjylland, og det er vi sådan set enige i.
Men vi mener, det er helt forkert, at de penge så skal tages fra borgere i hovedstaden og i Region Sjælland, for hvis man tager pengene derfra, vil konsekvensen jo være, at så skal der skæres ned der.
Det vil så oven i købet gå ud over psykiatrien og ud over ældre borgere, altså de steder hvor regeringen ikke har skaffet privatsygehuse til at konkurrere, fordi det er her, man har muligheden for at skære ned.
Skærer man ned på de andre områder, jamen så bliver man tvunget til at udlevere pengene til privatsygehuse i stedet, og så er man jo lige vidt i forhold til, hvor mange penge der skal bruges, og vi synes altså ikke, det er, fordi der bliver brugt for mange penge på psykiatri og på ældre patienter.
Tværtimod kan vi se, at der er et stort behov for at gøre noget mere på de områder.
Vi er altså enige i, at man skal se på, hvordan pengene skal fordeles.
Men det helt store problem er jo hele den konstruktion, som regeringen og Dansk Folkeparti har lavet omkring sygehusene, hvor man har været mere optaget af at skaffe penge til privatsygehuse og at lave markedsstyring end af at sikre, at vi har et godt og velfungerende sygehusvæsen, og af at sikre, at vi kan få en god behandling og også en langsigtet behandling, der kan forebygge, at vi får så store udgifter, som vi ser i dag.
Vi synes, det er fornuftigt nok at se på, hvordan man kan skaffe flere penge.
Men vi mener altså ikke, man skal tage pengene ved at flytte dem fra en gruppe patienter i en del af landet over til en anden gruppe patienter i en anden del af landet.
Som det ser ud lige nu, mener vi, man er nødt til at se på, at der generelt skal laves en ændring af hele finansieringen og hele styringen af sygehusvæsenet, og at man skal finde en anden måde at gøre det på og tilføre flere midler, frem for at man bare skal tage fra den ene og give til den anden.
Meta Fuglsang (SF), 2011-01-14:
Jeg forstår ikke, hvordan man kan komme fra, at der er en tv-udsendelse, jeg ikke har set, og til, at SF's folketingsmedlemmer kan sige hvad som helst helt forskelligt uden rygdækning.
Det er fuldstændig ubegribeligt, hvordan man kan lave den kobling, og jeg synes, det er en urimelig måde at foretage en politisk debat på.
Det, der er tale om her, er, at jeg har redegjort loyalt og så godt, jeg kan, når jeg ikke er ordfører, for, hvad der er foregået.
Birgitte Josefsen (V), 2011-01-14:
Jeg konstaterer, at SF's hovedordførere på de forskellige områder har det sådan, at de kan rende rundt og sige, hvad det passer dem, men at det ikke er partiets politik.
Det må vi jo så tage ad notam, og borgerne i Region Midtjylland må jo så tage ad notam, at man overhovedet ikke kan regne med det, der bliver sagt af SF's folketingsmedlemmer, når de er ude at tale i det ganske land.
Så hvad der er SF's politik er uvist.
Meta Fuglsang (SF), 2011-01-14:
Jeg er ikke bekendt med, hvad der foregår på den tv-kanal, hvor det her er sagt.
Jeg ved ikke, om det er det, der er sagt, og jeg kan ikke svare for det.
Jeg kan forklare, hvad det er, vores ordfører på området har sagt i den her tale, og jeg kan bidrage, så godt jeg kan, med den viden, jeg har.
Men jeg ikke i stand til at svare angående nogle tv-udsendelser, som jeg ikke selv har set.
Jeg har noteret den korrektion, som forslagsstillerne kom med, da lovforslaget blev præsenteret, og den vil jo komme ind i det videre arbejde, der skal foregå med forslaget, og så må vi jo tage hånd om det der på en eller anden måde.
Men jeg kan ikke her og nu svare på, hvilke konsekvenser det vil have, andet end at det jo kommer ind, når det videre arbejde kommer til at foregå.
Manu Sareen (RV), 2011-01-14:
Tak for det.
Jeg er fuldstændig enig med ministeren i, at der sker mange gode ting, men præmissen for det her forslag er, at vi kan gøre det meget bedre.
Det er derfor, vi har præsenteret de her fire punkter; det er for at øge kvaliteten af rammerne omkring de her børn.
Det er også fuldstændig rigtigt, at det er kommunerne, der overtager, hvis der er problemer med børnene – serviceloven siger, at man så skal lave en § 50-undersøgelse.
Kan ministeren fortælle, om der f.eks. bliver lavet § 50-undersøgelser, men med den ekstra tilføjelse, at man også tager hensyn til f.eks. sekundær traumatisering, som vi ved mange af de her børn lider af?
Det er det, vi gerne vil have bedre kvalificeret ved hjælp af eksperter – folk, der har lidt mere forstand på det her – end det sker ved en normal § 50-undersøgelse.
Meta Fuglsang (SF), 2011-01-14:
Jeg synes sådan set, jeg har været rimelig klar i ordførertalen, nemlig at SF er enige i bekymringerne og er overbevist om, at vi skal tage det alvorligt, at man skal overholde de konventioner, Danmark er forpligtet af, og at vi ikke kan have siddende på os – det mener jeg heller ikke at regeringen burde kunne – at vi ikke gør det.
Derfor skal man tage det alvorligt, og vi skal have undersøgt de her ting.
Når meldingerne kommer fra de her børneorganisationer, er jeg sikker på, det er, fordi der er alvorlige problemer.
Det tror jeg også godt regeringen ved, hvis man er klar til at se lidt mere på virkeligheden, end man gør, og derfor skal vi gøre noget ved det. Så det, der er vigtigt for os, er, at vi finder et fælles udgangspunkt for faktisk at varetage at få løst de problemer, som den her undersøgelse viser der er.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2011-01-14:
Hvis man vil have noget specifikt at vide, må jeg lige bede om et skriftligt spørgsmål, for så meget er jeg ikke inde i teknikken.
Men som spørgeren også siger, er der nogle bestemte traumer, som er specielt kendt hos flygtninge.
Det ved vi godt, og der er jo et samarbejde mellem Røde Kors og de enkelte kommuner.
Jeg vil i hvert fald påstå, at Røde Kors' medarbejdere er meget klar over det og ville kunne vejlede, hvis det var en kommune, der ikke havde nogen erfaring med det.
Men jeg kan jo kun svare på den måde, fordi jeg ikke her lige står med forløbet af en konkret sag.
Men vi har jo et højt udviklet samfund, kan vi vist godt sige, med en temmelig veludviklet diagnostisk evne hos alle de behandlere, vi har i det danske samfund.
Så det er min opfattelse, at man godt kan skelne og se, hvad det er – også fordi man ved det på forhånd.
Men jeg uddyber det selvfølgelig gerne skriftligt.
Meta Fuglsang (SF), 2011-01-14:
For mig at se
hører det først og fremmest ind under en vurdering af, hvad børnekonventionen tilsiger; altså hvad der skal til for at overholde de konventioner, vi er bundet af.
Med hensyn til hele snakken om børnene som selvstændige individer eller som en del af en familie er min umiddelbare holdning, at det, der er vigtigt, jo er, at børnene er en del af familien, og at børnenes forhold også påvirker hele familiens forhold.
Derfor burde der ikke være så stor en modsætning i de her ting, som der bliver lagt op til, hverken i Dansk Folkepartis ordførers beskrivelse af, at børnene er en del af en idyllisk familie, eller beskrivelsen af, at børnene kun er sig selv, og ellers kan man ikke tage dem med.
Det skel mener jeg vi også er nødt til at kigge på, når vi kigger på en vurdering af, om vi overholder de konventioner, vi er forpligtet efter.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2011-01-14:
Hvad er ordførerens umiddelbare holdning til spørgsmålet om humanitært ophold, altså ordførerens holdning til, om vi skal justere praksis, så vi sikrer, at der også tages hensyn til børnespecifikke diagnoser, altså psykiske lidelser, i modsætning til i dag, hvor de voksne er væsentlig bedre stillet end børnene?
Meta Fuglsang (SF), 2011-01-14:
Den del af forslaget her, som jeg selv tidligere har været inde på, er spørgsmålet om børneundersøgelser, og hvor meget man skal formalisere undersøgelser af børn i forbindelse med deres sager.
Det er en af de ting, hvor jeg umiddelbart mener, man skal gå ind og kigge på, hvordan praksis er, om den er grundig nok.
Umiddelbart kan jeg sige, at det er noget, som jeg også i det arbejde, jeg selv har udført her i Folketinget som integrationsordfører, har haft noget fokus på.
Det er i hvert fald det, jeg sådan lige umiddelbart kigger på, og det har også noget at gøre med den praksis, der ligger.
Men derudover vil jeg gerne have lov til at diskutere det her i forbindelse med udvalgsarbejdet eller i forbindelse med, at vi også skal lave en eller anden form for kommissorium for, hvilken slags undersøgelse det skal være, og hvad man så inddrager der.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2011-01-14:
Jeg er glad for at høre, at SF – muligvis i modsætning til Socialdemokraterne, jeg synes, det var svært at få et svar i Socialdemokraternes ordførertale – deler bekymringen over forholdene for børnene i asylcentrene.
Jeg er sikker på, at vi kan få et fornuftigt samarbejde om en undersøgelse, men jeg kunne godt tænke mig at få et svar på, om ordføreren kan pege på noget som helst i det her forslag, som SF ikke umiddelbart kan støtte.
Morten Østergaard (RV), 2011-01-14:
Det, vi foreslår, er, at specifikke børnepsykiatriske lidelser kan indgå som et kriterium, der kan udløse humanitært ophold, og der er sådan set behov for at få afklaret, om SF er enig eller uenig i, at det skal kunne indgå.
Karsten Lauritzen (V), 2011-01-14:
Tak for det svar.
Jeg synes jo, det havde været mere ærligt af fru Meta Fuglsang bare at sige, om man var enig eller uenig med Enhedslisten og Radikale Venstre, som vil være parlamentarisk grundlag for en eventuelt kommende rød regering, i stedet for det her gyldne kompromis med, at man skal undersøge noget.
Jeg må sige, at i min verden undersøger man først noget, hvis man har en indikation af eller et bevis for, at der er noget galt, og der er jo ikke fra de relevante FN-organers side nogen, som har været ude at sige, at Danmark ikke overholder børnekonventionen eller andre konventioner.
Sådan en kritik tager vi meget alvorligt, og så kigger vi på tingene.
Det lyder lidt på fru Meta Fuglsangs ordførertale, som om man faktisk er enig med forslagsstillerne.
Så er der sådan lidt nogle forklaringer på, hvorfor man først vil have en undersøgelse, men det er jo ikke så lang tid siden, Socialdemokratiet og SF havde den samme opfattelse af tingene som Det Radikale Venstre og Enhedslisten har her, så derfor bliver jeg nødt til at spørge: Hvad er der sket, siden Socialistisk Folkeparti har skiftet holdning på det her område?
Sophie Løhde (V), 2011-01-14:
Jeg må forstå svaret sådan, at hvis den socialdemokratiske regionsrådsformand i Region Midtjylland, Bent Hansen, efter et valg slår på stortromme, og hvis vel at mærke Socialdemokratiet og Socialistisk Folkeparti får magt, som de har agt, er svaret et rungende nej.
Det er da klar tale til borgerne i Region Midtjylland, og dermed er det fuldstændig uden dækning, når Bent Hansen i øvrigt sidder og har travlt med til højre og venstre at kritisere den måde, som bloktilskuddet skal se ud på.
Jeg synes, det ville være mere ærligt, at Socialdemokraterne forholdt sig til indholdet i de høringssvar, der er kommet, og så det i lyset af de ændringer, der i øvrigt skal komme, af, hvordan hele finansieringen skal skrues sammen.
Men nej, det var ikke det, man valgte at gøre i dag.
Vi skulle i stedet for have en lang tale og paroler om, at man skal forholde sig til budgetsituationen her og nu.
Der vil jeg da gerne bede den socialdemokratiske ordfører om at bekræfte, at Region Midtjylland suverænt er den region i landet, der har haft den allerallerstørste vækst i budgetterne i perioden 2007-2010, nemlig i alt 2,1 mia. kr. svarende til en realvækst på mere end 13 pct. – det er i øvrigt procentvis en væsentlig større vækst end i de øvrige regioner.
Er det så en besparelse, eller er det i virkeligheden udtryk for, at de har haft et overforbrug i Region Midtjylland, som de naturligvis nu er nødt til at rette op på?
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2011-01-14:
Røde Kors har ikke været inde over udarbejdelsen af det her forslag, det har til gengæld en lang række børneorganisationer.
Og så må jeg sige til hr. Karsten Lauritzen, at det simpelt hen ikke er korrekt at påstå, at jeg skulle have sagt, at ingen børn får den behandling, de har krav på.
Nej, jeg siger bare, at der er noget, der tyder på, at ikke alle børn får den behandling, de har krav på.
Derfor stiller vi forslag om systematisk at sikre, at børnene bliver undersøgt, at man sørger for at varetage barnets tarv.
Og jeg må sige, at det er svært at forstå, hvad det er, der skulle være så farligt ved at systematisere det her.
Hvad er det, man er så bange for i regeringen og hos Dansk Folkeparti?
Hvorfor vil man ikke være med til systematisk at sørge for, at barnets tarv bliver varetaget?
Hvad er det, der er så farligt?
Er det fordi, man risikerer at opdage, at barnets tarv ikke bliver varetaget?
Hvad er det, der er så farligt?
Jeg forstår det ikke.
Karsten Lauritzen (V), 2011-01-14:
Jamen så bliver jeg også nødt til at sige, at jeg føler, at formanden skulle have påpeget det i ordførertalen på daværende tidspunkt, for så havde man undgået den her diskussion.
Men lad os så diskutere det her beslutningsforslag, som ligger, og der bliver jeg nødt til at spørge fru Johanne Schmidt-Nielsen, om hun har været i kontakt med Røde Kors, og om hun har været ude ved den udredningsenhed, som Røde Kors har, og set den screeningsproces, der er, når hun kan tegne det billede af, at der ikke er nogen børn af asylansøgere, dem, der bliver anerkendt, og dem, der bliver afvist, der får den behandling af myndighederne, som de har brug for.
Altså, fru Johanne Schmidt-Nielsen tegner et billede af en virkelighed, som jeg må sige ligger meget langt fra det indtryk, jeg har af tingene, efter at have været på besøg på asylcentre og efter også at have set nærmere på de procedurer, der er.
Hvorfra får fru Johanne Schmidt-Nielsen det indtryk af det?
Et det fra samtaler med Røde Kors, eller hvad?
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2011-01-14:
Ja, jeg vil meget gerne have lov til at svare
Det er fuldstændig korrekt, at der den 27. januar 2010, så vidt jeg husker, kommer et brev fra integrationsministeren til Indfødsretsudvalget om det her.
At det så er skrevet så kringlet, at der – hvad skal man sige – ikke er nogen, der opdager, hvad der står i det, er så, hvad det er, men det er fuldstændig rigtigt, at vi på det tidspunkt ikke opdager, hvad det er, der foregår, og det er jeg da om nogen ked af.
Altså, jeg er da om nogen ked af, at der ikke er nogen i oppositionen eller for den sags skyld nogen andre, der opdager, hvor skidt det står til.
Men jeg må sige til hr. Karsten Lauritzen, at det er en mærkelig tilgang at have til konventioner og til ulovlig sagsbehandling i Danmark og til konventionsbrud – det er det, der her er tale om: konventionsbrud og ulovlig sagsbehandling – nemlig at går den, så går den, altså at hvis ikke oppositionen opdager det, så gør det nok ikke noget.
Det er da et mystisk forsvar for noget, der er så alvorligt, som at man har brudt konventionen.
Meta Fuglsang (SF), 2011-01-14:
Det vil SF gerne drøfte i det fortsatte arbejde med forslaget.
Forslaget er ikke færdigbehandlet nu, og det, jeg har givet, er et tilsagn om så konstruktivt som muligt at gå ind i en diskussion om, hvad vi kan gøre for at løse problemet, om det er den ene eller den anden løsning, der skal til, og derfor vil jeg gerne have lejlighed til at lade det indgå i de drøftelser og forhandlinger, som vi har.
Meta Fuglsang (SF), 2011-01-14:
Det, jeg blev spurgt om, var, om der er noget, jeg umiddelbart synes jeg kan arbejde med på, og hvad jeg ud fra de erfaringer, jeg har, umiddelbart synes ville være fornuftigt at kigge på. Men jeg vil ikke stå her og lægge mig fast på, om det skal være fuldstændig obligatorisk, eller om det skal være efter nogle andre kriterier.
Det er det, jeg umiddelbart betragter som noget, hvor vi i hvert fald kan kigge på den praksis, der ligger for, hvornår man bruger disse børnefaglige undersøgelser.
Det er noget, jeg selv har været inde omkring, så det vil jeg gerne drøfte, men det er det tætteste, jeg kan komme på et tilsagn her, før vi har haft lejlighed til at snakke sammen om, hvad det helst skal være.
Morten Østergaard (RV), 2011-01-14:
Ja, fair nok, så må vi se, hvordan det falder ud.
Men med hensyn til inddragelse af børnefaglige undersøgelser forstod jeg det som et tilsagn i forhold til punkt 1, altså at systematiske vurderinger af børns selvstændige asylmotiv er man med på fra SF's side.
Karsten Lauritzen (V), 2011-01-14:
Det, jeg ville spørge Enhedslistens ordfører, fru Johanne Schmidt-Nielsen, om, var i forbindelse med, at hun i starten af sin ordførertale var inde på et helt andet emne end det, vi egentlig diskuterer, nemlig sagen med, hvorvidt man har brudt konventioner i spørgsmålet om statsløse palæstinensere og statsløse, der ikke har fået indfødsret.
Det var jo fair nok, hvis det var rigtigt, men det er det ikke.
Er det ikke rigtigt – vil jeg spørge fru Johanne Schmidt-Nielsen – at integrationsministeren for et år siden informerede Folketinget om, at der var sket en fejl i den her sag, at man undersøgte sagen, og at man ville rette op på fejlen med det samme?
Maja Panduro (S), 2011-01-14:
Man skal foretage en konkret og individuel vurdering i forhold til barnet og barnets familie.
Karsten Lauritzen (V), 2011-01-14:
Jeg må sige til hr. Morten Østergaard, at jeg håber, at der er nogle fra Røde Kors, der følger med.
For hr. Morten Østergaard har lige givet udtryk for, hvilken holdning han har til Røde Kors’ arbejde: Røde Kors, der har ansvaret for at drive en stor del af asylcentrene i dag, og som har ansvaret for, at der bliver lavet en screening af alle asylbørn og i samarbejde med et udredningsteam har ansvaret for, at børnene får den nødvendige behandling, gør ikke deres arbejde godt nok.
Det er sådan lidt på må og få.
Det synes jeg simpelt hen ikke hr. Morten Østergaard kan være bekendt, det bliver jeg nødt til at sige.
Grunden til, at vi i Venstre afviser det her beslutningsforslag, er, fordi det, Enhedslisten og Det Radikale Venstre efterspørger, i høj grad eksisterer i dag.
Det glæder jeg mig da til at få belyst i højere grad i den kommende udvalgsbehandling.
Så bliver jeg bare nødt til at sige til hr. Morten Østergaard, at hvis man kigger på, hvor lang tid familier sidder i asylcentre i dag, hvor lang tid børnene sidder i asylcentre i dag, mod dengang, hvor Det Radikale Venstre var en del af regeringen, er opholdstiden faldet kraftigt.
Vi har reduceret den gennemsnitlige sagsbehandlingstid ganske kraftigt, så børn og børnefamilier sidder meget kortere tid i asylcentrene i dag, end de gjorde under den tidligere regering, og der er sket betydelige fremskridt i forhold til behandlingen af asylansøgere og asylansøgeres børn.