runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Vivi Kier (KF), 2008-12-18:
Det sidste spørgsmål synes jeg slet ikke man kan stille på den måde, og det vil jeg slet ikke svare på, fordi det er en kombination af mange ting.
I forhold til det med kø og børn må jeg sige, at alle de par, som er godkendt som adoptanter i dag, har gennemgået alle de her undersøgelser, som man nu også gerne vil have at homoseksuelle par skulle kunne gennemgå, og at de står på en venteliste.
Så det er nogle, som er godkendt til at kunne varetage den her forældreevne.
Og ja, så må jeg sige, at hvis der pludselig stod millioner af børn og bankede på døren og havde brug for at få et godt hjem, de kunne blive adopteret til, var jeg villig til at gå ind og kigge på de grænser, der findes.
Men så var det ikke kun grænser i forhold til de homoseksuelle, så ville det også være den aldersgrænse, som findes i dag, og den grænse, der gør, at et par, der egentlig gerne vil godkendes som adoptanter, ikke kan blive godkendt, hvis den ene er bare lidt syg; så det tæller ikke helt.
Så der er mange grænser i et bredt spektrum, man må kigge på.
Men igen er mit udgangspunkt, at et barn har brug for og har ret til en far og en mor.
Det er den indfaldsvinkel, vi har til det her beslutningsforslag.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2008-12-18:
De eneste, der har brugt ordet ond i den her sal, er hr. Jesper Langballe, der sagde, at han selv var ond, og så er det ordføreren, der sagde, at ordføreren selv var ond.
Ellers er der ikke blevet sagt ordet ond.
Ordføreren bruger det her argument med, at der er kø, og fordi der er kø, skal det være mand-kvinde-familierne, som skal til først.
Det forstår jeg overhovedet ikke, hvis man tager udgangspunkt i barnets tarv.
Men hvis vi går ind på den tankegang, vil det så sige, at i en situation, hvor der ikke var kø, ville Det Konservative Folkeparti acceptere, at homoseksuelle kunne adoptere?
Det var det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål er det meget simple spørgsmål, som hr. Simon Emil Ammitzbøll stillede tidligere, jeg tror, det var til Venstres ordfører, nemlig: Hvad er vigtigst for Det Konservative Folkeparti?
Er det A: at der er en mand og kvinde i en familie?
Vivi Kier (KF), 2008-12-18:
Jeg må sige, at spørgsmålene, sådan som de kommer løbende ind, til forveksling ligner hinanden rigtig meget.
Igen må jeg sige, at for mig er der ingen tvivl om, at det er vigtigt, at børnene har trygge, kærlige, omsorgsfulde forældre, men at der er ingen af de lande, der har vedtaget den her lovgivning, hvor det overhovedet er lykkedes nogen homoseksuelle par at kunne adoptere et barn.
Derfor siger jeg, at det er sådan et lidt tomt postulat, man står og råber højt, og hvor er det forfærdeligt, og hvor er vi onde.
Ja, så tilhører jeg den onde gruppe, og sådan er det.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2008-12-18:
Det er jo i virkeligheden det, det her beslutningsforslag går ud på.
Så netop med udgangspunkt i barnets tarv og netop med udgangspunkt i, at man ikke har ret til at blive forældre, hverken fordi man er heteroseksuel, eller fordi man er homoseksuel, giver det her forslag vel så vældig, vældig meget mening, fordi vi siger: Vi ser alene på evnen til at være forældre.
Vivi Kier (KF), 2008-12-18:
Nu skal jeg lade det være op til spørgeren at vurdere, om mine svar og min ordførertale er et slag i luften.
Jeg vil gerne sige med hensyn til det med at være plejeforældre, at når man er plejeforældre, så er der jo faktisk en biologisk far og mor et andet sted, som måske ikke kan varetage omsorgen for barnet i hverdagen.
Og igen må jeg fastholde, at vores udgangspunkt altså er en far og en mor; sådan er naturen nu engang så viseligt indrettet, og sådan er det.
Når vi står med det her beslutningsforslag og man henviser til andre lande, så vil jeg igen sige, at voksne ikke har ret til at få børn, men børn har ret til voksne, og det står der også i beslutningsforslaget.
Så det er en værdipolitisk kamp.
Man kan kalde det, hvad man vil, det er ikke et spørgsmål om, at man ikke bryder sig om homoseksuelle eller andre, det her er alene et spørgsmål om den værditilgang, vi fra konservativ side har til det her om stedbarnsadoption.
Mogens Jensen (S), 2008-12-18:
Jeg må forstå den konservative ordfører på den måde, at De Konservative sådan set accepterer, at det her med at have en far og en mor ikke gælder, når det handler om at være forældre til et stedbarn eller i forbindelse med stedbarnsadoption.
Det gælder heller ikke, når det handler om at være plejeforældre.
Det Konservative Folkeparti accepterer de facto sådan set, at her kan homoseksuelle par godt udgøre trygge rammer for et barn.
Er det så ikke et symbolsk slag i luften, når den konservative ordfører her står og siger, at man ikke også kan støtte det samme, hvad angår fremmedadoption?
Vivi Kier (KF), 2008-12-18:
Så får jeg lidt lyst til at læse min ordførertale op en gang til, for jeg synes jo lige nøjagtig, at jeg lagde vægt på det: Jeg har ikke sagt noget om, at homoseksuelle par vil være dårlige forældre; jeg tror, de kan være ganske udmærkede forældre.
Jeg har lagt vægt på, at naturen kræver, at der i hvert fald skal et æg og en sædcelle til - der skal efter vores opfattelse være en far og mor.
Når man her ønsker at give homoseksuelle par mulighed for at blive godkendt som forældre, er det jo kun en mulighed for at blive godkendt og hvad så?
I alle de lande, som har gennemført den lovgivning, er der ikke et eneste barn, der er blevet sendt videre til et homoseksuelt par, og så er det ligesom blot en symbollovgivning.
Jeg anerkender og respekterer fuldt ud homoseksuelle på lige fod med alle mulige andre, men naturen - den helt almindelige natur - har altså nogle begrænsninger.
Anders Samuelsen (LA), 2008-12-18:
Hvad er vigtigst for barnet?
Er det en god og en tryg opvækst, eller er det, at man har en far og mor?
Martin Henriksen (DF), 2008-12-18:
Jeg skal bare høre, om jeg forstod ordføreren korrekt, at det, at man kæmper for nogle grundlæggende værdier, at man kæmper for det, som dybest set er forudsætningen for enhver kultur og for ethvert samfund, nemlig den traditionelle familieform, skulle være udtryk for den store og gabende tomhed.
Anders Samuelsen (LA), 2008-12-18:
Jeg synes, at indlægget bekræftede den ros, som jeg tidligere kom med, nemlig at hr. Jesper Langballe er i stand til at tilføre nogle vitaminer.
Men man kan også tilføre vitaminer, uden at der i bund og grund er indhold, overhovedet.
Det er så også hr. Jesper Langballes indlæg endnu et eksempel på.
Der er intet indhold i det.
Jamen har hr. Jesper Langballe lyttet til de argumenter, der er kommet fra den anden side?
Overhovedet ikke.
Har hr. Jesper Langballe flyttet sig så meget som 1 mm i løbet af dagens debat?
Overhovedet ikke.
Hvorfor?
Fordi hr. Jesper Langballe, uanset hvad der bliver sagt, ikke vil flytte sig 1 sek. eller 1 mm fra det standpunkt, som han indtog for 50 år siden eller 100 år siden, eller hvad det nu var.
Jeg har ikke prøvet at fornægte, at det som regel foregår ved, at en mand og en kvinde mødes, og så får man børn, og vi er seks i min søskendeflok.
Jeg har selv været med til, så vidt jeg i hvert fald ved, at producere to, så sådan foregår det stadig væk rigtig mange steder, og tak for det, og fred være med det, og det er udmærket.
Men her taler vi om egnethed.
Jesper Langballe (DF), 2008-12-18:
Nu har jeg jo så med interesse noteret mig, at hr. Anders Samuelsen mener, at det der med, at et menneske bliver til ved en sædcelle og en ægcelle, der mødes, er noget, der hører hjemme i forrige århundrede.
Tilbage til mit spørgsmål, som jeg ikke fik svar på, synes hr. Anders Samuelsen ikke, det er mærkeligt, at den ene part i en debat på forhånd møder med en viden om, hvad den anden part vil sige?
Når så den anden part siger det modsatte, anfægter det overhovedet ikke en.
Altså, vi har igen og igen hørt de samme argumenter om egnethed som forældre, og vi andre har sagt, at det overhovedet ikke er det, sagen drejer sig om.
Vi mener også, at kærlige forældre er vigtigere end seksualitet, men vi mener så sådan set også, at vi ikke kan lave beslutningsforslag her i Tinget om, at alle forældre skal være kærlige.
Vi kan derimod lave regler for, hvem der kan adoptere.
Anders Samuelsen (LA), 2008-12-18:
Hvis vi nu skal blive i den rosende afdeling, skal jeg da sige, at jeg faktisk synes, at hr. Jesper Langballe ofte tilfører debatterne nogle vitaminer og noget kraft og noget saft, som jeg synes er ganske forfriskende.
Men jeg må så returnere og sige, at noget af det mest indholdstomme, jeg har hørt i Folketingssalen i dag, altså er kommet fra Dansk Folkepartis side, og det er kommet fra De Konservatives side.
Det har været et fuldstændig malplaceret udgangspunkt i noget, som ligger mindst hundrede år tilbage, noget, som vi burde være kommet forbi for længe siden.
Og tomheden illustreres jo af, at man gang på gang søger at kravle tilbage i nærheden af træet, som man er faldet ned af, og understrege den ene gang efter den anden, at homoseksuelle forældre og heteroseksuelle forældre da kan være lige gode osv., men i øvrigt … og så vender man tilbage til hundrede år gamle diskussioner om far og mor, og hvad Gud har bestemt og sædceller, og jeg skal komme efter dig.
På det her område er det faktisk et egnethedskriterium, som gør sig gældende, og så lad os dog blive ved det.
Jesper Langballe (DF), 2008-12-18:
Ja, det var jo så en ordførertale, som der praktisk talt ikke var noget indhold i.
Men hr. Anders Samuelsen har jo også udtrykt sig tidligere i den her debat, og jeg må godt nok sige, at debatten som helhed ikke har overrasket mig.
Venstrefløjen har endnu engang dokumenteret, at den ikke kan tænke.
Har hr. Anders Samuelsen lagt mærke til, at den her debat det meste af tiden er gået med, at de, der går ind for beslutningsforslaget, har sagt, at homoseksuelle er lige så egnede som forældre som heteroseksuelle?
Dertil har vi andre sagt: Ja, selvfølgelig.
Det har vi ikke drømt om at bestride.
Alligevel fortsætter man fuldkommen argumentresistent, som om vi havde svaret det modsatte.
Synes hr. Anders Samuelsen ikke, at det er en mærkelig debatform?
Anders Samuelsen (LA), 2008-12-18:
Vi synes, at det er en underlig diskussion, når vi i 2008 skal tage udgangspunkt i en diskussion om sædceller, naturens orden og argumenter, som mindst hører til i forrige århundrede.
Det må være sådan, at udgangspunktet er det, som ministeren faktisk pegede på, nemlig: Hvad er barnets tarv?
Og man kan ikke definere barnets tarv ud fra, om det er en far og en mor, det er to kvinder, eller det er to mænd.
Lige netop på det her område med adoption, har man jo faktisk den helt fantastiske situation - man kan så diskutere, om det er en positiv eller en negativ situation - at man faktisk går ind og vurderer egnethed.
Det gør vi jo ikke generelt, når det kommer til at tage udgangspunkt i naturens orden.
Enhver kvinde og mand kan jo finde sammen og uden videre sætte børn i verden, uanset om de er egnede eller ej.
Men her er der faktisk en egnethedskriterievurdering ind over, og derfor er det jo helt håbløst at tage udgangspunkt i en diskussion om, hvad naturens orden er, eller hvad den ene eller den anden gud havde tænkt sig oprindeligt, hvis man tror på den slags.
Vivi Kier (KF), 2008-12-18:
Jamen det, jeg siger nu, kan jeg jo gentage rigtig mange gange: Jeg er enig i, at børn helst skal have en tryg og kærlig opvækst.
Så bliver der nu spurgt om, om jeg vil være med til, at barnet ellers vil komme til at stå i en langt værre situation.
Der må jeg sige til hr. Anders Samuelsen, at det er vi bare ikke enige i.
Der er jo ikke nogen børn, der vil komme til at stå i en langt værre situation, selv om det ikke er muligt for homoseksuelle par at adoptere et barn.
Jeg har rigtig mange gange prøvet at sige, at der er så mange forældre, der står på venteliste til at kunne adoptere et barn, og der er ikke det antal børn, som der faktisk er ønsker om.
Så der er ikke nogen børn, der er langt værre stillet, selv om det ikke er muligt for homoseksuelle par at kunne adoptere et barn i Danmark.
Anders Samuelsen (LA), 2008-12-18:
Så kan man jo bare undre sig over, hvorfor man ikke skal kunne give den mulighed til homoseksuelle, nemlig at blive gode og kærlige forældre, som tager vare på et barn, som måske oven i købet som alternativ ville komme til at stå i en langt, langt værre situation.
Logikken halter jo fuldstændigt, for man bliver ved med at tale om naturens orden og sædceller, og jeg skal komme efter dig.
Men bottom line er jo, og ordføreren erkender selv, at det, det drejer sig om, er at forsøge - hvis staten endelig skal blande sig - at stræbe efter, at børn får en god og kærlig opvækst.
Er det ikke rigtigt?
Vivi Kier (KF), 2008-12-18:
Jamen det bliver det samme svar, som jeg lige for nogle minutter siden gav til hr. Simon Emil Ammitzbøll.
Det var på spørgsmålet, om det, at man har en far og en mor, vil betyde, at man så får en rigtig dårlig og utryg opvækst.
Altså, sådan synes jeg ikke man kan adskille tingene i det her spørgsmål.
Jeg vedkender mig, at der alle steder i verden, også i Danmark, er forældre, som ikke formår at give deres børn en god, tryg og kærlig opvækst, og at det er noget, vi skal sætte alt ind på at gøre noget ved.
Men der er jo ikke tale om enten-eller og heller ikke om, at barnet med en far og mor gives en utryg og ukærlig opvækst.
Tingene kan jo ikke adskilles.
En far og mor er jo som udgangspunkt personer, der giver både kærlighed og tryghed i barnets opvækst.
Martin Henriksen (DF), 2008-12-18:
Jeg synes, det er flot, at den socialdemokratiske ordfører anerkender, at det først og fremmest handler om ligestilling ud fra den måde, som Socialdemokraterne opfatter ligestilling på, og så kommer det med barnet i anden række.
det er jo hr. Simon Emil Ammitzbøll, der har stillet forslaget.
Hr. Simon Emil Ammitzbøll siger i dag til Ritzau, at der er to ting, der er vigtige for ham, i forhold til at bøsser og lesbiske også får mulighed for at adoptere børn, og jeg citerer: Det handler for det første - for det første - om ligestilling.
Homoseksuelle kan sagtens være lige så gode forældre som andre, og det er der også flere undersøgelser, der viser.
For det andet - for det andet - handler det også om børnene.
Er hr. Mogens Jensen enig i den prioritering?
Line Barfod (EL), 2008-12-18:
Lovforslaget ændrer ikke en pind på de rå domme, der ligger.
Det fremgår også af det svar, vi har fået fra beskæftigelsesministeren, at han ikke kan garantere, at fagbevægelsen ikke kan få en bod eller en erstatning, selv om den handler efter loven.
Det var også det, der blev sagt ved høringen.
Det, som Michael Christiansen sagde på høringen, var, at det, man havde sikret sig, bare var, at man kunne forsvare forslaget, ikke at man tror på, at man kan vinde det.
Det er der ingen der har sagt et ord om at man tror på.
Der er en stor risiko for, at vi bliver dømt, også med den her lov, når en anden medlemsstat eller Kommissionen en dag vælger at anlægge sag mod os.
I Enhedslisten har vi den holdning, at man skal kæmpe for at ændre tingene.
Hvis SF havde villet kæmpe lige fra dag et, da de her domme kom, kunne vi have sikret i forbindelse med Lissabontraktaten, at vi havde fået skrevet en juridisk bindende erklæring ind.
Da kunne vi have sikret det, og det ville SF ikke være med til.
Vi tror på, at man skal kæmpe, og at man skal kæmpe, når man har muligheden.
Karsten Hønge (SF), 2008-12-18:
Jeg har fuld respekt for, at man ikke i Enhedslisten vil spise alt, hvad der kommer fra fagbevægelsen eller fra arbejdsmarkedet.
Det er et udmærket udgangspunkt.
Her drejer det sig om en konkret vurdering af, om man har konfliktretten eller ej.
Det er en juridisk vurdering af, hvorvidt man kan bruge det lovforslag, der ligger, som grundlag for fremover at kunne konflikte sig til danske overenskomster.
Her siger den samlede ekspertise fra både fagforeninger og arbejdsgivere, at det kan man.
Det er i den situation, man kan undre sig lidt over, at man mener sig i den grad klogere i Enhedslisten og i Dansk Folkeparti.
Så lagde jeg mærke til, at fru Line Barfod nævnte, at man jo da også har en vis konfliktret i de EF-domme, der ligger.
Jeg blev lidt overrasket over, at lige netop fru Line Barfod skulle nævne positive ting fra dommene.
Men det er da rigtigt.
Derfor er det jo, at der er brug for lovforslaget.
Så kan det godt være, at fru Line Barfod tror, at det hjælper noget at sige, at man hele tiden har sagt, at man ikke kan lide det, der foregår i EU.
Men nu er dommene kommet, og nu har man fra Enhedslistens side sagt, at det også er noget biks, og det kan man ikke lide.
Som om det skulle hjælpe noget.
Her er vi igen inde på det, som jeg sagde i et af mine andre indlæg.
Det er, som om man i Enhedslisten tror på, at besværgelser gør, at tingene ændrer sig.
Men den dag, man åbner øjnene, vil man opdage, at EF-Domstolens afgørelser stadig væk ligger der, og dem skal man forholde sig til.
Så hvordan kan man i Enhedslisten nå frem til, at arbejdsmarkedet skal ligge ubeskyttet hen med de rå EF-domstolsafgørelser i stedet for det lovforslag?
Line Barfod (EL), 2008-12-18:
Vi har valgt at sige, at vi ser på, hvad det her har af konsekvenser på længere sigt.
Ikke bare hvad man kan blive pålagt af erstatning på kort sigt, men hvad konsekvenserne kan være på lang sigt.
Vi mener, at det er ødelæggende for det danske samfund, når man giver køb på kravet om lige vilkår, når man går med til at indskrænke konfliktretten.
Vi mener, at det er fuldstændig afgørende, at vi fastholder konfliktretten.
Vi synes, at man fra Folketingets og regeringens side her i stedet skulle have valgt at sige, at man holdt fast i det indlæg, man havde sendt til Domstolen, at man holdt fast i, at man vil forsvare den danske arbejdsmarkedsmodel, og at man holdt fast i det, man har lovet vælgerne, hver eneste gang der har været folkeafstemning i Danmark lige siden 1972, om, at dengang EF og nu EU ikke måtte blande sig i arbejdsmarkedsforhold.
Det mener vi man skulle have sagt fra regeringens og folketingsflertallets side.
Det har man valgt ikke at gøre.
Man har sagt, at man bøjer nakken og går i gang med at se på, hvordan man kan tilpasse lovgivningen ud fra dommene.
Og vi er dybt uenige i, at man har valgt den holdning.
Morten Østergaard (RV), 2008-12-18:
Jo men altså, jeg synes bare på en eller anden måde, at det ender på grænsen til det komiske.
Her taler vi om konfliktretten blandt arbejdsmarkedets parter, altså dem, der skal konfliktes for og imod, om jeg så må sige, og de siger, at forslaget her er en forbedring.
Jeg er sådan set med på, at man ikke bare skal spise det, arbejdsmarkedets parter bliver enige om, råt, men her taler vi om deres ret til at konflikte med hinanden, som de mener bliver forbedret ved det her lovforslag på baggrund af en gældende dom ved domstolen.
Så synes det da lidt mærkeligt, at vi her i parlamentet på Enhedslistens og fru Line Barfods opfordring skulle sætte os ud over det og nægte dem den mulighed i forbindelse med konfliktrettten, som de altså mener bliver forbedret.
Det synes jeg altså næsten er paradoksalt.
Line Barfod (EL), 2008-12-18:
I Enhedslisten støtter vi klart, at man har konfliktretten, at man har mulighed for at forhandle, og at en stor del af reguleringen af arbejdsmarkedet sker ved forhandling mellem arbejdsmarkedets parter.
Men det betyder ikke, at vi har deponeret vores beslutninger hos hverken fagbevægelse eller arbejdsgiverorganisationer.
Vi tager stadig væk konkret stilling fra sag til sag til, hvad vi så mener om det, der kommer, om vi mener, at det er en forbedring eller en forringelse.
Vi kan ikke på forhånd sige, at vi vil støtte alt, hvad der kommer fra fagbevægelsen eller alt, hvad fagbevægelse og arbejdsgivere er blevet enige om.
Det vurderer vi, når det kommer konkret, og her mener vi, at det er en klar svækkelse af det danske samfund.
Nu er jeg voldsom modstander af de domme, der er blevet afsagt, men de siger trods alt ikke, at der slet ikke er nogen konfliktret - bare for at få det på plads.
Jeg er fuldstændig klar over, at dommene eksisterer, og det er jo derfor, vi jo lige fra den første dom om Viking Line har været der og så også med de efterfølgende domme har krævet, at man på europæisk plan fandt en løsning, at man gik ind og sagde, at EF-Domstolen ikke må blande sig i arbejdsmarkedsforhold eller gå ind og indskrænke konfliktretten - det er noget, vi skal afgøre selv.
Vi mener, at der er en større risiko for, at Danmark bliver dømt ved EF-Domstolen, når der bliver anlagt en sag mod os, med den lov, man nu har vedtaget, end hvis man ikke vedtog en sådan lov.
Hvis vi holdt fast i det, som den danske regering skrev i sit indlæg til domstolen, om, at den danske arbejdsmarkedsmodel og konflikretten er selve fundamentet for vores samfund, så tror vi, at vi havde en større chance for at vinde ved en retssag, end vi har ved at bøje os og sige, at vi accepterer indskrænkninger af konfliktretten, og at vi accepterer A- og B-overenskomster.
Karsten Hønge (SF), 2008-12-18:
Hvis jeg må sige det på den måde, så oplever jeg nu igen Enhedslistens holdning som lige så forudsigelig som brune kager til jul, men til gengæld lige så hullet som vaniljekranse.
Hvordan er Enhedslisten nået frem til et regnestykke, der viser, at man er bedre stillet uden det her lovforslag og kun med de rå domme fra EF-Domstolen, end man er med det her lovforslag?
Jeg må spørge fru Line Barfod, hvordan Enhedslisten kan opføre sig, som om dommene ikke eksisterer, og som om EF-Domstolen ikke er der.
Så hvordan kan Enhedslisten forklare, at det er bedre at lægge arbejdsmarkedet fuldstændig åbent uden konfliktret end at vedtage det her lovforslag?
Karsten Hønge (SF), 2008-12-18:
Det er også rigtigt, at der marginalt vil være nogle ting, som ikke er med i det, vi kalder den nye mindsteløn, men det er så små forskelle i forhold til det, som man i øvrigt kan konflikte for.
Det, det handler om her, er selve konfliktretten for at få overenskomsten, og hvor langt, langt den største værdi af overenskomsten er indeholdt i det.
Men det efterlader jo stadig væk spørgsmålet: Hvordan er Enhedslisten i regnskabet her nået frem til, at det er bedre uden loven end med loven?
For uden loven er der kun de rå domme fra EF-Domstolen, der ligger uden konfliktretten.
Så hvordan kan det dog være bedre end den her lov, der dog sikrer stort set hele overenskomsten bortset fra ganske små marginale forskelle?
Hvordan kan det være bedre uden?
Morten Østergaard (RV), 2008-12-18:
Jeg forstår efterhånden udmærket, hvad Enhedslistens position er, men jeg vil bare stille fru Line Barfod et spørgsmål.
Jeg vil bare spørge fru Line Barfod, om det ikke vil være et brud med den danske model, hvis Folketinget ikke lever op til den aftale, der faktisk er lavet i det udvalg, og som efterfølgende så er blevet sanktioneret af et bredt flertal af partier.
Det er jo sådan set arbejdsmarkedets parter, der har siddet med og selv har ønsket det her lovforslag, og selv om fru Line Barfod så kan være uenig i det, synes jeg bare, det er besynderligt, at Enhedslisten vil bruge den her sag til et opgør med en i øvrigt velfungerende dansk model, hvor arbejdsmarkedets parter altså selv har siddet med i et udvalg og er kommet frem til, at det her er et godt resultat.
Ida Auken (SF), 2008-12-18:
Så vil jeg gerne spørge hr. Eyvind Vesselbo, om han har læst høringssvarene til lovforslaget, for hvordan kan man stå heroppe og sige, at der ikke er kommet noget frem, der anfægter, om grundvandet bliver ordentligt beskyttet, når Kommunernes Landsforening, en partikollega til hr. Eyvind Vesselbo fra Venstre, siger, at det her forslag er helt godnat, fordi det kommer til at bringe grundvandsbeskyttelsen i fare; når Danmarks Naturfredningsforening siger det, og når DANVA, som er forsyningsselskaberne, siger det, hvordan kan man så med sin troværdighed i behold stå heroppe og sige, at der ikke er kommet noget frem i behandlingen af lovforslaget, som giver anledning til at tro, at det her giver en dårligere grundvandsbeskyttelse?
Hvad er det for en magtarrogance fra hr. Eyvind Vesselbos side?