runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Clausen (EL), 2010-04-22:
Det, der er spørgsmålet her, er jo, om vi skal påføre nogle mennesker, som arbejder inden for frisørbranchen, omgang med farlige stoffer, fordi alternativet er, at folk ellers skal have farvet deres hår oftere, og om vi skal acceptere, at man har nogle produkter, som faktisk er farlige, fordi der er nogle ting, som de produkter kan, som andre produkter ikke kan, men hvor de andre produkter netop ikke forhindrer, at folk kan farve deres hår.
Jeg vil bare sige, at der jo har været EU-lande, som havde et forbud mod de her stoffer.
Jeg kender nogle mennesker, der bor i de lande, og de undlod ikke at farve hår, så man kan godt have sådan et forbud.
Det er afskaffet på grund af et EF-direktiv, og jeg tror nu, at det mere var hensynet til industrien, der gjorde, at det blev sådan, end det var hensynet til så meget andet.
Karen Ellemann (V), 2010-04-22:
Her tænker jeg sådan set også på forbrugeren.
Så jeg er ikke enig i præmissen om, at det fuldstændig skal forbydes, når der ikke er alternativer.
Det ser jeg bare ikke som en farbar vej.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-04-22:
Jeg er helt enig med ministeren i, at problemet er, at der ikke er alternativer på markedet, medmindre vi alle sammen vælger at farve os med henna, og det er der så nogle andre sundhedsmæssige problemer i.
Men hvis man skal have industrien til at producere et alternativ, få fat i noget, der kan skabe den samme effekt som noget af det, vi andre putter i håret, kræver det så ikke også en eller anden form for forbud på sigt, og at virksomhederne ved, at de må tage sig sammen, fordi de f.eks. ikke må benytte det her om 5 år?
Nu er det jo ikke nyt, at de her to stoffer medfører allergi, det har nærmest været kendt viden i de sidste 10-15 år, så industrien har haft en rum tid til at finde på alternativer.
I SF tror vi, at det, der skal til, er, at de har kniven på struben, og at man siger: O.k., I har nogle år mere til at finde et alternativ, men så skal I finde det, ellers forbyder man det.
Vil ministeren være med på at lave sådan en form for lovgivning, der siger: Om et vist antal år falder hammeren, venner, I har den her tidsfrist; vi piner jer ikke lige nu, men det kommer vi til på sigt, hvis I ikke selv kan finde ud af det?
Karen Ellemann (V), 2010-04-22:
Der er jo mange forskellige måder at fremme udviklingen på, og det kunne godt være, at udsigten til pisken eller udsigten til, at vi simpelt hen forbyder nogle stoffer, kunne få industrien mere aktivt på banen med hensyn til at undersøge mulige alternativer.
Vi ved hvert fald én ting, og det er, at forbrugerne har et udtalt ønske om fortsat at farve deres hår, og så ser vi enkelte eksempler på de her allergiske reaktioner, og det synes jeg sådan set er dokumentation nok for, at det er vigtigt at prøve at finde et alternativ.
Benny Engelbrecht (S), 2010-04-22:
Mit spørgsmål går mere på selve mærkningen, den nuværende mærkning.
Det er sådan, at allerede i dag er der jo, som ministeren også er inde på, advarselsmærker på produkterne.
Hvis man kigger på et af de produkter, som man typisk kan købe i forretningerne, må man sige, at man skal have de meget gode briller på for at finde advarselsmærkningerne.
Det gælder også i forhold til den professionelle del, altså også at give nogle bedre informationer til forbrugerne, når de går til frisør og får farvet hår.
Karen Ellemann (V), 2010-04-22:
Jeg kan godt være enig med hr. Benny Engelbrecht i, at det kan kræve briller, når man står med en lille pakke og der er utrolig meget information på den her pakke.
Heldigvis har hr. Engelbrecht så brillerne på sig, så der går det måske – og har måske heller ikke hårfarvebehovet. Som jeg lige kort berørte, er der jo netop blevet vedtaget nye regler om advarslerne på pakningerne.
En af de ting, der er kommet frem her, betyder, at produkterne nu altså skal til at indeholde advarslen om, at det her produkt ikke er beregnet til brug på personer under 16 år, og at hårfarvestoffer kan fremkalde alvorlige og allergiske reaktioner, og så hele advarselssymbolet.
Det har vi faktisk ikke set endnu, fordi det først kommer til at træde i kraft nu, og det kommer først til at være fuldt ud slået igennem i november 2012.
Så med de skærpelser på emballagen er vi lige præcis på vej ad den vej, som hr. Benny Engelbrecht spørger til.
Benny Engelbrecht (S), 2010-04-22:
Kan vi i Danmark få gennemført mærkningsordningen hurtigere end i EU-systemet generelt, og er der mulighed for, at vi også på selve produktet kan gøre opmærksom på, at det også kan være problematisk, hvis man eksempelvis er gravid, at benytte hårfarve?
Karen Ellemann (V), 2010-04-22:
Jeg er rimelig overbevist om, at industrien sådan set allerede på nuværende tidspunkt arbejder aktivt for at prøve at finde alternativer, for jeg tror godt, at industrien kan høre lyden på vandrørene og se, at der godt kunne være mulighed for, at der blev et flertal for et decideret forbud, og så må man jo som producent arbejde hurtigt for at finde et alternativ.
Så i princippet så jeg rigtig gerne, at man fandt et alternativ, for jeg ønsker sådan set også at forhindre, at der anvendes allergifremkaldende stoffer.
Ida Auken (SF), 2010-04-22:
Jamen tak for den positive modtagelse.
Faktum er bare, at lige i øjeblikket bliver de her tilladelser ikke givet fra kommunernes side, og det er bl.a., fordi der mangler viden.
Så jeg synes, at det er fint, at det her forslag måske endda har skubbet til den proces, for man kan sige, at den her handlingsplan havde den tidligere miljøminister jo lovet før årsskiftet, så det kan godt være, at det her har skubbet lidt til det.
Men hvad skal vi gøre for, at kommunerne faktisk får øjnene op for det her og også tør give de her tilladelser de steder, hvor det faktisk vil være relevant?
Altså, hvad vil miljøministeren gøre for at sikre, at der så også bliver givet nogle af de her tilladelser?
Karen Ellemann (V), 2010-04-22:
Så snart vi får et bedre oplyst grundlag for at kunne give de informationer, der skal til, om man nu vil fjerne kalken, eller om man ikke vil fjerne kalken, altså informationer om, hvad det koster, om, hvordan man gør det osv., vil man selvfølgelig sørge for, at kommunerne får de oplysninger.
Det er ikke mit indtryk på nuværende tidspunkt, at vandforsyningerne ligefrem står i kø for at få tilladelse til at fjerne kalk, men det kunne være, at der var en oplysningsindsats, som kunne være relevant den vej rundt.
Det er derfor, jeg også i det hele taget meget gerne vil have belyst fordelene og ulemperne ved at fjerne kalken.
Et er, hvad det koster, men noget andet er, om det giver fordele sådan i det store billede.
Eyvind Vesselbo (V), 2010-04-22:
Jeg synes, at det er fint, at vi hele tiden her i Folketinget får sat fokus på nogle af de problemer, som kan være på forskellige områder i forbindelse med miljøproblematikken.
Her er det drikkevandet, som SF sætter fokus på, nemlig det spørgsmål om, om der er for meget kalk i vandet nogle steder, og ønsket om at få fjernet det her kalk, sådan at vandet får en mindre hårdhedsgrad.
Som ministeren lige sagde, er det jo en kommunal opgave at give tilladelse til vandforsyningerne, så de kan foretage den proces at fjerne kalken fra drikkevandet.
Det mener Venstre fortsat er den måde, vi skal gøre det på.
Det skal være kommunerne, som skal have myndighedsopgaven, som skal give den her tilladelse.
Men det er klart, at der kan være nogle forhold, som også påpeges i beslutningsforslaget, som gør, at det også er vigtigt, at vi kommer videre med at få gjort noget på det her område.
Og der synes jeg, at miljøministeren ganske klart tilkendegav, at man er i gang med at undersøge den her sag.
Der kommer nogle tilbagemeldinger, som gør, at vi snart ved lidt mere om det her og også kan formidle det videre til kommunerne, som vi fortsat mener skal have den her mulighed.
Derfor mener jeg ikke, at det er nemt at gøre en lang historie ud af det her, for det er en kommunal opgave.
Derfor kan vi sådan set
ikke støtte forslaget.
Per Husted (S), 2010-04-22:
I Danmark har vi en særdeles velfungerende drikkevandsforsyning, og med få undtagelser har vi alle sammen vand af rigtig god kvalitet.
Det er sådan en af de ting, man ikke tænker over i dagligdagen, men som jo er et væsentligt bidrag til en høj livskvalitet.
Fra Socialdemokraternes side synes vi, at B 138 er et godt forslag, som kan give borgerne i de berørte byer endnu bedre livskvalitet, ikke mindst fordi man fjerner kalken og dermed faktisk gør rengøringen lettere, og så kan det endda være med til at forlænge levetiden på de mange tekniske hjælpemidler, vi har i vores hjem.
Og så er der endnu et plus, nemlig at det kan mindske energiforbruget og kemikalieforbruget i husholdningerne.
Hvad angår erhvervslivet, ser vi også, at en række virksomheder, primært inden for fødevareerhvervene, kan spare nogle omkostninger til kemikalier til rensning og afsyring af rør og installationer, og det medvirker på den måde også til at forlænge levetiden på maskineriet.
Så synes vi egentlig også, det er vigtigt, at der ikke er direkte omkostninger forbundet med det her forslag for staten.
Forslagsstillerne, SF, har endvidere lagt op til, at det skal være frivilligt for de berørte vandværker at gøre brug af muligheden, som B 138 giver.
Det vil sige, at der kan foretages en lokal vurdering af, om det er interessant eller ej for det enkelte vandværk, en god idé, da der, som det allerede er blevet nævnt et par gange, er meget stor forskel på vand fra de enkelte byer, og det skal vi fra Folketingets side selvfølgelig respektere.
Vi giver med det her forslag vandværkerne endnu en mulighed for at blive endnu bedre leverandører af det vigtigste, man har, nemlig rent vand.
Derfor er det svært for os at være uenige i forslaget, hvorfor vi fra S støtter forslaget helhjertet.
Jørn Dohrmann (DF), 2010-04-22:
Vi er jo altid glade for at få de her beslutningsforslag, som sætter fokus på, hvordan vi kan gøre det endnu bedre for borgerne i de forskellige områder af landet.
Her er det jo så et godt emne, nemlig om at fjerne kalk fra drikkevand, som bliver taget op. Vi må jo sige, som vi læser og har forstået forslaget, at der allerede i dag er mulighed for at få en tilladelse til at fjerne kalken i vandet på de her vandværker.
Der skal ikke herske nogen tvivl om, at Dansk Folkepartis synes, at det er rigtig godt, at man har styr på, hvad der sker på vandværkerne, og at man går op i, hvilken kvalitet drikkevandet har, og hvordan man sikrer, at det ikke er alle og enhver, der kan komme til boringerne og eventuelt få hældt nogle forkerte stoffer i drikkevandet.
Men vi skal være meget påpasselige med at begynde at lægge op til, at alt drikkevand skal renses for alle mulige ting.
Så er der nogle gange, hvor man kan sige, at vandet vil være forskelligt, altså hårdt og blødt vand, i forskellige egne af landet.
Men vi må i bund og grund sige, at vi ser det som lidt overflødigt – det er også lidt det, der ligger i forslaget her, nemlig at det er en 10 år gammel sag, sådan som jeg læser mig frem til – at man siger, at alle vandværker skal have mulighed for at fjerne kalken.
Hvis det er et problem, vil jeg anbefale, at man spørger kommunen om tilladelse til at fjerne det.
Så er jeg parat til at diskutere, om vi eventuelt skulle lave det sådan, at kommunen generelt kunne lave en bestemmelse om, at der i deres område er et behov for, at man fjerner noget af kalken.
Det er vi villige til at se på og se på, om vi kan gå den vej.
Men jeg synes, det er meget vigtigt, at kommunen på en eller anden måde er inddraget i processen.
Vi kan ikke støtte det forslag, der ligger her, men vi er villige til at diskutere det, fordi vi synes, at drikkevandet er en meget vigtig sag for befolkningen.
Jørn Dohrmann (DF), 2010-04-22:
Jamen det kan vi ikke svare sådan entydigt på, for det kommer helt an på, hvor man ligger på skalaen, altså hvor meget kalk der er i vandet.
Man skal også veje det op imod, hvor dyrt det her bliver for det enkelte vandværk.
Vi ved jo godt, at hvis der skal etableres anlæg, som koster penge, skal de betales, og der er kun vandforbrugerne til at betale i sidste ende, og dermed må der jo påføres de vandforbrugere, som er koblet på, en udgift.
Og der skal man se på, hvad der ellers er af gode ting ved at fjerne kalken.
Ja, der er det, at man måske bruger lidt mindre sæbe, og at det måske går mindre ud over tøjet og den slags ting.
Altså, der er man i hvert fald nødt til at afveje de fordele og ulemper, der er ved det.
Så vi vil ikke sige kategorisk, at det er en god idé, men vi vil heller ikke sige, at det er en dårlig idé.
Det skal vurderes fra gang til gang, efter hvor på skalaen man ligger.
Vi prøver på at holde priserne nede.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2010-04-22:
Tak for det.
Jeg tror, at jeg vil gå lige til biddet og sige, at Det Konservative Folkeparti ikke kan støtte dette beslutningsforslag, selv om der selvfølgelig ligger positive intentioner bag.
Grunden til, at vi grundlæggende ikke ønsker at støtte forslaget, er, at vi mener, at det er en kommunal opgave, og at det måske er mere konstruktivt at se på, hvordan vi kan hjælpe de kommuner, som måske ikke håndterer det her ordentligt.
Det synes jeg er noget vi i forbindelse med udvalgsarbejdet konstruktivt godt vil være med til at se på: Hvad er det for nogle barrierer, der gør, at kvaliteten varierer så meget, som den nu engang gør?
Vi lever jo i et privilegeret samfund.
Jeg tror, at alle, der har prøvet at være sydpå, kender det sure slid med at hive vandflasker med hjem fra lokale supermarkeder, eller hvor man nu køber det.
Det er vi heldigvis forskånet for i Danmark.
Vi har drikkevand af en generelt god kvalitet, og det er ingen selvfølge.
Det kræver selvfølgelig en stor indsats fra samfundets side at fastholde det og også det, at borgerne har tillid til, at deres drikkevand har en generelt god kvalitet.
Det vil vi gerne sikre, og vi kan også se, at det er en rigtig god forretning for Danmark, bl.a. når vi ser på den teknologi, vi i Danmark er i stand til at udvikle på det her felt.
Der sker rigtig meget i øjeblikket.
Men vi har så meget respekt for det kommunale selvstyre, at vi mener, at kommunerne skal tage ansvaret, når det gælder det her.
Og jeg vil gerne vise den imødekommenhed over for forslagsstillerne, at vi under udvalgsarbejdet vil se på, hvordan vi i højere grad kan hjælpe kommunerne til at træffe rigtige beslutninger her.
Bente Dahl (RV), 2010-04-22:
Der er ingen tvivl om, at kalk i vandet er til gene.
Det gælder, som det bliver nævnt i B 138, i en lang række situationer.
Der er i forslaget gjort rigtig fint rede for det uønskelige i al den kalk, så det behøver jeg ikke gentage her fra talerstolen.
Alle de mange gode argumenter står i bemærkningerne.
Vi er derfor rigtig positive over for B 138, men der er et par spørgsmål, der dukker op, og som vi gerne vil have besvaret.
Vi savner mere udredning om, hvordan kalken skal fjernes, hvilke foranstaltninger der bør sættes i værk.
Vi taler om kemi og kemikalier, at kalk kan fjernes på flere måder, men hvilke har forslagsstillerne tænkt sig skal bringes i anvendelse?
Det fremgår ikke særlig tydeligt af bemærkningerne, hvordan det skal løses i praksis, så jeg vil gerne høre forslagsstillernes bud på det.
Vi ved, at det er at gå i detaljer, men med lige det her forslag mener vi, at det hører til at komme med nogle retningslinjer, så det ikke er op til det enkelte vandværk at finde den kemi frem, der måske er den mest effektive på kort sigt, men som måske også er den mest miljøskadelige.
Det kan også være interaktion mellem kemikalier, som kan komme på tale.
Et andet spørgsmål, vi gerne vil have belyst, er, hvorfor forslaget kun drejer sig om større vandværker.
Hvad betyder større, og hvor ligger grænsen mod de mindre?
Vi ser frem til at få besvaret spørgsmål og diskuteret løsninger.
Vi er som sagt positivt spørgende.
Per Clausen (EL), 2010-04-22:
Nu har jeg en fortid, hvor jeg har arbejdet inden for vaskeribranchen, og derfor er jeg bekendt med, at man inden for den branche er meget opmærksom på, at det handler om at fjerne det, hvis der er for meget kalk i vandet.
Det er der gode økonomiske grunde til, som også nævnes i det af SF fremsatte forslag, nemlig hele spørgsmålet om, hvad det har af betydning for tilkalkning af rør, hvad det har af betydning for sæbeforbrug og elforbrug og dermed også energiforbrug. Så medmindre de metoder, man kan bruge til at fjerne kalk med, indeholder nogle miljømæssige og sundhedsmæssige problemer – og det har jeg ikke hørt om tidligere, men det kan vi selvfølgelig få udredt i arbejdet – og medmindre der er andre negative konsekvenser af at gøre det, som ikke kan løses ved det, som beslutningsforslaget opererer med, nemlig at man beholder minimumsgrænsen for, hvor lav hårdheden må være i vandet, altså medmindre der sådan er andre problemer, har jeg sådan lidt svært ved at se, hvorfor man ikke bare kan vedtage det her forslag.
Altså, jeg synes jo, det lyder noget mere bureaukratisk, hvis vi skal begynde at udsende nogle redegørelser og cirkulærer til kommunerne, som vi siger de skal tage i betragtning, når de skal give en tilladelse eller ikke give en tilladelse.
Jeg er sådan set helt med på, at hvis der er behov for af miljømæssige og sundhedsmæssige grunde at vedtage nogle retningslinjer for, hvordan det her skal ske, kunne man gøre det og så sige, at vandværkerne skal overholde dem.
Og så fører kommunerne jo stadig væk tilsyn med vandværkerne og deres kvalitet.
Så selv om man kan sige, at det i udgangspunktet jo er et lille forslag – selv om jeg tror, at besparelserne energimæssigt og ressourcemæssigt ikke ville være helt små ved at gennemføre det – synes jeg godt, det kunne være fornuftigt, hvis det kunne føre til, at vi faktisk kunne komme et lille skridt videre.
Jeg tror da, at hvis man kunne bruge udvalgsarbejdet til at undersøge nogle af de spørgsmål, jeg stiller, og som jeg i og for sig er ret sikker på at svarene er positive på hele vejen rundt, så måtte det give en mulighed for, at vi måske kunne komme lidt længere med det her.
Villum Christensen (LA), 2010-04-22:
Tak for det.
Selv om jeg ikke kan prale af at have været ansat i vaskeribranchen, synes jeg umiddelbart, det en god idé at blødgøre vandet i de områder, hvor det er særligt hårdt.
Omvendt kan vi også godt følge regeringen i, at vi på det her tidspunkt bør afvente udtalelser fra de uvildige eksperter, som er i gang med at se på fordele og ulemper, herunder ikke mindst i forhold til økonomien.
Og denne gang – i modsætning til den store sag om Østerild – skal vi kigge på fordele og ulemper, inden vi tager stilling.
Spørgsmålet om, hvorvidt kulsyreindholdet kan blive for højt, når man blander hårdt og blødt vand, synes jeg også skal afklares.
Og så vil jeg sige, at vi er enige i, at det er en rigtig god idé at bibeholde kompetencen i kommunerne.
Det kan godt være, de skal have en vejledning eller to, men det er for os at se det rigtige sted at placere de beslutninger.
Så med ministerens begrundelser kan vi ikke gå ind for det her forslag på nuværende tidspunkt.
Ida Auken (SF), 2010-04-22:
Tak for Dansk Folkepartis ordførertale.
Jeg havde bare sådan lidt svært ved at finde ud af, om Dansk Folkeparti synes, det er en god idé at fjerne kalk de steder, hvor der faktisk er meget store problemer med belægninger af kalk, hvor folk har fået ødelagt deres tøj, deres fliser, og hvor de skal bruge meget mere sæbe og meget mere energi.
Bente Dahl (RV), 2010-04-22:
Vi er omgivet af kemikalier i vores hverdag, alle vegne.
Nogle af dem er i ufarlige, overskuelige mængder, men det gælder bestemt ikke de stoffer, vi har til diskussion i dag, og de stoffer, som B 137 foreslår forbud mod.
De er farlige.
Det er allergifremkaldende stoffer i hårfarve, og da rigtig, rigtig mange får farvet deres hår, er der rigtig, rigtig mange, der kommer i forbindelse med dem.
Når der er en viden om, at et stof er allergifremkaldende, så må vi handle.
En mærkning af produktet er ikke tilstrækkeligt.
De er i kontakt med stofferne hver dag hele dagen igennem.
De står bogstavelig talt med fingrene i det.
Det viser sig da også, at de er langt mere syge af allergiske reaktioner end andre grupper i befolkningen.
Ved at arbejde i EU for at få forbudt stofferne går vi den rigtige vej.
Vi skal tvinge industrien til at tænke nyt.
Det er et meget stort marked, vi taler om; det er mange forbrugere, der bliver ramt hver dag i øjeblikket og bliver syge af de her stoffer.
Hvis vi sætter en tidsramme for et forbud, sætter industrien fart på udviklingen – det er der ingen tvivl om.
Derfor er vi helt enige med Enhedslisten i, at vi skal gøre noget aktivt nu.
Vi er positive over for forslaget, og vi glæder os til udvalgsarbejdet, hvor vi kan få udviklet det her forslag, så det kan blive til noget.
Karen Ellemann (V), 2010-04-22:
Jeg kan i hvert fald helt konkret her sige, at den danske bekendtgørelse, som implementerer reglerne, træder i kraft her den 1. maj 2010, så det er jo lige om lidt.
Selve mærkningskravet gælder så fra den 2. november 2011.
Det er jo så for produkter, der bliver bragt ind på markedet.
Fra den 2. november 2012 vil alle produkter, der findes på markedet, være omfattet af mærkningen.
Så har de produkter, der står på hylderne, en vis holdbarhedstid.
Men altså, med implementeringen og den proces, der er lagt for det, er det altså, at det vil være slået fuldt ud igennem i november 2012.
Birgitte Josefsen (V), 2010-04-22:
Ikke kun hårfarver, men en række kosmetiske præparater, cremer og lignende kan fremkalde allergiske reaktioner.
Det er derfor et område, vi bør have fokus på og arbejde med rent politisk for så vidt muligt at få minimeret allergifremkaldende stoffer i kosmetiske præparater såvel som i andre produkter, som er en del af vores hverdag og vores liv i det hele taget.
Helt konkret må det dog konstateres, at netop stofferne PPD og PTD, der anvendes i permanente hårfarver, ikke kan erstattes af noget alternativ på nuværende tidspunkt.
Enhedslisten skriver godt nok i det fremsatte beslutningsforslag, at der findes alternative produkter.
Jeg har imidlertid ikke kunnet finde frem til alternative produkter, når vi snakker permanente hårfarver.
Men jeg kan konstatere, at der er en række forskellige produkter på markedet uden stofferne, men produkter, som har en helt anden karakter og virkning.
Det er så ikke lige nøjagtig de produkter, som forbrugerne har brug for og efterspørger, så reelt er der ikke i dag nogen alternativer til PPD og PTD.
Vi er så også i Danmark underlagt EU's kosmetikregulering, og derfor må vi selvfølgelig også følge den.
Herunder hører de to præparater.
Det betyder imidlertid ikke, at vi skal sidde på hænderne og gøre ingenting.
Jeg har derfor stor tiltro til, at miljøministeren vil have fokus på problemstillingen og vil drøfte sagens alvor i EU-regi.
Vi vil så også gerne i Venstre appellere til, at der arbejdes hen imod en meget synlig mærkning af produkterne, så det står helt klart og tydeligt, hvad det er, der hives ned fra hylderne og hældes i håret.
Venstre vil nøje følge sagen, og vi vil opfordre ministeren til at gøre det samme.
Vi kan ikke bakke op om det fremsatte beslutningsforslag med den begrundelse, at vi er bundet af EU's harmoniseringsregler på området, men også med den begrundelse, at der ikke findes noget alternativt produkt på markedet i øjeblikket.
Vi har indtryk af, at både mænd og kvinder vil have farver i håret.
Men når de så vil have det, skal det foregå på så oplyst et grundlag som overhovedet muligt, så man reelt ved, hvad det er, man putter i håret.