Nikolaj Villumsen (EL), 2015-04-07:
Desværre er der jo grund til at være bekymret for, om det også kan være tilfældet.
Den anden dag kunne man læse i Politiken, at Røde Kors slog alarm, for de kan ikke komme ind i Kobani med nødhjælp; den tyrkiske regering holder grænsen lukket.
Med andre ord sagde den danske generalsekretær for Røde Kors, at den humanitære bistand til Kobani er blevet politiseret, og det er vi desværre som Folketing nødt til at forholde os til, for desværre er problemerne ikke alene for Røde Kors, problemerne for Røde Kors er desværre ikke enestående.
Da jeg for 3 uger siden besøgte grænsen, talte jeg med den folkevalgte kvindelige præsident for Kobanikantonen, og hun fortalte, at alle andre nødhjælpsorganisationer også har problemer, og at de ofte bliver afvist.
Hun fortalte, at genopbygningsmateriale bliver afvist ved grænsen, at kun enkelte fødevarer kan få lov at passere.
Dette problem bliver vi jo nødt til at forholde os til, det problem er der heldigvis også andre, der har forholdt sig til.
Situationen er den, at Europarådets kongres for regionale og lokale myndigheder den 26. marts vedtog en erklæring, hvor man krævede, at grænsen til Kobani skulle åbnes, og at der skulle etableres en humanitær korridor.
Tidligere har vi set, at FN har krævet, at der blev åbnet ind til byen.
Asya Abdullah var en af de modige kvinder, som ledte forsvaret af Kobani, og hun besøgte og mødtes med repræsentanter af Udenrigspolitisk Nævn og Udenrigsudvalget her i Folketinget.
På det her møde fortalte hun, at omkring 20 mennesker er døde efter at være vendt hjem til deres huse.
I dag kan man læse i Berlingske, at det antal formentlig er oppe på 40 – 40 mennesker, der nu er omkommet.
Det er mennesker, som bliver sprængt i luften af miner – miner, som er placeret af ISIL for at umuliggøre genopbygningen af byen.
Helt konkret fortalte Asya f.eks. om en mor, en mor til tre, der var vendt hjem med sine børn.
Hun var vendt hjem til deres hus i en landsby uden for Kobani, som heldigvis ikke var blevet ødelagt, men da hun løftede dynen til sengen – hendes gamle seng, som stadig stod der – lå der en mine, og alle fire omkom.
Under murbrokkerne anslås det at der ligger omkring 1.000 krigere fra ISIL.
Den stegende sol kan hurtigt få sygdomme til at sprede sig.
Man kan jo ikke løfte tonstunge murbrokker med de bare næver – det kræver maskiner.
De maskiner var engang i Kobani, men de virker ikke længere, for de er ødelagt.
Skal de over grænsen, kræver det den tyrkiske regerings tilladelse.
Hvis flygtningene fra Syrien skal have hjælp i deres nærområder, kræver det politisk handling fra Danmark.
Det kræver politisk mod fra os her i Folketinget at bidrage til, at de ikke sprænges i stumper og stykker, men at sikre, at vores snak om hjælp i nærområderne ikke blot er tomme ord eller sågar undskyldninger for ikke at hjælpe de flygtninge, der kommer her til landet, og det skal være handling, som vi sætter bag vores ord.
Kobani er lige nu for farlig at vende tilbage til, og Kobani vil fortsætte med at være for farlig at vende tilbage til, hvis ikke der lægges pres på den tyrkiske regering.
Hvis ikke minerne fjernes, kan flygtningene ikke genopbygge den by, som de så modigt forsvarede.
Jeg håber, det bliver muligt for Folkekirkens Nødhjælp at få tilladelse til at komme over grænsen af de tyrkiske myndigheder.
Det vil være positivt, og det vil være en klar ændring af den situation, der desværre har været hidtil.
Derfor mener jeg også, det er afgørende, at vi fra Folketingets side i dag vedtager et klart krav til den tyrkiske regering om, at grænsen skal åbnes.
Desværre var situationen den, at mens kurderne forsvarede Kobani, blev de modarbejdet af den tyrkiske regering, der hellere så, at kurderne i byen kom ned med nakken, end at ISIL blev bekæmpet.
Nu modarbejdes genopbygningen.
Jeg mener, at Danmark bør bidrage til genopbygningen af Kobani.
Jeg synes, det er positivt, at regeringen nu vil bruge vores verdenskendte ekspertise fra minerydning, og jeg tror, at den indsats vil gøre en forskel, hvis den får lov at komme igennem.
Det kræver internationalt pres på den tyrkiske regering, det pres bør Danmark lægge, og det pres bør Danmark arbejde for at skabe internationalt, det pres bør Folketinget og regeringen herhjemme følge op på, for det pres er allerede rejst fra Europarådets side, og de skal have støtte, og det pres skal øges.
Jeg mener, vi bør lytte til alarmklokkerne fra Røde Kors, jeg mener, vi bør lytte til alarmklokkerne fra kurderne i Kobani, og jeg mener, vi bør hjælpe flygtningene med at genopbygge deres by.
Derfor fremsætter vi fra Enhedslistens side følgende: Forslag til vedtagelse »Efter mange måneders hårde kampe er det lykkedes at smide ISIL ud af Kobane.
Mange af byens forsvarere er blevet dræbt, infrastrukturen er ødelagt, og 80 pct. af byen ligger i ruiner.
Derfor – og fordi flygtninge skal hjælpes til at komme hjem – pålægger Folketinget regeringen at arbejde for, at den tyrkiske grænse til Kobane øjeblikkeligt åbnes for humanitær hjælp og genopbygningsmaterialer.
Regeringen bør bruge alle internationale fora, herunder FN og Europarådet, til at lægge pres på Tyrkiet for at tillade en sådan humanitær korridor.«