runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Flemming Møller Mortensen (S), 2014-05-20:
Jo, men nu rejste ordføreren det jo i sin ordførertale, og derfor tillader jeg mig også at stille spørgsmål om det.
Altså, det, vi har gjort i forhold til specialeplanlægningen, er jo, at vi har villet have den højeste kvalitet.
Og hvis den højeste kvalitet kun kan være ét sted i landet – sådan er det, der er landsfunktioner, som kun er placeret ét sted i landet, og det behøver ikke altid være på Rigshospitalet eller i København, det kan såmænd også være i Aarhus – så er det det, man går efter.
Men hvis der er kompetencer flere andre steder, og hvis man kan få nok patienter, borgere, igennem til at få erfaring med det dér, så kan man også gøre det dér.
Er det ikke korrekt?
Özlem Sara Cekic (SF), 2014-05-20:
Det, at man har lagt det ovre i Sundhedsstyrelsens specialeplanlægningsudvalg, er jo ikke ensbetydende med, at man fra Folketingets side gerne vil gøre det let at have lige adgang til sundhed.
Jeg synes ikke, det er at have lige adgang til sundhed, hvis der er den geografiske ulighed.
Jeg kan faktisk ikke se, hvad det rimelige er i, at folk fra Vestjylland, Sønderjylland, Nordjylland skal transportere sig til Sexologisk Klinik på Rigshospitalet en til to gange om måneden.
Det mener jeg er ikke rimeligt, og derfor mener jeg også godt, at vi fra politisk side kan kigge på, hvad vi kan gøre for, at der faktisk er en lige adgang – og nu skal vi jo om lidt også diskutere Enhedslistens beslutningsforslag.
Den specialekspertise, som Sexologisk Klinik har, kan man jo også godt vælge at lægge et andet sted rent geografisk.
Det er positivt, at sundhedsloven ændres, så den er i overensstemmelse med loven om juridisk kønsskifte.
Det er ligeledes positivt, at de transkønnede sikres rettigheder i forhold til deres sundhed, selv om deres juridiske køn ændres.
Den nye formulering i forhold til kastration er bedre end den nuværende, men vi havde gerne set, at sætningen »har fået stillet diagnosen transseksualitet« var udeladt fra lovforslaget, da vi i tråd med de fleste organisationer ikke mener, at det er rimeligt, at transkønnede skal diagnosticeres med en psykisk lidelse for at kunne få foretaget en kastration.
Det er jo muligt, at man i dag faktisk kunne flytte det fra den psykiatriske liste over til en anden, hvis der var en reel vilje fra regeringen.
Hvor L 182, det andet lovforslag vedrørende juridisk kønsskifte, giver den enkelte valget i forhold til eget liv, lægger denne formulering op til en fortsat bevarelse af transkønnethed som en psykiatrisk diagnose, ligesom man fastholder, at det skal være Sexologisk Klinik, der vurderer, hvem der kan få kastration, og det er vi kritiske over for.
De to sidste kritikpunkter vil vi også lave ændringsforslag til.
Sanne Bjørn (RV), 2014-05-20:
Jeg synes, det er at tage det rigtig alvorligt, at man løbende forbedrer de ting, der er at forbedre.
Og jeg må bare sige, at til det her er der jo et klart ønske fra gruppen om, at man ændrer i den her retning, som vi gør nu.
Jane Heitmann (V), 2014-05-20:
Synes ordføreren virkelig, med hånden på hjertet og helt oprigtig talt, at det er at vise respekt for andre mennesker, at man ikke har konsistens i lovgivningen, men at man sådan tager tingene lidt ad hoc?
Synes ordføreren ikke, det er et signal at sende om, at man i virkeligheden ikke tager det særlig højtideligt eller alvorligt?
Sanne Bjørn (RV), 2014-05-20:
Som ordføreren lige før mig rigtigt nok besvarede, er det, at man skal have lavet nogle korresponderende ændringer, så man løbende synkroniserer dem.
Jane Heitmann (V), 2014-05-20:
Tak for det.
Jeg kan forstå på ordføreren, at man gerne vil se gammeldags lovgivning efter i sømmene, og jeg synes jo, at jeg igen bliver nødt til at spørge – jeg har ikke tidligere fået svar fra et af de andre regeringsbærende partier: Hvorfor er det, man gerne vil ændre i sundhedsloven, men ikke tilsvarende i børneloven?
Sanne Bjørn (RV), 2014-05-20:
Tak for det.
Nærværende lovforslag hænger sammen med det lovforslag, L 182, som økonomi- og indenrigsministeren har foreslået om cpr-loven, hvor man vil gøre det muligt for mennesker, der ikke føler, at deres biologiske køn korresponderer med det køn, de oplever at tilhøre, at opnå et juridisk kønsskifte.
Den ændring, der foreslås i cpr-loven, betyder også, at det er nødvendigt at foretage nogle ændringer i sundhedsloven.
Det er det, vi gør med det her forslag.
Med det foreliggende lovforslag vil det ikke længere være nødvendigt at få fjernet kønskirtlerne, hvis man vil opnå kønsskifte, som det er kravet i dag.
På den baggrund er man nødt til at redigere i loven om assisteret reproduktion og i sundhedsloven, fordi vi vil sikre, at en person med en livmoder, altså en biologisk kvinde, også i fremtiden skal kunne få abort, svangreomsorg, fosterreduktion og behandling med assisteret reproduktion.
Desuden vil dette lovforslag også betyde, at vi ændrer reglerne om kastration i en, synes vi, noget mere moderne retning.
Således vil det med forslaget kræve en diagnose som transseksuel for at opnå kastration som en del af et kønsskifte.
Sidst, men ikke mindst, gør forslaget, at aldersgrænsen for kastration nedsættes fra de nuværende 21 år til 18 år, fordi det også er den aldersgrænse, der foreslås for juridisk kønsskifte, og fordi det er den normale myndighedsgrænse.
På den måde bliver grænserne sammenlignelige.
Som radikal er jeg glad for det her forslag, for det giver transkønnede nogle muligheder, som de har efterspurgt.
I Radikale Venstre har vi alle dage kæmpet for grundlæggende værdier som ret til forskellighed og ligeværd, og det fremsatte lovforslag passer godt ind her.
Vi ser det som en helt naturlig ting, at vi får kigget en gammeldags lovgivning efter i sømmene og rettet til på de steder, hvor vi mener, at vi i fællesskab kan sikre, at det bliver lettere for transkønnede at leve deres liv som dem, de er.
Derfor er vi også varme tilhængere af nærværende lovforslag og kan naturligvis støtte det.
Flemming Møller Mortensen (S), 2014-05-20:
Jeg spørger bare for at blive en lille smule klogere på det der ultimative krav, som Venstre stiller om, at man ikke skal kunne give reproduktiv hjælp til transkønnede.
Det er jo præcis det, det drejer sig om.
Det kan godt være rigtigt for en transmand at blive gravid.
Det kan i hvert fald være en konsekvens af den seksualitet, som kan være den rigtige for personen, hvis det nu måtte være en naturlig graviditet, der kom.
Jeg synes bare, der ligger en blokering fra Venstres side, som jeg synes er en lille smule underlig.
Jane Heitmann (V), 2014-05-20:
Jeg tror sådan set, at man ikke nødvendigvis kan udelukke det ene eller det andet.
Jeg tror, at det, det i virkeligheden handler om, er, hvordan man oplever sig selv, hvordan man oplever den krop med det sind, man nu har.
Nogle gange er der et misforhold, og andre gange stemmer tingene overens.
Jeg tror, at det i stor udstrækning handler om, hvad man selv oplever.
Özlem Sara Cekic (SF), 2014-05-20:
Jeg vil mene, at det her er mindre vidtgående, end det er, når unge under 18 år gennemgår en hormonbehandling, men det er fint.
Det andet spørgsmål handler om, at transkønnethed i dag bliver betragtet som en psykisk sygdom.
Jeg kunne rigtig godt tænke mig at høre ministeren – nu hvor ministeren har brugt rigtig mange ord om lighed og ligestilling og ligeværd – om ministeren også mener, at transkønnethed er en psykisk sygdom.
Margrethe Vestager (RV), 2014-05-20:
Først og fremmest tænker vi, at vi ikke har noget grundlag for at tage en beslutning om juridisk kønsskifte eller andet for den sags skyld.
Derfor synes vi simpelt hen ikke, at vi har haft noget grundlag for at begynde den diskussion.
Özlem Sara Cekic (SF), 2014-05-20:
Jeg har to spørgsmål, og jeg tager dem hver for sig.
Det første spørgsmål er om Amnesty Internationals høringssvar.
De noterer, at man kunne overveje at give unge under 18 år mulighed for at få juridisk kønsskifte med tilladelse fra forældrene.
Eller tænker man, at når folk er under 18 år, kan de overhovedet ikke få lavet juridisk kønsskifte?
Det er bare lige for at høre, hvad man tænker om lige præcis den gruppe.
Margrethe Vestager (RV), 2014-05-20:
Jeg skal ikke udlægge deres synspunkter.
For det andet er det et udvalg og ikke regeringen, som har siddet og lavet de forskellige modeller, og ud fra de forskellige modeller har vi så valgt den model, som vi syntes var den rigtige og den mest værdige i den her forbindelse.
Og det kan jeg i sagens natur tage fejl i forhold til, men min vurdering er ikke, at det her er noget, som alle og enhver vil sidde hjemme ved pc'en og overveje om de skal kaste sig ud i.
Jeg har meget, meget stor respekt for den situation, man er i, hvis ens fysiske køn ikke stemmer overens med ens kønsidentitet.
Jeg tror, det er mennesker, som lever i en på mange måder vanskelig situation, og som har brug for at leve i et samfund, som bliver stadig mere tolerant, og som også finder måder at håndtere det på i hverdagens virkelighed, at man fremstår som et andet køn og dermed også har en anden kønsidentitet.
Sophie Løhde (V), 2014-05-20:
Vores udfordring her sådan set været, at vi ikke har været enige i nogen af de modeller, som regeringen har lagt frem.
I den model, der hedder vurderingsmodellen, siger regeringen, at så skal det være en psykiater, der skal godkende det.
Det mener vi i Venstre ikke.
Vi mener ikke, at det at være transkønnet er et udtryk for, at så har man en psykiatrisk diagnose.
Nu har vi jo også været i dialog med dem, og det er netop ud fra den begrundelse, som ministeren også fremhæver her i dag, nemlig at man viser respekt, og at det skal være enkelt, og at man skal tage den enkeltes valg alvorligt.
Og fra foreningens side udtrykte man netop, at man ikke mente, det var at skabe den fornødne respekt og at tage den enkeltes valg alvorligt bare at sige: Alle og enhver kan søge derhjemme, og efter en refleksionsperiode på 6 måneder er det godkendt af cpr-kontoret i ministeriet.
De ønskede sådan set, at der skulle være den her udtalelse fra egen læge, og det er blot det, vi har ladet os inspirere af.
Så mit spørgsmål er igen: Hvorfor har man ikke lyttet til Foreningen af Transkønnede i Danmark?
Margrethe Vestager (RV), 2014-05-20:
Jamen vi har jo, sådan som spørgeren siger, faktisk lavet et grundigt udvalgsarbejde og set på forskellige modeller.
Og vi synes, det er vigtigt at gøre det her på en enkel måde, som ikke er bureaukratisk, og som ikke involverer sundhedsvæsenet, fordi vi ikke mener, at det at være transkønnet er en diagnose.
Det er selvfølgelig et meget holdningsmæssigt valg, og det står vi jo selvfølgelig på mål for.
Jeg glæder mig så over i spørgerens indledning, at man fra Venstres side er enig så langt, at man ikke vil kræve kastration.
Jeg håber så, at vi kan komme derhen, at vi kan tage skridtet fuldt ud og sige, at det her ikke kræver, at det bliver vurderet, om man er syg eller ikke syg – at man viser den respekt for den enkeltes vurdering af sig selv.
Peter Skaarup (DF), 2014-05-20:
Jeg tror, det bedste, det mest konstruktive nok er at se fremad.
Det tror jeg Enhedslisten og Dansk Folkeparti er enige om.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at spørge hr. Frank Aaen, om Enhedslisten som parlamentarisk grundlag for den regering, der sidder nu, vil lægge et pres på regeringen for at få flere toldere.
Man kan sige, at Dansk Folkeparti jo gjorde det, at vi faktisk fik ansat 98 flere toldere plus nogle politifolk som led i den aftale, vi taler om her.
Det kan godt være, at Enhedslisten ikke er enig i, hvad lige præcis nogle af de toldere skulle bruges til, det kan godt være, Enhedslisten vil bruge dem lidt anderledes, men det kan vi så tage en diskussion om.
Men hvis vi nu kigger fremad, fik vi altså ansat 98 toldere.
Det, der er sket, er, at regeringen har skåret en del af dem væk.
Hr. Frank Aaens parti har jo stor indflydelse som støtteparti og lægger navn til finansloven, i hvert fald normalt, for regeringen.
For det er vi jo enige om at det gør.
Sophie Løhde (V), 2014-05-20:
Først og fremmest tak til ministeren for en på mange måder ganske udmærket tale.
Ministeren opfordrer til, at vi rækker hånden ud til et samarbejde, og det vil vi for Venstres vedkommende sådan set meget gerne på det her område, ikke mindst fordi vi jo er enige om målet, nemlig at juridisk kønsskifte ikke skal forudsætte et krav om kastration, som er tilfældet i dag.
Vi har jo så bare tilladt os også at kigge rapporten fra arbejdsgruppen igennem.
På sin vis er det jo i hvert fald en lille smule tankevækkende, at det eneste land, som regeringen har kunnet spænde foran sig, og som har noget, der bare ligner det, regeringen foreslår, er Argentina.
Henset til ministerens egen tale kunne man jo så tillade sig at spørge i forhold til det med, at man skal vise respekt m.v., om det så også betyder, at lande som Norge, Sverige og andre lande ikke gør det, og at det kun er Argentina, der gør det på det her felt.
Der er jo ingen andre lande i verden, som har noget, der svarer til den model, som regeringen nu foreslår.
Det er jo også tankevækkende, at konsekvensen af det her lovforslag, hvis det bliver vedtaget i sin nuværende form, er, at det fremadrettet bliver lettere at skifte køn, end det er at skifte navn.
Margrethe Vestager (RV), 2014-05-20:
Det mener jeg ikke det er.
Jeg skal ikke gøre mig klog på det sundhedsfaglige i det, men jeg ser det ikke som en psykisk sygdom at have en anden kønsidentitet end ens fysiske køn.
Det er den grundholdning, der er baggrunden for at lave et lovforslag, som på en enkelt, ubureaukratisk, respektfuld måde giver mulighed for, at den enkelte kan erklære sig, som vedkommende ønsker, reflektere over det og også få et personnummer, som svarer til det køn, man oplever at have.
Det bygger selvfølgelig på en meget ligefrem grundholdning, kan man sige, men det er også et kategorisk brud med den måde, man tidligere har set det på, hvor der blev stillet krav om kastration, og hvad vi ellers har, og dermed er det også, synes jeg, et forsøg på at vise en grundlæggende respekt for den enkeltes identitet.
Charlotte Dyremose (KF), 2014-05-20:
Når nu en regering i ramme alvor foreslår, at vi laver om på virkeligheden herinde, kommer det til at fungere ude i virkeligheden.
Derfor vil jeg bede ministeren om på to punkter at forholde sig til den virkelighed, der kommer efter det her.
Det ene er det faktum, at der nu ikke længere bliver lige adgang til sundhedsvæsenet.
Det andet er i forhold til det her, som ministeren affejede med, at »man finder løsninger på«, f.eks. hvilket omklædningsrum man skal gå ind i.
Men virkeligheden derude bliver jo, at der er nogle mennesker, som ikke har en retsstilling, og det kan vi jo ikke have.
Vi og de transkønnede og dem, der måtte være ansvarlige for at placere folk det rigtige sted, bliver jo nødt til at vide, og ministeren må forholde sig til det, hvor det er, den person, som juridisk er kvinde, men fysisk er mand, skal gå ind.
Nu vil ministeren sikkert affeje det med, at så finder man en løsning – som med handicappede osv. – men sagen er faktisk den, at jeg netop lige er blevet præsenteret for en sag om en, som ikke ønsker det der familieomklædningsrum, men insisterer på som en person, der fysisk set er mand, at komme ind i kvindeomklædningsrummet.
Flemming Møller Mortensen (S), 2014-05-20:
Mange tak.
Jeg vil gerne spørge fru Jane Heitmann, om hun er enig i, at transkønnethed primært er et spørgsmål om kønsidentitet langt mere, end det er et spørgsmål om seksualitet.
Margrethe Vestager (RV), 2014-05-20:
Det er fuldstændig rigtigt forstået.
Jeg har bare ikke forudsætningerne for at sige, hvor lang tid det vil tage, eller hvornår vi måtte nå derhen.
Vi har ikke i udarbejdelsen af det her forslag syntes, at det, om man så må sige, skulle stille sig i vejen for, at vi kan tage de her skridt, som jeg oplever som rigtige og meget efterspurgte hos mennesker, som gerne vil have et personnummer, der afspejler deres oplevede køn.
Stine Brix (EL), 2014-05-20:
Det er et spørgsmål til det her tema om unge under 18 år, som fru Özlem Sara Cekic også var inde på.
Som jeg hørte det, sagde ministeren før, at det er der ikke grundlag for at tage stilling til på nuværende tidspunkt, men som jeg læste høringsnotatet, ønsker man at tilvejebringe det grundlag eller i hvert fald gå ind i nogle undersøgelser af, hvorvidt der kunne være nogle muligheder for unge under 18 år.
Jeg vil bare lige høre, om det er rigtigt forstået.
Margrethe Vestager (RV), 2014-05-20:
Det ved jeg faktisk ikke om jeg er enig i, altså at der altid findes retsmæssig korrekt håndtering af ethvert givent forhold.
Det skal jeg ikke gå ind i.
Jeg ved heller ikke, hvad der ville blive resultatet, hvis der kom sådan en retssag, som jeg kan høre at spørgeren forudser der kommer på et tidspunkt.
Jeg skal beklage, at jeg ikke svarede på spørgsmålet om lige adgang til sundhed før.
Som sagt, da jeg kvitterede for behandlingen her i dag, er det jo sådan, at man bliver vejledt om konsekvenserne af at skifte personnummer og dermed også om, hvad det er for et ansvar, man påtager sig for at opsøge de screeninger, der så er et tilbud i forhold til ens fysiske køn.
Derfor tror jeg, det er helt afbalanceret, og at man dermed også kan fastholde, at der er lige adgang til de screeninger, som tilhører det fysiske køn.
Charlotte Dyremose (KF), 2014-05-20:
Ministeren forholder sig ikke til, at vi ikke længere har lige adgang til sundhedsvæsenet, og ministeren forholder sig heller ikke til, hvad her forslag vil betyde for en person, der ikke ønsker den praktiske løsning, det er at bruge handicapomklædningsrummet, familieomklædningsrummet, hvad der nu måtte være, men som kvinde juridisk set insisterer på at gå i kvindeomklædningsrummet.
Hvilken ret har den person, der juridisk set er kvinde?
Hvilken ret har den forvalter af f.eks. en svømmehal, der måtte anvise en eller anden løsning?
Vi kan jo ikke have et retsløst samfund.
Uanset at de fleste naturligvis finder en pragmatisk, fornuftig løsning, bliver der jo nødt til i sidste ende i et samfund at være en retsstilling, sådan at der er en juridisk løsning på tingene, når man ikke finder en fornuftig løsning.
Margrethe Vestager (RV), 2014-05-20:
Jamen jeg ved ikke, hvad der henvises til med det der »som med handicappede« osv.
Men jeg synes, det er vigtigt at slå fast, at det der med at kloge sig på, hvordan virkeligheden er på andres vegne, er meget vanskeligt.
Det synes jeg selv.
For jeg er i den situation, at mit fysiske køn og mit oplevede køn stemmer overens.
Hvis man er i en situation, hvor ens fysiske køn og ens oplevede køn ikke stemmer overens, tror jeg, det føles endog særdeles virkeligt.
Den oplevelse, jeg har med mennesker, som er i den situation, er, at man synes, at det vil være en virkelig særdeles stor hjælp til at leve det liv, man gerne vil, at man kan blive mødt af myndigheder, som respekterer den kønsidentitet, man har, fordi man har det personnummer, som man oplever sig som tilhørende.
Jeg kan godt høre, at ordføreren mener, at det skal være en meget stor juridisk diskussion, men det at finde løsninger er jo det, vores samfund består af i hverdagsvirkeligheden, og mit bud er, at det her lovforslag ikke vil ændre situationen i landets omklædningsrum eller svømmehaller, eller hvad det nu kan være, fordi det jo er sådan i hverdagens virkelighed, at der er mennesker, som har ét fysisk køn, men som oplever sig som tilhørende det andet.
Özlem Sara Cekic (SF), 2014-05-20:
Jo, jo, men man kan jo også godt vælge at sige, at det ikke behøver at blive placeret ét sted geografisk.
Altså, jeg kan mindes, at man i forhold til personer med anoreksi og dem over 18 år i sin tid startede med at sige, at det kun kunne være på Rigshospitalet – det var der, de havde ekspertisen – og så nogle rigtig få andre steder; man kan da bare vælge at sige, at den kompetence sikrer man også er til stede i Nordjylland.
Det burde da ikke være så svært.
Men jeg synes også bare nogle gange, vi som politikere lidt lægger ansvaret fra os, vel vidende at der er rigtig mange mennesker, der har et praktisk problem i hverdagen, ved at sige, at der er andre, der tager sig af det.
Joachim B. Olsen (LA), 2014-05-20:
På vegne af hr. Simon Emil Ammitzbøll skal jeg holde følgende tale
Som bekendt indeholder det forslag, vi behandler nu, to overordnede elementer, der vedrører transkønnedes rettigheder i sundhedsvæsenet.
For det første konsekvensændres sundhedsloven og lov om assisteret reproduktion som følge af økonomi- og indenrigsministerens lovforslag om ændring af cpr-reglerne, så personer, der oplever sig som tilhørende det andet køn, kan få tildelt et nyt personnummer.
For det andet ændres kriterierne for, hvornår der tillades varig kastration med henblik på kønsskifte.
For at tage det første først er det jo helt klart for dem, der fulgte debatten om L 182 for lidt siden, at det kunne Liberal Alliance ikke være med til.
Jeg skal ikke her gentage det, der netop er fremført om det synspunkt.
Til gengæld vil jeg godt understrege, at vi ikke har nogen som helst ambition om at tage de borgere, der vælger at ændre deres cpr-nummer, som gidsler i sundhedssystemet.
De skal selvfølgelig ligesom alle andre, der har brug for sundhedsvæsenets assistance, kunne få den nødvendige hjælp.
Helt konkret skal en person med en livmoder således fortsat kunne modtage svangreomsorg, abort, fosterreduktion og behandling med assisteret reproduktion.
Alt andet ville være manglende respekt for borgernes helt basale rettigheder.
Det nuværende kriterium i sundhedslovens § 115, stk. 1, hvorefter ansøgerens kønsdrift skal medføre betydelige sjælelige lidelser eller sociale forringelser, for at der kan gives tilladelse til kastration med henblik på kønsskifte, er ikke bare oldnordisk af ordlyd, det er også udtryk for en absurd moralisering og et formynderisk menneskesyn.
Selvfølgelig skal frie borgere oplyst kunne træffe valg om kastration som led i kønsskifte, hvis ansøgeren har fået stillet diagnosen transseksuel og har et vedholdende ønske om kastration og kan overskue konsekvenserne af valget.
Liberal Alliance støtter således dette lovforslag.
Nick Hækkerup (S), 2014-05-20:
Jeg synes ikke, man kan sige, at der er sådan et enkelt udtryk, der binder identiteten op.
Jeg noterede mig i øvrigt også den skægge forskel, der er, mellem Venstres store tolerance i forhold til at tilpasse sproget og at synes, det er fornuftigt, og oven i købet at synes, at man skulle gå videre ad den vej, og Det Konservative Folkepartis noget mere reaktionære holdning til, at det skulle man træde tilbage fra.
Så jeg oplever sådan set ikke, at det er en diskussion, som jeg behøver at have med mig selv eller min side af salen.
Jeg oplever, at det her i høj grad er en diskussion om, hvor liberal og frisindet man i virkeligheden er i den borgerlige side af salen.
Pia Adelsteen (DF), 2014-05-20:
Jeg synes egentlig også, at det, ministeren lige sagde, afspejler virkeligheden, for det tror jeg faktisk de fleste mennesker har, nemlig respekt for den forskellighed, der er ude i virkeligheden, uden for Christiansborgs mure, sådan er det.
Nick Hækkerup (S), 2014-05-20:
Nej, det ønsker jeg mig bestemt ikke, af så mange grunde – jeg kan faktisk stå her og komme i tanke om en hel del.
Men jeg ønsker mig et samfund, hvor vi har respekt, hvor vi har tolerance, hvor vi har vidsyn, og hvor det er i orden at have andre seksuelle orienteringer, hvor man er lige gode, også som homoseksuelle, hvor vi accepterer, at mor og far godt kan blive skilt, hvor der er papmor og papfar og papmorfar, og hvor der er transkønnede, og hvor vi alle sammen respekterer hinanden med ligeværdighed og ser hinanden som de mennesker, vi er.
Özlem Sara Cekic (SF), 2014-05-20:
Tak, og tak til ministeren.
Det er rigtig positivt, som jeg også nævnte i min tale, at man lægger op til nogle ændringer.
Men jeg vil rigtig gerne prøve at følge op på det, som Venstres ordfører sagde.
Vi var jo i fællesskab til samråd om funktionelle lidelser, hvor man ikke følger WHO's diagnosesystem.
Er det ikke korrekt, at det er sådan i diagnosesystemet, at der er nogle diagnoser, man ikke kan kategorisere, og derfor er de på en liste, som ikke er kategoriseret?
Er det ikke korrekt?