runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henning Hyllested (EL), 2014-03-25:
Hvad skulle det hjælpe?
Man hænger jo stadig på IC4-togene, og det var derfor, jeg – selvfølgelig lidt polemisk – sagde, at det kunne være, at vi skulle sende nogle af IC4-togene i nakken på de der udbydere, og så kan Arriva, Svenske Jernbaner, og hvem der ellers vil byde, jo få dem at slås med, så det ikke bare hænger på DSB.
DSB får jo alt andet lige sværere ved at komme ud af den suppedas, man er havnet i, også at få afviklet sin gæld, hvis man indskrænker forretningsområdet.
Så vil jeg om den der hær af jurister og økonomer sige, at det jo også er den erfaring, man har gjort rundtomkring i kommunerne med hele det der udbudsregime, man har sat i gang.
Det er jo en kendsgerning, at der er blevet ansat flere DJØF'ere i stedet for varme hænder, fordi man absolut skal udbyde plejehjem, daginstitutioner og det hele.
Så det er jo også en kendsgerning, der går igen der, og det er jo altså også noget, Peter Schütze henviser til i sine udtalelser i Jyllands-Posten.
Villum Christensen (LA), 2014-03-25:
Tak for det.
Hvis man har den opfattelse, at det er vigtigt, at politikerne får mest ud af de midler, som opkræves i skat eller på anden måde kradses ind hos borgerne, kan jeg sige, at der ikke er noget sagsområde overhovedet, som har større potentiale end udbud af togdriften.
Analyser fra nær og fjern siger det samme, og erfaringerne fra vores nabolande siger det samme.
Jeg spørger bare.
Men nej, man fastholder desværre i realiteten et monopol, som i øvrigt puster sig op lige her før kontraktforhandlingerne og siger – som nogle også har været inde på her – at de på forhånd vil sige nej til konkurrence.
De nægter simpelt hen at udbyde deres ydelser.
Ja, man ved næsten ikke, om man skal le eller græde.
Kan de tillade sig at sige: Vi har ikke kompetencerne til at drive forretningen på kommercielle vilkår, men vi forlanger nu en klar udmelding fra regeringen, som skal redegøre for, hvad man vil med DSB?
Det var, præcis hvad vi oplevede for nogle få dage siden.
Det var det, der blev sagt til Jyllands-Posten.
Til det kan man sige: Ja, det går bedre, men fra hvilket udgangspunkt?
Sandheden er jo, at selskabet står på fallittens rand med en enorm gæld, oppustede værdier og et utal af IC4-tog, som formentlig aldrig kommer ud at køre, fordi de ikke kan køre, og fordi de kræver konstant værkstedsservice.
Man skal ikke trykke mange gange på lommeregneren eller bruge kuglerammen ret meget, før man vil se, at situationen ikke er langtidsholdbar, uden at staten pumper et tocifret milliardbeløb i selskabet – enten direkte eller indirekte.
Kunstigt åndedræt skal der i hvert fald til.
Jeg ved ikke, hvordan man med en gæld på over 10 mia. kr. vil være i stand til at forrente de mange nye tog, der vil være brug for fremover.
Det kræver vist meget lukrative kontrakter, for at man kan rejse den kapital.
Jeg forstår heller ikke, hvorfor IC4-togenes rette værdi ikke skal indgå i regnskaberne.
Som jeg læser regnskabet, afskrives der ikke på materiellet, før det idriftsættes, hvilket på dansk betyder, at det bliver en regnskabsmæssig fordel, så længe de nye IC4-tog lagres op i Århus og ikke rører sig ud af flækken.
Der er så meget, man ikke forstår, kan vi høre i nogle tv-reklamer.
Men jeg synes bestemt ikke, det er en reklame, at man på denne finurlige måde får DSB til at se mere adræt ud, end tilfældet er.
Nogle kan sikkert huske, at Nordisk Fjer også ændrede regnskabsprincipper.
Helt grundlæggende kan vi jo ikke vide, om en kontrakt er dyr eller billig, før vi har undersøgt, hvad ydelsen koster ude på markedet.
Det synes jeg at regeringen skal tage fat om – ikke på en gang og ikke her og nu, men man skal starte processen op, så vi har noget at forholde os til, når det næste jernbanedirektiv rulles ud.
Henning Hyllested (EL), 2014-03-25:
Det var til ordførerens bemærkning om nogle af de problemer, som DSB står med.
Det er f.eks. IC4, som vi jo er enige om er et kæmpeproblem og en skandale for DSB og for jernbanetrafikken i det hele taget.
Men er vi ikke enige om, at det da er et politisk skabt problem, altså at man på direktionsgangen i DSB af Transportministeriet fik lov til at tumle rundt, ligesom det passede en, og at den der kontrakt jo for længst skulle have været stoppet?
Det behøvede man sådan set ikke at være ret meget togkyndig for at finde ud af ret hurtigt.
I stedet for endte man med at blive togproducent, kan vi næsten sige, i og med at man overtog IC4-togene.
Det er det samme med økonomien.
DSB var jo faktisk en lille god forretning op igennem 00'erne, men på grund af de ekstraordinære udbytter, den gamle regering tog fra DSB og brugte til skattelettelser, og hvad man ellers brugte dem til af alt muligt halløj, blev DSB til en rigtig dårlig forretning med en stigende gæld, som i dag er på 16 mia. kr., og som hænger som en møllesten om DSB's hals, og derfor er det ikke en fair konkurrence, når man i dag vil konkurrenceudsætte DSB.
Rasmus Prehn (S), 2014-03-25:
Tak for forfremmelsen.
Jeg er kun socialdemokratisk ordfører.
Men med hensyn til spørgsmålet vil jeg sige, at det, vi er optaget af, jo ikke er at beholde eller fastholde, som ordføreren siger, et DSB-monopol.
Det, vi er optaget af, er at sikre danskerne bedre tog, og der er rigtig meget, der tyder på, at det at have et stærkt DSB er en vigtig ingrediens for at sikre det.
Men en ekstra ingrediens kan så også være, at der kommer andre aktører ind.
Der har vi jo f.eks. set, at Arriva i det vestjyske har bidraget til i hvert fald nogle ting, og vi har passagerer, der er glade.
Der er så også nogle erfaringer, vi skal lære af til næste gang, og det er derfor, vi måske synes, at det her forslag, som er fremsat af de borgerlige partier, mangler at tage højde for nogle af de ting, vi bl.a. har lært af Arrivasagen.
Derfor maner vi til en form for besindighed.
Vi siger: Lad os lige få det her tænkt igennem, og så vil vi gerne i fællesskab prøve at lave noget her.
Vi har jo i det danske Folketing en bred og god tradition for at samarbejde i trafikspørgsmål.
Karsten Hønge (SF), 2014-03-25:
Vi venter spændt på at se de visioner, som DSB's bestyrelse vil lægge frem i visionerne omkring driften frem til 2030.
Vores fokus er på at få DSB til at fungere
bedst muligt.
Vi tror også på, at det er det, der kan være med til at give både kvalitet og komfort for passagererne, så vores fokus er simpelt hen på at få DSB til at løfte opgaven og ikke på at få plukket selskabet op.
Kim Christiansen (DF), 2014-03-25:
Tak for det.
Men ellers kan jeg da belære den socialdemokratiske ordfører om, at en dræsine er sådan et menneskefremført køretøj opfundet af Karl Drais, deraf navnet.
Det kunne selvfølgelig måske være gavnligt, at en del af den danske jernbanetrafik var fremført af mennesker.
Så var vi ikke afhængige af nedbrudte lokomotiver og signalsystemer, som har været en plage på det seneste.
Men når vi så kommer til beslutningsforslaget, vil jeg sige, at det jo ikke er fremsat for at genere regeringen på nogen måde.
Tværtimod hjælper vi altid gerne, hvor vi kan.
Vi har lige i en forligskreds, som Dansk Folkeparti også er medlem af, nemlig forligskredsen om Togfonden DK, afsat 28,5 mia. kr. til fremtidens togdrift, og når man afsætter så mange milliarder til at forbedre togdriften, gjorde det måske heller ikke noget, at man gjorde sig nogle tanker om, hvordan det så skal foregå i fremtiden.
Der er da i hvert fald eksempler på, at de ikke har gjort det særlig godt.
Nu synes man åbenbart, at man fra regeringens side vil belønne DSB for at have kørt Kystbanen så dårligt, så nu vil man slet ikke sende den i udbud mere.
Nu vil man bare lade DSB fortsætte med at drive den dårligt.
Det er jo sådan noget, vi piller lidt ved med det her beslutningsforslag.
Vi siger: Kan vi ikke gå ind og kigge på en samlet strategi?
Vi har som sagt lige vedtaget, at vi skal bruge 28,5 mia. kr. i en togfond.
Vi ved faktisk ikke engang, hvad det er for noget materiel, der skal køre.
Så der er altså overvejelser, som er værd at gøre sig her.
Dansk Folkeparti har f.eks. foreslået, at man kunne udlicitere Svendborgbanen til Vejle og bruge det som en glimrende lokalbane, frem for at man som nu lægger op til, at der skal nedlægges en fem-seks stationer på Fyn.
Så er man også sikker på, at så kan man få aflivet nogle små bysamfund, og så kan man i hvert fald sikre, at der ikke kommer passagerer ind i togene, og så er DSB selvfølgelig fri for at døje med det.
Men en væsentlig forudsætning for – og det er jo en af regeringens ambitioner – at få flere til at benytte den kollektive trafik, er da i hvert fald, at toget standser og samler nogle passagerer op.
Derfor er vi kommet med det her forslag og er medforslagsstillere på det sammen med de øvrige borgerlige partier.
Det er simpelt hen for, at vi skal sætte os ned og gøre os nogle tanker om, hvad vi egentlig vil med den her togdrift.
Vi kan ikke betale os ud af det.
Om vi så afsætter 50 mia. kr., kan vi ikke få en fornuftig togdrift, hvis vi har nogle operatører, der ikke kan løfte opgaven.
Derfor er det her værd at gøre sig nogle tanker om.
Så vi bakker naturligvis op om vores eget forslag, men vil også sige til den afvisning, der umiddelbart var fra den socialdemokratiske ordfører: Lad os nu se samlet på det her.
Der blev sagt, at der er tradition for brede forlig.
Ja, det er der, og det kunne der også godt være om det her.
Vi er selvfølgelig ikke helt immune over for positive indspark, heller ikke fra socialdemokratisk side.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2014-03-25:
Tak til den radikale ordfører for den forholdsvis blide afvisning, men det ville også undre mig meget, hvis det var en hård afvisning, for De Radikale har jo undertiden slået sig op som et forholdsvis liberalt parti.
Det undrer mig meget med den kovending, der har været inden for Det Radikale Venstre, for hvis vi går nogle år tilbage, var Det Radikale Venstre faktisk med i en forligskreds med Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti om at udbyde dansk togdrift.
Vi kom ikke helt i mål med det, men vi fik startet på det.
Og så har der været en stor trafikkontrakt, som jo nu udløber med udgangen af 2014.
Det er jo derfor, at det er rettidig omhu, at vi nu tager det næste skridt – ikke for, som nogen har antydet, at det skal atomisere eller afvikle DSB, for det skal ske på en ordentlig og velordnet måde over 10 år, som der også står tydeligt i forslaget.
Og en stor del af DSB's kerneforretning beholder DSB jo, således at de kan fortsætte med at effektivisere og blive et stærkt selskab, der kan vinde fremtidens konkurrence.
Andreas Steenberg (RV), 2014-03-25:
Men problemet er jo, at DSB ikke er i en tilstand, hvor de for alvor kan konkurrere, fordi man lod dem opbygge en kæmpegæld.
De sidder med IC4-skandalen, de sidder også med nogle overenskomster, der gør det meget svært for dem.
Derfor mener jeg, at vi skal gøre DSB klar til den konkurrence, og det forslag, der ligger her, er jo ikke at sende nogle dele i udbud; nej, det er at sende det hele i udbud.
Og det mener jeg vil være til stor skade for DSB og faktisk for konkurrencen, for det mener jeg vil lede hen til, at vi kun sidder tilbage med det tyske statsselskab om et årti, og så mener jeg ikke, at vi får bedre priser.
Nu anbefaler Produktivitetskommissionen jo også, at vi kun skal investere i København og Trekantområdet, og det har hr. Kristian Pihl Lorentzen og jeg jo sammen afvist, fordi det ikke kun handler om de her økonomiske parametre.
Det, der er problemet med Produktivitetskommissionens antagelser, mener jeg er, at man mener, at det her er et område med fuld konkurrence.
Det mener jeg simpelt hen ikke det er, og det var det, jeg redegjorde for i mit indlæg.
Men som sagt vil vi gerne sende noget mere i udbud for at holde presset på DSB, men vi vil ikke sende det hele i udbud.
Karsten Hønge (SF), 2014-03-25:
Vi skal have bedre og billigere togdrift i Danmark, og i SF glæder vi os over, at de kommende år betyder nye projekter med jernbanestrækninger, elektrificering og udskiftning af signalsystemerne.
DSB er hovedhjørnestenen i landets togdrift.
Det er jo ikke et mål i sig selv, at mest muligt skal være på statslige hænder, men omvendt er det altså heller ikke et mål i sig selv at privatisere eller sætte alt i udbud.
DSB har brug for ro og afklarede forhold, og SF støtter DSB's ambition om at være blandt den bedste fjerdedel af Europas togselskaber.
handler det om at gå en pragmatisk vej og se på, hvilke løsninger der virker godt, og hvilke løsninger der virker mindre godt.
Målet er kollektiv trafik af høj kvalitet, hvor togene meget sjældent bliver aflyst, og hvor de kommer til tiden.
Målet er kortere rejsetider og en høj komfort, som tiltrækker flere passagerer, og som skaber mobilitet.
Vi tror på, at vi bedst når de mål ved at styrke DSB og ikke ved at plukke selskabet op i mindre bidder, og vi venter faktisk spændt på DSB's nye strategi for driften frem mod 2030.
Med det her beslutningsforslag vil de borgerlige partier sætte togdriften i udbud, men jeg tror faktisk ikke, at vi får en bedre kollektiv trafik ved at hugge tingene op i mindre dele.
En af erfaringerne, DSBFirst på kystbanen, er jo da et eksempel, som man kan blive skræmt af.
Opsplitningen af togdriften i flere pakker er ikke svaret, hvis målet er sammenhæng og høj kvalitet for passagererne.
Et løft af den kollektive trafik opnås ikke med trusler om udbud og privatiseringer, men ved at foretage de massive investeringer i jernbanen, som netop realiseres i de kommende år, og ved at stille fair krav til DSB, så virksomhedens drift kan løftes.
Kravene til DSB skal ses godt igennem i den nye kontrakt, som skal forhandles, og vi forventer faktisk, at DSB kan levere varen.
Men det handler altså for os at se om at fokusere på at få DSB til at fungere optimalt.
SF synes, det er ærgerligt, at Venstre og Konservative og Liberal Alliance ikke ønsker at være med til at gennemføre det historiske løft af togdriften, som aftalen om Togfonden DK indebærer.
De nye investeringer i hurtigere og bedre tog vil blive den største forbedring for de danske togpassagerer siden åbningen af Storebæltsbroen i 1997, og det vil også komme DSB til gavn og være med til at løfte driften for selskabet.
Det er egentlig ikke særlig smart.
Så hvis Venstre og De Konservative og Liberal Alliance virkelig ønsker at gøre noget for at forbedre togdriften i Danmark, er det jo ret uforståeligt, at de ikke vil være med til at gennemføre det historiske løft af den kollektive trafik, som vi andre står bag.
I stedet for må vi så i dag nøjes med, synes jeg, nogle noget forblommede ord om, at udbud og privatisering såmænd nok skal løfte den.
Derfor støtter SF ikke beslutningsforslaget.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2014-03-25:
Tak for det.
Jeg kan jo godt høre, at der er en vis ideologisk afvisning fra SF's side af det her forslag.
Det er, som om man betragter konkurrence som en vederstyggelighed og bruger så nogle argumenter om, at det sådan set vil ødelægge jernbanedriften.
Nu talte hr. Karsten Hønge om, at DSB skal fremlægge en plan frem til 2030.
Vil det sige, at det er SF's politik, at DSB's monopol overhovedet ikke skal berøres i de næsten 15 år?
Altså at man simpelt hen vil cementere, at vi har DSB, som står for stort set hele togdriften de næste 15 år?
Jo, men så må jeg bede hr. Andreas Steenberg om at læse forslaget igen, for det er jo rigtigt nok, at over tid skal man kunne tåle, at det hele bliver konkurrenceudsat, men ikke på kort sigt.
Altså, det er jo netop en velordnet og stille og rolig plan, vi gerne vil lave sammen med regeringen, således at der kommer vished – ikke kun for DSB og deres mange medarbejdere, men også for konkurrenterne – for, hvad det er for en plan, vi kører efter.
Alt det her hænger jo også sammen med en materiel strategi, altså for det rullende materiel, og hænger sammen med installationsstrategi osv.
Det her hænger jo sammen, når vi taler om togdrift.
Derfor vil jeg spørge, om ikke ordføreren tror, at hans partiformand, fru Margrethe Vestager, der jo nedsatte Produktivitetskommissionen – som en klog ting, det var klogt gjort, for vi har brug for at blive mere produktive i Danmark – bliver skuffet, når nu hun hører, at partiets trafikordfører egentlig står og fornægter de anbefalinger, der klart er i Produktivitetskommissionen.
Jeg er godt klar over, at det provenu, man regnede med, bliver nedjusteret lidt, men der er en klar anbefaling fra Produktivitetskommissionen – man kunne sige Det Radikale Venstres produktivitetskommission – om, at vi griber til udbud som et middel til at få en bedre og billigere togdrift.
Sophie Løhde (V), 2014-03-26:
Først og fremmest er jeg rigtig glad for, at sundhedsministeren anerkender de rigtig store fremskridt, som den tidligere regering, VK-regeringen, lykkedes med på hjerteområdet.
Det var nogle rigtig vigtige initiativer, som blev taget, og hvormed vi har fået løftet et meget, meget vigtigt område, som derfor også fortsat har vores store fokus.
For jeg er jo helt enig med ministeren i, at hjerteområdet er ekstremt centralt og vigtigt.
Når jeg har stillet spørgsmålet til monitorering, er det sådan set, fordi jeg jo også har læst sundhedsministerens pressemeddelelse.
Dels er der jo meget sørgelig læsning i de tal, der ligger for området, som halter bagefter; dels undrer jeg mig gevaldigt over, hvorfor monitoreringen, når man i 2012 beslutter at indføre en ny monitoreringsmodel på hjerteområdet, så her i dag er så utrolig dårlig.
Altså, hvorfor har man ikke undervejs taget nogle initiativer og sikret sig, at det, vi nu sætter i værk, også bliver implementeret på en ordentlig måde, så vi rent faktisk i dag kan følge det her område bedre?
Har man lukket øjnene siden 2012 og ikke været optaget af det, ud over at man har været optaget af at melde nogle beslutninger ud, som man så ikke har været interesseret i at sikre udførelsen af?
Der er jo adskillige ting, man kan dykke ned i med de her tal, der er kommet.
Men der er én diskussion, som vedrører, hvor meget vi kan tolke ud fra de data, som ligger, og så er der en anden diskussion, som ministeren jo også anerkender, nemlig om, at vi skal tolke de her data med varsomhed.
Og det er jo netop udtryk for, at kvaliteten af den monitorering, som nu er lavet, ikke er tilfredsstillende.
Hvorfor har man ikke gjort noget for at sikre, at det her blev bedre?
Det er jo ikke, fordi man har haft kort tid til at sikre det her.
Jeg er godt klar over, at sundhedsministeren ikke har siddet så længe, men han må kunne redegøre for, hvorfor hans forgænger så i hvert fald ikke har sikret sig, at det her blev fulgt til dørs.
Nick Hækkerup (S), 2014-03-26:
De tal, som indgår i den diskussion, vi har nu, er jo tal, som er indhentet i tredje og fjerde kvartal af 2013.
Det vil sige, at de rækker et halvt år tilbage.
De skal så selvfølgelig samles sammen, bunkes og så offentliggøres.
Derfor kommer offentliggørelsen nu.
Så skal man yderligere tilbage for at have modellen på plads.
Det er jo er en model, som Statens Serum Institut har udviklet for Landspatientregisteret, og det er klart, at når man laver en monitoreringsmodel, der er så ambitiøs, som den her er, i den forstand, at den vil kunne følge pakkeforløbene i alle deres faser, så er det selvfølgelig en stor opgave, som tager tid.
Der synes jeg det vigtige er, at vi nu står med en model, som kan bruges fremadrettet, og en model, som vil kunne give oplysninger fra de enkeltelementer, som sætter os i stand til at bruge monitoreringen til det, som den gerne skal bruges til, nemlig at have fokus på de steder, hvor det ikke går godt; finde ud af, hvilke steder det går bedst; lave læring på tværs af den offentlige sektor; og sætte ind de steder, hvor der er behov for hjælp, sådan at vi hele tiden sikrer og hele tiden presser på for det, som er den her regerings ambition, nemlig at folk bliver behandlet så hurtigt, så effektivt og så godt som muligt til den lavest mulige pris.
Sophie Løhde (V), 2014-03-26:
Nu tilkommer det jo nok ikke mig at korrigere ministeren, men altså, det sidste må da være en sandhed med modifikationer, efter at man lige har sørget for at forringe behandlingsgarantien og dermed har som erklæret mål, at patienterne skal vente noget længere.
Der er jo flere problemer.
Altså, for det første viser de her tal eller opgørelsen jo, at der er problemer med at overholde de fastlagte forløbstider i forhold til patienter med hjerteklapsygdom, hjertesvigt, hjertekramper.
Hvad mener ministeren at der er behov for at gøre i den sammenhæng?
Skal der strammes op?
Hvis ja, hvordan har ministeren så tænkt sig at det skal ske?
Det hører jeg da meget gerne nogle konkrete bud på.
Endelig er der jo en anden problematik, som vedrører, at der er alt, alt for få registreringer af patienterne på behandlingsdelen.
Så svarer ministeren i første omgang, at han har en forventning om, at regionerne vil skrue op for antallet af registreringer.
Jeg forstår bare ikke, at vi ikke har bedre tal at tage udgangspunkt i i dag, når man har haft så lang tid til at forberede det her.
Så hvad har ministeren tænkt sig at tage af initiativer i dag og i morgen for at sikre, at når den næste omgang af monitoreringen her kommer, har vi et helt andet grundlag at diskutere ud fra?
Nick Hækkerup (S), 2014-03-26:
Lad mig indledningsvis slå fast, at et af de største skridt, der måske er taget i retning af at sikre patienterne en hurtig og effektiv behandling, præcis er den udredningsgaranti, som den her regering har lavet, og som har betydet, at behandlingsgarantien ikke bare bliver sådan noget, der måske kan komme, og så er man kommet i behandling, og så er man inde i systemet osv.
Det synes jeg i sig selv er af kæmpestor værdi.
Så til spørgsmålet om, hvad der så kan gøres her.
Jeg kan godt forstå, at det, når man sidder i opposition, kan være svært at overskue, hvad der kan gøres, men der er bare en masse drejeknapper, som der kan drejes på, eksempelvis optimering af arbejdsgangene, eksempelvis mere fleksibel ambulatorieudnyttelse, eksempelvis flere aktivitetsaftaler, eksempelvis opfølgning, hvor man sikrer, at de udfordringer, der er, med at overholde standardforløbstiderne bliver imødegået.
Så der er masser at gøre.
Hvad gør vi så fra centralt hold?
var en del af spørgsmålet.
Jamen det – og det tror jeg også godt at spørgeren ved – som er helt centralt her, er, at det her jo bliver fulgt tæt af Sundhedsstyrelsen og drøftet i styrelsens taskforce for patientforløb på lige præcis kræft- og hjerteområdet, og det er af helt afgørende betydning, for at vi kan sikre den fremdrift, som der gerne skal være på det her område.
Den vigtigste prioritet for mig som sundhedsminister er at sikre, at der er god og lige behandling for alle borgere i alle dele af landet, og behandlingen af hjertesygdomme er jo et af kerneområderne i vores sundhedsvæsen.
Generelt kan vi også glæde os over, at der over de seneste år er sket markante forbedringer på hjerteområdet i Danmark.
Der er ingen tvivl om, at en hjertesygdom kan være en meget alvorlig sygdom.
Derfor er det også afgørende, at man som patient får adgang til hurtig udredning og hurtig behandling.
Hjertepakkerne har netop til formål at forbedre behandlingen, forbedre livskvaliteten og mindske utrygheden forbundet med ventetid.
Det er utrolig vigtigt, at vi nu har fået en ny monitoreringsmodel, der gør det muligt at følge hjertebehandlingerne i regionerne.
Da det er første gang, er det klart, at tallene er forbundet med en vis usikkerhed, og derfor skal man nok være forsigtig med at læse for meget ind i de nye tal.
Det er jo så til gengæld et problem, der vil blive løst med tiden.
Det er regionernes ansvar at tilrettelægge hjertepatienternes udredning og behandling sundhedsfagligt forsvarligt, og jeg har en forventning om, at regionerne vil skrue gevaldigt op for registreringerne, så tallene bliver mere sikre.
Jeg har også en forventning om, at regionerne tager initiativ til at øge andelen af patienter, som kommer igennem hjertepakkerne inden for standardforløbstiden.
Regionerne har da også tilkendegivet, at der er iværksat initiativer målrettet hjertepakkerne i regionerne, og det vil vi selvfølgelig følge op på, bl.a. med monitorering.
Sophie Løhde (V), 2014-03-26:
Hvad mener ministeren at regeringen bør gøre for at udligne de regionale forskelle i hjertepakkernes forløbstider?