Pia Kristensen (DF), 2007-05-10:
I Dansk Folkeparti er vi selvfølgelig ikke upåvirkede af, at handicappede har svært ved at rekruttere og fastholde gode handicaphjælpere på grund af de dårlige løn- og ansættelsesforhold.
Når mennesker ansættes i den offentlige sektor, forventer man jo, at forholdene er i orden, men det er så åbenbart ikke tilfældet for de ca. 6.000 handicaphjælpere i Danmark, og det bliver sværere for handicappede at rekruttere hjælpere netop på grund af de dårlige forhold.
Så vil jeg i øvrigt forholde mig til de mange henvendelser, vi har modtaget i Socialudvalget, fra bl.a. handicaphjælpere, Rygmarvsskadede i Danmark, DSI og andre, for jeg synes faktisk, at henvendelserne taler for sig selv.
De viser, hvor vigtig en funktion handicaphjælperne har.
Ca. 1.200 mennesker har en hjælpeordning i Danmark.
Brugerne er mennesker med et omfangsrigt handicap.
Det er f.eks. mennesker, som er lammet fra halsen og ned, og som er stærkt afhængige af en hjælper fra morgen til aften.
Det kan være et menneske med muskelsvind, som er permanent kørestolsbruger med væsentlige funktionsnedsættelser.
Det kan være mennesker med respirationsproblemer, som medfører, at der er brug for en nattevagt, som kan styre en respirator og vende vedkommende i sengen om natten, og jeg kunne nævne mange flere eksempler.
Jeg synes, det er vigtigt at understrege, at havde disse handicappede ikke deres handicaphjælpere, så ville de ikke kunne leve en tilværelse i deres eget hjem, men derimod på institutioner eller i særlige boliger, og det får mig også til at sige, at det faktisk kan undre mig, at kommunerne ikke lever op til den vejledning, de skal rette sig efter.
Hjælpeordninger er altså den socialpolitiske foranstaltning, der gør det muligt for de handicappede at leve et liv så tæt på det normale som overhovedet muligt.
Handicaphjælperne giver også udtryk for, at de kan lide deres arbejde.
De kan lide den uforudsigelige hverdag, hvor de hjælper et menneske med at leve sit liv.
De kan lide at være altmuligmænd.
Det er jo lige fra havemand til håndværker, kørestolsreparatør, kok, sekretær osv.
Men desværre tvinger de dårlige løn- og ansættelsesforhold mange væk fra faget.
Det er selvfølgelig en ulykkelig situation, både for de handicappede og deres hjælpere.
Men når det er sagt, må jeg også sige, at i det her forslag er der en økonomidel.
Forslagsstillerne anslår, at udgiften vil være ca. 100 mio. kr. Så det er altså i høj grad finanslovstof, vi taler om.
I Dansk Folkeparti mener vi ikke, at det er aktuelt på nuværende tidspunkt.
Vi kan i hvert fald ikke på nuværende tidspunkt tage stilling til, hvorledes vi vil fremme det her forslag i forhold til andre.
Og det siger jeg, fordi vi også har andre personalegrupper, der er dårligt lønnede.
Så på den baggrund mener jeg, at det her forslag skal indgå i en større sammenhæng, og jeg ser da frem til, at socialministeren vil fremsætte et lovforslag om de forskellige handicapordninger her i efteråret, og så må vi se, hvad der ligger i det.
Og så mener vi – jeg kan gentage det – at kommunerne faktisk skal forpligtes til at rette sig efter vejledningen, og jeg ser gerne, vi tager en undersøgelse af, hvor mange kommuner der bruger vejledningen, og hvor mange der ikke gør det, inden vi går videre med det her forslag.
Med disse afsluttende bemærkninger kan jeg sige, at Dansk Folkeparti ikke kan støtte forslaget.