runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karina Lorentzen (SF), 2008-02-22:
I Danmark har vi et retssamfund, og derfor kan vi ikke acceptere tvang.
Alle former for tvang skal bekæmpes.
Hvis en ung mand og en ung kvinde tvinges til at gifte sig under pres fra deres familier, så er der tale om vold mod de to unge og dermed et tvangsægteskab, og det er en tilsidesættelse af den almindelige menneskeret, som det er at vælge sin egen partner, og ofrene er både manden og kvinden.
En udtrykkelig kriminalisering af tvangsægteskaber i straffeloven er en SF-mærkesag, og derfor ser vi positivt på forslaget om en højere straf for at medvirke til at tvinge andre til at gifte sig imod deres vilje.
En højere straf vil synliggøre spillereglerne i samfundet for forældre i etniske minoritetsmiljøer, men også i kristne miljøer, hvor man mere eller mindre frivilligt gifter sig med hinanden.
Det vil synliggøre spillereglerne, som er, at tvangsægteskaber er ulovlige, strafbare og uforenelige med demokratiske frihedsidealer.
Desuden sender det et signal til de unge ofre om, at samfundet tager deres problemer alvorligt.
Det gør det nemmere for dem at sige fra over for deres forældre og lægge pres på dem.
Alle mennesker skal have lov til at gifte sig ud fra et personligt og kærlighedsmæssigt valg.
Det er en menneskeret.
Tvangsægteskab er afskyeligt, fordi det påtvinger ofret en livslang forpligtelse af dybt personlig karakter.
En straffelovsbestemmelse vil formentlig kun have en signalværdi, og den kan ikke stå alene.
Det er tvingende nødvendigt præventivt at forebygge med information til både de unge og til forældrene.
SF har tidligere foreslået, at der opbygges en enhed med bl.a. et nationalt rejse- og uddannelseshold, som skal forebygge tvangsægteskaber og anden æresrelateret vold.
Vi skal ikke kun henvende os til forældrene og sige: Sådan er loven.
Vi skal også hjælpe dem til at håndtere situationen, når datteren selv vælger sin kæreste.
Ellers vil forældrene også føle sig svigtet af systemet.
Mange unge opfatter ikke tvangsægteskaber som en tvang, for de kender ikke alternativet.
Det danske samfund skal hjælpe til at udvikle denne virkelighedsopfattelse.
Tvangsægteskaber og arrangerede ægteskaber går hårdest ud over kvinderne, da det er dem, der er mest bundet til hjemmet.
Kvinder er nøglepersoner i integrationen, og ved at hjælpe kvinderne hjælper man hele familien.
Det skal forebygges, at problemerne videreføres fra generation til generation.
SF støtter forslaget.
Marlene Harpsøe (DF), 2008-02-22:
Det er ikke helt det, som jeg har fundet ud af via de ting, som jeg har læst på, men jeg forstår da godt den problemstilling, som fru Karen Hækkerup fremfører, og selvfølgelig skal det da ikke være muligt her i det danske samfund at tvinge mindreårige til at indgå ægteskab mod deres vilje.
Ligegyldigt om man er over eller under myndighedsalderen, skal man da ikke tvinges til den slags.
Christian H. Hansen (DF), 2008-02-22:
Nu sagde den konservative ordfører, hr. Knud Kristensen, at det var godt at have nogle ambitioner, der dækkede hele verden.
Den konservative ordfører støtter som sagt forslaget, og det er vi da glade for, men der var et par bemærkninger om ræveproduktion også, og der kunne jeg da godt tænke mig at høre, om den konservative ordfører vil tilkendegive Det Konservative Folkepartis holdning til netop den produktion.
Burde vi også arbejde for, at den blev forbudt, og burde vi arbejde for - hvis ikke den blev forbudt - at i hvert fald forholdene for ræve blev forbedret?
Knud Kristensen (KF), 2008-02-22:
Lovforslaget om forbud mod erhvervsmæssig indførsel og produktion af skind samt handel med skind fra katte og hunde vil jeg alene forholde mig til og så ikke male med den brede pensel, som vi lige hørte at SF gjorde for et øjeblik siden.
Man kan godt sige, at et lovforslag som det her ikke burde være nødvendigt, da der er tale om kæledyr, altså katte og hunde.
Det burde i sig selv være noget, som man ikke på nogen måder dyrkede nogen steder i verden, men desværre ser vi jo nogle film fra andre lande, hvor man faktisk flår katte og hunde levende, og det er jo tamhunde og katte, som man indfanger, forarbejder og eksporterer.
Det Konservative Folkeparti støtter lovforslaget.
Karina Lorentzen (SF), 2008-02-22:
15 EU-lande, herunder Danmark, samt USA, New Zealand og Schweiz har allerede regler, som forbyder markedsføring af hunde- og kattepels.
Reglerne er imidlertid meget forskellige, og derfor er det godt, at der nu er enighed om at harmonisere reglerne inden for EU.
Det giver en tryghed for de mange forbrugere, som ikke ønsker uforvarende at komme til at købe varer med pelsdetaljer fra hund eller kat.
SF støtter derfor forslaget om at forbyde markedsføring af hunde- og kattepels, men synes dog, at forslaget burde omfatte alle former for skind og ikke kun dem, der er besat med hunde- eller kattehår.
Det er nemlig ikke nemt at se, om ting, man køber, er kæledyrenes pels, fordi det ofte markedsføres under andre pelsdyrs navne eller som syntetiske materialer.
Men det er flere gange dokumenteret, at skindprodukter er solgt i Europa, og at de var fra hunde eller katte.
Det ligger langt fra europæiske standarder for dyrevelfærd, og ved at afsætningsmulighederne begrænses, begrænser man forhåbentlig også opdrættet.
Selv om vi nu lukker af for indførsel af hunde- og kattepelse i EU, er begejstringen til at overse, for human behandling af dyr bør udstrækkes til mere end kæledyr, og der er nok at tage fat på.
Her tænker jeg bl.a. på de dokumenterede bestialske canadiske sældrab samt på rævene, som egner sig dårligt til at blive holdt i bur på grund af deres vilde natur.
Holland, Spanien og Østrig har allerede taget konsekvensen og forbudt ræveavl.
Danmark og resten af EU bør snarest følge med.
Men det er selvfølgelig altid nemmere at lovgive imod hunde- og kattepels, som EU ikke selv producerer, for her er det nemlig ikke vores egne producenter, det går ud over.
For SF er der i sådan nogle sager altid kun ét hensyn at tage, nemlig hensynet til dyrevelfærd, og vi arbejder konstant på at forøge den.
Christian H. Hansen (DF), 2008-02-22:
Der var lidt problemer dengang, men dem vil jeg ikke gå i dybden med.
Vi fik i hvert fald på en eller anden måde vores forslag igennem, og det er vi jo glade for.
Endnu mere glade er vi jo for, at det simpelt hen har givet genklang helt ned i EU
, så for en gangs skyld - I hører det sjældent, men det vil ske i dag - vil jeg faktisk rose EU. Men jeg vil også samtidig sige til EU, at når det gælder områder som dyrevelfærd, dyretransporter, tyrefægtning i Spanien, græske hunde og dyremishandling generelt, så er EU stadig væk langt, langt bagud. Derfor er det her også tegn på, at det er vigtigt, at vi i Danmark fortsat har en høj profil på dyrevelfærd, kæmper for dyrenes rettigheder og forsøger at få sendt signalerne videre ned i EU. Det her viser faktisk, at det kan lykkes. Derfor kan jeg kun opfordre regeringen til at kæmpe i EU for, at vi får en højere standard i EU for bedre dyrevelfærd - det gælder især dyretransporterne. Brug det her som eksempel og sig til jer selv, at det godt kan lade sig gøre i stedet for, som jeg nogle gange føler regeringen gør, sådan at give op, når det gælder dyrevelfærd i EU; her er et godt eksempel på, at det kan lade sig gøre. Så synes jeg også, det er meget vigtigt, at når det nu er indført i Danmark og vi nu også får bedrevet det videre nede i EU, at man fra EU's side nu begynder at lægge pres på andre lande uden for EU, således at vi kan få stoppet den pelsindustri, der er i Kina og andre østlige lande. Så når man nu er blevet enige om det her i EU, må man gå i samlet flok og sørge for, at det her bliver forbudt i hele verden. Det vil tjene vores dyr rigtig meget.
Julie Skovsby (S), 2008-02-22:
Vi Socialdemokrater ser positivt på forslaget.
Vi har selvfølgelig den samme holdning, som vi havde i 2003.
Det er forfærdeligt, at hunde og katte bliver udsat for dyremishandling eksempelvis i Kinas pelsindustri.
Med dette forslag bliver loven opdateret, og der sker en præcisering af den lov, som Danmark allerede i 2003 vedtog, og som betød et importforbud vedrørende skind og skindprodukter fra hunde og katte.
Det er dejligt at se, at det nu ikke kun er Danmark, men hele EU, som er kommet med på vognen og forbyder import af hunde- og katteskind.
Dermed er EU aktivt med til at begrænse handelen med hunde- og katteskind.
Hvis vi skal bekæmpe dyremishandling, som ikke foregår i Danmark, men uden for Danmarks grænser, kommer vi ikke uden om, at den eneste vej frem er et stærkt europæisk samarbejde og fællesskab.
Karsten Lauritzen (V), 2008-02-22:
Der er ikke nogen nævneværdig forskel mellem den allerede gældende lovgivning i Danmark og EU-forordningen.
Vi kan derfor i Danmark endnu en gang glæde os over, at vi er foran EU i spørgsmålet om dyrevelfærd.
Det eneste punkt, hvor medlemslandene skal supplere forordningen er ved fastsættelse af sanktioner, og her støtter vi forslaget om at videreføre de allerede eksisterende sanktionsmuligheder fra lovgivningen fra 2003, da vi mener, de er gode, og de giver mulighed for forholdsvis hårde straffe på op til 4 måneders fængsel, så Venstre støtter således hele forslaget.
Knud Kristensen (KF), 2008-02-22:
Nu er det sådan, at ræveavlen i Danmark jo er pågået i over 80-85 år, og der har altid været stor etik vedrørende ræveavlen, der har altid været gode faciliteter, der har altid været - kan man sige - systemer, hvad angår fodring og bure for rævene.
Jeg har så kunnet konstatere, at der i den tidligere folketingssamling har været forslag om, at der skulle indføres bedre dyrevelfærd for rævene.
Jeg må så konstatere, at den dyrevelfærd, der blev indført i den sammenhæng, var noget, der gik i retning af dyremishandling, fordi rævene netop ikke kunne opholde sig i de bure på ordentlig vis.
Derfor tror, at vi mange gange skal passe på med i Folketinget at begynde at detaljere lovgivning for de forskellige dyrearter, hvordan forholdene skal være.
Vi skal altid huske at have de forskellige organisationer og avlere med, når man udvikler et sådant program.
Naser Khader (NY), 2008-02-22:
Jeg skal gøre det meget kort, det er fordelen ved at være den sidste ved et forslag, hvor der er bred enighed; jeg behøver ikke at gentage alle detaljerne.
Det, jeg bare vil sige, er, at Ny Alliance bakker op om forslaget.
Bente Dahl (RV), 2008-02-22:
I visse situationer kan der være uklarheder med hensyn til bevisbyrden for, hvem der måtte have skylden og dermed skal betale, hvis der sker sammenstød med en løsgående hest, som forvolder skade på nogen eller på materiale.
Det er naturligvis uhensigtsmæssigt og virkelig ulykkeligt for dem, det går ud over.
Så de to formål med det foreslåede lovforslag - for det første at sikre, at ejere af heste bliver forpligtet til at erstatte de skader, løsgående heste forvolder, og for det andet at sikre skadelidtes erstatningskrav i de tilfælde, hvor det objektive ansvar vil gælde - er begge formål, som vi i Det Radikale Venstres synes er gode, og som vi gerne vil støtte.
I udvalgsarbejdet vil vi gerne have kendskab til det præcise antal: Hvad er det for tal, vi taler om?
Vi ved, at der er en let stigende tendens med hensyn til antallet af trafikuheld med løsgående heste, men vi vil i udvalgsarbejdet meget gerne vide, præcis hvad omfanget er, og hvordan den stigende tendens er i procent.
Men det virker med det her lovforslag, som om der bliver taget højde for det, der i øjeblikket er gråzoner, som betyder, at uheldige, ulykkelige skadeslidte kommer i klemme.
Det Radikale Venstre mener, at L 59 er meget fornuftigt, og vi er positive.
Knud Kristensen (KF), 2008-02-22:
Det Konservative Folkeparti tilslutter sig også dette lovforslag.
Det er et meget lille lovforslag, da der ikke er tale om særlig mange ulykker i forbindelse med heste, der er løsgående.
Og i dag kan vi se, at der jo er langt, langt flere hoppybrugere, end der har været tidligere, og som derfor ikke er omfattet af en landbrugslov, hvor man netop er forsikret efter helt almindelige regelsæt.
Derfor kan man sige, at det her i hvert fald sikrer, at de, som er kommet til skade ved uheld med heste, også er dækket af denne forsikring, som skal tegnes i henhold til lovgrundlaget her.
Det Konservative Folkeparti støtter lovforslaget.
Karina Lorentzen (SF), 2008-02-22:
En hest er et stort dyr, der kan reagere voldsomt i forskrækkelse, og det indebærer derfor en risiko for, at dyret kan forvolde skader, som kan være store, på ting og personer; i trafikken kan det endda gå ret galt, hvis en løsgående hest kolliderer med en bil, og i værste fald kan det medføre døden for bilisten.
SF finder det fornuftigt, at der for løsgående heste i lighed med hundeloven indføres en pligt til at tegne forsikring med objektivt ansvar, sådan at en erstatning, når uheldet er ude, kan falde, uden at der tages hensyn til, om ejeren har evne eller vilje til at betale.
Samtidig skaber det heller ikke uoverskuelige økonomiske konsekvenser for ejeren.
Den nuværende lovgivning er ikke tilstrækkelig.
Det vil tit være svært at føre bevis for, hvordan en hest er sluppet fri, og det betyder, at den skadelidte selv kan risikere at stå med konsekvenserne af ulykken, og det er ikke rimeligt.
SF finder det dog modsat justitsministerens opfattelse nødvendigt at registrere heste i et centralt register for at gøre loven effektiv.
En undsluppet hest vil være nemmere at identificere i erstatningssager, og samtidig vil det være positivt for dyrevelfærden, når man lettere kan finde hestens ejer og dermed kan finde ud af, hvem der har det overordnede ansvar for dyrets pleje.
Det bør være dyrlægen, der registrerer hesten og dermed informerer om forsikringspligten.
Det er positivt, at Justitsministeriet vil vurdere, om de gældende regler for indhegning af fold er i orden.
Det er nemlig vigtigt at konstatere, om eksplicitte regler om indhegning af heste kan bidrage til at mindske antallet af trafikulykker med løsgående heste og forebygge tragiske ulykker.
De økonomiske konsekvenser af forslaget er til at overskue for hesteejeren, som pålægges forpligtelsen til at tegne forsikringen.
Forslaget vil derfor være en fordel for både skadevolder og skadelidte i tilfælde af en ulykke.
SF støtter derfor forslaget.
Kim Christiansen (DF), 2008-02-22:
Der var måske nogle, der bemærkede, at jeg sad og smilede lidt saligt nede på min plads, og det var selvfølgelig på grund af de fantastiske ordførertaler, der i varme vendinger priste det her lovforslag.
Det glæder selvfølgelig specielt Dansk Folkeparti, der for præcis 1 år og 2 dage siden her i salen fremsatte et beslutningsforslag om selv samme ansvarsforsikring for heste.
Det er jo dejligt at se, at ting kan modnes og på den måde også udmøntes i gældende lov.
Da vi fremsatte vores beslutningsforslag var det selvfølgelig med udgangspunkt i en række ulykker mellem heste og biler - nogle af dem med meget tragisk udgang og store menneskelige omkostninger.
På en række områder er det fastsat, at der gælder et objektivt ansvar for skadevoldende handlinger.
Reglerne om objektivt ansvar er ofte kombineret med en forpligtelse til at tegne ansvarsforsikring, og det vil nu så også være gældende på dette område.
Det er jo sådan ifølge den såkaldte culparegel og ifølge Danske Lov som jo stammer fra en tid, hvor man kan sige, at heste og biler måske ikke havde det med sådan at rende på hinanden - at skadevolder er ansvarlig for skader, der kan tilregnes den pågældende som forsætlige eller uagtsomme.
Det gælder dog ikke for heste, der løber på biler, men det bliver der rådet bod på med denne ændring af lov om hold af heste, og det hilser vi meget velkommen.
Dansk Folkeparti kan naturligvis støtte denne effektuering af vores beslutningsforslag.
Julie Skovsby (S), 2008-02-22:
Bilulykker, der involverer husdyr på kørebanen, er et stadig stigende problem.
En regning, som lyder på skader forvoldt på bilen, erstatning af hesten og det, som er endnu værre, nemlig skader forvoldt på mennesker.
Dette skyldes, at bevisførelsen om, hvordan hesten er sluppet ud, er meget vanskelig.
Det er ikke rimeligt, at husdyrejernes forsikring ikke dækker, når bilisten er uden skyld i ulykken.
Derfor er vi Socialdemokrater positivt indstillet over for lovforslaget, som pålægger hesteejerne pligt til at tegne en ansvarsforsikring, ligesom det i dag gælder for hundeejere, og vi er positive over for, at det objektive erstatningsansvar placeres hos hesteejeren.
Under behandlingen af beslutningsforslaget forud for dette lovforslag fremsat af justitsministeren påpegede vi Socialdemokrater to forhold, som vi ønskede ministeren tog med i sit videre arbejde.
Det første forhold er en præcisering af problemets omfang.
Altså, hvor ofte er det sket, at den skadelidte, dvs. bilisten, efter et uheldigt møde med en hest på kørebanen selv har måttet gribe til egne lommer og betale for skaderne på bilen og for de skader, som er endnu værre, nemlig de menneskelige skader, fordi det ikke har været muligt at opnå erstatning ad anden vej?
Jeg mener ligesom Dansk Ride Forbund, at der bør udarbejdes en oversigt over antallet af ulykker, der involverer heste, hvor skadelidte ikke har opnået erstatning efter de gældende regler og forsikringsordninger.
Det andet forhold er: Burde et sådant objektivt erstatningsansvar og en lovpligtig ansvarsforsikring ikke gælde for hele området større husdyr, dvs. både løsslupne køer, strudse osv. og altså ikke kun særskilt for hestene?
Som ministeren påpeger i lovforslaget, har trafikulykker, der involverer løsgående heste, ofte store menneskelige og økonomiske konsekvenser for de involverede, og jeg synes også, at man her bør tilføje de dyrevelfærdsmæssige konsekvenser, det har for dyret at blive påkørt.
Er det tænkeligt, at disse konsekvenser også gør sig gældende i trafikulykker, der involverer andre større løsgående husdyr?
Det er rart at se, at ministeren har overvejet de to forhold, som vi Socialdemokrater rejste under debatten om det forudgående beslutningsforslag.
Vi mener dog stadig, at der er brug for at se nærmere på disse to forhold og blive lidt klogere på dem under udvalgsbehandlingen, som jeg personligt ser frem til.
Karsten Lauritzen (V), 2008-02-22:
Lad mig på vegne af Venstre udtrykke min sympati for de grundlæggende tanker, der ligger bag ved lovændringen.
Grundlæggende finder vi det i Venstre rigtigt at hjælpe de mennesker, der på grund af ulykker, hvor heste er indblandet, bliver fanget i et økonomisk glatføre.
Det er naturligvis problematisk og uacceptabelt, at en bilejer ikke kan få erstatning for en påkørsel, som han eller hun ikke er skyld i og ikke kan forhindre, da heste i hvert fald ifølge fageksperter åbenbart bevæger sig med så høj fart, at et sammenstød ikke kan undgås.
I Venstre stillede vi os tidligere spørgende over for proportionaliteten i forslaget, sidst da vi havde diskussionen i Folketingssalen - hvor stort var problemet egentlig?
Det er nu kortlagt, og i første halvår af 2007 var der 22 ulykker med større dyr, og to tredjedele af de ulykker havde en hest involveret, så det er altså et problem.
Den frygt, som vi havde for, at lovforslaget skulle skabe problemer for mange, der nu skal forsikre deres hest, har vist sig ubegrundet - det kan man jo læse i høringssvarene - da Forsikring & Pension vurderer, at størstedelen af hesteejerne allerede er dækket af deres nuværende forsikringer.
I Venstre glæder vi os også over, at der ikke er fundet behov for at lovgive om de resterende episoder, der involverer påkørsel af dyr, da proportionaliteten ikke er i orden i forhold til det, fordi det drejer sig om meget få tilfælde.
Så derfor kan vi i Venstre med stor begejstring støtte forslaget.
Christian H. Hansen (DF), 2008-02-22:
Jeg kan forstå på ordføreren, at det sådan set anerkendes, at man forsøgte at gøre nogle forhold bedre.
Det lykkedes så ikke, og ordføreren var også inde på, at det faktisk gav dårligere dyrevelfærd.
Er ordføreren så indstillet på, når vi nu har konstateret, at det måske gav dårligere dyrevelfærd, at vi så kigger på det en gang mere og går over til f.eks. at tænke på, hvis vi skal bevare ræveproduktionen i Danmark, at lave løbegårde eller endnu bedre forhold end det, der var lagt op til?
Retsudvalget var faktisk i Nordjylland og se på en, og man må sige, at der ikke var nogen tvivl om, at det, vi så, var en koncentrationslejr for dyr.
Så synes ordføreren, at vi nu skal i gang med at gøre det endnu bedre?
Marlene Harpsøe (DF), 2008-02-22:
I Dansk Folkeparti er vi jo altid positive over for forslag, som kan have den effekt, at vi kan få standset tvangsægteskaber.
Men samtidig kan jeg jo ikke stå her på Folketingets talerstol og love fru Karen Hækkerup, at Dansk Folkeparti vil være med i nogle ting, som ikke er specifikke og konkrete.
Det mener jeg vi må tage under udvalgsarbejdet.
I forhold til de her kvinder og mænd, som bliver presset til tvangsægteskaber, og hvordan vi sikrer, at de kommer frem og fortæller om den tvang, som er blevet begået imod dem, mener jeg også, at vi skal gå videre med det under udvalgsarbejdet og se på, hvad vi konkret kan gøre, men også stille en masse spørgsmål til justitsministeren om, hvad hun mener at hun kan frembringe af initiativer på det her område, så vi kan få en helt konkret forklaring på, hvad der egentlig foregår på det her område for at sikre, at de her kvinder ikke længere skal tvinges til at indgå et ægteskab.
Karen Hækkerup (S), 2008-02-22:
Jeg vil gerne spørge Dansk Folkepartis ordfører, om man vil være villig til sammen med Socialdemokraterne at lægge pres på regeringen for at få udvidet begrebet om, hvad det er, der er forbudt, når nogen presser nogen til at indgå ægteskab.
Lovforslaget drejer sig jo kun om vold, trusler om vold eller frihedsberøvelse, men vi kan læse i de høringssvar, der ligger fra kvindekrisecentrene, som jo er dem, der om nogen kender til problemets dybde, at der er mange andre ting, vi bliver nødt til at tage med i vores overvejelser, bl.a., om man ikke skulle bløde op for, hvad det er for nogle ting, der skal være strafbart, altså at det skal være andet end den fysiske vold, truslerne om vold eller frihedsberøvelsen, og om man ikke på en eller anden måde kunne prøve at få formuleret det mere bløde, sådan at man også vil kunne lægge det ind under strafferammen.
Så vil jeg også spørge til - hvad krisecentrene i øvrigt også skriver hvad man skal gøre for at få de her kvinder til at lægge de trusler om, at de er blevet presset ind i ægteskaber, frem.
Der må man jo sige, at som loven er i dag, har vi ikke set mange, der selv er kommet og har anmeldt, at de er blevet truet, fordi de ikke tør det, eller fordi de ikke føler, at de kan gøre det med den kulturbaggrund og den familiemæssige tilknytning, som de har.
Karsten Lauritzen (V), 2008-02-22:
Men det er jo netop det, regeringen gør.
Regeringen lavede allerede i 2003 en handlingsplan for, hvad man skulle gøre i forhold til tvangsægteskaber.
Og jeg er da fuldstændig enig i, at det bare ikke er nok at lave lovgivning på området og at lave lovgivning, så man kan straffe folk, der tvinger andre ind i ægteskaber.
Men man har også gjort meget mere end det.
Man har faktisk lavet nationale handlingsplaner, og man har faktisk taget hånd om problemet.
Politiet og de rette myndigheder siger, at de føler, at de kan håndtere den udfordring, det er at forhindre tvangsægteskaber.
Og som jeg sagde tidligere: Når vi kigger på tallene, så er der jo flere med indvandrerbaggrund, som gifter sig med en dansker end med en fra deres hjemland.
Og det tager jeg altså som udtryk for, at den retning, man har bevæget sig i, og de regler, man har lavet, virker