Karin Nødgaard (DF), 2014-06-11:
Jeg mener helt klart, at det er en af Folketingets væsentligste opgaver at tage vare på de her børn og unge, som vokser op i misbrugshjem.
Jeg synes faktisk, at det har været lidt uforståeligt, at vi har haft et system, som sikrer en behandlingsgaranti for misbrugerne selv, men hidtil ikke har haft et net, der kunne sikre behandlingen af misbrugernes børn inden for en overskuelig tidshorisont.
Når vi så i dag får et flertal for B 98, vil børn og unge få et lovkrav på at få bearbejdet de tunge oplevelser og erfaringer, de har, så de også bliver i stand til at håndtere dem.
Før min tid som folketingsmedlem arbejdede jeg rigtig mange år i den danske folkeskole.
I det job oplevede jeg ofte børn, der levede i sådanne familier, og som har lidt i det stille, og hvor det ofte først var meget sent i forløbet, at der blev observeret mistrivsel på grund af forældrenes misbrug eller åbnet op for børnenes oplevelser, desværre.
Man tror jo faktisk egentlig, at man er den eneste i verden, der har sådan et problem.
Når et barn gennem en årrække ser en af sine forældre ændre sig i væremåde, ofte også i udseende, når man helt umotiveret får skældud, måske bliver udsat for vold, finder fyldte eller tomme flasker bagest i klædeskabet, som har været forsøgt skjult, når der i urtehaven ikke er gravet løg ned, men tomme flasker, skal der nok ikke meget fantasi til hos barnet for at indse, at der er noget galt.
Hvem skal man gå til?
Hvem kan man tro på, som vil tro ens beretninger?
Det hele virker bare så uvirkeligt og forkert, og sikkert ingen vil tro det, tænker barnet så, og så lader det jo egentlig bare være med at tale om problemerne.
Måske ved man også, at ens mor over for omgivelserne har skjult en masse gennem en årrække for at beskytte hele familien, for at holde sammen på familien, at man som ægtefælle måske også i det stille har valgt ikke at gå ud med sine problemer.
Vi mener, at det er meget vigtigt, at det ikke skal være en af de nærmeste, der skal ind og agere rådgiver over for barnet.
Det skal være en fremmed, kan man sige, som ikke kender familien i detaljer, en person, der kender til misbrug og ved, hvordan man griber situationen an, så man kan sørge for, at børnene kommer på ret køl, får bearbejdet de tunge oplevelser og erfaringer og kommer i en situation, hvor man kan håndtere og agere på en for en selv hensigtsmæssig måde i forhold til misbrugsmønsteret og også for, at man kan få et godt liv med et afslappet forhold til alkohol og stoffer, og hvor man ikke fastholdes i en negativ social arv og selv kan ende som misbruger.
Sådan skulle det meget gerne blive fremover, og jeg vil selvfølgelig gerne takke partierne, dem, som ved førstebehandlingen sagde, at de ville stemme for hele processen, der har været, og så er det selvfølgelig også glædeligt, at regeringspartierne og SF også i dag vælger at stemme for, for jeg er sikker på, at ud over vi i hvert fald i Dansk Folkeparti er rigtig glade, når vi går hjem på den sidste afstemningsdag, over, at sådan et forslag her er blevet vedtaget, så mener jeg, at der er nogle andre, der sidder og er endnu mere glade, for det vil faktisk komme til at gøre en forskel i deres liv.
Hele deres tilværelse vil faktisk kunne ændres ved, at de nu kan gå et sted hen og også få en behandlingsgaranti.
Når Socialdemokraternes ordfører nævner høringsprocessen, har jeg fuld forståelse for det, for selvfølgelig skal det igennem en proces, som er sober og ordentlig, så vi er sikre på, at det bliver godt i sidste ende.
Så vil jeg også gerne i forhold til det her om finansieringen sige, at i forslaget skrev vi jo, at vi måske gerne ville have det som en del af finansloven, så jeg mener nok, at vi har sagt, at der vil Dansk Folkeparti altid gerne indgå i drøftelser omkring den.