Villy Søvndal (SF), 2012-04-17:
Jeg vil gerne starte med at sige tak til ordførerne for deres bemærkninger og spørgsmål.
Det er godt at se, at der ikke alene fortsat er stor interesse, men også opbakning til Danmarks deltagelse i arbejdet i OSCE.
Med sine 56 stater er OSCE jo i virkeligheden et unikt forum til at diskutere et bredt spektrum af demokratiske, menneskeretlige og sikkerhedspolitiske udfordringer.
I 2011 var arbejdet fortsat præget af uenigheder mellem deltagerstaterne om, hvor meget vægt OSCE skal lægge på arbejdet med menneskerettigheder og demokrati.
Det kom bl.a. til udtryk ved ministerrådsmødet i Vilnius i december, hvor jeg selv deltog.
De vanskeligste forhandlinger på ministerrådsmødet var netop på menneskerettighedsområdet, hvor der ikke blev opnået enighed om nye beslutninger.
Men i lyset af de vanskelige forhandlinger er det dog værd at hæfte sig ved, at der ikke skete en tilbagerulning af tidligere indgåede forpligtelser.
Fra dansk side finder vi det afgørende at opretholde presset for, at alle OSCE-lande respekterer og efterlever alle deres forpligtelser over for OSCE.
Konkret og løbende opfølgning er derfor en af Danmarks mærkesager.
Flere af ordførerne har været inde på situationen i Hviderusland.
Danmark var i april 2011 blandt de 14 vestlige lande, der iværksatte udsendelse af OSCE-rapportører til Hviderusland med henblik på at undersøge landets brud på sine forpligtelser over for OSCE.
Trods flere forsøg har det ikke været muligt at genetablere en feltmission i Hviderusland.
Jeg vil gerne sige, at den udvikling, vi ser i Hviderusland, ikke alene er klart utilfredsstillende, men også dybt bekymrende.
Jeg er blevet spurgt, hvad den danske regering har foretaget sig i den sammenhæng.
Sidst vi havde udenrigsministermøde i EU-kredsen, besluttede vi at skærpe sanktionerne mod den gruppe af personer i Hviderusland, der også erhvervsmæssigt er tæt forbundet med oligarkiet derovre.
Den udvikling – nemlig fortsatte sanktioner mod de forhold i Hviderusland, der desværre indtil nu er gået i den forkerte retning – har vi tænkt os at fortsætte med.
Også i Danmark modtog vi i forbindelse med valget i 2011 besøg fra OSCE.
Det skete i forbindelse med folketingsvalget den 15. september.
Rapportens konklusion var, at der i Danmark er en høj grad af tillid omkring et valg, og derfor fandt man det ikke nødvendigt at have en observation i forbindelse med valget her.
Jeg vil svare ordførerne på enkelte punkter.
Jeg har svaret i forbindelse med Hviderusland, på samme måde som jeg var ude med kritiske bemærkninger i forhold til det afholdte valg til Dumaen i Rusland.
Jeg takker for bred støtte og erklærer mig også enig med dem, som har sagt, at hovedopgaven i virkeligheden er at sikre, at missioner som eksempelvis den i Zagreb bliver afsluttet.
er, at de ting, der sker, ofte ikke bliver bemærket.
For hvis det lykkes at løse et problem, der ellers ville eksplodere, så eksploderer det jo netop ikke og får ikke den opmærksomhed, det ellers ville have fået.
Derfor mener jeg selv, at noget af det, der foregår i OSCE-regi m.fl. er undervurderet i forhold til den betydning, det faktisk har.
Jeg skal svare hr. Per Stig Møller specifikt på en enkelt ting i forhold til Ukraine.
Vi er ligeledes meget bekymrede over den bevægelse, der foregår i Ukraine i forhold til Tymosjenko, men også i forhold til andre.
Det betyder, at vi fra EU's side har fortsat forhandlingerne om en associeringsaftale for at færdiggøre den teknisk, men kæder den jo så sammen med fremskridt på demokratifronten i forhold til fra EU's side at underskrive en endelig aftale.
Jeg vil runde af med at sige, at Folketingets OSCE-parlamentarikere gør en stor indsats, og at deres input er vigtige for OSCE.
Den interparlamentariske union, der er om forskellige emner, anbefalingerne til regeringsdelen af OSCE og ikke mindst den aktive deltagelse i valgobservationsmissioner gør tit en afgørende forskel.
Det vil jeg gerne takke for, og jeg håber, at man vil kunne fastholde aktivitetsniveauet i 2012.
Med de bemærkninger vil jeg sige tak for en god debat, tak for tilslutningen til OSCE.
Jeg tror, det er vigtigere, end det måske umiddelbart syner i den offentlige debat.