runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-12-02:
Efter et valg vil der komme en Dagpengekommission.
Den vil kigge på alle de her aspekter.
Vi har arbejdsmarkedets parter inklusive naturligvis LO siddende med inde ved det bord, og mit ønske er, at partierne i valgkampen, som jo kommer på et eller andet tidspunkt, lader være med at male sig selv op i så skarpe hjørner, at det efter valget vil være vanskeligt at finde et nyt dagpengesystem.
Derfor er min klare opfordring til alle: Lad nu være at gå til valg på for bombastiske holdninger til dagpengesystemet; lad os kigge på den Dagpengekommission og så forsøge at skabe et bredt flertal i Folketinget om nye dagpengeregler.
Så det er vores holdning til sagen.
Vi synes ikke, at det dagpengesystem, vi har nu, er specielt godt.
Det skal ændres, og det er også derfor, at vi har nedsat en kommission, som på kvalificeret vis kan gennemgå dagpengesystemet og komme med gode forslag til, hvordan det så kunne se ud.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2014-12-02:
Tak for det.
Altså, diskussionen tog sit afsæt i, hvad vi gør, når vi kan se jordnære, virkelighedstro eksempler på danskere, der ikke ønsker at tage jobs, som findes, og som i stedet bliver besat af udenlandsk arbejdskraft, fordi gevinsten øjensynlig ikke er stor nok.
Det forholder statsministeren sig ikke rigtig til.
Kan man stramme op på sanktionerne?
Svarene blæser lidt i vinden.
Jeg kan sige, at i Venstre har vi den ambition, at gevinsten ved at tage et lavtlønsarbejde skal øges.
Gevinsten ved at flytte sig fra at være passiv til at være aktiv skal være større.
Det skal ske med en kombination af, at det kontanthjælpsloft, regeringen lagde fra land med at rive ned, skal genindføres i en moderne form, og af at vi målrettet giver skattelettelser til folk med små arbejdsindkomster. Hvad statsministeren vil i forhold til det her, får jeg ikke rigtig noget svar på.
Det hele er skudt til hjørne med Dagpengekommissionen.
Derfor kunne et afsluttende spørgsmål jo være: Når nu statsministeren sidst gik til valg på at ændre dagpengesystemet og ikke kunne holde det løfte netop med henvisning til De Radikale, hvad skal så få danskerne til at tro på, at statsministeren denne gang kan indfri sit løfte?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-12-02:
Først må jeg lige opponere imod det her med, at regeringen er spændt for USA's vogn.
Det mener jeg er helt forkert.
Vi står over for en rædselsfuld terrororganisation, ISIL.
Jeg udtaler mig om, hvad regeringen gør, og regeringen opfører sig korrekt i de her diskussioner.
Sagerne behandles i Folketinget, det skal de, sagerne behandles i Nævnet og diskuteres selvfølgelig også i Folketinget og under udvalgsbehandlingen, og i den sags behandling er der jo rig lejlighed til, at de fire nordatlantiske medlemmer kan give deres besyv med.
Ud over det orienteres der så efterfølgende, og det er den korrekte måde at håndtere det på.
Der er frit slag til at diskutere, om man skal gøre det på andre måder fremadrettet, om man skal ændre de juridiske rammer for det her.
Det kan man altid diskutere, men vi følger i hvert fald til punkt og prikke de juridiske rammer, der er, når Danmark indgår i en væbnet konflikt.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2014-12-02:
Ja, det er den sydlandske del, men jeg vil nu alligevel gerne starte ude i den store verden.
Jeg ved jo godt, at formanden ikke er til fals for smiger, og det, jeg siger nu, bliver formentlig ikke tillagt min tid, så jeg skal gøre det meget kort.
Det er jo først og fremmest flot for formanden og prikken over i'et i en flot politisk karriere, men det falder jo også tilbage på Danmark, og det er selvfølgelig en supplerende grund til, at jeg nævner det her.
Det er meget, meget fornemt, at vi kan få en dansker valgt til den position.
Så kom jeg til at bruge 30 sekunder på det, så nu er jeg allerede bagud.
Det er så jeg også, fordi jeg havde tænkt mig i lyset af det, statsministeren sagde, at kvittere for regeringens udspil til en gymnasiereform.
Det glæder vi os til at gå i dialog med regeringen om.
Vi vil gerne sætte barren lidt højere.
Det er jo, fordi der, når man går ind for udgiftsstop, er en ekstra grund til at gå ind i en diskussion om det her, for det handler om at bruge de skattekroner, man har, klogest og rigtigst, bl.a. ved at sikre sig, at de unge fra første færd foretager det rigtige ungdomsuddannelsesvalg, der fører frem til beskæftigelse og ikke til arbejdsløshed, og ved at sørge for, at vi har indrettet en gymnasieskole, hvor der ikke skal alt for mange supplerende kurser til bagefter, både til skade for den enkelte unge, men jo også til skade for den kollektive samfundsøkonomi.
Så netop når man går ind for udgiftsstop, bliver man jo ansporet til at gå ind i den slags reformer.
Det, jeg så egentlig vil spørge om – og nu har jeg kun 20 sekunder – er, at der jo i de her dage påny pågår en debat om, hvorvidt det kan betale sig at arbejde.
Jeg refererer naturligvis til de tv-programmer, der har kørt på det seneste, nemlig »Den dag, de fremmede forsvandt«.
Jeg springer alle mellemregningerne over, for udsendelserne taler jo sådan set for sig selv, og jeg vil sådan set bare spørge statsministeren, om statsministeren mener, at den måde, som vi har organiseret vores velfærdssamfund på, er, som den bør være i forhold til, hvorvidt det bedst kan betale sig at arbejde eller at lade sig forsørge af det offentlige.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-12-02:
Jeg selvfølgelig rigtig glad for, at hr. Lars Løkke Rasmussen brugte lidt tid på at sige tillykke til Folketingets formand.
Jeg havde lige set frem til, at vi kunne få en diskussion om gymnasieudspillet, men eftersom der ikke faldt noget spørgsmål i den sag, vil jeg undlade at gå ind i det, selv om jeg egentlig rigtig gerne vil diskutere gymnasieudspillet, også fordi det er noget, der vedkommer rigtig mange mennesker.
Det, jeg bare kan tage ud af det, som hr. Lars Løkke Rasmussen sagde, er jo, at der, når man har nulvækst, ikke er så mange penge til velfærd.
Det var konkret det, der endelig kom frem i det, Venstre nu sagde, for det betyder så, at man endnu mere skal vende hver en krone.
Det mangler vi jo faktisk.
Men nulvækst betyder altså, at der ikke er så meget at gøre godt med.
Det er det, vi har fået at vide i dag.
I forhold til spørgsmålet om, hvorvidt det kan betale sig at arbejde, er det jo regeringens grundholdning – og jeg tror, at det er de allerfleste danskernes grundholdning – at der selvfølgelig skal være en økonomisk fordel ved at tage et arbejde.
Det var jo også det, som regeringen gik målrettet efter, da vi lavede vores skattereform tilbage i 2012.
Der øgede vi jo beskæftigelsesfradraget, og vi indførte et særligt jobfradrag til de enlige forsørgere.
Vi er jo stadig ved at indfase den her skattereform, men forhøjelsen af beskæftigelsesfradraget har indtil videre øget gevinsten ved at være i arbejde med op til 3.000 kr. om året for helt almindelige danskere.
Når jeg synes, det er interessant at starte der, er det jo, fordi vores skattereform, som Venstre heldigvis er med i, selv om de kom ind i forhandlingerne med lidt andet, faktisk øger gevinsten ved at tage et arbejde, hvorimod Venstres skattereform, som de lavede sammen med Dansk Folkeparti, da de var i regering, jo slet ikke har samme effekt, fordi man der giver skattelettelser til de absolut bedst lønnede.
Så det er en af de store forskelle, der har været i dansk politik, og det synes jeg er rigtig vigtigt at hæfte sig ved.
Det er selvfølgelig også vigtigt at hæfte sig ved, at det, Venstre havde med, da de dengang i 2012 kom til skatteforhandlingerne, faktisk ikke var noget med beskæftigelsesfradrag og den slags.
Det var sådan noget med topskattelettelser, skattelettelser i toppen i det hele taget.
Det havde jo ikke noget at gøre med, at det bedre skulle kunne betale sig for de lavestlønnede at påtage sig et lønnet arbejde.
Så det er noget, regeringen har været meget optaget af og fortsat er meget optaget af.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2014-12-02:
Så går vi i gang med historieskrivningen igen, og det er jo altid spændende.
Jeg kan godt lide, at statsministeren omtaler skattereformen som vores skattereform, for det er jo rigtigt, at den var vi enige om, hvorimod den tidligere skattereform, som lavede den største sænkning af skatten på den sidst tjente krone, jo ikke kan karakteriseres som vores; den måtte vi jo lave selv.
Men det gælder jo endnu, så den kan ikke have været mere forkert, end at regeringen sådan set har fredet den og egentlig også gerne ville gå videre med nye topskattelettelser.
Men altså, hvis det nu ikke bare skal blive det sædvanlige tirsdagsmundhuggeri – for jeg og også statsministeren, tror jeg, har jo læst anmeldelsen af spørgetiden i Politiken her i dag – synes jeg, at vi skal se fremad og kvittere fuldstændig for, at vi har lavet en skatteaftale, som forøger beskæftigelsesfradraget, men som jo fortsat, når den er fuldt indfaset, vil efterlade tusindvis og atter tusindvis af danskere i en situation, hvor gevinsten ved at tage et lavtlønsarbejde er meget overskuelig.
Det er stadig væk sådan for et kontanthjælpsægtepar med et par børn, at man skal ud at finde et job, den ene af dem, til 35.000 kr. om måneden for at få en gevinst.
Nu hørte jeg så finansministeren – inspireret af de udsendelser, som jeg tager afsæt i – sige, og nu citerer jeg, at han fandt det amoralsk at afslå et lavtlønsjob på overenskomstmæssige vilkår og i stedet vælge at lade sig forsørge af det offentlige.
Altså, er statsministeren enig med sin finansminister i, at det er amoralsk, og hvis statsministeren er enig i det, hvad vil statsministeren så gøre ved det?
Jeg spørger ikke, hvad statsministeren har gjort, og hvad vi sammen har gjort, men om mere skal gøres.
Man kunne også spørge på en anden måde: Når statsministeren siger, at vi er gået målrettet efter noget, føler statsministeren så, at statsministeren er i mål?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-12-02:
Jeg skal bare minde om – og det er jo heller ikke uvæsentligt, vil jeg sige til hr. Lars Løkke Rasmussen – at da VK og Dansk Folkeparti lavede deres skattereform, gav de jo meget store skattelettelser til de allerrigeste.
Den lavede man i 2009, og jeg har ikke nogen problemer med at forstå, hvorfor Venstre gerne ville gennemføre den skattereform.
Det, der konstant er gåden, er, hvorfor Dansk Folkeparti ville være med dengang.
Og jeg har i hvert fald ikke nogen problemer med at forklare, hvorfor Socialdemokraterne ikke var med dengang.
Igen: Da vi forhandlede skatteaftale i 2012, var det ikke sådan, at Venstre kom med en eller anden plan for at få beskæftigelsesfradraget på banen.
Nej, bestemt ikke – det, man var optaget af der, var igen lempelser i topskatten.
Og når jeg siger det her, er det, fordi det er interessant at huske på, at Venstres interesse for, at det skal kunne betale sig at arbejde og at løse det via skattesystemet, altså er ganske ny, for den gjaldt ikke i 2009, og den gjaldt ikke i 2012.
Og jeg må så sige, at i 2014 gælder den heller ikke, for vi har stadig ikke fået et konkret svar på, hvad Venstre egentlig agter at gøre i forhold til skatten.
Hans Andersen (V), 2014-12-02:
Tak for det.
Jeg vil gerne spørge beskæftigelsesministeren, om ikke det er korrekt, at med de nuværende regler i kontanthjælpssystemet, og når det handler om gensidig forsørgerpligt, betyder det, at et samboende par, hvor den ene har arbejde og den anden får en eller anden form for kontanthjælp, afhængigt af den samboendes indtægt, som minimum har det, der svarer til 28.000 kr. i månedlig indtægt, hvis de har to børn.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-12-02:
Så jeg mener, at der kan puttes mange ord på det her med, at man ikke skal kunne sige nej til et arbejde, hvis der er et ledigt arbejde.
Det tror jeg ikke at der er nogen som helst der er uenige i.
Der, hvor det næste spørgsmål opstår, er, med hensyn til hvor meget man egentlig skal have, og hvornår det kan betale sig at arbejde.
Når hr. Lars Løkke Rasmussen siger igen og igen – det er jo det, som hr. Lars Løkke Rasmussen vender tilbage til hele tiden, og det forstår jeg godt, for det er en vigtig problemstilling – at der nu er en kvart million danskere, som kun har en lille økonomisk gevinst ved at arbejde, kan jeg kun sige: Det kommer jo igen an på, hvad man mener med en lille økonomisk gevinst.
Og der kan det godt være at vi ser tingene lidt forskelligt, for den umiddelbare økonomiske fordel ved at være i arbejde er allerede ganske pæn for mange af de her mennesker.
Som jeg kender tallene, er det over halvdelen af de mennesker – hvad enten det er 250.000 eller 300.000, eller hvordan man nu gør det op – som får mere end 2.000 kr. ud af at tage et arbejde.
Så ved jeg godt – for det er slået fast her i Folketingssalen – at hr. Lars Løkke Rasmussen ikke synes, at 2.000 kr. er meget.
Det svarer til prisen på et par sko, kunne man høre for mange spørgetimer siden.
Men 2.000 kr. i en familie, hvor lønnen ikke er så stor, er faktisk en pæn fremgang i familiens økonomi.
Det næste spørgsmål, der rejser sig, er selvfølgelig: Hvad vil hr. Lars Løkke Rasmussen gøre ved det?
Hvor er hr. Lars Løkke Rasmussens beskæftigelsesændringer og skattereform, som kan ændre det tal, så der er mange flere end halvdelen af de her 250.000, der får mere end 2.000 kr. ud af at tage et arbejde?
Den plan vil jeg gerne se, vi mangler den fra Venstre.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2014-12-02:
Jeg vil prøve på ikke at gå rundt og spejle mig i statsministeren.
Jeg vil afstå fra det i forbindelse med tøjvalg og skobudgetter og andet – mere, fordi det ikke ville klæde mig; det var det, jeg tænkte på – men på det her punkt med taletiden vil jeg spejle mig i statsministeren.
Jeg kan jo se i Politiken i dag, at vi nu er nået dertil, hvor der skal gøres status på det her spørgeinstitut, og jeg har også set i Politiken i dag, at formanden er lidt ærgerlig over, at vi aldrig rigtig lykkes med det der med at slå gækken løs, så det er jo bare et fattigt bidrag med fare for at blive misforstået.
Men til sagen: Det er desværre langt mere end 250.000.
Jeg tror, det er det tal, man kan håbe på at man kommer ned på, når det, vi i fællesskab har vedtaget, om føje år er faset ind.
Jeg er da glad for, at statsministeren anerkender, at vi i Venstre har gjort os nogle tanker om, hvad vi skal gøre.
Statsministeren vil så gerne høre lidt mere detaljeret om dem.
Og ja, det er rigtigt, at vi har et forslag om, at der lægges et loft ind over, hvor meget man samlet set kan få udbetalt i offentlig forsørgelse.
Vi har et forslag om at investere de penge så målrettet, man kan, i at sætte skatten på små arbejdsindkomster ned.
Og det er jo for at give folk en større økonomisk tilskyndelse til at tage de her jobs.
Det er jo ikke et spørgsmål om, hvad 2.000 kr. er værd for mig, eller hvad 2.000 kr. er værd for statsministeren, eller noget som helst andet tal.
Det er et spørgsmål om, som det også blev afdækket i den her udsendelse, helt konkrete eksempler på danskere, der står af på at få et job, de kunne få, fordi de samlet set vurderer, at det ikke er af økonomisk interesse for dem.
Og hvad skal vi gøre ved det?
Der er principielt to ting, man kan gøre.
Det ene er jo altså at øge den økonomiske gevinst.
Det har vi foreslået i Venstre.
Det andet ville være det, som regeringens egen økonomi- og indenrigsminister var inde på i Jyllands-Posten her i sidste uge, hvor han gjorde sig til talsmand for, at dagpengemodtagere skal sanktioneres i højere grad end i dag.
Det ligger måske mere i forlængelse af det, statsministeren taler om, altså ret og pligt, og at man skal slå ned, hvis folk siger nej.
Det foreslår økonomi- og indenrigsministeren jo.
Han mener, at dagpengemodtagerne skulle sanktioneres i højere grad end i dag, hvor de kan sige nej tak til et ordinært arbejde på overenskomstmæssige vilkår og stadig opretholde retten til dagpenge.
Så vil jeg spørge, når nu statsministeren åbenbart ikke mener, der er brug for flere målrettede skattelettelser i bunden end dem, vi allerede har aftalt, om statsministeren i stedet mener, at det, økonomi- og indenrigsministeren har sagt, om flere sanktioner i dagpengesystemet så er regeringens bud på, hvordan vi kommer det problem til livs, som er blevet afdækket i de udsendelser, vi vel alle sammen har set.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-12-02:
Det er jo svært at svare kort, når hr. Lars Løkke Rasmussen spørger så langt.
For det første vil jeg sige om det med tøjet: Jeg ved ikke, om det ville klæde hr. Lars Løkke Rasmussen, men man skal huske, at man jo også skal betale det selv, så det skal man også have med.
Når det så er sagt, kan jeg ikke lade være med at gå lidt dybere ned i de tal, som hr. Lars Løkke Rasmussen kommer med, for det er jo så tydeligt, at Venstre ikke ønsker at fremlægge en plan for, hvordan det her skal ske.
Vi er alle sammen optaget af, at det skal kunne betale sig at arbejde, men hvis vi f.eks. skal halvere den gruppe af mennesker, der får mindre end 2.000 kr. ud af at gå på arbejde, hvor meget skal skatten i bunden så egentlig ændres?
Kunne man få et svar fra Venstre på det spørgsmål?
Det kan man jo ikke, så derfor har vi selv regnet lidt på det.
Har Venstre 20 mia. kr. til at gøre det for?
Og hvis Venstre skal bruge 20 mia. kr. på det, hvordan skal Venstre så få råd til alt det andet, man gerne vil, nemlig investere i sundhed og uddannelse og så også give skattelettelser til alle mulige andre, man har lovet skattelettelser?
Det er en udfordring, og den har regeringen forsøgt at løse ved vores skattepolitik.
Vi er kommet rigtig langt, betydelig længere i forhold til den situation, vi overtog efter den forrige regering.
Ud over det bliver der spurgt til rådighed.
Jeg er naturligvis helt enig med økonomi- og indenrigsministeren i, at hvis rådighedsreglerne ikke fungerer, som de skal, så kigger vi da på det.
Det er bl.a. derfor, vi har en Dagpengekommission, som naturligt også vil kigge på, om det sanktionsregime, vi har inden for vores dagpengeregler, er tilstrækkeligt, og naturligvis, om reglerne overholdes.
Det siger sig selv.
Men lad os lige slå fast, at vi har rådighedsregler i Danmark.
De er faktisk temmelig skrappe.
Det, vi skal få undersøgt i den kommende tid, er selvfølgelig, om de bliver overholdt til punkt og prikke.
Og vi er ikke angste for at gå ind i en diskussion om rådighedsregler.
Men kære Venstre, Danmarks største parti, hvornår kommer Venstre med en plan for alle disse luftige ting, man ønsker at gøre?
Har man 20 mia. kr. til at nedsætte beskæftigelsesfradraget for?
Jeg tror det ikke.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2014-12-02:
Tusind tak for det.
Den måde, statsministeren spørger på, er jo interessant.
Det afdækker det hele: Altså, Venstre har en plan; statsministeren er ked af, at hun ikke har set den endnu.
Det står så i hvert fald i kontrast til en regering, der ikke har nogen plan.
For det, man må forstå, er, at regeringen har lavet det, der skal laves.
Politik handler vel om nogle fremadrettede diskussioner af, hvad vi vil med det her land.
Jeg forsøger fuldstændig stille og roligt – i øvrigt endda i et afdæmpet tempo, hvor jeg roser den ene og den anden for at komme godt i gang her til morgen – at påpege nogle samfundsproblemer, Danmark har, og spørger: Kan statsministeren genkende dem, og skal vi gøre noget mere ved dem?
Endnu står det mig helt uklart, om statsministeren mener, at det, man har gjort – det, vi sammen har gjort; vores skattereform; den, vi sammen har lavet – rækker, eller om mere skal gøres.
Jeg synes, mere skal gøres, og jeg har også anvist en retning.
Det med dagpengesystemet står mig også uklart, selv om jeg synes, det er højst interessant, at statsministeren nu åbner op for, at ideen med at nedsætte Dagpengekommissionen altså var, at der skulle strammes op og der skulle laves flere sanktioner i forhold til dagpengemodtagerne.
For indtil videre er det ikke det, der har stået klarest for mig, nemlig at det var det, der var hele formålet med at skubbe det spørgsmål hen på den anden side af folketingsvalget.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-12-02:
Baggrunden for at nedsætte Dagpengekommissionen var jo, at man fik lavet en dagpengereform i den tidligere regering, som byggede på forkerte tal.
Man sagde, at 2.000-4.000 ville falde ud af dagpengesystemet.
Det viste sig at være mere end 40.000.
Det er udgangspunktet for, at vi har sagt: Denne gang skal vi ikke lave en dagpengereform uden at tænke os rigtig grundigt om, og det vil sige, at vi har nedsat en kommission til at lave forarbejdet til det her.
Det er den rigtige måde at gøre det på.
Jeg har i øvrigt set, at Venstre også selv har henvist til, at det kan være en god idé at have en Dagpengekommission og vente med at udvikle det her yderligere, til man har resultatet fra Dagpengekommissionen.
Når vi har nedsat den Dagpengekommission, er det for at se på hele dagpengespørgsmålet inklusive ydelser og sanktioner.
Og når vi gør det, er det, fordi vi ikke én gang til vil stå i en situation, hvor Venstre og Konservative og Dansk Folkeparti i en eller anden sen aftentime finder på et nyt dagpengesystem, som man så brutalt indfaser på en måde, så det rammer hårdt i forhold til rigtig mange danske familier.
Det er derfor, vi har nedsat Dagpengekommissionen.
Når nu hr. Lars Løkke Rasmussen er i rosehumør i dag, kunne man jo også rose, at vi denne gang gør det anderledes.
Det dagpengesystem, vi har nu, fungerer jo ikke, når så mange mennesker falder ud af det.
Det skal vi lave om.
Det håber jeg i virkeligheden at vi kan gøre i fællesskab, når Dagpengekommissionen er færdig med sit arbejde.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2014-12-02:
[Lydudfald]
... statsministerens holdning til, at det er en dagpengereform, der er lavet af de borgerlige med De Radikale stemmer, der ikke er god.
Vi er helt enige i, at vi er nødt til at lave om på den dagpengereform og sådan set også gerne lave forbedringer til dagpengeområdet.
Bent Bøgsted (DF), 2014-12-02:
Altså, hvad andre partiers synspunkter er i den her forbindelse, må hr. Finn Sørensen egentlig spørge partiernes ordførere om.
Jeg kan kun udtale mig om Dansk Folkepartis synspunkt på det.
Men som sagt accepterede Dansk Folkeparti, at finansieringen i satspuljen blev på den måde, som den er.
Og det står vi selvfølgelig ved.
Det var den måde, det kunne finansieres på.
Det er sådan, at når der forhandles satspulje, er der nogle partier, der ønsker noget, og andre partier har så ønsker om nogle andre ting, og så skal man nå til enighed.
Man må give noget for at få noget andet, og det er det spil, der foregår omkring satspuljen – sådan er politik.
Hvis man står stejlt og ikke vil være med til noget som helst, får man heller ikke selv noget igennem.
Sådan er spillets regler.
Det kan være, hr. Finn Sørensen finder ud af det på tidspunkt.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2014-12-02:
Jeg synes, det er lidt ærgerligt, at man ikke kan tage sit afsæt i det stadie i danmarkshistorien, vi befinder os i nu, og så diskutere politik fremadrettet.
Vi kan sagtens diskutere historie, og så ved jeg ikke, om statsministeren måske kan oplyse, hvad der var Socialdemokratiets stilling, dengang vores regering opfandt beskæftigelsesfradraget i sin tid; for nu får statsministeren det jo til at lyde, som om det er noget, vi er arge modstandere af.
Altså, mig bekendt var det vores regering, der i sin tid indførte beskæftigelsesfradraget, og det kunne være interessant at høre, om statsministeren kan erindre sig, hvad der var Socialdemokratiets og for den sags skyld også SF's oprindelige position i forhold til det beskæftigelsesfradrag.
Men ellers efterspørger jeg jo altså en fremadrettet debat.
Det er fint, at statsministeren er optaget af de her ting, altså, det er ganske, ganske glimrende.
Det er fint, at vi har lavet en skatteaftale, der indfaser et forøget beskæftigelsesfradrag, men selv når det er på plads, vil vi altså have en situation, hvor det efter min bedste erindring for mere end en kvart million danskere ikke er forbundet med nogen nævneværdig gevinst at tage et arbejde.
Og hvad skal vi så gøre ved det?
Det er jo sådan set det, jeg spørger til.
Helt præcist spurgte jeg jo, om statsministeren er enig med sin finansminister, når finansministeren kalder det amoralsk at afslå et lavtlønsjob på overenskomstmæssige vilkår.
Og hvis det er amoralsk, skal vi så løse det her problem med moralprædikener, eller skulle vi tage fat på at øge gevinsten, sådan at folk uden de store uddannelsesmæssige kvalifikationer kan få en gevinst ved at tage et arbejde til noget, der minder om overenskomstens minimumsløn?