Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-03-04:
Tak for det.
For hvis det er, kan man sige indholdsløst i forhold til ens mulighed for at prædike, at man får sin autorisation fjernet, så bliver det måske bare noget symbolik.
I forhold til den anden del af spørgsmålet vil jeg sige, at jeg tror, at vi til stadighed kommer til at se på, hvad vi gør, og på, om det, vi gør, er godt nok kvantitativt og kvalitativt i forhold til at hjælpe unge – det gælder både unge piger og unge mænd – som tager et oprør mod en kultur og dermed de facto jo altså også deres familie for at insistere på at leve et mere dansk liv.
Der er jo et nyt exitcenter på vej i København med afsæt i satspuljen.
Og vi er åbne over for at diskutere fremadrettet, altså i forbindelse med finanslov og satspulje, om mere kan gøres.
For jeg har sådan set det grundsynspunkt, at når unge tager så meget, kan man sige luft ned i lungerne og så meget mod til sig, at de tør vende ryggen til et miljø, de er opvokset i, som ikke står mål med de frihedsgrader, vi forfølger i det danske samfund, så har vi også en forpligtigelse til at være der.
Hermed står jeg jo ikke og udskriver en blankocheck, den har jeg heller ikke, men jeg er åben over for, at vi fremadrettet kommer til at diskutere det.
Det er fuldstændig parallelt med, at når unge, der er blevet fedtet ind i kriminelle miljøer, ranker ryggen og siger, at de vil ud igen, jamen så er det jo dér, vi skal gribe dem.
Der er da en opgave, og den er da rimeligvis ikke løst godt nok endnu.
Jeg vil ikke stå og udelukke nogen ting og vil sådan set gerne være åben for at diskutere alle forslag, for det er jo i hvert fald helt åbenlyst, at historisk har vi ikke fået løst problemerne.
Jeg har så alligevel en reservation, fordi helt enkelt er det jo ikke.
Vi har jo ytringsfrihed, vi har forkyndelsesfrihed, vi har masser af religiøse miljøer i Danmark, hvor folk rejser sig op og forkynder et budskab uden at have en autorisation, uden at have en uddannelse, og vi har en grundlov, og vi har nogle ligebehandlingsprincipper.
Så spørgsmålet er: Hvad er egentlig – for nu at sige det ligeud – de operationelle muligheder for at sætte det her igennem uden at slå sig på nogle andre helt grundlæggende værdier?
En egentlig imamuddannelse vil jeg være tøvende over for.
Jeg vil sådan set være tøvende over for at sætte danske skattekroner i at opbygge en universitetsuddannelse, der skal fremme formidlingen af islam, for nu at sige det ligeud.
Det vil i øvrigt være sådan, at jeg vil have det helt ufravigelige udgangspunkt, at hvis man gør det, skal det jo være en åben uddannelse både for mænd og kvinder, og allerede der tror jeg at man løber ind i en udfordring i forhold til at få projektet rigtig op at flyve.
Jeg står ikke og lukker nogen muligheder af på forhånd, men er måske ikke sådan meget håbefuld på, at det er det, der løser tingene.
Jeg tror, at vi skal slå meget hårdere ned på dem, der rejser ind i Danmark og prædiker had, forfølge dem med alle de muligheder, vi har for at nægte dem indrejse og udvise dem igen, og der er faktisk nogle muligheder, og det skal vi undersøge.
Vi undersøger i øjeblikket, om vi ikke kan komme længere ad den vej.
Og så skal vi jo forfølge dem, der krydser linjen mellem at bruge deres ytringsfrihed inden for rammerne af det, man må, og de facto flytter sig derhen, hvor man opfordrer, hvad man ikke må, til vold.
Jeg kan jo ikke bedømme juraen i de udtalelser, vi har set på det seneste, men har bestemt en forventning om, at politiet følger det til dørs.