runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-03-17:
Tak, hr. formand.
Jeg tænker på, at vi har haft mange dialoger her i dag og mange spørgsmål, som koncentrerer sig om »En Fair Løsning« og det her socialdemokratiske fantasiforslag om de 12 minutter.
Men jeg synes også, vi skal prøve at gå ind og kigge lidt på den plan, der hedder »Fair Forandring«, som jo kom forud for »En Fair Løsning«.
Det er sådan, at man har flere brugte vogne at køre i hos S og SF.
Med hensyn til »Fair Forandring« ligger det jo sådan, at der på side 28 står, at S og SF agter, hvis man får flertal, at sætte erhvervsskatterne op i Danmark med det, der svarer til 3,2 mia. kr. om året.
Så vil jeg gerne spørge ordføreren: Mener ordføreren ikke, at en sådan massiv skatteforøgelse vil gå ud over virksomhedernes konkurrenceevne?
Mener ordføreren ikke også, at det vil være med til at gøre, at virksomhederne har færre midler til at produktudvikle og markedsudvikle deres eksportvarer osv.?
Det hænger simpelt hen ikke sammen.
Klaus Hækkerup (S), 2011-03-17:
Lad mig først sige til hr. Bent Bøgsted, at jeg egentlig er glad for den seriøsitet, han går til debatten med, og at han faktisk kan huske de tre ting, som jeg nævnte i min indledning.
Det vil jeg godt kvittere for.
Jeg vil også gerne sige, at de tal, jeg kom med om de første 5 års virkning af efterlønsreformen, har jeg fået i et svar fra Finansministeriet, der bekræfter det udsagn, jeg kom med.
Så hvis der er brug for det i Dansk Folkeparti, kan det bruges der.
Lad mig så endelig sige om »Fair Forandring« og »En Fair Løsning«: Jo, vi har en meget klar målsætning om at nå et resultat, og hvis vi ikke når det resultat, er vi selvfølgelig så økonomisk ansvarlige, at vi da godt kan se, at der så må gribes til andre midler.
Vi regner bare med, at vi kan nå det resultat både at få et øget arbejdsudbud og at få 15 mia. kr. ekstra i kassen.
Derfor har vi ikke overvejet, hvilke alternativer vi skal bruge.
Men hvis man ser på den politik, vi førte under statsminister Poul Nyrup Rasmussen, er der ingen, der kan sætte spørgsmålstegn ved vores økonomiske ansvarlighed, og den har vi ikke pantsat siden.
Bent Bøgsted (DF), 2011-03-17:
Det var rart lige at få det med skat på plads, for jeg kan være fuldstændig enig med hr. Klaus Hækkerup i, at det er meget højtravende fra Liberal Alliances side at foreslå den her skattenedsættelse.
Det kan være svært at finde finansieringen til det.
Der er også andre, der vil hæve skatten, og der er det sådan, at Socialdemokratiets partner i det spil, SF, i hvert fald har været ude at sige, at skatten skal hæves.
I min egen kommune har deres lokale kandidat bl.a. sagt, at når de kommer til, får kommunen 89 mio. kr. ekstra.
Hvis det gælder alle kommuner, er det et anseligt milliardbeløb.
: Kort og godt, Socialdemokratiet stiller ikke op for at forsvare deres »En Fair Løsning«, og det er også bemærkelsesværdigt, at man kan se, at det kun er hr. Klaus Hækkerup, der er her i salen fra Socialdemokratiet.
Jeg havde forventet, at Socialdemokratiet virkelig havde tordnet frem i den her sag og sagt: Nu har vi lejligheden til at promovere vores »En Fair Løsning« og de 12 minutter og virkelig forklare befolkningen, hvordan det hænger sammen.
Men det sker ikke, vi kommer det ikke nærmere.
Jeg forventer egentlig ikke et svar.
Klaus Hækkerup (S), 2011-03-17:
Lad mig først sige til hr. Bent Bøgsted: Jeg sagde ikke, at skattelettelser ikke virkede.
Det vil jeg godt sige at jeg ikke har fantasi til at forestille mig at nogen vil gøre i den nuværende situation, hvor vi kører med et stort, stort underskud på statens budget på omkring 57 mia. kr.
Det var det, jeg sagde om skattelettelserne.
Så kan jeg i øvrigt henvise til, at der fra Skatteministeriets side er blevet redegjort meget detaljeret for de forudsætninger, der ligger, og hvis det har interesse, kan jeg sagtens oplyse, hvor de svar, som er kommet på det spørgsmål om beregningsforudsætningerne, jeg stillede, er.
Lad mig så sige til hr. Bent Bøgsted, at jeg ikke tror, vi kommer det nærmere, hvad angår »En Fair Løsning«.
Bent Bøgsted (DF), 2011-03-17:
Hr. Klaus Hækkerup var inde på tre muligheder, hvoraf to ikke virker, og en virker.
Det første, hvis jeg forstod det ret, var, at man ikke fik folk til at arbejde mere ved skattenedsættelser, altså ved at sænke skatten.
Det er muligt, jeg har misforstået det, men det var Liberal Alliances skattenedsættelse, ordføreren var inde på der.
Det næste var afskaffelsen af efterlønnen: Den giver ingenting.
Der kan jeg være fuldstændig enig med hr. Klaus Hækkerup i, at det at fjerne efterlønnen ikke er en god ting.
Det sidste var så de 12 minutter.
Det, der bare for mig er meget uklart, er, hvorfor befolkningen skal vente på at få at vide, hvad det er, man vil med de her 12 minutter.
Det er forhandlinger, siger man. Jamen det hele bliver lagt hen til, at det er trepartsforhandlinger: Og når vi så har haft et valg, går vi i gang med trepartsforhandlinger, og så får I at vide, hvad det er, vi vil.
Er det ikke sådan lidt mærkeligt at gå til valg med den model og sige: Vi vil løse det hele, det er trepartsforhandlinger, og så får I, når I har stemt på os, at vide, hvad vi egentlig vil?
Så kan vi herinde jo bare konstatere, at »En Fair Løsning« ligger i ruiner.
Man kommer ingen vegne med det, fordi det ikke hænger sammen.
Klaus Hækkerup (S), 2011-03-17:
Det kan man lige så godt se i øjnene.
Til spørgsmålet om, hvordan det her skal indfases, vil jeg sige, at det, vi forestiller os, er, at skattedelen og udgiftsdelen af »En Fair Løsning« indfases parallelt.
Hvis der er behov for det af statsfinansielle grunde, bliver vi selvfølgelig nødt til at indfase skatterne, før vi indfaser de udgifter, vi egentlig havde tænkt os skatterne skulle dække.
Spørgsmålet om indfasning af arbejdsmarkedspolitikken vil også afhænge af en forhandling, og specielt er det jo klart, at hvis der opstår flaskehalsproblemer på arbejdsmarkedet, foreligger der en ny situation, som vi så må ind og forhandle om.
Mads Rørvig (V), 2011-03-17:
Hvis jeg husker det ret, er det en lempelse, hr. Klaus Hækkerup henviser til – og det er en lempelse på omkring 800 mio. kr. årligt.
Og det er jo de offentlige finanser, vi snakker om lige i øjeblikket, så jeg vil håbe, at hr. Klaus Hækkerup kan komme det en lille smule nærmere, i forhold til hvornår man ønsker at indfase det.
Man må da have et udgangspunkt, når man selv ønsker at sætte sig ved forhandlingsbordet med arbejdsmarkedets parter.
Der må da være nogle krav til, hvornår forhandlingerne skal finde sted, hvornår de skal slutte, og hvornår effekterne skal komme.
Effekterne er åbenbart afstemt med fagbevægelsen, selv om fagbevægelsen siger, at den ikke vil være med, nemlig at slutresultatet skal være 15 mia. kr.
Er det 15 mia. kr. i 2012, 2013, 2014, 2015 eller 2016?
Det gør jo en forskel, for hvis det er i 2016 i stedet for i 2013, kan kravet være på 16-17 mia. kr. i stedet for.
Så det rykker jo ved beløbet.
Så hvornår er indfasningsdatoen?
Klaus Hækkerup (S), 2011-03-17:
Nej, det kan jeg ikke, for det afhænger jo som sagt af aftalen.
Men jeg kan fuldt ud bekræfte det, hr. Mads Rørvig snakker om, nemlig at indfasningen er vigtig.
Lad mig erindre om, at den her regering med forårspakke 2.0 indførte en energiafgift for virksomheder; at den her regering lovede, at man ville lave et katalog over de virksomheder, der var konkurrenceudsatte, og som ville blive ramt af energiafgiften, med henblik på at nedsætte energiafgiften.
Det gjorde man i 2009, og der var bebudet et lovforslag i efteråret 2010 – det har vi stadig ikke set.
Så en række af de virksomheder, hvis eksportvarer vi skal leve af i fremtidens Danmark, kan ikke få at vide, hvordan deres fremtidige skatteforhold vil blive.
Man sløser, og det hele sejler.
Så vidt jeg husker, var hr. Mads Rørvig jo selv med ovre at besøge Isover, der er internationalt ejet.
Der sidder ejerne nede i Frankrig og siger: Hallo, vi kender ikke skattevilkårene i Danmark, regeringen smøler stadig med det – vi placerer vores investeringer andre steder.
Og det er jo det, der er allerværst ved det her.
Så jeg er fuld af fortrøstning om, at vi nok skal sørge for at lave en indfasning, der ikke svarer til den, den nuværende regering har lavet.
Ulla Tørnæs (V), 2011-03-17:
Det vil sige, at det, som den politiske ordfører, hr. Henrik Sass Larsen, har været ude med, altså at ledigheden skal være under 100.000 registrerede ledige, skal vi ikke tage for gode varer; det er et bluffnummer ligesom resten af »En Fair Løsning«.
For vi ved jo alle, at ledigheden er over 100.000 registrerede ledige i dag, så jeg forstår ikke helt hr. Klaus Hækkerups vurdering af, hvornår der skal ske noget her.
Enten er det hr. Sass Larsen, som ikke kender til Socialdemokraternes planer, eller også er det hr. Klaus Hækkerup.
Men det med de 100.000 ledige skal vi altså ikke tage for gode varer, forstår jeg.
Klaus Hækkerup (S), 2011-03-17:
Det havde jeg nu ikke udtalt mig om, men det skal jeg da gerne gøre.
Det, vi forestiller os, er, at man så indleder de trepartsforhandlinger, og at man som en del af de trepartsforhandlinger – og der kommer til at indgå ganske mange ting – bl.a. fastsætter, at nogle af de regler, der skal være, og det er jo også noget af det, vi må forhandle om, først skal træde i kraft, når vi har en arbejdsløshed, der er kommet under 100.000, eller sagt på en anden måde, når der igen er behov for den arbejdskraft, man ellers vil frisætte.
Helle Sjelle (KF), 2011-03-17:
Nu har vi jo hørt meget om Socialdemokratiets og SF's mange planer, men selv om vi har det også her i dag, står det mig stadig væk uklart, hvordan man helt konkret i virkelighedens verden, hvor vi andre befinder os, vil få folk til at arbejde 12 minutter mere.
Så nu benytter jeg chancen endnu en gang til at spørge den socialdemokratiske ordfører på området: Hvordan vil man få det her til at ske?
Hvordan vil man få hr. og fru Jensen til at arbejde 12 minutter mere?
Eller har man helt opgivet de 12 minutter?
For vi kan jo også nogle gange få indtryk af, at de her planer godt kan finansieres på en helt anden måde.
Vi aner virkelig ikke, hvordan og hvorledes man vil finansiere alle sine mange luftige planer.
Det er egentlig det, jeg synes er det allermest skræmmende ved det her, nemlig at man kan vågne op en morgenstund, og så kan man pludselig se, at vi bliver brandbeskattet alle sammen, fordi de skal have deres planer til at hænge sammen.
Men jeg kan jo så konstatere, at vi åbenbart heller ikke i dag kommer det nærmere i forhold til at finde ud af, hvordan og hvorledes man vil finansiere Socialdemokratiet og SF's plan for fremtiden.
Klaus Hækkerup (S), 2011-03-17:
Jeg vil sige til fru Helle Sjelle, at jeg tror, at det var lidt af en overdrivelse.
Og selv om overdrivelse fremmer forståelsen, skal man nu alligevel være forsigtig med den.
Vi har jo omhyggeligt i »En Fair Løsning« redegjort for, hvilke skatter vi vil sætte op, og hvilke udgifter vi finder det er rimeligt at afholde på forskellige områder.
Det er hele indholdet i det.
Man kan jo bare slå op og se, hvad det er, vi sætter op.
Nu er hr. Simon Emil Ammitzbøll jo, forstår jeg, stærk modstander af den millionærskat, vi vil indføre.
Det er jo fair nok, at man er det.
Men at sige, at der ikke er anvist finansiering, er da forkert, for vi har helt klart peget på, at vi vil indføre den millionærskat.
Og sådan er der jo andre steder på skatteområdet, som vi har peget på.
Der vil vi skaffe indtægterne.
Vi har også samtidig peget på, hvad udgifterne skal være.
Mads Rørvig (V), 2011-03-17:
Nu kan jeg forstå, at det er millionærskatten, der skal redde Socialdemokraterne og SF's plan, da alt muligt andet ikke hænger sammen, og da vi jo, som ordføreren selv siger, i øvrigt ikke kan få nogen konkrete svar i dag.
Jeg tror, at millionærskatten giver omkring 600 mio. kr., og det jo langtfra tilstrækkeligt, hvis S og SF skal op og have 15 mia. kr. Men vi kan ikke få nogen svar – det har vi fået vide.
Det, jeg vil spørge hr. Klaus Hækkerup om, er indfasningen, for det er mindst lige så vigtigt.
Hr. Klaus Hækkerup er jo dygtig med en regnemaskine og uddannet økonom, så hr. Klaus Hækkerup må også vide, at indfasningen og ikrafttrædelsen af de her reformer er uhyre vigtig.
Det svar, der blev givet til fru Ulla Tørnæs lige før, var, at det måtte man aftale med parterne, men faktum er jo, at jo længere man venter, jo mere stiger beløbet, og jo mere stiger kravet til, hvor mange penge man skal finde for at få det til at hænge sammen.
Kan hr. Klaus Hækkerup ikke være lidt præcis, med hensyn til hvornår man ønsker at indføre de reformer, som man så skal aftale med arbejdsmarkedets parter?
Klaus Hækkerup (S), 2011-03-17:
Først må jeg bedrøve fru Helle Sjelle med, at vi ikke har opgivet planerne om de 12 minutter mere i gennemsnit fremover på arbejdsmarkedet.
Vi synes stadig væk, at det er den bedste løsning, og vi synes, at det er den løsning, der skal forsøges for at være med til at løse Danmarks problemer.
Som jeg har nævnt, ønsker vi i en kommende regering at forhandle med arbejdsmarkedets parter i modsætning til den nuværende regering, der bare tromler sin politik hen over lønmodtagerne, hen over de grupper, der slider og slæber i det til daglig.
Det ønsker vi ikke at gøre.
Vi ønsker at tage dem med på råd.
Vi ønsker at høre, hvad de har at sige.
Jeg behøver ikke flere chancer for at komme det her nærmere, kan jeg sige til de mange spørgere, jeg kan se er mødt op, for vi kommer det ikke nærmere i konkretisering.
Nu er det jo sådan, som hr. Hans Kristian Skibby måske ved, at selskabsskatten i Danmark stort set betales af de finansielle virksomheder, og jeg vil godt sige, at jeg ikke føler, at de finansielle virksomheder ikke kan løfte den opgave, det er at betale de skatter.
Jeg føler ikke, at de finansielle virksomheder i Danmark er så konkurrenceudsatte, at det på nogen som helst måde vil skade vores eksporterhverv eller vores beskæftigelsesmuligheder at lægge den afgift på dem.
Mads Rørvig (V), 2011-03-17:
Det, der får mig til at tage ordet, er, at under debatten om ordførerens indlæg nævnte hr. Klaus Hækkerup, at regeringen havde sovet i timen og ikke havde gjort noget for at imødekomme den krise, der opstod, og det var ligesom underforstået, at den havde Socialdemokraterne og SF forudset komme.
Det, der får mig til at tage ordet, er så for at spørge, om ordføreren ikke kan bekræfte, at selvfølgelig afdragede regeringen på gælden, så gælden var nul, da krisen blev mødt.
Og så undrer jeg mig over det, for jeg kan nemlig ikke komme i tanker om et enkelt forslag, som oppositionen har stillet, der skulle hjælpe de offentlige finanser, og som skulle nedbringe gælden i løbet af den tid, som oppositionen har været i opposition.
Kan ordføreren hjælpe mig, for det lød næsten, som om Socialdemokraterne og SF havde opskriften på at nedbringe gælden endnu mere, men det er ikke noget, jeg ligesom har set i løbet af de sidste år, hvor oppositionen har været i opposition.
Ulla Tørnæs (V), 2011-03-17:
Jamen jeg kan godt forstå, at hr. Morten Østergaard har et kæmpe, kæmpe problem, for Det Radikale Venstre har jo sagt, at man vil pege på fru Helle Thorning-Schmidt som statsminister.
Derfor kan jeg godt forstå, at hr. Morten Østergaard har det rigtig, rigtig skidt med den manglende sammenhæng i netop »En Fair Løsning«.
Morten Østergaard (RV), 2011-03-17:
Når vi kommer til tredjebehandlingen, skal vi nok støtte det her lovforslag, men vi er enige med S og SF i de bekymringer, der er omkring beskyttelsen af lønmodtagerne i forbindelse med insolvens.
Vi synes, det er mærkeligt, at man, hvis virksomheden går konkurs, er ringere beskyttet, end hvis man bare er blevet almindeligt afskediget.
Vi er også uenige i ministerens vurdering af, at det vil være en stor omkalfatring også at lade Lønmodtagernes Garantifond dække lønmodtagerne i den situation.
Der er også en række af de andre ændringsforslag, vi støtter, men det, jeg tog ordet for, er, at vi har bedt om at få sagen tilbage i udvalget, fordi vi simpelt hen er uforstående over for, at der, når vi gang på gang diskuterer ferieloven og udbetaling af feriepenge, så ved festlige lejligheder er enighed om, at vi nu skal sørge for, at vi udbetaler folks feriepenge, og at de ikke ender i feriefondene, fordi det er småbeløb.
Når vi så beder om at få øget automatiseringen, siges det, at det kan være svært, at der er EU-regler og det ene og det andet, men det, der er pointen, er, at man lige så godt kunne automatisere udbetalingen af alle de småbeløb, der hober sig op og bliver afleveret.
Det har vi i fællesskab også med Dansk Folkeparti presset på for, og nu kan vi forstå, at ministeren ønsker at øge beløbet marginalt, altså op til 2.250 kr.
Men det, vi ikke kan få svar på, er, hvorfor det lige skal være 2.250 kr., hvorfor skal det ikke være 3.000, 4.000 eller 5.000 kr.?
Hvis vi er enige om, at vi skal nedbringe det antal feriepengeudbetalinger, som ikke havner hos dem, der retmæssigt skal have pengene, men alle mulige andre steder, kan vi jo lige så godt sætte det beløb så højt, som det kan lade sig gøre.
Men vi kan ikke få et svar på, hvad det er, der afgør, hvor grænsen skal ligge, og det vil vi have belyst her mellem anden- og tredjebehandlingen, så vi forhåbentlig kan overbevise ministeren om at leve op til nogle af de vedtagelser, vi har haft her i Folketinget, om at øge den automatiske udbetaling af feriepenge der, hvor det drejer sig om småbeløb.
Leif Lahn Jensen (S), 2011-03-17:
Tak for det.
Overordnet set synes vi, at lovforslaget her er en forbedring for lønmodtagerne, så derfor vil vi selvfølgelig stemme ja til det samlede forslag.
Der er bare nogle ting, som er kommet frem under udvalgsbehandlingen, og som vi ikke helt forstår, og derfor vil jeg fortælle lidt om det her.
Der er selvfølgelig også nogle ting, vi har forsøgt at ændre på.
Det er et meget teknisk forslag, og der er rigtig mange ting i det her forslag, men en vigtig del af det handler om, at lønmodtagere får ret til ferie med løn, selv om de er fyret og er fritstillet og i fritstillingsperioden finder et nyt arbejde.
Det er fint, og det stemmer vi selvfølgelig ja til.
Men det skal åbenbart ikke gælde en person, som tilfældigvis og helt uden skyld er blevet fritstillet fra et firma, som går konkurs.
De får altså ikke dækket deres feriegodtgørelse.
Det kunne man jo gøre via Lønmodtagernes Garantifond eller andet, men ministeren sagde i et svar: Det vil koste flere penge for arbejdsgiveren.
Så vil man åbenbart hellere lade det gå ud over den enkelte lønmodtager, som uforskyldt er havnet i en situation, hvor vedkommende ikke får sin ferie.
Så er det selvfølgelig også fint, at ministeren vil indføre kontrol med arbejdsgiverindbetaling af ikkehævede feriepenge.
Men hvorfor – spørger vi igen – hvorfor skal kontrollen kun begrænses til maksimalt 150 virksomheder om året?
Ifølge ministeren foreligger der ikke nogen som helst dokumentation for, hvor stort omfanget af svindet er, altså hvor mange feriepenge der ikke bliver indbetalt til Feriekonto.
Hvad nu hvis det viser sig, når man begynder at kradse lidt i lakken, at der et kæmpe problem, at der er hundredvis af millioner, som ikke er blevet indbetalt, skal kontrollen så stoppe, når man når virksomhed nr. 150?
Det forstår vi simpelt hen ikke.
Men som sagt er det en forbedring, men vi så bare gerne, det blev endnu bedre.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2011-03-17:
Det afgørende er sådan set, hvad pengene bliver brugt til, bliver der sagt.
Men er det ikke fornøjeligt!
Det er det, der er det afgørende, når vi skal overveje, om vi indfører nye skatter og afgifter for verdens i forvejen mest skatteplagede befolkning.
Måske er det afgørende, at vi finder ud af, om det er nødvendigt at bruge alle disse penge, eller om vi kan overlade nogle af folks egne penge til dem selv i stedet for til os 179 selvbestaltede orakler herinde.
Jeg er så enig med skatteministeren i, at det selvfølgelig bliver værre, hvis vi efter næste valg får en Socialdemokratisk-SF-koalitionsregering, for så vil disse afgifter blive hævet, og så vil prisen for basisvarer blive højere for ganske almindelige danskere.
Og det er værd at lægge mærke til, at det er de dårligst stillede danskere, der bliver ofre for den røde skattepolitik, når basisfødevarer bliver dyrere, end de er i dag.
Peter Christensen (V), 2011-03-17:
Det afgørende er jo, hvor provenuet fra sådan en afgift kommer hen, og når det bruges til at sænke skatten på arbejde, er det ikke en pengemaskine.
Jeg er sådan set meget glad for, at vi fik sat skatten ned på arbejde.
Det har en stor betydning for også den enkelte danskers motivation til at gøre en ekstra indsats.
Vi skal senere i dag have en debat om, hvordan man får danskere til at arbejde mere.
Det gør man jo bl.a. ved at sænke skatten på arbejdsindkomst.
Derfor har vi lavet den her omlægning.
Men jeg synes, at den borgerlige regering skal dømmes på de handlinger, den gør med hensyn til skattelovgivningen, og det var altså at sikre, at vi kunne få sat skatten ned på arbejde.
Tak for det.
Der blev givet to kommentarer til lovforslaget.
Til Det Radikale Venstre, som egentlig principielt støtter afgiften, men synes, at den giver noget administrativt bøvl, vil jeg sige, at det jo er et interessant synspunkt, for hvis man vil have, at der skal være en fedtafgift, vil alternativet til den model, vi har lagt frem, være at lægge afgiftsafregningen længere ud mod borgerne og dermed gøre det langt mere administrativt besværligt, end det er i det her lovforslag.
Så jeg synes sådan set, at De Radikale skylder et svar på, hvordan en sådan fedtafgift ellers skulle have set ud, hvis det ikke skulle være den model, som vi har lagt frem.
Til Liberal Alliance, som siger, at det her er en pengemaskine for det offentlige, vil jeg sige, at det simpelt hen ikke er korrekt, for det er jo en del af skatteomlægningen, og derfor går enhver krone fra denne afgift til at sænke skatten på arbejde.
Dermed er den ikke med til at øge det offentliges skatteindtægter.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2011-03-17:
Liberal Alliance er også imod dette lovforslag omend af nogle lidt andre årsager end Det Radikale Venstre.
Det her medfører ikke alene mere bureaukratisk bøvl, som hr. Niels Helveg Petersen formulerede det.
Det har også en lang række uheldige konsekvenser.
Det vil for det første medføre øget grænsehandel, for det andet vil det eksportere arbejdspladser ud af Danmark, for det tredje vil det medføre lavere vækst, og for det fjerde er det her bare en pengemaskine for staten og intet andet.
Alle de her argumenter om sundhed og bedre livstil, og hvad ved jeg, drop dem dog og indrøm, at det eneste formål, der er med denne lov, er at skaffe flere penge til den offentlige sektor.
Det kunne være slemt nok, men det kan blive endnu værre efter et valg, for vi ved, at de partier, der i dag udgør et mindretal, og som ønsker fru Helle Thorning-Schmidt som statsminister, ønsker at hæve disse tåbelige afgifter endnu mere, hvis de får magt, som de har agt.
Samlet set
er det her skadeligt i forhold til at få Danmark tilbage på vækstsporet og få flere arbejdspladser til den danske befolkning, og derfor stemmer Liberal Alliance selvfølgelig nej til det.