runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kim Mortensen (S), 2010-05-25:
Jeg vil sige til Venstres ordfører, at Socialdemokratiet jo faktisk har foreslået, at vi tog en samlet afstemning.
Jeg kan huske, at vi på det tidspunkt, i 2008, var enige med Venstres daværende formand, Anders Fogh Rasmussen, om et forslag om at tage et opgør med forbeholdene, men at det netop blev bremset af intern splid mellem de to regeringspartier.
Problemet lå ikke hos det regeringsparti, som hr. Flemming Møller repræsenterer, men kom fra en anden del af regeringskonstellationen. Så der har jo hele vejen igennem været taktiske overvejelser bag ved det her fra regeringens side, fordi regeringen ikke har haft den politiske kapital, det politiske lederskab, der skal til for at føre Danmark igennem sådan en folkeafstemning og have den her dialog med befolkningen.
Og det er den reelle begrundelse for, at vi ikke allerede har haft en folkeafstemning, mens tid var.
Der har ikke været tale om det, man i et stort dansk selskab vil kalde at udvise rettidig omhu.
Flemming Møller (V), 2010-05-25:
Det glæder mig da, at Socialdemokratiet vedkender sig, at de har sagt, at vi skal have alle tre forbehold til afstemning på en gang.
Det glæder mig også, at man står ved det, og jeg håber da, at vi her kan lave en aftale om, at det er sådan, vi håndterer den her sag: at vi tager alle tre forbehold i én afstemning.
Jeg kan kun give ordføreren ret i, at der er noget partitaktisk i det her, men det er ikke fra regeringspartiernes side, det må være fra forespørgernes side, for jeg kan egentlig ikke rigtig se, hvad vi ellers skulle med den her debat, hvis ikke det netop var partitaktisk.
Hvis man på en eller anden måde kunne komme af med forbeholdene et efter et, ville det være en utrolig stor hjælp for oppositionen, fordi vi i den kommende valgkamp naturligvis vil spørge til, hvad regeringsalternativet S og SF vil gøre med euroen – og det er der jo som bekendt ikke enighed om.
Var det ikke mere konstruktivt at tage en debat med SF om, hvad man skal stille op med euroen, sådan at vi kunne få en afstemning om alle forbeholdene på en gang?
Kim Mortensen (S), 2010-05-25:
Jeg vil godt starte med at sige tak for debatten til dem, der har deltaget i den.
Vi har syntes, det var vigtigt, at den her debat rent faktisk også foregår her i Folketingssalen og ikke kun i medierne.
Når ministre i deres færd rundt i verden finder ud af, hvor store negative konsekvenser forsvarsforbeholdet har for Danmark, synes vi, det er vigtigt med en debat.
Vi havde gerne set, at der også var kommet den konsekvens ud af det, at regeringen havde vist det nødvendige lederskab og havde taget initiativ til at sætte det arbejde i gang, der skal føre frem til en folkeafstemning.
Det er jo ikke rigtigt, som det har været sagt fra talerstolen her, at der ikke er opbakning til at afskaffe forsvarsforbeholdet.
Stort set alle meningsmålinger viser, at netop med hensyn til forsvarsforbeholdet er der et stort engagement i den danske befolkning for at gøre op med forsvarsforbeholdet.
Alligevel oplever vi, at det her bliver et spil om ord, og det er nu bekræftet.
Af Venstres ordfører blev det fra talerstolen kaldt et partipolitisk spil, altså et partipolitisk spil om noget, der har så stor en betydning for Danmark og så stor en betydning for Danmarks mulighed for at føre en aktiv udenrigspolitik.
Socialdemokratiet har sagt, at vi synes, Danmark skal have afskaffet såvel forsvarsforbeholdet som de andre forbehold.
Vi synes, det skal afskaffes, for at Danmark kan deltage fuldt og helt i EU's fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik.
Vi synes ikke om de konsekvenser, forbeholdet har haft.
Jeg har i min tale tidligere bl.a. været inde på EU-ledede missioner i Bosnien-Hercegovina.
Det, der egentlig var grundlaget for, at vi fik forbeholdet i sin tid, nemlig frygten for, at der kom en fælles EU-hær, har vist sig at være ubegrundet, og de negative følger, der er af forsvarsforbeholdet, har faktisk udviklet sig til at blive temmelig store og problematiske for Danmark.
Vi har oplevet, at udenrigsministeren – ud over en meget, man kunne være flink og kalde det præcis, men i hvert fald kort tale – ikke har ønsket at indgå i debatten i Folketingssalen.
Vi har oplevet en konservativ ordfører være endda meget klar i sin tale og sige, at det her ikke handler om at få en afstemning om forsvarsforbeholdet, men om et taktisk spil omkring en euroafstemning.
Det synes jeg er ærgerligt.
Men nu har vi haft debatten.
Jeg tror ikke, den er overstået lige med det samme.
Jeg tror, at med alle dem, der beskæftiger sig med udenrigspolitik og den betydning, det trods alt stadig væk har for Danmark at være en del og en integreret del af Europa, så vil den her debat ikke være overstået, men vil fortsætte.
Det håber jeg sker, når det, som Venstres ordfører kalder det partitaktiske spil, er overstået.
Det forstår jeg så først bliver efter et folketingsvalg, og så er der formentlig også en anden regering, der vil være i stand til at udvise mere handlekraft.
Niels Helveg Petersen (RV), 2010-05-25:
Jamen jeg tror, at fru Pia Adelsteen skal lægge mærke til, at jeg ikke bebrejder Dansk Folkeparti noget i den her sag.
Jeg bebrejder Venstre og Konservative, at de tillader, at samarbejdet med Dansk Folkeparti tager europapolitikken som gidsel.
Det er det, der er min bebrejdelse, det er ikke en bebrejdelse mod Dansk Folkeparti, hvis standpunkt jo her er klart – jeg mener, det er skadeligt, men det er klart.
Så er der andre EU-lande, der kan tage over.
Ja, det er der da heldigvis, og der er også lande uden for EU, der så tager over.
Et land som Norge er jo tættere knyttet til det forsvarspolitiske samarbejde i Europa, end vi er, som følge af, at de som NATO-land, men ikke som EU-land, jo påtager sig opgaver, som vi ikke kan påtage os.
Så også i forhold til andre ikke-EU-lande er vores handlefrihed blevet beskåret.
Pia Adelsteen (DF), 2010-05-25:
Der var en anden ting, jeg hæftede mig ved.
Det er rigtigt, at vi på grund af forsvarsforbeholdet er nødsaget til nogle gange at forlade nogle operationer, men så er der altså nogle andre EU-lande, som overtager, og man må vel formode, at de også er gode.
Jeg synes også, at vi som danskere skal bidrage, men jeg synes altid, det skal være det danske Folketing, der helt suverænt beslutter, hvor vi skal være og hvornår, og så har vi et medlemskab af NATO, som jeg finder aldeles vigtig.
Men der må da være andre lande, som så klarer den her opgave.
Vi kan jo trods alt som det lille land, vi er, ikke være i hele verden.
Det er den ene ting.
Så vil jeg også godt slå en tyk streg under, at det her med forbeholdene altså ikke er et gidselspil mellem regeringen og Dansk Folkeparti.
Vi har vores holdning, regeringen har deres.
Men jeg er slet ikke i tvivl om, at regeringen sætter sig ned og siger: Hvis vi skal være sikker på på et tidspunkt at få et ja, skal der ikke gå for meget indenrigspolitik i det her.
Pia Adelsteen (DF), 2010-05-25:
Ordføreren sagde, at forsvarsforbeholdet havde været skadeligt for Danmark i rigtig mange år, og at tiden var løbet fra det.
Jeg kunne bare godt tænke mig at spørge, hvor mange år det har været skadeligt for Danmark.
Der er jo ikke sket noget nyt i forhold til Lissabontraktaten, så hvor mange år har det været skadeligt for Danmark – fra det startede eller hvad, de sidste 5 år, de sidste 10 år, hvor mange år?
Kirsten Brosbøl (S), 2010-05-26:
Jeg synes, det er meget kreativt, at Undervisningsministeriet kan få drejet det her til, at det faktisk er for de uddannelsessøgendes skyld, at man skærer på uddannelse.
Det synes jeg sådan set var en meget fin kringle, man lige fik lavet på den argumentation, for hvis det er det, der ligger bag, så tror jeg nok, at der er mange, der sådan vil kigge lidt og spørge: O.k., hvordan hænger det sammen, altså at man siger, at man vil styrke uddannelserne, så derfor skærer man ned på uddannelserne?
Det giver for mig ingen som helst mening.
Når ministeren så siger, at vi ligesom en række andre lande er i en situation, hvor vi altså skal ind at sikre vores økonomi fremover, er det jo rigtigt.
Der er mange lande, der er ramt af krisen – der er så nogle lande, der er værre ramt end andre – og Danmark har måske truffet nogle forkerte beslutninger på forkerte tidspunkter, og derfor står vi i en værre situation end andre.
Men jeg vil godt bede ministeren om at svare på, om der er andre lande, der skærer så voldsomt ned på uddannelse og forskning, som Danmark gør nu.
Hvis vi kigger på de lande, vi normalt sammenligner os med, er der så nogle af de lande, der går så voldsomt til den med besparelser på uddannelses- og forskningsområdet for at komme styrket ud af krisen?
Tina Nedergaard (V), 2010-05-26:
Vi har gjort det her for bl.a. at undgå at skulle gribe til værktøjer, som man har gjort i andre lande.
Jeg ved ikke, om spørgeren er bekendt med, at der er nogle lande, hvor man faktisk skærer betydeligt i alle offentligt ansattes indtægter.
Det er jo en mulighed, som Socialdemokraterne kunne overveje, hvis de synes, at det er en bedre vej at gå.
Vi gør det her i forhold til undervisningssektoren, fordi undervisningssektoren som helhed fylder meget i dansk økonomi.
Nu er der i dag meget kritik af, at vi tager fra højskolerne, men der er jo taget fra de korte kurser.
Altså, der har jo været nogle historier fremme i pressen om golf og klaphatte og andet.
Men da vi skal finde penge i hele den offentlige sektor, har vi sagt, at vi skærer i forhold til de korte kurser, men vi giver faktisk de lange kurser et løft for at sikre, at den kerneopgave, der ligger hos højskolerne, kan løftes af højskolerne.
Så det, vi generelt har gjort, er, at vi har lagt besparelserne der, hvor vi skærmer de unge mest af, men jeg kan godt forstå, at Socialdemokraterne overhovedet ikke vil diskutere den overordnede årsag til hele den her øvelse.
Det er altså sådan, at hvis vi ikke griber ind nu – hvis vi skal ud på det globale lånemarked at optage nye lån og vores rente stiger – så koster det altså hurtigt langt flere milliarder kroner end det, vi opererer med på uddannelsesområdet.
Det skulle jeg bare hilse og sige.
Kirsten Brosbøl (S), 2010-05-26:
Vi diskuterer meget gerne, hvilken vej vi skal komme ud af krisen.
Det tror jeg godt at undervisningsministeren er bekendt med; vi har fremlagt vores eget bud på det.
Tror ministeren virkelig, at de her massive besparelser på uddannelse og forskning ikke får negative konsekvenser for 95-procents- eller 50-procents-målsætningen, når man f.eks. skærer på produktionsskoler, på professionshøjskoler og på universiteter?
Nu siger ministeren, at man holder de kompetencegivende uddannelser fri, men der er altså besparelser både på professionshøjskoler og på universiteter, som jo uundgåeligt vil gå ud over uddannelserne.
Kan ministeren garantere, at man ikke dermed rammer uddannelserne og giver de uddannelsessøgende ringere vilkår, og at det ikke får negative konsekvenser, når man hæver brugerbetalingen på voksen- og efteruddannelse, som jo netop skal løfte nogle af dem, der ikke fik en uddannelse, da de var yngre, men som gerne vil videre og f.eks. omskoles til noget andet, hvis de kommer ud i ledighed?
Pernille Frahm (SF), 2010-05-26:
De her spørgsmål ligger jo smukt i forlængelse af hinanden, kan jeg høre.
Jeg har også noteret mig den udtalelse fra statsministeren i sin tid om, at uddannelse er guld, og jeg har også – med glæde faktisk – noteret mig, at regeringen går efter, at 95 pct. af en ungdomsårgang skal have en ungdomsuddannelse.
Jeg synes, det er godt at sætte sig sådan nogle mål, men forudsætningen for, at man kan nå dem, og at det giver mening, er, at man skaber de forudsætninger, der skal til.
Vi ved jo alle sammen godt, at der en gruppe af unge, det har været rigtig svært at fastholde i uddannelsessystemet og få videre fra noget ikkekompetencegivende til noget kompetencegivende.
Den gruppe er bl.a. dem, som f.eks. falder fra på en ungdomsuddannelse.
De har tidligere haft ret til at komme på produktionsskole, og nu kan jeg se i regeringens plan, at det skal de ikke have mere, ikke automatisk i hvert fald, og at det er den ændring, som skal føre til en besparelse på produktionsskolerne på 99 mio. kr. i 2011, 104 mio. kr. i 2012 og 92 mio. kr. i 2013.
Det kan jo ikke forklares på andre måder, end at man forestiller sig, at når man ændrer de kriterier, er der et mindre optag.
Der er altså færre unge, der skal ind på produktionsskolerne.
Så er det, jeg gerne vil have at vide af undervisningsministeren: Hvor mange taler vi om, hvor mange unge er det, der nu ikke skal kunne komme på produktionsskole?
Kirsten Brosbøl (S), 2010-05-26:
Jeg tror, at det er meget overraskende for mange, i hvert fald for mig, at det altså går voldsomt hårdt ud over uddannelses- og forskningsområdet.
Nu har vi så chancen i dag for at høre lidt mere om, hvad det er for nogle tanker, der ligger bag de her meget voldsomme nedskæringer på uddannelsesområdet, når undervisningsministeren er kommet i salen.
Hvis man bare ser på 2013 i det resumé af aftalen, jeg står med her, så kan man se, at 2,8 mia. kr. af de besparelser på lidt over 4 mia. kr., der er, kommer fra uddannelses- og forskningsområdet; altså over halvdelen af besparelserne kommer fra uddannelses- og forskningsområdet. Når man så kigger ned over listen og ser, hvad det er for nogle områder, der bliver sparet på inden for Undervisningsministeriets område, så er det jo altså over en bred kam: Det er frie grundskoler, det er efterskoler, det er folkehøjskoler, det er produktionsskoler, det er professionshøjskoler, det er Center for Undervisningsmidler, det er videregående uddannelser, det er Statens Voksenuddannelsesstøtte, det er AER-bidraget til VEU-godtgørelse.
Derfor er jeg selvfølgelig spændt på at høre, hvad det er for nogle overvejelser, regeringen har gjort sig, og hvad det er, der har ændret sig, siden statsministeren i sin nytårstale sagde, at viden er det pureste guld – underforstået, at det jo er det, vi skal leve af i fremtiden i Danmark, nemlig at få uddannet og forsket, så vi kan blive klogere.
For det er det, der styrker vores konkurrenceevne.
Sådan forstod jeg i hvert fald statsministerens udtalelse.
Men det kan jo være, at undervisningsministeren har en anden udlægning af det, for man må i hvert fald tolke den her aftale, som om regeringen nu vil nedprioritere uddannelses- og forskningsområdet voldsomt.
Så hvad er det, der har ændret sig i regeringens opfattelse?
Er viden ikke længere det pureste guld for Danmark?
Er det ikke ufattelig kortsigtet at spare på netop uddannelse og forskning, som skulle få Danmark styrket ud af krisen?
Hans Christian Schmidt (V), 2010-05-26:
Jeg er helt klart af den opfattelse, at de synspunkter, der for øjeblikket gives udtryk for af de forskellige parter om det her spørgsmål, er meget varierede.
Man kan også godt sige, at der er en stor afstand imellem dem.
Men det er også rigtigt, at det over for mig er oplyst, at der er nogle, der har lavet en undersøgelse, der viser, i hvor høj grad fatigue spiller ind ved ulykkestilfælde.
Det var da en god idé at gøre, men det er ikke noget, jeg er vidende om at vi har.
Jamen altså, det er jeg jo fuldstændig enig i, og jeg vil gerne, hvis spørgeren vil have det, oversende de eksempler, jeg har, så kan spørgeren simpelt hen bare regne det ud.
Det er jo klart, at når jeg har stået og sagt det her, så oversender jeg dem også gerne, hvis spørgeren er interesseret.
Henrik Brodersen (DF), 2010-05-26:
Derfor er der jo al mulig grund til ikke at lave nogen lignende tiltag på nogen som helst måde, netop fordi privatbilismen for nogle simpelt hen er et spørgsmål om, om hverdagen kan hænge sammen eller ej, og jeg mener ikke, at vi skal gøre noget til at fratage dem den mulighed.
Jens Christian Lund (S), 2010-05-26:
Inden jeg lige starter mit spørgsmål, vil jeg sige, at det selvfølgelig er interessant, at vi her diskuterer S og SF's forslag, og jeg vil sige, at det skal være intelligent, og det tror jeg at alle er enige om, så mange gange synes jeg, at man diskuterer på falske forudsætninger.
Men det var slet ikke det, jeg ville tale om.
Det, jeg ville spørge ministeren om, er, at der jo desværre dør mange i trafikken hvert eneste år.
Da jeg ved, at ministeren er et godt menneske, så vil ministeren gøre alt, hvad der er muligt, for at forhindre folk i at dø.
Er ministeren enig med mig i, at en ikke uvæsentlig – jeg vil endda sige den væsentligste – begrundelse for, at der dør så mange i trafikken, er fatigue, altså træthed?
Derfor er mit spørgsmål til ministeren: Hvad agter ministeriet og ministeren at gøre for at komme fatigue til livs på vejene?
Senere vil jeg selvfølgelig også tage lufttransport op.
Men her indledningsvis: Er ministeren enig i, at det er et kæmpe problem på vores veje, og hvad agter ministeren at gøre ved det?
Som jeg oplever det, er de eneste, vi kontrollerer fatigue hos, lastvognschauffører.
Det er selvfølgelig fint, men det er en meget lille procentdel af dem, der kører på vores veje.
Hvad er ministerens holdning til det her?
Jeg vil give ministeren så meget, at det ikke er en let opgave.
Men jeg vil sige, at det er ministeren, der får lønnen i øjeblikket for at være minister, og derfor er det ministerens ansvar mere, end det er vores.
Jeg er enig i, at det er svært.
Hvis vi nu springer til lufttransport, er ministeren jo vidende om, at jeg har haft alle transportministre i den tid, jeg har været i Folketinget, i samråd om fatigue inden for luftfart.
Ministeren er vidende om, at da vi indførte Subpart Q, fik vi, uden at dette Folketing på nogen måde var inddraget i det, indført en 60 timers arbejdsuge for piloter og kabinepersonale.
Jeg ved godt, at der så er nogle lokale forhandlinger, der har gjort, at der er nogle selskaber, der er nede på 52 timer eller sådan noget.
Men mit spørgsmål til ministeren er: Synes ministeren, at det er rimeligt, at folk, der flyver med hundredvis af mennesker, har en arbejdstid på op til 60 timer og i nogle tilfælde mere end 60 timer pr. uge?
Er ministeren enig med mig i, at vi historisk set har mange eksempler på, at piloter virkelig er ramt af fatigue?
Hans Christian Schmidt (V), 2010-05-26:
Jeg er som minister enig med spørgeren i, at det ikke er rimeligt, hvis man udsætter passagererne for usikkerhed, alene ved at man rammes af det, vi kalder fatigue.
Jeg vil alligevel godt have lov til at bruge lidt mere tid på det.
Jeg indrømmer, at når man har siddet 3 måneder, må man have sådan nogle ting ordnet i en fart, men så enkelt er det bare ikke.
Jeg vil sige til spørgeren, og længere kommer vi ikke, at jeg gerne vil medgive, at det her er nødt til at have en høj prioritet, fordi der er noget, der tyder på, at fatigue spiller ind i endda et ret anseligt antal ulykker.
Det, der er problemet, er ikke kun at finde ud af statistikkerne.
Det, der er problemet, er mere at finde ud af, hvordan vi opstiller regler for det.
Der giver spørgeren selvfølgelig en mulighed ved at sige, at man må arbejde så og så længe.
Men det er sådan set ikke engang nok til, at man kan være sikker på, at fatigue ikke kan indtræffe.
Jeg beder bare om den tid, vi er nødt til at bruge på det.
Men ved udgangen af det her år er jeg ret sikker på at vi kommer frem med noget, som er brugbart.
Jens Christian Lund (S), 2010-05-26:
Det lyder jo positivt, vil jeg sige til ministeren.
Historie er jo altid interessant.
Er ministeren enig i, at vi indførte de her regler, uden at vi havde gennemført en videnskabelig undersøgelse, som den daværende transportminister lovede?
Der er masser af piloter og kabinepersonale, der egentlig er i den situation, at de alene ved træthed og fatigue kommer til at føle sig, som om de er spirituspåvirkede.
Det fremgår af den rapport. Så har jeg også hørt, at der skulle være kommet en ny rapport for ganske nylig, kan ministeren bekræfte det?
Hvis der er kommet en ny rapport om emnet, ved ministeren så noget om hovedkonklusionen?
Hans Christian Schmidt (V), 2010-05-26:
Jeg vil godt starte med at sige til spørgeren: Tak for de rosende ord.
Derfor er det også sådan – og ikke kun på grund af det – at en minister selvfølgelig svarer på de spørgsmål, man bliver stillet, også hvis de omhandler S og SF.
Det her er jo noget, som jeg er fuldstændig enig i er et problem.
Derfor er vi også nu i gang med at undersøge det i ministeriet.
Dels har vi set nogle ulykkesstatistikker her for nylig, dels er vi ved at undersøge, hvad vi i grunden kan gøre ved det.
Jeg vil bare sige, at det jo er en noget kompliceret problemstilling.
En ting er, at træthed selvfølgelig medfører ulykker, det ved vi godt.
Noget andet er, om man kan lave regler, hvordan man kan lave oplysning om det, og hvad det lige er for ting, man skal sætte ind over for.
Men jeg deler fuldstændig spørgerens opfattelse og har også sat i system, at vi må prøve at finde ud af, hvad vi kan gøre, og hvor stort omfanget er af alle ulykker.
Pernille Frahm (SF), 2010-05-26:
Det er en påstand, der skal efterprøves, må man sige, og det er jo ikke en påstand, der holder, som det ser ud nu.
Der er også i dag masser af unge, der ikke rigtig finder et sted, der er egnet til dem.
Kommunerne har masser af problemer, og det her mindsker jo ikke de problemer, kommunerne har.
Det vil jeg gerne lige understrege.
Det forøger de problemer.
Så siger ministeren, at det ikke er noget, man gør af lyst.
Nej, det tror jeg gerne, men forklaringen er jo først og fremmest, at vi har soldet pengene op, ikke?
I de der gode år, vi havde, i de syv fede år har vi i stedet for at investere soldet pengene op.
Det er dem, der skal betale for det her.
Jeg vil gerne spørge ministeren, hvad hun forestiller sig kommunerne kan stille op med den gruppe af unge, der ikke får det tilbud, de har nu.
Og så vil jeg gerne endnu en gang spørge, om ministeren har noget overblik over, hvor mange det handler om.
Karsten Hønge (SF), 2010-05-26:
Jeg hørte også ministeren bekræfte, at det er træls at være undervisningsminister i en nedskæringsregering.
For lige at nuancere det lidt, så man ikke skal tro, at det er sådan en eller anden rød sammensværgelse og en kritik af regeringens lyst til at skære ned på uddannelserne, vil jeg prøve at citere Dansk Erhvervs uddannelseschef, hr. Svend Berg – I ved godt alle sammen, at SF jo har perlevenner i erhvervslivet.
Svend Berg siger: »Vi har svært ved at forstå, at regeringen gør, som den gør.«
Han siger lidt senere, at forslagene vil forringe virksomhedernes lyst til at sende medarbejdere på efteruddannelse.
Om det siger Svend Berg: »Her blev man enige om først at se på hele udgiftsdelen i 2011 – det løber man fra nu også.
Hele den trepartsaftale er ikke noget værd.«
Jeg må sige, at det vist også er lykkedes regeringen at genere erhvervslivet ganske grundigt.
Tina Nedergaard (V), 2010-05-26:
Sådan kan man godt se det, men det, vi gør, er at sikre, at dansk erhvervsliv også har en chance fremadrettet.
Hvis der er noget, der kan få erhvervslivet op på dupperne og virkelig få dem til at brokke sig, er det højere renteniveauer og højere omkostninger for at producere i Danmark.
Det er altså det eneste alternativ, der umiddelbart foreligger, medmindre man gør som S og SF, nemlig ingenting.
Jeg kender godt hr. Svend Berg, og han er et udmærket, fint menneske.
Der er ingen tvivl om, at han er optaget af uddannelse, ligesom jeg selv er det.
Derfor er der jo heller ikke nogen onde intentioner, når han siger, som han gør.
Det er klart, at det her vil påvirke.
Men situationen er bare den, at vi alene gør det af en eneste grund, nemlig at vi skal leve op til EU's konvergenskrav.
Ikke fordi EU siger det, men hvis vi ikke gør det, er der altså nogle lånehajer rundtomkring, der lige får kig på os.
De siger: Hvor er det svageste led lige i øjeblikket, aha, den danske krone ser svag ud, så nu begynder vi at sælge, sælge, sælge.
Hvis SF havde været i regering tidligere, ville SF også være fuldstændig klar over, hvad det koster det danske samfund at beskytte kronen, når først det begynder at gå galt.
Det er rigtig dyrt, også rigtig, rigtig dyrt for privatøkonomien.