Karen Ellemann (V), 2010-04-22:
Først og fremmest tak til alle ordførerne for indlæggene og tak for en god første omgang her i Folketingssalen.
Vi har også haft rigtig mange gode og konstruktive samtaler frem til i dag, og det forventer jeg helt klart også at vi fortsætter med.
Det er vigtigt for mig at understrege, at regeringens ambitioner om at etablere et nationalt testcenter for vindmøller har et samlet erhvervs-, energi- og forskningspolitisk perspektiv.
Etableringen af det nationale testcenter skal således ses i sammenhæng med regeringens langsigtede mål om, at vi i Danmark og andre steder skal være uafhængige af fossile brændsler, men også i sammenhæng med bestræbelserne på at udnytte den stigende globale efterspørgsel efter energiteknologi, så vi skaber de job og tiltrækker den arbejdskraft og skaber den udvikling i Danmark, som er helt afgørende for, at vi kan bevare vores velstand i årene fremover.
Det ligger i direkte forlængelse af regeringens vision om, at Danmark skal være et grønt teknologilaboratorium.
Vi har solide styrkepositioner inden for grøn teknologi, herunder ikke mindst vindmølleteknologien.
Den skal vi ikke bare fastholde.
Den skal vi altså udbygge ved at tiltrække et bredt felt af virksomheder inden for vindmølleindustrien, herunder også understøtte de mange underleverandørers udviklingsmuligheder.
Derfor skal vi have et nationalt testcenter, hvor et bredt udsnit af virksomheder i samarbejde med vores forskningsinstitutioner får de bedste faciliteter til forskning, udvikling og afprøvning af nye prototyper af vindmøller.
Men vi skal jo ikke vælge mellem natur og vækst.
Vi skal vælge, så vi får mest muligt af begge dele.
Faktum er, at vi har brug for et nationalt testcenter for store vindmøller.
Det synes der jo heldigvis også at være forholdsvis stor og bred enighed om.
Vi forpasser en chance for dels at satse hårdere på vedvarende energi, dels at tegne vejen fremad for et dansk samfund, som i fremtiden skal leve af de gode hoveder og de flittige hænder.
Men hvad så med placeringen?
Hvis vi et øjeblik ser bort fra de mennesker, der bliver berørt af placeringen, og ser på omkostningerne for naturen, så synes jeg, at der er noget, man har overset i debatten.
Faktisk er den plantage, som nu er i området, hverken oprindelig eller særlig rig natur.
Plantagen er et resultat af menneskelig indgriben for et halvt hundrede år siden.
Området var jo oprindelig dækket af klithede; en sjælden og værdifuld naturform, som forståeligt nok dengang blev ofret for at gøre egnen mere produktionsegnet.
Vi mister et stort areal med fredskov, og det er en høj pris at betale.
Det siger sig selv, at den skov naturligvis skal erstattes med ny fredskov, bl.a. med bynær skov i lokalområdet.
Men plantagen, der blev plantet for 60-70 år siden, erstattes jo samtidig af et landskab med en varieret natur med krat og buske og åbne områder med klithede og slettelandskaber; et landskab, der er meget rigere og mere i overensstemmelse med det oprindelige.
Så samlet set får vi altså mere natur i Danmark.
Vi vil og skal selvfølgelig tage bedst muligt hensyn til dyr og planter både i etableringsprocessen, og når anlægget står færdigt.
Jeg har fuld forståelse for og har så sandelig også mærket, at det her er et lovforslag, der vækker følelser både her i salen og så sandelig også uden for murene.
Og det ville da også være mærkeligt andet, for det er et forslag, der koster.
Vi kommer jo ikke til at slippe helt for at skulle ekspropriere, men det er lykkedes os at holde antallet af familier, hvis huse må eksproprieres, nede på fem.
Det er selvfølgelig ingen trøst for de fem huse, der rammes, men det er ikke mange i forhold til det anlæg, som vi så placerer.
Placeringen i Østerild har været voldsomt diskuteret.
Selv om det måske lyder lidt sært, må jeg sige, at jeg faktisk synes, at den her diskussion er gavnlig, for vi skal være sikre på at træffe det rigtige valg.
Diskussionerne og de alternative bud, som er kommet, har hjulpet med at få nuanceret og i høj grad også underbygget regeringens valg af Østerild – ikke mindst de mange bud fra Danmarks Naturfredningsforening.
Men de har ikke ændret ved det, som de oprindelige undersøgelser også viste.
Vi har ikke kunnet finde en alternativ placering, som har færre konsekvenser for natur, dyr og mennesker, end placeringen i Østerild har.
Vi har afholdt tre borgermøder og to lodsejermøder.
Vi har haft idéoplægget, VVM-redegørelsen og lovforslaget i høring, og jeg har sammen med folketingsudvalgene besøgt området ved Østerild og den eksisterende prøvestation ved Høvsøre.
Jeg har afholdt en eksperthøring for Folketinget, og vi har løbende besvaret en lang række spørgsmål fra politikere, fra borgere og fra pressen.
Jeg synes, man har en forpligtelse til at mødes ansigt til ansigt og til at lytte, også når folk siger det, som man måske ikke allerhelst vil høre.
Det har været et vigtigt mål for mig at gøre processen så åben som overhovedet muligt.
Inddragelse i processen fremover vil også uden tvivl – og det ved Folketinget – ligge mig meget på sinde, og derfor lægger jeg også vægt på, at borgere, organisationer og foreninger inddrages i, hvordan området skal se ud og udvikle sig, hvis det lykkes at få en beslutning om at opføre et testcenter i Østerild.
Vores opgave her i dag er at finde den løsning, som giver bedst mening på sigt.
Der er en pris at betale i dag, og den pris tager jeg dybt alvorligt, men samtidig er det altså vigtigt, at den ikke kommer til at blokere synsfeltet fuldstændig.
Det er vigtigt, at vi også ser forbi den og længere ind i fremtiden.
Der er ingen tvivl hos mig om, at fordelene ved det her testcenter på sigt langt kommer til at overskygge de ulemper, vi ikke kan undgå ved etableringen.
Jeg ser frem til en fortsat konstruktiv behandling af forslaget.