Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-11-13:
Jeg vil gerne takke Enhedslisten for anledningen til at redegøre for regeringens planer for sundhedsvæsenet, selv om der i store træk er tale om en gentagelse af en forespørgsel fra januar i år.
Derfor vil jeg også uundgåeligt komme til at gentage mig selv.
Jeg vil gerne takke for anledningen til at få rettet op på en udbredt misforståelse: Der er flere gange blevet sat lighedstegn mellem det at inddrage private leverandører i løsningen af offentlige opgaver og så den form for privatisering, det indebærer, at en ydelse helt ophører med at være en offentlig opgave.
Først beder man mig redegøre for regeringens planer for øget privatisering af sygehusene, men her bliver jeg desværre nødt til at skuffe Enhedslisten, for regeringen har ingen planer om at privatisere sygehusene.
Det vil også være vanskeligt at forene sådanne planer med det faktum, at regeringen har løftet det offentlige sundhedsvæsen med 18 mia. kr. fra 2001 til 2008, hvoraf størstedelen er gået til sygehusene, eller at der siden 2001 er kommet mindst 1.200 flere læger og 1.300 flere sygeplejersker på de offentlige sygehuse, eller at regeringen har afsat 25 mia. kr. til investering i nye og moderne offentlige sygehuse.
De tiltag understøtter derimod regeringens ambition om, at de offentlige sygehuse fortsat skal være kernen i det danske sundhedsvæsen.
Men det er da rigtigt, at regeringen ikke har ideologiske blokeringer over for de private sygehuse.
Det har bare ikke noget med privatisering at gøre, det har derimod noget at gøre med, at vi ønsker at udnytte den samlede behandlingskapacitet i sundhedsvæsenet bedst muligt til gavn for patienterne.
Og som jeg sagde tilbage i januar, illustrerer det glimrende den grundlæggende forskel, der er mellem regeringens og Enhedslistens målsætninger for sundhedsvæsenet.
For Enhedslisten ønsker ikke at fokusere på patienterne, tværtimod kunne man for nylig læse ud af partiets udspil til finanslov, at der helt skulle være stop for offentlige kroner til private sygehuse.
Der er ikke så meget som ét ord om patienterne, men derimod det sædvanlige korstog mod de private sygehuse.
Det har vi alt sammen hørt før.
Jamen den er jo sikret.
Den er sikret gennem et skattefinansieret offentligt sundhedsvæsen, som leverer vederlagsfri sygehusbehandling til alle borgere.
Og som jeg lige har påpeget, har regeringen tilført det offentlige sundhedsvæsen betydelig flere ressourcer siden 2001, og samtidig har vi indført en række tiltag, der bidrager til at styrke patienternes rettigheder i det offentlige.
Lad mig f.eks. fremhæve de pakkeforløb på kræftområdet med maksimale ventetider, som vi er i gang med at indføre også på hjerteområdet.
En del af de ydelser, som er omfattet af det offentlige sundhedsvæsen, bliver produceret i det private af private sundhedsudbydere.
Det ændrer dog ikke ved, at de er en del af det offentlige sundhedstilbud, og at de leverer ydelser for det offentlige sundhedsvæsen.
Men til Enhedslistens store irritation er regeringen gået et skridt videre, idet vi har inddraget de private sygehuse for at indfri målsætningen om at styrke patienternes rettigheder og nedbringe ventetiden på behandling.
Ved udgangen af første kvartal 2008 var der ca. 180.000 patienter, som havde gjort brug af ordningen, patienter, som ellers havde måttet vente længe på behandling i det offentlige eller selv betale for en behandling i det private, hvis de i øvrigt havde råd.
Det udvidede frie sygehusvalg er netop til størst gavn for de patienter, som ikke har råd til at betale for behandling i det private af egen lomme.
Det er altså kontanthjælpsmodtageren, pensionisten og den enlige mor, der virkelig får gavn af den ordning.
Samtidig kunne vi konstatere, at ventetiderne var faldet for en lang række behandlinger, og det vel at mærke ikke kun for de patienter, der bliver behandlet på de private sygehuse, nej, det gælder også for patienterne i det offentlige.
Det er derfor ganske tankevækkende, når Enhedslisten på den ene side foregiver at være interesseret i at sikre fri, gratis og lige adgang til sygehusbehandling, og på den anden side helt ønsker at afskaffe den rettighed, der virkelig har gjort det muligt at realisere den målsætning.
På baggrund af den ekstraordinære situation, som det offentlige sundhedsvæsen står i i forlængelse af konflikten i foråret, valgte regeringen at fremsætte et lovforslag om en midlertidig suspension af det udvidede frie sygehusvalg, som Folketinget for nylig har vedtaget, og det er et ekstraordinært indgreb i en ekstraordinær situation.
Men for regeringen er det udvidede frie sygehusvalg en grundlæggende patientrettighed, som giver både valgfrihed og beskyttelse mod lange ventetider, og da regeringen heldigvis vægter patienternes rettigheder højere end Enhedslistens modvilje mod private sygehuse, skal det udvidede frie sygehusvalg selvfølgelig også genindføres den 1. juli 2009.
Herudover blev der pr. 1. august i år indført en udvidet undersøgelsesret til børne- og ungdomspsykiatriske patienter, som har udsigt til mere end 2 måneders ventetid på en undersøgelse i det offentlige.
Og samtidig har vi aftalt med satspuljepartierne, at voksne patienter fra 2010 også skal have rettigheder, der svarer til dem, der gives til børn og unge.
Og helt parallelt med det udvidede frie sygehusvalg gælder det også her, at det er dem, der ikke selv har råd til at betale i det private, der får størst gavn af ordningen.
Men det anfægter ikke Enhedslisten, som givetvis også er imod den rettighed.
Endelig beder Enhedslisten mig redegøre for, hvordan regeringen vil forhindre, at en øget anvendelse af private sygehuse fører til en samlet set dyrere sundhedssektor.
Her kan jeg oplyse, at jeg har iværksat et udviklingsarbejde, der skal undersøge de private sygehuses rammevilkår og forpligtelser, med henblik på at sikre størst mulig grad af fair konkurrence mellem de offentlige og de private sygehuse.
Rapporten viste dog, at der kan være behov for et andet afregningssystem end den nuværende aftalemodel.
Vi har f.eks. set, hvordan nogle private takster ikke har fulgt med, når der er sket ændringer i de offentlige DRG-takster.
Det er ikke holdbart, hvis vi skal sikre fair konkurrencevilkår, og derfor er vi i gang med at se på mulighederne for et andet afregningssystem.
Men Enhedslistens spørgsmål er faktisk lige så relevant, hvis man vender det om.
For flere regioner har allerede i dag gode erfaringer med at sende dele af behandlinger i udbud i det private sundhedsvæsen, og det er en mulighed, jeg synes regionerne skal have lov til at bruge.
For at runde af, så har regeringen ikke nogen planer om at privatisere sygehusene; derimod er det vores ambition, at vi skal have et offentligt sundhedstilbud i verdensklasse.
Vi har valgt at inddrage de private sygehuse i det sundhedstilbud, og hermed har vi bidraget til at styrke den lige og lette adgang til behandling.
Samtidig bliver der iværksat et arbejde, der fremadrettet sikrer fair konkurrencevilkår mellem det offentlige og det private, men de initiativer passer tydeligvis ikke ind i Enhedslistens negative dagsorden, der stadig væk indskrænker sig til at ville holde alt af privat karakter udenfor.