Martin Lidegaard (RV), 2014-11-28:
Lad mig indlede med at understrege den store trussel og udfordring, som terrorgruppen ISIL udgør.
Det internationale samfund har reageret beslutsomt og effektivt mod denne trussel med en bred og omfattende indsats, en indsats, der flugter med den danske tilgang, der spænder fra et styrket dansk bidrag mod voldelig ekstremisme over diplomatiske og økonomiske virkemidler til et militært bidrag til den internationale koalition.
Med en aktiv diplomatisk indsats har Danmark fra starten støttet etableringen af den brede internationale koalition.
Vi har ydet væsentlig humanitær nødhjælp til ofrene for ISIL's brutalitet.
Vi arbejder på at skabe udvikling og stabilitet i alle de lande, der i øjeblikket bidrager med ekstremister.
Endelig bidrager vi militært til nedkæmpelsen af ISIL, hvor USA har den ledende rolle.
I det følgende vil jeg orientere om status for den internationale indsats mod ISIL, herunder i forhold til den vigtige rolle, som Tyrkiet spiller.
I Irak udnyttede ISIL som bekendt den tidligere regerings uforsonlige linje og manglende inddragelse af sunniarabere og kurdere i den politiske proces til at styrke sin position blandt landets sunniarabere.
Den nye irakiske regering har erklæret, at man vil inddrage alle landets befolkningsgrupper fuldt ud, og det har vi allerede set konkrete positive tegn på at den vil.
Det er i mit perspektiv utrolig vigtigt, at det internationale samfund holder fast i kravene til den irakiske regering om, at den fortsætter den inklusive kurs, og at den gennemfører helt nødvendige samfundsmæssige reformer.
Et enigt Irak er en væsentlig forudsætning for, at Iraks og den internationale indsats mod ISIL kan bære frugt.
Når det gælder den militære indsats mod ISIL i Irak, er der på trods af vanskelige omstændigheder lyspunkter og basis for forsigtig optimisme.
Koalitionens luftangreb har bremset ISIL's fremmarch og begrænset gruppens operationsfrihed.
Luftangrebene har skabt rum for irakiske og kurdiske styrkers operationer, som nu oplever skrøbelige fremskridt.
Fra dansk side yder vi et betydeligt bidrag til at støtte Irak i kampen mod ISIL, militært på baggrund af B 123, som et stort flertal på tværs af Folketinget vedtog.
Vores kampfly bidrager aktivt til bekæmpelsen af ISIL og støtter de irakiske sikkerhedsstyrkers indsats på jorden.
Ud over kampfly og statsbidrag besluttede Folketinget også at stille et kapacitetsopbygningsbidrag til rådighed med henblik på rådgivning, træning og uddannelse af irakiske og kurdiske sikkerhedsstyrker.
Forsvaret udsendte lørdag i sidste uge det første mindre træningsbidrag til Cypern for at forberede træningsindsatsen i det nordlige Irak, og de første danske soldater ankom i går til det nordlige Irak, hvor de gennemfører forberedelser, inden resten af enheden ankommer.
Bidraget vil indgå i Storbritanniens træning af kurdiske sikkerhedsstyrker frem til februar 2015.
I Syrien gennemfører USA sammen med en række arabiske lande luftangreb mod ISIL og har desuden støttet de kurdiske oprørere med våben.
Angrebene har senest forhindret ISIL i at indtage den kurdiske by Kobani.
ISIL udgør en trussel, både mod Irak og Syrien, mod landene i regionen og internationalt.
Gruppen råder over væsentlige ressourcer fra moderne våben, omfattende pengeressourcer fra plyndringer, gidseltagninger, skatteopkrævninger, oliesalg til en særdeles velsmurt propagandamaskine.
Derfor er det vigtigt, at vi fortsat imødegår ISIL på en lang række områder, ikke blot militært, men også ved at svække gruppens finansiering, dens rekrutteringsgrundlag og dens propaganda.
Regeringens handlingsplan mod voldelig ekstremisme, som for nylig blev lanceret, er et væsentligt bidrag hertil.
Vi vil også internationalt fortsat bidrage til indsatsen mod foreign fighters i et tæt samarbejde med vores partnere og allierede.
Et vigtigt element i den internationale indsats er fortsat behovet for, at den omfatter en bred vifte af lande, der deltager aktivt.
Koalitionen er vokset markant i de seneste uger og måneder og tæller nu over 60 medlemmer, som på forskellig vis bidrager til indsatsen.
Det er særlig vigtigt, at landene i regionen bakker op om og deltager i indsatsen.
Det er klart i deres egen interesse, da ISIL's hærgen jo først og fremmest truer dem og deres trosfæller.
Herudover er det vigtigt, at den internationale indsats ikke opfattes som en kamp mellem Vesten og islam.
ISIL's brutalitet vender sig imod alle – det gælder også sunnimuslimer, og man fristes til at sige især sunnimuslimer, hvad angår antal dræbte – som ikke underlægger sig ISIL.
Tyrkiet har en særlig rolle at spille i den internationale indsats.
Landet har i de seneste år styrket indsatsen mod tilstrømningen af foreign fighters til Syrien og Irak og huser den moderate syriske opposition og den syriske interimregering, som også bekæmper ISIL.
Det er positive tiltag, som konstruktivt bidrager til den internationale indsats mod terrorgruppen.
Man må desuden holde sig for øje, at Tyrkiet i lyset af sin lange grænse til både Syrien og Irak er særlig eksponeret over for ISIL, hvilket bl.a. har medført, at Tyrkiet ifølge UNHCR har taget imod i alt 1,1 millioner flygtninge fra Syrien.
Der har også været beretninger om oliesmuglinger fra ISIL-kontrollerede områder via bl.a. Tyrkiet, og det er vigtigt, at Tyrkiet aktivt imødegår disse alvorlige udfordringer.
Vi har fra dansk side presset på for at få Tyrkiet til at spille en aktiv og konstruktiv rolle i kampen mod ISIL og vil både bilateralt og via EU fortsat gøre det.
Med hensyn til den konkrete sag om den danske statsborger, som er mistænkt for attentatforsøget mod Lars Hedegaard, har jeg selvfølgelig noteret mig hypotesen, som tilsyneladende er baseret især på mediehistorier, om, at de tyrkiske myndigheder skulle have udleveret den pågældende til ISIL som led i en fangeudveksling.
Her bliver jeg nødt til at understrege, at Udenrigsministeriet stadig ikke har modtaget nogen officielle informationer herom, hverken fra Tyrkiet eller fra andre kilder.
Jeg kan derfor som udenrigsminister ikke begive mig ud i spekulationer og navnlig ikke i en så alvorlig sag.
Men uanset hvad der har ført til løsladelsen af den pågældende, vil jeg ikke desto mindre gerne fastslå, at det er stærkt uacceptabelt, at de danske myndigheder ikke er blevet underrettet om løsladelsen og de nærmere omstændigheder i forbindelse hermed.
Som jeg har sagt før, betragter regeringen dette som en meget alvorlig sag, og vi vil fastholde presset på de tyrkiske myndigheder med henblik på at få klarhed over, hvad der er sket, og hvorfor personen er blevet løsladt.
Det skal der ikke herske nogen som helst tvivl om.
Der har nogle gange verseret den opfattelse, at Danmark ikke har været villig til at lægge pres på Tyrkiet i sagen, og det var også lidt den tone, jeg hørte i hr. Nikolaj Villumsens indlæg.
Det vil jeg gerne en gang for alle fastslå ikke er tilfældet.
På mødet i Det Udenrigspolitiske Nævn den 23. oktober og drøftet i Nævnet igen den 25. november var der opbakning til en tresporet tilgang, som fokuserer på for det første løbende at holde bilateral kontakt med Tyrkiet med henblik på at presse på for oplysninger i sagen, for det andet at gøre det samme gennem EU og for det tredje i Europarådet.
Og regeringen har fulgt op i alle tre spor.
I det bilaterale spor har vi med fornyet henvendelse i både Ankara og København, herunder senest ved indkaldelse af den tyrkiske ambassadør, fortsat presset på for oplysninger angående tidspunkt og grundlag for løsladelsen.
Sagen er også taget op i EU i forbindelse med møder i udvidelsesarbejdsgruppen både i Bruxelles og i hovedstadsformat den 28. og den 29 oktober, og jeg har endvidere selv orienteret både den nytiltrådte udvidelseskommissær Johannes Hahn og den nye høje repræsentant, Federica Morgherini, i sidste uge.
Hun vil følge op i sin bilaterale kontakt med Tyrkiet.
Med hensyn til Europarådet rejste Justitsministeriet som det første skridt sagen i den såkaldte PC-OC-komité den 18. november, hvor vi fra dansk side bad om svar på vores helt legitime spørgsmål i sagen.
Ifølge Justitsministeriet er det forventningen, at der følges op på et nyt møde i Europarådets styringskomité for kriminalitetsbekæmpelse, CDPC, i starten af næste måned.
Men vi skal stadig væk huske på, at dette ikke er den eneste sag eller det eneste samarbejde, vi har med Tyrkiet.
Der er mange interesser på spil, og vi skal selvfølgelig sørge for, at de skridt, vi tager, har den ønskede effekt.
Folketinget er som sagt blevet orienteret om de skridt, som regeringen mener er de rigtige at tage i sagen, og de skridt har der været opbakning til – og det vil jeg gerne takke for – men det afgørende er stadig væk at få en fuld forklaring fra Tyrkiet, og den presser regeringen på for at få.
Afslutningsvis er det jo også vigtigt at få sagt, at Danmark derudover generelt har et godt samarbejde med Tyrkiet, også inden for det politimæssige og strafferetslige område – det gælder f.eks. i indsatsen over for foreign fighters – og også i multilaterale sammenhænge spiller Tyrkiet en positiv rolle i forhold til globale indsatser mod voldelig ekstremisme.
Tyrkiet er en vigtig partner, og det er i Danmarks interesse at samarbejde med landet.
Endelig vil jeg gerne minde om, at målet er få fat i den formodede gerningsmand med henblik på udlevering til Danmark; også her giver det mening at holde kanalerne for dialog og samarbejde med Tyrkiet åbne.
Bekæmpelsen af ISIL er en af de vigtigste globale udfordringer, vi står over for i dag.
Der er ingen tvivl om, at indsatsen vil være både omfattende og langvarig.
Det er derfor afgørende, at vi i et tæt samarbejde med de andre lande i koalitionen, herunder vores partnere i regionen, samlet imødegår denne trussel.