runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2010-09-07:
Vi står ved den aftale, der er lavet, også i forhold til den kommunale økonomi.
Sådan er det.
Når det så handler om demografi, ændringer i befolkningens sammensætning, vil jeg sige, at vi har været inde at kigge på, hvor mange ældre der kommer, og hvor mange færre i skolealderen der kommer, og på, hvor ændringerne er.
Det, vi kan se, er, at den stigning, der kommer, hovedsagelig er i den gruppe, vi kan kalde yngre ældre.
Det, der er spørgsmålet – det synes jeg er helt berettiget – er jo: Skal vi regne med, at de, der går ind i pensionisttilværelsen i de her år, har behov for en gennemsnitlig hjælp svarende til den hjælp, pensionisterne i hele pensionistgruppen får?
Det ved vi godt.
Sådan er det jo ikke.
Derfor er det ikke så enkelt at sige, at demografiske ændringer automatisk bør slå igennem i forhold til de stigende udgifter, som hr. Henrik Sass Larsen taler for, og derfor kan man ikke bare automatisk lægge dem ind.
Derfor synes jeg også, at når man kigger på de kommende år, er det realistisk, at kommunerne kan holde sig inden for de rammer, de har, tillagt prisog lønstigninger, hvis de sikrer, at pengene bliver brugt bedst muligt.
Nej, det er det bestemt ikke.
Det er et udtryk for, at vi jo respekterer, at det med den genopretningsplan, som vi blev enige med regeringen om i forsommeren, og som jo hovedsagelig er det, der er bygget ind i det finanslovforslag, regeringen har fremsat, så er rimeligt, at vi selvfølgelig også står på mål for og diskuterer de ting, som er en del af det forlig, vi selv gik ind i.
Der kunne det jo netop godt virke lidt komisk, hvis vi troede, vi skulle komme til sådan en debat som den her og så mene alle mulige andre ting.
Det har jeg så brugt min ordførertale på, netop for at det kunne indgå i debatten her i dag.
Benny Engelbrecht (S), 2010-09-07:
Vi står jo her ved førstebehandlingen af en finanslov, der er udmøntningen af regeringens spareplan, og Folketingets partier har forud for det her møde fremlagt deres respektive finanslovforslag – f.eks. har Socialdemokraterne og SF historisk fremsat et fælles forslag – og dermed kan vi altså i dag debattere forskellene i dansk politik, forskelle, der aldrig har været mere tydelige.
Men der er faktisk en undtagelse, og det er, at Dansk Folkeparti ikke har fremlagt en sammenhængende plan for finansloven.
Dermed udviser partiet efter min mening en uhørt mangel på respekt for den politiske proces – det er åbenbart lidt ligegyldigt for regeringens støtteparti, hvad der foregår i selve Folketingssalen – så spørgsmålet er: Er det her et udtryk for, at Dansk Folkeparti ikke vil stå ved de besparelser, som de lægger stemmer til?
Er det, når hr. Kristian Thulesen Dahl fremhæver, at der f.eks. ikke vil ske et demografisk udgiftspres, så i virkeligheden et udtryk for, at man ikke vil fremlægge de tal, som ligger til grund?
Er det her blot et spørgsmål om mavefornemmelser?
Henrik Sass Larsen (S), 2010-09-07:
Jo, men nu taler vi jo ikke kun om 1 år.
Vi taler jo om tiden frem til og med 2013.
Forudsætningen for alt det, vi hørte her, er – hvilket regeringen tror på – at folk, der bliver ældre nu, er meget raskere end dem før i tiden, eller er hundrede procent raske, og vi må ikke håbe, at de kommer til at belaste det med noget som helst, for så går ligningen jo ikke op.
Det er da en urealistisk forudsætning.
Hvis man lavede en rent mekanisk fremskrivning af det hele og bare sagde, at når vi ændrer befolkningssammensætningen, giver det de samme stykudgifter i sidste ende, så kan jeg sagtens forstå, at man ville synes, det var et rimeligt regnestykke.
Men at skrive det regnestykke, som endda kan være ret højt, ned på nul,
er da en totalt urealistisk forudsætning.
Derfor regner man jo også med de fleste steder, at vi vel har det, der kaldes et demografisk pres på mellem 0,3 og 0,5 pct.
Det betyder alt andet lige, at borgerne derude kommer til at få en dårligere service, fordi udgifterne stiger.
Hvis det nu kan bevises, hvis det nu kan dokumenteres fra kommune til kommune, at der vitterlig er det her pres på, vil Dansk Folkeparti så være fair og gå ind og dække regningen i forhold til de kommuner?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2010-09-07:
Vi indgår altid i diskussionen, men vi er bestemt ikke overbevist om, at der er et demografisk udgiftspres, når man ser på ændringer i befolkningssammensætningen over de kommende år.
Det er der senere.
Der kommer det klart, mener vi, et demografisk udgiftspres, men for de kommende 3 år, som jeg kan forstå på hr. Henrik Sass Larsen er det, vi diskuterer her, altså 2011, 2012 og 2013, mener vi, at det bør kunne holdes inden for rammerne.
Vi giver økonomi til kommunerne ud fra en gennemsnitsbetragtning i bloktilskud, og det kan give nogle problemer.
Det er jo også derfor, vi har talt for, at man skal se på, om man skal gå over til et andet system i forhold til pengekassen i den enkelte kommune.
Altså i stedet for at det er en samlet aftale mellem stat og KL, skulle man i højere grad kigge på økonomien for den enkelte kommune, for så ville man i højere grad kunne imødegå det problem, der kan være hen over landet med de forskelligartetheder, der er fra den ene kommune til den næste.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-09-07:
Man kan jo så forstå på hr. Kristian Thulesen Dahls svar, at de problemer, vi har haft med demografien de sidste 10 år, så ikke gælder de næste 3 år, men de gælder igen om 3 år og så i fremtiden.
Men det er en anden del af demografien, som jeg vil tage fat på.
Hr. Kristian Thulesen Dahl var selv inde på, at der ikke var de store overraskelser i forhold til finanslovforslaget, og det er jo, fordi finanslovforslaget udmønter genopretningspakken fra foråret, hvor det blev foreslået at indføre brugerbetaling for ufrivilligt barnløse, som ønsker eller har behov for kunstig befrugtning.
Det vil med al sandsynlighed betyde, at fødselstallet i de kommende år i Danmark vil falde med omkring 3.000 børn årligt.
På den baggrund vil jeg godt høre, om det i virkeligheden er DF's politik, at der skal være et større behov for indvandring i fremtiden?
For der er jo ikke nogen tvivl om, når vi står og snakker om de her ting, at der er et behov i fremtiden for, at vi har nogle borgere, der kan uddanne sig, komme ind på arbejdsmarkedet og være med til at betale skat og være med til at sikre den velfærd, vi skal have i fremtiden.
Men det er jo det, man lægger en bombe under nu ved bl.a. at indføre brugerbetaling på kunstig befrugtning.
Ønsker Dansk Folkeparti, at der skal være behov for større indvandring i fremtiden i Danmark?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2010-09-07:
Der er flere forskellige ting i det.
I forhold til indvandring koncentrerer vi os jo i højere grad om, hvad det er for en indvandring, og hvor den kommer fra, end om der er indvandring.
Vi ønsker en indvandring, der bidrager konstruktivt til det danske samfund, til vores velfærdsudvikling og ikke trækker midler ud af velfærdssamfundet, som vi har set det gennem de seneste årtier.
Det er det, vi åbent har lagt frem også i forbindelse med vores sommergruppemøde, og det er dér, hvor vi også har sådan en diskussion af, hvor indvandringen hovedsagelig kommer fra.
Med hensyn til børnetallet specifikt i forhold til kunstig befrugtning føler jeg mig altså ikke overbevist om, at det afgørende, i forhold til om folk vælger at lade sig behandle med kunstig insemination, er, om der er statstilskud eller ikke statstilskud.
Vi ser i jo ganske mange, der bruger meget store summer på at forsøge at adoptere børn og er villige til at ofre ganske, ganske meget for det.
Et eller andet sted kan man jo også sige, at det har været forunderligt at se, hvordan det har kørt i mange år med, at det har folk bare skullet betale en masse til, mens kunstig befrugtning, altså kunstig insemination, så skulle være offentligt finansieret.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-09-07:
Ja, og noget af baggrunden for, at man har ydet tilskud til, at folk kunne adoptere, har været, fordi der også var et offentligt tilskud til kunstig befrugtning. Nu går man så den modsatte vej; det er meget interessant.
Men jeg kan igen mærke, at nu er det derhenne, hvor Dansk Folkeparti bruger den der mavefornemmelsesting.
Jeg føler, siger ordføreren, at hvis folk gerne vil have børn, skal de nok lægge 20.000 kr., 50.000 kr., 100.000 kr. på bordet for at blive kunstigt insemineret eller kunstigt befrugtet.
Frem for at bruge følelserne kan man jo kigge på Tyskland, hvor man indførte brugerbetaling.
Man lagde 50 pct. brugerbetaling ind, og så faldt behandlingerne også med 50 pct., og fødselstallet gik tilsvarende ned.
Jeg vil bare gerne i forhold til indvandring spørge: Mener Dansk Folkeparti, at det bliver nemt at få skolet udenlandske læger, sygeplejersker og social- og sundhedsassistenter til at kunne tale dansk, til at kunne forstå dansk kultur, bl.a. på sundheds- og plejesektorområdet, siden man nu her går ind og – som jeg siger – sørger for, at fødselstallet i Danmark falder og vi får behov for større import?
For det er jo en af de allerstørste problemstillinger, nemlig at dem, vi importerer, ikke kan tale dansk med vores ældre, de kan ikke tale dansk med vores patienter, og mange af dem forstår heller ikke kulturen, uanset at de måske kommer fra Indien og ikke nødvendigvis Pakistan.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2010-09-07:
Det sidste er jo helt fantastisk at høre fra et parti, som har talt for den her indvandring til det danske samfund, som har talt så meget om, at vi skal løse en stor del af vores problemer med manglende arbejdskraft i fremtiden ved indvandring, og som har en regionsformand i det midtjyske, der har været førstemand i forsøget på at få indiske læger til Danmark.
Nu er det pludselig det største problem, at der kommer den type mennesker til det danske samfund.
Det er en meget interessant drejning i debatten.
Jeg vil stadig væk holde fast i, at jeg ikke tror på, at man får børn, afhængigt af om man får statsligt tilskud.
Det er jo den samme diskussion, vi har haft med børnechecken, hvor man også har sagt, at hvis ikke vi giver en børnecheck på et vist niveau, får folk ikke børn.
Jeg tror, at de fleste af os kender folk, for hvem det er kommet som en overraskelse, hvad børnechecken var på, da den kom, efter at de havde fået børn, fordi det slet ikke var noget, de tænkte på, da de – om de så planlagde det, eller det kom tilfældigt – gjorde det, der skulle til, for at de efterfølgende fik børn.
Der er jo nogle, der adopterer og bruger ganske mange ressourcer på det, fordi de bare vil have det barn, og så er der nogle, der lader sig kunstigt inseminere, fordi de har brug for det, og fred være med det.
Vi har brugt de penge, vi sparer her – og det skal man også lige huske på – på andre dele af sundhedsvæsenet.
Det er jo penge, der får lov til at blive inden for sundhedsområdet.
Det er jo en del af, at vi kan prioritere andre dele inden for sundhedsområdet.
Magnus Heunicke (S), 2010-09-07:
Tak for det.
Jeg er nødt til lige at sige til Dansk Folkeparti, at børnechecken betyder utrolig meget for rigtig mange familier.
Det kan være, at der er nogle enkelte meget velstillede, som ikke opdager, at den kommer ind, men jeg tror, at langt, langt de fleste ikke bare opdager den, men også er trygge ved, at den kommer, fordi det er et vigtigt fundament for deres økonomi.
Jeg vil gerne fortsætte lidt i den tidligere spørgers spor, for der er ét spørgsmål, vi ikke har fået svar på, om de ufrivilligt barnløse.
Vi har hørt, at Dansk Folkeparti ikke tror, det får nogen som helst konsekvenser overhovedet, på trods af at det har fået store konsekvenser i forbindelse med et faldende fødselstal i vores naboland Tyskland, hvor man har indført nogenlunde samme øvelse.
Det var så et trosspørgsmål.
Men vi mangler at få at vide hvorfor.
Hvad er det retfærdige i, at regningen, der skal betales efter den fest, som har været holdt for dem, der har fået de store skattelettelser, skal betales af lige præcis den patientgruppe, altså de ufrivilligt barnløse, hvorfor har man valgt dem ud og sagt, at de skal have så stor en ekstra regning for at betale for den fest?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2010-09-07:
Det er ikke sådan, at de penge, der findes her ved brugerbetaling i forhold til kunstig insemination, bliver brugt til at betale for en fest, andre har holdt.
Det er sådan, at der i forbindelse med genopretningspakken er fundet 24 mia. kr., som skal bruges til at konsolidere dansk økonomi.
Derudover er der tale om 10 mia. kr. til omprioriteringer, hvoraf vi bruger 5 mia. kr. til sundhedsområdet.
Det er jo en del af den målretning af pengene.
Når man finder nogle penge ét sted, kan man bruge dem et andet sted, som vi har gjort med de 5 mia. kr., og der synes jeg egentlig, at den prioritering, der er foretaget her, er rimelig.
Magnus Heunicke (S), 2010-09-07:
Undskyld mig, men nu synes jeg næsten, det minder mig om den gamle Komiske Ali, der sad midt i Bagdad og fortalte, mens bomberne fløj om ørerne på ham, at der da ikke var nogen krig her, så der da ikke var noget at filme her, og at man bare kunne tage hjem igen.
Nu hører vi så, at Dansk Folkeparti siger, at der ikke er nogen regning at betale, at det slet ikke er noget problem, og at det er ren og skær omprioritering af nogle midler for at finde nogle ekstra penge.
Jeg synes, sammenligningen er slående, for den virkelighed, som dem, der er barnløse, oplever, er en meget kontant virkelighed, der går ud på, at de fra den dag, det bliver vedtaget og får gældende kraft, skal betale for noget, som de tidligere ikke skulle betale for.
Hvad er det, de skal betale for?
Det er det princip, som man nu indfører i Danmark.
Sådan kan man også på mange andre områder se, at der er en regning.
Men så vil jeg gerne spørge helt fundamentalt til Dansk Folkepartis syn på finanslovforslaget, som vi nu behandler
: Er der tale om en regning, der skal betales, eller er der bare tale om nogle omprioriteringer?
Jeg tror, at mange af dem, der i øjeblikket er nervøse for deres børns skoler, for deres ældres ældrepleje, for ungernes vuggestue- og børnehaveservice, fordi der nu bliver skåret i kommunerne, godt vil have at vide, om det er for at betale regningen, eller om det bare er nogle omprioriteringer.
Jeg tror, at mange faktisk helst er fri for de omprioriteringer.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2010-09-07:
Jeg deler fuldstændig opfattelsen af det med Komiske Ali.
Men det er spørgeren, der gør sig skyldig.
Hvis man har læst genopretningspakken, ved man, at den dels består af at finde nogle penge til konsolidering af dansk økonomi efter finanskrisen, nemlig 24 mia. kr. til at nedbringe underskuddet, dels består den af at prioritere 10 mia. kr. over de næste 3 år til en forstærket indsats på nogle områder.
Deriblandt er så forslaget om kunstig insemination.
Det var i den forbindelse, at der var en sammenhæng i det i form af at finde nogle penge, som så efterfølgende også kan bruges til en forstærket indsats i sundhedsvæsenet på andre områder de kommende år.
Det synes jeg hr. Magnus Heunicke fuldstændig forbigår.
Det afviste Dansk Folkeparti i forhandlingerne.
Vi ønskede ikke, at kommunerne skulle spare, og derfor blev resultatet, at kommunerne skal have det, som man så kalder nulvækst, altså have den samme økonomi, som de har i budgetterne for i år, pris- og lønfremskrevet.
Mads Rørvig (V), 2010-09-07:
Tak for det.
Jeg stod her og forsvarede forslaget, der var fremsat af regeringen, og der var simpelt hen ikke grænser for, hvad jeg blev kaldt her på talerstolen.
Vi stod jo foran den sociale massegrav ifølge de røde ordførere og spørgere her i Folketingssalen.
Så jeg vil bare spørge: Hvad er det, der har ændret sig på de 12 uger over sommerferien, siden oppositionen nu også fremlægger en suspension af § 20-reguleringen?
Morten Bødskov (S), 2010-09-07:
Det fundament, fru Helle Thorning-Schmidt har kommenteret, i regeringens skattepolitik, er det, der står at læse i »Fair Forandring«, nemlig at S og SF’s skattepolitik tager udgangspunkt i den vedtagne skatteaftale med V og K og O.
Det var, før man lavede skatteaftalen i 2009: »Dersom disse partier mod forventning ændrer skattepolitikken inden næste valg, forbeholder S og SF sig muligheden for at tage højde for disse ændringer.«
Det står heri – punktum.
Så står der også: »Nødvendige justeringer vil blive fremlagt i god tid før valget.«
Det er det, der står.
Jeg tror virkelig, man skal passe på med at svinge sig for højt op, i forhold til at det, man vedtager, ligger fast.
Dengang Socialdemokraterne foreslog, at vi skulle have et loft på 100.000 kr. over indbetaling på ratepensioner, høvlede Finansministeriet det ned under gulvbrædderne og sagde, at der ikke var de penge i det, som vi påstod.
Hvad skete der med forårspakken 2.0?
Ups, da var det lige pludselig i forårspakken.
Dengang Socialdemokraterne i »Fair Forandring« foreslog, at vi kunne øge afgifterne på cigaretter, blev vi truet med, at samtlige danskere ville flygte ud over landets grænser.
Ups, hvad skete der efterfølgende?
Hvad skete der, dengang Socialdemokraterne foreslog, at for at det kunne skæppe lidt i statskassen, kunne man spare 1 mia. kr. på konsulenter i staten?
Jeg tror, finansministeren ikke bare sendte et umiddelbart svar, men faktisk et rigtigt, gældende svar til Folketingets Finansudvalg, hvor han skrev et stort rundt nul.
Hvad skete der så, da vi så Berlingske Tidende for ikke så længe siden?
Ja, da udtalte Venstres finansordfører, hr. Jacob Jensen, at det rent faktisk godt kan lade sig gøre at finde 1 mia. kr. i besparelser på konsulenter.
Så jeg tror, hvis jeg nu skal være helt ærlig, at man skal passe meget, meget på med at bevæge sig alt for langt ud ad den rampe, som man står på lige i øjeblikket i Venstre, for
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-09-07:
Jeg forstår godt, hvorfor hr. Morten Bødskov hellere vil diskutere med regeringen end med spørgeren, altså mig.
Jeg kommer fra et parti, der hedder Liberal Alliance, som gerne vil have, at vi får gang i væksten, hvis ordføreren skulle være i tvivl.
Og så er jeg bare nødt til at sige til Socialdemokraternes ordfører: Det nytter ikke noget, at man står og siger vækst og tror, at bare fordi man siger vækst, så kommer der vækst.
Der er jo brug for, at der bliver gjort noget.
Jeg stillede et helt konkret spørgsmål: Hvordan forholder Socialdemokraterne sig til, at den tidligere socialdemokratiske skatteminister Carsten Koch har sagt, at man skal gøre noget i forhold til selskabsskatten for at forbedre forholdene for erhvervslivet, og at man er nødt til at gøre det, hvis man vil have øget vækst i det her samfund?
Det nytter jo altså ikke noget bare at komme med socialdemokratisk bluff og snakke om lighed, pakker osv.
Det er fint nok, at man kommer med »En Fair Løsning«, »Fair Forandring«.
Man kommer sikker med en 3.0 lige om lidt, for man kommer jo med en ny en gang imellem, når det viser sig, at virkeligheden ikke helt passer til teorierne, og det vil man også opdage med den nye udgave.
Hvordan forholder Socialdemokraterne sig til lavere selskabsskat og til Carsten Kochs udtalelser?
Jeg ønsker ikke et ord om regeringens politik.
Jeg ønsker svar på mit spørgsmål.
Morten Bødskov (S), 2010-09-07:
Nu ved jeg ikke, om hr. Simon Emil Ammitzbøll lige er kommet herind, da jeg faktisk har diskuteret selv samme spørgsmål med hr. Mike Legarth.
Jo, der var sådan set det svar, at Socialdemokraterne var imod en sænkelse af selskabsbeskatningen.
Hvorfor?
Fordi det i overvældende grad vil give endnu flere skattelettelser til bankerne og forsikringsselskaberne.
Det er jo det, der er virkeligheden.
Hvis man sænker selskabsbeskatningen i det her land, hvem vil så få mest ud af det?
Det vil dem, der betaler mest i selskabsskat.
Hvem betaler mest i selskabsskat?
Der står, at vi er klar til at bruge erhvervsstøttemidler til at målrette de investeringer, som førende erhvervsledere, eksempelvis i går over en hel side i Politiken, mener der er behov for.
Det står i vores finanslovudspil.
Jeg har ikke hørt nogen – måske er der nogle i CEPOS og måske også nogle i Liberal Alliance og sådan noget – der vil sænke marginalbeskatningen til 50 pct. ufinansieret, som jeg hørte fra De Konservatives sommergruppemøde.
Det koster 6,2 mia. kr.
Det slår et hul i kassen.
Det, der er ansvarligt, er at bruge de penge, vi har, bedre.
Det foreslår Socialdemokraterne og SF man gør ved at målrette erhvervsstøtteordninger til områder, hvor vi har sikkerhed for, at erhvervslivet efterspørger vækst, og hvor der er muligheder for at vinde kampen om fremtidens arbejdspladser.
Kristian Jensen (V), 2010-09-07:
Jeg synes næsten, det er ærgerligt, at der er så mange, der er sure på hr. Morten Bødskov.
De har nemlig erklæret sig enige med regeringen i, at roadpricing og grønne kørselsafgifter ikke er noget, der ligger sådan lige for.
Derfor afhjælper Socialdemokratiets nye politik og udspil – der, hvor der overhovedet ikke skulle ændres et komma i det, de spillede ud med; men det er så en masse punktummer og udråbstegn, der er blevet flyttet – det problem, at de nu ikke slår et hul i statskassen med en dårlig indfasning af kørselsafgifter.
Problemet er så bare, at det kun tog 12 minutter for pensionsbranchen at regne ud, at der er lavet en gigantisk regnefejl på 6 mia. kr. i forbindelse med et loft over indbetaling til en livrente.
Mit spørgsmål til hr. Morten Bødskov er derfor: Hvordan vil man løse problemstillingen i den regnefejl, som Socialdemokratiet har lavet i sit oplæg?
Morten Bødskov (S), 2010-09-07:
Nu ved jeg ikke, om hr. Kristian Jensen var i lokalet, da vi startede med at have en diskussion med finansministeren.
Der er ikke nogen regnefejl.
Vi fremrykker provenuet af beskatningen af en udvidet beskatningsmodel på pensioner, som regeringen i øvrigt har vedtaget.
Vi siger, som man kan se i vores tabel, at en fremrykning giver 6,5 mia. kr.
Vi er godt klar over, at det ikke er varigt.
Men vi beregner det fuldstændigt på baggrund af de svar, som jeg tror at den tidligere skatteminister selv har sendt over til Folketingets Skatteudvalg.
Jeg forstår det simpelt hen ikke, men det kan være, at den tidligere skatteminister ved mere om skattepolitikken, end den nuværende finansminister gør.
Kan hr. Kristian Jensen ikke prøve at forklare mig, hvordan det kan være, at med de samme beregningsprincipper, men på et mindre grundlag, kommer Finansministeriet i majredegørelsen 2009 frem til, at der med et loft over indbetalingen til ratepensioner på 100.000 kr. kan fremrykkes et provenu på 3,5 mia. kr.?
Hvordan kan finansministeren så stå her på talerstolen og komme med et svulstigt angreb på S og SF og sige, at vi på et større grundlag kun kan få under halvdelen af det, vi angiver?
Hvis vi kun kan få under halvdelen, er vi under det beløb, som regeringen får på et mindre grundlag.
Men jeg lader meget gerne majredegørelsen fra 2009 ligge heroppe.
Tallet står i andennederste linje i den grønne tabel.
Den tidligere skatteminister kan så måske forklare sin finansminister, hvordan det hænger sammen.
Kristian Jensen (V), 2010-09-07:
Jeg kan i hvert fald konstatere, at hr. Morten Bødskov intet forsøg har gjort på at forklare, hvordan det hænger sammen.
Der er en regnefejl der, hvor man beregner, hvad en holdbar økonomi er.
Det er ikke nogen holdbar og varig økonomi, når man vil øge udgifterne med 6 mia. kr. og finansiere dem med noget, der bare er en fremrykning.
Så der er faktisk et problem, der skaber et stort hul i Socialdemokratiets oplæg til, hvordan vores økonomi skal hænge sammen.
Sagen er jo den, at der ligger en regnefejl på 6 mia. kr. i Socialdemokratiets oplæg, og vi mangler at få en forklaring på, hvad der skal dække de 6 mia. kr. i fremtiden.
Hvad er det, der skal beskattes yderligere for at kunne erstatte de penge, vi ikke får i kassen, i de kommende år?