runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørgen Poulsen (RV), 2010-05-04:
Jeg vil ligesom de tidligere ordførere også glæde mig over, at vi har kunnet byde velkommen til så mange nye danske statsborgere, denne gang 936 personer og ca. 264 børn, som får indfødsret sammen med deres forældre.
Det er min overbevisning, at de mennesker, som vælger at blive danske statsborgere, gør Danmark en lille smule rigere, så vi har alle sammen grund til at glæde os.
De nye statsborgere kan glæde sig over, at de nu fuldt og helt kan indgå i det danske samfund med alle de rettigheder og de pligter, det indebærer.
De kan nu på lige fod med alle andre danskere deltage i alle samfundets beslutninger og være med til at stemme om, hvem der skal vælges til vores Folketing og for den sags skyld til Europa-Parlamentet.
Men samtidig med at de glæder sig over at være blevet danske statsborgere, ved vi jo også, at der for en hel del af dem også er et skår i glæden, og at det ofte er en tung beslutning, fordi vi her i Danmark forlanger, at de for at kunne blive danske statsborgere så skal give afkald på deres oprindelige statsborgerskab.
Uanset at disse mennesker har valgt Danmark, uanset at de foretrækker Danmark, så gør det ondt, at vi forlanger, at de skal klippe navlestrengen til det land, hvor de er født.
Det gør ondt på samme måde, som det jo gør ondt på danskere, der må opgive deres danske statsborgerskab, når de ønsker at blive statsborgere i et andet land.
Det er ikke, fordi det land, hvor de ønsker at blive statsborgere, forlanger det, men fordi Danmark forlanger det.
Det gør specielt ondt, fordi der ikke findes nogen som helst rationel grund til, at de skal opgive statsborgerskabet.
Det bliver faktisk endnu mere grotesk af, at mange af de nye statsborgere, som vi hilste på her på Christiansborg på statsborgerskabsdagen, kunne fortælle, at de rent faktisk også havde fået lov til at beholde deres oprindelige statsborgerskab, mens andre ikke havde.
Derfor er det, at vi fra Det Radikale Venstres side arbejder meget på, at udlændinge, som søger dansk indfødsret, selv får mulighed for at bestemme, om de vil beholde deres oprindelige statsborgerskab, og at danskere, som søger statsborgerskab i et andet land, også kan beholde deres danske statsborgerskab.
Men så vil jeg gerne tilslutte mig de øvrige ordføreres ros til Folketinget for den fine gennemførelse af statsborgerskabsdagen her på Christiansborg forrige søndag.
Men jeg synes også, at Folketingets Præsidium, formanden og alle ansatte fortjener stor ros for den velkomst og især for den åbenhed, de mødte de nye statsborgere med.
Det at kunne bevæge sig frit rundt her på Christiansborg, snakke med partiformænd og politikere ansigt til ansigt og sætte sig ind i, hvordan vores parlament og partierne fungerer, er stort.
Det er en åbenhed, som siger meget mere om det danske folkestyre og er meget mere værd end nok så mange test og integrationstimer.
Jeg håber virkelig også, at det er en tradition, som er kommet for at blive.
Karen Hækkerup (S), 2010-05-04:
Jeg tror, at jeg måske ikke forstår spørgsmålet korrekt, for som jeg læser vores lov, kan man udvises, hvis man har begået alvorlig kriminalitet.
Det vil en domstol i givet fald tage stilling til, og det er også noget, som Socialdemokraterne bakker op om.
Tom Behnke (KF), 2010-05-04:
Man kan godt høre, at det lige har været 1. maj, for jeg skal da lige love for, det var en brandtale, vi fik her, bl.a. det om, at SSP-samarbejdet aldrig har været værre, end det er i øjeblikket.
Vi skal ikke kaste mudder i hovedet på hinanden.
Fru Karen Hækkerup siger, og det er sådan til opklaring: Hvis regeringen ikke ændrer den kurs, man har lagt, så går det helt galt.
Hvis ikke regeringen ændrer den kurs, man har lagt, så går det helt galt!
Socialdemokratiet har støttet alle tiltag, regeringen har fremlagt, både i forhold til stramning af lovgivningen, politiets fokusområder og flere penge.
Nu har regeringen også fremlagt planer for forebyggelse, en forebyggende indsats: Regeringen fremlægger planer for, hvordan man får bandemedlemmerne ud af banderne.
Hvis det er sådan, at Socialdemokratiet mener, det er en helt forkert kurs, hvorfor har man så stemt for den?
Karen Hækkerup (S), 2010-05-04:
Vi har bestemt været konsekvente i den her kamp mod bander og rockere, fordi vi ikke vil finde os i deres kriminalitet.
Men når nu den konservative ordfører siger, hvorfor vi ikke er kommet med nogle flere ting, så må jeg jo bare sige: Man kan jo gå tilbage i referaterne fra Folketinget og se, hvilke spørgsmål der er blevet stillet; man kan se, hvilke samråd der har været indkaldt til, og man kan se, hvilke betænkningsbidrag der er blevet skrevet til de forskellige love.
Den samlede opposition har igen og igen krævet en anderledes helhedsorienteret indsats mod den organiserede kriminalitet.
Jeg lagde godt mærke til, at justitsministeren sagde: Jamen vores indsats går på to ben.
Men hvis man skulle give et billede på det, måtte man bare sige, at det ene ben ligner de ben, som en elefant går rundt på, og det andet et lille flueben.
Peter Skaarup (DF), 2010-05-04:
Jamen det er da godt, at man har de gode intentioner i et forslag til vedtagelse fra en forespørgselsdebat.
Men når jeg taler om manglende sammenhæng, taler jeg om, at vi har haft nogle sager, hvor det har vist sig, at vi har groft kriminelle, udenlandske statsborgere i Danmark, der er med i de her bander.
Og jeg kan konstatere, at Socialdemokraterne ikke er blandt de partier, der vil støtte en hårdere lovgivning på det her område, en lovgivning, der bl.a. kunne sikre, at de pågældende bliver udvist af landet.
Der er der er brug for, at vi sikrer, at hvis man ikke vil følge vores lovgivning i Danmark og laver grov kriminalitet, så udvises man til sit hjemland, også selv om man måske ikke har så meget familie i det pågældende land.
Tom Behnke (KF), 2010-05-04:
Jo, men hvis det, at man strammer straffene, sørger for, at bandemedlemmer og rockere, der laver kriminalitet, bliver sendt i fængsel i lang tid, er en forkert kurs, hvad er det så, Socialdemokratiet vil – for det er jo den kurs, regeringen har taget? Hvad er det så Socialdemokratiet vil?
Hvis det, at man laver en kæmpe, historisk stor pakke om den forebyggende indsats over for børn og unge, der er på vej ud i kriminalitet, og der er afsat mere end 700 mio. kr. til denne indsats, er den forkerte vej at gå, for det kan jeg forstå det er, altså hvis ikke regeringen lægger kursen over for de kriminelle om, så man går fra den forebyggende indsats til, at man straffer hårdt og konsekvent, er det den forkerte kurs, og den skal vi lægge om, for ellers går det rivende galt, hvad er det så for en kurs vi skal tage?
Jeg har ikke hørt svaret.
Karen Hækkerup (S), 2010-05-04:
Jeg tror, at den konservative ordfører lidt tager mig til indtægt for nogle holdninger, jeg ikke har.
Jeg siger ikke, at vi ikke skal straffe, og jeg siger heller ikke, at vi ikke skal straffe hårdt, når det drejer sig om bande- og rockerkriminalitet, for det mener jeg vi skal.
Jeg mener, vi skal det uvæsen til livs.
Jeg mener heller ikke, at vi skal satse mindre på den forebyggende indsats.
Tværtimod må jeg sige, at hvis man skal se på, hvem det er, der har stillet forslag om at forbedre forebyggelsesindsatsen, så er det ikke regeringen, det er ikke Dansk Folkeparti, det er den samlede opposition.
Lige nu behandler vi sideløbende med det her forslag et forslag om at sænke den kriminelle lavalder til 14 år, til trods for at Ungdomskommissionen, som regeringen nedsatte til at komme med anbefalinger om, hvad der skulle til, hvis omfanget af den samlede ungdomskriminalitet skulle sænkes, frarådede at sænke den kriminelle lavalder.
Alligevel gør regeringen det, ikke fordi der er belæg for, at det vil virke, men fordi man skal please Dansk Folkeparti, og fordi man siger, det er et politisk ønske.
Man har altså valgt at satse alt, hvad der handler om forebyggelse, på, hvad man får lov til af Dansk Folkeparti.
Og når situationen er den, at penge gør en forskel, så må jeg minde om, at man i mange af landets kommuner lige nu er ved at genåbne budgetterne.
Børn, der er anbragt uden for hjemmet, bliver taget hjem og anbragt i billigere tilbud, og hvis ikke man tror, at det vil skabe mere kriminalitet på lang sigt, når de børn, der er så udsatte, bliver så dårligt behandlet, så tror jeg, at man har taget rigtig meget fejl.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2010-05-04:
Man kan godt høre, at fru Karen Hækkerup er i god form efter 1. maj.
Det var ellers noget af en kanonade imod regeringen, der kom her.
Desværre blev der skudt med løst krudt, og jeg synes, at der var alt for meget gold kritik, og der var også alt for meget forsøg på at male sådan et falsk skræmmebillede af regeringens politik på området, male et sådant laden stå til-billede, hvor regeringen intet gør, men vi andre vil gøre noget ved det her.
Det synes jeg ikke er helt troværdigt, og derfor vil jeg spørge fru Karen Hækkerup, om hun ikke anerkender den række af initiativer, som er iværksat for de mange penge, der er sat af til den her indsats imod bandekriminalitet, som ministeren har redegjort for i sin svartale her, og som i øvrigt er støttet af Socialdemokraterne.
Karen Hækkerup (S), 2010-05-04:
Jo, den indsats anerkender jeg naturligvis.
Vi har selv stemt for den, selv bakket op om den, støttet, at der skulle gives penge til politi, støttet, at der skulle gives penge til domstole, sagt, lad os nu få ansat nogle HK'ere ved domstolene, så dommerne kan bruge deres tid på at dømme.
Vi har lagt en hel masse forslag på bordet, som regeringen har taget til sig, og det er jeg glad for, men vi kan se, at der er en stigning i kriminaliteten på 25 pct.
Vi kan se, at der en stigning i antallet af bandemedlemmer, der begår kriminalitet.
Vi kan se, at der en stigning i antallet af bande- og rockermedlemmer i det hele taget.
Den regering, der har stået for at ville være tough on crime og ville bekæmpe kriminalitet, har jo fejlet, for kriminaliteten i steget.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2010-05-04:
Jeg må jo så gøre opmærksom på, at Socialdemokraterne har stemt for de tiltag, som åbenbart er en stor fejltagelse.
Karen Hækkerup (S), 2010-05-04:
Jeg kan kun sige, at de ting, vi har spillet ud med på Kriminalforsorgens område, har vi finansieret i vores finanslovoplæg.
Så der er ikke noget der, der ikke er finansieret der.
Lad mig minde om, at vi i år skærer 60 mio. kr. på Kriminalforsorgen, samtidig med at vi har sørget for, at de, der sidder inde for småkriminalitet, ikke længere afsoner i fængslerne, men at de altså afsoner derhjemme med en fodlænke.
Det vil sige, at den rest, vi har tilbage i vores fængsler, er folk, som har fået hårde straffe, fået længere straffe, har begået værre kriminalitet.
Og hvad byder man så fængselsfunktionærerne?
Jo, at de skal ud at fyre medarbejdere.
Vi har åbne fængsler, der bliver overrendt, der bliver lavet indbrud i, folk flygter ikke ud af dem, folk kommer ind i dem, sikkerheden er ikke i orden.
Vi har en belægning på over 100 pct. i mere end 22 af vores fængsler.
Vi har en situation, hvor vores fængselspersonale går på førtidspension, når de er i starten af 40'erne.
Vi har alenearbejde, hvor vi sender betjente alene ud til at holde styr på en hel afdeling, og vi har rockermedlemmer, der bliver placeret på almindelige afdelinger, hvor de kan hverve og styre og chikanere andre indsatte.
Den politik er ikke nogen succes, må jeg bare sige til Venstres ordfører.
Man har skåret ned på Kriminalforsorgen, hvor der havde været behov for det modsatte.
Bertel Haarder (V), 2010-05-05:
Angående de ekstra penge vil jeg sige, at jeg synes, vi skal være glade for, at der nu lægges ekstra penge oveni til psykiatrien.
Jeg har ikke som mål, at alle områder skal vokse præcis lige meget.
Der er jo meget gode begrundelser for de forskellige vækstområder og forskellene i vækstprocenter.
Vi ved, at vi har fået afkortet ventelisterne voldsomt, så den gennemsnitlige ventetid nu er 60 dage i stedet for 90 dage.
Vi har fået den udvidede behandlingsgaranti efter 1 måned, og det er jo bl.a. det, der har gjort, at vi har fået de meget store stigninger i sundhedssektorens bevillinger.
Så jeg synes ikke, man skal anvende et lighedsprincip og sige, at når vi nu har brugt så mange penge på at afkorte ventelisterne, skal vi bruge nøjagtig lige så mange penge ekstra på psykiatriområdet, for så får vi nok at bestille på alle sundhedsområderne.
Men jeg synes, det er glædeligt, at vi har fået en stigning, som også fru Karen Klint har ønsket.
En egentlig handlingsplan vil jeg heller ikke tage stilling til her og nu.
Jeg synes, vi har haft en god dialog om det.
Der er ingen tvivl om, hvad vej vi skal, og det synes jeg er lige så godt som en handlingsplan.
Line Barfod (EL), 2010-05-05:
Mener ministeren, at det er vigtigst, at en kommune holder loven eller holder den økonomiske ramme udstukket af regeringen?
Karen J. Klint (S), 2010-05-05:
Er ministeren enig med Sundhedsstyrelsen, når den i opgørelse over anvendelse af tvang i psykiatrien for 2008 noterer, at Sundhedsstyrelsen har påpeget, at der generelt set bør foregå en kontinuerlig og målrettet indsats for at nedbringe anvendelsen af tvangsforanstaltninger, og er ministeren enig i, at løsningen ikke er at erstatte anvendelsen af fysisk magtanvendelse med tvangsmedicinering?
Bertel Haarder (V), 2010-05-05:
Hvis man har valget mellem at holde loven eller at holde de økonomiske rammer, så tror jeg, at jeg vil give det råd, at man skal holde loven.
Nu kan det jo godt være, at jeg ikke kan nøjes med det svar, for der kommer jo nok et tillægsspørgsmål, men når nu det stilles så enkelt, så vil jeg også give et enkelt svar.
Vi skal lige huske, at når der er behandlinger, der skal foretages – og her kan man drage en direkte parallel til undervisningsområdet – så skal de foretages, men kommunerne har altså også spillerum med hensyn til niveauet, graden, omkostningerne ved den behandling, der gives.
Men man kan ikke afvise at behandle.
Line Barfod (EL), 2010-05-05:
Det glæder mig jo meget, at ministeren siger, at det er loven, der er det afgørende for kommunerne.
Hvis nu en kommune faktisk står i den situation, at de, hvis de skal leve op til lovgivningen i forhold til, hvor mange minimumstimer der skal gives i folkeskolen, hvad der skal gives af hjemmehjælp til ældre, der har behov for hjælp, hvad der skal være af tilbud til børn med hensyn til vuggestuer og børnehaver osv., og så også skal sikre, at f.eks. handicappede får den hjælp, de har behov for, og at de børn, der har behov for at blive anbragt, f.eks. får den hjælp, og de ikke kan leve op til loven på alle områder, hvis de samtidig skal holde de økonomiske rammer fra regeringen, hvad mener ministeren så de skal gøre i kommunen?
Nu kunne jeg forstå, at ministeren mener, at man så skal sætte omkostningerne lidt ned, hvis man kan, men der er jo et eller andet minimum, man kan sætte dem ned til, hvis man faktisk skal give det, der er fagligt behov for.
Spørgsmålet lyder: Mener ministeren, at det er vigtigst, at en kommune holder loven eller holder den økonomiske ramme udstukket af regeringen?
Karen J. Klint (S), 2010-05-05:
Her vil jeg godt have lov til at bruge mit sidste spørgsmål også, for jeg vil tillade mig at gå lidt i rette med ministeren.
De 820 mio. kr. er jo ikke med til alene at udligne det efterslæb, der er på sundhedsområdet, for en del af de 820 mio. kr. skal gå til socialpsykiatrien.
Så det er lidt flot sådan lige at sammenligne de 5 pct. med de 25 pct. og så sige, at vi lægger 820 mio. kr. til.
Der er vel, så vidt jeg husker, omkring 300 mio. kr., der går til socialsektoren.
Så vi har et efterslæb fra de 5 pct. til de 25 pct. eller deromkring, og tidligere har Danske Regioner beregnet det efterslæb til 1,4 mia. kr.
Så det, vi laver nu, er jo en lappeløsning fremover og ikke en kompensation for det efterslæb, der er kommet.
Bertel Haarder (V), 2010-05-05:
Tvangsmedicinering skal ikke bruges som en løsning, hvormed man generelt erstatter brugen af andre tvangsmidler.
Det er i hver enkelt situation og i forhold til hver enkelt patient, at der skal foretages en sundhedsfaglig vurdering af, hvilket tvangsmiddel der er det bedst egnede og det mindst indgribende, når det viser sig, at tvang desværre må anvendes.
Med hensyn til indsatsen for at nedbringe anvendelsen af tvang kan jeg gentage, hvad jeg sagde i samrådet den 28. april, nemlig at regionerne allerede har en del redskaber, som de kan bruge i den forbindelse.
Jeg redegjorde for alle de tiltag, som er iværksat med henblik på at nedbringe anvendelsen af tvang i psykiatrien, f.eks. i udbredelsen og implementeringen af erfaringerne fra det såkaldte »Gennembrugsprojekt« og med midler til bedre fysiske rammer.
Jeg vil bare gerne understrege, at i visse tilfælde er det altså nødvendigt, og det tror jeg også at spørgeren er enig med mig i.
Det spørgsmål synes jeg egner sig til skriftlig besvarelse.
Jeg tør ikke byde på det på slap line.
Men jeg er glad for, at spørgeren sætter fokus på de meget store beløb, vi faktisk lægger oveni, når det gælder psykiatrien.
Det har også været nødvendigt, for stigningen på psykiatriområdet har været 5 pct. i faste kroner og øre, mens den i sundhedssektoren som helhed har været 25 pct. i de sidste 9 år, og derfor er det jo, at vi i fællesskab har lagt alle disse mange penge oveni.
Set over nogle år er det faktisk 3 mia. kr. ekstra, og aktuelt er det så 820 mio. kr., vi lægger oveni over 4 år til gennemførelse af tre overordnede mål i handlingsplanen for psykiatri.
Så der kommer forbedringer nu.
Hvordan så lige præcis disse penge bruges, og hvad svaret er på spørgerens udmærkede spørgsmål, vil jeg godt have lov at formulere skriftligt.
Karen J. Klint (S), 2010-05-05:
Jeg vil medgive, at der heldigvis sker fremskridt, men vi skal så også passe på, når vi selv er med til at sige, at der stadig væk er patienter, der har behov for anden tvang, og det har vi jo lige vedtaget to forsøgslove om i ret stor enighed.
Så det, jeg vil spørge ind til nu, er, at vi jo i de her dage taler meget om de 820 mio. kr., som vi i satspuljepartierne har bevilget ekstra til psykiatrien generelt sammen med den sociale del.
Det kan være lidt svært for andre mennesker lige at finde ud af, hvordan de 820 mio. kr. er fordelt, men har vi været dygtige nok til at sikre os, at de midler også bliver brugt til nedbringelse af tvangen, eller er vi for projektorienterede i den måde, vi bevilger dem på?
Bertel Haarder (V), 2010-05-05:
Jeg er ikke skråsikker på noget som helst område, der vedrører sundhedssektoren, og det vil jeg også advare andre mod at være.
Jeg forstår udmærket spørgsmålet, sådan som det er stillet, og jeg mener, det vigtigste er, at ikke bare spørgeren, men også jeg som minister og ministeriet og Sundhedsstyrelsen holder situationen under skarpt opsyn.
Jeg vil dog godt lige sige, fordi jeg ikke har fået det nævnt hidtil, at når det gælder andelen af tvangsfikseringer, der varer over 48 timer, har der faktisk været et fald fra 12 pct. i 2004 og 2005 til 10 pct. i 2006 og 9 pct. i 2007 og 2008.
Det er dog et positivt træk.
Karen J. Klint (S), 2010-05-05:
Jeg tror ikke, vi kan få det ned på nul på området her, men vi kan komme meget tæt på, for det er man i andre lande, i hvert fald med hensyn til den fysiske tvang.
Der er den danske behandlingsform meget anderledes end i andre lande.
Vi har næppe sandheden om den medicinske håndtering eller andre registreringsformer, og jeg vil godt medgive ministeren, at vi i Danmark højst sandsynligt har en meget stor ærlighed og åbenhed omkring den registrering, vi har, så der bliver ikke puttet med det.
Men vi er jo et af de få lande, der reelt tillader en fysisk fiksering, og det er der faktisk lande som kan klare en psykiatri helt uden at gøre.
Vi ser, at det gav en bedre dialog mellem det behandlende personale og de indlagte patienter, og vi er mange, der undrer os over, hvorfor man ikke gik fra, at det var et projekt, til, at det blev en fast metode.
Men så har vi også set i nogle kalkuler, at det egentlig koster noget at indføre det værktøj.
Så er ministeren fuldstændig skråsikker på, at regionerne har midler nok, har penge nok til, at »Gennembrudsprojektet« bliver god hverdag og ikke kun noget, man havde råd til at køre, mens der var projektpenge til det?
Bertel Haarder (V), 2010-05-05:
Det er et temmelig fordrejet billede af tingenes tilstand, vi her får præsenteret.
Det er en af grundene til, at det er meget svært at få budgetterne til at holde.
Det er jo ikke sådan, at budgetterne er skåret ned.
Der har ikke været andet end udgiftsstigninger hele vejen rundt, også målt i faste kroner og øre.
Og det glædelige er, at der er flere, der får hjælp, og at de får bedre hjælp.
Her vil jeg godt komme med et løfte, for sådan vil det være til evig tid, også under en hvilken som helst anden regering, for det er et vilkår inden for disse felter, at man altid kan gøre det bedre.
Jeg vil ikke love at afstå fra noget som helst, og jeg vil i det hele taget ikke love noget som helst.
Der begynder nu en dialog, og den skal også handle om afbureaukratisering – jeg vil godt takke spørgeren, fordi hun nævnte det ord – for vi er altså klar til at gå langt og også meget længere end hidtil med hensyn til at stille kommunerne friere til at finde de løsninger, som giver den bedste borgerservice for de penge, der er til rådighed.
Det kan jeg i hvert fald sikre.
Så var der noget med privat finansiering, som jeg ikke helt forstod.
Det er i hvert fald ikke sådan, at man ved at samarbejde med private foretagender får større udgifter, tværtimod, så er ideen jo, at man får bedre service for de samme penge eller samme service for færre penge.
Line Barfod (EL), 2010-05-05:
Jeg snakker jo ikke om at gøre det bedre.
Når vi ser, som ministeren selv siger, at udgifterne eksploderer, når der bliver flere og flere handicappede af mange gode grunde, så er det jo en succes, at en række af vores handicapgrupper lever meget, meget længere, at de ikke dør, når de er i tyverne, men i dag lever, til de bliver gamle, det er jo en kæmpe succes for vores samfund, men det giver altså også nogle udgifter i længere tid.
Når der er flere, der overlever for tidlig fødsel eller overlever trafikulykker eller andet, så er det jo glædeligt, men det giver så også nogle udgifter.
Og der er spørgsmålet så, om det, ministeren siger, betyder, at kommunerne faktisk så skal gå ind og tage hjælpen fra folk.
Hvis der før var 50 handicappede, der fik hjælp, og der nu er 100 handicappede, der får hjælp, skal de så alle sammen kun have det halve af den hjælp, de kunne få før, eller skal der skæres på minimumstimetallet i skolerne, eller hvordan skal kommunerne få budgetterne til at hænge sammen?
Karsten Hønge (SF), 2010-05-05:
Som erhvervsordfører for SF har jeg jo bemærket, at skatteministeren interesserer sig svært meget for forholdet mellem SF og erhvervslivet.
Og så vil jeg da starte med at sige tak, for jeg har faktisk mødt mange efter SF's landsmøde, der ikke var helt klar over, at Novozymes' direktør faktisk talte på SF's landsmøde.
Altså, mener ministeren virkelig, at ministeren skal optræde som smagsdommer over, hvem vi skal have som talere på vores landsmøde?
Og hvis ministeren virkelig mener det, vil ministeren så ikke udarbejde en erhvervskanon, sådan at både erhvervsledere og partier fremover kan navigere imellem, hvem det er, der må tale på hvilke landsmøder.
Mener ministeren, at erhvervsledere, der i øvrigt er i stand til at lede store, dynamiske virksomheder, skulle have brug for en barnepige til at fortælle dem, hvad de egentlig selv har bedst af?
Karen J. Klint (S), 2010-05-05:
Vi kan godt gå videre til det næste spørgsmål.