runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Pind (V), 2016-05-27:
Jeg tror, at hvis man gik 100 år tilbage, ville folk synes, vi var retssikkerhedsmæssigt utrolig blødsødne i vore dage, så de der tidsrammer, man vælger for hvornår, kan man jo altid tage.
Jeg synes, der er en god og bred diskussion om retssikkerhed i det her forum i Folketinget, og det er måske det, man lidt glemmer, når vi diskuterer de her ting.
Jeg synes, evalueringer er vigtige, men jeg synes altså også, at det her levende forum, hvor hvert parti har sit bidrag til det her, er meget, meget vigtigt i tilrettelæggelsen af vores arbejde.
Den balance synes jeg er ansvarlig.
Det, jeg kan sige, er, at der – i hvert fald så længe jeg har noget at skulle have sagt – inden for den tidsperiode, jeg har skitseret, kommer til at være en eller en form for evaluering, og vi må jo se, hvad det bliver for en.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2016-05-27:
Jeg er sådan set enig med spørgeren i, at vi fik en rigtig god gennemgang af ministeren til at starte med.
Det er også mit indtryk, at der generelt er et rigtig godt forhold
Folketingets partier imellem.
Og uanset hvilken farve regeringen har, vil der være et relativt fornuftigt samarbejde – uanset hvilken fløj man så måtte være på.
Jeg tror egentlig, det er afgørende, når vi har sådan en debat, som vi har nu, at Folketinget får mulighed for at sætte sig igennem på en eller anden måde.
Altså, lad mig minde om, at i tidligere situationer kunne man bare have stillet et mistillidsvotum, hvis man ønskede det, så man kunne bruge den ultimative magt over for en regering.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2016-05-27:
Jeg er helt enig i, at det var en fantastisk gennemgang af grundloven, vi fik af ministeren til at starte med.
Det er jo altid interessant, og det kan vi arbejde videre med i udvalget, selvfølgelig også for at være sikre på, at den lever op til de ting, den skal.
Men jeg vil egentlig gerne lige spørge lidt til indholdet igen, for da jeg så lovforslaget, tænkte jeg først: Hvorfor det?
Og bagefter tænkte jeg: Hvor er det egentlig absurd, at vi har behov for gøre det her.
Så er ordføreren ikke enig i, at det nærmest er absurd, at vi bliver nødt til at stå og diskutere det her, når vi nu er en lovgivende forsamling, som netop burde have et samarbejde med regeringen, hvor regeringen følger det flertal, der er her?
Peter Kofod Poulsen (DF), 2016-05-27:
Tak, formand.
Forslaget, vi behandler nu, har til hensigt at pålægge ministre til hver en tid at efterleve folketingsbeslutninger.
Lad mig indledningsvis sige, at vi i Dansk Folkeparti har en klar forventning om, at ministre og regeringer uanset partifarve naturligvis lytter til de strømninger, der er i Folketinget, og at regeringer bestræber sig på at tage Folketingets arbejde og flertal alvorligt.
Siden parlamentarismens indtog i Danmark har Folketinget været udstyret med gode muligheder for til enhver tid at trække tæppet væk under en regering eller såmænd at leve med en regering og med dens politik.
Hvis et flertal i Folketinget ikke har tillid til en regering, kan det jo til enhver tid trække støtten, stille et mistillidsvotum og vælte regeringen.
Det er der allerede mulighed for nu.
I forslaget her er der vedlagt en korrespondance mellem justitsministeren og Folketingets formand.
Ministeren har i brevet til formanden skrevet, og jeg citerer: »Efter regeringens opfattelser rejser forslaget væsentlige spørgsmål i forhold til grundloven.«
Netop dette forhold gør selve forslaget endnu vanskeligere at behandle, for grundloven har vi jo alle, da vi startede herinde, skrevet under på, at vi vil overholde.
Derfor er det også vanskeligt at se, hvordan medlemmer af Folketinget, der skal holde sig inden for disse rammer, kan vedtage et forslag, der eventuelt ville kunne udfordre netop de rammer og begrænsninger, som grundloven sætter som forudsætning for arbejdet herinde.
I Dansk Folkeparti er vi sådan set rigtig godt tilfredse med den måde, som grundloven er skruet sammen på.
Vi ønsker heller ikke at stille Folketinget i en situation, der eventuelt vil bringe flertallet i kollision med netop de her rammer.
De nærmere omstændigheder i forhold til forslaget, altså om det bryder med grundloven eller ej, vil vi meget gerne have yderligere belyst i det kommende arbejde med netop det her forslag, for det er ret afgørende for os.
Men jeg vil afslutte mit indlæg med det, jeg egentlig startede med.
For vi har da altid, uanset hvordan det her forslag ender, en meget klar forventning om, at regeringen, både den nuværende og den kommende, selvfølgelig lytter og respekterer Folketingets arbejde og også de meninger, der er i Folketinget.
Orla Hav (S), 2016-05-27:
Jeg må bare konstatere, at de redskaber til at få sin vilje igennem har Folketinget i dag.
Om man så vil bruge dem eller ej, er jo Folketingets egen vurdering i den givne situation.
Fra socialdemokratisk side har vi det sådan, at vi synes, at det her er et fornuftigt princip, og at det demokrati, der er, skal sikres og overholdes.
Vi skal også føre en ordentlig og saglig oppositionspolitik i forhold til regeringen.
Men uenigheder undgår vi jo ikke, og folkestyret lever også af at finde løsninger på de uenigheder, der opstår.
Holger K. Nielsen (SF), 2016-05-27:
Hele sagen med besparelserne på bistanden, som vi havde før jul, viser jo, at værktøjskassen ikke er i orden.
Den er ikke i orden.
Der var et flertal, der klart markerede, at den besparelse skulle tages væk.
Spørgsmålet er: Skal der ikke være mulighed for, at man kan pålægge regeringen en linje, uden at man nødvendigvis skal sprænge en bombe, som hr. Martin Lidegaard sagde før?
Det er jo det, det her handler om.
Orla Hav (S), 2016-05-27:
Hvis hr. Holger K. Nielsen havde opfattet mig korrekt, ville han vide, at jeg faktisk forsøgte at ridse op, at det er et absolut gode, at vi har demokrati i Danmark.
Vi holder glad og gerne taler om, hvor fantastisk demokratiet og folkestyret er.
Men det er jo også sådan, at folkestyret ikke lever af ustabilitet.
Og når de tilstrækkelige værktøjer er til stede i den værktøjskasse, altså i forhold til samspillet mellem et parlament og dets regering, så skønner vi, at det er tilstrækkeligt til at holde regeringen i ørerne.
Selvfølgelig skal en regering holdes i ørerne for at sikre, at folketingsflertallets vilje bliver gennemført.
Jeg anerkender, at det, som justitsministeren siger, kræver, at der skal manifesteres det flertal efterfølgende, hvis man er trådt ved siden af.
Den mulighed er til stede.
At det så ikke har været praktiseret kan man nok ikke laste regeringen for.
Holger K. Nielsen (SF), 2016-05-27:
Det var et argument hos den socialdemokratiske ordfører, at en vedtagelse af det her kan betyde, at der bliver ustabilitet, og at det bliver stemninger, der kommer til at bestemme ting.
Det er jo noget frygteligt noget, hvis stemningen i Folketinget skal til at bestemme, hvad regeringen skal gøre.
Så tales der også om ustabilitet.
Det ved jeg nu ikke; det kan der muligvis være.
Men det er jo sådan et argument, som teknokrater bruger.
Altså at ikke kan have, at der er for meget demokrati og for meget involvering fra Folketingets side, for det kan jo betyde, at det bliver mindre stabilt.
Der må jeg sige til hr. Orla Hav, at demokrati da er udtryk for, at Folketinget skal bestemme, hvad det her land skal udvikle sig til.
Det er jo ikke regeringen, der har den ret til at bestemme.
Derfor synes jeg, det er et mærkeligt argument at sige, at det kan skabe ustabilitet.
Det er jeg ikke sikker på er rigtigt.
Men hvis det er rigtigt, er det da ikke særlig relevant i forhold til demokratiet.
Demokrati kan være besværligt.
Ja, det kan det være.
Det erkender vi jo.
Men det betyder ikke, at vi skal afskrive det af den grund.
Orla Hav (S), 2016-05-27:
Jeg vil sige jo til det sidste, ingen tvivl om det.
Men der er jo også taget højde for, at der kan opstå uenighed mellem regeringen og Folketingets flertal, og så er der magtmidler for Folketingets flertal til at sætte det igennem.
Så det er jo ikke, fordi Folketinget ikke har de magtmidler til rådighed.
Jeg er nødt til at sige til hr. Christian Juhl, at det her jo ikke er baseret på, hvem der sidder i regering.
Det er baseret på en hensigtsmæssighed, i forhold til hvordan vi får det mest stabile folkestyre i Danmark, hvor magten naturligvis ligger hos flertallet i Folketinget.
Men at man skal benytte sig af to knapper for at tvinge sin vilje igennem synes jeg ikke er urimeligt.
Christian Juhl (EL), 2016-05-27:
Ja, men kan hr. Orla Hav sådan med helt glad sind stå og sige, at det er ganske uden hensyntagen til, at Socialdemokraterne en gang imellem er i regering, og at der jo derfor er en vis egeninteresse i det?
Er der ikke noget fornuft i, at der er det tættest mulige samspil mellem det, Folketinget beslutter, og det, regeringer så udfører, og at man som hovedregel bør forvente, at regeringer følger Folketingets beslutninger?
Orla Hav (S), 2016-05-27:
Det er der jo klogere hoveder end mig der har været i gang med i dagens udgave af Information.
Og jeg er såmænd ikke uenig med dem.
Jeg tror godt, at Folketinget kunne vedtage det, man lægger op til.
Men jeg synes ikke, det er hensigtsmæssigt.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2016-05-27:
Jeg kender udmærket de redskaber, vi allerede har, men det, som egentlig undrer mig i det her – og som jeg ved også undrer befolkningen, der står derude – er, at når Folketinget stemmer noget igennem, sker der ingenting.
Det er noget af det, der er med til at skabe en forfærdelig mistillid til politikerne.
Så jeg glæder mig egentlig bare til, at vi kan arbejde videre med det og foretage nogle undersøgelser omkring grundloven.
Og så håber jeg selvfølgelig, at Dansk Folkeparti også vil se velvilligt på at få det her igennem – selvfølgelig hvis vi kan gøre det inden for grundlovens rammer – så vi kan være med til at skabe en øget tillid til politikere hos borgerne.
For jeg tror, at når regeringen ikke følger Folketingets flertal, sidder folk derude og måber.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2016-05-27:
Jamen jeg glæder mig generelt til samarbejdet med hr. Rasmus Nordqvist og med Alternativet, så det kan jeg bekræfte hr. Rasmus Nordqvist i at vi ser frem til.
Jan E. Jørgensen (V), 2016-05-27:
Helt så simpelt er det jo ikke.
Hvis vi eksempelvis tager spørgsmålet om børnepengesagen, så er det rigtigt, at den daværende regering sagde, at det ville stride mod EU-retten.
Men et folketingsflertal sagde: Det er ikke vores vurdering.
Man kan sikkert også finde juraeksperter, som kan udtale sig om det, hvis de bliver interviewet til Information.
Så helt så simpelt er det ikke.
Vi ved ikke, om noget strider mod vores internationale forpligtelser, for før der foreligger en afgørelse ved en domstol, så ved vi det jo ikke.
Så derfor er det altså ikke helt så simpelt, som hr. Holger K. Nielsen forsøger at stille det op.
Antagelsen i den juridiske litteratur er helt klar og har været det altid: Folketingsbeslutninger er ikke retligt bindende.
Men hør nu her: En regering, som gang på gang vælger at sidde et folketingsflertal overhørig, er da ikke regering særlig længe.
Holger K. Nielsen (SF), 2016-05-27:
Jo, men vil Venstre ikke anerkende, at der jo udtrykkeligt står i bemærkningerne til det her lovforslag, at når det gælder regeringens prærogativer, så er de undtaget fra Folketingets mulighed for at gøre noget retligt gældende?
Med andre ord går det her ikke på tværs af de grundlovssikrede rettigheder, som regeringen har, og de grundlovssikrede pligter, regeringen har.
Vi er da godt klar over, at det aldrig nogen sinde ville gå, og at det ikke ville ikke være acceptabelt, hvis man gjorde det.
Og det gør vi heller ikke i det her lovforslag.
Det er tidligere nævnt, at den tidligere regering i forbindelse med børnepengene heller ikke valgte at følge flertallet.
Nej, det gjorde man ikke, og det var – hvilket også fremgår af det her lovforslag – fordi der var en international forpligtelse, som vi kom på kollisionskurs med der.
Med andre ord: Der er taget højde for de juridiske argumenter, som hr. Jan E. Jørgensen kører frem med her i dag.
Det er også derfor, at der er to statsretseksperter, der er i dag i Information siger: Det holder sig inden for grundloven, og det gør det, netop fordi – netop fordi – vi har gjort de undtagelser, som tilfældet er her.
Jan E. Jørgensen (V), 2016-05-27:
Tak, formand, og ikke mindst tak for de indledende betragtninger.
Lovforslaget, vi står med her i dag, er jo et privat lovforslag.
Regeringen plejer at stemme for lovforslag, men det er jo sådan i grundloven, at folketingsmedlemmer også har mulighed for at fremsætte lovforslag.
Et af partierne havde så lidt over halvdelen af pladserne, og det var også dem, der pegede på en regering.
Det var sådan til at forholde sig til, og der skulle noget til, før sådan en regering kom i mindretal, for det ville betyde, at man skulle væltes af sine egne.
Nu har vi i snart mange år haft et mere mudret billede med mange partier, som på kryds og tværs indgår i diverse konstellationer, flertal og mindretal, hvilket gør, at en regering kan komme i en situation, som er meget svær.
Og det var jo det, der skete, da der blev behandlet et beslutningsforslag om ulandsbistanden, som ville havde betydet, at regeringens økonomiske politik ikke havde hængt sammen, hvis regeringen havde ført Folketingets flertals mening ud i livet af regeringen.
Derfor valgte regeringen at trække det kort, der hedder: Vi følger ikke den folketingsbeslutning, for så hænger vores økonomi ikke sammen, og så må Folketingets flertal tage konsekvensen, hvis man mener, at det kan man ikke leve med, nemlig vælte regeringen eller vælte en minister.
Jeg kan da godt forstå frustrationen.
Jeg tror da, eller rettere sagt: Jeg ved, at jeg ville have haft den samme.
For det var den frustration, jeg havde, da jeg sad i opposition i sidste periode og den daværende regering valgte ikke at følge det flertal, som dannede sig uden om regeringen i spørgsmålet om børnepenge.
Men det er jo derfor, vi taler om magtens tredeling, det er derfor, vi taler om en magtbalance.
Var der folketingsmedlemmer, der var frustrerede over, at Højesteret nåede frem til det resultat, man gjorde?
Ja, det skal jeg da love for der var.
Men omvendt måtte vi jo også erkende, at det altså var nogle andre, som havde magten der, og at det ikke var os, der kunne bestemme.
På samme måde er det jo også med en regering.
En regering har nogle særrettigheder, nogle prærogativer, som det hedder i statsretlig litteratur, hvor Folketinget ikke kan gå ind og overrule.
Et folketingsflertal kan også – jeg vil ikke sammenligne det med at smide atombomber, det synes jeg er lidt voldsomt – vælte en minister, hvis man udtrykker mistillid til den pågældende minister.
Så den balance magtbalance, vi har, tror jeg altså vi skal være meget, meget påpasselige med at rykke ved.
Der er tænkt over tingene, da vores grundlov blev skabt i sin tid, og derfor må jeg klart anbefale, at man stemmer nej til det her lovforslag.
Men som sagt anerkender og forstår jeg frustrationen.
Det er såmænd også en frustration, man en gang imellem kan have, når man sidder i en folketingsgruppe, men altså, sådan er magtens tredeling, og sådan er den balance, som vi er nået frem til.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2016-05-27:
Det skal forstås på den måde, at vi er med til udforske de rammer, der er, og finde ud af, hvor begrænsningerne konkret ligger.
Jeg kan love hr. Christian Juhl, at vi gerne går ind i den snak.
Christian Juhl (EL), 2016-05-27:
Det vil sige, at jeg skal forstå det sådan, at Dansk Folkeparti godt vil være med til at lave nogle ændringer, hvis det kan ske inden for grundlovens rammer, og at vi så går i gang med udgangspunkt i det.
Jeg vil gerne spørge hr. Orla Hav, om han ikke mener, at det her sagtens kan lade sig gøre og besluttes inden for grundlovens rammer.
Det virker jo helt grotesk, at det er de gamle, regeringsbærende partier, som nu forsvarer sig.
For tænk, hvis man selv kom i regering og ikke kunne gøre det samme.
Jeg kender godt historien fra sidste gang, hvor den socialdemokratiske regering ikke ville følge et flertal her i salen.
Det var også en grotesk situation.
Derfor er det vigtigt, at vi finder veje til, at der er et bedre sammenspil mellem regeringer og Folketing, sådan at regeringerne har en smule mere respekt for, hvad der bliver besluttet her, end de har i dag.
Jeg skal lige have helt klarhed over, hvor Dansk Folkeparti står.
Det virker, som om man siger, at alt er ganske udmærket, og at vi ikke behøver at gøre mere ved det her.
Man kan godt acceptere, at tingenes tilstand er, som den er.
Hvis ikke det er rigtigt, og hvis Dansk Folkeparti mener, der skal være større overensstemmelse mellem, hvad der bliver besluttet her, og hvad regeringen laver, hvad mener Dansk Folkeparti så der kan gøres ved tingene?
Indtil videre ser det ud til, at man mener, at tingenes tilstand er udmærket, og at man ikke vil gøre noget fra Dansk Folkepartis side.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2016-05-27:
Vi kan sagtens tage en diskussion om, hvilke metoder der skal være til det.
Det gør vi sådan set rigtig gerne.
Men hr. Holger K. Nielsen må også kunne se, at en regering jo ikke gang på gang vil kunne sætte sig ud over et flertal i Folketinget.
Det vil altid have nogle konsekvenser.
Selvfølgelig vil det have konsekvenser.
Og der er det, at Folketinget allerede i dag har nogle meget vidtgående muligheder for at komme efter en regering, hvis regeringen ikke leverer varen.
Derfor er vores udgangspunkt sådan set, at uanset om regeringen måtte være blå eller rød, vil den selvfølgelig have en stor interesse i at lytte til de strømninger, der er i Folketingssalen.
Holger K. Nielsen (SF), 2016-05-27:
Jo, men det er jo det samme som det, der blev sagt af justitsministeren
Det er en gentagelse af, hvad han har sagt, og det er ikke det, som jeg synes at debatten her egentlig handler om eller bør handle om.
Den handler om, hvorvidt det politisk er acceptabelt for Dansk Folkeparti, at regeringen ikke følger et folketingsflertal, og om det også er acceptabelt, at man nødvendigvis hver gang skal bruge det ultimative magtmiddel – vel vidende, at det er meget svært at bruge.
Med andre ord: Er det ikke relevant at diskutere, om man kunne finde en vej imellem det, at regeringen ikke følger et folketingsflertal, og at regeringen skal væltes, således at man taler om substans, taler om indholdet i det, som et folketingsflertal ønsker, i stedet for at det bliver til en debat om, at regeringen skal væltes?
Peter Kofod Poulsen (DF), 2016-05-27:
Jeg kan forsikre hr. Holger K. Nielsen om, at Dansk Folkeparti ingen blinde pletter, som det blev sagt, eller blinde punkter har i forhold til regeringen, eller i forhold til at vi kan tage en god diskussion i Folketingssalen om, hvilke muligheder der skal være for at kontrollere regeringen, og hvilke muligheder der skal være for at sætte et flertal eller en politik igennem.
For sagen er jo den, at Folketinget har vide beføjelser og gode muligheder for at komme efter en regering, hvis man føler, at regeringen ikke leverer varen, eller hvis man føler, regeringen er på gal kurs.
Så er der sådan set allerede meget drastiske metoder, som et flertal i Folketinget til hver en tid kan tage i anvendelse.
Og det synes jeg da er rigtig godt.
Holger K. Nielsen (SF), 2016-05-27:
Dansk Folkeparti lagde stor vægt på, at der er et godt samarbejde, og at regeringen lytter til Folketinget og respekterer Folketinget.
Ja, det manglede da bare, vil jeg næsten sige.
Selvfølgelig gør den da det.
Det er jo ikke det, det handler om.
Det her handler om, om den også vil handle, i overensstemmelse med hvad et flertal i Folketinget siger.
Det er det, det handler om.
Og der forstår jeg ikke helt, at Dansk Folkeparti, som mig bekendt er et parti, der sådan hæger meget om Folketingets magt og Folketingets muligheder, i den her sag slet ikke kan se det problem, der ligger i, at regeringen før jul nægtede at følge et flertal i Folketinget om ulandsbistanden.
Man har et helt blindt øje i forhold til det.
Er det ikke et principielt problem i vores demokrati?
Når man taler med almindelige mennesker uden for det her hus, siger de, at de har en forventning om, at regeringen da selvfølgelig – selvfølgelig – følger folketingsflertallet.
Det kom bag på mange, at det var muligt ikke at følge et folketingsflertal.
Det er det, vi forsøger at rette op på med det her.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2016-05-27:
Tak for spørgsmålet.
Jeg synes egentlig, jeg i starten af mit indlæg redegjorde meget fint for, at vi selvfølgelig gerne vil snakke om det her forslag og arbejde videre med det i udvalget for at se på, hvor realistisk det er i forhold til de begrænsninger, der er i grundloven i den retning.
For dem vil vi ikke bryde, det er helt klart.
Men det tager vi jo gerne en god snak om med hr. Christian Juhl eller andre.
Sagen er bare, at Folketinget allerede i dag har en ret til at kunne trække støtten til en regering, hvis det er sådan, at man føler, det bliver for meget.
Orla Hav (S), 2016-05-27:
Tak for det.
Det er i høj grad en usædvanlig situation, Folketinget er kommet i med dagens behandling af et lovforslag fra SF.
Det er ikke så sædvanligt, at andre end regeringen fremsætter lovforslag.
I reglen er det beslutningsforslag eller forslag til udtalelser om et konkret emne.
Det er usædvanligt også med baggrund i den danske tradition for folkestyre, at det skulle være nødvendigt for partier uden for regeringen at søge at fastslå god parlamentarisk praksis.
Vi holder mange taler om systemskiftet i 1901, hvor et bredt flertal i Rigsdagen sikrede opbakning bag princippet om parlamentarisme i Danmark.
Naturligvis er det sådan, at enhver regering kan påberåbe sig hensyn til andre forpligtelser som årsag til, at et forslag ikke vil kunne gennemføres.
Her kan konflikten være i forhold til internationale aftaler, som Danmark har tiltrådt, eller sammenhænge i EU-samarbejdet.
Der er adskillige eksempler på, at regeringen har måttet gøre opmærksom på en mulig konflikt mellem, hvad et folketingsflertal har ønsket at gennemføre, og overordnede hensyn, som regeringen fandt det betimeligt at tage.
Derimod er det en ny praksis knyttet til den nuværende regering at sidde en folketingsbeslutning overhørig – fuldt bevidst og uden anden argumentation, end at regeringen er uenig.
Ja, en sådan praksis er stærkt betænkelig og i åbenbar strid med principperne om parlamentarismen og folkestyret.
Jeg er sikker på, at adskillige af Venstres folketingsmedlemmer gennem årene har holdt flotte grundlovstaler, hvor de har prist folkestyret og det demokratiske sindelag i den danske grundlov.
Det er ikke smukke eksempler, regeringen har leveret, på folkestyrets måde at arbejde på.
Skal vi så skride til at lovgive om konsekvenserne af manglende efterlevelse af beslutningsforslag?
Nej, det skal vi ikke efter vores mening.
Grundloven og ministeransvarlighedsloven giver Folketinget redskaber til at gøre op med en regering eller en minister, der ikke respekterer magtforholdet mellem den lovgivende og den udøvende magt.
Tilsidesætter en regering eller en minister gentagne gange eller særlig groft vedtagelser fra et folketingsflertal, kan der, som justitsministeren har gjort opmærksom på, stilles et mistillidsvotum, og det tilsidesatte flertal kan sætte deres indflydelse igennem ved at fælde regeringen eller ministeren.
I øjeblikket er det en totrinsraket, der kan gennemføre dette.
Med SF's lovforslag kunne det blive en ettrinsraket.
Det rummer en stor risiko for, at tilfældigheder, opståede stemninger og varme sager ville føre til ustabilitet i Folketinget.
Vi ønsker ikke at eksperimentere med stabiliteten i Danmarks folkestyre, når vi reelt har magtmidlerne til at sikre overholdelsen af folkestyrets grundprincipper.
Så vi kan ikke støtte forslaget.