Marie Krarup (DF), 2013-11-12:
Vi har et problem med strukturen på ungdomsuddannelserne i Danmark.
Strukturen er simpelt hen for polariseret.
I den ene ende har vi de praktiske uddannelser og erhvervsuddannelserne, som vælges af dem med praktiske interesser og ønsker om at blive håndværkere.
Og i den anden ende har vi gymnasieuddannelserne, de boglige uddannelser, for dem, der ved, at de vil ind på en universitetsuddannelse eller i det mindste ønsker en boglig uddannelse på et højt niveau.
Strukturen har været for polariseret fra begyndelsen.
Der bør være en uddannelse, der ligger mellem de to yderpunkter, altså imellem håndværksvejen og universitetsvejen.
Der bør være en vej i midten, der fører til uddannelser på mellemniveauet, det, der i dag kaldes professionsbacheloruddannelserne.
Det vil sige uddannelser til pædagog, politimand, sygeplejer, maskinmester, ergoterapeut osv. osv.
Samtidig kan en ungdomsuddannelse i midten fungere som en tænkepause eller en omfordelerstation til de øvrige ungdomsuddannelser.
For det, der viser sig, er jo, at de unge mennesker ikke er afklarede med, hvad de vil på lang sigt, når de kommer ud fra folkeskolen.
Og da der ikke er adgangskrav til gymnasiet, og da man ikke bliver siet fra i gymnasiet, hvis man ikke lever op til de høje boglige krav, så har gymnasiet udviklet sig til lidt af en ventesal for folk, der gerne vil udsætte det svære erhvervsvalg og ikke vil lukke nogen døre bag sig. Det er helt forståeligt, at de unge mennesker agerer på en sådan måde.
Men problemet er, at niveauet i gymnasiet sænkes, og at der er for få, der søger ind på erhvervsuddannelserne.
I år har 74 pct. af en årgang søgt om at begynde på et gymnasium, og kun 19 pct. har søgt om at komme på erhvervsuddannelserne.
Det giver en skævhed, der vil være et problem for Danmark i mange år fremover.
Vi vil få for få håndværkere, og vi vil få for mange akademikere.
Det skal der naturligvis gøres op med.
Det er for at rette op på denne skæve udvikling, at Dansk Folkeparti fremsætter dette beslutningsforslag.
Vi ønsker at oprette en mellemting mellem de to yderpunkter, man kunne kalde det en moderne version af den gamle realskole.
Vi kalder den for forberedelsesskolen, og i praksis vil vi gennemføre den som en reform af hf.
Forberedelsesskolen skal være modulopbygget og vare 1 eller 2 år, det bestemmer eleven.
I udgangspunktet skal skolen henvende sig til de mange uafklarede unge, der ellers bare ville fortsætte i gymnasiet.
Men i hvert fald er de forholdsvis sikre på, at de ikke vil tage en lang universitetsuddannelse.
Forberedelsesskolen skal altså tilbyde en uddannelse, der er på et mindre ambitiøst bogligt niveau end en studentereksamen, men med en kvalitet, så man kan bruge den til at gå videre på kortere og mellemlange videregående uddannelser, hvis man altså tager de fulde 2 år af forberedelsesskolen.
Men forberedelsesskolen skal også kunne bruges som et mellemstadium for dem, som afklares undervejs.
Hvis de efter 1 år opdager, at de hellere vil gå videre på en erhvervsuddannelse, kan de gøre det, så har de forhåbentlig fået fire-fem gode faglige eksamener med i bagagen, som de senere kan bruge, hvis de igen skulle fortryde og gerne vil vende tilbage til den boglige verden.
Konkret vil forskellen på hf og forberedelsesskole bestå i, at der på forberedelsesskolen ikke vil kræves A-niveauer, at man kan begynde direkte fra 9. klasse, at de studieforberedende og akademiserende elementer som store skriftlige opgaver og eksamensprojekter tages ud, og at også det tværfaglige med det høje akademiske abstraktionsniveau tages ud.
Man kan også på forberedelsesskolen indføje praktiske og særlige fag.
F.eks. kan man videreføre de mange forsøg, der er gjort med at målrette fag mod særlige professionsbacheloruddannelser, f.eks. politi-, sygeplejerske- og pædagoguddannelserne.
Dansk Folkeparti ønsker med denne forberedelsesskole at tage presset af gymnasierne og få flere til at vælge andre uddannelser.
Det er blevet alt for nemt bare at gå videre på gymnasiet efter folkeskolen.
Faktisk har vi jo nærmet os en 12-års-enhedsskole, når 74 procent af en årgang bare fortsætter i gymnasiet.
Men gymnasiet har som sagt lidt fagligt under det og sænket niveauet.
Samtidig har vi fået en række studenter, der kommer ud med så lave snit, at det ikke kan bringe dem videre på universiteterne.
De ender som ufaglærte med studenterhue.
Måske kunne de i stedet have fuldført en erhvervsuddannelse og været blevet dygtige håndværkere.
Det er synd for de unge, og det er spild af ressourcer.
Dansk Folkeparti ønsker, at der skal indføres adgangskrav for at blive optaget på forberedelsesskolen, ligesom der skal indføres adgangskrav til de øvrige ungdomsuddannelser.
Kravet skal naturligvis være lavere end til gymnasierne, men højere end til erhvervsuddannelserne.
Så vil jeg lige tilføje, som der også står i forslaget, at vi ikke foreslår, at man nedlægger hf.
Vi foreslår, at hf består som en enkeltfagsmulighed på VUC-kurserne, men vi foreslår, at den 2-årige hf de fleste steder laves om til en 1- eller 2-årig forberedelsesskole.
Men det vil altså stadig væk være muligt at tage en studentereksamen på 2 år, sådan som hf er, hvis det er det, man ønsker.
Det er ikke forberedelsesskolens sigte, men det er de bygninger, bøger og lærere, der er på hf lige nu, der skal bruges til forberedelsesskole, undtagen på VUC-kurserne.
Dansk Folkeparti håber, at vi med dette forslag om en ny struktur i ungdomsuddannelserne kan bidrage til at løse flere problemer.
Det vigtigste er, at der er flere, der kommer i gang med en erhvervsuddannelse.
Det næstvigtigste er at imødekomme de unges ønsker om en mere boglig uddannelse end bare folkeskolen.
Og det sidste er at få gymnasiet tilbage på sporet som en universitetsforberedende skole med et højt fagligt niveau.