runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2009-02-17:
Enhedslisten støtter lovforslaget, og vi er glade for det lillelillebitte skridt, der bliver taget for at forbedre vilkårene for transkønnede og transseksuelle.
Enhedslisten fremsatte jo sidste år et beslutningsforslag om på flere punkter at forbedre vilkårene for transkønnede og transseksuelle, og vi er glade for, at det så fører til det her lillebitte skridt, selv om vi ikke kan forstå, at man ikke kan gå skridtet videre og lade voksne, myndige mennesker selv bestemme, hvilket navn de ønsker at bære.
Vi kan simpelt hen ikke se, hvordan det skulle kunne genere nogen andre, eller hvordan det skulle kunne bringe samfundets sammenhængskraft i fare, hvis der er 50 eller 100 mennesker i Danmark, der vælger at bære et navn af det andet køn.
Landsforeningen for Transvestitter og Transseksuelle har sendt et langt høringssvar med en lang række bemærkninger, som vi må kigge nærmere på under udvalgsbehandlingen, og som vi håber at der også fra regeringspartiernes side vil være noget imødekommenhed over for.
Men derudover mener vi altså også, at vi skal diskutere, om vi ikke skal gå skridtet videre og med det her lovforslag samtidig få åbnet for, at voksne, myndige mennesker selv kan bestemme, hvilket fornavn de ønsker at bære.
I forhold til børn synes vi, det er en fornuftig afvejning, der ligger i dag: at det i meget stort omfang er forældrenes ret at bestemme, hvilket navn barnet skal have, men at der er en begrænsning, så de mest outrerede navne som colaautomat og lignende ikke er tilladte at tage, sådan som man har set eksempler på i andre lande.
Det synes vi er fornuftigt nok.
Jeg må sige, at jeg er fuldstændig enig med tidligere ordførere i, at mobning løser man altså bedst ved at sætte ind over for mobning ved at lære børnene, hvordan man er sammen uden at mobbe hinanden.
Det har intet at gøre med, hvilket navn barnet er udstyret med, eller hvilken hårfarve eller andet det har.
Hvis man er i en mobbesituation, så bliver der mobbet, og derfor er det nogle helt andre tiltag, der skal til, end ændringer af navneloven.
Brian Mikkelsen (KF), 2009-02-17:
Alle Folketingets partier - på nær et - har jo været meget positive over for selve ideen i forslaget.
Det er glædeligt, at der er bred opbakning til at kunne iværksætte den her forsøgsordning med magtanvendelse ved brug af peberspray i visse af Kriminalforsorgens institutioner.
Når der har været spørgsmål om konsekvenser osv., er svaret jo, at det her er en forsøgsordning, som skal give os nogle erfaringer, som vi så skal evaluere.
Vi ved, at den bliver brugt af politiet.
Vi ved, at den svenske kriminalforsorg bruger den.
På baggrund af erfaringer fra forsøget, på baggrund af de erfaringer, vi ellers har fra de andre, der bruger den, vil vi så vurdere, om peberspray bør indføres som permanent magtmiddel i kriminalforsorgen.
I givet fald vil der jo så skulle fremsættes et nyt lovforslag, så Folketinget får lejlighed til at tage stilling til spørgsmålet.
Politiet har siden den 1. januar 2008 kunnet anvende peberspray.
Erfaringerne, når vi spørger politiet, er, at peberspray er et anvendeligt og brugbart magtmiddel for politiet, og også, at peberspray er et værdifuldt supplement til de magtmidler, som politiet allerede i dag råder over.
Erfaringerne viser også - det siger jeg i forhold til den debat, der har været her i salen i dag - at i tilspidsede situationer kan peberspray overflødiggøre anvendelse af mere indgribende magtmidler og dermed medvirke til, at der sker færre skader under anholdelser m.v., også i forbindelse med demonstrationer.
Hvad er så erfaringerne fra Sverige? spørger fru Line Barfod.
Erfaringerne fra den svenske kriminalforsorg viser jo, at personalet med anvendelse af peberspray tidligere kan gribe ind i en potentielt risikofyldt konflikt, så personalets magtanvendelse bliver mindre voldsom.
Det er jo til fordel både for de indsatte og for de ansatte.
Erfaringerne viser også, at der er en væsentlig præventiv effekt forbundet med anvendelsen af peberspray, idet alene truslen i mange tilfælde har været tilstrækkelig til, at den indsatte har afstået fra yderligere voldelig adfærd.
Hvornår bruger man den så?
Jamen det vil jo bero på en konkret vurdering af den enkelte situation - herunder bestemmelsen om magtanvendelse i straffuldbyrdelsesloven - hvornår peberspray i givet fald vil kunne anvendes.
Peberspray og også truslen om at bruge peberspray vil kunne bruges i en situation, hvor institutionen jo ellers, som vi også skriver i bemærkningerne, ville have brugt tåregas, stav eller skjold mod en indsat, som vil angribe personalet, når personalet forsøger at komme ind i den indsattes celle.
I givet fald vil det også blive bestemt, at før peberspray tages i brug mod en person, skal den pågældende så vidt muligt orienteres om, at man har til hensigt at bruge peberspray, hvis ikke fængselspersonalets påbud efterkommes.
Det her vil give mere sikkerhed i fængslerne.
Det er et godt redskab for de ansatte, og det vil også give mere tryghed for de indsatte, som ved, hvad de har at forholde sig til.
Så jeg er glad for modtagelsen af forslaget her i Folketinget og ser frem til den videre behandling under udvalgsbehandlingen.
Line Barfod (EL), 2009-02-17:
Jeg har ufattelig svært ved at se, hvad baggrunden er for, at det her forslag overhovedet kommer.
Hvor er det store behov påvist for, at man skal have yderligere magtmidler?
Det fremgår af bemærkningerne til forslaget, at man har anvendt stav 7 gange og skjold 13 gange i 2007.
Vi har faktisk bygget en kriminalforsorg op, der bygger - som det også fremgår af en række af kommentarerne fra ministeriet selv og Kriminalforsorgen - på det, man kalder den dynamiske sikkerhed, hvor personalet skal kende de indsatte, skal have kendskab til, hvordan deres situation er, hvordan de har det, og dermed sikre, at man forebygger og undgår situationer, hvor der er behov for magtanvendelse.
Når der har været så få situationer med behov for magtanvendelse, er det jo, fordi den strategi faktisk virker.
Hvorfor vil man så til at optrappe brugen af magtanvendelse i stedet for i endnu større omfang at sikre, at der er de nødvendige ressourcer?
Det er da den vej, vi skal gå, hvis vi gerne vil have konfliktniveauet ned i fængslerne, hvis vi gerne vil undgå magtanvendelse, gerne vil undgå, at nogle kommer til skade, gerne vil have et langt bedre arbejdsmiljø.
Der er ingen tvivl om, at arbejdsmiljøet er alt, alt for hårdt i fængslerne i dag, alt for mange går ned med flaget.
Hvis det er det, vi er optaget af at gøre noget ved, kan jeg ikke forstå, hvorfor man så vil optrappe konfliktniveauet, hvorfor man så vil indføre endnu et magtmiddel.
Så bliver der sagt, at det stort set ikke skal bruges, men det, vi har set på politiets område, er jo, at der er sket en voldsom stigning i anvendelsen af peberspray.
Da man indførte peberspray hos politiet, sagde man, at det skulle være i stedet for at bruge skydevåben, men den er altså blevet brugt så mange gange, at det heldigvis slet ikke har noget som helst at gøre med, hvor ofte man kunne finde på at bruge skydevåben hos politiet.
Og den bliver også i stort omfang brugt mod fredelige demonstranter, hvor det absolut ikke var tiltænkt, at der skulle anvendes peberspray, og hvor man ikke tidligere ville have gået ind og anvendt tåregas i de samme situationer og i hvert fald slet ikke anvendt skydevåben.
Der anvendes slet ikke skydevåben i de danske fængsler.
De ansatte i fængslerne bærer ikke skydevåben, og der har aldrig - mig bekendt været behov for at bruge skydevåben, så hvorfor i alverden man her skal indføre peberspray, kan jeg simpelt hen ikke forstå, og jeg håber, at vi nu her fra ministeren kan få nogle svar på, hvad baggrunden egentlig er for, at vi skal have det her forslag.
Hvad er det for nogle konkrete situationer, man har været ude for i fængslerne, hvor man mente, at det ikke kunne håndteres med de nuværende magtmidler, de muligheder, man har?
Hvad er det for nogle konkrete situationer, der ligger bag, at det her forslag kommer?
Hvor ofte forestiller man sig at man skal anvende den her peberspray, og regner man så med, at der bliver færre tilfælde af anvendelse af skjold og stav end de 13 og 7 gange, det er sket i 2007?
Det kunne i hvert fald være rart at vide, når Folketinget skal tage stilling til, om man skal have endnu et magtmiddel.
Morten Østergaard (RV), 2009-02-17:
Det Radikale Venstre er positiv over for forslaget om at lave forsøg med magtanvendelse ved brug af peberspray i Kriminalforsorgens institutioner. Vi lægger vægt på, at man tager afsæt i positive svenske erfaringer, og vi lægger vægt på, at der er tale om en ordning, som bliver tilrettelagt på en sådan måde, at pebersprayen vil blive anvendt dér, hvor man ellers ville have overvejet at anvende tåregas, stav eller skjold mod en indsat, som vil angribe personalet, når personalet forsøger at komme ind i den indsattes celle.
Dermed er det altså, at pebersprayen, som må vurderes at være et mindre indgribende magtanvendelsesmiddel end staven, end skjoldet eller end tåregas, vil være at foretrække i de situationer, fordi man altså kun kan anvende den dér, hvor man ellers ville bruge et stærkere magtmiddel.
Det koblet med de positive svenske erfaringer
gør, at vi synes, der er god grund til at lave et forsøg.
Med et forsøg mener vi selvfølgelig også, at man skal lave en grundig evaluering af, om det så har den præventive effekt, man håber på, og om det har den effekt, at man anvender mindre indgribende magtanvendelsesmidler, end man ellers ville have gjort.
På den måde synes vi altså at det ser ud, som om vi har konturerne af en forsøgsordning, som er indrettet på en sådan måde, at i de situationer, hvor der er behov for magtanvendelse, vil det også for den person, som det - om jeg så må sige - går ud over, være at foretrække, at det er pebersprayen og ikke de alternativer, som kriminalforsorgen ellers har til rådighed i dag, og derfor kan vi støtte ordningen.
Tom Behnke (KF), 2009-02-17:
Det, vi skal være opmærksomme på, er, at der er forskel på de situationer, der kan opstå på gader og stræder, og de situationer, der kan opstå inde i fængslerne.
Men der er ingen tvivl om, at hvis det er sådan, at en indsat er gået amok og angriber nogle fængselsbetjente, er det den samme situation som ude på gader og stræder, når en borger angriber politiet eller andre borgere, eller en indsat i fængslet angriber andre indsatte.
Her er situationen jo sådan set den samme, det er voldelige overfald osv.
Når vi taler om den passive modstand, tror jeg nu ikke, fru Line Barfod kan finde situationer som den, hun selv skitserede, altså om man ikke bare lige kan vente 5 minutter.
Jeg er helt overbevist om, at det gør politiet på gader og stræder, for der er jo ikke nogen grund til at skride hurtigere frem, end nødvendigt er, og så har man også tid til at vente 5 minutter, hvis det er det, der skal til.
Men det, vi taler om, er, at der kan være nogle situationer - nu vil det være vanskeligt for mig at stå her og komme med helt præcise, konkrete tilfælde, vi skal diskutere ud fra.
Det må være situationsbestemt.
Det må afhængigt af den pågældende situation, det må være de betjente eller fængselsfunktionærer, der står i situationen, som vurderer, om det er på tide at bruge pebersprayen - ja eller nej - og hvis de bruger den, kan den pågældende, der har fået peberspray, jo til enhver tid klage og sige, at det var helt uberettiget.
Så er der en uafhængig instans, der afgør, om det var nødvendigt eller ikke var nødvendigt, så jeg skal ikke stå her og lave nogle tænkte eksempler og forsvare ud fra dem.
Line Barfod (EL), 2009-02-17:
Det kan jo diskuteres, hvor hurtigt man mener det er nødvendigt at flytte mennesker, der står eller sidder et bestemt sted, om man virkelig mener, det er nødvendigt at anvende vold i den situation, eller om man lige kunne vente 5 minutter på, at de rejste sig op og flyttede sig.
Jeg forstår bare ikke helt ordførerens argument.
Først siger ordføreren, at der er rigtig, rigtig gode erfaringer med politiets anvendelse af peberspray, og derfor skal man også have lov til at anvende den i fængslerne.
Bare for at få det på det rene: Betyder det, at ordføreren ikke mener, at man skal kunne anvende peberspray i fængslerne over for passiv modstand, men kun hvis der faktisk er farlige situationer?
Jeg spørger bare for at finde ud af, i hvilke tilfælde det egentlig er, den skal anvendes.
Tom Behnke (KF), 2009-02-17:
Der er meget stor forskel på en situation, der foregår inde i Kriminalforsorgens institutioner, og en situation, der foregår på gader og stræder, hvor det kan være nødvendigt at tage andre hensyn, så man kan ikke sammenligne situationer på gadeplan og i fængselplan.
Det vil ikke kunne lade sig gøre at lave den sammenligning.
Der kan meget vel være situationer ude på gader og stræder, hvor politiet er nødt til at fjerne nogle, der demonstrerer og samtidig blokerer og spærrer for et eller andet.
Her er alternativet til peberspray, at politiet bruger staven og slår løs på de pågældende mennesker, så jeg kan slet ikke se, hvordan man kan komme til den konklusion, at det er helt forfærdeligt, hvis politiet bruger peberspray, for man må spørge sig selv: Hvis de pågældende mennesker af en eller anden årsag nødvendigvis skal flyttes, hvad er så alternativet?
Line Barfod (EL), 2009-02-17:
Jeg skal bare lige spørge ordføreren: Ordføreren er så begejstret for den måde, politiet har anvendt peberspray på, bl.a. til at nedbryde det, man kalder passiv modstand, altså når fredelige demonstranter ikke flytter sig så hurtigt, som politiet gerne vil have det.
Tom Behnke (KF), 2009-02-17:
Fra konservativ side synes vi faktisk, det her er et rigtig godt forslag.
Det er jo sådan, at politiet har kunnet bruge peberspray på gader og stræder gennem et stykke tid, og det har vist sig at være en succes, forstået på den måde, at det faktisk er en fordel for både politibetjenten og den borger, som er gået amok eller sætter sig til modværge eller angriber politiet eller andre.
Her er det en fordel at bruge peberspray i stedet for nogle af de andre magtmidler, som politiet har.
Den store fordel er bl.a., at politiet kan bruge pebersprayen på afstand.
Det vil sige, at allerede inden man er kommet i håndgemæng med den pågældende borger, kan man nå at pacificere vedkommende, altså uden egentlig fysisk kontakt, og dermed risikerer betjenten ikke at lide overlast i den situation.
Samtidig er pebersprayen enormt effektiv og virker lynhurtigt.
De, der har set, hvor hurtigt den virker, er blevet stærkt forbavsede.
Den pågældende, der får peberspray i øjnene, klapper simpelt hen lynhurtigt sammen og får stærke smerter i øjnene og er dermed færdig med at angribe politiet og andre og med at begå farlige handlinger i det hele taget.
Samtidig giver peberspray ingen varige skader.
Det gør den simpelt hen ikke, og det betyder, at det er fuldstændig harmløst at bruge peberspray i de situationer, hvor det er nødvendigt.
Derfor er det også en fordel for den, der skal anholdes, altså den borger, der er gået amok eller overfalder nogle andre.
Derfor er peberspray en kæmpesucces - jeg kan understrege det ved at sige, at jeg selv er uddannet til at bruge den og har set, hvordan den virker i praksis, så hvis fru Line Barfod har nogle spørgsmål til, hvordan den virker i praksis, så kør endelig løs.
Til SF's ordfører vil jeg sige, at man skal passe meget på med at sammenligne med det, man bruger i USA.
Den peberspray, man bruger i USA, er mellem 70 og 100 gange stærkere end den, man bruger i Danmark, så det middel, man bruger i USA, er et helt andet middel end det, vi bruger i Danmark, og derfor kan man ikke lave sammenlignelige undersøgelser.
Det foreslås, at det nu også skal være muligt for fængselsfunktionærer at kunne bruge peberspray i de situationer, hvor det er nødvendigt, altså i de situationer, hvor en indsat i et dansk fængsel er gået amok ved enten at angribe fængselsbetjente eller andre indsatte, eller den pågældende i det hele taget er til fare for sig selv og sine omgivelser.
Fremover vil fængselsbetjentene altså have mulighed for at kunne pacificere den pågældende indsatte, igen uden at det giver skader på personalet, og uden at det giver skader på den pågældende.
Men der er ingen tvivl om, at peberspray har en enormt effektiv og omgående virkning, der i den grad pacificerer vedkommende, og det vil sige, at man undgår alle de følgeskader, der ellers normalt meget nemt kan opstå, når man skal pacificere en person, som er gået amok.
Derfor synes vi, at forslaget er rigtig godt.
At man laver en forsøgsordning, synes vi også er o.k., for så kan vi kigge på, om der skulle være forskel på den måde, hvorpå politiet bruger peberspray på gader og stræder, og den måde, man bruger peberspray på i Kriminalforsorgen.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2009-02-17:
Jamen jeg skal prøve at holde mig lidt til programmet.
I SF mener vi, at en af styrkerne ved den danske kriminalforsorg er den dynamiske sikkerhed: at sikkerheden inden for fængselsvæsenet i høj grad baseres på, at personalet har en løbende kontakt med de indsatte.
Det gør faktisk, at vi i Danmark har relativt få episoder, hvor det er nødvendigt at gribe til magtanvendelse, og langt de fleste af de episoder løses ved brug af greb.
Der er dog situationer, hvor brug af stav og skjold har været nødvendig.
De episoder mener vi skal begrænses i videst muligt omfang.
Og så vil det også kunne føre til en mere skånsom behandling af den indsatte og tryghed for den ansatte.
Jeg har for nylig selv oplevet en magtanvendelse.
Den blev godt nok forevist mig efterfølgende på film, og det skal jeg ikke fortælle mere om her, men i hvert fald i den situation kunne peberspray have gjort en forskel for personalet, som ville kunne være blevet sparet for en hel del knubs.
Det synes jeg at vi skal tage hensyn til, men jeg vil også sige, at jeg synes, det er meget nødvendigt at følge udviklingen i brugen, fordi den skal begrænses mest muligt og det skal være den allersidste udvej.
Noget, jeg kan undre mig over, er, at der ikke er indhentet oplysninger om de svenske erfaringer med peberspray i kriminalforsorgen.
Det eneste, vi har fået at vide, er, at der er gode erfaringer, men det besvarer jo ikke helt de spørgsmål, som kunne rejse sig i forbindelse med det her lovforslag.
Ligeledes synes jeg, det er underligt, at hverken Sundhedsstyrelsen eller Amnesty International, som tidligere har vist sig kritiske i forhold til brugen af peberspray, er blevet hørt denne gang.
Brugen af peberspray har fortsat nogle uafklarede helbredsmæssige risici, som vi mener bør undersøges nærmere.
Vi ved, at peberspray har været involveret i dødsfald i USA, og i mindst et tilfælde har det været den direkte dødsårsag.
De sager og andre potentielt skadelige virkninger på eksempelvis hornhinder synes vi skal undersøges nærmere løbende i forbindelse med forsøgsordningen.
Brugen af peberspray skal under forsøgsperioden holdes under skarp regulering.
Vi synes derfor, at man ved prøveperiodens afslutning skal sikre sig, at indførelsen af peberspray også virker præventivt og ikke fører til øget anvendelse af magtmidler i Kriminalforsorgen.
Marlene Harpsøe (DF), 2009-02-17:
Jeg kan kun gentage det, som jeg har sagt til hr. Simon Emil Ammitzbøll, og det er, at der er nogle i det danske samfund, som er så langt uden for pædagogisk rækkevidde, at de ikke er til at nå.
Så selvfølgelig er der nogle potentielle gerningsmænd derude.
Men sagen er jo også den, at vi altså har rigtig, rigtig mange ofre i det danske samfund.
Det er deres sag, Dansk Folkeparti taler.
Vi taler ofrenes sag.
Vi sætter dem øverst på dagsordenen, fordi vi rent faktisk mener, det er vigtigt at sørge for, at der ikke bliver flere ofre.
Simon Emil Ammitzbøll (UFG), 2009-02-17:
Det jo ikke det, der er det reelle problem.
Det reelle problem er, at der er folk, der, som fru Marlene Harpsøe så rigtigt siger, jo er uden for pædagogisk rækkevidde, og som begår grov vold mod sagesløse borgere.
Det er næppe sandsynligt, at de i gerningsøjeblikket vil overveje, om fru Hansen har en peberspray eller ej.
Det er jo altså ren, tom symbolpolitik at sige det.
Derimod er der en reel risiko for, at den veltrænede voldsmand tager pebersprayen fra spinkle fru Hansen og bruger den i overfaldet.
Marlene Harpsøe (DF), 2009-02-17:
Der er jo nogle i det danske samfund, som er så langt ude og normløse, at intet fungerer hos dem.
Lige meget hvad vi indfører af initiativer i Folketinget, virker det ikke på dem.
Men for størstedelens vedkommende er jeg ikke i tvivl om, at det vil have en præventiv effekt.
Jeg er ikke i tvivl om, at det vil have en præventiv effekt, og at den 17-årige gymnasieelev vil undgå at slå gamle fru Hansen ned på gaden, fordi han netop ved, at der altså er en risiko for, at han kan blive overdænget med den her peberspray.
Det er jo klart, at når det er, at man får peberspray f.eks. i øjnene, er det ikke rart.
Det er jo langtfra rart.
Det er også derfor, det gør, at man hurtigt bliver passiviseret.
Jeg tror, der er rigtig mange, som ikke vil bryde sig om at få den peberspray i øjnene, og som vil gøre alt, hvad de kan, for ikke at komme i den fælde.
Simon Emil Ammitzbøll (UFG), 2009-02-17:
Forstod jeg fru Marlene Harpsøe korrekt, nemlig at ordføreren sagde, at antallet af overfald ligefrem kunne blive færre, hvis man tillod, at folk kunne gå rundt med peberspray?
Tror ordføreren virkelig, at de potentielle voldspsykopater, der end måtte være, vil gå rundt og tænke, at den lille dame med håndtasken nok har en peberspray nede i tasken, før der foregår et overfald?
Gitte Lillelund Bech (V), 2009-02-17:
Effektivisering og forenkling er to nøgleord, som ligger Venstre meget på sinde, og dette lille lovforslag - som jeg vil betegne det - går faktisk ud på netop effektivisering og forenkling.
Meget kort går lovforslaget, som formanden faktisk også var inde på i sin præsentation, ud på, at vi ændrer behandlingen af sager om fastsættelse af ændringer i underholdsbidraget på følgende måder:
Fremover skal statsforvaltningerne og Familiestyrelsen kunne få adgang til de nødvendige oplysninger om parternes økonomiske forhold hos SKAT til brug for behandlingen af sager om underholdsbidrag og sager om, hvem der skal betale udgifterne til transport af barnet i forbindelse med samvær,
fremover vil vi have en klagefrist for bidragssagerne på 1 år, og fremover vil det være muligt, at statsforvaltningerne og Familiestyrelsen, hvis den ene part ikke afleverer alle de oplysninger, der skal til, for at man kan fastsætte underholdsbidraget, kan træffe afgørelse på det foreliggende grundlag.
Det vil sige, at hvis der skal afleveres oplysninger ud over dem, der kan indhentes elektronisk, er det altså op til folk selv at sørge for at få dem afleveret.
Hvis man ikke gør det, bliver der taget stilling på det foreliggende grundlag.
Endelig sker der nogle administrative og nogle tekniske ændringer i bidragslovgivningen.
Meget kort sagt er det effektiviseringer og forenklinger, og det kan vi fra Venstres side kun bifalde, så vi støtter forslaget.
Morten Østergaard (RV), 2009-02-17:
Nu er det jo typisk sådan ved en første behandling, at man giver sine principielle synspunkter til kende.
Det er jo der jeg synes at hr. Søren Pind stadig væk lige mangler at lette på låget for, hvad Venstre - og eventuelt bare ordføreren selv - egentlig mener om det substantielle spørgsmål her, nemlig om ikke myndige personer burde have lov til, uden at skulle omkring Sexologisk Klinik, at tage hvilket som helst fornavn de vil.
Langt, langt den største del af danskerne kan gøre det i forvejen; de kan bare tage sig et nyt fornavn, der repræsenterer det køn, de nu engang har, men for en lille gruppe har det altså stor betydning, at man også kan tage et navn for et andet køn.
Og der vil jeg bare spørge hr. Søren Pind: Helt nede i bunden af det liberale hjerte er det så ikke myndige personers gode ret at skifte fornavn?