Karsten Lauritzen (V), 2015-03-19:
Jamen jeg træder gerne til side for ministeren.
R 9, justitsministerens redegørelse om forvaltningens anvendelse af tvangsindgreb og oplysningspligter uden for strafferetsplejen, handler bl.a. om retssikkerhed, og det er jo noget, som vi skal tage meget alvorligt i Folketinget, men måske en gang imellem kommer til ikke at tage alvorligt nok.
Men her i Folketinget vedtager vi en lovgivning, som rent faktisk bliver forvaltet og administreret ude i virkeligheden, og den redegørelse, vi behandler her i dag, indeholder bl.a. nogle helt, helt centrale ting i den forbindelse, og derfor er den også sat til debat her i Folketinget.
Og det er en debat, som vi ikke bør undervurdere.
I 2004 vedtog vi her i Folketingssalen lov om retssikkerhed, og en del af den lov består i, at den siddende justitsminister en gang om året skal fremlægge en skriftlig redegørelse til Folketinget om forvaltningens anvendelse af tvangsindgreb og oplysningspligter uden for strafferetsplejen.
Så hvis man skærer ind til benet, er det, vi behandler her i dag, altså en opgørelse over offentlige myndigheders brug af de undtagelsesbestemmelser, vi bl.a. har til at foretage kontrolbesøg på privat område i virksomheder og andre områder uden for retsplejelovens bestemmelser.
Og det er retsplejeloven, der normalt regulerer der, hvor politiet jo anmelder, altså spørgsmål om retskendelser og andet.
I den her forbindelse er det jo vigtigt at have en særlig selvbestemmelse i grundloven in mente, og den handler om boligens ukrænkelighed, og grundlovens § 72 siger: »Boligen er ukrænkelig.
Husundersøgelse, beslaglæggelse og undersøgelse af breve og andre papirer samt brud på post- , telegraf- og telefonhemmeligheden må, hvor ingen lov hjemler en særegen undtagelse, alene ske efter en retskendelse.«
Når jeg tillader mig at citere grundloven, er det, fordi den redegørelse, vi i dag skal drøfte i Folketinget, indeholder en lang række områder, hvor der altså eksisterer undtagelsesbestemmelser, altså nogle særegne undtagelser, hvor myndighederne så alligevel med Folketingets velsignelse mener at det tjener et godt formål, at man kan krænke boligen uden retskendelse.
Det ses eksempelvis, når arbejdstilsynet kommer uanmeldt på besøg i en virksomhed, eller når SKAT foretager kontrol af, om man har betalt sin skat.
Der er altså rigtig mange eksempler på, at disse særegne undtagelser anvendes, og derfor skylder vi også hinanden at diskutere den praktiske anvendelse og udvikling af de her, hvad skal man sige, grundlovshjemlede undtagelser.
I retssikkerhedsloven fra 2004 er der opstillet nogle regler og retningslinjer for, hvordan og hvornår myndigheder må føre kontrol, og det giver jo ganske god mening.
Det er bl.a. regler om, at tvangsindgreb omfattet af loven skal være varslet skriftligt 14 dage forud, og det har man så skrevet ind i lovgivningen, for at indgrebet så bliver så begrænset som muligt.
Det er altså et hensyn, der vejer tungt.
I den debat er det også relevant at kigge lidt på § 2 i retssikkerhedsloven fra 2004, der bl.a. fastsætter, at de her tvangsindgreb kun må anvendes, hvis mindre indgribende foranstaltninger ikke er tilstrækkelige, og hvis indgrebet står i rimeligt forhold til formålet med indgrebet.
Det er altså vigtigt at holde sig for øje, for det er den regel, der skal sikre, at tvangsindgreb ikke bruges som det første hver gang, hvis man altså kan opnå det samme resultat ved et mindre indgribende tiltag.
Da vi sidste år diskuterede justitsministerens redegørelse, var det sådan lidt en tam affære, både fordi fremmødet her i Folketingssalen var begrænset, og fordi regeringspartiernes retsordførere ukritisk udtrykte stor begejstring for den redegørelse, der rent faktisk indeholdt adskillige mangler, og man fik nærmest indtryk af, at den ikke var blevet nærlæst.
Den radikale retsordfører, hr. Jeppe Mikkelsen, udtalte en dag, at han havde svært ved at forberede sig til en debat om, hvor så mange ministerier var involveret, og jeg håber – selv om jeg muligvis bliver skuffet, undskyld! – at vi kan få en substantiel debat om... Undskyld!
Jeg skal beklage og sige, at grunden til, at jeg kom til at trække lidt på smilebåndet, er, at der igen ikke er mange ordførere til stede her i salen i dag, hvor vi diskuterer denne redegørelse en sen aftentime, hvor den sådan set fortjener lidt opmærksomhed.
For det handler om nogle ret vigtige bestemmelser i vores grundlov.
Det, vi ser i redegørelsen, er endnu en gang en voldsom vækst i antallet af de indgreb, hvor der ikke er tale om retskendelser.
Der er et stadig stigende antal folk, der er bekymret for retssikkerheden, juridiske eksperter, der råber vagt i gevær og påpeger, at vores retssikkerhed i Danmark er under pres.
Berlingske offentliggjorde sidste år en lang række artikler om et stigende antal husundersøgelser, beslaglæggelser, undersøgelser, breve osv., som bl.a. er indeholdt i redegørelsen.
Faktisk er der 100.000 af de her eksempler, hvor man laver kontrol uden retskendelse, og hvor grundlovens § 72 altså siger, at der er de her særegne undtagelser.
Man kunne fristes til at sige, at i rigtig mange tilfælde bliver der lavet mange indgreb, og man kunne også ligesom spørge, om det var det, der er tiltænkt med grundlovens § 72, da man skrev den.
Tænketanken Justitia konkluderer efter deres gennemgang af området i 2014, at retssikkerheden er blevet udvandet, og at nogle grundlæggende frihedsrettigheder, bl.a. respekten for den private ejendomsret, er under pres.
Så der er tale om en udvikling, hvor man desværre langsomt tager skridt i retning af at give myndigheder flere beføjelser, og det er bekymrende.
For det var sådan set ikke tanken, da man lavede de her lovgivningsmæssige hjemler i retssikkerhedsloven.
Derfor mener jeg også, at der er behov for at se på, om der er sket et skred på området, og derfor er det vigtigt, at vi behandler den her redegørelse i dag.
Hvis man kigger nærmere på redegørelsen, vil man falde over to områder, der er særlig interessante.
Det er SKAT og Fødevarestyrelsen.
Der er sket en betydelig stigning i Fødevarestyrelsens kontrolbesøg, altså uden retskendelse, faktisk en ganske væsentlig stigning, og hvis man kigger på, om det så har ført til flere sager, flere politianmeldelser, så er det tilsyneladende ikke tilfældet.
Det er derfor, man må stille sig selv det spørgsmål, om der er proportionalitet i den måde, Fødevarestyrelsen og Fødevareministeriet laver deres kontrol på.
Det bliver man nødt til at forholde sig til.
Da vi sidste år havde redegørelsesdebatten, fremhævede jeg også SKAT og bad justisministeren om at forholde sig til det problem, at Skatteministeriet ikke ville opgøre, hvor mange kontrolbesøg de har foretaget, uden der har været retskendelse.
Det er jo faktisk lige præcis det, vi skal bruge den her redegørelse til.
Her vil jeg så godt kvittere og sige, at hvis man kigger på redegørelsen i år, er SKAT nu kommet så langt, at man nu opgør, om de her indgreb er varslede eller uvarslede, men man nægter fortsat at opgøre, hvad de her indgreb fører til, hvad den skattekontrol fører til, hvor mange politianmeldelser, hvor mange sager det fører til.
Så er man i redegørelsen kommet med et generelt tal, men det kan man ikke bruge til ret meget.
Jeg må sige, at jeg synes, det er beskæmmende, at vi har en lov, der er vedtaget i 2004, som klart pålægger ministerierne at bidrage til den her redegørelse, og at SKAT så gang på gang ikke bidrager på tilfredsstillende vis.
Der er dog en positiv udvikling, en udvikling i den rigtige retning, og den vil jeg gerne kvittere for.
Jeg kan sige på Venstres vegne, at vi har taget redegørelsen til efterretning.
Vi er dog bl.a. bekymret for, hvor mange hjemler Folketinget giver til at foretage krænkelser af f.eks. boligens ukrænkelighed, grundlovens § 72, uden retskendelse, og vi er også bekymret for, at der fortsat er en vækst i antallet af eksempler, hvor myndigheder benytter sig af de her særegne undtagelser, som Folketinget altså har givet, og derfor vil vi følge det her område med interesse.
Venstre mener, det er vigtigt, at vi her i Folketinget får den grundlæggende retssikkerhedsmæssige debat om de her ting, fordi der jo er en grund til, at grundlovens § 72 er skrevet, som den er, og det skal vi sørge for at stå vagt om, og vi skal sørge for, at praksis ikke skrider.
Med de ord skal jeg sige, at det er Venstres folketingsgruppes holdning til spørgsmålet.