Helle Sjelle (KF), 2009-03-24:
Her i landet må vi sige, at vi er nået rigtig langt på ligestillingsområdet, men der er stadig væk også mange problemer, mange udfordringer, som vi er nødt til at se nærmere på, hvis mænd og kvinder skal have samme muligheder for at leve det liv, som de gerne vil, og det mener vi at mænd og kvinder her i Danmark skal.
Det kræver en indsats her i Folketinget, men det kræver i endnu højere grad, at ligestillingsministeren og hendes medarbejdere fortsætter og udbygger den gode indsats, som man allerede yder.
Mange af de problemer, vi står over for, kan nemlig ikke kun løses ved hjælp af endnu mere lovgivning.
Udfordringerne skyldes i vid udstrækning også holdninger og traditioner, og dem ændrer man ikke bare med et snuptag, dem ændrer man bl.a. med gode argumenter og oplysning, og det synes jeg også at redegørelsen rummer nogle gode eksempler på.
En første udfordring er den manglende ligestilling på arbejdsmarkedet.
Den uforklarlige lønforskel mellem mænd og kvinder, de få mænd på barselorlov og den lave erhvervsfrekvens for indvandrerkvinder er alle væsentlige problemer, som vi ikke kan sidde overhørig.
Derfor sætter vi også stor pris på f.eks. Barselfonden, der gerne skulle hjælpe kvinderne på arbejdsmarkedet, men også gerne være med til at sikre, at flere mænd tager barselorlov i længere tid.
Men derudover mener vi Konservative ikke umiddelbart, at mere lovgivning eksempelvis om kvindekvoter i aktieselskabers bestyrelser er vejen frem.
Det er alle initiativer, som ligestillingsministeren nævner i sin redegørelse, og som vi bakker fuldt ud op om.
Målet er at overbevise virksomhederne om, at flere kvindelige ledere betaler sig.
Det viser ny forskning, men målet er også at overbevise kvinderne om, at de skal være bedre til at kræve højere løn, når de er til lønforhandling.
Vi tror i højere grad på gode argumenter frem for tvang for at skabe ligestilling på arbejdsmarkedet.
En anden udfordring er Danmarks temmelig kønsopdelte uddannelser.
Som det fremgår af redegørelsen, har 40 pct. af befolkningen uddannet sig inden for fag, hvor enten mænd eller kvinder er i overtal.
Det forhold er der god grund til at ændre på, fordi manglende ligestilling på uddannelsesområdet fører til manglende ligestilling på arbejdsmarkedet.
Det er bedre vejledning til unge om deres uddannelsesvalg og samtaler med universiteterne om deres rekrutteringsstrategier gode metoder til at råde bod på, men det skal være en konsekvent og helhjertet indsats.
Ud over vejledning inden for uddannelsessystemet kommer vi heller ikke uden om, at familien spiller en vigtig rolle for de unges valg.
Familierne bør derfor bakke deres døtre og sønner op, så de ikke føler sig presset til at træffe kønsstereotype valg.
En tredje udfordring er, at kvinder i langt mindre omfang end mænd deltager i det lokalpolitiske liv, og at særligt indvandrerkvinder næsten ikke deltager i foreningslivet.
F.eks. er kun ca. 27 pct. af de nuværende kommunalbestyrelsesmedlemmer kvinder, og det tal har stået stille i rigtig mange år.
Det er ikke godt nok.
Som ligestillingsordfører har jeg bl.a. også nævnt det i mit parti, og jeg har også udsendt den pjece, som ligestillingsministeren er kommet med bare for at give nogle gode råd til de mennesker, som i øjeblikket er ved at opstille mennesker og lave listerne til vores kommunalvalg.
Så må vi jo håbe, at der kommer noget ud af det.
Men nu må vi jo se.
Jeg synes, at der ikke er nogen tvivl om, at vi politikere naturligvis bør gå forrest og se vores egne partier efter i sømmene med hensyn til ligestilling.
En fjerde udfordring er, at mange kvinder her i Danmark endnu ikke oplever ligestilling i deres nære relationer.
Det bør der være, og jeg vil gerne understrege, at det bør der også være uanset kultur og tradition og etnicitet.
Der er ikke nogen tvivl om, at efter vores opfattelse bør kvinder have mulighed for at opleve ligestilling, når de er her i landet.
Derudover må vi også sige, at der er tusindvis af kvinder, der årligt bliver udsat for vold fra deres partner.
På det område er oplysning og gode argumenter bare ikke nok.
Her spiller også politiet en vigtig rolle, og de er heldigvis blevet styrket i deres indsats ifølge den nye lovgivning.
Men indsatsen skal gå på to ben, og det andet ben er bedre hjælp til kvinder, der er på vej ud af et voldeligt forhold.
Et andet stort problem, vi også står over for, og som vi heller ikke kommer uden om, er handel med kvinder.
Det er afskyeligt, og vi bør sætte alle kræfter ind for at stoppe det.
Men det kræver også, at vi samarbejder med verden omkring os, at vi samarbejder med i EU samt samarbejder med de lande, som de handlede kvinder stammer fra.
En femte og sidste udfordring er, at ligestillingen i mange udviklingslande er helt fraværende.
Mens mænd og kvinder herhjemme er blevet mere og mere lige, er det i mange tilfælde ikke det samme i udviklingslandene.
Klimaforandringerne f.eks. vil i fremtiden gøre disse kvinder endnu mere sårbare, end de er i dag.
Også andre og mere akutte problemer trænger sig på.
Over en halv million kvinder dør hvert år på grund af komplikationer i forbindelse med graviditet, mange som følge af illegale aborter, som kvinderne tvinges ud i bl.a. på grund af manglende adgang til prævention.
De kvinder må have bedre adgang til redskaber, der gør dem i stand til frit at vælge.
Det har også stor betydning for udbredelsen af hiv og aids.
Derfor er det essentielt, at vi her i Danmark også vender blikket udad og ikke kun fokuserer på ligestilling i Danmark.
Kvinderne i udviklingslandene fortjener nemlig, at vi gør vores allerypperste for at gøre deres liv blot en lille smule mere tåleligt.
Der er således alt i alt mere end rigeligt at tage fat på.
Vi Konservative ser derfor frem til et godt samarbejde med ligestillingsministeren om det fremtidige ligestillingsarbejde.