runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-06-01:
Jeg er ked af at måtte sige det, men fru Anne Baastrup blander flere ting sammen.
Jeg snakker ikke om en eneste sag, der handler om, at man har en sygdom, hvor omfanget af den sygdom og den skade, man har lidt, først senere bliver erkendt.
Mine eksempler gik udelukkende på, at folk kan være fuldstændig klar over skadens omfang, og hvad årsagen kan være til skaden, og alligevel kan der være situationer, hvor den slags sager når at blive forældet, før de bliver ført.
Så det er to vidt forskellige historier.
Så forstår jeg altså ikke den logik, der hedder, at vi hellere må vedtage et eller andet nu, fordi vi ellers risikerer, at der kommer et flertal på et andet tidspunkt og vedtager noget, der er ringere.
Det forkerte i den måde at tænke på er ikke bare, at man siger: O.k., så forsinker vi bare, at vi går mod bunden.
Det helt forkerte er, at det forslag ikke på noget tidspunkt forhindrer, at et andet flertal kan lave noget andet på et andet tidspunkt.
Det har vi set utallige eksempler på fra den her regerings side.
Anne Baastrup (SF), 2007-06-01:
Nu synes jeg, det er meget, meget vigtigt, at vi af hensyn til den fremtidige fortolkning ikke får rodet tingene sammen, sådan som det er lykkedes hr. Jørgen Arbo-Bæhr.
Vi har i arbejdsskadesikringslovgivningen regler om anmeldelsespligt, det fik vi ordnet med L 194, det er blevet forbedret der.
Ud af den her tiendedel kan det godt tage et stykke tid, før man registrerer, at det her altså er mere end en gene.
Og så har vi jo netop fået sat ind i forbindelse med et konkret eksempel om en social- og sundhedsassistent, der får et knæk i ryggen, og først på det tidspunkt, hvor hun må konstatere, at dette er en varig skade, begynder 5-års-fristen at løbe, og det synes jeg altså ikke hr. Jørgen Arbo-Bæhr kan være bekendt at anfægte.
For hvis det er, at vi får for megen diskussion om, hvad det er, vi rent faktisk har fået ændret i lovgivningen, så kan vi jo pludselig stå ude i en virkelighed, hvor Arbejdsskadestyrelsen siger, ja, men Jørgen Arbo-Bæhr sagde jo herinde, og hvem er det så, der i virkeligheden har fortolkningsretten?
Vi har brugt så lang tid på at få de her ændringsforslag og især bemærkningerne konkretiseret på en sådan måde, at vi ikke fremover kommer til at se en Arbejdsskadestyrelse, der handler ulovligt.
Det kan ikke lade sig gøre, at de fremover misfortolker, hvornår fristen starter.
Og der synes jeg altså, at hr. Jørgen Arbo-Bæhr taler mod bedre vidende.
Så har hr. Jørgen Arbo-Bæhr, og det erkender jeg fuldstændig, retten og efter Enhedslistens opfattelse også pligten til, at hver gang man finder et hår i suppen, skal man stemme imod.
Men der havde vi jo den der mulighed for, at vi kunne komme så langt, som vi kunne komme nu, plus lovovervågning, plus at ministeren kommer med redegørelser, plus at vi fik nogle meget præcise ændringsforslagsbemærkninger.
Men vi kunne jo også stå i en situation efter næste valg, hvor vi fik en lang næse.
Hvis vi fik skudt det her til side og man så kom med nogle ændringer på et tidspunkt, hvor der ikke var et flertal, der ville være med til at kigge ordentligt på det, kunne vi stå i en situation, hvor man i virkeligheden kom tilbage til, hvordan lovforslaget lå oprindelig.
Det er en politisk vurdering.
Vi valgte at tage den fugl, vi havde i hånden, frem for de ti, der var på taget.
Men jeg synes i hvert tilfælde ikke, at hr. Jørgen Arbo-Bæhr kan tillade sig at komme med den beskrivelse af konsekvenserne for social- og sundhedsassistenten og hendes mulighed for at få erstatning.
Kim Christiansen (DF), 2007-06-01:
Jamen jeg kan jo ikke gøre så meget.
Altså, jeg kan jo ikke på nogen måde afhjælpe, at hr. Jørgen Arbo-Bæhr har svært ved at forstå det, jeg står og siger.
Jeg kan selvfølgelig prøve at stå og gentage mig selv.
Men jeg mener, at det i dag er således, at når en arbejdsskade bliver konstateret, har lægen også en anmeldelsespligt på det.
I øvrigt bliver de her arbejdsskader, hvis der sker en arbejdsulykke, også som noget af det første anmeldt.
Så jeg har bare svært ved at se, at det her skulle kunne ramme flere mennesker, end der måske kan komme i klemme i det nuværende system.
Jeg kan ikke få øje på det.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-06-01:
Jeg har fuld forståelse for, at hr. Kim Christiansen ikke har forståelse for, hvordan tingene er rundtomkring med mennesker, der kommer til skade på deres arbejde.
Men jeg forstår bare ikke, hvorfor hr. Kim Christiansen ikke erkender, at når man laver en forældelsesfrist, som i dag er på minimum 20 år, om til en forældelsesfrist, som nu bliver 5 år, hvorfor hr. Kim Christiansen ikke kan se, at det er en forringelse i forhold til de arbejdsskadedes muligheder for rent faktisk at få kørt de sager, som gør, at de kan få den erstatning, de er berettiget til.
Det er svært at forstå for mig, at han ikke kan se, at det er en forringelse.
Kim Christiansen (DF), 2007-06-01:
Jamen jeg kan sige til hr. Jørgen Arbo-Bæhr, at vi jo er dybt uenige om, hvorvidt det her er en forringelse.
Der er sket en opstramning af nogle regler, fra 20 til 30 år – det er da i hvert fald en forbedring.
Det må hr. Jørgen Arbo-Bæhr også give mig ret i.
Så kan man sige: Hvad er ret og rimeligt?
Og jeg er ikke enig i det her skrækscenarie.
Vi kan alle sammen komponere nogle scenarier i relation til en eller anden lovgivning om, hvordan det ville være, hvis og såfremt og ifald, og der kan vi altid stille os op og komme med nogle skrækscenarier, som falder uden for enhver gældende lovgivning, og det er jo det, jeg fornemmer hr. Jørgen Arbo-Bæhr gør.
Jeg tror, det her vil være en bedre lovgivning end den, vi har i dag, og jeg har ikke nogen forståelse for, hvorfor man ikke skulle anmelde en arbejdsskade, i det øjeblik man konstaterer, at man har en.
Jeg kan ikke forstå, hvorfor hr. Jørgen Arbo-Bæhr har det synspunkt, at rigtig mange mennesker ikke vil anmelde det.
Det er jeg uforstående over for.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-06-01:
Først bliver jeg altså nødt til at gøre hr. Kim Christiansen opmærksom på, at når vi har et forslag, der forringer forholdene for nogle arbejdsskadede, så er status quo at foretrække.
Der er et system med forældelse med arbejdsskader, som langt hen ad vejen er rimeligt og fornuftigt i dag.
Det kunne godt være bedre, men det forslag, der ligger her, er ringere.
Så kunne jeg godt tænke mig at høre hr. Kim Christiansen, når han nu snakker om det der med ret og rimeligt, om han ikke kan bekræfte for mig, at det lige præcis er sådan som i de eksempler, jeg gav, at nogle mennesker ikke med det samme anmelder en sag, efter at de er blevet bevidste om, at de har fået en arbejdsskade.
Har hr. Kim Christiansen ikke bare en lille smule forståelse for det; at sådan er der mange mennesker der har det?
Kan han ikke bekræfte, at der kan være rigtig gode grunde til, at man lige præcis i arbejdsskadesager ikke anmelder sagen og kører sagen med det samme?
Anne Baastrup (SF), 2007-06-01:
Nu skal vi jo inden for det næste halvandet års tid have et valg.
Sagen er, at der er en tredjedel af Folketingets medlemmer, der ryger ud, og man aner jo ikke, om hr. Bent Bøgsted ryger ud.
Hvis hr. Bent Bøgsted ryger ud, ved jeg, at Dansk Folkeparti mister interessen for arbejdsskadeområdet.
Sådan er det.
Lissa Mathiasen (S), 2007-06-01:
Vi har ikke på nogen måde ønske om at drage ægteskabet i tvivl eller genere folk.
Vi synes tværtimod, det er meget fint, at vi med den her revision af arveloven sikrer den længstlevende i et ægteskab muligheden for at være bedre stillet økonomisk, når vedkommende sidder tilbage som den længstlevende.
Det, vi bare ikke kan forstå, er, hvorfor vi skal være moralens vogtere og sige: »Såfremt I ikke har papir på det, ...«
Der kan være mange gode grunde til, at man har valgt ikke at have papir på sit samliv.
Vi synes ikke, det er os, der skal begynde at stille os an moralsk og sige: Vi har et ønske om, at så skal man ikke have lov til at have en legal arveret.
Men jeg må jo konstatere, at jeg stadig væk ikke fra hr. Kim Christiansen fik logikken i, at man så indfører automatikken, når det drejer sig om pensionsopsparinger og forsikringer.
Vi synes stadig væk, og vi kan kun sige det klart og tydeligt: Der bør for samboende, uanset om man er gift eller ej, være mulighed for at få en legal arv.
Og vi glæder os til, at et nyt folketingsflertal kan få det her stemt igennem.
Bent Bøgsted (DF), 2007-06-01:
Det er da korrekt, at det er vælgerne, der afgør det.
Jeg ved jo heller ikke, om fru Anne Baastrup ryger ud.
Men jeg garanterer for, at Dansk Folkepartis arbejdsmarkedspolitik ligger fast, hvad det angår.
Søren Pind (V), 2007-06-01:
Der er intet nyt.
Der er givet svar på alle de spørgsmål, fru Lissa Mathiasen stiller.
Alligevel bruger man tredjebehandlingen her ved afslutningen af folketingsåret til at stille de selv samme spørgsmål, som er stillet masser af gange før, og som er besvaret.
Men der er én god ting ved dette.
Fru Lissa Mathiasen fremstiller det, som om man overhovedet ikke kan arve, hvis man er ugift.
Det er jo heldigvis ikke rigtigt.
Der er adgang til at testere til hinanden, og det er der for få der gør.
Derfor er det her møde i Folketinget i dag en lejlighed til at opfordre folk, som gerne vil have hinanden til at arve, til at testere.
Den ændring, Socialdemokraterne ønskede i arveloven, for endnu en gang at gentage det, var en komplikation, nogle uhyre indviklede regler, som ville bryde med den klare enkelhed, der er i arveloven i dag: Gift dig, og du arver.
Lissa Mathiasen (S), 2007-06-01:
Nu kunne nogen måske tro, at Arvelovsudvalget, der har givet anledning til den her revision, måske er kommet lidt let hen over deres arbejde.
Dertil skal jeg kun sige, at de har siddet i 8 år, og de har meget seriøst – det sagde jeg også i første omgang – og meget grundigt beskæftiget sig lige nøjagtig med det her tema, og de indstiller, at man giver legal arveret også til ugifte samboende.
Så vil jeg godt sige: Jeg er i den dejlige situation, at jeg er så tryg ved, at min folketingsgruppe, uanset om jeg er her eller ej, er enige, og derfor tør jeg også godt sige, at selv om jeg ikke er her, er vi stadig væk af den samme holdning.
Vi har svært ved at se – for logikken bliver jo ikke mindre af, at man laver et udvidet samlevertestamente, det vil sige, at muligheden for at kunne sikre hinanden via et testamente som ugifte samboende nu bliver givet – hvorfor man så ikke vil acceptere, at den arveret kommer pr. automatik.
Bare vent.
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Lovforslaget vedtoges enstemmigt med 100 stemmer.
Søren Pind (V), 2007-06-01:
Det vil ligge mig fjernt at rette formanden.
Formanden gør det fremragende – jævnligt.
Det, jeg ville tilføje til det, var, hvad hr. Kim Behnke også kom med betragtninger om, at man oveni har liberaliseret, således at testeringsretten er blevet udvidet.
Men det ender så i hvad for Socialdemokraternes vedkommende?
Jo, det ender i en tilkendegivelse af, at man efter al denne kritik ved Folketingets tredje behandling ender med at stemme for lovforslaget, og at fru Lissa Mathiasen, som udtræder af Folketinget efter næste valg, garanterer, at det parti, hun så ikke længere er med i, vil stille et nyt forslag til arveloven.
Jeg kan kun sige: Vi ser frem til at stemme det ned til den tid.
Jeg forstår, at fru Lissa Mathiasen glæder sig til et nyt Folketing, hvor hun ikke selv er medlem.
Jeg synes dog, jeg vil sige til fru Lissa Mathiasen, at glæden er helt på hendes side.
Vi vil savne hende, når hun ikke længere er her.
Når fru Lissa Mathiasen bruger udtrykket logik og logisk, må jeg sige til hende, at jeg synes, hun farligt nærmer sig Nationalmuseets afdeling for australske håndvåben.
Det er dog alligevel modigt, når man fra socialdemokratisk side i de ønsker, der tilkendegives, gør op med 100 års dansk arvelovgivning, bryder alle traditioner, alt det, befolkningen er bekendt med, og pludselig anfører, at nu har man åbenbaret den helt store logik – noget sammensurium, hvor der i øvrigt gælder forskellige regler for ugifte, gifte etc., og hvor man indfører totalt nye regelsæt hele vejen igennem.
Essensen er, at det her er en god modernisering af den danske arvelovgivning, hvor reglerne er ganske enkle og klare og gjort til alle mænds og kvinders gavn for en sikkerheds skyld: Hvis man er gift, arver man hinanden, hvis man er ugift, altså samlevende, kan man testere eller testamentere.
Det er det samme.
Lissa Mathiasen (S), 2007-06-01:
Jeg glæder mig som socialdemokrat over, at der er en samlet opposition – De Radikale, SF, Enhedslisten og Socialdemokratiet – som meget klart siger: Vi synes ikke, det er vores opgave at komme og stille spørgsmål om, hvorvidt folk har giftet sig eller ej.
Vi vil til gengæld, siger vi, lige så klart gerne være med til at sikre den længst levende, så man ikke oven i tabet af sin sambo derefter skal have et problem med at kunne blive i sit hus og dermed opretholde et rimeligt liv.
Jeg glæder mig til, at et nyt Folketing efter et valg kan lave om på det her.
Men imens vil jeg godt glæde mig over de skridt, der bliver taget her, for jeg synes, der ligger mange andre gode skridt i den her arvelov.
Og så må man kun sige til de andre: Glæd jer, det bliver ændret!
Martin Henriksen (DF), 2007-06-01:
Jamen jeg synes også, det er en værdifuld debat, for det viser da trods alt, at der er nogle partier i Folketinget, som anerkender, at der er forskel på ting, og at der er nogle partier i Folketinget, som anerkender, at man lægger en vis værdi i ægteskabet.
Og lad mig så bare sige, at jeg er sikker på, at nogle af dem, som ender med at stemme for det her lovforslag, jo også er samboende uden at være gift, og jeg er ikke sikker på, at de på nogen måde føler, at det her er en moralens vogter, der dømmer dem.
Jeg er også samboende uden at være gift, men jeg anerkender, at der selvfølgelig er forskel på tingene, og det bør alle da anerkende.
Det er jo bare en bekræftelse af den virkelighed, som vi alle sammen lever i, og den skal vi selvfølgelig erkende.
Nu ved jeg godt, jeg ikke stiller spørgsmål til nogen fra regeringen, men jeg tager det da som et udtryk for, at regeringen er blevet klogere, siden regeringen vedtog den kulturradikale navnelov, og trods alt anerkender, at der er forskel på tingene.
Så kan det være, at Socialdemokraterne også når til den erkendelse på et tidspunkt.
Det ville være positivt.
Vores ordfører, hr. Kim Christiansen, har sådan set redegjort for Dansk Folkepartis holdning
, men jeg vil spørge, om ikke fru Lissa Mathiasen, uanset om fru Lissa Mathiasen er enig i det lovforslag – som Socialdemokraterne så ender med at stemme for – eller ej, synes, at det da trods alt er positivt, at Folketinget nu tager værdier med ind i et lovforslag, at man tør diskutere værdier, at man ikke bare siger, at alt er det samme, men tager højde for, at alt ikke nødvendigvis er det samme. Synes fru Lissa Mathiasen ikke, at det er værdifuldt at have en værdidebat ved almindelige lovforslag i Folketinget?
Søren Pind (V), 2007-06-01:
Det er jo relativt nemt at besvare fru Lissa Mathiasens spørgsmål.
Min irritation går nærmest på, at det er blevet besvaret en masse gange.
Forskellen i relation til forsikringsaftaleloven er, at her foreligger der en aftale.
Det er jo noget, man selv tegner.
Man tiltræder en aftale, hvori man selvfølgelig læser forsikringsbetingelserne, og hvori der så står nærtstående.
Nærtstående, har vi så besluttet, omfatter også ægtefæller, og ønsker man ikke det, kan man jo ikke fjerne det igen.
Det er det, der er hele pointen.
Hvis ikke man er gift, kan man lave aftaler, man kan testere.
Det spørgsmål er besvaret til hudløshed.
Men lad mig gentage fra Folketingets talerstol: Husk nu at testere.
Lissa Mathiasen (S), 2007-06-01:
Jeg synes ikke, det bliver meget mere logisk, uanset hvor mange ord der bliver brugt på det.
Det er vel logisk at sige, at når man først bor sammen, uanset om man er gift eller ej, har valgt at leve livet sammen, er det vel også det mest naturlige, at man derefter siger: Derfor har vi da også en ønske om at have en arveret efter hinanden.
Hvis vi ikke ønsker det, er det klart, at vi skal lave testamente.
Det er jo nøjagtig parallellen, vi så ville indføre ved at give dem legal arveret, som et ægtepar har.
Hvis ikke de ønsker, at den anden skal have den arv, som ellers ville være naturlig, så skal de skrive et testamente.
Jeg synes egentlig, det er så godt med de principper, der er lagt i de her forslag, hvor vi siger: Ægtepar – længstlevende skal sikres.
Andre arvinger kommer i anden række.
Det havde været et rigtig, rigtig flot lovforslag, vi havde fået vedtaget, hvis også det havde været med.
Tom Behnke (KF), 2007-06-01:
Men det ændrer jo ikke på, at en af de væsentligste forbedringer, der sker, netop er, at testator, altså den, som vil testamentere sine ting væk, får en langt større råderet i fremtiden.
Det kommer også til at gælde for de ugifte samlevende.
Men fru Lissa Mathiasen vil ikke forstå det, jeg siger.
Det, som Socialdemokratiet måske i en fjern fremtid vil gøre, når man har flertallet, er at tvinge alle ugifte samlevende til at foretage den negative handling at skrive sig fra hinanden, hvis der er en eller anden grund til, at man ikke er gift, netop at man ikke ønsker at arve hinanden, som om man er gift.
Hvordan tror fru Lissa Mathiasen det vil virke i et parforhold, hvis man sidder og siger: Jeg er nødt til at køre ned og lave et testamente, hvor jeg afskriver dig som min samlever, som den, der skal arve mig?
Det vil da have så negative konsekvenser, som noget overhovedet kan.
Derfor er det bedre med den ordning, der er nu, og som lovforslaget lægger op til, at man kan skrive sig til hinanden og dermed arve hinanden, som om man var ægtefæller.
Lissa Mathiasen (S), 2007-06-01:
Det er da rigtigt, hvad hr. Søren Pind siger.
Selvfølgelig kan man arve hinanden, men hvis man er ugift samboende, kræver det bare, at man skal skrive et testamente.
Det vil sige, at det altså kræver en aktiv handling, hvor der ikke er nogen automatik.
Det, jeg bare efterlyser hos den borgerlige fløj, er logikken i, at man har indført automatikken, når det gælder pensionsordninger og forsikringer.
Hvorfor har man gjort det?
Det har jeg stadig væk ikke fået noget svar på.
Så vil jeg godt sige, at det da er korrekt, at alle spørgsmål er besvaret.
Det ændrer bare ikke på, at vi er uenige i, at ugifte samboende ikke skal have legal arveret.
Vi ønsker ikke den forskel, og det er vel meget naturligt at markere også ved en tredjebehandling, forud for at vi rent faktisk skal stemme om en revision af arveloven.
Det er en mærkelig bagvendt måde at se det her på.
Hvis f.eks. et ægtepar ønsker at ændre i forhold til regelsættet i arveloven, så ved det ægtepar, at de skal gå ud og skrive et testamente.
På den måde kan de være bestemmende om, at f.eks. Kattens Værn eller Kræftens Bekæmpelse, hvad ved jeg, skal have en særlig arv.
Det er fint.
Det er det, vi giver folk muligheden for og retten til.
Det vil jeg selvfølgelig også gerne have at ugifte skal have.
Hvorfor skal vi besværliggøre det for ugifte samboende, så de ikke kan få lov til forlods at være sikret den legale arveret?
Det, jeg synes er mærkeligt, er, at man giver på den ene side og siger: Vi vil gerne sikre længstlevende, hvis bare I er gift, men vi vil ikke sikre længstlevende, medmindre I har været ude og foretage en aktiv handling.
Det er det, vi ikke forstår.
Vi synes, logikken svigter.
Jeg vil godt sige, at jeg synes, det er så flot, hvad Arvelovsudvalget har leveret her.
Det er ukompliceret, det er meget nemt at have med at gøre, og det ville have ligestillet med hensyn til legal arv.
Det er det, vi glæder os til at kunne få lov til at fremsætte efter et valg.
Tom Behnke (KF), 2007-06-01:
Jeg synes egentlig, det er synd, at fru Lissa Mathiasen helt glemmer, hvor godt lovforslaget samlet set er med den markante forskel, lovforslaget giver, fra gældende ret og så til den retstilstand, der bliver efter lovforslaget.
Det bliver fuldstændig glemt, at man med lovforslaget rent faktisk forbedrer ugifte samlevendes positioner væsentligt.
Men det, der gør sig gældende, er, at ugifte samlevende fremover vil kunne lave et udvidet samlivstestamente og dermed arve hinanden, som om de var gift.
Hvorfor har vi så ikke indført, at man som udgangspunkt pr. automatik arver hinanden, som om man var gift, hvis man er samboende?
Det er ud fra filosofien om, at der måske nogle gange er en god grund til, at man ikke er gift.
Det ville betyde, at vi tvang samboende ugifte til at lave et testamente, hvor de skrev sig fra hinanden, altså en negativ handling.
Vi synes ikke, vi vil påføre alle ugifte samlevende den negative ting at skulle skrive sig fra hinanden.
Vi indretter os nu på en sådan måde, at man kan foretage den positive ting: Med et testamente kan man skrive sig til hinanden.
Det er altså positivt i stedet for negativt; det er det, vi ønsker at opnå.
Lissa Mathiasen (S), 2007-06-01:
Jeg glæder mig over, at vi får en revision af arveloven.
Jeg mener faktisk, at der er nogle meget væsentlige og gode skridt.
Jeg ærgrer mig over, at vi ikke kan gøre den færdig, så den bliver helt flot.
Det vil sige, at man går ind – det er jo det, man klart har illustreret her og vil fortælle dem – og siger: Vi vil være moralens vogter; vi synes ikke, det er godt nok, når I ikke er gift.
Vi synes, det havde været smukkere, hvis vi kunne have lavet det flow, der også ligger i det forslag, som er kommet fra Arvelovsudvalget, og kunne have sagt, at alle samboende, uanset om de var gift eller ej, skulle have lov til at have legal arveret.
Det havde givet en tryghed for alle parter.
Nu er det, vi skal ud og appellere og sige: Husk nu at skrive testamente – og det vil jeg selvfølgelig håbe folk gør – indtil vi får lavet det her om efter et valg.
Det fremgår jo så klart, som det kan, og det er vel også det, befolkningen efterfølgende må konstatere: Der er et flertal bestående af Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti, som har det ønske, at der skal være en forskel på, om man er gift, eller man er ugift samboende.
Vi har ønsket at følge det meget grundige, meget seriøse arbejde, som Arvelovsudvalget har fremlagt for Retsudvalget, men som ministeren ikke har villet følge.
Det har vi ønsket, fordi vi har svært ved at se logikken i at bryde med princippet om at sikre længstlevende med hensyn til bolig og med hensyn til at kunne opretholde et godt liv i økonomisk sammenhæng.
Vi har svært ved at se, hvorfor vi skal besværliggøre det; hvorfor vi skal gå ind med moralen her og sige, at de skal være gift, før de må have lov til at få en legal, altså en direkte ret til at kunne arve; hvorfor vi skal besværliggøre det for dem, så de skal ud og tegne et testamente, før de er garanteret den mulighed.
Det har vi svært ved at se.
Per Clausen (EL), 2007-09-06:
Jeg kunne forstå på hr. Christian Wedell-Neergaard, at vi snart får et forhandlingsresultat, der vil gøre, at Danmark får en fremadrettet energiog klimapolitik.
Enhedslisten deltager jo ikke i forhandlingerne.
Og jeg vil bare spørge hr. Christian WedellNeergaard: Er forklaringen på, at vi ikke kommer nogen vegne i de forhandlinger, ikke, at de udspil, der kommer fra regeringspartierne, er så lidt ambitiøse, at selv Socialdemokraterne, SF og Det Radikale Venstre med deres forholdsvis begrænsede ambitioner på området kan stilles tilfredse, og at det altså er regeringens fuldstændige mangel på ambitioner på det her område, der blokerer for, at der sker noget som helst?
Det andet spørgsmål, jeg vil stille til hr. Christian Wedell-Neergaard, er: Er det ikke rigtigt, at den skatteaftale, man nu har indgået, fører til større ulighed, og at det er De Konservative glade for?
Og så kunne hr. Christian Wedell-Neergaard også forklare, hvad grunden er til, at det er godt, at forskellen på de ressourcer og midler, som mennesker med et fast arbejde har at købe ind for fremover, og så de midler, som førtidspensionisterne har, bliver større i fremtiden.
Hvorfor er det godt?