runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2010-10-07:
Jeg tror bare, vi har den grundlæggende uenighed, at i Enhedslisten mener vi, demokrati er forudsætningen for, at vi på lang sigt bliver ved med at have et godt samfund, at vi faktisk bliver ved med at kunne have et samfund, hvor man både sikrer, at der er arbejdspladser, og sikrer, at der er en god velfærd osv.
Vi mener at have lært af historien, at vi har fået en fantastisk udvikling i de nordiske lande, fordi vi har formået at have et stærkt demokrati og ikke lade enkelte banker eller privathospitaler eller andre få lov til at bestemme for meget, men faktisk har et demokrati med et stærkt folkestyre, der kan kontrollere magten.
Det mener vi er afgørende for, at man kan få væksten.
Det kan godt være, man i Singapore og Dubai og andre steder i en kort periode kan have en stor vækst, men vi tror ikke, det holder i længden, og vi synes i øvrigt, det er hamrende udemokratisk.
Derfor holder vi fast i, at vi skal sikre demokratiet for også at kunne få en ordentlig økonomi.
Men jeg kan forstå, at det, hr. Simon Emil Ammitzbøll synes, er, at det skal man gemme væk et andet sted, og så skal man bare diskutere, hvordan bankerne og privatsygehusene kan blive ved med at få penge.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-10-07:
Det her må jo simpelt hen være den groveste beskyldning, der er fremkommet i Folketinget i nyere tid, at Liberal Alliance ikke skulle gå ind for demokratiet, og så en beskyldning fra et parti, som har folketingsmedlemmer, der har været med i et parti, som har støttet en verdensomspændende diktaturbevægelse.
Helt ærligt, vil jeg sige til fru Line Barfod
, hvis der er nogen, der skulle tale med hinanden om demokrati, før de kommer og belærer os andre, er det måske netop Enhedslisten.
Det tror jeg der vil være almindelig enighed om, hvis man går ud på gaden og spørger, om det var i orden at være medlem af Danmarks Kommunistiske Parti, som var et parti, som var en underafdeling af sovjetdiktaturet.
Det tror jeg ikke at danskerne synes var i orden.
Jeg synes, det er fuldstændig langt ude, at vi skal beskyldes for at være ikketilhængere af demokratiet.
Undskyld mig, jeg ved ikke, om fru Line Barfod ved det, men det hedder sådan set det liberale demokrati.
Der er ikke noget, der hedder et socialistisk demokrati, for socialismen, når den først kommer til magten, ved vi jo hvad ender med.
Det har vi jo set andre steder.
Margrethe Vestager (RV), 2010-10-07:
Jeg vil gerne kvittere for den del af ordførerens tale, der handlede om samarbejdet mellem Grønland og Danmark.
Jeg synes, det er meget vigtigt, at der med den nye selvstyreordning findes en ny og god samarbejdsrelation, for jeg synes, at den meget lange fælles historie, som Danmark og Grønland har, også bør fortsættes, specielt i lyset af, at Grønland har meget store nye spørgsmål, som man står over for.
Råvareforekomsterne er selvfølgelig en del af det.
En af de ting, som jeg selv er meget optaget af, er de sociale forhold på Grønland, og det er mit indtryk, at der er en ny bevægelse for at sikre, at der også bliver en større sammenhængskraft mellem børn og forældre.
Og derfor vil jeg bare spørge ordføreren, om ordføreren kan uddybe lidt, hvad det er for ting, både hvad der foregår på Grønland i øjeblikket, og om Danmark og danskere i højere grad kan være i en god samarbejdsrelation også på det punkt, som jo egentlig ret beset er et internt grønlandsk anliggende.
Juliane Henningsen (IA), 2010-10-07:
Jeg vil starte med at sige, at der til åbningsdebatter generelt ikke er ret meget tid til at diskutere dansk-grønlandsk samarbejde, og det er lidt synd, for Grønland fylder jo en stor del af det samlede rigsfællesskab.
Så jeg vil gerne invitere til en forespørgselsdebat, hvor vi går i dybden og har god tid til at snakke om det grønlandsk-danske samarbejde, og hvor vi også kommer ind på de sociale problemer og de sociale udfordringer, og hvor vi kan snakke om, hvad for et godt samarbejde vi kan skabe her i Folketinget.
For det, jeg synes har været forskellen mellem den nye regering og den gamle regering i Grønland, er, at man nu hilser den hjælp og de gode råd, der kommer fra verdenssamfundet, velkommen.
Her har vi også helt konkret påbegyndt et samarbejde med UNICEF, hvor vi gerne vil sætte fokus på børns rettigheder i Grønland lokalt og på landsplan.
Så jeg glæder mig til den forespørgsel, som jeg snart vil invitere til, hvor vi kan have god tid til at diskutere arktisk politik, og jeg glæder mig rigtig meget til at høre partiernes bud på, hvilke samarbejdsområder der kan være her i Folketinget, så vi kan diskutere grønlandsk og dansk politik i nær fremtid.
Villy Søvndal (SF), 2010-10-07:
Det er også derfor, både jeg og andre holdt taler, der drejede sig om vækst – for mit vedkommende om skoler, ghettoer og beskæringer i velfærden, det var det, hele min tale drejede sig om.
Må jeg ikke godt igen sige til statsministeren: Det her er alvor!
Jeg forstår ikke den letsindighed, som nogen tager den her sag med.
Man kan prøve at lave det tankeeksperiment, at en anden regering opførte sig på den måde, på den magtarrogante måde over for dem, der skal kontrollere magten, altså i det her tilfælde Rigsrevisionen, eller over for Folketinget.
Det var der ingen der nogen sinde ville acceptere.
Jeg spørger også mig selv om, hvad det er, der gør, at pæne mennesker, pæne konservative mennesker – en udenrigsminister og en hr. Jakob Axel Nielsen – lader sig trække igennem et sådant forløb?
Hvem er det, de beskytter i det her?
Hvordan kan det være, at de er så optaget af at levere forklaringer, som ikke holder, fordi de ikke er sande, fordi de ikke er rigtige?
Hvem er det, man forsøger at beskytte?
Det spørgsmål må selvfølgelig også have strejfet statsministeren, fordi statsministeren jo havde den afgørende rolle, da det her udspillede sig.
Hvem er det, der trækker i trådene, som både er villig til at lade konservative ministre løbe spidsrod og villig til at lade embedsmænd tage hele ansvaret for en sag, der jo i virkeligheden er en politisk sag?
Er det ikke en meget høj pris?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2010-10-07:
Dem, som vi søger at beskytte i almindelighed, er danske patienter.
Danske patienter, som indtil vi fik et regeringsskifte måtte tåle at stå i kø med selv relativt banale lidelser, danske patienter, kræftsyge patienter, der måtte sidde i privatbiler og rasle ned ad tyske motorveje for at finde frem til et eller andet sidste håb, fordi det sundhedspolitiske udsyn ikke rakte til at lave second opinion, rakte til at give patienten nogle patientrettigheder.
Det er sådan set det, vi søger at beskytte, og det gør vi så med afsæt i en lovgivning, som Folketinget har vedtaget, hvor der er fuld åbenhed om, på hvilke vilkår takster er aftalt m.v.
Det er de beskyttelseshensyn, jeg tager.
Henriette Kjær (KF), 2010-10-07:
Hvis hr. Per Clausen ikke skulle være så heldig at blive genvalgt til Folketinget ved næste valg, tror jeg, der kunne være et rigtig godt job på Ekstra Bladet til hr. Per Clausen, for det der spørgsmål kunne ikke stilles bedre med antydninger og hentydninger og slet skjulte anklager.
Jeg vil nu fastholde, at det, fru Lene Espersens melding i pressen handlede om, var, at man nu kunne se, at tiden var inde til at stille nogle andre krav til de private udbydere.
Nu var markedet blevet af en sådan beskaffenhed, at man ville kunne få de her operationer, som det offentlige køber på de private klinikker, billigere, og det er klart, at det skulle man så selvfølgelig prøve at gøre.
Margrethe Vestager (RV), 2010-10-07:
Forudsætningen for at kunne løse de meget grundlæggende problemer, Danmark står over for, som er af økonomisk karakter og som smitter af på menneskers vilkår, er, at man kan regne med hinanden.
Derfor er den her diskussion ikke en diskussion om, hvorvidt så og så mange er blevet opereret eller ikke er blevet opereret, det er en diskussion om, hvorvidt Folketing og regering kan regne med hinanden.
Vi kan regne med, at når vi har en politisk uenighed, er det en politisk uenighed, men så bliver der ikke spunnet, så bliver der ikke fortalt historier, så bliver der ikke fortiet ting, så bliver sandheden ikke fordrejet, så bliver ting ikke fejet ind under gulvtæppet.
Jeg synes, det er meget, meget svært, når statsministeren udtrykker sig på den her måde, at »jeg har fuld respekt for det hele«, fordi det, der jo er til diskussion her, sådan set ikke er det hele, det er respekten for skatteyderne, det er respekten for sanddruhed over for Folketinget, det er respekten for rigsrevisor, og så er det respekten for regeringspartneren.
Og når statsministeren kan sige på den måde, statsministeren gør: Jeg har det synspunkt, at der ikke har fundet overbetaling sted, så må man jo gå ud fra, at statsministeren i hvert fald ikke har nogen respekt for sin regeringspartner, som tilsyneladende har det modsatte synspunkt.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2010-10-07:
Det synspunkt og den holdning, jeg giver udtryk for her, er jo regeringens holdning.
Det siger sig selv.
Og hvis man ville studere sagen, kan man se, at der er vedtaget en lov i Folketinget, der er administreret efter den lov, parterne har aftalt priserne selv, de må pr. definition være rigtige.
I 2006 kan man ikke blive enige, der bliver truffet en afgørelse, den kan man mene forskelligt om.
I 2008 bliver det frie sygehusvalg suspenderet, det sker i øvrigt oven på, at regeringen ved et regeringsgrundlag i 2007 af egen drift siger, at vi fremadrettet skal udvikle et nyt system.
Det bliver sat i kraft i 2009, og det har det sigte oven på en periode med det frie valg at se, om man kan få mere for pengene, hvad man også har fået, nemlig en takstreduktion på 17 pct. i et nyt system, hvor det er tidligere sundhedsminister Carsten Koch, der sidder for bordenden i tvivlsspørgsmål og træffer den endelige beslutning.
Det er sådan, det er, det er sådan, det er.
Margrethe Vestager (RV), 2010-10-07:
Jeg tror, at jeg forstår statsministerens strategi i den her sag, nemlig hele tiden at skubbe patienter foran sig for på den måde at undgå at komme til at diskutere det, der er den egentlige kerne i den her sag, nemlig om det danske demokrati er sygt eller sundt.
For det er godt nok svært at frigøre sig fra en mistanke om, at der med alle de symptomer, der er, er noget, der er galt et eller andet sted.
Som statsministeren selv har sagt for nylig: Måske har vi skabt et monster med de spindoktorer, som opererer rundtomkring med deres tilsyneladende helt eget system i måden, de fungerer på.
Statsministeren siger, at statsministeren taler på regeringens vegne.
Det er muligt, men så er det i hvert fald med en fuldstændig overkørt regeringspartner, som helt åbenlyst har en anden respekt for rigsrevisor, der jo siger meget tydeligt: Ministeriet har ikke sikret, at ydelserne er erhvervet under skyldig hensyntagen til økonomien, for der er både lov, og så er der den grundlæggende respekt for, at man administrerer skatteydernes penge.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2010-10-07:
Men det siger jo sig selv, at jeg udtrykker regeringens synspunkt i den her sag, for regeringens synspunkt fremgår jo af det regeringsgrundlag, som regeringen lavede, da den trådte til, i sin sidste udformning efter folketingsvalget i 2007, hvoraf det fremgår, at der skulle udvikles et nyt afregningssystem.
Og det er jo det arbejde, der har fundet sted.
Det er der jo ikke meget dramatik omkring.
Men igen: Jeg ønsker bare at tilkendegive, at jeg jo er parat til at svare på alle spørgsmål, jeg har bare en forestilling om, at det, der er det helt centrale for Danmark og danskerne lige nu og her, er, hvordan vi oven på en situation, hvor vi har lagt det værste bag os, nu kommer videre, får vækst og velstand, privat jobskabelse igen.
Per Clausen (EL), 2010-10-07:
Jeg tror sådan set, at statsministeren er undskyldt, fordi han slet ikke opdager, at han med den måde, han svarer på her, dokumenterer, hvad der er problemets kerne, nemlig en regering, der er så overbevist om, at den har ret, at det er lige meget, hvordan man gennemfører de demokratiske processer.
Lad mig bare være en lille smule konkret: Det, der sker, er, at den tidligere sundhedsminister beder sin spindoktor om at skrive en mail til sin partiformand, som har det indhold, at der foregår overbetaling i forhold til privatsygehusene, og at hun bør gå ud i offentligheden og rejse kritik af det.
På den anden side benægter både den daværende sundhedsminister og Det Konservative Folkepartis formand, den nuværende udenrigsminister, at man har de informationer i Sundhedsministeriet, selv om de stammer fra Sundhedsministeriet.
Så er det vel relevant at få undersøgt: Hvad sker der her?
Hvad får normalt hæderlige danske politikere til at tale usandt over for Folketinget?
Og det er jo det, der er sket – det er hævet over enhver tvivl – medmindre den daværende sundhedsminister fik sin spindoktor til at skrive mails med et forkert indhold til sin partiformand.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2010-10-07:
Det er jo i virkeligheden meget enkelt, for den 1. april 2009 indgår regeringen en aftale med Danske Regioner om et fremadrettet takstsystem, der skal sættes i gang, når det frie valg genoptages.
Det har slet ikke været eksisterende i hele den periode, hvor der har været et udredningsarbejde, det, som nogle nu forsøger at kalde den hemmelige rapport.
Det var ikkeeksisterende, da udenrigsministeren var i Folketingssalen, det var ikkeeksisterende på det tidspunkt.
Jeg kan da godt forstå, at hr. Per Clausen kan have en eller anden interesse i at få et nærmere indblik i interne regeringsprocesser, men det korte af det lange og bundlinjen er, at regeringen afskaffede det frie sygehusvalg, at regeringen genindførte det frie sygehusvalg, og at regeringen i mellemtiden udviklede en ny model, der blev aftalt med Danske Regioner den 1. april 2009, og som betød, at det blev sat i gang på et nyt grundlag med referencetakster, der har betydet, kan jeg se, at taksterne foreløbig er faldet i omegnen af 17 pct.
Per Clausen (EL), 2010-10-07:
Jeg vil godt rose statsministeren for én ting: Det står fuldstændig klart, at statsministeren ikke svarer på det, han bliver spurgt om, så det kan vi ikke efterfølgende gøre nogen sag ud af.
Men jeg vil gerne gentage mit spørgsmål til statsministeren: Synes han ikke, det er komplet uacceptabelt og værd at få undersøgt, at der fra Sundhedsministeriet kan udgå én besked til partifællen, den konservative partiformand – som jo også implicerer statsministeren på en ikke alt for heldig måde – samtidig med at det modsatte bliver sagt til Folketinget af både den konservative partiformand og den daværende sundhedsminister, og at rigsrevisor, for at gøre succesen fuldendt, får det samme forkerte svar, idet mit udgangspunkt er, at den konservative, tidligere sundhedsminister ikke bad sin spindoktor om at fylde sin partiformand med løgn?
Og konsekvensen af det er altså, at man har fyldt Folketinget og rigsrevisor med noget, der i hvert fald ikke var sandt.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2010-10-07:
Jeg tror ikke, jeg kan bidrage med så meget mere, for det er jo helt tydeligt, at der er en eller anden stor konspirationsteori under oparbejdelse og en higen efter at finde en eller andet skandale.
Derfor omgås man også fakta i sagen med stor letsindighed og udlægger citater skævt.
Da eksisterede den rettighed ikke.
Da kunne patienterne ikke tage pengene med sig.
Det var afskaffet, det var sat på pause.
Og det, der må være det interessante, i hvert fald hvis man interesserer sig for patienterne og skatteborgernes penge, er, på hvilke vilkår det så blev sat i gang igen.
Det er nok, hvad jeg i virkeligheden kan berige debatten med her i aften.
Høgni Hoydal (T), 2010-10-07:
Jeg vil stille statsministeren tre spørgsmål, og de to første, som jeg tager i den første korte bemærkning, kan besvares meget enkelt med et ja eller nej.
Det andet spørgsmål er, om statsministeren vil støtte et lovforslag her i Folketinget, der vil give færøske myndigheder ansvar for, fuld indsigt i og også mulighed for at påvirke eget finansmarked.
Vil han støtte sådan et forslag?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2010-10-07:
Helt generelt kan jeg sige, at regeringen jo ser positivt på og vil gå i diskussion om en hvilken som helst henvendelse, der kommer fra de færøske myndigheder.
Det gælder også, hvis der på Færøerne er et andet ønske om placering af tilsyn, ansvar for bankdrift etc.
Jeg må afvente en sådan henvendelse.
Med ansvar følger ansvar, kan man sige.
Vi har jo altså lavet en model, hvor den danske bankpakke er bredt ud til også at omfatte Færøerne og Grønland efter forudgående dialog, og det betyder i sagens natur også, at de danske tilsynsmyndigheder derfor har en legitim interesse i at være tilsynsførende.
Og hvis den rollefordeling fremadrettet skal være anderledes, skal vilkårene muligvis også fremadrettet være anderledes, men det indgår vi naturligvis gerne i en dialog om, hvis det færøske landsstyre ønsker en sådan.
Høgni Hoydal (T), 2010-10-07:
Jeg kan lige gentage mit første spørgsmål, som gik på, om statsministeren vil sikre, at vi får en tilbundsgående undersøgelse af hele forløbet af Eik Banks suspension, og her tænker jeg både på at placere ansvar hos de ansvarlige bankledelser og på de afgørelser, der er truffet i det videre forløb.
Men mit tredje spørgsmål handler egentlig om Grønland.
Hr. Lars-Emil Johansen foreslog i sin ordførertale, at man skulle nedsætte en kommission, der kunne behandle og få alle de, kan man sige, uheldige og negative konsekvenser af kolonialiseringen frem i lyset, sådan at man kunne få det afdækket og belyst på en civiliseret og dialogbaseret måde.
Vil statsministeren støtte sådan et forslag?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2010-10-07:
Vi har haft en meget lang fælles historie med Grønland og det grønlandske folk, og jeg håber, at det vil være en historie, som også varer et betydeligt stykke ind i fremtiden.
Det er jo en historie, der byder på både godt og skidt, men det er også en historie, vi har været igennem.
Og jeg ser ikke noget behov for en stor kommission, der skal behandle hele det forløb.
Jeg ønsker mig en vedvarende debat, og jeg ønsker mig en vedvarende historisk interesse omkring det, men tanken om at foranstalte dannelsen af en stor kommission, der så at sige skal afdække vores fælles historie, vores fælles relationer i den periode, er ikke et forslag, som jeg støtter.
Jeg gentager: Jeg har fuld respekt for Folketinget og de debatter, Folketinget vil tage, jeg har selv deltaget i samråd, jeg har fuld respekt for det hele.
Jeg spørger bare mig selv om den debat, der har været her i dag, og som skal ses i bakspejlet.
Nu siger hr. Villy Søvndal så, at der er slettet e-mails.
Hr. Villy Søvndal tillægger også mig, at jeg skulle have skiftet standpunkt lige så tit, som hr. Villy Søvndal skifter noget andet.
Jeg deltager gerne i den, regeringen har ikke noget at skjule.
Vi har taget patienternes parti.
Vi er stolte af, at vi har gjort op med det system, der var med et A- og B-hold – stolte af det.
Det er sådan set bare det, jeg spørger til.
Villy Søvndal (SF), 2010-10-07:
Det er jo en ganske fantastisk situation.
Man skal lige prøve at forestille sig, at en anden regering stod med en sag – jeg siger det også til de borgerlige medlemmer i Folketinget – hvor der var slettet e-mails eller formentlig var slettet e-mails, hvor man fra ministrenes side afgav forkerte oplysninger, usande oplysninger, hvor man nægtede rigsrevisor de oplysninger, han bad om, og hvor der havde fundet overbetaling sted, og man så havde en regering, der sagde som statsministeren: Det er en bagatel, det er ikke noget, vi behøver at diskutere.
Det er da en fantastisk sag at stå med, vil jeg sige til statsministeren.
Og så står han og bagatelliserer den og siger, at det burde Folketinget ikke beskæftige sig med.
Jeg vil sige til statsministeren: Så let slipper man ikke, når der er nogle, der skal stå til ansvar for magtens udøvelse!
Karl H. Bornhøft (SF), 2010-10-07:
Jeg vil jo ikke lægge skjul på, at jeg da er frygtelig ked af, at hr. Mads Rørvig er forvirret, og jeg er altså nødt til at indrømme, at det ved jeg godt ikke er sundt.
Og i den sammenhæng synes jeg at jeg bare er nødt til at sige, at hvis man ikke har kunnet forstå de tidligere svar, er jeg nok ikke i stand til at bidrage med en større indsigt.
Men det, jeg kan notere mig, er, at jeg er nødt til at gøre opmærksom på, at det forslag, som ligger, i forbindelse med »En Fair Løsning« giver et meget præcist svar på, om pensionister får mere eller mindre, og det er jo altså desværre svaret, og selv om det jo ikke hjalp på forvirringen, er jeg nødt til at sige: Sådan er det desværre.
Mads Rørvig (V), 2010-10-07:
Sådan er det desværre, siger hr. Karl H. Bornhøft.
Altså, jeg står her med papiret.
På side 35 i S og SF’s plan, og det er bilag 1, kan man læse: pensionist, fuld indfasning, nettoeffekt i rygerhjem med sundhedsforsikring, minus 1.095 kr.
Det er da at få færre penge.
Kan hr. Karl H. Bornhøft ikke bekræfte det?
Karl H. Bornhøft (SF), 2010-10-07:
Nej, det kan jeg desværre ikke bekræfte, og jeg er nødt til at gentage: Man skal se vores forslag i en sammenhæng, der er et endeligt resultat, og det endelige resultat bliver altså godt nok på mærkelig vis, at pensionister vil komme til at tjene på det her, og at de får en ekstra mulighed for at komme til at tjene endnu mere.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-10-07:
Nu kunne jeg godt have taget ordet til en lang principiel diskussion om tvang og frihed til borgerne og en masse om, at SF vil indføre et frygteligt big mother-samfund osv., men jeg synes i virkeligheden, at det er langt mere interessant at sige, at den her privatisttale til fulde udstiller, at oppositionen ikke har noget ønske om at diskutere de væsentlige økonomiske udfordringer, som vores samfund står over for.
Jeg synes faktisk, at SF i stedet for skulle vælge at gå ind i den diskussion, der handler om, hvordan Danmark kan blive et rigere samfund, og hvordan frihed og skattelettelser og reformer kan sikre, at borgerne får vækst.
Den diskussion synes jeg man skulle rejse.
Jeg har sådan set ikke noget spørgsmål, så jeg behøver heller ikke at få anden runde.
Karl H. Bornhøft (SF), 2010-10-07:
Selv om der jo ikke var noget konkret spørgsmål fra hr. Simon Emil Ammitzbøll, er jeg jo i den heldige situation, at jeg faktisk godt kan svare på det.
Det er helt normalt her i Folketinget.
Jeg vil derfor sige med det samme, at jeg er frygtelig ked af, hvis det hidser hr. Simon Emil Ammitzbøll voldsomt op, at den her diskussion føres.
Når en politik vil være med til at sikre, at vi ikke får udgifter på 3,2 mia. kr. på grund af sygdomme, vi kunne have undgået, så er det altså vækst, og det er faktisk også en måde at skabe vækst på.
Det er så den måde, vi ønsker, fordi den er mere human.
Preben Rudiengaard (V), 2010-10-07:
Jeg hører hr. Karl H. Bornhøft nærmest udtrykke sig som sådan en vækkelsesprædikant i forebyggelse.
Det er jo således, at hvis vi skal følge det råd, som hr. Karl Bornhøft kommer med, så vil vi forbyde alt.
Hvad med den 95-årige kvinde, som gerne vil ryge den sidste tid af sit liv?
Med de intentioner, som man har fra SF's side, vil man jo gøre det ganske umuligt, at hun kan få lov til at nyde sit otium, og jeg vil gerne henvise til den franske filosof Marc Lalonde, som sagde, at det nu altså er bedre at lægge liv til årene end år til livet.
Men dér skiller vandene måske, og det vil jeg da gerne have en kommentar til fra hr. Karl Bornhøft.
Karl H. Bornhøft (SF), 2010-10-07:
Jeg er nødt til at sige til hr. Preben Rudiengaard, at jeg personligt ikke ved, hvad jeg skal stille op med en betegnelse som vækkelsesprædikant.
Altså, det er jo muligt, at hr. Preben Rudiengaard har mødt sådan nogle ovre i det vestjyske, men jeg kender dem altså ikke.
Til gengæld kender jeg faktisk mennesker, og dem er der altså flere af i den her sal, der rent faktisk brænder for nogle bestemte områder, og som synes, at det er værd at prøve at ændre noget af hensyn til andre mennesker.
Men for mig er det spørgsmålet om, hvordan man forholder sig til andre mennesker, altså om man er ligeglad med, om de har det godt eller de ikke har det godt.
Når hr. Preben Rudiengaard så spørger rimeligt konkret, hvorfor en 95-årig ikke må få lov til at ryge, er mit svar, at det må hun da sandelig også godt.
Hvad er problemet?
Det har jeg jo aldrig udtalt mig om.