Torsten Schack Pedersen (V), 2011-11-29:
Vi skal have gang i væksten i Danmark.
Vi skal skabe vilkår, som gør, at det er attraktivt at investere og drive virksomhed i Danmark.
Det er Venstres tilgang, ambition og målsætning, når det gælder dansk erhvervsliv.
Desværre opfatter regeringen og Enhedslisten dansk erhvervsliv som en finansieringskilde, som man blot kan tage nogle flere penge fra, uden at det på nogen måde vil have negative konsekvenser, og her ser vi to konkrete forslag, som entydigt trækker i den forkerte retning. Vi har vel omkring 60.000 familieejede virksomheder i Danmark, og de beskæftiger i runde tal omkring 600.000 medarbejdere.
Forudsætningen for, at det er muligt, er, at der ikke er tale om en såkaldt pengetank.
Grænsen for, hvornår en virksomhed skattemæssigt er en pengetank, er i dag 75 pct. i forhold til aktivernes sammensætning.
Reglerne i dag fjerner jo ikke skattepligten, men udskyder den blot, til virksomheden sælges til tredjemand.
VK-regeringen har hævet grænsen to gange, fra 25 pct. til 50 pct. og endelig til 75 pct., og senest var begrundelsen ganske ligetil: Uanset forhøjelsen af grænsen i 2002 kan reglen stadig risikere at ramme virksomheder med reel erhvervsaktivitet.
En virksomhed kan have et ønske om at have en god likviditet, f.eks. til brug for opkøb, større investeringer eller udtræk til afgifter m.v. i forbindelse med et generationsskifte.
En sådan likviditet bør ikke afskære muligheden for at kunne foretage et hensigtsmæssigt generationsskifte af virksomheden.
Ja, sådan lød det i begrundelsen for tidligere at hæve grænsen.
Som jeg nævnte i min ordførertale til lovforslag nr. L 28, er adgangen til kapital i vores virksomheder en af de allerallerstørste udfordringer og vækstbarrierer i øjeblikket.
At vi så nu har en regering, der vil øge beskatningen og dermed trække arbejdskapital ud af virksomheder i Danmark, er jo så naturligvis fuldstændig ubegribeligt, og særligt når man ser på det relativt beskedne provenu.
I forslaget står der, at Skatteministeriet forventer, at selskaberne forventes at investere deres – i regeringens opfattelse – overskudslikviditet i erhvervsrettede aktiviteter.
Der er jo altså også den mulighed, at selskaberne tager pengene ud til udbytte, men det fremgår i øvrigt ikke af den måde, man regner provenuet ud på, at det er en mulighed, og det kan jeg love at vi vil spørge ind til under udvalgsbehandlingen.
Vi deler simpelt hen ikke den opfattelse, som ligger til grund fra skatteministerens side, nemlig at virksomhederne vil nedbringe deres likviditet ved fluks at købe nye virksomheder og lave investeringer.
Der er jo den simple grund til, at de i dag ligger inde med kapitalen, både i forhold til at foretage fremtidige dispositioner og særligt i øjeblikket, hvor kapitalmarkederne er så hårdt spændt for, som de er, at det sikres, at de har mulighed for at finansiere virksomhedens daglige drift.
Skatteministeren har så for få timer siden indrømmet, at der kunne blive tale om en regelændring, som reelt kunne have virkning med tilbagevirkende kraft.
Jeg vil da gerne kvittere for, at der er kommet en ændring.
Men havde forslaget nu været sendt i ordentlig og grundig høring, ja, så ville et sådant forhold kunne være ændret inden fremsættelsen, og det understreger igen det groteske i, at regeringen i sit regeringsgrundlag lover god tid til høringer af relevante parter, men igen så nøjes med 3 dages høring.
Forslaget indeholder også en begrænsning i rentefradragsretten for virksomheder, der for lånte penge investerer i eksempelvis opkøb af nye virksomheder.
Denne regelstramning betyder, at langt flere virksomheder vil blive omfattet af den såkaldte rentefradragsbegrænsning.
Forslaget er en del af regeringens mål om at få erhvervsliv og multinationale selskaber til at betale mere i skat.
Skatteministeren har tidligere i medierne givet klart udtryk for, at de multinationale selskaber ikke betaler den korrekte skat, men ministeren må indrømme, at den ekstra beskatning af de multinationale selskaber, der lægges op til, jo ikke skyldes, at de snyder i skat, men at skatteministeren strammer skatteskruen ved at begrænse fradragsmuligheder og ved at forringe skattevilkårene.
Vi kan heller ikke støtte, at det bliver vanskeligere for danske virksomheder at købe virksomheder op for at ekspandere.
Regeringens medicin er forkert.
Vi har brug for at styrke og udvikle vores erhvervsliv – ikke at øge beskatningen, for det vil koste arbejdspladser, og det kan vi i Venstre ikke medvirke til.