runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sophie Løhde (V), 2012-03-28:
Altså, ministerens eget parti stemte jo ikke bare imod de her seneste ændringer, fordi man mente, at den kommunale medfinansiering ikke kunne stå alene.
Nu har jeg tilladt mig at tage betænkningsbidraget fra ministerens parti med, og her står sådan noget med, at den medfinansieringsmodel har spillet fallit, og at det jo ikke vil gøre nogen forskel, og at det bare medfører mere bureaukrati og kassetænkning og færre penge til velfærd i kommunerne.
Det var noget helt andet, vi skulle se.
Det er bare derfor, jeg prøver at spore mig ind på, om regeringen har fået en anden holdning til, at der er en kommunal medfinansieringsmodel, end den, man havde, mens man var i opposition.
Hvis man står ved det, man mente før valget, så må man jo også lægge op til ikke bare nogle småjusteringer, men en hel ændring, en ny reform af den kommunale medfinansiering.
Og det er jo helt ærligt at sige, at det synes man vi skal have, men det kunne bare være rart at få den melding, så man ligesom ved, hvad det er, man skal forholde sig til.
Er det et helt opgør med det system, vi har i dag, som set med ministerens øjne er helt forkert, eller er der grundlæggende nogle elementer, hvorom man kan sige, at der jo sådan set er noget af det, som måske er ganske fornuftigt at arbejde videre ud fra?
I forhold til mit sidste spørgsmål må det jo være ret simpelt at svare på, om man synes kommunerne skal have andel i sygehusenes besparelser på f.eks. kortere og færre indlæggelser.
Jeg kan i øvrigt se, at der her ved forhandlingen om den sidste ændring af medfinansieringen jo ikke var grænser for, hvad man syntes kommunerne skulle have tilført af penge og alle mulige andre gode ting og sager, selv om jeg godt ved, at det ikke var noget, man kunne stå på mål for efter valget, hvor alle de løfter blev skrottet.
Jeg tillod mig jo bare at læse op fra ministerens eget partis betænkningsbidrag, men det kan selvfølgelig være, at indholdet heraf kan synes polemisk.
Det skal jeg ikke kunne svare på.
Jeg forstår nu ministerens besvarelse sådan, at kommunal medfinansiering i den rigtige form kan være en rigtig god idé, og at det er noget, der skal arbejdes videre med.
Hvis vi så lige spoler tiden tilbage til før valget, så mente man jo, at den model, man nu havde fundet – de ændringer, man gennemførte i juni 2011 – ikke var en kommunal medfinansiering i den rigtige form, set med ministerens partis øjne; det var i den helt forkerte form, hvis man læser de bidrag, der kom fra ministerens eget parti.
Det er jo derfor, jeg synes, at det er paradoksalt, at man ikke kan svare på, om man synes, at den nuværende kommunale medfinansiering er helt på månen i den måde, den er udformet på, og dermed, om man med det samme vil sørge for at tage initiativ til at ændre det, hvis man står ved det, man mente før valget, nemlig at det var helt forkert.
Manu Sareen (RV), 2012-03-28:
Jeg ved ikke, hvem der er utryg, men det må spørgeren jo fortælle mig, og det regner jeg selvfølgelig også med at spørgeren gør.
Jeg synes, det er klokkeklart: Jeg sagde før valget, at der er problemer med den norske model.
Jeg har været med i den her undersøgelse, og vi sagde i går, at der ikke kommer en norsk model, at der ikke kommer en 40 pct.s-model, at der ikke kommer noget med tvangsopløsning eller noget som helst andet.
Men vi har vel også lov til at diskutere det, og vi diskuterer det og bliver ved med at diskutere det, fordi det netop står i regeringsgrundlaget, at vi skal finde nogle løsninger, og at vi selvfølgelig også i den proces vil gå ind og kigge på kvoter, og det er det, vi er ved at vurdere nu.
Og som jeg også sagde i går, og som jeg har sagt mange gange, så kommer det senest til efteråret.
Fatma Øktem (V), 2012-03-28:
Når ministeren har meldt ud, at man ikke arbejder med kvoter, så synes jeg da ikke, det er underligt, at jeg bliver ved med at spørge til det, for der er en kvotedebat i gang – det ved jeg ikke om ministeren er klar over.
Jeg har taget nogle artikler med, for jeg husker fra tidligere, at når vi har talt om dette område, har ministeren ikke været bekendt med nogen af artiklerne.
Senest for 2 uger siden blev danskerne spurgt om deres holdning til kvoter, så det er jo ikke noget, jeg bare finder på; det er jo, fordi der er nogle, der har gået rundt og talt om de her kvoter; der er nogle, der har lovet, at de her kvoter vil komme; og der nogle, der går og er utrygge ved, om de her kvoter vil komme.
Jeg beder bare helt stilfærdigt ministeren svare på, hvordan det kan være, at ministeren før har været klokkeklar i sine holdninger til kvoter, men i dag hverken kan sige ja eller nej.
Det er der andre der gør, men det gør ministeren ikke.
Manu Sareen (RV), 2012-03-28:
Nej, jeg kan altså på ingen måder følge, at spørgeren bliver forvirret, så det må stå for spørgerenes fuldstændig egen regning.
Og hvad angår hr. Rasmus Horn Langhoff, så sagde han jo også i går – og det syntes jeg var rigtig godt svaret – at man i det her land vel har ret til at tage en debat om kvoterne, og det er også det, han gør; han sætter det på dagsordenen, og det er der jo ikke noget som helst odiøst i.
Så jeg kan egentlig ikke se det nye i det her.
Og igen vil jeg sige, at vi også diskuterede det i går, hvor ordførerne fra de andre partier meget, meget fint talte for deres synspunkter, og der er vel ikke noget galt i, at vi har nogle gode diskussioner om, hvorvidt vi skal have kvoter eller ej.
Så skal jeg lige minde spørgeren om, at det faktisk også er spørgeren selv, der er med til at sætte en dagsorden, hvor der bliver snakket om kvoter hele tiden, mens vi andre rent faktisk arbejder på at finde nogle løsninger.
Det glæder jeg mig også til at spørgeren vil være med til, for som jeg også sagde i går, så kommer der en invitation, hvis den ikke allerede er blevet sendt over, til at drikke kaffe og komme med alle de gode ideer, man har i Venstre.
Fatma Øktem (V), 2012-03-28:
Nu kom jeg jo ikke ind på den norske model, det var ministeren selv, der kom ind på det.
Men den lader vi ligge, for det var sådan set ikke det, jeg spurgte til; jeg spurgte bare til ministerens udtalelse og det, han selv har tilkendegivet under valgkampen, eller i hvert fald før ministeren blev minister.
gå ud og sige, at spørgsmålet ikke er, om der skal indføres kvoter, men at spørgsmålet er, hvilke slags kvoter det skal være.
Derudover læste jeg i går nogle citater fra hr. Rasmus Horn Langhoff op, hvor han sagde: Hvis bestyrelserne ikke kan finde ud af det, så skal vi nok gøre det, så skal vi nok hjælpe dem i gang osv.
Når der er de her udtalelser og ministeren ikke selv melder klart ud, som han gjorde før valget, så bliver jeg lidt forvirret.
Manu Sareen (RV), 2012-03-28:
Jamen det er jeg da fuldstændig enig i, og det kan jo ikke komme som en overraskelse, for jeg stod faktisk på talerstolen i går og sagde det, og heldigvis sagde jeg fuldstændig det samme.
Det gjorde jeg også den 8. marts, og det har jeg faktisk gjort fra den 8. marts og frem til i dag, så derfor er der jo ikke noget nyt i det.
Jeg synes netop også, at vi skal finde dem, som er bedst kvalificerede.
Det, som vi også snakkede om i går, og som vi har snakket om de sidste mange måneder, er, at det også bare handler om at få fjernet de barrierer, så dem, som er bedst kvalificerede, kan komme til.
Det kan jo ikke være rigtigt, at de bedst kvalificerede kun er mænd, om det nu er i bestyrelseslokaler eller på Københavns Universitet, eller hvor det nu kan være.
Derfor handler det her, som jeg også sagde i går, om at prøve at fjerne de usynlige barrierer, som der er, og det går jeg ikke ud fra at ordføreren på nogen som helst måde er uenig i.
Fatma Øktem (V), 2012-03-28:
Spørgsmålet lyder således.
Vil ministeren redegøre for, om han stadig er enig i den udtalelse, ministeren selv gav til Altinget.dk før valget, hvori ministeren erklærede sig »helt uenig« i, at Folketinget skal fastsætte kvoter, så der altid er mindst 40 pct. kvinder i bestyrelser for børsnoterede virksomheder, og tilmed udtalte, at »det vigtigste er at sikre, at den bedste kandidat bliver valgt til en bestemt stilling.
Vi skal i stedet arbejde for, at der er fokus på, at bestyrelser o.lign. er åbne for dette, bl.a. gennem mentorordninger og oplysningsarbejde«?
Vil ministeren redegøre for, om han stadig er enig i den udtalelse, ministeren selv gav til Altinget.dk før valget, hvori ministeren erklærede sig »helt uenig« i, at Folketinget skal fastsætte kvoter, så der altid er mindst 40 pct. kvinder i bestyrelser for børsnoterede virksomheder, og tilmed udtalte, at »det vigtigste er at sikre, at den bedste kandidat bliver valgt til en bestemt stilling.
Vi skal i stedet arbejde for, at der er fokus på, at bestyrelser o.lign. er åbne for dette, bl.a. gennem mentorordninger og oplysningsarbejde«?
Bent Bøgsted (DF), 2012-03-28:
Jamen det er meget godt, at ministeren ikke har planer om det, men vi har trods alt herinde i Folketinget vedtaget en lov om foreningsfrihed, at folk har ret til at være med i en hvilken som helst forening, de har lyst til at være med i, eller undlade at være med i en forening.
Det har vi trods alt lavet, og det er Folketinget, der har blandet sig, også den daværende minister.
Det er så ikke den minister, vi har nu, det er fuldstændig korrekt, men der er vi alligevel gået ind og har lavet regler.
Hvis man så skal kigge på det her med at lave blokade og at kæmpe for, at der skal tegnes overenskomst eller der skal flere medlemmer ind i en fagforening, så må det være sådan, at det er mere rimeligt, at man koncentrerer sig om de steder, hvor der kunne være et ønske fra nogle, eller hvor man kunne se at der var urimelige forhold, i forhold til hvad der foregår i det danske system.
Her var det mere oplagt at man gik ind og lavede blokade for at udelukke østeuropæiske firmaer, der underbetaler, altså at det var den vej, man skulle gå, i stedet for at genere nogle, der egentlig er tilfredse med den ansættelse, de har.
Mette Frederiksen (S), 2012-03-28:
Jamen jeg vil gerne gentage, at jeg har meget, meget stor respekt for arbejdsmarkedets parter, og jeg ønsker ikke at blande mig i, hvordan man tilrettelægger sit arbejde, hverken på arbejdstager- eller arbejdsgiverside, så længe det er inden for, kan man sige, lovens rammer.
Derudover synes jeg, spørgeren har meget ret i, at der er behov for en forstærket indsats i forhold til social dumping, altså bekæmpelse af, at vi har arbejdsgivere, både danske og udenlandske, der underbetaler deres medarbejdere, og som ser stort på lovgivningen, hvad enten det er skatte- og momslovgivningen, eller det er arbejdsmiljølovgivningen, altså som ikke har ordentlig sikkerhed og arbejdsmiljøregler på den arbejdsplads, de er på.
Jeg er meget, meget glad for den finanslovaftale, vi har lavet sammen med Enhedslisten, til bekæmpelse af social dumping, og jeg var selv for nylig med på den første aktion på tværs af SKAT, politiet og Arbejdstilsynet.
Det var det daværende politiske flertal, der ikke havde en interesse i, at de gør det, men det har vi.
Jeg kunne med egne øjne se, hvor vigtigt det er, at alle myndigheder trækker i samme retning, for mange af dem, der overtræder reglerne, når vi taler social dumping, er ofte i modstrid med både den almindelige lovgivning med arbejdsmiljøregler og med skatte- og momslovgivning.
Så det er i den grad nødvendigt med en skærpet indsats i forhold til det.
Anders Samuelsen (LA), 2012-03-28:
Det med, om det er økonomisk rigtig fornuftigt, er der jo ingen, der ved noget om.
Det er jo gætværk, for vi taler om noget, der måske tidligst foregår på den anden side af 2020, så det ligger ret langt ude i fremtiden i forhold til nu.
Selv i den situation med høje oliepriser, vi har i dag, er det jo stadig væk sådan, at man skal støtte vindindustrien massivt, for at det giver mening at have en vindindustri – selv i den situation, vi har i dag.
Hvis man holder det op imod, at vi ved, at man f.eks. i Norge i efteråret gjorde nye store oliefund, at man i Brasilien har gjort nye store oliefund, at vi har masser af muligheder for at få gas fra f.eks. Rusland, at der opstår nye udviklingsmuligheder i forbindelse med ny energi f.eks. i USA, hvorfor er det så, at vi skal kaste os ud i det her projekt, som koster os 3,5-3,6 mia. kr. som minimum?
En del af grunden til, at man er kommet ned på de 3,6 mia. kr., er jo, at man håber på noget energieffektivisering, som ingen aner noget som helst om hvorvidt kan indvindes eller ej.
Det er fugle på taget, hvilket man set fra tidligere forlig. Så vil ministeren ikke bare grundlæggende erkende, at man nu giver 3,6 mia. kr. for noget, som vi ikke ved om vi får noget ud af?
Ministeren har erkendt, at vi ikke ved noget om klimaeffekten, for der er kvoter, og vi ved bare, at der stort set ikke er nogen effekt, og det andet bygger på en fugle på taget-tankegang.
Martin Lidegaard (RV), 2012-03-28:
Mange tak til spørgeren og tak for den venlige indledning.
Jeg siger også tak, fordi vi endelig får lejlighed til at diskutere energiaftalen.
Jeg har jo forsøgt at lokke Liberal Alliance med til forhandlingsbordet, og jeg vil gerne benytte lejligheden til at sige, at det ikke er for sent.
Jeg ved, at hr. Anders Samuelsen har rygrad til at erkende fejl, og hvis Liberal Alliance får lyst til at tilslutte sig forliget – det er jo det eneste parti, der ikke er med – og tilslutte sig rosekoret fra Dansk Industri, Dansk Erhverv, Landbrug & Fødevarer, Dansk Energi, Greenpeace og Verdensnaturfonden, som alle er rigtig, rigtig glade for det her forlig, så skal Liberal Alliance være velkommen. Til spørgsmålet vil jeg sige – som jeg også sagde til den tidligere spørger – at det jo er korrekt, at CO2-effekten af de reduktioner, Danmark gennemfører i de næste 8 år, isoleret set ikke vil gøre sig gældende før på den anden side af 2020.
Til gengæld er det sådan, at vi står i den situation i Europa, at vi skal udskifte to tredjedele af vores elkapacitet over de næste 20 år, og derfor er det i dag, vi står og skal vælge hvordan vores energisektor skal se ud.
Og hvis vi træffer de forkerte valg nu og foretager de forkerte investeringer i f.eks. kulkraftværker, så hænger vi altså på dem i 30-40 år.
Anders Samuelsen (LA), 2012-03-28:
Tak for det.
Det burde i sig selv vække til eftertanke, at det kan spænde helt fra Enhedslisten til De Konservative, Venstre og Danske Folkeparti.
Gad vide, hvor meget der så indholdsmæssigt er i orden i det, og hvor meget det er det her typiske taktiske og strategiske spil herinde på Christiansborg, som gør, at der er forskellige vurderinger af, hvorvidt det er klogt at være med eller ej.
Men lad os nu lægge det til side og tage den indholdsmæssige del af det.
Er ministeren enig med CONCITO – hvor ministeren jo selv har været formand indtil han blev minister – når de fremhæver, at den reelle globale klimaeffekt af energiforliget er usikker, da hovedparten af indsatsen ligger i kvotesektoren – en pointe, der i øvrigt også fremgår af et notat fra Energistyrelsen fra november 2011?
Martin Lidegaard (RV), 2012-03-28:
Den sidste udlægning kan jeg bekræfte.
Per Clausen (EL), 2012-03-28:
Når man jo godt kan være lidt betænkelig ved, hvor godt det kommer til at gå med at få reduceret CO2-kvoterne i EU, hænger det lidt sammen med, at ministeren ved siden af besværlige forhandlinger i Danmark også deltager i besværlige forhandlinger i EU om et energieffektiviseringsdirektiv, som jo for at have nogen mening naturligt må opfølges af en reduktion af CO2-kvoterne.
Men vi ved jo, at det går rigtig langsomt og er rigtig svært at komme igennem med.
I den sammenhæng er jeg sådan set positiv over for, at det, ministeren siger til mig, er, at der er økonomiske grunde til ikke at forfølge Enhedslistens synspunkt med opkøb af CO2-kvoter og efterfølgende destruktion, for så er det dog reduceret til en simpel prioriteringsdiskussion, som man jo kan tage op ved enhver given lejlighed, når man diskuterer, hvordan man skal bruge pengene.
Det er jeg sådan set tilfreds med, fordi jeg lidt havde frygtet, at der bag ved det hele lå en eller anden meget overordnet strategisk overvejelse, der gjorde, at Enhedslistens tankegang var umulig.
Men hvis vi kun snakker – i gåseøjne – om fordeling af ressourcer i vores samfund, skal vi nok finde en anledning til at drøfte det.
Martin Lidegaard (RV), 2012-03-28:
Nu nævnte spørgeren fly, og der kan jeg jo fortælle spørgeren – da jeg ved, at EU og EU's udvikling ligger Enhedslisten meget på sinde – at vi jo netop har sikret, at flytrafikken bliver inkluderet i CO2-kvotesystemet, så vi også får lagt et låg over det.
Men det korte svar på spørgerens spørgsmål – altså hvorfor Danmark så ikke bare køber kvoter, der svarer til den CO2-reduktion, vi laver, og destruerer dem – er selvfølgelig, at det koster nogle penge, og som det vil være spørgeren bekendt, fattes riget penge i øjeblikket, så vi har ikke budgetteret med at skulle betale millioner af kroner for kvoter, vi bare destruerer.
I stedet for kalkulerer vi med, at vi op til 2020 og lige på den anden side af 2020 kan sænke det samlede kvoteloft i Europa.
Hvad vil det så betyde?
Ja, det vil faktisk forhåbentlig betyde, at kvotepriserne stiger, og at det, Danmark gør, bliver en endnu bedre forretning, end det ellers ville have været.
Per Clausen (EL), 2012-03-28:
Nu kunne jeg jo ikke drømme om at så tvivl om, at energiaftalen er både god og fornuftig, for det ville være lidt hurtigt, efter man selv har indgået den, og det ville formentlig skabe dårlig stemning i mit eget parti.
Man kan jo, når man flyver, købe CO2-kvoter og få dem destrueret.
Man kan oven i købet købe el ved firmaer, som siger, at de opkøber CO2-kvoter og destruerer dem.
Hvad er så forklaringen på, at Danmark ikke kan sikre, at den CO2-reduktion, vi rent faktisk gennemfører, også materialiserer sig, i form af at man opkøber CO2-kvoter og destruerer dem?
Det er det, jeg har lidt svært ved at forstå.
Altså hvorfor kan man ikke gøre det, og hvad er det, der er så forkert ved den tankegang, at vi faktisk leverer det hele – også CO2-reduktionen – så det kan mærkes?
Martin Lidegaard (RV), 2012-03-28:
Mange tak til Enhedslisten for at gå med i forliget.
Det er på en måde lidt rarere at få spørgsmål fra en forligspartner end fra en anden, og jeg er faktisk rigtig glad for, at vi for første gang har fået Enhedslisten med i et rigtig bredt energiforlig.
Det er et relevant spørgsmål, men det er også et kompliceret spørgsmål.
EU's CO2-kvotesystem er noget, hvor man godt kan drukne lidt i tekniske detaljer.
Men den korte version af besvarelsen er, at indtil 2020 vil det – uanset hvad hvilke lande gør – isoleret set ikke have nogen effekt på EU's samlede CO2-udledning, medmindre EU beslutter sig for at sænke det samlede kvoteloft i 2020.
Det vil jeg gerne sige vi fra dansk side har arbejdet på i et stykke tid, og jeg vil heller ikke udelukke, at det kan komme på bordet under det danske EU-formandskab.
Men uanset om det sker eller ej, skal man være opmærksom på, at efter 2020 vil muligheden for på det tidspunkt at fastsætte store ambitiøse CO2-målsætninger fuldstændig afhænge af, at lande som Danmark – men heldigvis også mange andre lande i øvrigt – er begyndt at omstille deres energisektor, sådan at de kan tage større reduktioner.
Når et gammelt kulkraftværk løber ud og vi skal beslutte os for, om vi skal bygge et nyt kulkraftværk eller vi skal bygge vindmøller – de står jo i 30, 40 år – så er alt for kortsigtet kun at kigge frem til 2020 i forbindelse med de investeringer, vi laver i dag.
Den anden forklaring er, og den har spørgeren næsten selv givet, at vi så i øvrigt er overbevist om, at det her rent økonomisk er en rigtig god forretning for Danmark.
Vi vil gerne gøre Danmark mindre afhængig af de fossile brændstoffer, som eksploderer i pris i de her år.
Så uanset hvad man mener og tror om CO2 og klima, er vi overbevist om, at det her økonomisk hænger sammen.
Det er jo rigtigt, at det er svært at spå om fremtiden, som Storm P. engang sagde.
Så det, vi snakker om, er, hvilken risiko vi gerne vil udsætte danske virksomheder og danske borgere for, og jeg er overbevist om, at den tilsyneladende lille merinvestering, vi skal foretage de kommende år for at hente den store gevinst, vil vise sig at være givet rigtig godt ud.
Hvis jeg tager fejl – hvis olie- og kulpriserne vil nå et bundniveau igen – så er den største ulykke, der er sket, at vi har fået en mere sikker, stabil og grøn energiforsyning.
Samtidig falder prisen på vindmøller.
Vi har jo sat støtten til landvindmøller dramatisk ned.
På den anden side af 2020 er vi stort set der, hvor det vil være markedsbaseret med den prisudvikling, vi forudser.
Hvis priserne stiger mere, end vi i dag tror, og mere end de officielle fremskrivninger siger, er de 3,5 mia. kr., som hr. Anders Samuelsen nævnte, vendt til et overskud.
Anders Samuelsen (LA), 2012-03-28:
Her er vi sådan set fremme ved kernen.
Vi aner ikke noget om det, og der er jo intet, der forhindrer os i – hvis vi skulle komme i den situation i år 2020, at olieprisen er på det niveau, som ministeren nu forventer – at bygge de vindmøller.
Nu sidder jeg selv i en kommunalbestyrelse i Horsens, hvor vi har kæmpet med borgerne om at placere vindmøller seks forskellige steder, og modstanden er massiv.
Vi vil alle sammen i teorien gerne have denne rene energi, som kommer fra vindmøller, de skal bare ikke stå i vores egen baghave.
Faktum er, at Danmark i dag har de højeste energipriser i verden, vi har de højeste skatter og afgifter på forbrug, vi har den højeste beskatning af kapital, vi har det højeste skattetryk.
Nu bliver det endnu højere.
Der bliver lagt stemmer til det her fra hele Folketingets side ud fra nogle teorier om, hvordan prisudviklingen vil være.
Det koster 3,5 mia. kr. om året.
Der er ingen stor miljøgevinst, det har ministeren erkendt.
Vi taber arbejdspladser, der bliver taget arbejdspladser fra sunde brancher, og de bliver ført over i en støttet branche.
Forliget binder oven i købet frem til år 2020, så ingen kan lave det om inden da.
Kan ministeren ikke bare erkende, at det her er en rigtig dårlig idé for danskerne, samtidig med, som det sidste, at det oven i købet vender den tunge ende nedad, og går ud over dem, der har færrest penge?
Alex Ahrendtsen (DF), 2012-03-28:
Så er det alligevel fra ministerens side en skærpelse i forhold til det, der er blevet udtalt i pressen.
Det er jeg glad for; det er glimrende.
Med hensyn til Præsteforeningen må jeg altså bare sige, at det jo simpelt hen er for slapt, at Præsteforeningen støtter en undervisning i fremmede religioner i kristendomsundervisning.
De er jo dårlige sælgere.
Jeg forstår dem simpelt hen ikke.
Sagen er jo, at vi for øjeblikket har skoler og kommuner, bl.a. København, som planlægger at gøre kristendommensfaget til et de facto religionsfag.
Jeg vil da gerne have, at ministeren går ud og siger, at det går ikke.
Skoleborgmesteren i København har jo helt klart udtalt sig om det.
Og henvisningen er hver eneste gang, at man af hensyn til de muslimske elever i klasserne bliver nødt til at undervise i det fra 1. klasse.
Så er det bare, at jeg siger, at så skal man også skal undervise i tyrkisk i danskfaget, fordi der sidder en masse elever med tyrkisk baggrund.
Og det gør man jo ikke.
Vi skal ikke have gjort det til et religionsfag, hverken ude i kommunerne, i undervisningsvejledningen eller andre steder.
Det, jeg egentlig bare vil, er, at man fastholder, at det her er et kristendomsfag...