runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bjarne Laustsen (S), 2009-05-18:
Jeg tror jo ligesom regeringen, at vi kan gøre meget ved dyrevelfærden, hvis vi gør det sammen, altså hvis 500 millioner forbrugere og producenter i EU løfter rammen, kan vi gøre noget.
Det, der kan undre noget, er f.eks. hele den debat, vi har om, hvor mange dyr vi kører ud af Danmark til slagtning - 8 millioner.
Det handler jo om, at tyskerne ikke vil efterleve det, som andre gør, nemlig at have en eller anden form for mindsteløn.
Alle andre parametre skal man leve op til, men når det lige nøjagtig drejer sig om det der, er der ikke noget gøre.
Det synes jeg er et punkt, som vi skal have gjort noget ved sammen.
Flemming Møller (V), 2009-05-18:
Det er jo igen et spørgsmål om forholdet til EU, og der er det jo ikke nogen hemmelighed, at Dansk Folkeparti og Venstre er uenige om, hvordan vores forhold til EU skal være.
Vi mener, at det er langt mere konstruktivt, at vi får adgang til at få indflydelse på andre landes bestemmelser af den ene eller den anden slags, end at vi laver nogle regler lige nøjagtig for det danske område.
Når det så kommer til spørgsmålet om ørekuperede hunde, vil jeg sige, at det er sådan, som justitsministeren har sagt, at der er mulighed for at skærpe lovgivningen derhen, at ørekuperede hunde behandles på samme måde som halekuperede hunde, og det er vel det, vi kan opnå i den her sammenhæng.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2009-05-18:
Jeg får lyst til at følge lidt op på den socialdemokratiske ordfører, og det gør jeg, fordi man netop i hundelovens § 3, som vedrører båndpligt, altså det, at man skal have en hund i snor, oplister nogle hunderacer, som man mener skal være i snor.
Vi er tre partier herinde nu, som rigtig, rigtig gerne vil gøre noget med det samme, og som den socialdemokratiske ordfører sagde, er det her faktisk et sted, hvor vi med det samme kunne gøre noget.
Det kan da godt være, at vi måske kommer til at sætte lidt for mange hunderacer på den liste, og vi så må revidere den, når udvalget kommer med noget.
Men jeg tror ikke, det vil være helt umuligt at finde ud af, hvad det er for nogle hunde, som vi rent faktisk har problemer med, og så stramme båndpligten med det samme.
Det ved jeg ikke hvad ministeren siger til.
Brian Mikkelsen (KF), 2009-05-18:
Jeg forstår godt fru Marlene Harpsøes indignation.
Jeg er hundrede procent enig i de ting, der er blevet sagt om de farlige hunde, om kamphundene, og derfor synes jeg da, vi skal glæde os over, at vi kan blive enige om de ting.
Jeg synes, at der er en masse gode politikere, som har sagt mange gode ting.
Fru Marlene Harpsøe har været ude at melde nogle gode ting fra Dansk Folkepartis side, Socialdemokraterne har, SF har, alle partier har været ude at sige nogle gode ting om det her.
Så lad os nu blive enige om, at vi gør det, men bare på den rigtige måde.
Derfor kan vi ikke bare med et fingerknips sige, at nu forbyder vi nogle farlige hunde.
Hvilke farlige hunde, spørger jeg så bare.
Det er derfor, vi har bedt et hundeudvalg om at se på det.
Det, som fru Marlene Harpsøe har sagt, og som hun også har været ude at sige i pressen, er jeg sådan set enig i.
Jeg synes, det er en god kamp, som Dansk Folkeparti har ført i denne sag, lige så vel som andre partier også har ført en god kamp her, og jeg kan kun sige, at regeringen er hundrede procent enig i, at vi skal have gjort noget ved de farlige kamphunde.
Nu gør vi det hurtigt ved at få fremrykket udvalgets betænkning til efteråret, og så fremsætter vi et lovforslag i næste samling.
Jeg tror, det kommer til at gå for vidt at give sådan en teknologisk introduktion til GPS-fodlænker her, men jeg vil gerne invitere fru Karen Hækkerup til et besøg i kriminalforsorgen og til at læse om de erfaringer, man har med GPS-fodlænker.
Hvis det var sådan, at den eksisterede, og hvis det kunne lade sig gøre, så ville jeg være villig til at overveje hvad som helst og når som helst for at hjælpe ofrene og kvinderne, men jeg synes altså, det er en forkert debat, fru Karen Hækkerup starter her ved at sige, at man kan gøre noget mere, end man gør i dag.
Det kan man ikke.
Der er ingen steder i verden, man har de der GPS-fodlænker, som hindrer en mandlig ægtefælle i at komme hen til kvinden.
Det er der ingen steder man har.
Så det er en fuldstændig urimelig problemstilling, der bliver stillet op.
Vi gør alt, hvad vi kan, og er villige til at gøre endnu mere, hvis det er muligt.
Men den måde, man kan gøre det på, er den saglige måde, det er ved at undersøge det og så se på, hvad man gør i Norge.
I Norge er man så langt fremme nu, at man, så vidt jeg ved, endda har vedtaget det i Stortinget.
Så lad os se deres ordning og lære af den.
Vi kan ikke med et fingerknips lave en ordning i Danmark, som ikke eksisterer nogen som helst steder.
Karen Hækkerup (S), 2009-05-18:
Jo, men de her mænd generer jo ikke bare kvinder, de slår dem ihjel, hr. justitsminister.
De finder dem, skyder dem eller banker dem til døde, og de er besat af at finde de her kvinder.
De er ligeglade med, hvad der står i ministerens lov, det eneste, de vil, er at få dræbt den tidligere partner, som de føler har ødelagt deres liv.
Hvert eneste år er der mange kvinder, som mister livet, fordi en eller anden jaloux mand ikke kan finde ud af at komme videre med sit eget liv.
Derfor er det meget vigtigt for Socialdemokraterne, at vi sætter ind nu, og at vi siger, at det ikke er nok med bare at præcisere regler og se på stramninger, og at vi skal have en kommission, nej, vi skal have tryghed og sikkerhed for de her kvinder.
Og hvis en kvinde bor i det indre København og kan finde på at handle i Illum eller i Magasin, så må den GPS-sender, som manden har fået på, da lige præcis vise, at han befinder sig i det samme område, som hun er i.
Der må jo også være en GPS-sender på kvinden, sådan at man kan sørge for, at de ikke mødes.
Det kan godt være, at justitsministeren står og griner nu, men det ville redde liv.
Brian Mikkelsen (KF), 2009-05-18:
Ja, regeringen foretrækker altid den løsning, der virker.
Det forslag, som er fremlagt nu og her, er blålys, der er ingen, der med et fingerknips kan få en fodlænke på en person og så sikre sig, at vedkommende ikke kommer hen til kvinden.
Det, der hjælper, er jo det hårde arbejde, regeringen yder med et flertal i Folketinget med hensyn til at sørge for, at loven virker, gennem at vi eventuelt strammer op på tilholdsreglerne.
Det er jo derfor, det har været så besværligt at gøre det, man har gjort, i Norge.
Det kan godt være, det lyder smart, men jeg synes også, der er en forpligtelse for folketingspolitikere til at foreslå nogle ting, som kan lade sig gøre i virkelighedens verden.
De problematikker, man har i Norge, er jo f.eks., at hvis man putter en GPS-lænke på en person, så kan den jo f.eks. - ud over alle de mange besværligheder, der er ved det - ikke overvåge, når kvinden tager i stormagasin, tager til sport eller alle mulige andre ting.
En GPS-fodlænke kan teknisk, kan jeg oplyse spørgeren om, kun registrere nogle bestemte steder.
Det er svært at sige, at den skal bippe ud, fordi vedkommende tager ud og handler, hvis den pågældende eksempelvis tager i Magasin eller i Illum eller tager hen på fodboldstadion.
Derfor skal man virkelig overveje det her.
Jeg er sådan set ikke imod det, men problematikken og overvejelserne i Norge viser, at vi virkelig skal tænke os om.
Derfor vil jeg gerne afvente det forsøg, man er i gang med oppe i Norge, hvor man er langt længere fremme, end vi er på det område.
Men jeg er villig til at skride meget, meget hårdt ind over for de mænd, som generer kvinder, og der skal vi også bruge lovgivningen, vi skal bruge politiet, vi skal bruge de sociale myndigheder.
Karen Hækkerup (S), 2009-05-18:
Tak til justitsministeren.
Det er jo selvfølgelig ærgerligt, at justitsministeren ikke er mere positiv i forhold til at gå ind her og nu og hjælpe de mange kvinder, som er forfulgt, som gemmer sig og som hele tiden skal se over deres skuldre for at se, om deres tidligere partner står der parat til slå dem ihjel.
Det, som ministeren sagde, var, at han ville se på, om der var behov for stramninger og præciseringer af tilholdsregler.
Jeg tror sådan set, at man kan stramme og præcisere herfra og til bededagene, det ændrer ikke noget ved, at de mennesker, som ikke overholder de her tilholdsregler, er fløjtende ligeglade med, hvilke stramninger ministeren finder på.
Den eneste sikkerhed, man kan give de kvinder, hvis tidligere partner igen og igen bryder et polititilhold og opsøger dem alene for at banke dem eller forsøge at slå dem ihjel eller rent faktisk slår dem ihjel, er, at de er sikre på, at manden ikke kan få fat i dem.
Det kan man jo gøre på to måder: Enten ved at man overvåger manden, hvor han er, eller ved, at han er bag lås og slå.
Jeg ved ikke, hvad justitsministeren foretrækker.
Morten Helveg Petersen (RV), 2009-05-18:
Da vores ordfører ikke kan være til stede her i salen i dag, skal jeg sige følgende på vegne af Det Radikale Venstre: Forslaget svarer principielt til den melding, justitsministeren har givet om at give adgang til overvågning af boligområder.
Politiet kan i dag opsætte videoovervågning midlertidigt dér, hvor der skønnes behov.
Man må som udgangspunkt derfor antage, at både regeringens og Socialdemokraternes forslag henvender sig til områder og steder, hvor politiet har vurderet at der ikke er behov, eller at resultatet i hvert fald ikke vil stå mål med omkostningerne.
Skulle der være budgetmæssige grunde til, at politiet har måttet opgive at opsætte videoovervågning, hvor det ellers var skønnet nødvendigt, kunne dette jo løses ved at øge ressourcerne til indkøb af udstyr.
Det har dog ikke hidtil været rejst af politiet som et problem.
Det kan være nødvendigt at videoovervåge, men de seneste ændringer af tv-overvågnings-loven blev gennemført efter et grundigt udvalgsarbejde.
Vi er derfor tilfredse med loven, som altså lægger beslutningen om overvågning i relation til boligområder i politiets hænder.
Vi er endvidere grundlæggende skeptiske over for, om overvågning virker.
I Aalborg, hvor der har været megen omtale af et knap nok lovligt forsøg, har det berørte boligområde opnået resultater, men samtidig er der røster fremme om, at problemerne er flyttet til nabokvarterer, hvor kriminalitet som indbrud sætter nye rekorder.
Der er ringe evidens for en varig effekt på kriminaliteten.
Man kan blot kigge ud i Københavns gader, hvor der aldrig har været så megen overvågning som i dag, og her trives en voldelig konflikt jo desværre i bedste velgående - overvågning til trods.
Vi skal forebygge kriminalitet frem for at stille os tilfreds med en videooptagelse af en kriminel handling.
Der er skaden sket.
I et boligområde i Århus ville man bruge 15 mio. kr. på videoudstyr.
For det beløb kunne man i 1 år have 30 ekstra fuldtidsmedarbejdere på gaden.
I samme boligområde siger politiet at ca. 80 pct. af kriminaliteten begås af en gruppe personer på knap en snes.
Mon ikke en 1-årig indsats målrettet disse personer var en bedre måde at bruge pengene på end at overvåge alle de andre lovlydige beboere?
Det tror vi i Det Radikale Venstre.
Derfor er vi skeptiske over for, om forslaget anviser den mest effektive vej til kriminalitetsbekæmpelse.
Tom Behnke (KF), 2009-05-18:
Nu forholder det sig sådan, at jeg selv har boet i Avedøre Stationsby i 5 år, så jeg kender udmærket området, og jeg kender også udmærket årsagen til, at huslejepriserne er så tårnhøje, som de er derude.
Det er, fordi man simpelt hen ikke er i stand til at forvalte tingene ordentligt.
Huslejen steg og steg og steg, mens jeg boede derude, så det til sidst var dyrere at bo til leje i Avedøre Stationsby end at købe et hus i Hvidovre. Og det er jo selvfølgelig, fordi man disponerer fuldstændig forkert derude - man bruger pengene forkert, man træffer de forkerte beslutninger - men det er nu en gang en demokratisk mulighed, man har i sådan et område.
Men lad nu Avedøre Stationsby ligge, for jeg tror, de har rigelig med problemer at se til, og det skal de have lov til selv at gøre noget ved.
Med særlig belastede områder er det jo således, at politiet må foretage en særlig målrettet indsats udover bare at tillade videoovervågning.
Og det er jo præcis det, som politiet har fået mulighed for med den politireform, som regeringen har gennemført, med nogle store, slagkraftige politikredse, hvor man kan sætte styrkerne ind der, hvor behovet er.
Det er det, man kan.
Men vi skal heller ikke glemme, at det entydige ansvar for et område ligger hos kommunen, og her har kommunerne jo altså også en mulighed for at gå ind i et samarbejde med politiet og sørge for, at der bliver ryddet op.
Julie Rademacher (S), 2009-05-18:
Jeg synes, at det er utrolig så lidt tiltro, justitsministeren har til, hvad vi egentlig kan udvikle af teknologi.
Vi sender rumraketter til månen, og vi er her i landet ved at lave en kæmpe milliardinvestering i kampfly, som kan alt muligt.
Hvorfor har justitsministeren så meget imod, at vi går ind i den her forsøgsordning og måske bliver endnu bedre til at udvikle den her ordning, som kan beskytte de her kvinder, og blive endnu bedre end dem, der er i Norge?
Jeg kunne rigtig godt tænke mig at spørge justitsministeren om, hvor mange flere kvinder der er blevet hjulpet, siden regeringen kom til.
Hvordan er det gået?
Er der flere kvinder, der bliver slået, eller er der færre?
Og så kunne jeg også godt tænke mig at spørge justitsministeren om, hvor mange kvinder der er blevet dræbt, siden regeringen kom til i 2001.
Brian Mikkelsen (KF), 2009-05-18:
Gennemgående er det sådan, at antallet af dræbte sådan set er faldende i Danmark.
Så det problem er heldigvis blevet mindre, men et drab er jo et drab for meget.
Jeg har sådan set ikke problemer med intentionen, og derfor synes jeg, at det er på et lidt forkert grundlag, et sådant forslag diskuteres.
Jeg kan også godt fremsætte et forslag om, at vi skal etablere en rumstation på Mars.
Det kan man jo godt få flertal for, men det skal jo kunne lade sig gøre.
Det, det handler om her, er jo det hårde, solide arbejde, det er rugbrødsarbejdet.
Hvis der kan gøres mere for ofrene, så skal der gøres mere.
Det er en utrolig vigtig politisk prioritering for regeringen og for Folketinget, og vi skal hjælpe de kvinder alt det, vi kan.
Men at sige, at man vil lave en rumstation på Mars, betyder jo ikke, at man får en rumstation på Mars, og det svarer det her forslag jo altså til.
Marlene Harpsøe (DF), 2009-05-18:
Da Dansk Folkepartis ordfører, hr. Peter Skaarup, ikke kan være til stede, skal jeg på Dansk Folkepartis vegne fremføre følgende: I Dansk Folkeparti ser vi med stor alvor på problemerne med kvinder, der trods meddelt polititilhold alligevel oplever, at deres tidligere ægtefælle eller samlever opsøger dem og udsætter dem for fysisk eller psykisk vold.
Et polititilhold er godt og nødvendigt, men forhindrer jo desværre ikke altid, at en voldelig ægtemand kan nå at skade kvinden, inden hun får tilkaldt politiet.
Derfor ser vi i Dansk Folkeparti meget positivt på de nye muligheder med elektroniske fodlænker med GPS, der kan advare politiet, hvis en person med polititilhold bryder forbudszonen.
En sådan ordning kan give den forurettede en stærkt forbedret sikkerhed og dermed tryghed, ligesom ordningen kan være et godt og effektivt redskab for politiet til at forhindre voldelige overfald og ægtefælledrab.
Som retsordfører har jeg da også flere gange talt for at benytte denne metode i et polititilhold, og der er da i det hele taget også en generel enighed i Folketinget om, at vi skal bevæge os ud ad denne vej.
Derfor ser vi også som udgangspunkt positivt på dette forslag fra Socialdemokraterne.
I Dansk Folkeparti mener vi dog, at det endnu er for tidligt at lægge os fast på en bestemt løsningsmodel.
Der arbejdes som sagt flere steder med at afdække, hvordan vi bedst får taget de elektroniske fodlænker i brug, og dette arbejde vil vi gerne sætte os nærmere ind i.
Vi er således enige med Socialdemokratiet i formålet med dette beslutningsforslag, men vi vil tage os tid til at arbejde med området, inden vi støtter en bestemt løsning.
Kim Andersen (V), 2009-05-18:
Der er ingen tvivl om, at det problem, som dette beslutningsforslag relaterer sig til, er et meget stort problem, og det er desværre nok også i nogle sammenhænge et tiltagende stort problem.
Jeg skal ikke lægge skjul på, at vi i Venstres folketingsgruppe har sympati for det her beslutningsforslag.
Vi har længe arbejdet for udbredelsen af elektroniske fodlænker, og vi er også meget positive over for at se på muligheden for at anvende elektroniske fodlænker med GPS-sender til personer, der er meddelt et polititilhold.
Vi må imidlertid erkende, at teknologien ikke er udviklet til at kunne anvende GPS-fodlænker med sikkerhed og rimelighed på nuværende tidspunkt.
Derfor er det her forslag for teoretisk i situationen.
Vi ved, at det norske storting er i gang med at vedtage nye regler for området, og vi ved også, at man i Norge har overvejelser om en forsøgsordning.
I Venstre vil vi være positive over for at se på, hvordan vi kan medvirke til at få gennemført sådan en forsøgsordning, hvis der måtte være interesse for det i Norge, og hvis det trækker ud med et norsk resultat.
Vi vil også være åbne over for at se på, hvordan vi selv selvstændigt her i landet kan gå ind i en forsøgsordning, hvis der ikke i den allernærmeste fremtid kommer resultater ud af det, som man har overvejelser over i Norge og andre steder.
Vi er klar over, at vi her har med et ganske alvorligt problem at gøre.
Vi er klar over, at der er særlig kvinder, som i hverdagen lider under tidligere samleveres tyranniseren af dem.
De overholder ikke et polititilhold, og de forpester kvindernes tilværelse.
Det er et problem, vi selvsagt vil være med til at løse, og jeg er derfor også glad for de tilkendegivelser, som justitsministeren er kommet med i sin redegørelse her i dag og i sin besvarelse af spørgsmålet fra SF tidligere på dagen.
Men på nuværende tidspunkt kan vi ikke støtte dette beslutningsforslag, om end vi har sympati for det.
Vi er interesserede i at forfølge de intentioner, der ligger bag forslaget, men det skal naturligvis gøres seriøst, og det tager nu engang nogen tid.
Brian Mikkelsen (KF), 2009-05-18:
Jamen det er jeg glad for.
Jeg vil da gerne være med til at se endda meget konstruktivt på det, for hvis det kan være med til at sørge for, at nogle mænd får en behandling, som gør, at de ikke overfalder andre kvinder og har de tvangstanker, har vi da opnået meget.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2009-05-18:
Det vil jeg bare sige at jeg er rigtig, rigtig glad for.
Det er noget, der i SF har ligget os meget, meget på sinde i forhold til at gøre noget ved den her problemstilling.
En undersøgelse viser nemlig, at 80 pct. af de voldelige mænd selv har oplevet vold i deres barndomshjem, så der er altså en god grund til at sætte ind her.
Det viser sig faktisk også, at det også i høj grad er dem, som render og laver ballade i nattelivet og begår vold i nattelivet, så det er meget vigtigt, at vi får sat ind her.
Så det er jeg utrolig glad for at ministeren nævner.
Det vil jeg tage med mig hjem og fryde mig over resten af dagen.
Jeg synes, at ministeren må anerkende, at der her er et særligt problem.
Det havde jo været rart, hvis ministeren bare kunne have stillet med en pose penge i dag og havde sagt: Jamen så udvikler vi den teknologi, der skal til.
For jeg anerkender, at teknologien ikke er til stede på nuværende tidspunkt, og at vi ikke bare kan gennemføre det her beslutningsforslag.
Men ministeren kunne jo have sagt: Jeg vil godt stille nogle penge til rådighed, nu sørger vi for at få udviklet det her.
Indtil da er jeg meget enig i at vi er nødt til at afvente erfaringerne fra Norge.
Men det, mit spørgsmål egentlig går ud på, er: Hvornår vil ministeren tage initiativ til, at det bliver muligt at dømme mænd til behandling eller voldelige partnere, for vi må jo anerkende, at der også er nogle kvinder, som rent faktisk slår deres mænd?
Hvornår er ministeren parat til at se på lige netop den problemstilling?
Det er jo meget, meget tankevækkende, at Landsorganisation af Kvindekrisecentre netop i dag i pressen efterlyser den mulighed, og at det var en mulighed, som SF fremsatte forslag om sidste år.
Brian Mikkelsen (KF), 2009-05-18:
Det har regeringen.
Jeg synes nærmest ikke, at der findes noget værre end kvinder, der bliver chikaneret og i sidste ende brutalt mishandlet af deres mænd og i nogle få tilfælde også myrdet af deres mænd.
Det kan der være mange forskellige årsager til.
Man kan ikke helt lovgive sig ud af, at der findes skøre mænd, som i affektion, alkoholpåvirket tilstand eller i en narkorus slår kvinder ihjel.
Men alt det, man kan gøre fra samfundets side for at stoppe det, skal man jo gøre.
Det er så brutalt og så nedværdigende.
Derfor tager man hele paletten i brug.
Den ene del af paletten er de sociale foranstaltninger.
Det handler om samtale, det handler om terapi, det handler om psykologbistand, og det handler om hele tiden at være opmærksom på faresignalerne.
Den anden del af paletten er politiets opmærksomhed på de her ting.
Det er polititilhold, det er bortvisning.
Der bliver brugt polititilhold, og der er jo en konsekvens, hvis man overtræder det polititilhold.
Den konsekvens skal selvfølgelig fortsat være der.
Det er derfor, at jeg har bedt Rigsadvokaten om at se på, om vi kan stramme op på det her.
Hvis der er gode forslag og også fra Socialdemokratiet, lytter jeg gerne til dem, for det er prioriteret, og jeg mener egentlig, at der burde være en tværpolitisk enighed om at gøre noget på det her område.
Julie Rademacher (S), 2009-05-18:
Lad os nu bare stoppe snakken om rumstationer og komme tilbage til snakken om de her kvinder, der hver eneste dag frygter for, at han nu igen banker døren ind og kommer og slår - og hvad hvis børnene også er til stede?
Det er et frygteligt liv at skulle leve.
En ting er den fysiske vold, som man bliver udsat for, en anden ting er den psykiske terror.
Der kan det her altså være med til at give en eller anden form for tryghed.
Jeg kunne godt tænke mig at høre om, hvor mange initiativer justitsministeren præcis har liggende, hvor mange midler der er afsat, og om, hvad man ellers har tænkt sig at gøre for de her kvinder, som de ikke gør i Norge.
Som jeg hører det, er det ikke generelt et emne, som regeringen har vildt meget fokus på.
Brian Mikkelsen (KF), 2009-05-18:
Jeg synes da også, at man fra Folketingets talerstol i en sådan debat her kan blive klogere.
Jeg er villig til at overveje hvad som helst, for hvis man kan stoppe den frygt, som nogle kvinder lever i, skal man stoppe den.
Karen Hækkerup (S), 2009-05-18:
Nu nævnede jeg specifikt Avedøre Stationsby, fordi jeg har været til møde derude og set, hvordan det ser ud, og hørt dem, der sidder i foreningsbestyrelsen, sige: Vi vil enormt gerne have videoovervågningsudstyr, men vi har ingen penge, hverken til at udbedre det hærværk, der bliver begået, eller til at anskaffe os nyt udstyr.
Kan De Konservative ikke se, at det i sådan nogle sager altså er rimeligt, at vi andre hjælper til?
Tom Behnke (KF), 2009-05-18:
Nu skal vi huske på, at opstillingen af det her udstyr jo gerne skulle have den konsekvens, at hærværket holder op, og at det dermed vil være udgiftsbesparende, således at man i en sådan boligforening hurtigt kan regne ud, at det er en god forretning at sætte noget videoovervågningsudstyr op i stedet for at bruge pengene på at rydde op efter hærværk.
Skulle man ellers tænke tanken til ende, som fru Karen Hækkerup er i gang med, så er spørgsmålet, om boligforeningen, hvis det offentlige stiller udstyret til rådighed, og boligforeningen efterfølgende har en besparelse på udgifter til at rydde op efter hærværk, så skal betale de penge tilbage til det offentlige.
Man kan jo ikke både have den ene og den anden holdning.
Enten er man konsistent, eller også er man det ikke.
Forslagsstillerne siger, at politiet skal have mulighed for at give midlertidig tilladelse til overvågning i særlig udsatte boligområder, men det har politiet allerede i dag.
Politiet har allerede i dag muligheden for at sætte videoovervågningsudstyr op på særlig udsatte steder, hvis de vurderer, at det er nødvendigt.
Politiet kan gøre det, hvis det er nødvendigt.