Pia Christmas-Møller (KF), 2007-02-01:
Nu har der været en diskussion om, hvorvidt den her debat har ført noget nyt med sig.
Der må man jo give den, der rettelig har krav på at få en indrømmelse, en indrømmelse, og jeg må – vil jeg sige til hr. Bjarne Laustsen – indrømme, at der kom, om ikke andet så i hvert fald en fuldstændig ny udlægning af den historiske fortolkning af 1980'ernes fodnotepolitik for et øjeblik siden.
Den var hr. Laustsen anfører for – ret skal være ret.
Men vi er nogle stykker, som får mindelser om 1980'ernes meget farlige fodnotepolitik, som var på vej til at sætte Danmarks fuldgyldige medlemskab af NATO over styr.
Hvis ikke vi havde haft en stærk og handlekraftig statsminister, der udskrev folketingsvalg på sagen om anløbende skibe, ja, så havde vi stået i en helt anden situation.
Når vi er nogle stykker, der får de mindelser i dag, er det jo, fordi hr. Lykketoft figurerer på det her beslutningsforslag, hr. Lykketoft, som sammen med Jytte Hilden i 1980'erne – eller var det helt henne i begyndelsen af 1990'erne, hæng mig ikke op på det konkrete årstal – skrev en kronik om sambakommunismens lyksaligheder i Castros Cuba.
Jo, jo, det kan vi godt huske.
Vi kan godt huske, hvordan fremtrædende Socialdemokrater langt, langt henne, også efter Murens fald, argumenterede for og forsvarede en politik, som under ingen omstændigheder kan hævdes at have ført til hverken Murens fald eller til Sovjetunionens sammenbrud og dermed opgøret med mange af disse diktaturstater.
Så: Jo, vi har en begrundet frygt.
Lad mig forholde mig til beslutningsforslaget og sige om det, at ingen skal være i tvivl om, at terrorismen og alle dens vederstyggeligheder skal bekæmpes af al kraft inden for retssamfundets rammer.
Alt andet ville efter Det Konservative Folkepartis opfattelse være et knæfald for volden og antidemokratiske kræfter.
Derfor skal såvel national lovgivning som internationale bestemmelser og aftaler i form af konventioner og folkeretlige regler respekteres, selvfølgelig.
Det er og har hele tiden været både Det Konservative Folkepartis og regeringens klare forudsætning.
Tortur kan ikke accepteres, og ulovlige fangetransporter er en alvorlig sag.
Mistænkte og fanger har også nogle grundlæggende rettigheder, og de skal selvfølgelig respekteres.
Det vil jeg gerne slå fast igen igen med syvtommersøm.
Af samme grund er det bestemt heller ikke uden alvor, vi ser på de mange påstande om ulovlige CIA-aktiviteter, herunder påstanden om ulovlige fangetransporter i Europa.
Der ligger et stort arbejde, bl.a. i Europarådet og Europa-Parlamentet, med hensyn til at rede trådene ud i de mange påstande.
Én ting står klart på nuværende tidspunkt.
Der er intet – hverken i de mange rapporter eller i deres konklusioner – der indikerer, at der i Danmark eller på Færøerne eller i Grønland har været nogen, der har været involveret i disse ulovlige aktiviteter.
Der er heller ikke noget konkret, der peger på, at vore territorier har været involveret i ulovlige aktiviteter af den her karakter.
Der er altså ikke nogen konkrete spor, der peger på en konkret mistanke, der kan følges op på.
Der er altså ingen, som har beskæftiget sig med dette på et alvorligt niveau – hverken hjemme eller ude – der mener, at der er noget, der peger på, at der er foregået noget ulovligt i Danmark af den her karakter.
Det er derfor også lidt svært at se, hvad det er, undersøgelseskommissionen sådan helt konkret skal undersøge, og hvem man konkret skulle sætte under afhøring og derfor under anklage.
Oppositionen har en væsentlig opgave bestående i at være kritisk over for den til enhver tid siddende regering, og det er godt for et demokrati, at forskellige holdninger og ideer brydes.
Alle har i længden en interesse i, at såvel den politiske kamp som den demokratiske kontrol fTTM050.fm Page 3742
Tuesday, May 29, 2007 1:23 PM
med magten udøves med facts og kendsgerninger som våben, så den ikke bliver afgjort af, hvem der er bedst til simpel møgspredning, mistænkeliggørelse og spin i pressen.
Som det måske er fremgået, ser vi ikke noget, der minder om et grundlag for at nedsætte en undersøgelseskommission.
Med hensyn til forslagets anden og mere fremadrettede del kan jeg sige, at der her implicit, hvis det hele skal give nogen mening, lægges op til etablering af et vældigt kontrolapparat; et kontrolapparat og kontrolsystem, som ikke bare er svært at se omsat i praksis, men som også ville forudsætte ændringer af en lang række internationale aftaler.
Det er altså ikke en sag, der bare kan klares ved hjælp af dansk lovgivning.
Vi afviser B 24 i sin helhed og håber virkelig, at Socialdemokratiet besinder sig, inden man fortsætter det togt, som man med det her beslutningsforslag har indledt under ledelse af Enhedslisten.