Kristian Thulesen Dahl (DF), 2007-04-10:
Jeg skal beklage, at vi kommer til at gå ind i ordførerrækken i en forkert rækkefølge.
Vores ordfører, fru Colette Brix, kan desværre ikke være til stede, og jeg skal derfor på Dansk Folkepartis vegne fremføre vores synspunkter om forslaget om særligt dækkede obligationer.
Det, som regeringen og et flertal i Folketinget har valgt i første omgang at tage udgangspunkt i, er jo, at det her under alle omstændigheder kommer, og så skal man have det bedste ud af det.
Det er jo én version.
En anden version er at sige, at vi vel nok har verdens bedste realkreditsystem, verdens bedste lånesystem, som gør det utrolig fleksibelt og muligt for nye familier at købe fast ejendom og få belånt på en meget, meget gennemsigtig måde, så man ved, hvorfor man betaler den rente, man nu engang betaler; et system, som i stigende grad kopieres eller forsøges kopieret af andre lande, som jo misunder os, at vi har det system, som vi har.
Så man kunne godt bruge sådan en anledning som den her til at tage det udgangspunkt, at det faktisk er lidt ærgerligt, at et flertal har kapituleret og sagt, at det her kommer alligevel, og at man så hellere må få det bedste ud af det, og ikke sagt: Jamen kunne vi ikke beholde verdens bedste realkreditsystem i stedet for bare at lægge os fladt ned?
Vi har været meget skeptiske, og det er jo også baggrunden for, at vi endnu ikke har tiltrådt den aftale, som et flertal har indgået.
Vi har været meget skeptiske på forbrugernes vegne og specielt de forbrugere, der ikke har så meget som andre, for der er jo ingen tvivl om, at det ikke er det store problem for dem, der er ved muffen, dem, der har en god økonomi, at få en forrentning til huslån nede i banken til en favorabel rente.
Vores frygt er, at nogle af de lånere, der altså ikke har de bedste økonomiske vilkår, vil komme til at opleve stigende renter, stigende omkostninger, til gunst for dem, der har en bedre økonomi og kan få en lavere forrentning.
Og hele ideen i at lave bankforretninger frem for realkreditforretninger er jo selvfølgelig, at man har mere individuelt baserede rentestørrelser frem for det, vi kender i dag, hvor man i meget højere grad har et system, der er kendt på en rente, der er sammenlignelig.
Jeg tror, mange af os drager nytte af, at vi kan slå op i en kursliste i avisen og se, hvad det er for en kurs, der er på vores husobligationer, og finde ud af, om det kan betale sig at lægge om osv.
Der er noget gennemsigtighed i det her, der meget vel kan gå tabt med det nye system.
Så vil jeg gerne anerkendende sige til regeringen, at det jo er et hensyn eller en optagethed, som flere andre partier også har haft, hvor vi har prøvet at se, hvordan man så kan skabe en større gennemsigtighed i det system, der nu kommer, og der har man jagtet forskellige instrumenter for at sikre det.
Vi synes selvfølgelig, at man på nogle stræk har fået det rimelig godt i hus, men der er andre stræk, hvor vi gerne vil være sikre på at forbrugeren ikke lades i stikken med det nye system.
Derfor har vi jo i den aftale, som et politisk flertal har indgået, fået indføjet, at vi kan tiltræde aftalen på et senere tidspunkt, når udkast til bekendtgørelserne ligger, så vi kan se, om forbrugerne sikres i tilstrækkeligt omfang.
Det afventer vi selvfølgelig, og det er jo også derfor, vi her ved førstebehandlingen i dag ikke siger ja eller nej til det her forslag, men udtrykker den skepsis, vi altså har over for det, og så afventer de bekendtgørelsesudkast, der kommer, for at se, om forbrugerne er sikret tilstrækkeligt.
Det, vi er meget optaget af, er selvfølgelig, hvordan forbrugeren kan se, hvad baggrunden er for de vilkår, man får stillet i udsigt af banken.
Vi vil gerne have, at man kan se, hvad andre forbrugere får tilsvarende lån til, hvilken rente andre skal betale, så man kan se, om naboen i det hus, man selv bor i – nøjagtig sammenligneligt – i virkeligheden betaler en meget lavere rente end en selv, fordi vedkommendes kreditværdighed er anderledes i banken end ens egen.
Vi vil også gerne have sikkerhed for, at det står krystalklart, hvordan forbrugerne kan komme ud af det låneforhold, de har etableret i form af et SDO-lån.
Det er jo en af de gode ting ved det nuværende system, at det er meget gennemsigtigt, hvordan man kommer ud igen, hvordan man kan konvertere, og det skaber meget fleksible rammer omkring belåningen.
Når de her forhold samt et par andre er afklaret, så er vi i stand til at tage endelig stilling til, om vi vil tage ansvar for det her ved at gå ind i aftalen og stemme for.