runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Pind (V), 2009-02-17:
Det er og har været sådan i vores samfund i rigtig, rigtig mange år, at vi generelt set af navnet har kunnet udlede slægtstilhørsforhold, vi har kunnet udlede, hvilket køn man havde, og lignende ting.
Derfor må jeg sige, at det jo ikke er sådan, at jeg ikke forstår logikken i det, fru Karen Hækkerup siger.
Jeg tror bare, at man må anerkende, at vi har med en kulturel udvikling at gøre.
Og jeg synes egentlig, at det her fremstår balanceret.
Men lad os endelig tage diskussionen under udvalgsbehandlingen; det synes jeg da der kan være meget fornuft i.
Karen Hækkerup (S), 2009-02-17:
Jeg tror sådan set, at hverken Venstre eller regeringen får nogen problemer med at få det her forslag igennem Folketinget.
Jeg har ikke hørt nogen tale imod, at vi skal lave de her meget, meget nødvendige ændringer i navneloven.
Er det ikke uliberalt, at myndige mennesker ikke selv kan vælge, hvad de vil hedde?
Vi har i forvejen 337 navne, som både kan bruges til kvinder og til mænd, til drenge og til piger.
Hvorfor er det så, at det skal være Sexologisk Klinik, som skal vurdere, om man kan få lov til at få et andet navn, når man bare kunne tage et af de 337 navne, der ellers er på listen?
Hvorfor siger man ikke til voksne mennesker, at de selv kan beslutte, hvad de vil hedde?
Det er nok ikke sådan, at der vil være meget stor efterspørgsel på at få et navn, der, når man er myndig, er et navn, som vil være atypisk for det køn, man har.
Søren Pind (V), 2009-02-17:
Jeg tror, at de fleste husker den ballade, der var om navneloven, da den blev til.
Jeg erindrer i hvert fald udmærket balladen, og jeg kan også huske, at Venstre gik på talerstolen og meddelte, at vi ikke ville stille os i vejen for denne konservative mærkesag.
Det var Venstres kommentarer til behandlingen dengang.
Jeg vil egentlig sige, at jeg jo gik til denne sag med forventningen om, at vi i mere stilfærdige toner ville tage den her revision til efterretning, fordi loven jo rent faktisk har virket efter sin hensigt, og fordi det har vist sig, at der rent faktisk er en fornuftig balance i det med de her tilrettelser.
Så kan fru Karen Hækkerup da udmærket gøre sine synspunkter gældende, jeg er helt sikker på, at de også vil indgå i udvalgsbehandlingen, men jeg synes ærlig talt, at de spørgsmål, der blev stillet her, egner sig bedre til det.
Hvis jeg skal forholde mig til substansen i spørgsmålet, vil jeg sige, at jeg synes, at det her afspejler en meget fornuftig balance i forhold til de meget følelsesladede synspunkter, som det her bliver en del af.
Så vi kan støtte forslaget.
Det er klart, at det ikke er en udvikling, der standser her.
Man må se på det hen ad vejen.
Karen Hækkerup (S), 2009-02-17:
Jeg føler mig lidt fristet til at udfordre hr. Søren Pinds liberale sind.
Jeg ved jo, at det liberale og frihed var noget, Venstre i gamle dage brystede sig meget af og ville meget.
Og jeg ved, at hr. Søren Pind stadig væk bryster sig af det.
Derfor vil jeg spørge til den sidste del af lovforslaget, som handler om, at mennesker, som kan sidestilles med folk af det andet køn, kan få lov til at skifte navn.
Jeg vil spørge, hvad hr. Søren Pind mener om de kommentarer til lovforslaget, som foreligger, og som går på, at det er uhensigtsmæssigt, at det fortsat skal være Sexologisk Klinik, som skal afgøre, om man må få lov at skifte navn, fordi der er en bekymring om, hvorvidt man både skal være i en hormonal behandling eller ønske en hormonel og en kirurgisk behandling for at kunne sidestilles med en af det modsatte køn. Så vil jeg også spørge, om Venstre og hr. Søren Pind ikke mener, at når der i forvejen er 337 navne, som man i dag kan vælge, og som både kan bruges til en kvinde og til en mand, så er den der gammeldags retorik med, at et navn skal kunne betegne det ene eller det andet køn, fuldstændig – hvad hedder sådan noget? – uddateret, også fordi vi i dag har drengenavne, som flere kvinder hedder til fornavn, og pigenavne, som flere drenge hedder.
Så er det her i virkeligheden ikke noget gammeldags noget, noget formynderisk noget?
Hvorfor siger man ikke bare, at myndige mennesker selv kan vælge, hvad de vil hedde?
Er det ikke mere liberalt end at skulle til at lave alle mulige mærkelige regler, fordi man ikke vil støde folk, som har en eller anden gammeldags navneopfattelse?
Søren Pind (V), 2009-02-17:
Det foreliggende lovforslag består af tre elementer, hvoraf det første er en ophævelse af en revisionsbestemmelse i loven.
Den nye navnelov blev ikke til uden sværdslag, og den er fortsat et emne, der vækker stærke følelser.
Ikke desto mindre har den nu knap så nye navnelov virket i et par år, og loven synes i al sin væsentlighed at tjene sit formål vel.
Det var en del af loven, at den skulle tages op til fornyet overvejelse i indeværende folketingsår, og det har regeringen gjort på baggrund af en løbende opfølgning på lovens anvendelse.
Mens loven i det store hele fungerer godt, har der dog vist sig visse uhensigtsmæssigheder, som det foreliggende lovforslags to andre elementer forsøger at rette op på.
Problemet er opstået, fordi brugen af såkaldte adresseringsnavne var udbredt efter den gamle lov, men brugen af disse blev som bekendt afskaffet med vedtagelsen af den nye lov.
Da så borgerne, der gjorde brug af disse adresseringsnavne, nu ønsker at tage dette adresseringsnavn som efternavn efter ægtefællens død, opstår problemet, da den afdøde ægtefælle i sagens natur ikke kan give det efter loven påkrævede samtykke.
Det bliver dog et krav, at det vurderes, at en ansøgt navneændring må antages at stemme overens med afdødes ønske.
Det sidste element er en udvidelse af dispensationsadgangen til at undtage fra kravet om, at et fornavn ikke må betegne det modsatte køn.
I dag eksisterer denne mulighed for de af Sexologisk Klinik på Rigshospitalet anerkendte transseksuelle.
Der er imidlertid en gruppe personer, der gennem en længere årrække til stadighed klæder sig som det modsatte køn, og som på et tidspunkt vælger på mere permanent basis at fremtræde som det andet køn uden dog at kunne anerkendes som egentlige transseksuelle, bl.a. fordi de, som det hedder i bemærkningerne, og jeg citerer: … på det seksuelle plan lejlighedsvis fortsat har glæde af deres mandlige kønsorganer.
Da vurderingen fortsat skal baseres på en erklæring fra Sexologisk Klinik, og der således må antages at være tale om et ganske snævert anvendelsesområde, finder Venstre det ubetænkeligt at indrømme ministeren en udvidet adgang til at dispensere fra kravet om, at fornavnet skal betegne bærerens køn.
Venstre kan således støtte forslaget i sin helhed.
Line Barfod (EL), 2009-02-17:
Enhedslisten kan også støtte forslaget.
Vi lægger ligesom andre vægt på, at der ikke er tale om at udvide adgangen til at indhente oplysninger, altså at der alene er tale om at gøre det på en nemmere måde, men at man samtidig sikrer tekniske løsninger, så der ikke er endnu flere, der får ubegrænset adgang til SKAT's oplysninger.
I forvejen var vi ved den store kommunalreform meget skeptiske over for, at samtlige SKAT's medarbejdere fik adgang til samtlige oplysninger.
Vi synes, det er meget voldsomt, at så mange har adgang til så mange oplysninger.
Vi mener, at det i dag er teknisk muligt at begrænse it-anvendelsen, så man kun har adgang til de oplysninger, man rent faktisk har behov for.
Vi mener, det er væsentligt, at man sikrer, at de tekniske løsninger også følger med i forhold til at sikre retssikkerhed.
I den forbindelse kunne jeg godt tænke mig at høre, hvordan det går med Datatilsynet, men det kan vi jo også stille nogle spørgsmål til under udvalgsarbejdet - for vi har tidligere kigget på, at Datatilsynet ikke rigtig har de ressourcer, der skal til, hvis de rent faktisk skulle leve op til at føre ordentligt tilsyn med de mange, mange oplysninger, der i dag ligger på it - og til, hvordan adgangen er til oplysningerne, og i hvilket omfang man kan sikre, at det rent faktisk kun er dem, der skal have adgang til oplysningerne, der har det, altså at der ikke finder misbrug sted.
Det andet, som andre også har været inde på, er, at realiteten i forslaget her jo handler om de økonomiske forhold for familier, der er blevet skilt, for de børn, der nu er afhængige af, at der er en ordentlig økonomi hos begge forældre.
Og der har vi altså et stort efterslæb, fra da vi forhandlede forældreansvarsloven.
Vi mangler virkelig at få set på den økonomi, der er i de skilte familier, og på, hvordan vi sikrer, at der er nogle ordentlige økonomiske forhold, herunder også hvordan vi sikrer, at der er nogle ordentlige boligforhold, fordi den, der har ret til samvær med børnene, ikke får ret til også at få en bolig, hvor der er plads til samvær med børnene, og at man også har mulighed for at få noget boligsikring, så man kan have en bolig, hvor man har plads til samvær med børnene.
Det er altså et kæmpe problem, at man godt på papiret kan få ret til samvær med sine børn, men den reelle mulighed bliver stærkt begrænset af de økonomiske forhold, og det er der behov for at vi får set på.
Morten Østergaard (RV), 2009-02-17:
Også Det Radikale Venstre kan støtte dette forslag.
Vi er varme tilhængere af, at det offentlige udnytter de data, de har og har fået fra borgerne, mest muligt i sagsbehandlingen i forskellige instanser.
Vi har noteret os, at der - også på baggrund af høringssvarene - er afgivet en hensigtserklæring fra Justitsministeriets side om, at den ordning vil blive indrettet på en sådan måde, at man kun har adgang til de sager, som man rent faktisk skal bruge oplysningerne fra.
I udvalgsbehandlingen vil vi lige søge, om ikke vi kan veksle den hensigtserklæring til et egentligt løfte om at sikre om ikke andet, som SF's ordfører var inde på, at man i hvert fald har en logning, så man kan forvisse sig om, at man, hvis der sker et misbrug, kan finde ud af, hvem der misbruger den her registeradgang.
Endelig har vi også bemærket høringssvarene om den klagefrist på 1 år, der nu indføres, og det synes i almindelighed at være længe, men det skal selvfølgelig vejes op imod, at der er tale om en hidtil ubegrænset klagefrist, som altså indskrænkes til 1 år.
Vi synes dog i den forbindelse, at det er vigtigt, at det ikke får, om man så må sige, opsættende virkning, således at man kan anvende klagen chikanøst, men at det altså alene er en adgang til at få en ny sagsbehandling inden for det her ene år, sådan at den afgørelse, der er, eksekveres, mens klagen eventuelt måtte behandles.
Tom Behnke (KF), 2009-02-17:
Forslaget her går i al sin enkelhed ud på, at statsforvaltningen i forbindelse med sin sagsbehandling får online adgang, altså direkte terminaladgang, til de oplysninger, som de allerede i dag kan indhente manuelt ved told- og skatteforvaltningen og i indkomstregisteret.
Det vil sige, at det her udelukkende er et spørgsmål om, at det bliver nemmere, hurtigere og mere effektivt, men ikke, at man udvider de muligheder, der allerede eksisterer i dag.
Så vi går simpelt hen bare fra, at man er nødt til at gå den slagne gang på sine flade konvolutter over at hente tingene, papirerne, manuelt, til, at man fremover kan hente det elektronisk.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2009-02-17:
I 2007 var der 32.000 afgørelser om bidrag, og 6.000 af dem medførte, at man måtte indhente oplysninger hos SKAT.
Det ret høje tal taler for en forbedring af mulighederne for at indhente økonomiske oplysninger hos SKAT hurtigt og effektivt.
Det anføres også i bemærkningerne til forslaget, at denne effektivisering er i god overensstemmelse med, hvad borgerne rent faktisk forventer.
SF støtter derfor, at statsforvaltningen og justitsministeren får terminaladgang til SKAT, sådan at parternes økonomiske oplysninger i bidragssager og transportsager ved samvær kan indhentes og bidrage til, at sagerne hurtigt kan afgøres og unødvendigt tidsspilde i øvrigt undgås, fordi statsforvaltningen ikke længere gentagne gange skal bede om at få tilsendt de nødvendige oplysninger.
Vi noterer os, at forslaget ikke udvider adgangen til at få flere oplysninger end tidligere, ligesom der også er taget en lang række sikkerhedsforanstaltninger.
Bl.a. skal de videregivne oplysninger krypteres; der kan kun rettes forespørgsel på enkeltsager og ikke laves masseudtræk; og endelig sikres det via en lokal sikkerhedsadministrator, at kun de relevante personer får adgang til oplysninger, og kun i sager, hvor der rent faktisk ligger en konkret ansøgning.
Det er vi meget tilfredse med, men vi vil under udvalgsarbejdet gerne spørge ind til, om der også er tænkt over muligheden for at registrere, hvem der rent faktisk logger på det her system, så man altid kan gå tilbage og se, hvem der har været inde at kigge.
Jeg skal også lige sige noget om klagefristen.
Den fastsættes til 1 år, og det virker som en passende tidsramme.
Det er fornuftigt, at parterne kan indrette sig økonomisk på en afgørelse, uden at den kan ændres med tilbagevirkende kraft, sådan som det rent faktisk er muligt i dag.
Det skal dog, synes vi, afklares, hvordan det påvirker tidligere førte sager, hvor klagefristen har været ubegrænset.
René Christensen (DF), 2009-02-17:
En del skilsmisser er desværre ofte meget problemfyldte, særlig når der er børn involveret.
Og derfor blev der i oktober 2007 vedtaget den nye forældreansvarslov, som for børnenes vedkommende er medvirkende til, at de får nemmere ved at opretholde et godt forhold og gode relationer til begge forældre.
Men der er desværre en del forældre, som har meget svært ved at finde fælles fodslag omkring barnet - ikke mindst i forbindelse med den økonomiske del.
Derfor mener vi også, at det her lovforslag er meget positivt.
Hver af forældrene afholder selv udgiften til transporten.
Men det udgangspunkt kan dog afviges, hvis der er store forskelle i indkomstgrundlaget for forældrene.
Derfor er det vigtigt, at de oplysninger, som statsforvaltningen får fremlagt, er korrekte og retvisende, for at statsforvaltningen selvfølgelig kan træffe den korrekte afgørelse.
Men det har desværre vist sig, at der kan være en del problemer med at få de involverede parter til at fremkomme med årsopgørelser, lønsedler og andet, som skal bruges i sagerne.
Det er jo de økonomiske oplysninger, der indgår i vurderingen af, om der er grundlag for at underkende det, som er udgangspunktet.
SKAT har oplyst, at der er ca. 6.000 henvendelser om året fra statsforvaltningen om udlevering af økonomiske oplysninger.
Det her lovforslag giver nu statsforvaltningen mulighed for at få direkte terminaladgang til de økonomiske oplysninger hos SKAT.
Det vil mindske sagsbehandlingstiderne, da statsforvaltningen nu vil kunne hente de relevante oplysninger direkte hos SKAT, så det ikke er som nu, hvor det som udgangspunkt er forældrene, der skal oplyse om de økonomiske forhold.
I 2007 traf statsforvaltningen således 32.000 afgørelser om bidrag selvfølgelig på langt flere områder end det her, men det siger noget om mængden af sager og om det tidsforbrug, der bliver brugt på at vente på svar.
Oftest anmoder statsamtet om oplysningerne igen, hvis en part har valgt ikke at fremkomme med oplysningerne, og det forlænger selvfølgelig sagsbehandlingstiderne voldsomt, hvilket måske er i nogle forældres interesse.
Men vi ønsker derimod, at sagsbehandlingstiderne i statsforvaltningen skal ned, og sagsbehandlingstiderne i statsforvaltningen må vi jo sige ikke altid er til topkarakterer.
Brian Mikkelsen (KF), 2009-02-17:
Tak for den positive modtagelse af forslaget fra alle ordførere.
Det er glædeligt, at der er politisk opbakning til at effektivisere, til at forenkle behandlingen af sager om børne- og ægtefællebidrag samt sager om transport af barnet i forbindelse med samvær.
Se, det her bliver jo gjort af hensyn til borgerne, så vi kan få forkortet sagsbehandlingstiden i det offentlige mest muligt.
Det gælder også i statsforvaltningerne og i Familiestyrelsen.
Jeg synes, at vi med det her lovforslag har fundet den helt rigtige balance mellem de hensyn, så vi tager hensyn til borgerne og til familierne og samtidig sikrer en fornuftig grad af retssikkerhed for alle danskere i det her land.
Marlene Harpsøe (DF), 2009-02-17:
Det er min drøm, at der ikke vil være kriminalitet i Danmark.
Vi ser, at tilfældene af netop overfald bliver grovere og grovere.
Der er peberspray et rigtig godt middel, fordi man netop hurtigt kan passivisere den gerningsmand, som forsøger at overfalde en.
Det synes jeg er rigtig, rigtig godt.
Jeg tror også, at det vil have en god præventiv virkning, for gerningsmændene ved jo, at pebersprayen er ude i det danske samfund, og at den på den måde vil være et godt præventivt middel.
Morten Østergaard (RV), 2009-02-17:
Hvis fru Marlene Harpsøe nu får sin vilje og peberspray så bliver legalt, vil det jo så betyde, at det også bliver legalt for overfaldsmanden at gå rundt med en peberspray.
Så har vi vel en situation, hvor vi så kan overveje, om man så alligevel ikke skal kunne forsvare sig med noget, der er lidt stærkere end en peberspray.
Men jeg forstår altså, at indtil videre er Dansk Folkepartis opfattelse, at grænsen går ved pebersprayen.
Jeg synes bare et eller andet sted, at man jo bør overveje, hvorfor det er, at man har den grænse.
Det er nok, fordi man godt ved, at hvis befolkningen bevæbner sig, fører det til en eskalering, og så bliver volden mere og mere personfarlig.
Derfor vil jeg bare spørge fru Marlene Harpsøe, om ikke man alligevel bør overveje sin stillingtagen og sige, at det faktisk var bedst, hvis ingen af os brugte våben af nogen art og heller ikke havde dem med i lommen på gader og stræder, uanset om det er de knive, som er forbudt i forvejen, eller det er den peberspray, som også er forbudt, men som fru Marlene Harpsøe gerne vil bevæbne befolkningen med.
Karen Hækkerup (S), 2009-02-17:
I de her sager ville en peberspray kunne have gjort hele forskellen og kunne have sikret, at nogle af de her mennesker stadig væk havde været i live.
Derfor har vi jo givet politiet øgede beføjelser til at anvende peberspray som endnu et af de magtmidler, de må trække på.
Det siger jo sig selv, at man ikke bare kan gå rundt og sprøjte peberspray i hovedet på folk.
Der skal være en særlig, konkret risikovurdering, hver eneste gang politiet anvender et magtmiddel.
Og jeg synes, at pebersprayen er et mildere magtmiddel end så mange andre, man kan bruge, og jeg støtter varmt, at man laver et forsøg for at se, om det også vil virke ved Kriminalforsorgen.
Line Barfod (EL), 2009-02-17:
Det kan være, at en af grundene til vores uenighed ligger i, at jeg ikke deler opfattelsen af, at peberspray er et meget mildt magtmiddel.
Man kan blive ganske alvorligt og også varigt skadet, og der er jo også eksempler fra udlandet på, at folk er døde af peberspray.
Så derfor mener jeg absolut ikke, at det er et mildt magtmiddel, og jeg forstår ikke helt ordførerens opfattelse af, at brugen af det har givet meget positive erfaringer.
Jeg mangler i hvert fald de helt konkrete eksempler på de positive erfaringer fra tilfælde, hvor der er anvendt peberspray af politiet i Danmark frem for at anvende andre magtmidler, og på, at det skulle have ført til, at man anvendte noget mildere end det, man ellers ville have anvendt, nemlig skydevåben.
Det var det ene.
Det andet var det her med de konkrete situationer i fængslet.
Kunne ordføreren ikke komme med bare en konkret situation, hvor ordføreren synes, det ville være fornuftigt at anvende peberspray, og hvor man ikke kunne løse situationen på anden vis?
Karen Hækkerup (S), 2009-02-17:
Til fru Line Barfods spørgsmål vil jeg sige, som jeg allerede sagde indledningsvis: Det skal være i situationer, hvor en indsat er til fare enten for sig selv eller for andre, og hvor man i dag ville have haft tilladelse til at anvende stav eller tåregas; der er peberspray et mildere magtanvendelsesmiddel.
Det, der bliver sagt og skrevet i indstillingen fra Justitsministeriet, er, at det er håbet, at bare ved at kunne true med peberspray vil man kunne få nogle til at ændre adfærd.
Det vil sige, at før man sprayer med en peberspray, skal man advare om, at man har til hensigt at gøre det.
Det mener man altså vil kunne få nogle, som er helt oppe at køre, til at afholde sig fra eksempelvis at udøve vold mod sig selv eller andre.
Så jeg tror egentlig, at man skal give det her en chance og se på, om det ikke er et mildere magtanvendelsesmiddel end eksempelvis tåregas og stav, som jeg synes er meget, meget voldsomme midler.
Jeg synes, at de positive erfaringer, som jeg vil nævne, er, at vi nu har givet politiet mulighed for at anvende peberspray, og at de selv synes, det har haft en rigtig god effekt.
Jeg ved godt, at fru Line Barfod mener, at uskyldige demonstranter skal man gøre alt for at beskytte, og det synes Socialdemokraterne sådan set også, men nogle gange kan en peberspray være et mildere magtanvendelsesmiddel end andre våben - det kan være pistol, stav eller andet.
Så jeg synes da, at jeg har svaret.
Line Barfod (EL), 2009-02-17:
Jeg har to spørgsmål til ordføreren.
Det ene er: Hvilke positive erfaringer er det konkret ordføreren tænker på i forbindelse med politiets anvendelse af peberspray - er det brug af peberspray over for fredelige demonstranter, der er den positive erfaring?
Det andet spørgsmål er: Hvad er det for nogle konkrete situationer i fængslerne, som ordføreren forestiller sig at peberspray skal anvendes i, altså hvad er det helt konkret for nogle episoder, som vi har set i de senere år, og hvor ordføreren mener at det her havde været fornuftigt at anvende peberspray, og hvor de magtmidler, som man har i forvejen, ikke var tilstrækkelige?
Karen Hækkerup (S), 2009-02-17:
Også Socialdemokraterne er meget interesserede i, at man i Kriminalforsorgen kan finde andre magtanvendelsesmetoder, som er mildere end dem, man bruger i dag.
I dag er der ud over greb mulighed for anvendelse af skjold, stav og tåregas, og det kan både lyde og bestemt også være voldsomt.
Vi oplever, at politiet har haft nogle positive erfaringer med at bruge peberspray, og jeg synes, vi skal give de erfaringer lov til at brede sig, så man i Kriminalforsorgen som ønsket kan få mulighed for at lave en forsøgsordning, og så man altså også der får mulighed for at bære peberspray.
Jeg synes, det er vigtigt at sige, at det her forslag ikke betyder, at alle betjente nu udstyres med en peberspray, som de kan gå rundt med i baglommen, men at det stadig væk skal være sådan, at det skal være en særlig situation, der gør, at man henter pebersprayen og får lov til at bruge den, og det er også vigtigt, at de, som skal bruge peberspray i fængslerne i den her forsøgsperiode, først skal have en uddannelse i at bruge den.
Peberspray er et mildere magtanvendelsesmiddel end f.eks. tåregas og stav, så jeg synes, at vi skal give den en chance og se, om det i virkeligheden ikke kan få gjort den magtanvendelse mildere, som nogle gange er nødvendig at bruge i et fængsel, hvis eksempelvis en indsat vil skade sig selv eller andre.
Så Socialdemokraterne bakker forslaget op.
Karsten Nonbo (V), 2009-02-17:
Peberspray er jo blevet indført som magtmiddel i politiet, og nogle vil sige, at når man lægger et nyt magtmiddel ind, så giver man mere magt.
Jeg vil vende den om og sige, at anvendelsen af peberspray blev det lagt ind for egentlig at have et magtmiddel, der er mildere end dem, man har i forvejen.
Det er sådan, at Kriminalforsorgen som magtmiddel må bruge greb - og det skal ikke forstås, som at det er sådan en, man skovler med, for det er et håndgreb - skjold, stav og tåregas, og peberspray må jo betragtes som i hvert fald at være mildere at bruge end stav eller tåregas.
Peberspray har jo også den tilsigtede fordel, at man kan rette den mod den enkelte person, det drejer sig om, hvorimod det ved anvendelse af tåregas også vil være de medindsatte, der vil lide under det.
Fra Venstres side støtter vi den her forsøgsordning med, at Kriminalforsorgen får lov til at anvende peberspray, så vi indstiller, at lovforslaget vedtages.