runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henrik Sass Larsen (S), 2009-05-27:
Jeg glæder mig meget til sammen med Dansk Folkepartis reserveordfører at se dvd her fra debatten, og jeg vil endda anbefale, at vi kunne optage en ny, og på den nye dvd, vi skulle optage, kunne vi jo så prøve at teste hinanden i forhold til den skattereform, som Dansk Folkeparti har indgået, og så kunne vi se på, hvad den almindelige folkepensionist får ud af den skattereform, som er vedtaget, og hvad de mennesker, som tjener, lad os sige 2-3 mio. kr. om året, får ud af den.
Jeg glæder mig meget til svarene, ikke kun her fra Folketingets talerstol, men også på den dvd eller video, vi skulle optage, for det, der er sandheden, er følgende: Dansk Folkeparti har igennem mange år bildt befolkningen ind – ikke mindst de danske pensionister – at de har givet pensionisterne det ene efter det andet, og når det så kom til stykket, når det for alvor gjaldt, når man for alvor skulle til at lave fordelingspolitik, har man vist sit sande ansigt.
Det har været, som SiD sagde i gamle dage: Dansk Folkeparti vil gerne have din stemme, men de vil aldrig tale din sag.
Jeppe Kofod (S), 2009-05-27:
O.k., lad os så henholde os til skattespørgsmålet bare øjeblik.
Jeg synes ikke, jeg fik noget svar på, hvorfor en borger i Gentofte i gennemsnit skal have 12.600 kr. mere, mens en borger på Bornholm kun skal have 3.000 kr. mere.
Der er nogle indkomster, der er højere end andre, men også i andel af indkomst ved vi at denne skattereform er helt vanvittig skæv, og det har vi debatteret i salen flere gange – hvis statsministeren ellers vil være til stede.
Det, der er spørgsmålet, er, hvorfor man ikke laver en vækstpakke, der dæmmer op for en arbejdsløshed, der stiger med 100 pct. i løbet af det næste halvandet år – det er en fordobling af ledigheden.
Det vil man ikke fra regeringens side, men man vil gerne belønne borgere i Gentofte, som man gjorde tidligere med skattelettelser og skattestop, og det gør man så også i en skattereform, mens arbejdsløse, også unge arbejdsløse, rundtomkring i landet ikke får nogen hjælp.
Det synes jeg er en katastrofe, og det har statsministeren ikke svaret på i debatten, og det er skuffende.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2009-05-27:
Altså, hvis jeg beskyldes for selvros, ved jeg ikke lige, hvad det, der blev sagt her, er for en størrelse.
Det er jo ikke muligt at svare på alle de spørgsmål inden for 1 minut, så lad os tage et af dem, det med skatten, hvor hele afsættet for spørgsmålet er, at der er nogle, der har fået noget af skattereformen, og at der så nu er nogle, der har fået noget mere end andre.
Så vil jeg gøre op med den misforståelse, for der er sådan set ikke nogen, der har fået noget med skattereformen.
Det er sådan, at det er danskerne, der betaler skat af penge, de selv har tjent.
Der er ikke nogen, der får noget, folk har selv tjent noget.
Det, vi så har valgt at gøre, er at sige, at for at yde et bidrag til, at det her samfund bliver rigere, så vi øger den samfundsøkonomiske holdbarhed og dermed også får flere penge at lave uddannelsespladser for og sygehuspladser for og plejehjemspladser for, har vi altså valgt at lave et system, hvor man skal aflevere lidt mindre, end man gjorde før.
Det er det, vi har valgt, og det fører selvfølgelig til, at de, der tjener mere og afleverer meget og nu afleverer lidt mindre, ja, de afleverer så mere mindre end dem, der tjener lidt mindre og afleverer mindre, men altså så afleverer mindre mindre.
Mette Frederiksen (S), 2009-05-27:
Nu har vi i mere end 12 timer været i gang her i Folketingssalen, og hvis man sådan skal prøve at lave et sammenkog af, hvad der er blevet sagt af V, K og O, kan vi jo konstatere, at Det Konservative Folkeparti brugte det meste af partiets taletid på at tale om Bjørnebanden, Dansk Folkeparti brugte det meste af sin taletid på at tale om Tyrkiet, og statsministeren brugte jo så sin replik på en lidt mystisk blanding af sarkasme og selvros.
Jeg er ikke sikker på, at danskerne har behov for sådan en tyrkisk selvrosende Bjørnebande, men snarere har behov for en regering, der tager de udfordringer, som danskerne står over for, meget alvorligt.
Mig bekendt har der i dag ikke lydt et eneste ord fra VKO om, hvordan man afvikler de ventelister, der nu er stigende, hvordan vi får vendt recession til fremgang, og hvordan vi får bekæmpet den stigende arbejdsløshed.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2009-05-27:
Jeg er fuldstændig enig med fru Mette Frederiksen i, at befolkningen kan have en forventning både til regeringen og oppositionen om, at vi beskæftiger os med de ting, som er vedkommende.
Derfor adresserede jeg det også i morges og sagde, at der var tre temaer, der var vigtige i forhold til danskernes hverdagsproblemstillinger: sygehusvæsenet, uddannelsesområdet, tryghed.
Der bliver så spurgt konkret ind til, hvad vi gør med ventelisterne.
Jamen det er sådan set sådan – ja, det er forkert at sige, at det er relativt enkelt, for det er jo komplekst – at en af vejene jo bl.a. er, at vi her den 1. juli nu genindfører det udvidede frie valg, som altså betyder, at de patienter, der ikke kan komme i behandling inden for 1 måned, har mulighed for så at blive behandlet et andet sted.
Det er jo ikke, fordi vi har noget ønske om, at folk skal stå i en lang kø væk fra de offentlige sygehuse og hen mod de private, tværtimod.
Det er sådan set, fordi vi har den ambition, at færrest mulige patienter får brug for at bruge den ret, fordi de i det offentlige sygehusvæsen bliver behandlet til tiden.
Det er jo præcis derfor, at vi allerede sidste år aftalte med regionerne, at vi nu skulle sætte hele det her system på standby.
Det giver de offentlige sygehuse en mulighed for at komme ovenpå igen efter strejken og få omsat de flere penge, vi også har afsat, ligesom der jo er blevet ansat 5.400 nye læger og sygeplejersker, siden regeringen kom til.
Vi giver dem en mulighed for at få patientflowet op at stå, inden det frie valg nu slippes løs.
Men det frie valg her fra den 1. juli er da en af metoderne til at sikre, at vi vil se, at ventelisterne nu vil begynde at bevæge sig den rigtige vej.
Mette Frederiksen (S), 2009-05-27:
Det, der er interessant, er bare, at de ventelister, som rigtig, rigtig mange danskere – alt for mange danskere – nu slås med, begyndte at vokse før konflikten på sundhedsområdet.
Det, der er interessant, er, at de problemer, som mange af vi danskere oplever i vores velfærdssamfund, jo er problemer, der er opstået i en periode, hvor der – før den økonomiske krise gjorde sit indtog – har været tale om økonomisk fremgang.
Så der er ikke en eneste god forklaring, og der er ej heller en eneste god undskyldning for, hvorfor VKO har set det som sin måske fornemste opgave at dræne den offentlige sektor for midler og for ressourcer og for arbejdsglæde.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2009-05-27:
Der er måske den ene gode forklaring, at vi sådan set aldrig kommer helt i mål.
Det vil jeg da gerne sige helt ærligt.
Det er muligt, at der findes nogle andre, der kan byde ind og skabe Utopia her på jord – det kunne fru Helle Thorning-Schmidt, så det er i hvert fald udtryk for selvtillid – men jeg må så fra min side sige, at det bilder jeg mig ikke ind at jeg kan.
Det bilder jeg mig ikke ind at jeg kan.
Jeg bilder mig ikke ind, at jeg er i stand til at stå i spidsen for en regering, der laver et velfærdssamfund, som bare fungerer på alle strækninger uden skønhedsfejl.
Det gør jeg ikke.
Men jeg bilder mig ind, at vi dag for dag gør det stadig bedre.
For syv ud af otte kræftsygdommes vedkommende er helbredelseschancerne, overlevelseschancerne større nu, end da vi kom til.
Hvad angår hjerte-kar-sygdomme, har vi haft en positiv udvikling af internationalt tilsnit, når man ser på faldet i dødeligheden.
Det er simpelt hen markant; det ses ikke meget større mange steder.
Det er da også en del af historien.
Så er det da rigtigt, at der stadig væk også er udfordringer.
For hvis det for den individuelle patient er meget belastende, at det varer 10 uger, før vedkommende kan få et nyt knæ på det lokale sygehus, kan vedkommende vælge at få det efter 4 uger privat.
Det er jo sådan et samfund, vi har skabt.
Det er ikke perfekt, men det er bedre end det, vi overtog.
Jens Peter Vernersen (S), 2009-05-27:
Det er jo helt tydeligt, at når statsministeren skal omtale Socialdemokraternes holdning til det frie valg, bruger statsministeren sine meget polemiske evner.
Det var jo sådan, at da vi stemte om det frie valg i 2002, stemte Socialdemokraterne for, men vi havde også en række betænkeligheder.
Jeg står med betænkningsbidraget her, hvor man kan se betænkelighederne.
Det var jo ikke sådan, at statsministeren omtalte disse betænkeligheder, da han redegjorde for vores holdning til det her spørgsmål.
Men vi sagde netop, at når vi gør det her, kommer vi til at betale en højere pris for behandlingerne; det står i betænkningsbidraget.
Vi sagde også i betænkningsbidraget, at vi støtter forslaget, men at vi har en række betænkeligheder, og at vi vil følge udmøntningen nøje.
Det har vi så gjort, og vi har sagt gang på gang, at den udvikling, vi ser, er katastrofal, den er ude af trit med det, der er brug for.
Vi betaler en overpris, og det er også det, som økonomi- og erhvervsministeren har tilkendegivet.
Vi betaler en overpris på 25 pct., som er lig med 900 mio. kr., og det synes jeg at statsministeren skylder en god forklaring på.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2009-05-27:
Jeg er ikke i stand til at forklare, hvad der har fået Socialdemokratiet til at stemme for noget, som man i et betænkningsbidrag har udtrykt at man nærmest var imod.
Det kan jeg ikke forklare – der må man henvende sig et andet sted.
Jens Peter Vernersen (S), 2009-05-27:
Jeg siger netop, at vi stemmer for forslaget, fordi vi går ind for det frie valg – vi ønsker en hurtig behandling – men vi siger også meget præcist i betænkningsbidraget, at vi ser en række problemer.
Disse problemer er opstået efterfølgende.
Gang på gang har vi nævnt, at man betaler denne overbetaling på 25 pct.
Det er det samme, som økonomi- og erhvervsministeren har sagt.
Vi har sagt, at kvaliteten ikke er i orden på privathospitalerne.
Det har statsministeren sagt er uden betydning; der står i den der udmærkede Løkkebog, at kvaliteten ikke har den helt store betydning.
Så vi har altså gang på gang påpeget, at det, der sker i sundhedsvæsenet, ikke er i orden.
Det er jo heller ikke rigtigt, at man med det her får ventelisterne bragt ned.
Man kan tværtimod se, at da vi fik det udvidede frie valg, steg ventetiderne; ventetiden i april måned 2003 er præcis den samme som ventetiden i 2008 – før konflikten.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2009-05-27:
Jeg er jo ikke sundhedsminister, og jeg kan ikke alle de her detaljer, men jeg må bare sige i forhold til det forslag, som Folketinget vedtog, og som gik ud på, at man sagde, at hvis en patient flytter sig hen over en amtsgrænse og tager en given sum penge med, er det de samme penge, den patient som udgangspunkt tager med, hvis vedkommende flytter sig fra et amtssygehus og ud på et privat sygehus, at hvis Socialdemokratiet syntes, det var et forkert forslag, forstår jeg ikke, hvorfor de stemte for det.
Det må jeg bare sige, og jeg kan jo ikke komme det nærmere.
Jeg kan så sige, at det, der var holdningen, det, der var baggrunden for, at vi fremsatte det forslag, har jeg altså rigeligt gjort rede for, og det var, at vores første tanke om at sige, at man måske skulle sige, at det ikke var det fulde beløb, men kun 85 pct., simpelt hen blev slået ned af den daværende regering, dengang vi som opposition markedsførte den.
Det blev fuldstændig fejlagtigt og manipulatorisk udlagt fra Folketingets talerstol af den daværende statsminister, og det gjorde et stort indtryk på os.
Derfor justerede vi forslaget på plads og sagde: O.k., hvis det koster 100 kr. at flytte en patient fra det ene offentlige til det andet offentlige sygehus, koster det også 100 kr. at flytte den samme patient ud til et privat sygehus.
Det var det, Socialdemokratiet stemte for.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2009-05-27:
Det korte af det lange var jo, at man i selv samme lovforslag jo også tilførte flere midler til sundhedsvæsenet, og det mente vi som Socialdemokrater selvfølgelig ikke, at vi kunne stemme imod, for vi mener også, at man på sundhedsområdet fortsat har en tendens til at være nærig på en lang række områder.
De 900 mio. kr., som man nu indrømmer at man har overbetalt, er sjovt nok omtrent det samme beløb, som vi mangler for at kunne indføre protonbehandling til de kræftsyge børn på Rigshospitalet.
Det kunne også have været penge, vi kunne have brugt på at behandle nogle af de medicinske patienter, der fortsat ligger på overbebyrdede afdelinger.
Jeg kan have svært ved at forstå, at den her regering, som ellers siger, at den gerne vil bruge skatteydernes penge fornuftigt, synes, at det har været o.k. med overbetaling for at skaffe en privat sektor, og det kunne jeg egentlig godt tænke mig at høre ministeren om.
Hvordan kan man acceptere, at der har foregået en sådan overbetaling, når man har haft så mange andre opgaver foran sig på sundhedsområdet, som også er vigtige?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2009-05-27:
Jamen det kan man da heller ikke.
Men nu tager spørgsmålet ligesom sit afsæt i, at nogle skulle have leveret en milliard kroner fuldstændig ubegrundet uden at have fået noget for det.
Og det er ikke tilfældet.
Tilfældet er jo, at hvis man vil gå dybere ned i den her diskussion, så vil man sådan set se – og jeg er i øvrigt glad for, at spørgeren ligesom accepterer, at der er kommet flere penge; det er så den første Socialdemokrat i dag, der har påpeget, at der alligevel er tilført flere ressourcer til sundhedsområdet – at vi i den her regering har fået de ressourcer, vi har tilført sundhedsvæsenet, til at række betydelig meget længere år for år, end den gamle regering gjorde.
For hvis vi nu skal være helt ærlige med hensyn til ikke at selvrose os – og jeg har nævnt det der med, at vi har brugt 24 mia. kr. mere på sundhedsområdet – så er sandheden jo, at den regering, der var før os, jo også år for år brugte flere penge.
Så lad nu være ærlige omkring det.
Og hvis vi skal være rigtig ærlige, så er det vel nok også sådan, at stigningstakten i økonomien til sundhedsområdet nogenlunde har været lineær år for år under de sidste to regeringer.
Hvad er forskellen?
Forskellen er, at den her regering har fået behandlet betydelig flere patienter for pengene, og hvorfor har vi det?
Det har vi, fordi vi har ladet pengene følge patienterne, vi har sat konsekvens bag, vi har lavet et helt nyt system.
Vi har lavet et system, hvor den enkelte afdeling ved, at behandler man nogle flere patienter, så får man også nogle flere ressourcer.
Der ligger en anden tænkning bag, og derfor køber jeg simpelt hen ikke præmissen om, at der skulle være en eller anden milliard, som er foræret til nogen, der ikke skulle have haft den.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2009-05-27:
Forskellen er jo bl.a., at vi på nogle af de medicinske afdelinger i dag har personale, der løber så stærkt – vi kan se det i OECD's statistikker – at mange af dem går ned med stress, fordi de løber så stærkt.
I de afdelinger er der ikke noget frit valg.
For mange medicinske patienter
i øvrigt er der ikke noget frit valg.
Der er masser af patienter i dag, for hvem der ikke er noget frit valg.
Der er heller ikke noget frit valg for de kræftramte børn, jeg talte om før, som mangler en behandling, som vi ikke kan tilbyde i Danmark.
Og det, vi så har fået, er en regering, som har ment, at det var vigtigt at prioritere at opbygge en privat sektor, hvori man kan få enestuer og høj service og en lang række andre ting, mens vi har hospitaler, Bispebjerg, Glostrup og andre hospitaler, der har fået lov til at henstå uden renoveringer, uden midler.
Og så kan det godt være, man kommer med midler nu, men man kommer ikke med nok midler, og det kan godt være, at man siger, at man vil renovere, men der bliver ikke nogen enestuer til de medicinske patienter, for de er jo ikke en del af specialesammenlægningerne.
Så prioriteringen har været forkert, og midlerne har ikke været tilstrækkelige set i forhold til vores nabolande.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2009-05-27:
Man har haft – og har – en regering, som har ønsket at sætte den enkelte patient i centrum, at give den enkelte patient, så langt det nu er muligt, nogle patientrettigheder, som var fuldstændig fraværende, før den her regering kom til.
Det kan man så mene forskelligt om, men sådan var det bare.
Det var bare sådan tilbage i 2001, at hvis man stod på venteliste og skulle have et nyt knæ og var presset ud af arbejdsmarkedet, fordi man ikke kunne gå på det, man havde, så kunne man stå på den venteliste, og man kunne blive stående, medmindre man var – og eksemplerne var jo fremme – ministeraflønnet eller på anden vis havde noget økonomisk rummelighed.
For der har jo aldrig været forbud mod privathospitaler i Danmark.
Der havde – og har – regeringen så det synspunkt, at vi sådan set ønsker, at folk skal have lige muligheder, og at det ikke skal være pengepungen, at det ikke skal være forsikringspolicen, der er afgørende for, om patienterne bliver behandlet, og derfor udstyrer vi patienterne med en unik patientrettighed.
Ved siden af det har vi så forbedret kræftbehandlingen, ved siden af det er vi så i gang med at lave en ny specialeplanlægning, at bygge nye sygehuse ud; men ja, jeg medgiver gerne, at vi ikke er færdige, ja, jeg medgiver gerne, at vi ikke har et sundhedsvæsen i verdensklasse.
Man kan rundtomkring finde afdelinger, der er i verdensklasse, men hvis man bedømmer det samlede danske sundhedsvæsen, så er det godt, og det bliver stadig bedre, men vi er ikke færdige endnu.
Jeppe Kofod (S), 2009-05-27:
Jeg kan kun tilslutte mig dem, der har sagt, at statsministerens bidrag til den her debat har været en gang selvros og polemik, der vel i virkeligheden dækker over de store problemer, som regeringens politik har ført til.
Altså, vi står i den værste økonomiske krise i nyere tid.
Vi har fået at vide, at arbejdsløsheden kommer til at stige med op mod 100 pct. i løbet af det næste halvandet år, altså i værste fald en fordobling i forhold til i dag, og alligevel har regeringen ikke nogen recept på, hvordan der skal dæmmes op for den stigende ledighed.
Derfor vil jeg gerne spørge statsministeren: Hvad vil statsministeren fortælle den unge, der nu bliver ledig og ikke kan få et arbejde?
Ungdomsarbejdsløsheden stiger voldsomt.
Hvad vil statsministeren fortælle de børnefamilier, som i øjeblikket kan se, at de skal betale 400-600 kr. for en madordning i daginstitutionerne, som er en kæmpe fejl?
Hvad vil statsministeren gøre ved, at man har lavet en underfinansieret skattereform, der belønner borgerne i Gentofte med gennemsnitligt 12.600 kr., mens borgere på f.eks. Bornholm eller Langeland eller Lolland får en skattelettelse på 3.000 kr.?
Hvad vil statsministeren fortælle de mennesker om, hvad regeringen gør i forhold til det her?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2009-05-27:
Jamen jeg har jo sådan set forholdt mig til det tema hele dagen igennem, selv om jeg er fuldstændig enig med fru Pia Kjærsgaard i, at det er lidt underligt at skulle forholde sig til en debat, som jo for alvor har sit afsæt i en rigsrevisionsrapport, som ikke er lavet endnu.
Godt, for ellers giver det jo slet ikke nogen mening – at der jo er forskel på, hvilke priser man får i to forskellige systemer.
Der er et system, hvor man til en patient siger: Du skal behandles i det offentlige sygehusvæsen; hvis ikke du bliver behandlet inden for 2 måneder, kan du flytte dig, du kan også lade være; så banker du på et eller andet sted til et privat sygehus, og det kan være, at du kommer der, og det kan være, at du ikke kommer der.
Det koster én pris, og den pris er naturligvis en anden og en højere, end hvis man siger: Her er der 1.000 danskere, der skal have en hofteoperation; privathospital, hvad skal I have for at lave de 1.000 hofteoperationer – de kommer alle sammen på mandag mellem kl. 10 og kl. 14?
Det siger jo sig selv.
Jeg tror, at mange af de misforståelser, der er i hele den her diskussion, der også har kørt dagen igennem, sådan set baserer sig på den her diskrepans, der er mellem at snakke om, hvilke priser man får ved udbud, som jeg forstår at venstrefløjen nu pludselig mirakuløst er blevet vilde tilhængere af, og hvad det er for et prisregime, der så er, når patienterne bevæger sig rundt.
Spørgeren må jo vide, at hvis der i dag er en patient, der flytter sig fra en region til en anden region, så flytter der jo altså 100 pct. af gennemsnitsprisen med.
Det tror jeg da ikke at spørgeren vil mene er et udtryk for, at den ene region så overbetaler på en skandaløs måde i forhold til den anden region.
Line Barfod (EL), 2009-05-27:
Betyder det, at hr. Kristian Thulesen Dahl siger, at Dansk Folkepartis kommunalpolitiske ordfører tager fejl, og at han ikke giver udtryk for partiets linje, når han siger, at Dansk Folkeparti kan sige klokkeklart ja til, at man ønsker så meget privatisering som muligt, og at man ønsker, at private firmaer skal ind og tjene penge de steder, hvor kommunerne betaler?
Det er jo ret afgørende at vide, for det er jo det, der er regeringens politik, og Dansk Folkeparti har jo den ene gang efter den anden lagt stemmer til, at man har ønsket at føre offentlige penge over til private firmaer, også selv om det så betød dårligere forhold for borgerne og dårligere forhold for de ansatte, fordi man med henblik på at skulle privatisere også skulle lave minutkontrol, måle og veje osv.
Men spørgsmålet er altså: Er det hr. Kristian Thulesen Dahl, der har ret og dermed undsiger Dansk Folkepartis kommunalpolitiske ordfører, eller er det Dansk Folkepartis politik, at man skal privatisere så meget som muligt?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2009-05-27:
Nu er jeg ikke bekendt med den konkrete debat.
Jeg oplever ikke, at vi hele tiden bliver bedt om at tage stilling til en masse ting, hvor regeringen vil have os til for enhver pris bare at privatisere tingene, og at vi skal betale pengene ude, og det må ikke være offentligt og sådan noget.
Altså, det oplever jeg faktisk ikke.
Jeg oplever en rimelig grad af enighed om, at der skal være f.eks. et offentligt sundhedsvæsen, som fungerer.
Nu har man suspenderet det her frie patientvalg i en periode, det skal komme igen til sommer,
Det er jo også et udtryk for – bare for at tage det her som et eksempel – at der arbejdes stålsat på, at det er den offentlige sektors sygehussystem, der skal være det bærende, og det er sådan, det er, og det er det svar, jeg kan give fru Line Barfod.
Og hvis der har været andre debatter, vil jeg meget gerne gøre mig bekendt med dem efter debatten her og vende tilbage til fru Line Barfod med det.
Flemming Bonne (SF), 2009-05-27:
Nu er det jo ikke sådan, at forholdene for de danske kommuner har fyldt voldsomt meget i debatten i dag, men jeg bemærkede tidligere på dagen, at fru Pia Kjærsgaard sagde, at mange kommuner ikke kan finde ud af at styre deres udgifter.
Der vil jeg jo så spørge, om hr. Kristian Thulesen Dahl har den samme opfattelse, og hvis det er tilfældet, vil jeg i forlængelse heraf spørge, om det så også gælder de 40 kommuner, som klart har meldt ud, at de har store problemer med at få budgetterne til at hænge sammen.
Nogle af kommunerne er i gang med at genåbne deres budgetter, andre kommuner har haft foretræde i Kommunaludvalget og siger, at udligningssystemet ikke virker, og er blevet totalt afvist af indenrigs- og socialministeren.
Det vil jeg gerne høre en kommentar til fra hr. Kristian Thulesen Dahl.