runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Merete Riisager (LA), 2014-12-02:
Det sociale taxameter er ikke et socialt taxameter.
Hvordan kan det nu være, tænker du.
Ordet beskriver vel det værktøj, det navngiver, eller hvad?
Nej, det gør det ikke.
Det såkaldte sociale taxameter er et af de bedste eksempler på det sproglige forfald, der udstråler her fra Christiansborg, og hvor man blot ved at kalde noget noget andet end det, det er, forventer at få en positiv respons fra borgerne.
Jeg finder det stærkt ubehageligt.
Jeg er stor fortaler for, at man kalder ting det, de er.
Hvis man gerne vil indføre et taxameter, der belønner uddannelsesinstitutioner for at optage mange unge med et lavt karaktersnit, så er det det, man skal sige.
Man kunne kalde det et antifaglighedstaxameter eller et sænk barren-taxameter.
Endelig kunne man også kalde det et vi belønner dårlige resultater-taxameter.
Når man ikke kan kalde det et socialt taxameter uden at få en sort streg i panden, er det, fordi der ikke er nogen direkte sammenhæng imellem dårlige karakterer og social baggrund.
Det kan der være, men det er der nødvendigvis ikke.
Det er forbavsende, for ikke at sige gruopvækkende, at en undervisningsminister ikke kan se forskellen på, om noget er sammenhængende som en kausalitet, eller at det er to faktorer, der til tider er sammenfaldende.
For hvis man insisterer på, at det er det samme, går man galt i byen.
Det gør man af flere grunde.
Hvis man insisterer på, at social baggrund og dårlige karakterer altid er sammenfaldende, så abonnerer man også på en teori om, at det ikke kan være anderledes, at børn fra dårlige kår ikke kan klare sig godt statistisk set.
Og det er jo en trist manøvre, hvor alt håb lades ude.
Denne del forholder man sig nemlig ikke til.
Jeg kunne tænke mig at vide, hvad ministeren vil sige til uddannelseseksperter eller politikere i andre lande, Tjekkiet, England eller Singapore, hvis de hører, at vi i Danmark belønner uddannelsesinstitutioner, der optager mange elever med dårlige karakterer.
Måske vil de sige: Fru minister, jeg tror ikke, jeg forstår, hvad De siger.
Men hvad vil ministeren svare?
Ja, det er spørgsmålet.
Formentlig vil de få den svada, vi også vil få her i Folketinget lige om lidt, at det er sådan, at børn fra hjem, der er uden klaver og bogreol, ofte får dårligere karakterer end andre, og det ved vi godt.
Vi ved også, at regeringens svar på dette forhold er helt i hegnet.
I andre lande giver man særlige udmærkelser til elever, der løfter sig over de kår, de kommer fra, og skaber gode faglige resultater på trods.
Man giver dem scolarships og belønner dem med taler og anerkendelse.
I Danmark belønner vi uddannelsessteder, der optager elever, der får dårlige karakterer.
Det, man belønner, får man som bekendt mere af.
Det såkaldt sociale taxameter er en faglig katastrofe og et bluffnummer.
Et fagligt taxameter skal belønne uddannelsessteder, der er særlig dygtige til at løfte eleverne fra det udgangspunkt, de har.
Et fagligt taxameter vil, til forskel fra det sociale taxameter, trække fagligheden og eleverne op.
Det vil være et incitament til at gøre det godt og belønne dem, der gør det godt, uanset hvor de kommer fra.
Tak for ordet.
Daniel Rugholm (KF), 2014-12-02:
I Det Konservative Folkeparti er vi ikke tilhængere af et socialt taxameter for ungdomsuddannelsesinstitutionerne.
Vi er ikke afvisende over for forandringer og ændringer i den nuværende taxameterordning, men det skal bare være de rigtige ændringer.
Vi mener, at det vil være en interessant løsning med en model, som baserer sig på, hvor godt ungdomsuddannelsesinstitutionerne løfter eleverne rent fagligt, og hvor gode de er til at få de unge videre på en videregående uddannelse eller i job eller til at sikre eleverne en praktikplads.
Når regeringen nu vil indføre denne model uden at tilføre yderligere ressourcer, betyder det desværre også, at de gymnasier og erhvervsskoler, hvor eleverne kommer fra folkeskolen med de højeste karaktergennemsnit, vil blive straffet og vil skulle betale til de ungdomsuddannelsesinstitutioner, der modtager elever med de laveste gennemsnit.
Det mener vi hverken er fair, fornuftigt eller særlig ambitiøst.
Vi har i dagspressen kunnet læse forskellige eksempler på, at selv nogle af de varmeste fortalere for et socialt taxameter tvivler på en reel effekt i forhold til det konkrete mål om at sikre, at flere unge færdiggør en ungdomsuddannelse.
De tror måske nok på, at der kan ansættes flere lærere, og at man måske kan hæve niveauet, men ikke nødvendigvis, at det vil betyde mindre frafald.
Og essensen i forslaget er jo netop at sætte fokus på ungdomsuddannelsesinstitutioner med frafaldstruede elever.
Peter Juel Jensen (V), 2014-12-02:
Jeg tror nok, at ministeren kom til at tillægge mig nogle ord, som jeg ikke har sagt.
Men det skal ikke afholde mig fra at stille et spørgsmål.
Jeg synes ikke, ministeren overhovedet kom ind på, at man faktisk også med det her forslag går ind og fjerner noget af det undervisningstaxameter, som eud skulle have stor glæde af.
Jeg synes jo bare, at vi i de nyligt overståede erhvervsskoleforhandlinger var rimelig enige om, at vi nu skulle give eud fred og ro, også økonomisk, til at løbe den fantastiske reform i gang, som vi i fællesskab har været med til at lave.
Hvordan vil ministeren forklare mig, at det ikke vil få nogen effekt, at man går ind og fjerner 2 pct. af undervisningstaxameteret, når man står ude på skolerne og skal til at løbe en ny reform i gang, der kommer til at kræve ufattelig meget af skolerne, hvis man skal leve op til det ambitionsniveau, vi i fællesskab har haft?
Christine Antorini (S), 2014-12-02:
Og hvis man kigger på, hvad det er for en økonomi, de forskellige institutioner har, er det også tydeligt, at der er en række erhvervsuddannelser, der får gavn af det sociale taxameter.
Så det har faktisk den effekt, at de erhvervsuddannelser, som har mange frafaldstruede elever, også vil få en lidt bedre økonomi ud af det.
Peter Juel Jensen (V), 2014-12-02:
Da vi forhandlede erhvervsskolereformen, var jeg rundt og kigge på nogle erhvervsskoler, og jeg stødte faktisk ind i rigtig mange erhvervsskoler, som ud fra den nuværende taxameteropbygning havde mulighed for at have mentorer, man havde en socialrådgiver, man havde en psykolog, der kom indimellem til de elever, der havde behov for det.
Når man nu går ud og fjerner 2 pct. af undervisningstaxameteret i samtlige skoler i hele Danmark, så vil de skoler, der ikke har en tilpas andel af frafaldstruede elever, ikke få nogen penge tilbage igen.
Skal de steder så bare give slip på de her initiativer, for man kan jo ikke bruge pengene to gange – eller kan ministeren det?
Christine Antorini (S), 2014-12-02:
De mest ressourcestærke af de selvejende institutioner, ressourcestærke i den forstand, at de ikke har særlig mange frafaldstruede elever, vil maksimalt komme til at skulle afgive 2 pct. – maksimalt.
Og når man kigger på fordelingen i den model, der er lavet, og som også er meldt ud til institutionerne, så vil Venstres ordfører også kunne se, at det vil der være en række erhvervsuddannelser der faktisk får lidt ekstra økonomi ud af, men stadig væk skal man huske, at vi maksimalt omfordeler inden for de her 2 pct., og det betyder, at er der nogle, der ikke får penge fra det sociale taxameter, fordi de ikke har så mange frafaldstruede elever, så har de jo stadig væk en pæn økonomi.
Der følger dog takster pr. elev til alle, og det betyder, at de meget udmærkede indsatser, der bliver lavet, med mentorer, psykologer og andet, bør uddannelserne også kunne gennemføre, men der bliver en lidt bedre mulighed for de uddannelser, som har flere elever, der har brug for en lidt ekstra indsats, til at de kan løfte deres opgaver.
Merete Riisager (LA), 2014-12-02:
Tænketanken DEA og Dansk Erhverv foreslår, at man indfører et læringstaxameter på ungdomsuddannelserne.
Et læringstaxameter vil kreditere ungdomsuddannelser, som rent faktisk løfter fagligheden for de unge mennesker – både dem, der er meget dygtige, dem, der ligger midtimellem, og dem, som har svært ved at lære.
Det vil sige, at det i høj grad også vil komme de svageste til gavn.
Men ministeren har i stedet for valgt et socialt taxameter, hvor man belønner uddannelsessteder for at tælle, hvor mange elever de har med dårlige karakterer, og også krediterer uddannelsessteder, som er placeret forskellige steder i landet.
Hvordan har ministeren det med at vælge incitamenter, som belønner placering og det, at man tæller elever, frem for det, at man faktisk hjælper eleverne med at blive dygtigere?
Hvordan har ordføreren det med, at der i det sociale taxameter i den udformning, som det endte med at få, ikke er nogen kausal sammenhæng mellem den måde, man tildeler midler på, og så elevernes sociale baggrund?
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2014-12-02:
Tak for det.
Vi har ungdomsuddannelsesinstitutioner over hele landet, der tilsammen løfter den meget vigtige opgave, det er at uddanne Danmarks ungdom.
Det er en vigtig og potentielt rigtig indbringende opgave at gøre vores unge dygtigere.
Men uddannelsesinstitutionerne har ikke samme opgave at løfte over hele landet.
Der er nogle, der har en gruppe elever, som kommer fra ressourcestærke, veluddannede hjem, og som har lettere ved at gennemføre en ungdomsuddannelse, og så er der nogle institutioner, som i højere grad har en elevsammensætning, hvor der er risiko for, at eleverne hver især falder fra.
Jeg er rigtig glad for, at vi med forslaget i dag gør noget, som regeringen har ønsket at gøre længe, nemlig at omfordele mere retfærdigt mellem de forskellige ungdomsuddannelser, sådan at de skoler, der løfter det største sociale ansvar i forhold til frafaldstruede elever, også får lidt ekstra til den indsats – det kan være til mentorer eller andet.
Der er rigtig gode eksempler rundtomkring i landet.
Jeg er rigtig glad for, at vi med det her forslag giver en økonomisk håndsrækning, så flere af de initiativer kan blive til virkelighed, og vi dermed kan komme tættere på målet om, at flest muligt unge skal have en uddannelse.
Socialdemokraterne støtter forslaget.
Peter Juel Jensen (V), 2014-12-02:
Tak, formand.
Ja, det er en pænt lang titel.
Det forslag, vi behandler her, har til formål at indføre et socialt tilskud til kompetencegivende ungdomsuddannelser på baggrund af andelen af frafaldstruede elever.
Det sociale tilskud indebærer fremadrettet en omfordeling af midler fra institutioner med en relativt lav andel af frafaldstruede elever til institutioner med en relativt høj andel af frafaldstruede elever, idet det vil give institutionerne med en høj andel af frafaldstruede elever økonomi til at iværksætte en ekstra indsats mod frafaldet.
Det er i hvert fald intentionen med lovforslaget.
I Venstre anerkender vi, at der skal gøres en indsats for de elever, der er truet af frafald, og det gør man faktisk også i dag.
Mange institutioner arbejder med mentorer, psykologer, socialrådgivere og lektiehjælp, og det er en indsats, vi i Venstre håber også vil fortsætte efter vedtagelsen af dette lovforslag.
I Venstre anerkender vi ligesom regeringen, at der er en klar sammenhæng mellem det niveau, en elev påbegynder en uddannelse med, og sandsynligheden for at gennemføre.
Derfor vil vi i højere grad hellere belønne institutioner efter, hvor gode de er til at løfte alle elever fagligt, for det er vel i bund og grund egentlig det, det hele handler om.
I Venstre er vi bekymrede for, om vi med dette forslag ikke fremmer en forkert incitamentsstruktur.
I Venstre er vi også bekymrede over, at det sociale taxameter vil blive finansieret ved at reducere undervisningstaxameteret med 2 pct. også på de erhvervsfaglige uddannelser, herunder grundforløbet på eud.
I Venstre gik vi ud fra, at vi havde en gensidig forståelse for, at man skulle have ro til at løbe vores fælles reform i gang.
Men Venstre rækker også hånden ud til samarbejde om at gennemgå hele taxameterområdet.
Vi mener, at vi i stedet for at finde løsning på løsning hellere i fællesskab bør nytænke hele området og i fællesskab finde de bedste løsninger, der løfter alle unge.
Mette Reissmann (S), 2014-12-02:
Så er det ikke, om man kan få en folkepension i det pågældende land eller ej, som er det afgørende for, hvor man flygter til eller ved et tilfælde risikerer at ende.
Det er ikke sådan – og jeg mener ikke, at det på et tidligere tidspunkt er dokumenteret af Venstre eller fru Tina Nedergaard – at der er en direkte årsagssammenhæng her.
Så svaret er nej.
Alex Ahrendtsen (DF), 2014-12-02:
Regeringen og Enhedslisten og SF indfører nu med indgåelsen af finanslovsaftalen og med dette lovforslag fuld folkepension til flygtninge.
Enhedslisten havde et beslutningsforslag, B 93, i salen i foråret 2013 om dette emne.
Det handlede om nøjagtig det samme som lovforslaget.
Kun Enhedslisten stemte for.
Nu er der pludselig et rødt flertal.
Hvad er der dog sket i mellemtiden?
Nu er det pludselig blevet anstændigt, siger fru Mette Reissmann.
Der var det altså så ikke i 2013.
Vi har endnu ikke fået svar på hvorfor.
Det var ellers Dansk Folkeparti, der under den borgerlige regering fik gjort op med den positive særbehandling af flygtninge på pensionsområdet.
Konkret kan flygtninge atter tælle deres bopælstid i oprindelseslandet med som optjening til dansk folkepension, og aftalen gælder kun for flygtninge og altså ikke for indvandrere eller udlandsdanskere, der måtte vende hjem til Danmark igen.
Så hvis en dansker altså opholder sig i udlandet i nogle år, mister danskeren retten til fuld folkepension.
De regler gælder i dag så også for flygtninge.
Men når regeringen nu ændrer reglerne, indfører de reelt en positiv særbehandling af flygtninge og omvendt en negativ særbehandling af danskere.
Danskerne skal altså igen diskrimineres i deres eget land, og det mener jeg er ganske uheldigt, og derfor vil Dansk Folkeparti arbejde for at rulle regeringens beslutning tilbage, såfremt muligheden opstår.
Vi ved, at der i forvejen foregår såkaldt asylshopping – asylansøgere søger de steder hen, hvor de har de bedste forhold.
Om dette vil få betydning i forhold til det, er naturligvis vanskeligt at vurdere, men det kan ikke udelukkes, at når det rygtes, at reglerne for pension er blevet lavet om, er vi som land blevet en endnu større asylmagnet, end vi var før.
Men grundlæggende mener vi i Dansk Folkeparti, at det er uforståeligt, at udefrakommende skal være bedre stillet.
Denne del af finanslovsaftalen sender det uheldige signal, at vore egne kommer i anden række, og vi kan derfor ikke støtte lovforslaget.
Frank Aaen (EL), 2014-12-02:
Nu kan man ikke selv vælge at blive flygtning og få flygtningestatus i Danmark.
Altså, det er jo helt vildt at argumentere på den måde.
Men mit spørgsmål er: Går Dansk Folkeparti ind for, at andre grupper, der er omfattet af reglerne om brøkpension, skal have fuld pension?
Alex Ahrendtsen (DF), 2014-12-02:
Nu handler det her lovforslag om fuld folkepension til flygtninge.
Den der diskussion må vi så tage et andet sted.
Frank Aaen (EL), 2014-12-02:
Når man står og siger, at problemet med det er, at der sker en forskelsbehandling for nogle personer, så må man da også have gjort sig overvejelser over, om alle de øvrige grupper i Danmark, som kun får en brøkdel af folkepensionen, skal have fuld folkepension.
Det er da en del af sådan en debat som den her, og hvis ikke man kan svare på det, ja, så er det sådan.
Men det viser jo bare, hvor overfladisk et indlæg det i virkeligheden var.
Alex Ahrendtsen (DF), 2014-12-02:
Om jeg er overfladisk, eller om det er ordføreren, der er, må det jo være op til lytterne at vurdere.
Jeg henholder mig bare til lovforslaget, som handler om, at man giver fuld folkepension til flygtninge.
Og så vil jeg henvise til lovbemærkningerne, hvor der står, at kravet om 3 års bopæl her i riget før folkepensionsalderen kan være opfyldt allerede ved ankomsten til Danmark.
Det er da en absurd situation, og jeg kan ikke forstå, at Enhedslisten kan støtte noget sådant.
Tina Nedergaard (V), 2014-12-02:
Jeg synes, det er interessant, at ordføreren siger, at flygtninge skal have de samme vilkår som danskere, men det er jo ikke tilfældet her.
Altså, flygtninge, der kommer til Danmark og får ophold, får nu en lettere adgang til førtidspension og folkepension, end danskere har og end andre indvandrere har.
Men lad det nu ligge, der er argumenteret legitimt nok for den del i lovforslaget som sådan, så pyt med det.
Fru Lotte Rod mener, at det er et godt forslag, så kan ordføreren ikke løfte låget for, hvor de 400 mio. kr., som det her forslag vil koste, når det er fuldt indfaset, skal hentes henne?
Lotte Rod (RV), 2014-12-02:
Det indgår jo som en del af vores finanslovsforslag.
Tina Nedergaard (V), 2014-12-02:
Det er jo så det, det ikke gør.
Det fremgår heller ikke af lovforslaget, hvor man agter at hente de 400 mio. kr., som måske, måske ikke vokser sig større – det kan vi jo ikke forudse endnu, for vi ved faktisk ikke, hvilke flygtningestrømme der kommer ind i landet.
Så jeg skal lige spørge igen: Hvordan mener Det Radikale Venstre man skal finansiere de 400 mio. kr.?
Skal det være andre pensionister, der skal skæres ned i forhold til, eller skal det være skatter, der skal op?
Altså, vil den radikale ordfører ikke prøve sådan at løfte sløret for, hvordan man agter at finansiere forslaget?
Lotte Rod (RV), 2014-12-02:
Det her er fuldt finansieret i vores finanslovsforslag.
Og det, der jo er fornøjelsen ved at forhandle finanslov, er, at det ikke kun er et spørgsmål om at åbne én dåse og flytte nogle penge hen i en anden dåse, men også et spørgsmål om, at den samlede finanslov hænger sammen – og det gør den.
Tak for det.
Flygtninge skal behandles lige så godt som andre mennesker i Danmark, når de engang går på folkepension.
Derfor skal flygtninge have mulighed for at få fuld folkepension igen.
Sådan plejede det at være, indtil VKO ændrede vilkårene i 2010.
Jeg er som radikal glad for, at vi i regeringen sammen med Enhedslisten og SF er enige om at sikre flygtninge bedre vilkår og tilbagerulle de forringelser, som VKO lavede.
Folkepensionen optjenes efter antallet af bopælsår i Danmark, og efter forslaget får flygtninge igen godskrevet antallet af bopælsår i oprindelseslandet, sådan som de tidligere fik.
I modsætning til danskere og andre udlændinge har flygtninge jo ikke mulighed for at få supplerende pension fra hjemlandet.
Andre udlændinge og danskere vil jo normalt selv have valgt at flytte til Danmark eller arbejde i andre lande, og de vil som regel have optjent pensionsrettigheder for de år, hvor de ikke har boet i Danmark.
Men sådan er situationen jo ikke for flygtninge.
Med det her forslag ligestiller vi, og derfor vil Radikale Venstre gerne støtte forslaget.
Tina Nedergaard (V), 2014-12-02:
Det var på ingen måde det ordvalg, jeg anvendte.
Men for mig at se er der jo på ingen måde tvivl om, at når Danmark modtager så relativt mange asylansøgere, er det jo ikke, fordi vi har gjort os enormt attraktive og har gjort alt for at få asylansøgere hertil, men fordi asylansøgere vel formodentlig er, som mennesker er flest, og tænker sig grundigt om og ser på, hvilke muligheder der er for, at de og deres familier kan få de bedst mulige betingelser.
Derfor skal jeg igen spørge ordføreren – ikke om Venstres mening, for den interesserer det mig sådan set ikke at høre ordførerens udlægning af – men om Socialdemokraternes mening.
Mener Socialdemokraterne, at forslaget gør det mere attraktivt at komme til Danmark eller mindre attraktivt?
Mette Reissmann (S), 2014-12-02:
Jeg bemærkede godt, at Venstres ordfører i sin tale om lovforslaget bl.a. talte om, at netop det forhold, at reglerne nu blev ændret, så man kan få folkepension på samme måde som danske folkepensionister, i sig selv ville være et stærkt incitament for personer, som flygter fra krig, terror og trussel på eget liv.
Altså at lige præcis det at komme til Danmark og få en folkepension så ville være noget, man lagde grundlæggende vægt på.
Og jeg mener ikke, at Venstres ordfører eller for den sags skyld Venstre på noget som helst tidspunkt har dokumenteret en årsagssammenhæng, når man fra Venstres side har turneret rundt med de påstande som bl.a. at flygtninge, der flygter for at bringe sig selv og deres familie i sikkerhed, sidder med et menukort, hvor der er en liste over forskellige velfærdsydelser, som Danmark kan tilbyde.
Så nej, jeg er ikke enig med Venstres ordfører, fru Tina Nedergaard, når hun påstår, at den her ændring vil betyde, at vi kommer til at se en bølge af flygtninge i en pensionsmoden alder søge mod Danmark.
Benny Engelbrecht (S), 2014-12-02:
Med hensyn til det første vil jeg gerne vende tilbage med sådan en mere generel gennemgang af, hvad det så helt præcist er, man kan klage over, og i givet fald, hvornår man kan gøre det.
For der vil jo være en mulighed for at klage på sigt i alle tilfælde – men bare sådan, at vi er helt klar på, hvad det er, man kan, og hvornår man kan det.
For jeg er sådan set enig med spørgeren i, at det er meget relevant at få det uddybet.
Det andet, jeg også gerne vil vende tilbage til, er spørgsmålet om de professionelle aktører, altså præcis hvor stor en forening skal være, en andelsforening f.eks., førend den henregnes som en professionel aktør.
For det er klart, at meget store boligselskaber m.v. også er at opfatte som professionelle aktører.
Frank Aaen (EL), 2014-12-02:
Bare lige en enkelt bemærkning til den debat, der lige har været
: Det, jeg synes er nok så vigtigt, er, at der, hvor det er en privat udlejer, der måtte få penge tilbage, fordi der er betalt for meget i ejendomsværdiskat, er det jo meget vigtigt at sikre, at de penge kommer ud til lejerne og ikke bare kommer i den private udlejers egen lomme, som man godt kan have en frygt for er det, der vil ske.
For jeg forholdt mig i mit første indlæg til selve lovforslaget, som det ligger i dag, og som er en nødvendighed for at sørge for, at vi får tid til at lave et nyt ejendomsvurderingssystem.
Men jeg synes, at regeringen bør overveje, om man skal fortsætte princippet fra den gamle ejendomsvurdering, eller om man måske skal indføre det princip, som vi kender fra en del af vores nabolande, sågar fra USA, at man i højere grad beskatter værdistigningerne i stedet for at lave løbende beskatning.
Det er jo sådan, at værdistigningerne, når man har et hus eller en ejerlejlighed, er skattefri i dag, og det er jo penge, man bare putter i lommen og så går ud og kan bruge til forbrug.
Det var måske meget klogere at beskatte disse værdistigninger, når de realiseres – ikke når man har dem i sine mursten, for hvad skal folk gøre for at kunne betale, når de har pengene, om jeg så må sige, stående i det, de bor i?
Men i stedet for at det bare en skattefri gevinst, man scorer, skulle man beskattes på det tidspunkt, man realiserer en værdistigning – og det kan være i form af, at man optager et tillægslån, hvor man bruger pengene til forbrug, eller den dag, man forlader boligmarkedet, f.eks. når man tager på plejehjem og realiserer en stor gevinst på det hus, man har haft i nogle år.
Det siger jeg også, fordi der har været nogle bemærkninger om, at vi bare går ind for at hæve skatten for det at bo.
Sådan er det faktisk ikke.
Vi synes, det er meget vigtigere at beskatte pengene, når det er arbejdsfri indkomst, som man på et eller andet tidspunkt realiserer i forbrug – så synes vi skatten skal betales.