runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2011-11-25:
Det er der såmænd ikke så mange problemer i, for de mennesker, der bor i eller har ret til at bo i Danmark på ophold eller på asyl, skal behandles på lige fod, uanset om de er født i Danmark eller om de kommer udefra.
Så simpelt er det.
Martin Henriksen (DF), 2011-11-25:
Tak for det.
Jeg vil gerne høre, hvorfor Socialdemokratiet ikke mener, at det er rimeligt, at der opstilles et krav om, at når man kommer til Danmark som udlænding, skal man have opholdt sig i Danmark i en vis periode, en vis årrække, for at få adgang til de sociale ydelser, som danskere får, hvis familien måske igennem generationer har været med til at opbygge velfærdssamfundet.
Hvordan kan det være, at man stort set fra dag et skal have adgang til de samme ydelser som alle andre?
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2011-11-25:
Nu vil jeg helst ikke gå ind i en diskussion om, hvem der forsøger at fordumme debatten her.
Altså, det her lovforslag handler jo om at afskaffe fattigdomsydelser, det handler om at sikre, at de mennesker, der bor i det her land, kan leve et anstændigt liv, også selv om de ikke har et arbejde, og selv om de måske er i en tilstand, hvor de mangler opkvalificering eller ikke umiddelbart lige er klar.
Vi har også matchgruppe 3 – det skal spørgeren jo være klar over – og det er mennesker, som ikke umiddelbart er parat til at gå ind og tage et arbejde.
De er også ramt af det her.
De kan jo aldrig sende en ansøgning.
Derfor er det jo en søgt diskussion, som ordføreren prøver at sætte i gang her.
Ole Birk Olesen (LA), 2011-11-25:
Det var jo sådan set en masse udenomssnak, som ikke forholdt sig til problemstillingen, som er, at det ikke er nok, at man har pligt til at søge et arbejde, for man kan søge et arbejde med forskelligt engagement, nogle kan gøre det med et meget stort engagement, andre kan gøre det med et meget mindre engagement.
Og de folk, der søger arbejde med et meget lille engagement, fordi den eneste grund til, at de gør det, er, at det kræves af dem for at stå til rådighed – i citationstegn – for arbejdsmarkedet, de får altså ikke noget arbejde, for det fremgår ganske tydeligt, at de ikke ønsker et.
Det er jo derfor, det er vigtigt, at folk skal ønske at få et arbejde, og de skal ønske at få et arbejde, fordi de kan få noget ud af det.
Det er det, som den socialdemokratiske ordfører og regeringen nu vil fjerne.
Og det nytter intet her at tale om rådighedsregler.
Ordføreren ved det udmærket godt, men forsøger at fordumme debatten.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2011-11-25:
Jeg har godt hørt om de der eksempler på, at der er ansøgere, der har sendt ansøgninger ud, fordi de havde pligt til det.
Vi kan jo også undre os over, at vi i dag har et system, hvor det er sådan, at der, hvis man slår en graverstilling op i en tilfældig landsby midt på Sjælland, så er 437 ansøgninger til sådan en graverstilling.
Man kan tænke: Hvordan i alverden kan det ske?
Hvad er det for et system, der er blevet indrettet i det her land?
Samtidig kan vi også risikere, at der måske er steder, hvor man skal bruge nogle kvalifikationer, og at der så ikke er nogen ansøgninger til det.
Jeg har en opfattelse af, i hvert fald, når vi lige snakker om den her del, at der er en fejlslagen politik i forhold til at sørge for, at dem, der skal ud at have en stilling, ikke har den uddannelse, der er nødvendig for at gøre det.
Så betyder det ikke noget, hvor mange ansøgninger man skal lave, så er det vigtige jo, at man søger de stillinger, der svarer til den uddannelse, man har, og de ting, man altså kan udføre, så man også slipper for at gøre det af pligt, sådan som regimet har været indtil nu.
Det er vores opfattelse, at man skal stå til rådighed, og det betyder også, at man skal påtage sig arbejde, og at man også skal søge arbejde.
Men man skal ikke gøre det af pligt, man skal gøre det, fordi man kan have en forventning om at få det arbejde.
Ole Birk Olesen (LA), 2011-11-25:
Vi ser ofte, at man, når man ikke har en særlig god sag, når man politisk ikke har en god sag, så forsøger at fordumme debatten, at man forsøger at gøre den dummere, end den burde være.
Vi har i dag set den socialdemokratiske ordfører ved flere lejligheder forsøge at fordumme denne debat med påstande om, at det eneste, der er nødvendigt, for at folk kommer i arbejde, er rådighedsregler, regler om, at de skal stå til rådighed for arbejdsmarkedet.
Jeg vil gerne spørge den socialdemokratiske ordfører, om han er bekendt med det forhold, at man for at få et arbejde, faktisk skal gøre sig en vis umage for at få det.
Man skal f.eks. skrive en jobansøgning, hvor man giver udtryk for, at man har nogle evner, som arbejdsgiveren har brug for på arbejdspladsen, og man skal skrive en ansøgning, hvoraf det fremgår, at man har lyst til at påtage sig et arbejde, at man er villig til det.
Så vil jeg spørge den socialdemokratiske ordfører, om ordføreren er bekendt med de eksempler, der har været på arbejdsløse, som i deres ansøgning har skrevet, at de sender ansøgningen, fordi de har pligt til det for at stå til rådighed for arbejdsmarkedet, for fortsat at modtage deres ydelse.
Bent Bøgsted (DF), 2011-11-25:
Det er jo en meget interessant debat, der har været her indtil videre.
Nu hørte vi under fru Ulla Tørnæs' ordførertale, at der var meget snak om det her med fattigdom, og at man skulle give noget mere til dem, der var fattige.
Kan hr. Lennart Damsbo-Andersen forklare, hvordan det så hænger sammen, at regeringen med sit støtteparti Enhedslisten går ud og pålægger netop lige nøjagtig de her grupper en stor stigning i skatter og afgifter på det, man kalder usunde fødevarer, f.eks. kød, smør, fløde, slik, chokolade, syltede agurker, rødkål, rødbeder, ketchup, syltetøj?
Det får en kraftig stigning på grund af de her afgifter, der bliver lagt på.
Det er sådan, at de flere penge, som man nu giver, bliver spist op af afgifter og skatter.
Er der ikke sådan et misvisende forhold?
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2011-11-25:
Lige netop de ydelser, som vi taler om i dag, alle de ydelser, der er lavere end kontanthjælp, har jo faktisk en ret positiv indvirkning i forhold til det, som hr. Bent Bøgsted taler om, nemlig at der kommer afgifter.
Der bliver faktisk mulighed for, at man så også er i stand til at købe ordentlig mad, selv om man er på kontanthjælp.
Sådan er det.
Det er jo en vigtig ting i den her diskussion, og nu skal vi ikke snakke fødevarer i dag, men trods alt har man også et valg.
Man har også et valg om at købe sundere fødevarer, og det er ikke nødvendigvis dyrere.
Jeg synes, det er o.k. at spørge ind til det med tallene.
Nu har jeg også haft lejlighed til at kigge noget mere på det.
Jeg har papirer her, hvor det står, og jeg håber, at det er o.k., at antallet af børn her er et lidt andet.
F.eks. får et ægtepar med fire børn på starthjælp i alt 13.418 kr. pr. måned.
Det er i hvert fald det tal, jeg har fået oplyst her.
Eyvind Vesselbo (V), 2011-11-25:
Nu må jeg altså sige, at jeg synes, det er ret pinligt.
Jeg synes, det er ret pinligt, at man står her og snakker om fattigdomsydelser uden at kunne fortælle, hvad beløbet er, som en familie med to voksne og tre børn får.
Hvordan kan ordføreren overhovedet udtale sig om, at man er fattig, når han ikke ved, hvad beløbet er?
Man er ordfører på et forslag om at afskaffe en ydelse, man ikke kender størrelsen af.
Jeg synes, det er pinligt, og jeg synes jo, at det viser noget om, at det, vi snakker om her, ikke er seriøst – heller ikke for SF's ordførers vedkommende, som bare kaster et beløb på 5.800 kr. ud, så folk tror, at det er det beløb, en familie med to voksne og tre børn får.
Så fik jeg ikke noget svar på, hvorfor den tidligere regering med De Radikale som frontløbere indførte en introduktionsydelse alene til flygtninge på 2.000 kr. under kontanthjælpen.
Var det for, at flygtningene skulle være fattige, eller var det måske, fordi man havde indset, at det kunne være, at det hjalp dem til at komme i arbejde?
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2011-11-25:
Faktisk er jeg rigtig glad for, at hr. Eyvind Vesselbo som den første af spørgerne, inklusive ordførerne fra oppositionen, anerkender, at der er fattige børn i Danmark.
Det vil jeg godt nikke anerkendende til, for jeg synes, at det er et godt udgangspunkt for en debat, at man anerkender, at der reelt er fattige børn i Danmark. Hvad angår størrelsen på beløbet for kontanthjælp – jeg kender ikke det nøjagtige tal for en familie med to voksne og tre børn, eller hvordan det nu er, at hr. Eyvind Vesselbo beskriver det – men der er ingen tvivl om, at det ikke er det beløb, som er blevet nævnt af andre.
I forhold til den sidste del vil jeg sige, at uanset hvad den forrige regering eller regeringen før den har ment, så viser den virkelighed, vi har i dag, at det er nødvendigt at tage hånd om de ydelser, der bliver givet, på en anden måde.
Derfor er forslaget om at afskaffe fattigdomsydelserne rigtig fornuftigt.
Jeg synes, at det er en lidt mærkelig diskussion at rejse.
Vi skal jo ikke snakke skattepolitik i dag, men vi har lagt klart frem, at vi ønsker nogle afgiftsstigninger på netop de områder, som handler om fedt osv.
Det handler jo om livsstil og de penge, vi har brugt på sundhedsvæsenet.
Det er også til gavn for de mennesker, som vi taler om, der får gavn af, at vi afskaffer fattigdomsydelserne.
Den kobling kan man ikke gøre som hr. Bent Bøgsted gør.
Bent Bøgsted (DF), 2011-11-25:
Det vil jo så dermed sige, at regeringen synes, at langt over halvdelen af Danmarks fødevarer slet ikke burde eksistere.
Dem skulle man ikke købe.
Det er det, der ligger til grund, netop at langt den største del af den danske befolkning jo køber de varer og de produkter, som afgifterne bliver lagt på, og dermed bliver det dyrere at leve.
Det gør det også for de grupper, som hr. Lennart Damsbo-Andersen siger at regeringen vil gøre noget godt for.
Man tager med den ene hånd, og så giver man med den anden, og så går det o-p lige op.
Det er det, der er fakta, de får ikke noget ud af det.
Jo, siger man, så har man ryggen fri og siger: Jamen vi har hævet grænserne, vi har givet nogle flere penge, jamen dem tager vi lige igen.
Et eksempel er, at hvis man tager en bøtte syltetøj, som hr. Lennart Damsbo-Andersen selv godt ved at man kan få til rimelige penge, til 10-11 kr., så stiger den op til 16 kr.
Det er det, de dårligst stillede går ud og køber.
Det er for øvrigt også det, jeg selv køber, det er så noget andet.
Men alligevel, er det ikke sådan lidt misvisende, at man giver med den ene hånd, og så tager man med den anden?
Man kunne jo lade være med at lægge alle de afgifter på, hvis man virkelig ville hjælpe de fattige.
Man kunne give dem de stigninger her i ydelserne og sige, at man lod være med at lægge afgifter på, så ville de få endnu mere ud af det, og så ville de få mere til rådighed.
Eyvind Vesselbo (V), 2011-11-25:
Tak for ordet.
Det var godt, at ministeren vendte tilbage for at følge med i samtalen og diskussionen her i salen.
Jeg mener, det er meget rimeligt, at ministeren er til stede. Der bliver talt meget om fattige børn i den her sammenhæng, og det er klart, at der er fattige børn i Danmark.
Der er mange fattige børn.
Men jeg synes bare, når man diskuterer det her, så skal man diskutere ud fra nogle reelle præmisser.
Når vi taler om fattige børn, bliver der pludselig kastet et beløb på bordet i debatten, og det bliver sagt, at starthjælpen er 5.800 kr.
Jeg vil godt spørge ordføreren: 5.800 kr., er det det beløb, som en familie med to voksne og tre børn får udbetalt i starthjælp?
Jeg vil gerne have, at ordføreren bekræfter, at det ikke er tilfældet, og i øvrigt oplyser mig om, hvad en familie med tre børn og to voksne får i starthjælp.
Det er den ene ting.
Den anden ting, som ordføreren nævnte, var, at man gerne vil behandle folk ordentligt og ens, når de kommer til landet.
Så kunne jeg godt tænke mig at spørge, hvad det var, der fik den tidligere SR-regering med De Radikale som frontløbere til at indføre introduktionsydelsen, der var 2.000 kr. mindre end kontanthjælpen.
Det var kun for flygtninge.
Var det, fordi flygtningene skulle leve i fattigdom, og fordi man ikke ville behandle dem ens og ordentligt?
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2011-11-25:
Uden at kende programmet vil jeg sige, at det jo først må være sådan, at der reelt er et arbejde derude, at der er et reelt arbejde til den person, der ønsker det.
Det gælder også indvandrerkvinder.
Jeg vil sige, at vi i den situation, vi står i nu – hvis fru Inger Støjberg ville lytte til det, jeg siger – jo godt ved, at langt de fleste af de kvinder, som vi taler om her, har væsentlige vanskeligheder i forhold til sproget, de har væsentlige vanskeligheder i forhold til at have et netværk, og det er noget af det, som der absolut vil blive taget fat på, det ved jeg med sikkerhed.
Det er en væsentlig baggrund for, om man overhovedet er i stand til at komme ind på arbejdsmarkedet, og det ved fru Inger Støjberg også godt er den væsentligste barriere for de kvinder, og det gælder også nogle af mændene.
Det kan man da ikke lovgive om.
Men vi kan godt lovgive om, hvor meget sprogundervisning og hvor meget uddannelse man kan få, og der ligger der i dag nogle barrierer, som vi godt kan sørge for der bliver ændret på.
Hans Andersen (V), 2011-11-25:
Hr. Lennart Damsbo-Andersen siger, at der er en ny retning i dansk politik, og den er kommet meget tydeligt frem i debatten her.
Der er en ny retning, den nye røde regering nu vil cementere, nemlig at det ikke længere skal kunne betale sig at arbejde i Danmark.
Hvordan har hr. Lennart Damsbo-Andersen det med, at flere hundredtusinde mennesker nu vil opleve, at der intet økonomisk incitament er til at gå fra passiv forsørgelse til at tage et arbejde?
Det er butiksassistenten, det er rengøringsassistenten, der knokler hver dag, der vil opleve, at der intet incitament er til at være i et arbejde.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2011-11-25:
Nej, den præmis er jeg overhovedet ikke enig i.
Der er jo ikke ændret i forholdene.
Det, som vi vil gøre med kickstarten, er jo rent faktisk at sørge for, at der bliver nogle flere job, som alle i Danmark har mulighed for at søge, også dem, som i dag er på fattigdomsydelser.
Og hvis man skal være helt nøjagtig og gå ind og kigge i de undersøgelser, der har været, er det rigtigt, at uanset hvordan man vender og drejer det, er der nogle mennesker, der er kommet i arbejde, men der er også rigtig, rigtig mange, der ikke er kommet i arbejde og som har været overladt til at leve med sig selv og deres børn og deres familie på ydelser, som vi overhovedet ikke kan se på med værdighed.
Derfor skal de afskaffes.
Erling Bonnesen (V), 2011-11-25:
Det her er jo en anti-kickstart.
En kickstart giver jo meldinger ud til borgerne om, at der kommer mere gang i den, at man skal gøre noget aktivt, at man skal ud at arbejde og gøre noget ved tingene.
Kære socialdemokratiske ordfører: Det her er jo lige det modsatte, det her inviterer jo så at sige til at blive derhjemme og ingenting gøre
Incitamentet her er jo til, at man ikke behøver at gøre noget, for der kommer jo stadig væk godt med penge ind.
Incitamentet til selv at gå ud og gøre noget hænger jo slet ikke sammen med det, som ordføreren siger nu om en kickstart.
Det her er jo en anti-kickstart.
Er ordføreren ikke enig i det?
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2011-11-25:
Jeg er da glad for, at spørgeren har lyttet godt efter, hvad det var, jeg sagde, men så var det måske en idé at lytte lidt mere nøjagtigt efter.
Der er en naturlig sammenhæng, når jeg siger, at der skal være rettigheder, for det er jo det, som vi med denne lovgivning giver de mennesker, som ikke kan få et arbejde: De får nogle rettigheder.
Derfor kan man på ingen måde sige, at det ikke vil kunne betale sig at arbejde, for hvis ikke man tager imod et tilbud, vil det få konsekvenser for den enkelte.
Erling Bonnesen (V), 2011-11-25:
Vi skal arbejde os ud af krisen, sagde Socialdemokraterne masser af gange før valget.
Vi skal have flere ud på arbejdsmarkedet, sagde Socialdemokraterne også før valgkampen – et klart og tydeligt løfte om, at man på enhver måde ville bidrage til at sætte mere gang i hjulene.
Så kommer man med et forslag nu, der går i den fuldstændig stik modsatte retning.
Ikke underligt at billedet tegner sig af en løftebrudsregering.
Man sagde et før valget, nemlig at der skulle gang i den nu, og nu siger man: Værsgo at blive liggende hjemme på sofaen, det kan faktisk bedre betale sig.
Det lever fuldstændig op til det mantra, man så at sige kører efter nu.
I mine øjne er det jo fuldstændig at gøre grin med masser af mennesker, der hver morgen står op og kører på arbejde, hvis man samtidig kan se, at det faktisk bedre kan betale sig at ligge hjemme på sofaen.
Og hvis man endelig har sociale problemer af forskellig art, så tror jeg faktisk, at man vil være glad for, at man bor i Danmark, hvor vi har nogle af verdens højeste ydelser på de forskellige områder.
Det er sådan set ikke der, problemet ligger, det er jo et andet sted.
Så er ordføreren ikke enig i, at det skal kunne betale sig at arbejde?
Ulla Tørnæs (V), 2011-11-25:
Jeg gennemgår sådan set gerne alle de gode gerninger, som VK-regeringen gennemførte på det her område, men jeg tror desværre ikke, at tiden tillader det.
Men lad mig forsøge blot i overskrifter at nævne, at vi indførte et beskæftigelsesfradrag, vi lavede en række skattereformer, og vi lavede ændringer af ydelserne her, og en lang perlerække af øvrige initiativer har i fællesskab bidraget til, at det for tusinder og tusinder af mennesker i dag kan betale sig at være på arbejdsmarkedet frem for at være i offentlig forsørgelse.
Det smadrer den nye regering med det her lovforslag på det her område.
Nu siger fru Ane Halsboe-Larsen så, at man afskaffer fattigdom med det her lovforslag.
Hvor er det ynkeligt – hvor er det ynkeligt at høre på, vil jeg sige til fru Ane Halsboe-Larsen.
Jeg glæder mig – som jeg nævnte – rigtig, rigtig meget til jul næste år, for så får vi jo syn for sagen, og så kan vi se, hvorvidt det vitterlig er lykkedes for den nye regering at afskaffe fattigdommen, sådan som man hævder at man gør med det her forslag.
Vi tales ved.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2011-11-25:
Jeg er jo for så vidt fuldstændig enig med hr. Erling Bonnesen i, at det skal kunne betale sig at arbejde.
Man skal også være villig til at påtage sig et arbejde, det er der jo for så vidt ikke lavet noget som helst om på, heller ikke med fremsættelsen af dette lovforslag.
Jeg kan ikke helt følge den tankegang, som hr. Erling Bonnesen har, i forhold til at der er noget galt i, at vi siger, at vi vil gennemføre en kickstart, og at vi samtidig vil sørge for, at de mennesker, der kun har fattigdomsydelser, får et bedre grundlag for at leve.
Hans Andersen (V), 2011-11-25:
Jeg synes, ordføreren anstændigvis skulle forholde sig til den virkelighed, vi jo faktisk burde tage stilling til.
Der ligger nu et lovforslag, der faktisk lægger op til, at det ikke fremadrettet vil kunne betale sig at arbejde, hvis man er på passiv forsørgelse.
Der er en lang, lang række mennesker, som vil opleve, at der intet økonomisk incitament er.
Det synes jeg overhovedet ikke at ordføreren forholder sig til.
Ordføreren nævnte, at det eksisterende lovgrundlag har bidraget til dårligere integration.
Det bliver ordføreren nødt til at uddybe, for er der nogen, der har haft gevinst af, at man i de sidste 10 år har sagt, at det skal kunne betale sig at arbejde, er det indvandrere.
De er i den grad kommet i arbejde på baggrund af det lovgrundlag, og jeg synes simpelt hen, det er helt uanstændigt at sige, at det, der er sket, har bidraget til dårligere integration.
Inger Støjberg (V), 2011-11-25:
Det nytter ikke noget at stå her i dag, vil jeg sige til hr. Lennart Damsbo-Andersen, og sige, at det må vi komme tilbage til.
Nej, nu er man i regering, og når man er i regering, må man også have nogle svar på rede hånd.
Det er så øjensynlig det, regeringen ikke har.
Hvad vil regeringen stille op med de indvandrerkvinder, der nu ikke længere har argumentet for at komme ud på arbejdsmarkedet?
Hvad er der for nogen initiativer?
Og det nytter ikke noget at stå her i salen i dag og sige: Jamen jeg kender ikke regeringsprogrammet.
For hvem søren skulle egentlig gøre det, hvis det ikke var ordføreren for det regeringsbærende parti?
Hvad er det for tre, fire, fem initiativer, der nu vil få kvinderne i arbejde?
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2011-11-25:
Som jeg sagde før, kender jeg ikke initiativerne på nuværende tidspunkt.
Jeg skal gerne komme tilbage til dem senere, når vi er nået så vidt.
Uanset hvad, er situationen jo den, at alle de kvinder, der ikke er kommet i gang, alle de kvinder, der ikke er kommet i gang, er ladt i stikken i det her.
Og det eneste, de er blevet ladt i stikken med, er så en forsørgelse, hvor de ikke er i stand til f.eks. at købe den mad og det tøj til deres børn, som man skal kunne gøre i Danmark.
Så de er blevet ladt i stikken.
Inger Støjberg (V), 2011-11-25:
Det tror jeg at jeg vil følge lidt op på, for fru Fatma Øktem har jo fuldstændig ret, når hun fremhæver, at det her netop kan betyde, at en række indvandrerkvinder ikke kommer i arbejde.
Undersøgelser har jo vist, at det her netop hjælper indvandrerkvinderne med at komme i arbejde.
Der er også indvandrerkvinder, der er stået frem og har sagt, at 225-timers-reglen netop er et godt argument over for mændene til at komme ud på arbejdsmarkedet.
Så nytter det jo ikke noget, at ordføreren står her i dag og siger, at han tror, vi får en situation, hvor man vil få en god diskussion hjemme i indvandrerfamilierne, og så henviser til, at man ikke lige har nogen forslag til, hvordan man vil hjælpe de her kvinder ud på arbejdsmarkedet.
Det må man jo fremlægge i dag, for ellers lægger man vel ikke et forslag som det her frem.
Så hvad er det for helt konkrete initiativer?
Tre, fire, fem initiativer må der jo ligge.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2011-11-25:
Det er der ikke nogen i salen, der gør.
Lovprogrammet er ikke lagt frem.
Men jeg ser da frem til, at der kommer nogle initiativer på det her område.
Hvis man går ind og kigger på, hvad 300-timers-reglen og 450-timers-reglen har gjort – det er der jo lavet undersøgelser af – og hvad det betyder for kvinder, også indvandrerkvinder, er det rent faktisk sådan, at der er en ulighed i, hvor mange af dem der er kommet i arbejde i forhold til mænd.
Jeg tror, at det er sådan, hvis man kigger på tallet, at det er 61 pct. af kvinder, der ikke er kommet i arbejde.
Det er i hvert fald væsentlig flere, end det er mænd.
Derfor er der jo under alle omstændigheder en ulighed i det her.
Så svaret er ikke, at man skal tage pengene fra folk, svaret er ikke, at man skal gøre det.
Det rigtige svar er, at man skal lave andre initiativer, og så skal man give mennesker en ordentlig ydelse, så de har mulighed for at leve anstændigt i Danmark.
Fatma Øktem (V), 2011-11-25:
Jeg synes ikke rigtig, at jeg kan høre ordføreren svare på, hvad man så vil gøre for de her kvinder.
Det er jo ikke længe siden, at der var en undersøgelse, der viste, at der hersker en social kontrol, og det var sådan set også ordførerens partifælle og kollega, ministeren, der sagde, at det var lige til at græde over.
Det bliver da endnu mere til at græde over, hvis vi også fjerner det her incitament for de kvinder.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, om der er nogen reelle tiltag.
Det var ellers en fin tale.