runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-05-08:
Jeg er sådan set enig i, at det er godt at rydde op efter sig selv, og jeg har heller ikke sagt, at vi ikke vil tale med Dansk Folkeparti om den her sag.
Jeg har såmænd blot sagt, at først og fremmest taler vi med Enhedslisten om den her sag, for det er det, vi har aftalt med hinanden.
Det næste hænger så også sammen med det.
Jeg synes så også, at vi dermed har aftalt, at det netop er noget, vi tager ved forhandlingsbordet og drøfter i fællesskab, når vi sidder sammen.
Og jeg vil ikke gå ind nu og tage den diskussion med hr. Per Clausen.
Jeg synes, det er meget, meget bedre, at vi holder os til den aftale, vi har indgået, netop om at mødes inden sommerferien og diskutere udviklingen i langtidsledigheden – præcis som vi har aftalt.
Jeg synes ikke, at argumentationen hænger specielt logisk sammen, for der vil være masser af lovgivning, hvor man kan argumentere for, at det har forvaltningsmæssig betydning for andre ministerier.
Der er masser af lovgivning, som har betydning for et eller flere ministerier.
Så jeg synes egentlig, at det på den måde er godt – og jeg er glad for, at ordføreren giver mig ret i det – og at det er det mest naturlige, at det er ressortministeren, der besvarer spørgsmål vedrørende en given lovgivning.
Jeg anerkender, at offentlighedsloven er en meget vigtig lovgivning, men den er ikke så speciel, at man skal sætte alle andre principper ud af kraft, og derfor fastholder vi selvfølgelig, at det er ressortministeren, der skal besvare spørgsmålene.
Per Clausen (EL), 2013-05-08:
Tak for det, og tak, fordi statsministeren er kommet her i dag.
Jeg tror sådan set, at de fleste mennesker har forstået, hvem der stemte for forringelserne af dagpengene i sin tid.
Det ansvar tror jeg er fordelt, og det er også rigtigt at huske det – det er jeg med på – men jeg synes jo på den anden side, at hvis Dansk Folkeparti rent undtagelsesvis skulle være indstillet på at rydde op efter sig selv, så skal man vel ikke være unødigt kritisk over for lige præcis det element hos Dansk Folkeparti.
Det synes jeg jo sådan set er et sympatisk element, som jeg synes statsministeren måske skulle benytte sig af.
Det, som jo er sagen, er, at vi står med en situation, hvor antallet af mennesker, der er faldet ud af dagpengesystemet, langt, langt overgår, hvad det daværende flertal troede, da de gennemførte de her forringelser, og også, hvad den nuværende regering i starten troede at det ville føre med sig.
Og i dag kan jeg sige, at tallet kan blive på omkring 30.000 i år.
Det er det ene.
Det andet er jo, at vi ved, at den ordning, som regeringen og Enhedslisten aftalte ved finanslovsforhandlingerne – efter vores opfattelse en utilstrækkelig ordning, men dog en ordning – falder væk den 30. juni.
Så derfor er mit spørgsmål til statsministeren sådan set: Er hun ikke enig med mig i, at hvis det er sådan, at vi skal gøre en indsats for at sikre, at de her 30.000 ikke falder ud af dagpengesystemet, så forudsætter det faktisk, at vi tager nogle initiativer, som kan træde i kraft inden den 30. juni?
Betyder det ikke også, at hvis vi skal i gang med at drøfte, hvordan det kan ske, og der har været rigtig mange spændende og interessante forslag på bordet – jeg ved godt, at statsministeren er gladere for nogle end for andre, hvis hun er glad for nogen af dem overhovedet, men pointen er, at der har været rigtig mange gode og spændende forslag – så ville det være en god idé, hvis statsministeren og regeringen tog initiativ til at starte den drøftelse, der skal foregå, med Enhedslisten, sådan at vi kunne føre den ved et forhandlingsbord, om jeg så må sige, i stedet for at vi, som det jo er nu, udelukkende er henvist til at føre den gennem pressen?
Så mit spørgsmål er: Kan vi snart forvente at få det møde?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2013-05-08:
Vi tager det fulde ansvar for det, vi har været med til at lave.
Vi tager også det fulde ansvar for, at vi siden valgkampen i 2011 og til i dag har argumenteret for, at man bør indfase dagpengereformen blidere end det, der var den oprindelige hensigt, fordi væksten er udeblevet.
Regeringen har vedvarende i sin regeringstid nedjusteret skønnene for væksten.
Derfor bør man da også i forhold til de mennesker, der bliver ramt af krisen, tage nogle konsekvenser af det.
Så har vi foreslået en midlertidig forlængelse, der ligger ud over det, regeringen har arbejdet for.
Det har regeringen afvist.
Nu spørger vi så i dag fuldstændig stilfærdigt for at være konstruktive og for at hjælpe de mennesker, der ellers bliver ramt: Mener statsministeren så meget med det, hun siger, at hun vil tage initiativ til, at Folketingets partier sætter sig sammen og finder en løsning for de her mennesker, hvis det kan lade sig gøre at finde et flertal?
Eller vil statsministeren alene lade det være op til en diskussion mellem regeringen og Enhedslisten og risikere, at det dårlige forhold mellem regeringen og Enhedslisten, man jo kan læse om i aviserne hver eneste dag, gør, at man så ikke får hjulpet de mennesker, der nu er i knibe.
Derfor bare mit enkle spørgsmål til statsministeren: Vil statsministeren stille sig forrest for det arbejde mellem Folketingets partier, også mellem regeringen og Dansk Folkeparti, om at blive enige om at tage nogle nye initiativer til gavn for de her mennesker – ja eller nej?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-05-08:
Først og fremmest vil jeg gerne rette en grundlæggende misforståelse i den her debat.
Det bliver jo af og til i medierne og andre steder fremstillet, som om det skulle være regeringen, som har opfundet dagpengeforringelserne.
Jeg tror efterhånden, at flere og flere godt kan huske, at det var Dansk Folkeparti, der opfandt de dagpengeforringelser.
Og så bliver det også fremstillet, som om regeringen ikke har ønsket at gøre noget for at hjælpe de mennesker, som står til at have opbrugt deres dagpengeret.
Men intet kan jo være mere forkert, for regeringen har fra dag et været optaget af netop de mennesker.
Først har vi forlænget midlertidigt med ½ år.
Derefter har vi igangsat en akutpakke.
Så kom akutjobordningen, som dog har hjulpet nogle.
Og så kom uddannelsesmuligheden, som jo gælder her og nu.
Så vi har jo altså skridt for skridt taget initiativ til at hjælpe de mennesker, som står i en meget vanskelig situation.
Jeg synes, det er fair nok, at Dansk Folkeparti nu har ændret holdning til det.
Jeg synes bare også, at det er vigtigt, at Dansk Folkeparti så siger klart og tydeligt, at det var dem, der opfandt dagpengeforringelsen, og at det var dem, der fastholdt, at sådan skulle det være hele vejen igennem det forår, hvor det her blev besluttet, på trods af at alle jo vidste, at opsvinget ikke ville komme fra den ene dag til den anden. Bare for at der ikke er for meget tvetungethed i den her debat, ville det klæde Dansk Folkeparti meget tydeligt at anerkende, at opfindelsen kom fra Dansk Folkeparti.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2013-05-08:
Altså, en del af svaret var nok ikke så uventet.
Statsministeren har jo travlt og skal mange ting hver dag, så det har jeg fuld forståelse for.
Så sent som i december måned fremsatte Dansk Folkeparti her i Folketingssalen et forslag om at lave en ny midlertidig forlængelse af dagpengeretten med ½ år.
Regeringen havde taget initiativ til en tidligere forlængelse; vi foreslog en ny midlertidig forlængelse, fordi regeringen sagde, at 2012 var blevet 2000 og træls, altså i økonomisk forstand, fordi man havde lavvækst og lavvæksten også kunne ses ind i 2013.
Vi har senest fået oplysninger af regeringen, hvor man igen har nedjusteret skønnene for væksten i økonomien.
Jeg tror, at man er nede på 0,7 pct. i 2013.
Derfor har vi det sidste halvandet år argumenteret for, at man skulle lave nogle flere midlertidige foranstaltninger, der afhjælper de her personers problemer, som de nu ellers ramler ind i med stigende kraft i løbet af de næste par måneder.
I december måned, da vi senest fremsatte forslaget om midlertidig forlængelse, var regeringen imod.
Nu står vi så en situation, hvor vi alligevel prøver at være konstruktive, og spørger statsministeren, om hun vil sætte sig for bordenden og skabe en dialog mellem Folketingets partier, herunder også regeringen og Dansk Folkeparti, for at se, om vi i givet fald kan finde en løsning for de her mennesker.
Må jeg ikke bede om et ja eller nej på det spørgsmål?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-05-08:
Jamen fortrydelsespiller er jo en god ting, men det skal altså være en ordentlig hestepille, hvis Dansk Folkeparti skal overbevise nogen om, at de på den måde ikke havde nogen anelse om, at konjunkturerne ikke vil rette sig fra den ene dag til den anden.
Hvis Dansk Folkeparti dengang havde undladt at stå fadder til det her, undladt at stemme for en dagpengeforringelse, havde vi ikke stået i den situation, vi står i nu.
Siden vi kom til som regering, har vi punkt for punkt for punkt forsøgt at udbedre de skader, som Dansk Folkeparti har været med til at forvolde for nogle rigtige, levende mennesker, som er i fare for at miste deres forsørgelsesgrundlag.
Det diskuterer vi selvfølgelig videre med vores parlamentariske grundlag, præcis som vi har aftalt, og det vil sige, at vi selvfølgelig holder et møde med Enhedslisten før sommerferien for at diskutere udviklingen i langtidsledigheden.
Margrethe Vestager (RV), 2013-05-08:
Tanken er sådan, at vi forventer, at den reviderede udbudslov i EU-sammenhæng bliver vedtaget hen omkring sommer.
Parallelt med det sætter vi lovarbejdet i gang.
Og vi vil gerne gøre det hurtigst muligt, men det er svært at sige på stående fod, hvor komplekst det er.
Det, jeg ud over det her synes er vigtigt, er at gentage det signal, der kom fra et meget bredt flertal i Folketinget, om, at vi gerne vil have, at kommunerne arbejder strategisk med udbud, bruger det og sørger for, at det bliver en del af deres måde at tænke kommunen på.
Der vil jeg meget nødig have, at vi nu sender et signal om, at de ikke behøver at gøre noget nu, fordi der er en masse barrierer og regler, som gør det svært.
I stedet for skal vi sige: Gør det til en del af jeres tænkning om, hvordan kommunen udvikles; vi skal nok komme med regelforenklinger, og vi kommer med dem i et hurtigt, men også kvalificeret tempo, sådan at vi ikke kommer løbende med små regelændringer hele tiden.
Det dobbelte signal synes jeg godt kunne komme fra Folketinget i dag: Vi vil gerne gøre reglerne enklere, men vi vil også gerne have, at I tænker udbud ind i den måde, I driver kommunen på – og i sagens natur meget gerne på en kvalificeret måde.
Jacob Jensen (V), 2013-05-08:
Jamen som det også fremgik af mit første indlæg, deler vi sådan set ambitionen – det er måske ikke så overraskende – om, at vi skal have flere opgaver konkurrenceudsat.
Det er også derfor, at vi med held har fået lavet den her fælles vedtagelse, det er vi glade for, hvor vi netop fra Folketingets side understreger behovet for, at flere opgaver i det offentlige bliver konkurrenceudsat.
Så derfor skal jeg bare til sidst spørge: Hvad er tidsperspektivet – som ministeren vurderer det nu – for lovgivningsarbejdet med en ny udbudslov?
Altså, jeg er med på, at der kommer et EU-direktiv, som maksimalt må ligge i skuffen, om jeg så må sige, i 2 år, inden det bliver implementeret.
Men det betyder jo ikke, at vi ikke kan gøre det hurtigere i Danmark.
Så hvad er ministeren og regeringens ambitioner om at få lavet en udbudslov, som samler det her lovkompleks i en samlet lov?
Margrethe Vestager (RV), 2013-05-08:
Men de forpligtelser, der er til at lave udbud, og det, at der er udbud og kommunerne arbejder aktivt med det, har jeg faktisk respekt for, og jeg tror, at det vil være bedre for hele området, at man siger, at der er en lovrevision på vej gennem EU, og den vil vi gerne omsætte til dansk lov, i stedet for at komme med en paragraf og en anden paragraf, så der hele tiden er sådan et mylder af ændringer, som man så skal forholde sig til derude, når man laver et udbud.
Jeg har en oplevelse af, at de forandringer, der kommer igennem EU, vil være særdeles velkomne, få et højere udbudsloft, få flere forskellige udbudsformer, altså komme i gang med det.
Jeg tror sådan set, at det vil blive modtaget som et stærkt ønske, at vi gør tingene på en gang i sammenhæng, så man kan se det på den måde.
Men jeg har stor tiltro til, at også nye måder at lave et udbud på kan være udtryk for netop godt købmandskab, fordi godt købmandskab er, at man får en balance mellem pris og kvalitet, og at man så også kan definere, hvad det er for nogle kvaliteter, man gerne vil have, f.eks. at man ikke skal bruge side op og side ned på detailangivelser af, hvad det er, man vil have løst, men vil sige: Den her opgave skal løses, giv et godt bud på, hvordan I vil gøre det, og til hvilken pris I vil gøre det.
Så får man i virkeligheden også et helt andet felt ikke kun at være købmand på, men også for at være en god købmand.
Jacob Jensen (V), 2013-05-08:
Det er jeg sådan set enig med ministeren i, men forstår svaret sådan, at ministeren faktisk er enig med formanden her, som siger, at der er paragraffer, altså ud over det klagesystem, som nu også bliver forenklet, som er til hinder for det gode købmandskab.
Så mit spørgsmål er sådan set: Er der ifølge ministeren nogen regler, som hun kan se allerede nu er til hinder for det?
Og i givet fald, hvorfor skulle vi så vente så lang tid med at få en samlet udbudslov?
Jeg synes, at det er en udmærket idé og en god idé at få samlet det her kompleks, gennemarbejdet det, men hvis vi kan se på forhånd nu, at der er nogle ting, som halter, der er nogle ting, som er barrierer for, at flere offentlige opgaver kommer i udbud, af rent teknisk karakter, og det kan være andre ting, og hvis de er identificeret allerede nu af den nye formand, så synes jeg da, at vi fra regeringens side eller fra Folketingets side i samarbejde finder ud af at få løst det problem så hurtigt, det kan lade sig gøre, og ikke nødvendigvis venter på, at vi får et samlet lovkompleks, som vi fra Venstres side som sagt gerne vil være positive omkring.
Margrethe Vestager (RV), 2013-05-08:
Lige præcis det blik på området er jo grunden til, at vi har fremlagt forslag til at se på den måde, man kan klage over udbud.
Vi lyttede til mange forskellige syn på hele den måde, klagesystemet fungerede på, og sagde, at det bliver vi simpelt hen nødt til at lave om, fordi sagsbehandlingstiden bliver for lang, der er for mange udsigtsløse klager, som gør, at folk måske begynder at holde sig tilbage for overhovedet at byde ind, når der er et udbud.
Så det er et meget godt eksempel på at gå konkret til værks.
Jeg synes, at det er meget velkomment, at formanden for Rådet for Offentlig-Privat Samarbejde melder så klart ud, fordi det siger også noget om den ambition, som rådet har for at kaste et klart blik ned på, hvordan den her verden overhovedet ser ud.
Pointen er jo ikke kun at se på regler, fordi jeg tror, at hvis man får enklere regler for at klage, hvis man får en udbudslov, er man et godt stykke hen ad vejen, når det kommer til selve regelværket.
Det, jeg tror er det meget afgørende, er, at vi får brugt de regler på en god måde, og at man får en vejledning i, hvordan man gør, for selv enklere regler på det her komplekse område kan være vanskelige at forstå.
Jacob Jensen (V), 2013-05-08:
Jamen tak for svaret, det vil jeg kvittere for.
Vi har også tidligere her i salen haft forskellige lejligheder til at diskutere det her spørgsmål.
Bl.a. havde vi en forespørgsel, som faktisk endte med en stort set enig Folketingssal med et forslag til vedtagelse, hvor vi netop lagde vægt på det vigtige i, at vi fik sendt flere offentlige opgaver i udbud og dermed fik dem konkurrenceudsat.
Grunden til, at jeg så lige tager spørgsmålet op igen her i dag, er, at den nye formand for Rådet for Offentlig-Privat Samarbejde her for nylig udtalte til Altinget, at jura og paragraffer står i vejen for det gode købmandskab, når det offentlige konkurrenceudsætter.
Hun kommer så ikke nærmere ind på, hvad det i givet fald kunne være for paragraffer, der var tale om.
Jeg har også noteret mig regeringens forskellige initiativer.
Nogle af tingene kunne vi tænke os skulle gå lidt stærkere, men det er alt sammen helt fint, og udbudsloven kommer.
Men jeg vil høre, om ministeren allerede nu kunne løfte lidt af sløret for, om hun er enig i det, som den nye formand, Mai Buch, her udtaler om, at der er regler, som er begrænsende for netop det, hun kalder det gode købmandskab, og dermed vil sikre, at vi får flere offentlige opgaver sendt i udbud.
For hvis ministeren mener det, så kunne man jo passende starte med at tage fat dér og ikke nødvendigvis vente på, at direktivet bliver implementeret, og at vi så får hele lovprocessen i gang omkring en ny udbudslov, som vi i hvert fald fra Venstres side vil støtte arbejdet om.
Men hvis man allerede nu på forhånd kan sige, at der er nogle specifikke paragraffer, som vi kan se udgør et problem i forhold til at sikre det gode købmandskab, kunne vi så ikke starte med det og så lade den anden proces køre sideløbende med det?
Bent Bøgsted (DF), 2013-05-08:
Tak, formand.
Nu skal jeg ikke klandre statsministeren noget vedrørende historieskrivning, for statsministeren er ikke ressortminister, så hun skal være undskyldt der.
Men de 2 års dagpenge blev forhandlet på plads før 2010 og trådte i kraft 1. juli 2010 til fuld indfasning 1. juli 2012, og allerede før valget 2011 kørte Dansk Folkeparti frem med, at vi var klar til at se på en forlængelse, for vi kunne godt se, der var sket en udvikling.
Men lad det nu ligge.
Det, jeg gerne vil vide, er, om statsministeren er klar til fremadrettet at se på, hvordan vi så kan afhjælpe noget af det.
Vi har i Dansk Folkeparti som det eneste borgerlige parti for øvrigt erklæret og erkendt, at der er sket en stor udvikling på området, altså at krisen er blevet værre.
Nu går vi så ud og tilbyder statsministeren og regeringen at hjælpe med at finde en løsning på området; bl.a. kan vi se på genoptjeningsretten.
Vi har sagt flere gange, at vi er klar til at hjælpe statsministeren med at skrue det tilbage fra 52 uger til 26 uger, og det kan vi gøre i en 2-årsperiode, for så er krisen nok ved at være ovre, og så kunne statsministeren få fred og ro til at finde nye løsninger på at få uddannelseshjælp til at virke i den periode.
Men alle dem, som ifølge AK-Samvirke har genoptjent de 26 uger, var så fredet og havde dagpengeretten.
Var det ikke noget for statsministeren at sige: O.k., lad os da så samarbejde om det, som også Enhedslisten siger, lad os finde en løsning på det.
I Dansk Folkeparti er vi klar til at levere nogle stemmer til statsministeren på det her område.
Jan E. Jørgensen (V), 2013-05-08:
Jo, men hvis ikke det var intentionerne, at man skulle have et øget provenu, så havde man jo kunnet løse det ved at lade de ejendomsskattestigninger, som kom på tale, være omfattet af det sædvanlige skatteloft, hvor man jo højst må opleve stigninger på 7 pct. om året.
Så var det blevet indfaset lidt langsommere og havde ikke givet så meget provenu, men så havde grundejerne ikke oplevet de her voldsomme skattestigninger, som de jo ikke engang er blevet orienteret om.
Jeg har eksempler her fra avisartiklen i Ekstra Bladet på en, der betaler 6.800 kr. det ene år og så 11.319 kr. det næste år, og en, der betaler 8.200 kr. det ene år – og det er jo ikke 0 kr. eller ingenting, det er faktisk en pæn skat – og 15.351 kr. det næste år, og en, der betaler 5.700 kr. det ene år og 11.000 kr. det næste år.
Det er altså ret voldsomme stigninger.
Det havde man jo kunnet undgå, hvis man havde sagt: Vi skal på sigt nå en ligestilling, sådan at man skal betale det, som grunden er værd, men vi lader det være omfattet af den maks.-stigning, der er på de 7 pct., som ville følge af stigninger i vurderingen eksempelvis.
Margrethe Vestager (RV), 2013-05-08:
Altså, jeg har så ikke indsigten til at skille tingene ad her og sige, at hele den stigning, nogle har oplevet i deres grundskyld, kan tilskrives den her lovændring.
Jeg tror, at noget af den stigning, folk har oplevet i deres grundskyld, kommer fra vurderingen af den grund, de betaler skat af.
Jeg har respekt for, at begge dele kan virke på samme tid.
Jeg kan i hvert fald ikke dele det kolde og det varme vand i den forbindelse.
Jeg synes et eller andet sted, at det er fair at komme med en kritik af det, men lovforslaget er jo lagt frem med en fuldstændig åben hensigt.
At komme her bagefter og sige, at vi i virkeligheden ville hæve skatten, synes jeg på en eller anden måde bliver noget underligt noget, når lovforslaget er vedtaget med det formål og med de bemærkninger, som det blev vedtaget med.
Det siges, at det var en eller anden skjult dagsorden med, at nu skulle ejendomsskatten stige.
Nej, det var det sådan set ikke.
Det, der var intentionen, og det, der er intentionen, er at sørge for, at når alle andre skal betale skat af værdien af deres grund, så skal de her mennesker også, selv om det er resultatet af den lovændring, som den daværende regering lavede.
Jacob Jensen (V), 2013-05-08:
Vi må vel alligevel trods alt, uden at vi skal slå hinanden i hovedet med nogle tal, forholde os til de tal, som ministeriet har oplyst, nemlig at der er tale om 38.000 grunde, som bliver ramt af det her, og at der var tale om 3.000 ejendomme, om hvilke kommunerne havde oplyst, at det var der, problematikken var.
Så når man siger, at man ikke ønsker at røre ved boligskatterne, men at man med den såkaldte hullukningsmanøvre faktisk får indhentet et provenu til kommunerne, som er markant større end det provenutab, som kommunerne har lidt, kan man vel ikke stå og sige, at man ikke har rørt ved boligskatterne?
Man har lukket hullet, men som sagt har man brugt en betonblander til at lukke et musehul efter min vurdering.
Margrethe Vestager (RV), 2013-05-08:
Vi diskuterede det jo ret intenst i forbindelse med lovbehandlingen lige præcis for at finde ud af, hvor mange eller hvor få, det her vil berøre.
Nu vil jeg meget nødig have, at de 38.000 bliver til et hårdt tal i debatten, for det kommer jo fra en vurdering, et kvalificeret skøn, som jeg ikke engang tror at ministeriet foretog, men som kom udefra.
Det er bare, for at vi ikke får en talkrig bagefter.
Det, som et eller andet sted kan være vanskeligt at vurdere, er, hvor mange der har ligget i det mellemrum, og som betalte noget i skat, men ikke det samme som andre.
For som sagt er der kommuner, der vendte tilbage og sagde, at de antog, og det var vi enige i, at den lovændring, som den daværende regering stemte igennem, havde den utilsigtede virkning, at det ikke kun var sådan, at nogle slet ikke betalte skat, men også, at nogle betalte en utilsigtet lav skat.
Det er jo så den gruppe, om hvem man kan diskutere, hvad deres berettigede forventning til skattens niveau efter lovændringen kan have været.
Jacob Jensen (V), 2013-05-08:
Jeg vil gerne holde fast i det spor, som hr. Jan E. Jørgensen her lægger for dagen, nemlig spørgsmålet om, hvad det er for en størrelse prop, man bruger til det her hul.
For mig at se virker det, som om man har brugt en betonblander til at lukke et musehul i den forstand, at vi jo er enige om, at det er 3.000 ejendomme, som har været udgangspunktet for det her hul, man gerne ville have lukket, og vi også er enige om, jævnfør det svar, som ministeren har givet til hr. Jan E. Jørgensen, at det er 38.000 grunde, som bliver ramt.
Det er klart, uden at vi skal gå nærmere ind i matematikken, at med 38.000 grunde er antallet af ejendomme noget større end de 38.000.
Lad os bare lægge til grund, at det er 38.000 grunde.
Så er det jo langt mere end 10 gange så mange, der bliver ramt af den her hullukning, end det antal, man havde til hensigt at ramme, nemlig de 3.000 ejendomme.
Er ministeren ikke enig i det forhold?