runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2010-01-19:
Jeg har en kort bemærkning til diskussionen om unges mulighed for at gennemføre en ungdomsuddannelse, herunder en ungdomsuddannelse, som indeholder lønnet praktik, og det er der jo altså en del ungdomsuddannelser der gør.
Jeg har ofte hørt repræsentanter for regeringen sige, at det er enormt vigtigt, at afviste asylansøgere tager hjem og opbygger deres land, og hvis man skal opbygge sit land, kunne det være fornuftigt f.eks. at have nogle af de uddannelser, som tages på tekniske skoler, og som ofte indebærer lønnet praktik.
Jeg kan forstå, at ministeren ikke er enig med ordføreren fra Venstre og ordføreren fra De Konservative om, at der her er et problem, og at det er et problem, vi bør kunne løse teknisk – altså det her med, at man bliver hindret i at færdiggøre sin uddannelse.
Er det mig, der misforstår, eller er ministeren uenig i, at der her er et problem?
Jesper Langballe (DF), 2010-01-19:
Jeg troede, formanden havde noteret sig, at jeg havde meldt mig.
Jeg vil bare sige ministeren tak for svaret på mit spørgsmål om unge, der er i gang med en ungdomsuddannelse, og der så pludselig kommer et afslag.
Og jeg kan forstå på svaret, at det står fuldstændig tindrende klart, at udrejsetidspunktet i tilfælde af et afslag ikke kan anfægtes af det her.
Indimellem kan jeg godt synes – men altså o.k., sådan er det nu – at det at give asylansøgere en dansk uddannelse i grunden er lidt fjollet.
Vi har jo også hele tiden holdt på, at når børn i asyllejre, som var i asylansøgningsfasen, skulle lære sprog, skulle de snarere lære engelsk end dansk.
Men nu er det altså sådan.
Men jeg kan forstå, at det står fuldstændig krystalklart, at i samme øjeblik de har fået marchordre, skal de ud, hvis det ellers er muligt og det pågældende land vil tage imod dem.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2010-01-19:
Nu bliver jeg en lille smule i tvivl om, hvad det er, spørgsmålet går ud på.
For så vidt jeg læser det, hedder det 6 måneder, hvis vi snakker om forkynderne.
Og hvis det drejer sig om almindelige mennesker, der ønsker familiesammenføring, er det 3 måneder.
For så vidt angår de 3 måneder, virker det, som om det er for lidt, og det sagde jeg også i min tale, for det er reelt kun 75 dage.
Og i forhold til det med forkynderne kan jeg sige, at jeg kan forstå på det svar, der endelig er kommet bl.a. fra den katolske kirke nu, at man har en opfattelse af, at 9 eller 12 måneder ville være mere reelt.
Og det er jeg enig i.
Karsten Lauritzen (V), 2010-01-19:
Hvis en sådan debat skulle blive rejst, deltager Venstre i hvert fald med glæde i den.
Fru Meta Fuglsang efterlyser en reel diskussion i debatten her, og jeg kunne godt efterlyse en reel stillingtagen fra SF's side.
Vil man stemme for eller imod lovforslaget her, eller skal det være sådan, som det er med en lang række andre forslag, at SF ikke ved, hvad de vil, når det handler om udlændinge- og integrationspolitikken, og alligevel i sidste ende beslutter sig for at stemme for regeringens forslag, når der skal stemmes her i Folketingssalen?
Kunne man så ikke lige så godt tone rent flag til at starte med?
Meta Fuglsang (SF), 2010-01-19:
De bemærkninger, hr. Karsten Lauritzen kom med her, kommer altså, hver gang vi skal behandle et lovforslag, og de bliver ikke mere rigtige af, at de bliver sagt igen, vil jeg sige til hr. Karsten Lauritzen.
Det handler om, at vi har nogle klare holdninger til udlændingespørgsmål og til de lovforslag, der kommer, og det, jeg siger, er, at der er store problemer i lovforslaget her, specielt omkring det, der vedrører indvandringsprøven.
Jeg er enig med Socialdemokraterne i, at vi er nødt til at få belyst, hvad konsekvenserne af det her er, og så tage stilling til det undervejs, og det vil vi gøre, efterhånden som forslaget bliver gennemgået i udvalgsarbejdet.
Karsten Lauritzen (V), 2010-01-19:
Ja, det kan der selvfølgelig også stå respekt omkring.
Men jeg synes, at man skylder de folk, der sidder og følger debatten – der er sikkert mange på Folketingets nye tv-kanaler, og jeg kan se, at der også er en række tilhørere – at man reelt diskuterer lovforslaget. Det, jeg hørte fra fru Meta Fuglsang, var en kort bemærkning om lovforslaget og en større filosofisk debat om, hvad hun anser som problemet i regeringens og partiet Venstres tilgang til udlændinge- og integrationspolitikken, og så tillader jeg mig i al stilfærdighed at spørge ordføreren, hvordan man reelt har tænkt sig at stemme til lovforslaget.
Jeg kan forstå, at hvis tingene ikke bliver ændret, vil man stemme imod, og jeg er sådan set glad for, at den tilkendegivelse kom fra fru Meta Fuglsang.
Meta Fuglsang (SF), 2010-01-19:
Altså, det lovforslag, der ligger her, synes jeg ikke umiddelbart ser spiseligt ud.
Jeg synes, der skal nogle forandringer til, hvis det skal blive noget, der har gang på jorden, hvis man tager udgangspunkt i den politik, som SF står for, så jeg glæder mig til arbejdet i udvalget.
Hvis jeg skulle bestemme over lovforslaget, skulle det deles op i flere forslag, så man kunne få lov til at forholde sig positivt til det, der er godt, og forholde sig kritisk til det, som ikke er særlig godt.
Jeg synes ikke, det er en rimelig måde at føre politik på, når det er et så vigtigt område som det her, og efter de debatter, vi har haft, ved hr. Karsten Lauritzen formentlig godt, at det er min holdning til de her ting.
Jeg synes, det er en urimelig måde at behandle så væsentlige ting som menneskers fremtid på, når det foregår på denne måde med udgangspunkt i regeringens lovforslag, også på det her punkt, og den diskussion kommer vi til at tage mange gange i udvalget og her i Folketingssalen.
Det er jeg sikker på.
Naser Khader (KF), 2010-01-19:
Lovforslag nr. L 87 indeholder tre hovedelementer af justeringer, som er meget fornuftige.
Det første, som flere ordførere har været inde på, er, at reglerne for indvandringsprøven ændres efter hollandsk forbillede.
Prøven har været her siden 2007, og den gælder både for dem, der skal familiesammenføres, og for religiøse forkyndere.
Jeg synes, det er vigtigt, at folk, der kommer til Danmark og skal have ophold her, har indsigt i det danske samfund lige fra starten, især religiøse forkyndere, fordi de har en meget, meget stor rolle i forhold til folk, de forkynder deres religiøse budskaber til.
Jeg synes, det er fint, at de bliver indviet i hele tanken om demokrati, ytringsfrihed, ligestilling, religionsfrihed m.v. Danskprøven er delt op i to dele.
Der er ca. 40 spørgsmål, der handler om sproget, og ca. 30, der handler om de danske forhold.
Den skal så fremover tages i Danmark, og det synes jeg er helt fint.
Det andet element i lovforslaget handler om asylansøgere.
For det første får alle asylansøgere beskikket en advokat, hvis de får afslag af Udlændingeservice og deres sager skal behandles i Flygtningenævnet.
Der beskikkes også advokat i sager, som er åbenbart grundløse, for mindreårige.
Den beskikkede advokats opgaver er kun tilknyttet asylbehandlingen og ophører ved sagens afgørelse, men det gælder dog ikke for uledsagede mindreårige, som får yderligere støtte og hjælp.
Det synes vi er helt fint.
For det andet bliver det præciseret i loven, at unge asylansøgere, også unge afviste asylansøgere, får mulighed for at påbegynde, men også fortsætte med ungdomsuddannelse, efter at de er blevet myndige.
Og for det tredje i forhold til elementet om asylansøgere forenkler man ydelsessystemet, så det gøres mere gennemskueligt, for det er det ikke i dag.
Sidste element i lovforslaget er, at der bliver strammet op omkring misbruget af au pair-ordningen, sådan at værtsfamilier, der misbruger ordningen, straks bliver registreret og ikke som nu, først bliver det, når opholdstilladelsen for au pair-personen bliver inddraget.
Så alt i alt er det et udmærket lovforslag med rigtig gode justeringer.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2010-01-19:
Er De Konservative og hr. Naser Khader enige med oppositionen og tilsyneladende også med Venstre i, at der her er et problem, som vi skal finde en løsning på, sådan at de unge, der f.eks. starter på en uddannelse som tømrer eller murer, også kan få gjort deres ungdomsuddannelse færdig?
Naser Khader (KF), 2010-01-19:
Ja, jeg er enig i, at det er et problem, som vi skal se på.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-01-19:
Det er jo et forslag, som både indeholder, jeg er lige ved at sige godt og skidt, ikke godt og blandet, men sådan er det vel, når man blander så mange forskellige initiativer i ét lovforslag.
Jeg vil starte med det positive – det er jo altid en god indledning.
Vi synes fra Liberal Alliances side, at der er en række ting, som er gode, og der er nogle gode punkter med, bl.a. at man får gjort noget ved de familier og de folk, som misbruger au pair-ordningen, at man forbedrer mulighederne for de afviste asylansøgere, som har været i gang med en ungdomsuddannelse, og at man øger advokatbistanden til uledsagede børn efter asylbehandlingen.
De ting synes vi sådan set er gode nok.
Med hensyn til indvandringsprøven er vi mere skeptiske – for nu at sige det sådan –
både når det gælder familiesammenførte, og når det gælder religiøse forkyndere.
Vi mener sådan set, at Venstres ordfører var den, der forklarede meget godt, hvorfor man begiver sig ud i hele det her prøvecirkus.
Det gør man, fordi man skal have styr på – jeg tror, formuleringen var noget i stil med – dem, der skal have adgang til danske velfærdsydelser.
Jeg tror, det var det, der kom med.
Der er det jo nok vores grundlæggende holdning, eller det er vores grundlæggende holdning, at det skal være omvendt; vi vil sådan set gerne have, at man skal lukke lidt for kasserne til gengæld for at åbne lidt for grænserne.
Men det er jo et valg, man har truffet, at man vil gøre det omvendt, nemlig at lukke grænserne og så stadig have kasserne åbne.
Jeg synes, det ville klæde en borgerlig-liberal regering, at man lukkede lidt ned for velfærdskasserne i stedet for.
I virkeligheden er det her vel kommet med, fordi der tidligere var en række avisskriverier om nogle imamer, som ikke opførte sig ordentligt, eller hvad ved jeg, men så vidt jeg kan se også fra de tidligere debatter, er der jo ikke så mange imamer af den mere problematiske slags, som er kommet ind på den her måde.
Til gengæld rammer man en masse forkyndere, både imamer og præster, som dybest set jo bare kunne få lov til at udøve deres forkyndelse uden de store problemer.
Jeg er lige ved at sige, at med hensyn til indvandringsprøven kan man på den ene side sige, om den kan gøre så meget slemt, for så stort et besvær er det måske heller ikke – i hvert fald ikke for de fleste.
På den anden side er det en mærkelig idé, at der skal sættes et apparat i gang og der skal bruges offentlige midler på, at folk skal kunne svare på forskellige mere eller mindre indlysende spørgsmål.
Dybest set
mener vi også, at det er spild af skatteydernes penge, og som vi har tænkt os at sige igen og igen, så synes vi, at man i disse krisetider skulle til at være lidt mere opmærksom på, hvad man kaster skatteyderpenge efter.
Vi er ikke positivt indstillede over for indvandringsprøven, ikke, når det gælder familiesammenførte, og slet ikke, når det gælder de religiøse forkyndere.
Derfor kan jeg allerede nu afsløre, at vi agter at stemme imod dette lovforslag.
Karen Ellemann (V), 2010-01-20:
Jeg er meget glad for, at citatet bliver refereret, for det er jo på ingen måde adresseret til forældrene; det er adresseret til det umådeligt store bureaukrati, der er forbundet med, at hver enkelt forælder skulle til at være leverandør i en ordning, som aldrig har været hensigten med hele den her lovgivning.
Men jeg er glad for, at der er enighed om, at vi lige præcis skal se fremad, og i regeringen har vi jo netop lyttet til den kritik, som er kommet af den nuværende ordning.
Det synes jeg faktisk er den mest konstruktive tilgang til det her, og det er klart, at der skal ske en afklaring så hurtigt som muligt.
Derfor har jeg jo også indkaldt partierne bag loven til en drøftelse af ordningen, og vi holder faktisk det første møde allerede i morgen.
Så jeg er meget opmærksom på både kommunernes bekymring for ordningen og i høj grad forældrenes og personalets bekymring for, hvad der kommer til at ske med den her ordning.
Jeg vil også gerne benytte lejligheden til at sige, at jeg stadig væk mener, at det er vigtigt, at børnene får mulighed for at få et sundt frokostmåltid – det er simpelt hen hele fundamentet i det her med at få fremmet sundheden, trivslen, læringen osv. for børn i daginstitutioner i Danmark.
René Skau Björnsson (S), 2010-01-20:
Jamen jeg er med på her lige til sidst, at vi skal se fremad, og derfor vil jeg også gerne spørge, om forældrene i Århus kan regne med, at med det forslag, der kommer fra forligspartierne, får de lov til selv at smøre mad til deres børn; giver de regler, der træder i kraft, de muligheder, og hvornår bliver det meldt ud?
For forældrene – også i Århus – er frustrerede på det her område.
Jeg vil også gerne sluttelig spørge ministeren, om ikke hun mener, at hun skylder de århusianske forældre en undskyldning i det her spørgsmål.
Der er jo ingen tvivl om, at gennem besvarelser til Århus Kommune, til mig og til Folketingets Socialudvalg har ministeren givet indtryk af, at ordningen i Århus var accepteret.
I sidste uge brugte ministeren så det ordvalg, at forældrene i Århus var tåbelige, fordi de havde valgt en anden model end den, ministeren havde lagt op til.
Ministeren sagde, at det er en rimelig tåbelig og meget bureaukratisk ordning, der er lavet, hvor hver enkelt familie er leverandør.
Familierne har opfattet det her, som om ministeren kalder dem tåbelige.
Jeg synes, det kræver en undskyldning.
Jeg er jo enig i, at intentionerne bag en madordning i institutionerne er rigtig gode og har været det igennem årene, men den klodsede model, som regeringen fremlagde og fik et flertal i Folketinget til at stemme for, har ikke virket.
Vi syntes, det var et dårligt forslag, og sagde fra starten, at det her ville give problemer.
Jeg syntes, at beskeden fra ministeren i begyndelsen af sidste uge var meget klar, nemlig at den forældresmurte mad – det, at forældre selv smurte mad i daginstitutionerne i Århus – skulle forbydes.
Alle skulle have en tvungen madordning, og hvis man var utilfreds med det, sagde ministeren, jamen så kunne man jo bare tage sit barn ud af institutionen.
Det var meldingen.
Så havde man jo det frie valg som forældre at sige: Vi vil ikke have vores barn i institution.
Sådan var ordene.
Derfor vil jeg gerne vide, om det brev, som ministeren sagde hun ville sende til landets kommuner om, at det var strafbart og ulovligt, er blevet sendt, om der bliver arbejdet på det, og hvad ministeren havde tænkt sig straffen skulle være for de forældre, der selv valgte at smøre deres børns mad.
Karen Ellemann (V), 2010-01-20:
Det er dejligt at stå ved en mikrofon og lige kunne opponere lidt, når der bliver lagt en ord i munden, som på intet tidspunkt er brugt.
Ordet strafbart er i hvert fald på intet tidspunkt blevet brugt.
Som jeg har sagt før, er det helt klart min vurdering, at det bare ikke er i overensstemmelse med lovens intentioner, sådan som loven er i dag.
Som jeg husker Socialdemokraternes ønske, var det, at det skulle være en såkaldt gratis madordning.
Jeg kender ikke noget i verden, der er fuldstændig gratis, og en gratis madordning ville jo betyde, at den skulle være skattefinansieret af alle mennesker i det her land, og det har vi sådan set ikke været interesseret i.
Det har været vigtigt for os, at der altså er en forældrebetalingsdel i det, at ens barn får et måltid mad i daginstitutionen.
Men det er også vigtigt at sige, at som det er nu, træder loven jo først i kraft den 1. januar 2011, og hvis Århus Kommune så vil fastholde, at forældrene i de her to institutioner skal fortsætte med at smøre mad til deres børn, jamen så kan kommunen sådan set bare vælge ikke at indføre det fælles frokostmåltid i 2010 i de pågældende institutioner.
Rasmus Prehn (S), 2010-01-20:
Hvad synes ministeren om, at børneforældre landet over oplever, at normeringen i deres børns daginstitution forringes, og at taksten for børnepasning stiger, og hvordan kan ringere kvalitet og højere egenbetaling hænge sammen med de velfærdsløfter, regeringen gav før valget i 2007?
Det er ikke rigtig noget nyt, at hver gang landets indenrigsminister åbner munden, er det lovord og lyksaligheder, der kommer ud.
Alt er simpelt hen rosenrødt og fantastisk, og netop når vi taler om vores institutioner, er der heller ingen tvivl om, at de medarbejdere, der er der, gør en fantastisk flot indsats.
Jeg tror, vi er mange børneforældre, der er rigtig glade for den indsats, som de voksne gør i vores børns institutioner.
De gør virkelig et knagende godt arbejde, ingen tvivl om det.
Men det ændrer jo bare ikke ved, at det, man går ud og siger til de offentligt ansatte, er et klart løftebrud.
»Er du offentligt ansat«, står der her i en folder direkte fra den tidligere statsminister, Anders Fogh Rasmussen, til vælgerne om, at hvis man stemmer på Venstre, får man meget bedre vilkår som offentligt ansat.
Det, man så gør bagefter, er, at man går ud og reducerer antallet, simpelt hen fyrer flere hundrede pædagoger på landsplan, sådan at der skal arbejdes hurtigere og hårdere, og sådan at landets børn får en ringere omsorg og en ringere pædagogisk stimulans.
Og så siger man også til forældrene: I skal lige betale mere.
Det er da et kolossalt løftebrud, og selv om ministeren kommer med nok så mange lovord og lyksaligheder, ændrer det altså ikke ved, at det her er et løftebrud.
Det må ministeren forholde sig til frem for at tale udenom.
Karen Ellemann (V), 2010-01-20:
Nu er der ganske mange elementer i det her spørgsmål, som vi i sagens natur jo altså ikke kan nå at runde på blot 2 minutter.
Når det så er sagt, må jeg starte med at sige, at jeg simpelt hen ikke kan genkende det skræmmebillede, som hr. Rasmus Prehn forsøger at tegne for dagligdagen i de danske daginstitutioner.
For det første har vi ikke tal, som entydigt siger noget om udviklingen i normeringen.
De data, som vi har tilgængelige, er behæftet med stor usikkerhed, så for mig at se giver det altså ikke mening at diskutere ud fra dem.
Det siger i hvert fald for mig meget mere om, hvordan det egentlig går med vores dagtilbud.
Rasmus Prehn (S), 2010-01-20:
Jeg kan godt forstå, at ministeren ikke rigtig har lyst til at tage udgangspunkt i de fakta, der er lagt frem, for det tegner virkelig et kedeligt billede.
Det tegner et billede af, at regeringen slet ikke har levet op til de løfter, der blev givet i valgkampen 2007, hvor man altså sådan set lovede at forbedre velfærden.
Man sagde, at der både var råd til velfærd og til skattelettelser.
Det, der så kan ses nu, er jo, at i en række institutioner landet over bliver pædagogerne afskediget – og pædagogmedhjælperne med.
Der er jo tal både fra BUPL og fra FOA, som viser, at deres medlemmer sådan set i stort omfang mister deres job på grund af budgetreduktion.
Og det sker, samtidig med at kommunerne er så pressede på økonomien, fordi regeringen har lavet en alt for ringe kommuneaftale, så man også skal betale mere i daginstitutionstakst.
Mange forældre oplever altså en stigning i prisen for deres daginstitutionsplads på op til 8 pct., nogle steder mere.
Så man skal altså betale mere for at få mindre.
Ministeren må simpelt hen kunne svare på, hvordan det kan hænge sammen med de løfter, som regeringen gav, om, at der både var råd til bedre velfærd og til skattelettelser, for danskerne får jo ringere velfærd nu.
Karen Ellemann (V), 2010-01-20:
Jamen lad mig da benytte lejligheden til at slå fast, at vi her i Danmark altså har nogle rigtig gode dagtilbud i international topklasse.
Vi har dygtige, engagerede og veluddannede medarbejdere, og det understøttes jo netop også af de tilfredshedsundersøgelser blandt både forældre og pædagoger, som jeg håber at hr. Rasmus Prehn også vil bruge lidt tid på at nærlæse.
Dermed har vi understøttet dagtilbuddenes rolle i forhold til netop at sikre det gode børneliv, som det hele jo handler om.
Og der er fulgt penge med hver gang.
Vi har på den vis sikret børnefamilierne mere og bedre velfærd i fuld overensstemmelse med regeringsgrundlaget fra november 2007.
Det er vist en misforståelse af de større, at jeg skulle have banet vejen for, at de pågældende Århusforældre i de to institutioner skulle have en særlig vej igennem den her lovgivning, for i de svar, der er givet Folketinget og hr. René Skau Björnsson, har jeg jo oplyst helt klart, at det er det kommunale tilsyn, som skal vurdere, om kontrakter mellem forældre og en kommune om levering af et frokostmåltid er ulovlige.
Men derfra kan vi blive meget enige om den megen debat, der har været.
Jeg har med glæde konstateret, at der da heldigvis i de seneste par dage er kommet en hel skov af rigtig gode eksempler på den her madordning.
Det er ikke en decideret madpakkeordning, men altså en madordning og et fælles måltid for børnene i daginstitutionen.
Lad mig igen bare lige ganske kort sige … Det tager vi i næste spørgsmål vedrørende Århus.
Igen bliver der jo brugt uendelig mange ord fra hr. Rasmus Prehns side på at forsøge at skabe et billede af, at normeringerne har det forfærdeligt, at personalet ryger ud osv.
Jeg vil gerne lige i den her sammenhæng minde om – og det synes jeg er ret væsentligt at holde fast i – at det faktisk er kommunerne, som jo hver især fastlægger serviceniveauet på dagtilbudsområdet i forhold til netop eksempelvis normeringer og åbningstider.
Vi har fra centralt hold alene fastsat de overordnede rammer og krav til kommunerne og dagtilbuddene, og så er det jo altså kommunernes opgave at sikre, at lovgivningen efterleves og udfyldes simpelt hen gennem fastlæggelsen af det lokale serviceniveau.
Men fra regeringens side er der da ikke nogen tvivl om, at vi overordnet har sikret kommunerne fornuftige økonomiske rammer.
Kirsten Brosbøl (S), 2010-01-20:
O.k., så lad os gøre det helt enkelt, jeg stiller et helt enkelt spørgsmål, sådan at alle kan følge med: Er det korrekt, at det står i ministerens idéoplæg om private universiteter, at disse nye private universiteter, som ministeren agter at oprette en selvstændig lov for, skal kunne opkræve brugerbetaling uden loft – ja eller nej?
Helge Sander (V), 2010-01-20:
Det er fuldstændig på linje med det, som Socialdemokratiet har støttet på folkeskoleområdet og gymnasieområdet, fuldstændig på linje.
Og nu er det svært, for jeg kan jo ikke stille modspørgsmål, det kommer jeg heller ikke til at kunne i aften, da vores lille duel i »Deadline« desværre er aflyst.
Jeg havde ellers glædet mig til at høre, når jeg fik lov til at stille modspørgsmål, hvad det er, der gør, at Socialdemokratiet på disse områder siger o.k. til, at man kan have en model, hvor der er supplerende betaling, men at de pludselig ikke gør det på universitetsområdet, hvor jeg ser langt, langt større perspektiver.
Jonas Dahl (SF), 2010-01-20:
Jeg vil prøve at tage lidt fat i geografien her, for ministeren er jo bekendt med Herningområdet.
Lad os sige, at en studerende fra Herning f.eks. er interesseret i at tage en uddannelse på IT-Universitetet i København, og at man bliver afvist, fordi man ikke har råd til brugerbetalingen – det er jo nogle gange sådan, at vi vestjyder er fattige og må overlade det til nogle andre.
Ministeren vil sige, at det kan være, at der er en uddannelse i Aalborg eller i Århus.
Det må vi jo håbe, for
hvad nu, hvis der kun er ét udbud af en bestemt uddannelse, og at det netop er på IT-Universitetet, som ministeren kræver brugerbetaling for, men som den studerende ikke kan betale brugerbetalingen til?
Kan den studerende så få den uddannelse, vedkommende ønsker?
Helge Sander (V), 2010-01-20:
Jamen det er jo helt umuligt at svare på, for der er 830 uddannelser, der udbydes i dag, og hvordan uddannelsesbilledet ser ud næste år, hvor der sikkert udbydes en række nye uddannelser, når akkrediteringssystemet har været i funktion, kan man jo ikke sige.
Jeg kan bare sige, at der er så mange nærtbeslægtede uddannelser, at det skulle være mærkværdigt, om det var således, at den studerende, der kommer fra Århus eller fra Herning, ikke kunne få sit ønske opfyldt.
Og i hvert fald er det således på de offentlige danske universiteter, at der ikke er brugerbetaling, heller ikke i fremtiden, så lang tid jeg har noget med det at gøre.