Karin Gaardsted (S), 2016-05-20:
Det er ikke muligt at kommentere alle dele af redegørelsen, for det er en meget grundig redegørelse.
Og tak til statsministeren for den.
Det vidner om, at der er mange vigtige emner, der presser sig på for vores rigsfællesskab.
Og som i ethvert andet fællesskab med mange år på bagen er der både solstrålehistorier at berette om og også store udfordringer, hvor vi skal vise, at vi kan løfte i flok.
Arktis er på vej til at blive et brændpunkt.
Lande over hele verden interesserer sig for de muligheder, der er ved at åbne sig i Arktis.
Det gør også, at vi i rigsfællesskabet skal være endog meget bevidste om vores udenrigs- og sikkerhedspolitik, for der er på sin vis allerede gået storpolitik i Arktis.
Både fragtskibe og krydstogtskibe øges i antal lige nu og i de kommende år, og det stiller en række krav om et større og mere udbygget search and rescue-beredskab.
Det er der heldigvis taget seriøse initiativer til at løse, så godt som det nu er muligt.
Mulighederne for øget fiskeri længere mod nord, for sejlads gennem Nordøst- og Nordvestpassagen, for udvinding af råstoffer, for øget turisme osv. gør, at vi må være helt fremme i skoene for at sikre, at disse nye muligheder bliver udnyttet på en bæredygtig, en sikker og en miljørigtig måde.
Nu skal vi lidt til Færøerne.
Færøerne er på mange måder en af solstrålehistorierne.
Færøerne er i fremdrift.
Man kan vel lidt polemisk sige, at når der er ro om fiskekvoterne, er der vækst på Færøerne.
Det skyldes stor dygtighed på Færøerne og naturligvis også, at eksporten til Rusland er øget betragteligt, mens den gensidige EU-russiske boykot løber.
Det er ikke altid let, men vi skal holde fast i samarbejdet.
Ligesom andre lande mærker også Færøerne et øget pres på de offentlige udgifter, bl.a. fordi færingerne heldigvis også opnår en højere levealder og dermed får brug for mere støtte fra det offentlige.
Færingerne hjemtager nu en række sagsområder, person-, familie- og arveret, luftfarten, udlændingeområdet og grænsekontrollen, og det bakker Socialdemokraterne til fulde op om.
Nu vil jeg vende blikket mod Grønland.
Der er ingen tvivl om, at Grønland står over for vigtige, men også svære prioriteringer i den kommende tid.
For på den ene side er idérigdommen stor i forhold til f.eks. kommende store anlægsinvesteringer, der kan bane vej for ny udvikling til Grønland, og på den anden side er det ingen hemmelighed, at økonomien er trængt.
Det kræver modige beslutninger med blik for det helt lange sigte.
Til gengæld er jeg ikke i tvivl om, at der er store og endnu uforløste potentialer for udvikling af arbejdspladser til stede på Grønland, som med de rette beslutninger kan have afgørende positiv betydning for Grønlands fremtid.
Erhvervspotentialet er bl.a. i minedrift, i forarbejdning af fisk før eksport, i etablering af forskningsmiljøer og i turisme.
Det eneste, man ikke må gøre, er at sætte sig og vente på, at andre kommer og investerer.
Grønland må selv være den største driver i kampen for at få flere arbejdspladser.
Måske skulle man vende det om og skabe et yderligere fundament for fremtidig klimaforskning og overvågning ved hjælp af droner på østkysten eller for alvor styrke forskningssamarbejdet ved at tiltrække de nationer, der har interesse i at bedrive forskning i klimaforhold, permafrost og andet i Grønland, der jo har de helt ideelle betingelser for at bedrive denne type forskning.
Det kræver også, at man tænker i investeringer udefra.
Kapitalindsprøjtninger kan komme udefra, men der er også åbnet for flere gode muligheder for lån og tilskud fra Vækstfonden, Eksportkreditfonden, Nordisk Investeringsbank og Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer.
Nye erhvervspotentialer er bestemt til stede, men det kræver mod og satsning.
Vi skal ikke glemme, at der også er en mere jordnær udfordring, nemlig i forhold til den traditionelle sælfangst.
EU har nu ændret kurs over for sælskind og har lovet handling til fordel for fangerne, men – helt ærligt – vi har endnu ikke set et eneste initiativ.
Det er helt afgørende for erhvervet.
Uddannelse er helt afgørende for, at Grønland kan besætte nye arbejdspladser med egen arbejdskraft.
Folkeskolen, ungdomsuddannelser, erhvervsuddannelser og videregående uddannelser er alle sammen helt nødvendige for at skabe vækst i Grønland til de mange ønsker, man har, om bl.a. anlæg.
En af solstrålehistorierne er, at 98 pct. af de unge grønlændere, der tager til Danmark for at tage en lang videregående uddannelse, vender tilbage igen til Grønland og kan medvirke til at løfte og udvikle, for der er ingen tvivl om, at der er et generelt behov for et uddannelsesløft i Grønland.
Det store smertensbarn er de mange udsatte børn og unge.
Vi har tidligere på året haft en forespørgselsdebat her i salen om forholdene for sårbare børn og unge i Grønland.
Børnetalsmanden i Grønland berettede om, at børn i Nordgrønland mistrives og ikke får den hjælp, som de har behov for og krav på.
Når børn og unge omsorgssvigtes, misbruges eller udsættes for incest, skal de have hjælp.
Det er kommunerne og den grønlandske stats ansvar og pligt at sørge for, at hjælpen til de sårbare børn er tilstrækkelig, og at den når frem.
Vi må som rigsfællesskab ikke lade disse børn og unge i stikken.
Selvmordsprocenten er alarmerende høj, især blandt de 17-20-årige.
De har mistet troen på, at der er et godt liv for dem, og de får ikke den professionelle behandling, som de har behov for.
Derfor må vi se på, hvordan vi kan understøtte de unges mobilitet, så de f.eks. kan få mulighed for at uddanne sig uden for bygderne, uanset størrelsen på familiernes pengepung.
Jeg vil derfor gerne på Socialdemokraternes vegne spørge statsministeren om, hvor langt socialministeren er i dialogen med den grønlandske socialminister om, hvor Danmark kan støtte og hjælpe.
Måske vil det også være en del af løsningen, at alle bygder får en kommunefoged.
Jeg ved, at der er bygder, hvor der ingen kommunefoged er af den simple grund, at ingen vil være det.
Jeg har ikke nogen let løsning på denne udfordring, men vi kan slå fast, at det jo er dem, der i vidt omfang er de første og eneste til at tage sig af socialsager, vold, omsorgssvigt og misbrug af børn i bygderne, indtil politiet kan være til stede.
Afslutningsvis vil jeg sige, at både Færøerne og Grønland arbejder med at formulere egne forfatninger inden for rammerne af rigsfællesskabet.
Og vi vil fra socialdemokratisk side naturligvis følge dette arbejde med stor interesse.
Der er masser af liv i rigsfællesskabet.
Der er masser af muligheder og masser af udfordringer, men også plads til fællesskab og kraftige bånd imellem vore folk.
Tak for ordet.