Johs. Poulsen (RV), 2007-02-22:
Jeg vil gerne gentage, at der efter vores opfattelse ikke er tale om hastværk.
Der er tværtimod tale om det modsatte, for der er brug for mere handling på området, og jeg synes egentlig, jeg sagde meget ærligt, at vi ser nationalparkerne som noget af det, som måske kan samle store dele af Folketinget om en stærkere handlingsorienteret indsats, end det hidtil har været tilfældet.
Jeg er enig i, at der ikke mindst i EU-lovgivningen ligger en række ting, som betyder, at man på nogle områder er kommet nogle skridt længere, og i fremtiden vil man nok kunne komme endnu flere skridt længere, hvis man lever op til EU-lovgivningen, og det er selvfølgelig positivt.
Hvis den konservative ordfører ikke mener det, vil jeg gerne tydeliggøre, at jeg også er enig med ham i, at tingene naturligvis skal ses i en sammenhæng.
Naturligvis skal de det, de kan ikke andet end ses i en sammenhæng, og derfor skal de også vurderes samlet.
Fra radikal side har vi stor sympati for hovedindholdet af det, som den konservative ordfører her lagde frem i forbindelse med lovforslaget og den proces, som ligger forud.
Jeg kan måske undre mig en lille smule, ikke mindst over det spørgsmål, som ordføreren tidligere stillede hr. Torben Hansen, hvor han var meget forundret over, at hr. Torben Hansen kunne finde på at tale om en eller to.
Nu siger ordføreren det jo selv i sin tale, og det fremgår i øvrigt også af høringssvarene, at det er det, der er regeringens holdning.
Når man siger en eller to, må det vel betyde en eller to, måske tre.
Hvis det er sådan, at det ikke betyder en, kan vi jo lige så godt udelukke det med det samme; så betyder det to eller tre.
Så hvis vi kan udelukke ettallet allerede i dag, kan vi jo sige, at det er regeringens holdning, at der skal være to eller tre fremover, og så tage regeringens holdning derfra og diskussionen derfra.
Så derfor: Mener man en, to, måske tre, eller mener man i virkeligheden cirka tre?
Jeg er sikker på, at jeg kan overbevise mit parti om, at vi godt kan leve med, at de startes med en måneds mellemrum, hvis vi kommer op på det rette antal, så hvis det er den type mellemrum, ordføreren mener, går det nok.
Jeg vil gerne vende mig mod den anden del af den debat, der allerede har været i dag, og som vi nok får mere af.
Jeg hører ordføreren sige: Vi vil ikke udelukke nogen af de ti projekter på forhånd.
Jeg vil derfor også spørge: Betyder det også, at der ikke på nogen måde er udstukket nogen vetoret til Dansk Folkeparti i den her sag, når man kommer frem til at skulle sætte navne på?
Jeg kan bekræfte, at vi i de senere år har afsat betydelige beløb til naturforbedringer i Danmark, herunder til naturparker, som vi i dag kalder nationalparker.
Det hænger sammen med, at det efter vores opfattelse er sådan, at vi så stærkt som overhovedet muligt skal leve op til det, som vi også kan se er skrevet som lovforslagets formål, nemlig at styrke og forbedre de vigtigste af de danske naturtyper, og selv i et lille land som Danmark er der altså så mange forskellige og vigtige naturtyper, at vi efter vores opfattelse ikke kan dække dem, ikke engang selv om vi kun starter med en håndfuld.
Vi er selvfølgelig opmærksomme på, at der på sigt kan komme betydelig flere til.
Men det, som hr. Wedell-Neergaard kalder hastværk, er i vores øjne ikke hastværk.
Vi mener faktisk, at når vi står i den situation, at der forsvinder arter, at mange naturtyper er truede, og at der trænger til at blive rettet op på hele området, appellerer det til handling.
Der skal selvfølgelig handles så gennemtænkt og ordentligt som muligt, men der skal også handles så hurtigt som muligt, så vi ser nærmest modsat på det.