Karen Hækkerup (S), 2013-05-31:
Tak for det.
Det er et spændende forslag, vi skal til at behandle nu, et forslag fra Enhedslisten, som drejer sig om at få lavet sådan et lykkeindeks, et indeks, som skal måle på, hvordan samfundsudviklingen er, og på, hvor lykkelige vi er.
Forslagsstillerne foreslår helt konkret, at der skal laves et nyt indikatorsæt for samfundsudviklingen, som har livskvalitet og velfærd i centrum, og at det her sæt af indikatorer vægtes sammen til et indeks, som kan erstatte BNP som målestok for, hvordan udviklingen er i Danmark.
I argumentationen skriver forslagsstillerne, at der ikke længere er en sammenhæng mellem vækst i BNP og øget velfærd, lykke og livskvalitet, og at det derfor ikke giver mening at anvende BNP som hovedindikator for samfundsudviklingen.
Og hvorfor så det?
Det er, fordi vækst jo er en vigtig katalysator for, at vi udvikler samfundet, så vi sikrer arbejdspladser og også indtægter til familierne.
Vækst er en grundlæggende forudsætning for, at vi har det samfund, som vi har i dagens Danmark, og vækst er en forudsætning for, at vi kan beholde vores samfund i fremtiden.
De seneste 50-60 år har vi i Danmark skabt et samfund, hvor der bliver taget hånd om de svageste, hvor det er gratis at gå i skole og tage en uddannelse, og hvor man kan blive behandlet gratis på hospitalet.
Det er et samfund, som vi er stolte af, og et samfund, hvor lighed og sammenhængskraft er i fokus, hvor tilliden mellem mennesker, der ikke engang kender hinanden, er med til at give tryghed.
Det er et samfund, hvor hver generation er blevet lidt rigere end den tidligere generation, og hvor den velfærdsstigning, som vi har oplevet, er blevet delt ud til alle.
Det er også et samfund, hvor vi tager ansvar for hinanden, og hvor vi systematisk arbejder på at få alle med, fordi vi går ind for, at alle skal have mulighed for at få et godt liv, for et liv med en høj livskvalitet og det indhold, som giver værdi og mening for den enkelte.
Og det er et samfund, hvor vi er klar over, at vækst og udvikling har påvirket vores natur, og hvor vi sætter miljømæssig bæredygtighed højt på dagsordenen og ikke bare blindt følger et spor om større, mere, hurtigere på bekostning af miljøet.
Er BNP så et dækkende udtryk for alt det, der kendetegner Danmark, og den udvikling, vi har opnået?
Nej, det er det sådan set ikke.
Det har et væld af prominente økonomer været enige om længe, og det er i mange år blevet analyseret og vurderet, hvordan vi kan måle alt det, som BNP ikke indeholder, f.eks. miljø og social bæredygtighed og spørgsmålet om ulighed.
BNP er et begreb, vi anvender, når vi taler om det økonomiske fokus, og når vi skal sikre en økonomisk vækst, der er forudsætningen for beskæftigelse og jobskabelse, og til det må man sige, at BNP er et rigtig godt redskab.
Men er BNP det eneste tal, vi kigger på, når vi vurderer tilstanden og udviklingen i vores samfund eller blandt befolkningen, også når vi sammenligner os med andre?
Nej, det er det langtfra.
Regeringen følger nøje udviklingen i en række opgørelser på andre områder.
Vi følger antallet af hjemløse, vi følger antallet af anbragte børn, vi følger indkomstfordelingen og gennemsnitslevetiden, antallet af selvmord, antallet af unge, der gennemfører en uddannelse, og en hel masse andre ting.
Regeringen sidder da heller ikke helt uforpligtende og følger udviklingen.
Sidste år i november lancerede vi et integrationsbarometer.
Barometeret skaber synlighed i forhold til regeringens målsætninger for integrationsindsatsen samt et samlet overblik over udviklingen i forhold til ni konkrete mål for integrationen, som vurderes ved hjælp af en række indikatorer.
Og vi har i kommuneaftalen for i år aftalt med KL, at der skal sættes et mål for forbedring af de udsatte børns og unges folkeskoleuddannelse, fordi det er afgørende for, at de unge får en mulighed for at kunne få et bedre liv end det, de kommer fra.
Med udspillet på sundhedsområdet har vi i regeringen sat os det mål at reducere forskellen i middellevetiden mellem de rigeste og de fattigste danskere, og derfor er vi også nødt til at sætte ekstra fokus på, hvordan vi får løftet helbredstilstanden hos den fattigste del af befolkningen, for et godt helbred er en forudsætning for et godt liv, og det hjælper målet os med.
De seneste års vildere og vådere vejr har vist alle, at vi er nødt til at sætte mål og følge udledningen af CO2.
Vi er nødt til at tænke i energireducerende initiativer og drive anvendelsen af vedvarende energikilder frem.
Regeringen skrev i regeringsgrundlaget, at vi lægger vægt på at begrænse uligheden, og at vi ønsker at mindske fattigdommen og sikre reelt lige muligheder, også for de mest sårbare og udsatte grupper.
Så regeringen har fokus på rette sted.
Vi arbejder på at sikre en positiv udvikling i alle de forhold, som vi vist alle sammen godt kan blive enige om har betydning for livskvalitet.
Vi er ikke uenige i, at det hele skal med, når vi skal tale om udviklingen i Danmark, og vi deltager aktivt i samarbejdet i f.eks. OECD og i EU i forhold til at udvikle nye indikatorer for udviklingen på alle felter.
Jeg kan godt forstå Enhedslistens ønske om at give alle disse bløde faktorer større vægt i samfundsdebatten, men at de på sigt bør kunne vejes sammen til et indeks, der kan erstatte BNP, er jeg ikke enig i.
BNP er ikke noget perfekt mål for udviklingen, men det måler den økonomiske vægt i samfundet, og den vækst er en forudsætning for, at vi kan videreføre det samfund, som vi har i dag, og gøre det endnu bedre i fremtiden.
Derfor skal vi ikke erstatte BNP med noget andet, og regeringen kan således ikke støtte beslutningsforslaget om at udvikle et indikatorsæt for samfundsudviklingen, som kan erstatte BNP.
Jo, men jeg tror, at vi måske har en afgrundsdyb uenighed her, i forhold til hvad vækst i det danske samfund betyder.
Jeg er af den overbevisning, at hvis vi skal blive ved med at udvikle vores velfærdssamfund, et velfærdssamfund, der hele tiden bliver sat under pres, fordi der kommer nye ønsker til, nye krav, nye muligheder, ting, vi kan indfri, og hvor vi har en lang tradition for, at vi har udvidet og udvidet og udvidet det, som vi hjælper hinanden med, og som vi i fællesskab tager ansvar for, hvis vi vil blive ved med at have et velfærdssamfund, som folk synes er i udvikling, så skal der være vækst.
Det betyder så ikke, at lykke ikke også er vigtigt, for hvad skal man dog med et rigt samfund, hvor folk går rundt og hænger med mulen?
Nu er det jo heldigvis ikke sådan, at det er det, det generelt er tilfældet i Danmark.
Vi gør meget ud af at måle på alle andre ting, f.eks. at sætte mål for, hvordan vi rent faktisk giver folk mulighed for at flytte sig, for det er jo det, vores socialpolitik bl.a. drejer sig om.
Hvis man er født i en dårlig situation, hvis man er havnet i en dårlig situation, så skal vores velfærdssamfund være et springbræt, der kan hjælpe folk videre til en ny situation.
Det kræver tit indsatser, der koster penge, som finansieres med skattekroner, og så er vi tilbage ved væksten.