Per Bisgaard (V), 2008-02-26:
Beslutningsforslaget bærer overskriften »Forslag til folketingsbeslutning om en skærpet indsats mod mobning på skolerne.«
Som det også fremgik af ministerens tale, er forebyggelse og bekæmpelse af mobning på skolerne et område, som regeringen allerede har på dagsordenen.
Dertil vil jeg så gerne føje, at det har kommunerne og den enkelte skole ude i fædrelandet også, og jeg synes endda at kunne sige, at det er meget højt på dagsordenen.
Jeg har haft mit daglige arbejde i det danske skolevæsen indtil for 3 måneder siden, og det har jeg haft i 27 år, og jeg kan nikke meget genkendende til det, som forslagsstillerne kommer med.
Jeg er nemlig enig i, at det her emne til alle tider er relevant, nemlig det, at et sundt og et trygt arbejds- og læringsmiljø er alfa og omega for eleverne og naturligvis også for lærerne.
Jeg er knap så enig i, at Folketinget skal stramme den lovgivning, som allerede findes på området.
Det er nemlig min klare overbevisning, at man i kommunalbestyrelsen, i skolebestyrelsen, i ledelsen på den enkelte skole og sågar helt ude i den enkelte klasse har mange af de redskaber, som skal til for at sikre et godt miljø for såvel klassen som den enkelte elev.
Samspillet mellem undervisningsmiljøloven, som den blev udformet af SR-regeringen tilbage i 2000, og så den folkeskolelov, som foreligger i dag, og så suppleret med det arbejde, som bliver sat i værk her i foråret af undervisningsministeren, som det lige blev nævnt, gør, at vi efter Venstres opfattelse langt hen ad vejen altså har tilstrækkeligt til at kvalificere debatten om mobning.
Det må så gerne blive en føljeton - og det bliver det, det er jeg ikke i tvivl om - hvor man fra kommunerne og skolerne bidrager med allerede eksisterende gode planer til bekæmpelse af mobning.
Som jeg har hørt, læst og forstået det, er folkeskolens parter egentlig i enighed på vej med den her store antimobningskampagne i foråret.
For den kampagne gælder, at man vil fokusere på at udbrede kendskabet til forebyggelse af mobning, lave en fælles internetportal om mobning med værktøjskasser til konflikthåndtering samt det, som jeg finder særdeles væsentligt, at synliggøre den allerede eksisterende lov om elevers og studerendes undervisningsmiljø.
Det kunne jo være, at man ikke var godt nok inde i den.
I bemærkningerne kommer forslagsstillerne også ind på en dårlig adfærd på skolerne, og man fremhæver bl.a. fælles adfærdsregler, hvor man nævner, at de skal være offentlige og lettilgængelige.
Det er jeg som udgangspunkt også meget enig med forslagsstillerne i.
Som jeg har forstået det, som ministeren sagde lige før, vil man i et kommende lovforslag gøre det til en pligt for skolebestyrelsen at fastsætte et værdiregelsæt for skolen - et værdiregelsæt, som skal fremme fælles værdier, engagement og ansvarlighed.
Men når det så er sagt, synes jeg, at man på de fleste skoler faktisk allerede imødekommer nogle af de ting, som forslagsstillerne ønsker.
Begrebet akutafdelinger får en til at tænke på sygehusvæsenet, men jeg synes, det kunne være spændende, og måske er det noget af det, vi kan snakke om i udvalgsarbejdet.
Det er nok ikke helt udgiftsneutralt, som jeg læser det, så det vil nok også kræve nogle forhandlinger til forskellig side.
Jeg godt sige, at i slutbemærkningerne i loven fra 2000 sagde daværende undervisningsminister: Mulighederne i det her forslag gør, at ansvaret placeres hos ledelsen, som så kan vurdere, hvordan det står til med undervisningsmiljøet, herunder også niveauet for mobning eller psykisk chikane - som det hed - eller hvad man nu kalder det, og at man nu kan lave en egentlig handlingsplan med prioriteringer, hvor man hele tiden kan følge op, så de ting, som man gerne ville gøre, rent faktisk også bliver til virkelighed.
Jeg synes, hendes ord er blevet til virkelighed.
Jeg oplever, at de tilbagemeldinger, som kommer fra skoler til forvaltninger og til udvalgene, i praksis allerede indeholder de elementer, som forslagsstillerne ønsker.