Karen Hækkerup (S), 2013-04-16:
Tak til alle for de pæne ord.
Jeg vil også gerne starte med at takke tilbage og sige tak fra mig selv for et rigtig godt forhandlingsforløb.
Jeg vil sige tak til alle politiske partier for at tage ansvar og sådan set også sige tak til de mange medarbejdere i Social- og Integrationsministeriet, der har arbejdet rigtigt hårdt, for at det her kunne blive til virkelighed.
Tak til alle, der løfter.
Jeg tror, det var fru Pernille Skipper, som sagde, at det her var en virkelig god ting, et nybrud.
Jeg vil faktisk gå skridtet videre og sige til fru Pernille Skipper: Det her er en lille revolution.
Og jeg mener faktisk, vi i fællesskab kan være utrolig stolte over det, fordi det betyder, at vi gør op med de mange svigt, vi har set.
Det betyder, at vi laver fem nye socialtilsyn.
Teknikken er blevet gennemgået af mange ordførere, men vi laver altså fem nye socialtilsyn, som kommer til at have ansvaret, sådan at når en kommune køber en plads til en borger – uanset om det er et barn eller en voksen; uanset om det er et barn, som er handicappet, eller et barn, som har været udsat for overgreb, eller som ikke kan være hjemme, eller en voksen, som har brug for et botilbud – så ved man, at den plads er kvalitetsstemplet.
For i dag er virkeligheden den, at kommunerne køber på det, der hedder Tilbudsportalen, men de køber i vid udstrækning uden at vide, hvad det egentlig er for et tilbud, de køber.
For der er ikke nogen kvalitetssikring som den, vi laver nu, og det betyder altså, at kommunerne nogle gange køber noget, der er godt, men andre gange køber noget, der ikke er godt.
Nu sørger vi for i fællesskab at sikre, at der kommer det her kvalitetsstempel på, sådan at vi kun har gode tilbud derude.
En af de metoder, vi bruger for at opnå, at der kun er gode tilbud, er jo, at de nye socialtilsyn – ud over at de bliver de store, fagligt kompetente enheder, som vi har talt om under den her debat – også får mulighed for at give påbud til de forskellige tilbud.
Det vil sige, at socialtilsynet, når det kommer ud, ved, at der er nogle forskellige kvalitetsidentifikatorer, som tilbuddet skal leve op til, f.eks. at man har styr på den pædagogik, man anvender.
Hvis opgaverne så ikke bliver løftet, har socialtilsynet nu mulighed for både at give påbud og føre skærpet tilsyn.
I modsætning til i dag vil det så blive sådan, at sådan et skærpet tilsyn er takstfinansieret, og det vil sige, at det sådan set er stedet selv, der kommer til at betale for, at tingene ikke er i orden.
Dermed er der også et godt incitament til, at tingene bliver bragt i orden.
Til debatten om, hvor tit der skal være tilsyn, vil jeg sige, at vi nu har fået vedlagt det her brev, der viser, hvordan socialtilsynet regner med det skal være.
Og dernæst vil jeg sige, at det jo i lovgivningen er sådan, at tilsyn skal være efter behov.
Så der vil ikke være nogen øvre grænse for, hvor mange tilsyn et sted kan få, hvis man vurderer, at det er nødvendigt.
Jeg vil også gerne kommentere en anden ting, nemlig det med, hvordan vi har placeret tilsynet.
Vi har brug for, at der er en læring fra de forskellige socialtilsyn til de kommuner, som har behov for at anvende pladserne.
Det er kommunerne, der kender deres borgere, det er kommunerne, der fører det personrettede tilsyn, og det er derfor også en god idé, at den læring, der skal være, går begge veje.
Og derfor var den kommunale forankring rigtig vigtig for mig.
Det har vi sikret ved at lave den auditenhed, der gør, at der er en overenhed på socialtilsynet, som skal følge udviklingen og desuden sørge for – som det er blevet nævnt flere gange – at det er de rigtige metoder, der bliver anvendt, at den rigtige viden bliver bragt i spil, og at man deler informationer.
Eksempelvis har vi jo set tilfælde, hvor børn eller voksne har været anbragt på et botilbud, hvor de har haft det rigtig dårligt, og hvor der har været magtanvendelse eller overgreb.
Konsekvensen har været, at de enkelte kommuner har hjemtaget deres borgere, men der er ikke nogen steder, hvor man har delt de her informationer; man har bare taget sine egne borgere hjem.
Det kommer ikke længere til at kunne ske, for nu kommer vi til at sørge for, at alle de kommuner, som har en borger anbragt et sted, gennem socialtilsynet deler den her viden.
Som det også er blevet nævnt, skal alle tilbud nygodkendes, hvilket vil sige, at vi ikke bare tager fat for fremtiden; vi tager fat på alle dem, vi har nu.
Og som den radikale ordfører nævnte, gælder det både private og offentlige, det er de regionale tilbud, og det er plejefamilierne.
Vi går hele vejen rundt.
Jeg vil slutte af med at sige, at det glæder mig rigtig meget, at vi har haft sådan et godt forhandlingsforløb, og at vi har været enige hele vejen rundt i de politiske partier om at tage ansvar for at løfte det her.
Men der er en ting, som vi skal være opmærksomme på, og som jeg også har haft en drøftelse med KL om.
Det er, at det her meget fremragende lovforslag først træder i kraft den 1. januar 2014.
Det her er stadig væk et kommunalt ansvar, og det er det indtil den 1. januar 2014.
Vi kommer til at følge op på det her i forligskredsen, og jeg vil glæde mig til, at vi i fællesskab kan kigge med, når vi ser effekterne af det.
Jeg vil slutte af med at sige, at vi kommer til at have lange og mange flere debatter om det her, og dem ser jeg frem til.
Jeg håber, der vil være et lige så godt og konstruktivt samarbejde og samme ånd, som der var, da vi lavede reformen.
Tak for ordet.