runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Barfoed (KF), 2013-05-29:
Det må også være noget, hr. Rasmus Langhoff har planlagt at skrive ned på en eller anden seddel for at sige til mig, altså at det jo er så let, når man ikke vil sige, hvor man skal spare, for jeg har jo mange gange fortalt, hvor jeg mener der kan spares nogle penge.
Så jeg synes, at hr. Rasmus Langhoff en anden gang skulle stryge de ting på spørgesedlen, der ikke passer længere, efter at man har stået heroppe fra talerstolen og svaret.
Og ja, jeg mener, at Dansk Folkeparti ligesom Venstre har begrænsede reformer, for Det Konservative Folkeparti har stået meget alene med ønsket om reformer på efterlønsområdet.
Da jeg kom ind i Folketinget i 2001, sagde jeg fra første dag, at vi skulle afskaffe efterlønnen, fordi det her samfund ikke har råd til det.
Jeg mener, vi skal have et samfund, hvor flere kan klare sig selv, og hvor vi målretter ydelserne fra det offentlige mere til de udsatte borgere.
Det er principielt og moralsk min opfattelse, men det har også længe stået klart for mig og Det Konservative Folkeparti, at det økonomisk var nødvendigt at gøre det.
Men jeg synes, det tog lang tid, før vi fik overbevist andre om, at det var nødvendigt, og det lykkedes jo aldrig at overbevise Socialdemokratiet, for Socialdemokraterne gik jo til valg på at sabotere den tilbagetrækningsreform, som regeringen, Dansk Folkeparti og Liberal Alliance og Det Radikale Venstre var blevet enige om.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2013-05-29:
Det kan jo virke lidt som en gratis omgang at sige, at man gerne vil spare frygtelig mange milliarder, når man ikke vil pege på, hvor de skal spares henne.
Jeg kunne egentlig godt tænke mig at spørge ordføreren, om De Konservative mener, at Dansk Folkeparti har været med til at sænke den borgerlige regerings reformambitioner i 00'erne.
Lars Barfoed (KF), 2013-05-29:
Ja, det kan da godt være, at vi skulle have gennemført den langsigtede energipolitik på et tidligere tidspunkt – det kan man da altid diskutere – men det er rettidig omhu, at vi lavede det energiforlig, fordi det netop indbygger en sikring imod de ulykker, som klimaforværringen kan medføre, men som også mindre udbud af fossile brændstoffer vil medføre.
Og det stiller Danmark sikkerhedspolitisk bedre, at vi ikke er afhængige af nogle få olieproducerende lande om nogle årtier.
Derfor er det rigtig fornuftigt, også økonomisk, at vi gør det, som vi gør i øjeblikket.
Vi er altså ikke i Det Konservative Folkeparti skinbarlige liberalister, der bare vil overlade alt til markedskræfterne, når vi kan se, at der er behov for, at fællesskabet i det her samfund samlet gør en indsats for at sikre energi, for at sikre vores klima og for at sikre os imod ulykker fra klimaforværringerne.
Vi mener, at det skal vi gøre i fællesskab.
Der vil vi ikke bare overlade alt til nogle vilde markedskræfter.
Der er områder, hvor staten og fællesskabet må gøre en indsats.
Merete Riisager (LA), 2013-05-29:
Jeg vil sige til hr. Lars Barfoed om rettidig omhu, at tiden er gået og energipriserne i Danmark er 50 pct. højere, end de er i Sverige.
Mener hr. Lars Barfoed, at det er en rigtig måde at behandle virksomhederne på, når nu man siger, at det er konkurrenceevne og virksomhedernes vilkår og jobskabelse, der er det allervigtigste?
Rasmus Horn Langhoff (S), 2013-05-29:
Det lyder jo alt sammen mægtig fint.
Hvis Det Konservative Folkeparti mener, at Dansk Folkeparti har været med til at sænke reformambitionerne i 00'erne, hvad vil Det Konservative Folkeparti så gøre fremadrettet, hvis vi skulle gå hen og få en borgerlig regering efter næste valg?
Hvad vil Det Konservative Folkeparti kunne gøre for at få gennemført sit meget høje reformambitionsniveau, for det lader jo ikke til, at der er enighed i den blå lejr lige nu, hvis man lytter efter?
Lars Barfoed (KF), 2013-05-29:
Nu tror jeg, at fru Merete Riisager glemmer, at vi jo netop sammen i vækstpakken har besluttet at reducere energiafgifter, altså gå den anden vej, men det er bare sådan, at når de fossile brændstoffer i de kommende år bliver dyrere – og det må vi forvente de bliver – så kommer den omkostning til at aflejre sig hos virksomhederne og hos borgerne.
Hvis vi derfor med rettidig omhu kunne investere i alternativ energi og forskning på de områder, vil vi komme til på længere sigt at spare penge, for så har vi nogle andre energikilder, der er billigere end de fossile, at benytte os af til sin tid.
Så der er ikke bare klimamæssige begrundelser, der er også økonomiske, og der er i øvrigt også sikkerhedspolitiske grunde til, at det er rigtig fornuftigt, at vi har en langsigtet energipolitik i det her land.
Merete Riisager (LA), 2013-05-29:
De Konservative er et parti, der gerne vil mange forskellige ting, mange modsatrettede ting, som også nogle gange ophæver hinanden.
Når De Konservative siger, at de sætter vækst allerhøjest, så er det mærkeligt, at de så ikke også gør det på energiområdet, for som hr. Lars Barfoed måske er klar over, er det sådan nu – efter 10 år, hvor vi havde en borgerlig regering – at vi har de højeste energipriser i hele Europa. Hvordan kan ordføreren redegøre for, at man fører den kurs videre, og hvordan kan det være konservativ politik at hæmme danske virksomheders konkurrenceevne med ca. 2 mia. kr. i PSO-afgifter om året, som tilfældet var i 2012?
Lars Barfoed (KF), 2013-05-29:
Jeg tror på, at det kan lade sig gøre at gennemføre nulvækst inden for den samlede offentlige sektor, men der skal omprioriteringer til.
Det er der da ingen tvivl om.
Der vil jo opstå områder, hvor vi siger, at der må vi bruge nogle flere penge, og så kræver det bare, at vi sparer pengene et andet sted, så vi ikke samlet set bruger flere penge.
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2013-05-29:
Det, jeg spurgte til, var: Tror ordføreren, at det kan lade sig gøre at gennemføre nulvækst på uddannelses- og forskningsområdet?
Lars Barfoed (KF), 2013-05-29:
Jeg sagde, at jeg ikke vil udelukke, at der kan gennemføres besparelser.
Jeg vil heller ikke udelukke, at man kan gøre tingene billigere, når det gælder områder inden for uddannelse og områder inden for sundhed.
Det ville da være underligt at stå her i dag og sige, at der kan vi aldrig nogen sinde gøre tingene smartere, så vi kan spare nogle penge.
Det skal vi da se på, ligesom vi skal se på det på alle mulige andre områder.
Men samlet set må vi kunne gennemføre nulvækst i den offentlige sektor frem til 2020.
Hør nu her: Det er da et møgforkælet Folketing, hvis vi sidder her i det samfund, der har den største offentlige sektor i hele verden, og påstår, at vi ikke kan have bare nulvækst med plads til prisog lønstigninger frem til 2020.
Så er vi godt nok blevet forkælet i det her samfund.
Selvfølgelig kan vi det.
Nikolaj Villumsen (EL), 2013-05-29:
Her er vi så uenige.
Jeg mener, det er helt afgørende, at man i et demokratisk samfund har en stærk politisk kontrol med forsvaret.
Men kan den konservative ordfører forstå, hvis der sidder nogle i Sønderborg, hvor der er blevet skåret ned på forsvaret, og synes, at det er lidt underligt, at der skal skæres ned der, men ikke i forsvarets top blandt oberster og generaler?
Og kan den konservative ordfører forstå, hvis der sidder nogle, der kan se, at hjemmeplejen er blevet forringet, at der er en dårligere service til deres gamle mor, som synes, at det er lidt underligt, at der bliver skåret ned i hjemmeplejen, men ikke skåret ned på antallet af oberster og generaler?
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2013-05-29:
Tak for det.
Så vil jeg forsøge at gøre det så kort, jeg kan.
Hr. Lars Barfoed taler om, at der godt kan gennemføres rationaliseringer på uddannelsesområdet og også på sundhedsområdet.
Det vil vi heller ikke afvise.
Men jeg vil gerne spørge helt klart: Tror hr. Lars Barfoed, at der kan gennemføres nulvækst på uddannelses- og forskningsområdet?
Lars Barfoed (KF), 2013-05-29:
Men – vil jeg sige til fru Camilla Hersom – Det Konservative Folkeparti har ikke indregnet besparelser i forbindelse med nedlæggelse af regionerne i vores planer for en nulvækst frem til 2020.
Når det kom op i debatten her, var det, fordi hr. Benny Albrechtsen pludselig påstod, at jeg skulle have sagt, at der ikke skulle ske ændringer i sundhedssektoren.
Så siger jeg bare: Jo, det mener jeg da godt at der skal; jeg går faktisk ind for en ret omfattende forandring af sundhedssektoren.
Og så nævner jeg i den sammenhæng, at der sikkert også kan findes nogle besparelser i den forbindelse.
Det tror jeg.
Men det er ikke et beløb, vi har indregnet i nogen nulvækstplan.
Men hvis vi finder ud af konkret, hvad der kan spares, så kan vi selvfølgelig indregne det et sted på det tidspunkt.
Camilla Hersom (RV), 2013-05-29:
Det er et opfølgende spørgsmål.
Det kan jo selvfølgelig være svært præcis at sætte kroner og øre på, men når man står og jonglerer med, om nulvækst er muligt eller ikke er muligt, så må man vel også kunne give et forpligtende svar på, om man sådan i hele træskolængder har nogen idé om, hvad det, man foreslår, vil betyde.
Altså, hvilken model læner man sig opad?
Er det en model som den norske?
Skal det være staten, der overtager koordineringen af det danske sundhedsvæsen?
Eller hvad er De Konservatives plan for det, og hvordan kan man spare penge derved?
Lars Barfoed (KF), 2013-05-29:
Det er simpelt hen, fordi det vil være en administrativ forenkling, når vi nedlægger regionerne og får færre ledelsesenheder; at vi gør det, må kunne medføre nogle besparelser.
Vi vil kunne få en bedre koordination af hele sygehusområdet, en mere enstrenget ledelse og mere koordinering, og derfor ville jeg tro, at det kan medføre nogle besparelser.
Men jeg har jo ikke stået og nævnt nogen tal her i dag; det er bare et område.
Når jeg nu bliver spurgt, om sundhedssektoren skal friholdes, så siger jeg, at det skal den da ikke.
Og jeg tror da nok, at der kunne findes besparelser i den sammenhæng.
Men det er ikke noget, vi har regnet på, og derfor er det heller ikke noget, jeg har lagt ind i et regnestykke, hvor jeg så bruger de penge til noget.
Men jeg synes da, at man skal overveje, når man laver en administrativ forenkling af et kæmpekæmpestort område, så at se på, om det ikke også kan udløse nogle besparelser.
Det tror jeg det kan, men det må komme an på en prøve.
Camilla Hersom (RV), 2013-05-29:
Jeg synes faktisk, det er forfriskende at høre lederen af Det Konservative Folkeparti, fordi der i det mindste er nogle tilkendegivelser på nogle områder, hvor man ligesom siger, at her kunne vi spare, og nogle andre områder, hvor man siger, at det vil man ikke osv.
For det har jo i hvert fald været svært at få ud af Det Konservative Folkepartis bedste ven, Venstre, her i salen, hvad det var, de ville.
Men når jeg hører hr. Lars Barfoed sige, at man bl.a. kunne nedlægge regionerne, og at det vil man da tro kunne medføre nogle besparelser, vil jeg for at blive lidt skarpere på, hvad det er, Det Konservative Folkeparti forestiller sig, så spørge: Hvad bygger hr. Lars Barfoed den antagelse på?
Lars Barfoed (KF), 2013-05-29:
Først vil jeg da glæde mig over, at hr. Rasmus Langhoff synes, det, jeg siger, lyder fint.
Det betragter jeg som ros.
Men bortset fra det vil jeg sige, at det jo ikke kun er Dansk Folkeparti, det er stort set alle partier i det her Folketing, der har trukket i bremsen og ikke har villet erkende tidligt nok, at der var behov for reformer.
Og Socialdemokratiet har jo altså stadig væk ikke anerkendt det, for som sagt gik Socialdemokratiet til valg på, at der ikke skulle gennemføres reformer.
Det er også derfor, det er så interessant, når statsministeren rejser rundt i udlandet og siger, at vi er gået reformamok, eller hvad det er, statsministeren siger, og det er slet ikke statsministeren, der ville de reformer, for statsministeren gik til valg på at sabotere reformerne.
Det er jo så interessant, som noget kan være.
Mette Boye (SF), 2013-05-29:
Tak for det.
Jeg vil glæde ordføreren med at skifte emne for en kort stund.
Det såkaldte SIFI-udvalg er kommet frem til, at det vil være mest hensigtsmæssigt for samfundet at stille store kapitalkrav til de store pengeinstitutter.
Og det har nationalbankdirektøren og de økonomiske vismænd bakket op om.
Og det var et udvalg, som den tidligere regering selv nedsatte.
Nu har De Konservative pludselig besluttet ikke at støtte de anbefalinger, og mit spørgsmål er: Hvorfor vil De Konservative ikke støtte de anbefalinger?
Lars Barfoed (KF), 2013-05-29:
Altså, hr. Benny Albrechtsen bliver ved med at høre stemmer, der siger ting, som jeg ikke har sagt, og så citerer hr. Benny Albrechtsen mig for det.
Nu siger hr. Benny Albrechtsen, at han har hørt mig sige, at der skal være brugerbetaling, men det var noget, hr. Benny Albrechtsen spurgte mig om, men jeg nåede aldrig at svare, fordi jeg ved, at jeg får skældud af formanden, hvis jeg bruger for lang tid til at svare.
Jeg har ikke sagt, at der er nogen områder, der skal fritages fuldstændigt.
Og hvad angår sundhedssektoren, så siger hr. Benny Albrechtsen, at jeg skulle have sagt, at der ikke skal ske ændringer der, men jo, jeg mener, at der skal ske ændringer i sundhedssektoren.
Jeg mener sådan set, at vi skal nedlægge regionerne; jeg mener, at Danmark er for lille et land til at have tre forvaltningsled.
Derfor skal vi nedlægge regionerne, som først og fremmest har sundhedsområdet som deres ansvar, og så skal vi på den måde få et mere enkelt system i forbindelse med hele vores sundhedssektor.
Men når det så er sådan, at hr. Benny Albrechtsen tror, at brugerbetaling er sådan et rigtig frækt ord, som jeg ikke tør sige, så vil jeg bare sige, at jeg godt tør sige ordet brugerbetaling.
Jeg mener da, at vi skal se ...
undskyld, nu må jeg ikke sige mere.
Benny Engelbrecht (S), 2013-05-29:
Jeg takker først og fremmest formanden for at kunne mit navn.
Derefter vil jeg altså godt lige fortsætte ad det her spor.
Nu er det jo faktisk sådan, at vi fik at vide, at bl.a. sundhedsområdet er et af de områder, hvor man ikke forestiller sig at der skal ske de store ændringer.
Så spørgsmålet er jo i virkeligheden meget enkelt: Er det sådan, at et fremtidigt scenarie, hvor hr. Lars Barfoed får medindflydelse, også involverer en brugerbetaling på sundhedsområdet?
Er det på trafikområdet?
Hvor er det, man forestiller sig, at der eventuelt kan indføres brugerbetaling?
Eller er det fuldstændig ude af det konservative partiprogram?
Vil det aldrig være noget, man kommer til at se fra konservativ side?
Lars Barfoed (KF), 2013-05-29:
For jeg har ikke talt om en hel masse områder, der skal friholdes, så det ikke er til at finde nogen steder at spare pengene.
Jeg har sådan set nærmest sagt det modsatte, nemlig at der ikke er nogen steder, der skal friholdes.
Og jeg nævnte slet ikke militæret, men når nu hr. Benny Albrechtsen bringer det op, vil jeg gerne sige, at der ligesom med politiet jo er sat en spareplan for militæret i værk.
Så vi sparer penge der.
Benny Engelbrecht (S), 2013-05-29:
Jeg vil gå lidt tilbage og blande mig i koret, der roser hr. Lars Barfoed for at være så ærlig og klar.
Det er jo altid rart, når man får klare svar – det var der måske andre partier der kunne lære noget af.
Han er også meget klar, med hensyn til hvad det så er for nogle områder, der skal fritages, og nu er der alle mulige forskellige ting på banen, der skal fritages, udover militær, politi osv.
Så begynder listen at blive ret lang.
Derfor er mit simple spørgsmål: Når det så er sådan, at der er nogen, der på den ene eller den anden måde skal bidrage, for at den her nulvækst skal hænge sammen, er den løsning, hr. Lars Barfoed så lægger op til, i virkeligheden brugerbetaling?
Altså, er det eksempelvis brugerbetaling på sundhed, som er hr. Lars Barfoeds løsning?
Vi kan lige så godt få det frem i lyset – det må også være rettidig omhu.
Lars Barfoed (KF), 2013-05-29:
Nu er det jo en sag, som jeg forstår forhandles, drøftes, med regeringen lige i øjeblikket, og derfor skal vi nok ikke gå ind i temaer, som er genstand for overvejelser i et forhandlingsrum.
Den finansielle sektor er jo en meget vigtig del af vores erhvervsliv.
Det er vigtigt – ikke mindst i forbindelse med kreditgivning – at de finansielle virksomheder kan tilbyde kredit til danske virksomheder til rimelige priser, derunder små og mellemstore virksomheder, der har problemer med at få kredit, altså renter og gebyrer.
Og derfor vil vi ikke belaste de finansielle virksomheder med byrder, der er større end de byrder, de finansielle virksomheder har i andre europæiske lande.
Vi ser gerne, at man indfaser det i en sammenhæng, der passer til, at man skal være et land med konkurrencedygtige finansielle virksomheder.
Anni Matthiesen (V), 2013-05-29:
Tak, og tak til ordføreren for Sambandspartiet.
Det er jo altid dejligt at høre nyt fra Færøerne.
Jeg vil gerne lige spørge ind til det, som ordføreren nævnte i talen: Skal det forstås på den måde, at ordføreren gerne havde set regeringen være mere aktiv på et tidligere tidspunkt i forhold til at sikre, at man kunne undgå silde- og makrelkrigen?
Sara Olsvig (IA), 2013-05-29:
Men så kan man måske udlede af det svar, at ordføreren ikke er helt enig med sin egen råstofminister, som svarer, at vi godt kan udvinde, også uden at ophæve nultolerancen, i nogle af de eksisterende projekter, vi har nu.
Men det skubber vi lige til side.
Det andet spørgsmål, jeg gerne vil stille, er: Er ordføreren ikke enig i, at rigsfællesskabet rent faktisk opnåede nogle resultater op til Kirunamødet, som gjorde, at Grønland faktisk sad med og kunne have siddet med i højere grad, end før man indgik forhandlinger mellem rigsfællesskabet og den svenske stat?
For der var forhandlinger i gang op til Kirunamødet, og Grønland kunne have siddet med ved bordet.
Doris Jakobsen (SIU), 2013-05-29:
Som sagt, hvis vi skal udvinde vores sjældne jordarter, er det helt nødvendigt at ændre nultolerancen, fordi mange af vores mineraler ved kysten indeholder uran i en lillebitte grad, nemlig 0,037 pct.
Vi ved, at USA har en grænse på 0,5 pct., og at EU har en grænse på 0,1 pct.
Men hvis vi skal udnytte det, og hvis vi skal have noget ud af vores naturressourcer, kan vi ikke undgå at ændre nultolerancen.
Men jeg skal ikke lade, som om jeg er dygtig ekspert på alt det der tekniske vedrørende indholdet af mineraler.
Sara Olsvig (IA), 2013-05-29:
Det var spørgsmålet fra hr. Finn Sørensen og svaret på det, der har fået mig til at ville stille et opfølgende spørgsmål.
For jeg hæftede mig ved, at ordføreren igen udtalte, at uden en ophævelse af nultolerancen ville vi ikke kunne bryde mineraler.
Men er ordføreren ikke enig i, at den nye råstofminister netop i et svar i et § 37-spørgsmål, som jeg har stillet, har bekræftet, at vi kan udvinde sjældne jordarter, også sjældne jordarter fra forekomster i Grønland, uden at ophæve nultolerancen, altså at der er forekomster, hvor uranlødigheden er så lav, at vi rent faktisk godt kan udvinde det, selv om vi har den eksisterende nultolerance?
Det vil jeg gerne høre om ordføreren ikke er enig i.
Doris Jakobsen (SIU), 2013-05-29:
Den forrige regering i Grønland eller landsstyret – Naalakkersuisut – har klaget flere gange og har skrevet til den danske regering, uden at der er sket noget.
Vi kan ikke bare sidde og prøve at skrive og skrive til regeringen, uden at den gør noget ved det.
Jeg respekterer, at Naalakkersuisut har besluttet sig til i sidste ende at protestere og fravælge at deltage i Arktisk Råd.
Nu ser vi, at der sker noget efter vores protest.
Jeg synes, at det er en løsning, som har gavnet os nu.
Selv om der er megen utilfredshed, synes jeg, at vores protest er lykkedes.
Med hensyn til Færøerne ...
Ellen Trane Nørby (V), 2013-05-29:
Jeg tror ikke, der er nogen tvivl om, at Danmark har været ekstremt kritisk over for den beslutning, der har været, men det ændrer jo ikke på, at der er tre dele af rigsfællesskabet.
I fru Doris Jakobsens tale fremgik det, at hvis der kun var én stol, skulle det være Grønlands stol, og derfor må jeg bare spørge igen: Når vi har tre dele af et rigsfællesskab, herunder to dele, som ligger i det arktiske område, og som har interesse i mange af de emner, der bliver diskuteret i Arktisk Råd, er det så ikke en meget, meget ultimativ strategi, man har valgt fra Grønlands side, altså at man boykotter møderne i stedet for at søge indflydelse der, hvor den er?
Så vidt jeg kan forstå på de samtaler, jeg har haft efter mødet i Arktisk Råd, lykkedes det jo reelt set at få Færøerne repræsenteret ved bordet i en lang række af debatterne og ellers i tæt tilknytning til bordet.
Men det var jo så en mulighed, som Grønland forpassede, fordi man ikke var fysisk til stede, og repræsenterer det så Grønlands interesser?
Jeg er ikke uenig i det principielle, men mener fru Doris Jakobsen, at det repræsenterer Grønlands interesser på den bedst mulige måde?
Der er jo ingen tvivl om, at hvad enten vi tager Venstre, regeringspartierne eller andre partier i Folketinget, har man jo beklaget, at der er blevet truffet den beslutning fra det svenske formandskab, at der ikke var plads til tre stole.
Det ændrer bare ikke på, at der er tre dele af rigsfællesskabet, og når jeg hører fru Doris Jakobsen tale i dag om, at det er Grønland, der skal have stolen, synes jeg, det rejser et meget principielt spørgsmål om, om det betyder, at fru Doris Jakobsen ikke mener, at Færøerne og den færøske repræsentation er lige så vigtig i rigsfællesskabet.
Doris Jakobsen (SIU), 2013-05-29:
Først og fremmest er det meget vigtigt for os at ændre nultolerancen, så vi kan udnytte vores naturressourcer i Grønland, for uran forekommer jo ikke kun i Sydgrønland.
Vi har været på GEUS med Finansudvalget og Råstofudvalget i de seneste dage og også i dag.
Der fik vi at vide, at uran forekommer langs hele kysten, så hvis vi skal have en udvinding, bliver vi nødt til at ændre nultolerancen.
Mit parti Siumuts formål er at ændre nultolerancen også for at sælge de sjældne jordarter, som alle internationale lande har brug for. Som jeg lige har sagt, er jeg ikke personligt imod at eksportere uran til de gode formål.
Vi har besøgt DIIS for nylig og fået mere viden om det.
Derudover skal de radioaktive grundstoffer naturligvis anvendes til fredelige formål, og i Siumut går vi ikke på kompromis med de internationale regler og konventioner.
Finn Sørensen (EL), 2013-05-29:
Tak til ordføreren og tak for det klare svar, at ordførerens personlige holdning er, at der ikke er noget problem i at eksportere uran eller andre radioaktive stoffer, hvis ellers en række sikkerhedsmæssige og andre krav er opfyldt.
Er det også Siumuts officielle holdning, og er det Naalakkersuisuts – altså regeringens – holdning, at man er parat, og at formålet med at bryde uran som biprodukt faktisk er at eksportere det i den ene eller den anden form?
Doris Jakobsen (SIU), 2013-05-29:
Personligt er jeg ikke imod, at der eksporteres uran som biprodukt til de gode formål.
Hvad angår radioaktive grundstoffer, er det klart, at den nye regering i Grønland er mindst lige så interesseret som den danske regering i, at udvindingen af disse skal foregå efter alle internationale spilleregler og ikke mindst, at det ikke må stride mod rigets fælles interesser.
I Grønland er sikkerheden central.
Vi har også en råstoflov, som sikrer menneskers sundhed, natur og dyr.
Vi ønsker den internationale kontrol og alle de aftaler, som er etableret om både råstoffer og de internationale selskabers handlen, implementeret i Grønland.
Vi vil heller ikke automatisk acceptere udvinding af råstoffer med uran, bare fordi nultolerancen bliver hævet.
Vi har en række krav til sikkerhed både med hensyn til sundhed og miljø i forbindelse med en eventuel minedrift, før vi vil give tilladelse til udvinding.
Det står også i vores råstoflov.
Færøerne er lige så vigtig inden for rigsfællesskabet som Grønland.
Da Sverige overtog formandskabet i Arktisk Råd, ændrede man praksis, således at Grønland ikke længere kunne være med til forhandlinger.
Det ville vi ikke finde os i.
Det er vores land og vores fremtid, der forhandles om.
Da Grønlands gentagne forsøg på at ændre praksis ikke førte nogen vegne, besluttede vi ikke at deltage i et Arktisk Rådsmøde i protest mod den svenske ændring af praksis.
Vi har nu fået det nye canadiske formandskab til at åbne forhandlinger med Grønland, Færøerne og Danmark, forhandlinger, der ifølge den nye formand for Arktisk Råd, Leona Aglukkaq, ikke ville være blevet sat i gang uden Grønlands protest.