Per Clausen (EL), 2011-03-22:
Det er jo en ting, vi har diskuteret her i Folketinget tidligere.
For 2-3 år siden fremsatte Enhedslisten et forslag, der måske nok var lidt mere vidtgående end det, der ligger i det her lovforslag, men som dog havde det samme hovedindhold, nemlig at vi i nogle tilfælde skulle ophøre med eller reducere vedligeholdelsen af vandløbene ud fra det synspunkt, at der kunne opnås nogle store miljømæssige gevinster ved det.
Da vi fremsatte det forslag, må jeg sige, var afvisningen så voldsom fra Venstre og Dansk Folkepartis side, at det kommer lidt som en overraskelse for mig, at det nu er blevet genopfundet.
Måske er det bare, fordi det har vist sig at have så mange indlysende kvaliteter, at det ikke har kunnet snige sig forbi hverken Venstre eller Dansk Folkeparti eller De Konservative, når man nu skulle finde på noget, som kan reparere lidt på skaderne ved det, man jo med en helt fantastisk omskrivning af virkeligheden har kaldt »Grøn Vækst«.
Men man skal jo huske det, man er positiv over for.
Jeg kan også tage det andet element i loven, som jeg sådan i udgangspunktet jo er positiv over for – det er det, der hedder kommuneplanlægning for store husdyrbrug.
Det særlig fornøjelige var, vil jeg sige, at læse bemærkningerne til den del af lovforslaget, hvor man jo udpenslede, hvilke negative effekter det får for miljøet, at man har afskaffet grænserne for, hvor store besætningerne må være.
Man har fjernet kravet om, at der skulle være jordtilliggender osv. osv.
Det bliver beskrevet, som jeg ikke selv kunne have gjort det mere præcist, hvordan det fører til massivt øgede miljøproblemer, for ikke at bruge andre og skrappere udtryk.
Det løser man så ved planlægning, siger man, og det, man jo så bare kan ærgre sig over, er, at planlægningen så er blevet reduceret til, at man nu skal have en positiv udpegning, men det giver jo ingen sikkerhed for, at der bliver gennemført en kommunal planlægning, og ingen sikkerhed for, at man rent faktisk får de her store landbrug placeret der, hvor de ingen skade gør.
Jeg tror også, at det bliver meget svært at finde de områder, men det er jo en anden sag.
Men det er i hvert fald to positive elementer i lovforslaget, som man da ikke skal glemme at have med i sin vurdering.
Så har der jo i dag været en længere debat om det med at plante flere energiafgrøder inden for 150 m sø- og åbeskyttelseslinjen.
Det mest fantastiske indlæg i den debat synes jeg næsten, at hr. Jørn Dohrmann fra Dansk Folkeparti kom med, da han sagde, at hvis man sådan bare lod ting ligge hen – altså natur, underforstået – så ville det få en lang række negative konsekvenser.
Jeg er nok nødt til at sige, at det er en omskrivning af virkeligheden.
Det skyldes faktisk noget helt andet, at vi har for meget kvælstof, ellers kunne vi jo bare lægge landbrug hen over resten af den natur, der er i Danmark, og så ville kvælstofproblemerne være løst.
Nej, kendsgerningen er en anden, og derfor kan man godt rejse den diskussion, om det skal indgå i en løsning for, hvordan vi får suget noget fosfor og noget kvælstof op, at vi yderligere forringer biodiversiteten i naturen i Danmark.
Det synes jeg måske er en omvej at gå, som jeg mener Enhedslisten ikke kan støtte.
Vi har også bemærket i lovforslaget, at man for at skabe forenkling – og det er jo rigtig godt at afbureaukratisere og forenkle – vil sikre, at man ikke længere kan klage over statens dispositioner og beslutninger.
Man kan stadig væk klage over kommunerne, som godt nok er underlagt den orden og de regler, som staten lægger ned, men staten kan man ikke klage over.
Det vil give en hurtigere sagsbehandling osv., siger man, og det vil jeg ikke udelukke, selv om Danmarks Naturfredningsforening jo antyder, at de kender metoder til, om jeg så må sige, gennem retssager og andet, at tingene ikke kommer til at gå så hurtigt alligevel.
Men jeg synes alligevel, at det er bemærkelsesværdigt, at fordi regeringen i årevis har smølet med vandplanerne, bruger man det som argument for at afskaffe de muligheder, der findes for at anke.
Det synes jeg ikke er rimeligt, hvis jeg nu skal udtrykke mig lidt forsigtigt også på det område.
Vi har også bemærket, at forligspartierne bag »Grøn Vækst« også synes, at man nok bliver nødt til at forholde sig til det problem, der handler om, at man oftere og oftere støder på pesticidrester ikke bare i det, man kalder det øvre grundvand, men også helt ned i drikkevandet, og derfor har man så her fremlagt et forslag til, hvordan man kan udvide de pesticidfri beskyttelseszoner omkring vandindvindingsboringer.
Det mest ærgerlige ved det forslag er imidlertid – og det vil vi vende tilbage til under behandlingen af det beslutningsforslag, vi skal behandle efterfølgende – at man har valgt en løsning, som der ikke er noget sagligt belæg for virker, som er besværlig, bureaukratisk, og som måske oven i købet lægger unødvendige restriktioner på muligheden for at udnytte jord i Danmark, fordi der ikke nødvendigvis er nogen grund til at udstede forbud mod dyrkning, men derimod er der jo klart nok behov for at begrænse anvendelsen af pesticider.
Så alt i alt, når man nu har valgt at fremlægge alle de her ting i et lovforslag, er Enhedslistens grundholdning negativ.