Karen J. Klint (S), 2010-03-04:
Tak for det.
Vi har i de senere år haft mange forskellige debatter på folkekirkeområdet, og hver eneste gang sukker jeg lidt over, at vi tager alting i småbidder; der er sådan lidt zigzag i, hvilke puslespilsbrikker vi tager op, og hver gang efterlyser jeg, om vi kunne få et mere samlet puslespil af folkekirkens fremtid, når vi debatterer den.
Jeg er selvfølgelig – som også foregående ordførere var inde på – opmærksom på, at vi har fornyet nogle ting i tjenestemandslovgivningen.
Der kom et loft for 1½ år siden, og det var i øvrigt også noget, der kom med den forrige velfærdsaftale, som der var bred politisk enighed om.
I 2008 undlod man jo at medtage dommere og også dem, vi med et kort ord her kan kalde de gejstlige.
Hvorfor kommer de så med nu?
Det om åremålsansættelse stod i hvert fald i regeringsprogrammet for 2007, så vi får vores input forskellige steder fra, når vi skal lave nogle ting.
Det, der undrer mig, når vi skal drøfte dagens forslag, er, at vi, når vi kommer med forslag, plejer at blive mødt med, at tingene skal gro nedefra.
Det svar, vi i hvert fald får, når vi drøfter, om homoseksuelle skal have adgang til kirkelig vielse, er, at man ikke skal bestemme det herindefra, men at det skal komme nedefra.
Der er jo næsten ingen roser i de høringssvar, der er kommet.
Der er ingen, der godvilligt taler om forhøjelse af afgangsalderen, hverken menighedsråd, præster, provster eller biskopper selv.
Landsforeningen for Menighedsråd kalder det for det mindste onde, i forhold til at der så slet ikke er noget loft over alderen, og det kan man jo ikke ligefrem sige er den største ros i verden.
Jeg tror bestemt, at der er mange af vores præster, provster og biskopper, der fint kan klare deres job, også efter de er fyldt 70 år, men den bekymring, jeg deler med mange af høringssvarene, er, hvordan vi – når man kan have så enormt lange ansættelser i en stilling, som de lokale brugere ikke selv har ledelsesretten over – så sikrer os et vist flow, så embedet også kan bruges til en vis fornyelse af den lokale sognepolitik og det lokale sognearbejde.
Nogle gange er det jo rigtig trygt, at man kan have en præst i rigtig mange år, men hvad angår regnestykket, så kan de præster, der bliver hurtigt færdige – det ser vi jo gerne folk gør på universiteterne – i realiteten nå at blive ansat, når de er 25 år og så fratræde i samme sogn, når de har 50-års-jubilæum.
Det vil så sige, at de har overlevet 11 menighedsrådsvalg.
Jeg synes, der er nogle punkter, som vi i høj grad vil drøfte under udvalgsarbejdet, og derfor står jeg ikke her med en blankocheck og et klart ja.
Præsteforeningen skriver faktisk meget konkret med hensyn til model og åremål, at de gerne vil ind og forhandle de løn- og ansættelsesvilkår, der så skal til, og der er jeg dybt forundret over, at ministeren i lovforslagets bemærkninger skriver, hvad hun ikke vil være med til i de forhandlinger.
Det mener jeg egentlig ikke er noget, som vi som Folketing skal tage ind i lovgivningsforhandlinger.
Jeg hylder som Socialdemokrat den frie og åbne forhandlingsret blandt de forhandlingsberettigede organisationer, og der er det jo ikke Folketinget, der er den forhandlingsberettigede organisation med hensyn til løn- og ansættelsesvilkår.
Vi skal have stillet nogle af de spørgsmål, der er i høringssvarene, så vi også herinde kan tage mere politisk stilling til de enkelte høringssvar, inden vi går ind og lægger 5 år mere på afgangsalderen, og at vi også gør det i forhold til åremålsansættelsen for biskopperne.
I tilfælde af at de først bliver biskopper i en alder af 60 år, er det jo meget rart, at når de i fremtiden kan blive åremålsansat i 12 år, skal man ikke slå det op igen, før der er gået 12 år; ellers får de ikke den lille ekstra gevinst, som det kan udløse på deres pension.
Og så er jeg ved økonomisiden, og den vil vi altså også stille nogle spørgsmål til undervejs, for jeg har noteret mig, at de omkostninger, der er i det her, selvfølgelig hverken vedrører regioner, kommuner eller EU, men netop vedrører, hvilket antal præster man har råd til.
Derfor er det et interessant spørgsmål, hvordan man får det her betalt, også selv om det alt andet lige næppe bliver den helt store personalegruppe, som vil udnytte den fulde ret.