Line Barfod (EL), 2011-04-12:
Jeg vil gerne takke for debatten, og jeg kan jo høre på debatten, at det her er noget, vi kommer til at bruge mere tid på – tage det op nogle flere gange og dykke længere ned i de indeks, man arbejder med i internationale organisationer og i andre lande – for at få afmystificeret, hvad det egentlig er, vi foreslår.
Jeg skal huske at sige fra Kristendemokraterne, at de støtter forslaget.
Når vi har fremsat det her forslag, er det jo, som jeg også har sagt lidt om under debatten, fordi vi mener, det er nødvendigt at komme væk fra, at bruttonationalproduktet er det eneste saliggørende, når man diskuterer, hvordan udviklingen er i et land.
Man har i masser af lande og organisationer rundtomkring i verden mere og mere fået øjnene op for, at det simpelt hen ikke går med, at man bliver ved med kun at kigge på den økonomiske vækst, for slet ikke at tale om et indeks som bruttonationalproduktet, som altså også har alle de negative ting med, alle de ting, vi faktisk ikke synes er gode, som f.eks. trafikulykker, forurening osv., der er med til at øge den økonomiske vækst.
Det nytter ikke kun at se på en økonomisk vækst.
Vi er nødt til også at tage nogle andre hensyn, vi er nødt til også at have noget, som er nemt at se på, og jeg er med på, at det er mange forskellige ting, der indgår i det.
Vi har også lagt op til en debat om det.
Vi har sagt, at det her er det, som vi lige kunne se.
Der kan være andre, der har nogle andre ting med.
Det kan være, at nogle af de ting, vi har foreslået man skal have med, ikke kan lade sig give sig, på grund af at der mangler den nødvendige statistik, eller fordi det ikke vil passe ind i det samlede billede.
Det kan vi jo forhandle om.
Men jeg mener, at det er afgørende at få udviklet et begreb, som får lige så stor styrke i den politiske debat, som bruttonationalproduktet har.
Hr. Manu Sareen og andre har været inde på at sige, at vi jo har tal på uddannelsesområdet, så reagerer vi på det, og at vi har tal på trafikdrab, så reagerer vi på det osv., men det er jo ikke der, man for alvor går ind og siger: Nu skal der store reformer til, nu er det virkelig nødvendigt, at politikerne tager fat, for her er der stor krise, her er der noget, der er ved at gå helt galt.
Det er jo kun, når det er væksten, det går galt med.
Det er jo kun, når det er bruttonationalproduktet, der, som man siger, går den forkerte vej.
Og der mangler vi altså at have et ordentligt indeks, som er lige så vigtigt, og som vi tager lige så alvorligt, for at det går dårligere med, at mennesker kan have det godt i det her land.
Vi skal jo ikke ind at definere, hvad der gør det enkelte menneske lykkeligt, og fastsætte det ved lovgivning, for jeg er fuldstændig enig med alle ordførerne i, at det kan man ikke gøre, men vi kan se på, hvad det er, der er med til at gøre, at vi har nogle gode rammer i Danmark for at blive lykkelige.
Og der er en række ting, hvilket også flere af ordførerne har været inde på, som vi har opnået i Danmark, og som er med til at gøre, at vi faktisk i Danmark generelt synes, at vi har det bedre, end man har i mange andre lande.
Det er ting, som handler om, at folk er i arbejde.
Det er ting, som handler om, at vi har et gratis sundhedsvæsen, så hvis man bliver syg, kan man faktisk også få behandling, og det er en stor tryghed.
Det er et spørgsmål om, at vores børn har det godt osv.
Der er rigtig mange ting, som indgår i det, at det er lykkedes at skabe et rigtig godt samfund ved mange menneskers og mange generationers store arbejde.
Men hvis det skal holde og vi skal se på, hvordan det går, er det altså også nødvendigt, at vi har et indeks, der kan sige, at det her er ved at gå over styr – et indeks, som vi tager lige så alvorligt som bruttonationalproduktet.
Vi bliver også nødt til at diskutere, om det er den materielle vækst og bruttonationalproduktet, vi skal mene er de vigtigste ting.
Nu har regeringen jo i dag fremlagt en 2020-plan, og både i den og andre økonomiske planer indgår der, at vores privatforbrug skal stige til over det dobbelte, og det er da væsentligt at diskutere.
Jeg er helt med på, at de fattige har behov for et langt højere privatforbrug, at de, der har de laveste indkomster i samfundet, har brug for et langt højere privatforbrug, men hvad med mig selv og mange andre, der tjener lige så meget som mig eller mere?
Har vi brug for at få dobbelt så meget rødvin, dobbelt så mange biler, dobbelt så mange fjernsyn og computere og komfurer og alt muligt andet som at udskifte vores køkkener og vores badeværelser dobbelt så tit?
Det har jeg altså svært ved at se er det, der skulle gøre, at vi får det bedre.
Derfor tror jeg, det er afgørende, at vi får diskussionen om, hvad det er, vi mener vil gøre, at vi får et bedre samfund end det, vi har i dag.
Og der har det altså en betydning at have et indeks, som man faktisk måler det på, og som det altså er vigtigt at kigge på for at se, om det går den rigtige vej eller den forkerte vej.
Så det er altså også et svar til ministeren om, at vi ikke skal definere lykken for den enkelte.
Det er absolut ikke det, vi vil ind på, det kan man ikke gøre, men man kan skabe nogle rammer.
Venstres ordfører sagde, at for hende var lykken, at man kunne nå at komme hjem og kysse børnene godnat.
Det tror jeg vi er rigtig mange der kan nikke genkendende til.
Men det er vi jo som politikere med til at sætte nogle rammer for.
Vi er med til at skabe nogle rammer for, hvordan arbejdsmarked og familieliv hænger sammen, så man faktisk kan nå at være sammen med sine børn.
Hvis vi mener, det er vigtigt at få kigget på, om det er muligt at have små børn, ved siden af at man er på arbejde, må vi lave nogle tal for det.
Hvordan kan det lade sig gøre at måle og se, om udviklingen går den rigtige vej eller den forkerte vej?
Det er jo derfor, vi har taget et tal med for, hvor mange timer børn tilbringer i daginstitution, for det kan være et problem, hvis børnene skal være i daginstitution i mange, mange timer hver dag i stedet for at have tid sammen med deres forældre, fordi forældrene tilbringer så mange timer både på arbejde og med at pendle til og fra.
Vi kan ikke lave en lov om, at folk skal være lykkelige, men vi kan give nogle muligheder for det, og det mener vi faktisk er vigtigt altså at man får skabt den debat.
Jeg kan selvfølgelig godt forstå SF’s ordfører, der siger, at det her burde vi politisk kunne sætte os ned og blive enige om, det behøver vi ikke en kommission til, men den anden del – det, vi har foreslået, med en kommission – er jo faktisk at komme ud og diskutere med befolkningen i Danmark, så det ikke bare er noget, vi politikere sidder og bestemmer herinde bag Christiansborgs lukkede mure, men noget, vi faktisk går ud og diskuterer med befolkningen, altså så vi spørger dem om, hvad de synes er det vigtige, når vi skal diskutere den fremtidige udvikling, når vi skal se på, hvordan det går i samfundet.
Er det så, hvor meget materiel vækst vi har, hvor mange flere ting vi har i privatforbruget?
Eller er det også, hvordan det går med uddannelsesniveauet, hvordan det går med miljøet, hensynet til klimaet, hvordan det går med ligestillingen, og hvordan det går med at udrydde fattigdom osv.?
Jeg håber, at vi kan få noget mere debat om det her, og vi vil i hvert fald prøve at sikre, at vi også får indhentet nogle flere oplysninger under udvalgsarbejdet, så flere kan komme med ind i den her diskussion, og så er det noget, som vi håber at der efterhånden kan skabes et flertal for.