runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Krarup (DF), 2009-02-19:
Det er nationalstaten.
Nationalstaten er den, hvor der er et bestemt sprog, er den, hvor der netop er noget, man har tilknytning til.
Hvis man gør alt flydende, er der ikke noget, man kan knytte sig til, så er man også selv blevet flydende, og det er selvfølgelig det, der ligger i dette dobbelte, måske tre-, fir-, femdobbelte statsborgerskab.
Alt flyder, og det vil sige, at det, som er afgørende for identiteten, eksistensen, siger jeg er ophævet.
Derfor er det fatalt med dette ønske om dobbelt statsborgerskab, og derfor siger vi kategorisk nej til det. Er
Må jeg først sige, at fri og bevar Danmark for at skulle begynde at ligne Sverige.
Det er, synes jeg, den største ulykke, man kan komme ud for i øjeblikket.
Men må jeg sige, at situationen, hvis man skal se det i et større perspektiv, jo er, at vi er overfyldt med det, som hr. Jørgen Poulsen i sit forslag kalder for »globaliseringens spydspidser«.
Man står i en situation, hvor det er blevet fint at ophæve nationalstaten, det er det, hr. Jørgen Poulsen ønsker igennem begrebet globalisering, og så står man altså stadig der, hvor vi er nogle, der ønsker at bevare nationalstaten, bevare vores land, og det er den strid, der står i EU - den står også andre steder.
Og det er her, vi meget bevidst og følelsesmæssigt - hr. Jørgen Poulsen skal have lov at kalde det følelsesmæssigt, for selvfølgelig er det det, hvad han siger er også følelsesmæssigt - er bundet til det, at nationalstaten er en borgers rette hjem, og derfor er der noget, der hedder indfødsret.
Simon Emil Ammitzbøll (UFG), 2009-02-19:
Jeg blev ellers så begejstret, da hr. Søren Krarup i sit første indlæg talte om, at det nu ikke skulle handle om følelser.
Så blev jeg sådan set lidt skuffet over, at hr. Krarup ikke greb den ros, der kom fra ministeren til hr. Søren Krarups tidligere indlæg, nemlig rosen for at forholde sig til det konkrete i stedet for at gå ind i en ideologisk kamp.
For det indlæg, vi lige har hørt fra hr. Søren Krarup, er jo præcis lige så ideologisk som de bemærkninger, der er i forslaget fra Det Radikale Venstre.
Og hvorfor skal vi gå ind i sådan en mærkelig ideologisk kamp i stedet for at gøre, som ministeren sagde, nemlig forholde os til det konkrete, de konkrete problemstillinger, den konkrete virkelighed?
Søren Krarup (DF), 2009-02-19:
Jeg bliver jo straks så glad, når hr. Ammitzbøll bliver begejstret.
Men jeg må jo så sige, at hr. Ammitzbøll ikke helt har forstået, hvad sagen drejer sig om.
Nu siger han, at jeg er ideologisk - jeg svarer kategorisk nej.
Ideologi betyder læren ud fra en idé.
Jeg har ingen idé, jeg har derimod et nationalt tilhørsforhold.
Det er ikke noget ideelt idealistisk, det er noget, der har med en historisk virkelighed at gøre.
Det er det, indfødsretten har, på samme måde som nationen har det.
Derfor er det simpelt hen en elementær misforståelse at kalde det, jeg siger, for ideologisk.
Nej, det er et forsvar for en historisk given virkelighed, som er den danske, og som mildest talt er noget konkret for danskerne.
Simon Emil Ammitzbøll (UFG), 2009-02-19:
Nu får vi jo så bare endnu et skoleridt i sådan en nationalromantisk idépolitisk gennemgang, som jo dybest set ikke vedrører den konkrete problemstilling, overhovedet.
Det her handler om nogle konkrete mennesker - nogle konkrete mennesker, som oplever nogle konkrete problemer, fordi de ikke kan få et dobbelt statsborgerskab, hvilket gør, at de måske ikke kan få et bestemt job, eller at de måske ikke kan stemme i det land, de bor i.
Det er rent basale, konkrete problemer.
Det er en konkret virkelighed i stedet for alt det der flagreværk, som hr. Søren Krarup går ind i.
Hvis vi giver de mennesker dobbelt statsborgerskab, generer det jo hverken hr. Søren Krarup eller mig eller andre.
Det er kun dem selv, det går ud over.
Hvorfor ikke lade dem få det, hvis det kan løse deres problemer?
Søren Krarup (DF), 2009-02-19:
Det er fuldstændig et spil med ord.
Hr. Ammitzbøll taler om konkret, og så ophæver han det i øvrigt i abstraktioner.
Nej, det konkrete er, at man netop hører hjemme i en historisk sammenhæng.
Det er jo ikke konkret at dele alle op i de enkelte, man er, og så sige, at det i øvrigt er ligegyldigt, hvilken sammenhæng man hører hjemme i.
Om hr. Ammitzbøll ønsker et dobbelt statsborgerskab eller et nationalt tilhørsforhold, er en reel modsætning, og det hjælper ikke, at man bare spiller bold med ordene og siger ordet konkret og så lukker øjnene for, at der naturligvis altid er en mening med den tilværelse, de konkrete personer lever i.
Jesper Langballe (DF), 2009-02-19:
Fru Hanne Agersnap var lidt, ja, mildt sagt sporadisk,
inde på historien, og der blev nævnt sådan tre danmarkshistoriske årstal, og det midterste var 1898.
Jeg ved ikke, om fru Agersnap har sat sig ind i, hvad der skete i 1898.
Da blev der lavet en meget stor indfødsretreform forestået af juraprofessoren Deuntzer, som 3 år senere blev den første Venstrekonseilspræsident efter systemskiftet.
Det var en følge af, at en lang række europæiske lande havde slået sig sammen om samtidig at lave en sådan reform.
Og det, der var hovedpunktet i det hele, var, at alle disse europæiske lande var enige om, at de ikke ville have dobbelt statsborgerskab, og det var mest praktisk, hvis man var enige om det.
Så er der sket det, at en række lande, efter i 1898 at have vedtaget, at de ikke ville have det, siden har fået det, simpelt hen ved tilfældigheder og rod og dårlig administration.
Danmark har holdt fast.
Det var da værd at overveje, vil jeg sige til fru Agersnap.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2009-02-19:
Men det, der jo er svækkelsen i dag for forslagsstillerne, er, at de lokker sig selv ud i en stadig mere teoretisk påstand.
Jeg har jo altså ikke sagt noget om, at nationalstaten afskaffes ved et dobbelt statsborgerskab.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2009-02-19:
Jeg skal starte med at sige, at vores ordfører, fru Anne-Marie Meldgaard, desværre er forhindret i at være her i dag, så jeg holder talen for hende.
Sidste år i maj måned havde vi også i udvalget en høring om emnet, der skulle få klargjort nogle ting.
Det gjorde den for så vidt også, men den gjorde også, at vi i hvert fald i Socialdemokratiet blev overbevist om, at grundlaget for at træffe en beslutning om at indføre dobbelt statsborgerskab i Danmark ikke er tilfredsstillende.
Vi synes, det er godt, at mange ønsker at være danske, at de vil beholde deres danske statsborgerskab - det kan vi kun være stolte af.
Men det ændrer ikke ved, at vi skal træffe en beslutning med vores hoveder og ikke med følelserne.
Vi ser en række problematikker i forslaget, som vi ikke mener er blevet ordentligt belyst.
Det er både juridiske problemer og spørgsmålet om eventuelle øgede offentlige udgifter, og også hvilken rolle dobbelt statsborgerskab vil have for integrationen af nydanskere.
Påvirker det tilknytningen til Danmark, eller virker det omvendt?
Hos Socialdemokraterne mener vi ikke, at det grundlag, der foreligger, er tilstrækkeligt for at ændre den danske politik.
Dobbelt statsborgerskab er en kompleks beslutning, der ikke skal træffes over hals og hoved.
Vi vil være helt sikre på konsekvenserne, og derfor afventer vi den undersøgelse og redegørelse, som udvalget tidligere har fået stillet i udsigt af ministeren.
Det er kun ret og rimeligt i denne sag, og derfor kan vi ikke støtte det fremlagte forslag, og det er altså B 55 - det sagde jeg ikke i starten.
Jeg går over til B 56.
Der er vi som udgangspunkt skeptiske over for en statsborgerskabskommission.
Vi mener fint, at de nødvendige analyser og undersøgelser kan foretages gennem det normale udvalgsarbejde.
Det er en af de opgaver, som Folketingets Indfødsretsudvalg er sat i verden til at løfte.
Her kan vi få de nødvendige drøftelser om konsekvenserne ved at indføre dobbelt statsborgerskab, både de juridiske og de integrationsmæssige problemer og eventuelle gevinster ved et dobbelt statsborgerskab.
Lad derfor opgaven ligge i udvalget.
Det betyder også, at vi ikke kan gå ind for at nedsætte en kommission.
Jørgen Poulsen (RV), 2009-02-19:
Det er jo altid sympatisk, når partier gerne vil have undersøgt konsekvenserne af et forslag, når man behandler det med hovedet og ikke med følelserne.
Vil det sige, at hvis resultatet af de her undersøgelser er, at der er rent rationelle argumenter for at gennemføre forslaget, og der tilbage kun er følelsesmæssige argumenter, så kan vi regne med, at Socialdemokraterne er med her?
Vi har ikke kunnet få tallene fra det danske ministerium, mærkværdigt nok.
Svenskerne har jo hold på den her slags, og i Sverige er det 400.000 - 400.000 - som har dobbelt statsborgerskab, og mig bekendt er Sverige ikke gået under som nationalstat.
I øvrigt er heller ingen af de andre europæiske stater gået under ved at tillade det.
Hvor er den individuelle frihed?
Det er noget, man kan få, ikke noget, man skal have eller tage, der kan endda være gode grunde til at anbefale folk at tænke sig godt om, før de søger det.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2009-02-19:
Jeg vil ikke stå her på talerstolen og love hverken et ja eller nej til dobbelt statsborgerskab på nuværende tidspunkt.
Vi venter med at tage stilling, til vi har en færdig undersøgelse.
Jørgen Poulsen (RV), 2009-02-19:
Tak for det.
Hvor lang tid synes ordføreren så, at man skal have for at finde ud af det?
Vi kan jo godt sige, at det her jo ikke er nær så kompliceret, som vi lige har hørt at ministeren vil gøre det til.
Hvor lang tid synes ordføreren, at et ministerium, som det, vi har på det her område, behøver for at finde ud af enkelthederne i det her forslag?
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2009-02-19:
Jeg tror, at hr. Jørgen Poulsen skal stille det spørgsmål til ministeren og ikke til mig, men jeg også sikker på, at det arbejde jo havde været væsentlig længere fremme, hvis ikke vi skulle have haft behandlet det forslag, som er fremlagt nu.
For så havde ministeret haft lejlighed til at arbejde med spørgsmålet, i stedet for at det må ligge stille, mens vi behandler sagen her i Tinget.
Jørgen Poulsen (RV), 2009-02-19:
Vi er jo alle sammen bekendte med hr. Søren Krarups tanker på det her område.
Jeg skal så lade andre afgøre, om argumenterne er følelsesmæssige eller rationelle.
For mig lød det nu mere som følelsesmæssige end som konkrete argumenter.
Hr. Søren Krarup mener, at nationalstaten går under og i øvrigt, at hele verden går under, hvis man tillader, at folk kan have mere end et statsborgerskab.
Jeg vil bare spørge hr. Søren Krarup, om han ikke er enig i, at det princip så allerede er udhulet, idet mange tusinde danskere jo allerede har dobbelt statsborgerskab?
For det er jo det, der er tilfældet.
Søren Krarup (DF), 2009-02-19:
Nu vil jeg gerne oplyse hr. Jørgen Poulsen om, at dette med, at de mange tusinde danskere har dobbelt statsborgerskab, er noget af en illusion.
Jeg har siddet 8 år i Indfødsretsudvalget, og det med de 40 pct. tror jeg ikke et øjeblik på.
Der er to kategorier: Der er dem, der ikke kan blive løsnet fra deres oprindelige hjemland.
Dem har vi ofte i Indfødsretsudvalget givet dobbelt statsborgerskab på den måde, at vi har accepteret, at de på trods af uendelige anstrengelser ikke har kunnet blive løsnet, og så har vi set igennem fingre med det og ladet dem få dansk statsborgerskab.
Jeg husker en russer, der var 4 måneder i fængsel i Rusland, fordi vedkommende ikke kunne blive løsnet.
Så er der den kategori, hvor der er tale om en dansk mor, der er gift i udlandet, og om, at det barn, hun føder, bliver dansk statsborger, men når det er bosat i udlandet, bliver det altså også ofte udenlandsk statsborger.
Det er de to kategorier, og jeg nægter overhovedet at tro på, at det er et spørgsmål om 40 pct.
Hanne Agersnap (SF), 2009-02-19:
Fordi vi er de eneste, der står på et synspunkt, er det jo ikke sikkert, at det er det rigtige.
Der var givet nogle ting i 1898, og den første europæiske konvention om indfødsret fra 1963 fastslog også enkelt statsborgerskab.
Men de fleste europæiske lande gik jo bort fra den i 1996, og vi tilsluttede os også den nye konvention, som åbnede mulighederne for dobbelt statsborgerskab.
Jeg har ikke sat mig ind i, hvad der ellers skete i 1898, men jeg nævnte de her årstal for at fortælle, at det ikke er noget statisk.
Altså, eftersom omverdenen og samfundet udvikler sig, kan vores regler om statsborgerskab også ændres og tilpasses, og det er jo det, de er blevet, både i 1898 og ved senere lejligheder.
Jesper Langballe (DF), 2009-02-19:
Men der findes en udmærket grundlovssang skrevet af Hostrup, hvor der forekommer de to linjer: »tiden går, og den har hast, men vor grundlov skal stå fast«.
Selv om tiden går som en strøm, der bevæger sig, er der altså nogle ting, der ikke bevæger sig og ikke skal bevæge sig, men som skal blive stående som en sten i strømmen, for hvis der ikke er det, er verden jo bare en ligegyldig flyden med, uden at man egentlig har sit ståsted noget sted.
Søren Krarup (DF), 2009-02-19:
Jeg kan konstatere, også ved at tale med andre medlemmer af udvalget, at det simpelt hen har skabt en voldsom irritation, fordi det har dette præg af en redaktionel pression, hvor man overfyldes med det samme materiale.
Jeg har selv fået nogle breve, som jeg har svaret på, fordi jeg har kunnet se, at der blev givet udtryk for en oprigtig sorg i de breve, og det påvirker mig selvfølgelig.
Men at få sin indbakke overfyldt med præfabrikerede, enslydende, påtrængende anmodninger påvirker ingen, men fører kun til, ved jeg fra andre medlemmer af udvalget, at dem vil man i hvert fald ikke sige ja til.
Anders Samuelsen (LA), 2009-02-19:
Jeg glæder mig bare over, at hr. Søren Krarup i modsætning til hr. Jesper Langballe ikke kategoriserer alle disse mails under betegnelsen spam.
Jesper Langballe (DF), 2009-02-19:
Så har vi altså vores hjerte så meget med i sagsbehandlingen og ikke bare nogle rigide regler, at vi siger: O.k., så får du lov, så betragter vi dig som løst, og så giver vi dig dansk statsborgerskab.
Det er sådan en ganske almindelig medmenneskelighed, hvor der simpelt hen ikke er andet at gøre.
Så kan jeg ikke lade være med at spørge hr. Simon Emil Ammitzbøll, og spørgsmålet er stillet før, men nu stiller jeg det igen: Hvorfor kun dobbelt statsborgerskab?
Hvorfor ikke tre-, fir- eller femdobbelt statsborgerskab?
Det kunne også være, at der var en, der var emigreret til ét land, og som så emigrerede til et andet og havde hjertet bundet alle tre steder.
Der er ikke noget logisk, der taler for to og ikke for tre statsborgerskaber.
Simon Emil Ammitzbøll (UFG), 2009-02-19:
Til det første om argumentresistens vil jeg sige, at det jo sådan set kræver, at der er fremført argumenter - uden at jeg skal sige det for at være flabet - forstået på den måde, at jeg sådan set sætter stor pris på hr. Jesper Langballes hjertelighed og medmenneskelighed i disse sager
den kan jeg kun dele og har jo også været med til, dengang jeg selv sad i Indfødsretsudvalget.
Men at dét skulle være et argument imod dobbelt statsborgerskab som sådan, har jeg utrolig svært ved at se.
Og jeg forholder mig altså til ministeren som en væsentlig større autoritet på området end hr. Søren Krarup i den besvarelse, jeg fik fra ministeren, og jeg beklager, at jeg vælger at stole på ministeren frem for en ordfører fra Dansk Folkeparti.
Det andet må jeg svare på i anden runde.
Det sidste vil jeg dog tillade mig at overlade til mig selv, nemlig at vurdere, om statsborgerskabsbegrebet skulle give mening i mit eget tankeunivers.
Jeg synes, at vi skal gribe det her an på en ganske stille og rolig måde.
Vi har en problematik med nogle mennesker, som er i en situation, hvor de ikke kan bevare deres tilknytning til Danmark, fordi de f.eks. er flyttet til USA, hvis de stadig væk vil have en stemmeret der, hvor de bor, hvis de vil have bestemte job, hvis de vil have udbetalt deres folkepension fra den amerikanske stat.
Hvis der skulle opstå problemer med hensyn til det med tre-, fire- og femdobbelt statsborgerskab, som hr. Jesper Langballe omtaler, men som jeg ikke er blevet konfronteret med fra nogen side, så lad os diskutere det, hvis der virkelig skulle være nogen, der oplever konkrete problemer.
Lad os løse konkrete problemer i stedet for at forfalde til alt det nationalromantiske sludder.
Naser Khader (UFG), 2009-02-19:
Jeg skal ikke forlænge debatten, men gøre det kort.
Som forslagsstiller for B 56 vil jeg sige tak for en god debat.
Tak til ministeren og de andre ordførere for at have tilkendegivet, at man vil arbejde videre med sagen.
Så vil jeg sige tak til Dansk Folkepartis ordfører, hr. Søren Krarup, og til hr. Jesper Langballe for at have udfoldet sig på det ideologiske plan.
Det er herligt, men jeg er meget uenig.
Jeg mener ikke, at der går noget tabt af danskheden og den danske stat, ved at vi accepterer dobbelt statsborgerskab.
22 andre EU-lande har accepteret det.
Jeg tror også, at vi i Danmark kommer til at gøre det om ikke ret længe.
Det er et spørgsmål om tid.
Jeg mener, at det er det mest fornuftige.
I en globaliseret verden skal der være plads til, at man har mere end én identitet.
Der skal være plads til, at man er loyal over for mere end én ting.
Jeg vil ikke gentage de argumenter for problemer, der er forbundet med at have dobbelt statsborgerskab, men det er derfor, jeg som forslagsstiller for B 56 ikke vil tage skridtet fuldt ud, som det sker med B 55, men foreslår, at der nedsættes en kommission, så man kan undersøge konsekvenserne.
Det har man sagt nej til i dag, men man har samtidig sagt, at man vil arbejde videre med sagen, og det er jeg meget tilfreds med.
Så tak for en god debat, og tak for i aften.
Jesper Langballe (DF), 2009-02-19:
Hr. Simon Emil Ammitzbøll har fuldstændig misforstået mig.
Jeg kom ikke med argumenter; jeg kom med oplysninger.
Det var oplysninger om, hvad de tilfælde af dobbelt statsborgerskab - hvis de er dobbelte, for det ved vi jo ikke - skyldtes.
Hr. Simon Emil Ammitzbøll er ikke bare argumentresistent, men også oplysningsresistent.
Tilbage bliver jo altså spørgsmålet, som hr. Simon Emil Ammitzbøll vistnok havde sat sig for at svare på, da formanden stoppede ham, nemlig hvilken logik der taler for dobbelt statsborgerskab og ikke tre-, fireeller femdobbelt.
Med andre ord: Hvilken logik taler imod, at hr. Simon Emil Ammitzbølls synspunkts egentlige konsekvens er totalt at ophæve alt, hvad der hedder statsborgerskab?
For begrebet giver ingen mening i hr. Simon Emil Ammitzbølls tankeunivers.
Anders Samuelsen (LA), 2009-02-19:
Men man kunne jo også udlægge det sådan, at en række mennesker har syntes, at nogle andre mennesker er i en klemt situation og har udtrykt, at de har et ønske, som de gerne vil have taget op.
Så har man gerne villet bakke det ønske op og har så valgt at gøre det på denne måde, mens andre har valgt at gøre det i anden og mere uddybende form.
Sådan er det, det er jo stykke politisk arbejde, men politisk arbejde kan jo godt være baseret på et oprigtigt ønske om at bakke nogle mennesker op, som har et reelt problem.
Søren Krarup (DF), 2009-02-19:
Den har været overfyldt af dem, og jeg skal lige sige, at det sandelig ikke har været personlige breve.
De har alle sammen været skrevet over samme læst, de har simpelt hen båret præg af en produktion, som var sat i gang af en eller anden på øverste sted, og jeg vil ikke nægte, at de gav os en ubehagelig fornemmelse af at være genstand for en pression, der netop ikke bar det personlige præg, som et brev ville have gjort.
Derfor er hr. Jesper Langballes irritation fuldt berettiget.
Hanne Agersnap (SF), 2009-02-19:
Jeg er enig i, at grundloven skal stå fast, indtil den bliver ændret, og jeg synes også, at reglerne om statsborgerskab skal stå fast, indtil de bliver ændret; jeg synes heller ikke, man skal ændre dem i tide og utide.
Men grundloven er dog blevet ændret og forbedret gennem tiden, og reglerne om statsborgerskab synes jeg også trænger til en forbedring nu.
Tom Behnke (KF), 2009-02-19:
Den 29. april sidste år behandlede vi et lignende forslag, og jeg vil i det store hele henvise til den ordførertale, jeg holdt under den debat, hvad angår de mange detaljer omkring argumenter for og imod osv.
Efter den førstebehandling holdt vi jo en eksperthøring i maj måned, hvor vi fik gennemgået hele historikken og det historiske belæg for de spilleregler, vi har i Danmark i dag.
Vi kiggede også lidt ud over vores egen næsetip og kiggede til både Norge og Sverige.
I Norge og Sverige havde man haft lange forudgående debatter om netop det her spørgsmål.
I Norge var man blevet enig om, at man ikke ville tillade dobbelt statsborgerskab.
I Sverige var man nået frem til, at man gerne ville tillade dobbelt statsborgerskab.
Så det var ret interessant at høre de to landes repræsentanter prøve at redegøre for, hvorfor man var nået til hver sin konklusion, men egentlig startende fra det samme udgangspunkt, nemlig en diskussion om alle de fordele og ulemper, der kan være ved dobbelt statsborgerskab.
Efterfølgende har regeringen jo besluttet sig for at igangsætte en udredning af konsekvenserne ved dobbelt statsborgerskab, og vi ser meget frem til, at den kommer, altså at vi kan få en lang dybtgående redegørelse, som virkelig går ned og smager på alle de forskellige argumenter, der kan være både for og imod, og ser på, hvad der er reelle argumenter både for og imod, for jeg tror også, at nogle af de argumenter, der bliver benyttet, måske endda slet ikke er argumenter.
Men det kan udredningen jo heldigvis hjælpe os på vej med.
Vi er fra konservativ side fortsat imod dobbelt statsborgerskab, men vi er, som jeg også sagde, sidst vi behandlede et lignende forslag, fortsat lydhøre over for argumenter, der kan tale både for og imod dobbelt statsborgerskab.
Vi er villige til at blive klogere på det her område.
Vi vil meget gerne høre de mange argumenter, der kan være; indtil nu har vi jo primært hørt argumenter for dobbelt statsborgerskab.
Men vi har også et behov for at høre en juridisk udredning af de ulemper og de komplikationer, der kan være ved dobbelt statsborgerskab.
Det har vi i hvert fald behov for.
Så jeg betragter egentlig genfremsættelsen af i hvert fald B 55 - B 56 kommer så bagefter - mest som noget, der gør, at vi hermed kan komme i gang med og fortsætte den saglige debat, og derefter kan vi måske nå frem til et endnu bredere og grundigere grundlag at tage beslutning på.
Hele den proces deltager vi meget gerne i, men på nuværende tidspunkt kan vi altså ikke støtte nogen af beslutningsforslagene.
B 55 har jeg redegjort for, og i forhold til B 56 er den simple grund til, at vi ikke kan støtte det beslutningsforslag, at det arbejde er man sådan set allerede i gang med.
Så der er ikke nogen grund til at sparke en åbentstående dør ind.
Vi afviser på nuværende tidspunkt begge beslutningsforslag.
Line Barfod (EL), 2009-02-19:
Da vores ordfører på området, fru Johanne Schmidt-Nielsen, ikke kan være til stede, skal jeg på hendes vegne oplyse, at vi i Enhedslisten er positive over for forslag om dobbelt statsborgerskab.
Vi synes selvfølgelig, det er fornuftigt at få afklaret de forskellige problemstillinger omkring det.
Vi synes selvfølgelig, det er væsentligt, at man får det belyst, men vi støtter som sagt selve ideen om muligheden for dobbelt statsborgerskab.
Jesper Langballe (DF), 2009-02-19:
Jeg har ikke fra hr. Anders Samuelsen eller nogen af de andre hørt et eneste argument for dobbelt statsborgerskab.
Det er dog mærkeligt, at hr. Naser Khader helt ked af det spurgte ministeren: Kan ministeren dog ikke sige noget positivt om dobbelt statsborgerskab?
Jamen det var da noget, som hr. Naser Khader skulle gøre som forslagsstiller, og ikke noget, han skulle bede ministeren om.
Jamen det er da ikke noget argument.
Kunne hr. Anders Samuelsen give en eneste god grund til, at vi skal have dobbelt statsborgerskab?