runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Gitte Lillelund Bech (V), 2011-11-09:
Det var et interessant svar fra udenrigsministeren, for udenrigsministeren fik det til at lyde, som om det alene er Grønland og ikke den nuværende regering, der ønsker svar på nogle spørgsmål.
Nu står jeg jo med den pressemeddelelse, som udenrigsministeren selv udsendte den 2. november, efter udenrigsministeren havde haft møde med Kuupik Kleist, og jeg citerer: »Med hensyn til det bagudrettede er parterne enige om, at det desværre ikke har vist sig muligt at opnå svar på alle spørgsmål.«
Det fremgår altså af pressemeddelelsen, at den nuværende regering sådan set heller ikke mener, at man har fået svar på spørgsmålene.
Så jeg vil bare gerne vide: Hvad er det for nogle spørgsmål, der ikke er givet svar på?
Mener udenrigsministeren, at der i Udenrigsministeriet eller i andre ministerier findes relevant materiale, der ikke indgår i »Redegørelse vedrørende hemmelige CIA-flyvninger i Danmark, Grønland og Færøerne« fra den 23. oktober 2008, men som burde være indgået i redegørelsen?
Villy Søvndal (SF), 2011-11-09:
Som jeg netop sagde i mit sidste svar, er det ikke mit ærinde i den her sag at rejse tvivl om redegørelsen fra 2008.
Jeg skal gerne gentage, at jeg tror, at embedsmændene fra dengang er kommet så langt, som det nu var muligt.
Så det er ikke det, der er vores ærinde.
Det, der er afgørende, er, at WikiLeaks godt 2 år efter, i januar 2011, kom med en række fortrolige indberetninger om sagen fra den amerikanske ambassade i København.
Det var så det, der førte til diskussionen om aftalt spil, som jeg ikke synes at nogen af os kan have nogen interesse i.
For regeringen er det så samtidig i den her sag helt afgørende at kunne bevare det gode forhold mellem Danmark og Grønland.
Vi lytter til Grønlands bekymringer, vi lytter selvfølgelig også til Folketinget, og derfor tror jeg, at det er godt for os alle sammen, at vi får sat et punktum for den her sag ved at få en uvildig undersøgelse af begivenhedsforløbet.
Der er masser at bebrejde den daværende regering, men ikke, at man ikke var i stand til at svare på spørgsmål, der først blev offentligheden bekendt i januar 2011.
Gitte Lillelund Bech (V), 2011-11-09:
Jeg står faktisk med en fornemmelse af, at udenrigsministeren fik fat i det forkerte talepapir.
Så nu vil jeg bare gentage spørgsmålet: Mener udenrigsministeren, at der i Udenrigsministeriet eller i andre ministerier findes relevant materiale, som ikke indgår i redegørelsen fra 2008, men som burde være indgået i redegørelsen?
Måske kan jeg uddybe dette lidt: dvs. materiale, dokumentation, som var tilgængelig, som var til stede i de pågældende ministerier, frem til da redegørelsen blev lavet i 2008.
Mener udenrigsministeren, at der findes et sådant materiale, som skulle være indgået i undersøgelsen, men som ikke er indgået i den.
Villy Søvndal (SF), 2011-11-09:
Jeg gentager gerne mit svar.
Jeg tror, at embedsmændene dengang kom så langt, som det var muligt, og det afgørende er, at der efterfølgende er kommet nye dokumenter frem.
Gitte Lillelund Bech (V), 2011-11-09:
Men jeg spørger jo ikke til de nye dokumenter, som der eventuelt måtte være kommet frem.
Jeg spørger til den dokumentation, der lå til grund for redegørelsen i 2008, og jeg må bare konkludere, at når udenrigsministeren ikke vil svare på, om der findes et sådant relevant materiale, så kan der være to grunde til det.
Enten mener udenrigsministeren, at der faktisk findes relevant materiale, som ikke er indgået i redegørelsen, men det vil udenrigsministeren ikke afsløre her i salen, eller også er det, fordi der faktisk ikke findes relevant materiale, der skulle være indgået i den.
Alternativet er jo, at alt det materiale, der var til stede, da redegørelsen blev lavet, sådan set også er indgået i den.
Men jeg synes jo altså, at det lidt er en mistænkeliggørelse af den redegørelse, der blev lavet i 2008, når man i regeringen føler sig nødsaget til først at sige, at man ikke ønsker at lave en undersøgelse af CIA-fly, eventuelt CIA-flyvninger, men at man så efter aftale med Grønland siger, at det vil man gerne bede DIIS om at gøre, specielt fordi man beder DIIS om at gå fuldstændig den samme dokumentation igennem, som lå til grund for den her redegørelse.
Derfor er jeg jo bare nødt til at spørge igen: Findes der relevant materiale, som ikke indgik i redegørelsen, da den blev lavet i 2008, men som på daværende tidspunkt fandtes i Udenrigsministeriet eller i andre ministerier?
Mener udenrigsministeren, at der i Udenrigsministeriet eller i andre ministerier findes relevant materiale, der ikke indgår i »Redegørelse vedrørende hemmelige CIA-flyvninger i Danmark, Grønland og Færøerne« fra den 23. oktober 2008, men som burde være indgået i redegørelsen?
Søren Espersen (DF), 2011-11-09:
Vil udenrigsministeren definere »blød sharia« – et vistnok selvopfundet begreb, som ministeren i forbindelse med Libyen offentligt lancerede den 26. oktober 2011, og vil udenrigsministeren i øvrigt delagtiggøre Folketinget i, hvorfra ministeren har sin viden om islam, som gør ham i stand til at skelne mellem »sharia« og »blød sharia«?
Vil udenrigsministeren definere blød sharia – et vistnok selvopfundet begreb, som ministeren i forbindelse med Libyen offentligt lancerede den 26. oktober 2011, og vil udenrigsministeren i øvrigt delagtiggøre Folketinget i, hvorfra ministeren har sin viden om islam, som gør ham i stand til at skelne mellem sharia og blød sharia?
Villy Søvndal (SF), 2011-11-09:
Først og fremmest tak for spørgsmålet, som måske er en smule polemisk, men fint med det.
Jeg skal måske understrege fra starten, at jeg står her som udenrigsminister og ikke som islamforsker.
Det, jeg tror er vigtigt at forholde sig til i øjeblikket, er udviklingen i den arabiske verden og ikke så meget teologiske overvejelser om fortolkningen af religiøse tekster.
I øvrigt har jeg ikke selv anvendt udtrykket blød sharia.
Der er sket nogle kolossale omvæltninger i vores nabolande mod syd; faktisk må den arabiske verden vel i øjeblikket siges at have verdensrekord i revolutioner.
Vi taler om lande, der i så mange år har været diktaturer, at vi vel havde vænnet os til det og ikke forventede, at det nogen sinde blev anderledes.
Det er godt, det er ubetinget godt, at tre diktatorer er faldet.
Men det er klart, at de voldsomme omvæltninger også har ført til stor usikkerhed og ængstelse.
Befolkningerne i Tunesien, i Egypten, i Libyen står over for nogle voldsomme forandringsprocesser, hvis forløb og hvis endemål stadig er uforudsigeligt.
De ønsker, som befolkningerne til gengæld har udtrykt, er simple: Det er ønsket om frihed, om retfærdighed og om værdighed.
At omsætte det til virkelighed er selvfølgelig altid kompliceret.
Etableringen af de nye samfundsstrukturer tager mange år erfaringsmæssigt, og der er ingen garanti for, at processen kun bevæger sig fremad.
De nye politiske partier og kandidater, som nu stiller op og kæmper om pladserne i de nye parlamenter, skal finde en platform, hvorfra de kan kommunikere på en måde, som er genkendelig og forståelig for vælgerne.
Derfor er det naturligt, tror jeg – om vi kan lide det eller ej – at islam er en del af referencerammen i et muslimsk land, på samme måde som kristendommen er en del af referencerammen i en række europæiske lande.
Søren Espersen (DF), 2011-11-09:
Jeg er overrasket over, at udenrigsministeren afviser, at han har brugt udtrykket blød sharia.
Hvis man slår det op i Infomedia, som jeg gjorde flittigt her i morges, vil man finde 27-28 opslag, når man skriver udenrigsminister Søvndal og ordene blød sharia.
Men er det så korrekt, at det er moderat sharia?
Jeg tror nok, at udenrigsministeren har brugt det udtryk, så lad os kalde det det.
Og lad os så lege, at der er noget, der hedder moderat sharia, som indenrigsministeren så kalder en referenceramme, der vil være sammenlignelsesværdig med de kristne partier i Europa.
Jeg synes, det er en fantastisk sammenligning, som egentlig nok vil overraske eksempelvis folk som Ayaan Hirsi Ali, der jo har beskrevet sharia.
Når man taler om moderat sharia, så lad os holde os til det, vil jeg sige til udenrigsministeren, hvad er det så egentlig, det indebærer?
Er det alting, bortset fra afhugning af hænder og henrettelser?
Er det eksempelvis piskning af løsagtige kvinder?
Er det sådan moderat eller hård sharia?
Det er faktisk det eneste sted i sharialoven, hvor kvinder bliver tilgodeset, for de får kun 100 piskeslag for lesbisk sex, men hvis man er bøsse, bliver man henrettet.
Så denne ene situation er en vældig fordel for kvinder inden for islam.
Er det blød sharia, at kvinden skal adlyde manden, at en mand har halsog håndsret over sin kone, at man får pisk for forkert påklædning, at man har forbud mod musik, alkohol, at børn tilhører manden, og at manden faktisk stort set kan gøre, hvad han vil, at manden har revselsesret over for kvinden, at kvinden ikke må føre bil, at kvinden skal kunne bevise voldtægt med fire mænd som vidner osv?
Er det det, som udenrigsministeren vil beskrive som moderat sharia, for det er sikkert det, man er på vej til i Libyen og muligvis også i Egypten.
Lad os få en definition af, hvad det er.
Søren Espersen (DF), 2011-11-09:
Min frygt er så, at det fremskridt, udenrigsministeren taler om, bliver et tilbageskridt, altså lidt populært sagt at det arabiske forår bliver til vort mismods vinter.
Det er de udviklingstendenser, man ser i både Tunis og i Libyen og i Egypten.
Jeg var selv i Libyen og hørte på det her overgangsråd, der faktisk sad og fortalte usandheder over for os, der var til stede, og forsøgte at danne et andet billede af det kommende Libyen, end det i virkeligheden var.
Og så hørte vi talen fra Jalil på den store plads dernede, og der måtte det løbe koldt ned ad ryggen på os alle sammen.
Jeg mener bare, at udenrigsministeren – det er min pointe i den her sag – skal lade være med at nedgøre betydningen af sharia.
Jeg mener, at den udtalelse om moderat sharia, som udenrigsministeren er kommet med, netop er udtryk for en utrolig uvidenhed om islam.
Det har udenrigsministeren jo også selv bekræftet, da han startede med at sige, at han ikke var islamforsker.
Det har jeg heller ikke beskyldt ham for at være.
Men jeg vil bare sige, at når han nedtoner sharia og betydningen af sharia, håner han i virkeligheden millioner af kvinder verden over, der skal leve under det perverse straffesystem, som man nu er ved at indføre i Libyen.
Villy Søvndal (SF), 2011-11-09:
Det, jeg har været optaget af – og igen ved jeg godt, at vores positioner har været forskellige i den diskussion, vil jeg sige til hr. Søren Espersen – er det gunstige ved at komme af med diktatorer, der i årevis og i årtier har fastholdt folk under et diktatur.
Det har vi haft et forskelligt syn på.
Jeg tror selv, at hr. Søren Espersen husker citatet fra Ræson om, at han foretrak stærkere og sikrere diktatorer som Ben Ali og den egyptiske præsident.
Det skidter vi jo på.
Vi skidter grundlæggende på synet på demokratiets nødvendighed også i de her lande.
Det, jeg så har skelnet mellem, har været det ekstreme, som jeg ikke bryder mig om, og det moderate.
Jeg er jo ikke tilhænger af religiøse styrer overhovedet, men jeg tror, det er vigtigt for at forstå udviklingen i de her lande, at man er i stand til at skelne.
Kigger vi så på de praktiske ting, der er sket, eksempelvis i Tunesien, var der et valg, der på alle måder levede op til internationale standarder.
Der var internationale observatører til stede, som syntes, det var et vel gennemført valg.
Vi får en situation, hvor et moderat islamisk parti skal regere sammen med andre partier.
Det tror jeg vil lykkes, men vi skal selvfølgelig være der og holde øje.
Libyerne, tror jeg, er rigtig glade for det, vi har hjulpet dem med, nemlig at blive af med deres diktator.
Gitte Lillelund Bech (V), 2011-11-09:
Mener udenrigsministeren, at der allerede er udarbejdet en grundig redegørelse for påståede fangetransporter, også kaldet CIA-flyvninger, og at der derefter ikke er mere at undersøge, idet alt er kortlagt og fremgår af »Redegørelse vedrørende hemmelige CIA-flyvninger i Danmark, Grønland og Færøerne« fra den 23. oktober 2008?
Spørgsmålet lyder: Mener udenrigsministeren, at der allerede er udarbejdet en grundig redegørelse for påståede fangetransporter, også kaldet CIA-flyvninger, og at der derefter ikke er mere at undersøge, idet alt er kortlagt og fremgår af »Redegørelse vedrørende hemmelige CIA-flyvninger i Danmark, Grønland og Færøerne« fra den 23. oktober 2008?
Søren Espersen (DF), 2011-11-09:
Nej, jeg vil ikke være polemisk her, jeg synes, at emnet er alt for alvorligt til at være polemisk.
Jeg tror, at der sidder millioner af kvinder rundtom i verden, som også er ofre for det, som udenrigsministeren kalder moderat sharia, og jeg så nogle ansigter, der var meget lange, da det blev nævnt i forhold til Jalils tale forleden, som var rædselsvækkende for os, der sad og fulgte det i CNN.
Udenrigsministeren taler om det praktiske, om, at vi skal tage det her praktisk, og at vi skal lade være med at gå ind i religiøse teorier, og det er også fint nok.
Men der er sharialoven jo utrolig praktisk.
Det er et praktisk redskab, det er ikke andet.
Man laver også nogle særlige arveregler, som man vil bygge på.
Men er det så o.k.?
Er det o.k., at en mand har lov til at have flere koner?
Det var i hvert den meget praktiske besked, vi fik, da vi hørte Jalils tale.
Hvad siger udenrigsministeren til det?
Villy Søvndal (SF), 2011-11-09:
Det, der fremgår af regeringsgrundlaget, er, at regeringen ikke vil lave en kommissionsundersøgelse med alt, hvad det indebærer.
Det er klart, at det har været regeringens politik, og det er det fortsat.
Vi har så søgt efter en måde, hvorpå vi kunne sikre, at det forhold, at regeringens undersøgelse tilbage fra 2008 jo ikke kunne medtage de ting, der kom i 2011 efter WikiLeaks offentliggørelse, kunne indgå, og om det oven i købet kunne ske under en form, hvor vi sikrede, at det var et uafhængigt institut, der gjorde det.
Vi har faktisk tidligere i Folketinget anvendt DIIS til at lave undersøgelser, bl.a. om Danmark under den kolde krig, og derfor syntes vi, at det var oplagt, at vi, når vi så oven i købet med det kunne tilgodese det grønlandske ønske om at komme lidt længere ned i sagen , så brugte lejligheden til at lave en aftale.
Gitte Lillelund Bech (V), 2011-11-09:
Udenrigsministeren kan bare svare med et enkelt ord, enten ja eller nej.
Villy Søvndal (SF), 2011-11-09:
Undskyld igen, det bliver lidt monotont.
Jeg mener ikke, at det er svarerens skyld, jeg mener, at det ligger hos spørgeren, men jeg vil bare gentage igen, at vi selvfølgelig lever op til alle gældende regler for gennemførelse af eventuelle afskedigelser, hvis det kommer dertil, og at konkrete sager vil blive håndteret i overensstemmelse hermed.
Fatma Øktem (V), 2011-11-09:
Det er jo interessant at konstatere den dobbelthed, der tilsyneladende trives i udenrigsministeren, hvor det jo er o.k. at fyre gravide og kvinder på barsel, når man er partiformand, men åbenbart ikke er i orden, når man er minister.
Jeg vil gerne spørge, om udenrigsministeren for en sikkerheds skyld vil give en sådan instruks til systemet om ikke at følge hans praksis i Socialistisk Folkeparti ved at fyre gravide og kvinder på barsel.
Villy Søvndal (SF), 2011-11-09:
Det bliver ikke den store variation, heller ikke den her gang.
Jeg kan gentage, at regeringen selvfølgelig vil leve op til de gældende regler for gennemførelse af afskedigelser på statens område og vil håndtere konkrete sager i overensstemmelse hermed.
Fatma Øktem (V), 2011-11-09:
Jeg har ikke flere spørgsmål.
Jeg takker ministeren for svarene.
Peter Christensen (V), 2011-11-09:
Kan ministeren forklare, hvordan han mener, at øgede skatter og afgifter for 5 mia. kr. er løsningen på en lav forbrugertillid og et lavt privatforbrug, som bl.a. vismændene mener er en af de største udfordringer for dansk økonomi?
Fatma Øktem (V), 2011-11-09:
Tak for svaret.
Som jeg også var inde på i mit tidligere spørgsmål til udenrigsministeren, fremgår det af regeringens finanslovforslag, at det bliver nødvendigt at afskedige i centraladministrationen, herunder i Udenrigsministeriet.
Det er jo tit sådan, at når en arbejdsplads får en ny chef, forsøger man i bedste mening at indrette sig efter den nye chefs luner.
Hvis Udenrigsministeriet har gjort det, er der jo risiko for, at man i Udenrigsministeriet har set, hvordan udenrigsministeren agerer, når han er partiformand, og derfor måske kan komme til at følge ministerens eksempel og afskedige gravide og kvinder på barsel i strid med loven.
Mit spørgsmål er derfor, om udenrigsministeren har givet en instruks til ministeriet om ikke at følge udenrigsministerens eksempel og gå målrettet efter at fyre gravide og kvinder på barsel.
Peter Christensen (V), 2011-11-09:
Kan ministeren forklare, hvordan han mener at øgede skatter og afgifter for 5 mia. kr. er løsningen på en lav forbrugertillid og et lavt privatforbrug, som bl.a. vismændene mener er en af de største udfordringer for dansk økonomi?
Bjarne Corydon (S), 2011-11-09:
Det er min opfattelse, at det finanslovforslag, der nu er fremlagt, samlet set er et bud på en løsning og et bedre bud på en løsning på det problem, vismændene peger på, og som spørgeren peger på, med lav forbrugertillid og et lavt privatforbrug i Danmark.
Finanslovforslaget er jo sammensat på en måde, så det indeholder en kickstart af dansk økonomi – som det vil være spørgeren bekendt – og det giver udgangspunkt for at skabe flere job, mere beskæftigelse, og jeg tror netop, den fremtidsudsigt er afgørende for rigtig mange menneskers beslutninger om deres privatforbrug.
Peter Christensen (V), 2011-11-09:
Der er ingen tvivl om, at danskerne, forbrugerne, er bekymrede; de ser jo medier, og de kan se, hvad der foregår rundtomkring i hele Europa.
Så jeg tror ikke, der er nogen af os, der er egentlig overraskede over, at danskerne reagerer ved at holde igen på deres penge.
Men det, der undrer mig, er jo, at når finansministeren præsenterer finansloven og sådan set starter med at sætte fingeren på netop det samme punkt, som vismændene har gjort, og siger, at det er privatforbruget, der er problemet, er det eneste svar, der sådan set er i forhold til den private økonomi, at tage nogle flere af danskernes penge.
Det, jeg godt kunne tænke mig at vide, er: Hvordan tror finansministeren at en helt almindelig husstand vil reagere, når de skal til at lægge deres eget budget og skal kigge på, hvad de har til rådighed i deres lille familie, vel vidende at finansministeren ikke står med sin store hånd – jeg vil ikke bruge udtrykket klamme hånd – men at han altså meddeler danskerne, at 4.000 kr. er, hvad hver husstand kommer til at miste i privatforbrug det næste år?
Hvordan tror finansministeren den familie vil reagere?
Vil den reagere ved at bruge flere penge, eller vil den holde endnu mere på sine egne penge?
Bjarne Corydon (S), 2011-11-09:
Nu har jeg både rene hænder, og de er også lige store begge to – sådan cirka da.
Jeg tror, det er helt afgørende for den typiske familie, spørgeren sigter til, hvordan man ser på fremtiden.
Jeg tror, der er nogle ting ved regeringsskiftet, som bidrager til, at man ser lysere på fremtiden.
Først og fremmest er der en ny realisme i den måde, man beskriver situationen på.
Spørgeren sigter til, at det ikke kan komme bag på nogen, at vi ikke er ude af krisen.
Jeg ved ikke, om det gælder for spørgeren selv.
Signalet fra spørgerens parti i valgkampen var jo, at krisen stort set var overstået og nu buldrede væksten fremad og der var ikke det store behov for en kickstart.
Nu får man et realistisk signal fra den nye regering om, hvad der er situationen.
Det tror jeg i sig selv bidrager til en tillid til, at der også bliver taget ansvar for at håndtere den situation.
Det andet er kickstarten.
Altså, for sådan en familie, der sidder og gør brættet op, er det jo for de fleste tilfældet, at man har valgt at spare op, valgt at lægge til side, fordi man er bekymret for beskæftigelsesudsigterne: Hvad sker der, hvis man bliver fyret og mister sit job?
Det afgørende for, hvilke beslutninger man træffer, når det gælder privatforbruget, er da, hvordan de fremtidsudsigter former sig, og hvad regeringen gør for at bedre dem.
Peter Christensen (V), 2011-11-09:
Jamen jeg skal gerne medgive, at vi her har en regering, der gør noget.
Det, regeringen gør, er bare ikke godt, for man tager 5 mia. kr. ud af danskernes privatforbrug, selv om de i forvejen er pressede, danskerne er bekymrede, og det svarer til 1.800 kr. pr. familie.
Oveni kommer der jo en energiregning, som klima- og energiministeren nærmest stolt kunne proklamere ville svare til godt 2.000 kr., så vi nærmer os de 4.000 kr.
Og så ved vi jo stadig væk ikke, om regeringen vil lytte til Venstre eller til Enhedslisten.
Der er stor forskel, enten bliver regningen mindre, eller også bliver den større, og den bliver større, hvis det er Enhedslisten, man vælger at lytte til.
Så jeg forstår godt, at danskerne er bekymrede.
Vismændene har været inde at analysere det her område og siger helt klart: Fremrykning af offentlige investeringer er en god ting.
Det mener vi sådan set også, det kan være et fornuftigt redskab, men effekten af det kan sagtens først vise sig, 2-3 år efter vi politikere har bevilget pengene.
Så det er et problem hele tiden at henvise til fremrykning af offentlige investeringer.
Så vi risikerer sådan set at stå i en situation, hvor den store skattehammer kommer i 2012.
Som gammel minister på området skal jeg hilse og sige, at der ikke er nogen forsinkelse – det sætter ind omgående.
Og den positive effekt af at sætte noget gang i beskæftigelsen kan så komme i 2013, i værste fald 2014.
Hvordan får det danskerne til at bruge flere penge?
Bjarne Corydon (S), 2011-11-09:
Spørgeren er jo netop tidligere skatteminister, det er mig bestemt bekendt, og derfor forstår jeg heller ikke, at det ikke kalder på bare en lille refleksion.
Den tidligere regerings strategi for at komme ud af krisen og sætte gang i privatforbruget var netop forholdsvis massive skattelettelser, som jo ikke førte til et lysere syn på tilværelsen hos de danske familier og blandt forbrugerne.
Det er penge, der fortrinsvis blev sparet op, fordi man så dystert på fremtiden, fordi man ikke fandt, at man fik en realistisk analyse af situationen fra den daværende regerings side, fordi man dybest set, og det er måske lidt populært sagt, havde en mere indsigtsfuld, eller skal jeg ligefrem sige et klogere blik på, hvad det var for en økonomisk situation, man sad i, end den daværende regering gjorde gældende.
De familier sidder nu med et relativt stort opsparingsoverskud og skal træffe beslutning om, hvorvidt man igen vil satse på fremtiden.
Det, der afgør, hvordan de beslutninger falder ud, er mere end noget andet vækstudsigterne og udsigten til at kunne finde job, hvis man mister det, man har,
det er fremtidsudsigterne, det er udsigten til at kunne finde en praktikplads, og det er de tiltag, regeringen gør.
Det er der, vi sætter ind, og de penge, der bliver krævet ind i skat, bliver jo brugt på noget fornuftigt og fremadrettet, som giver anledning til større optimisme i den brede befolkning og blandt forbrugerne.
Villy Søvndal (SF), 2011-11-09:
Hvis svaret forekommer lidt monotont i forhold til før, er det, fordi spørgsmålet jo stort set er det samme, og jeg kan bare gentage, at selvfølgelig vil Udenrigsministeriet leve op til de gældende regler for gennemførelse af afskedigelser på statens område, hvis det kommer til en sådan situation, og det vil sige, at vi vil håndtere konkrete sager i overensstemmelse hermed.
Tak for vejledningen.
Jeg tror såmænd, at embedsmændene på det tidspunkt kom så langt, som man kunne.
Der er bare sket noget siden da, og det er grunden til, at vi godt vil have det omfattet af en undersøgelse.
Fatma Øktem (V), 2011-11-09:
Vil udenrigsministeren garantere, at ministeren ikke vil indføre en praksis i Udenrigsministeriet, hvor ministeriet i strid med ligebehandlingsloven afskediger gravide og kvinder på barsel?
Vil udenrigsministeren garantere, at udenrigsministeren ikke vil indføre en praksis i Udenrigsministeriet, hvor Udenrigsministeriet i strid med ligebehandlingsloven afskediger gravide og kvinder på barsel?