Morten Østergaard (RV), 2009-04-17:
Jeg vil gerne starte med at rette en tak til forespørgerne fra Dansk Folkeparti for at rejse den her, synes jeg, meget væsentlige debat.
Der skal ikke være tvivl om, at vi skal tage afstand fra enhver form for antisemitisme i det danske samfund og i øvrigt andre steder.
Og når det sker, skal det påtales og imødegås, og alle tiltag, der kan gøres for at forebygge det, bør gøres.
Derfor vil jeg også gerne takke integrationsministeren for regeringens redegørelse.
Jeg synes, det var en eksemplarisk redegørelse, som vi tager til efterretning, bl.a. fordi den både indeholdt den klare afstandtagen til antisemitisme, en bekymring for, at der har været flere eksempler på antisemitisme, og en nuanceret forholden sig til årsagerne hertil, mulighederne for at bekæmpe den og dermed også undgå at forfalde til, at man ved at gøre sig til modstander af antisemitisme gør sig til fortaler for andre former for diskrimination.
Derfor synes jeg, at det var en eksemplarisk redegørelse, som vi kan tage til efterretning.
Så synes jeg også, det er væsentligt at hæfte sig ved nogle af de positive tiltag, der er kommet i ly af, bl.a. at den seneste konflikt i Gaza førte til nogle helt uacceptable eksempler på antisemitisme i Danmark.
Og et af de tiltag, der er blevet taget her i Københavns Kommune, er så den her omtalte kampagne, hvor Mosaisk Troessamfund sammen med Muslimernes Fællesråd har fået trykt nogle plakater, som har været ophængt i København forud for FN's internationale dag mod racisme, og hvorpå der stod: »Antisemitisme og islamofobi - ikke i vores by!«.
Det indtryk vil vi gerne fjerne.«
For det er jo lige præcis sandheden - også om antisemitisme.
Det er jo ikke en religionskamp.
De folk, der er antisemitter, bruger måske nogle af dem - religion som en undskyldning for deres ugerninger, men det er jo ikke religionerne, der bekriger hinanden.
Men der er indimellem mennesker, der gør det med religionerne som undskyldning.
Derfor er det utrolig vigtigt, at vi får skabt den her nødvendige dialog mellem de forskellige religioner og sendt klare signaler til de brodne kar, der er rundtomkring, om, at man altså ikke kan tage hverken den ene eller den anden religion som gidsel i sin intolerance over for andre mennesker.
Det synes jeg er utrolig vigtigt, og derfor vil jeg også gerne rose det initiativ, som blev taget på det tidspunkt.
For jeg synes, at det var med til at signalere nogle ting, som måske er lige så stærke eller endnu stærkere end det, vi kan gøre her i Folketinget i dag.
Han skriver meget klart, synes jeg, hvad faren er ved, at man bekender sig til den ene eller den anden form for anti-nogle andre mennesker.
Og der er jo også risikoen for, som han skriver, at antisemitisme bliver imødegået af andre former for anti, f.eks. islamofobi.
Jeg vil bare citere en enkelt passus herom fra kronikken, hvor han skriver: »Antisemitismen er på en måde den europæiske model for diskrimination mod mindretal.
Vi har nok antisemitter, for også Danmark har sine brodne kar, men vi har ingen organiseret antisemitisme.
Jeg føler mig ikke på samme faste grund, når vi taler om islamofobi, modvilje og angst over for muslimer.
Derfor er det så vigtigt, at vi i kampen imod antisemitisme ikke forfalder til islamofobi.« Det synes jeg er helt centralt: at når vi tager afstand fra antisemitisme og de overfald, der har været, eller andre udtryksformer, er det jo, fordi vi er imod, at man diskriminerer mindretal, uanset hvilken religiøs overbevisning de har.
Det er uacceptabelt, og det er ligegyldigt, om det er et mindretal, der diskriminerer eller bruger deres religiøse forskelle som et argument for angreb på andre mindretal, eller det er flertallet, der diskriminerer et mindretal.
Det skal være sådan i Danmark, at der er religionsfrihed, og at enhver kan bekende sig til sin egen religion og leve i frihed med det i Danmark.
Derfor synes jeg også som det sidste, at jeg vil knytte bånd til det, som den forhenværende statsminister, Anders Fogh Rasmussen, sagde om netop det her forhold - om at have en gensidig respekt og forståelse mellem kulturer og religioner - da han holdt sin tale i Istanbul for nylig.
Det var den, hvori han lagde afstand til Muhammedtegningerne og satte en slags punktum for sin egen færden i den sag, og hvori han sagde, og det vil jeg gerne tilslutte mig: »Jeg tror, det er af afgørende betydning for en positiv dialog, at vi kommunikerer åbent og ærligt.
Vi har brug for en dialog mellem kulturer og religioner baseret på gensidig respekt og forståelse.«
Lidt senere i talen siger han: »Vi må kunne tale frit, og vi har alle ansvaret for at administrere ytringsfriheden på en sådan måde, at vi ikke tilskynder til had, og ikke skaber splittelse i vores samfund.«
Der vil jeg gerne gøre Anders Fogh Rasmussens ord til mine og Det Radikale Venstres - også i denne sag.