Johs. Poulsen (RV), 2009-03-12:
Set med radikale øjne er det en uskik at offentliggøre exit polls og meningsmålinger på valgdagen, som endda ofte offentliggøres med sensationens karakter, fordi man nu er i stand til at forudsige resultaterne og meget andet.
Derfor synes vi egentlig, at det ville være klædeligt, hvis de tv-stationer og andre, som finder stor interesse i at excellere på den bane, var mere tilbageholdende af egen vilje.
For naturligvis bør vi alle sammen være interesserede i, at demokratiske valg afvikles på en så fair og ordentlig måde, som overhovedet muligt, og derfor synes vi, at det er en helt rimelig debat, som Socialdemokraterne rejser med det beslutningsforslag, der ligger her.
Det er en sund debat at tage, også fordi den uanset udfaldet kan være med til trods alt at sende signaler til dem, der arbejder inden for det her felt, om, at der kan være grund til at tænke over, hvad man gør.
Også ud fra et journalistisk og redaktionelt synspunkt kan der ganske enkelt være grund til at have overvejelser om, hvordan man griber sådan en opgave an og informerer om valgdage og valgresultater og lignende.
Om det så skal give anledning til at lave forbud mod at offentliggøre exit polls og meningsmålinger på valgdagen, synes vi ikke, at der er et fuldstændig entydigt svar på.
Ud fra de først nævnte begrundelser, nemlig at vi alle sammen må være interesserede i, at demokratiske valg gennemføres på en så fair og ordentlig måde som muligt, kan man bestemt være fristet til at sige, at den ytringsfrihed og den pressefrihed, der ligger i at kunne offentliggøre sådan nogle undersøgelser på valgdagen, godt kunne indskrænkes til fordel for at sikre, at man har ordentlig afvikling af valg.
På den anden side set må vi jo nok også erkende, at det er meget svært at forestille sig, at man reelt kan lave noget, som så også hele vejen igennem vil kunne betyde, at man kan føre en sådan tankegang eller lovgivning ud i livet.
Jeg mener, at det er rigtigt, når det er sagt, at man stort set altid vil kunne finde huller, der giver anledning til, at man så alligevel kan informere.
Det er selvfølgelig kedeligt, men jeg tror, at det er vilkårene i presselivet i dag, at der er et jag efter at komme 10 sekunder før de andre med forskellige ting og sager, som man så må tage ind i sine vurderinger, når man bedømmer den helhed, man skal forholde sig til, også den helhed, man skal forholde sig til i forbindelse med et valg.
Så vi synes faktisk ikke, at det er så enkelt endda at sige, at man blot kan gennemføre et sådant forbud, selv om man kunne være meget fristet af det.
Vi har egentlig meget lyst til, at vi efter første behandling i dag forsøger at få belyst, hvad mulighederne overhovedet er for, at man kan gennemføre noget med mening, således at man opnår den intention, som jeg forstår ligger fra forslagsstillerne, og holde det op imod, hvilke indskrænkninger det i givet fald så måtte betyde for dem, der måtte have et ønske om at formidle.
Altså, på den lidt nøgterne måde kan man sige, at den indskrænkning primært består i, at de, der er mest nyhedsjagende og vil være 1 minut før de andre, så ikke ville kunne komme det lige nøjagtig den dag.
Jeg ville i hvert fald personligt sagtens kunne leve med, at det var situationen.
På den anden side set, er det jo ikke afgørende, hvad jeg personligt kan leve med, men måske mere hvad der reelt er til at forholde sig til.
I forhold til det kan jeg godt forstå ministeren, når hun siger, at det også er vigtigt, at man ikke i det her Folketing laver lovgivning, som vi måske endda på forhånd ved, at vi ikke er i stand til at håndhæve.
Hvis bare det princip også kunne brede sig til en række andre områder i regeringen, ville egentlig meget være vundet alene ved den debat her.
Så måske har vi opnået i dag, at det synspunkt kunne gå hen og brede sig i regeringen, at man skal lade være med at lave symbollovgivning.
Så er vi da kommet et stykke.
Vi har ikke draget nogen konklusion på forhånd.