Johs. Poulsen (RV), 2010-05-20:
Jeg kan bekræfte den første del, hr. Pihl Lorentzen var inde på, nemlig at det jo ikke er min opgave at skulle stå at forsvare »Fair Forandring« eller det modsatte i den her sammenhæng eller svare på detaljerede spørgsmål om, hvordan den plan er sammensat.
Og jeg kan samtidig bekræfte hr. Pihl Lorentzens – hvad skal jeg sige? – i hvert fald skjulte spørgsmål om: Vil Det Radikale Venstre være med til at skabe et bedre økonomisk grundlag også for de investeringer, der endnu ikke har været plads til i den fremtidige kollektive trafik?
Ja, det vil vi, og vi er åbne over for alle diskussioner om, hvordan det kan lade sig gøre.
Vi har faktisk selv spillet ud ad flere omgange for at åbne de diskussioner om, hvad vi kan gøre, indtil man har fået det teknologiske grundlag bragt i orden for at lave roadpricing eller kørselsafgifter på den mere intelligente måde, og der påpegede jeg jo altså også i mit indlæg, at en af forudsætningerne for at få skabt grundlaget for roadpricing, er, at man afklarer nogle principper for, hvordan det skal bygges op, og den del af det kunne vi faktisk godt tage fat på.
Der mener jeg jo lidt, at når man sidder med stjernerne på skuldrene, som regeringen og som regeringspartierne gør, har man også en forpligtelse til at gå i gang med det, og det er jo helt i overensstemmelse med det, som også trafikforskere fra f.eks. Aalborg peger på.
Også fra Det Radikale Venstres side vil vi takke ministeren for, synes jeg, en udmærket redegørelse.
Men jeg er dog også enig med hr. Magnus Heunicke, der på et tidspunkt, tror jeg, nævnte, at selv om det er en udmærket redegørelse, der på mange måder kommer rundt om nogle af de problemstillinger, vi har arbejdet med, så tegnes der også et billede, som i al fald er en lille smule mere rosenrødt end det, virkeligheden nok kan bære, hvis man spørger dem, der rent faktisk færdes i den kollektive trafik og i trafikken i det hele taget.
Men det er måske ikke unaturligt, at regeringen naturligvis ønsker at tegne et måske lidt rosenrødt billede af den indsats, der har været.
Det er så vores andres opgave at forsøge at bringe en lidt mere realistisk tegning ind over.
Men uanset hvad synes vi fra Det Radikale Venstres side, at der overordnet set på transport- og trafikområdet er et relativt godt samarbejde i Folketinget mellem mange partier, og at det også giver sig udslag i, at man får truffet beslutninger, der trods alt bærer i den rigtige retning, om end der også her, set med vores øjne, kunne træffes beslutninger, som havde en lidt højere kvalitet end det, vi har set.
Det ændrer ikke på, at vi som sagt synes, at man kommer i den rigtige retning, og at der også er taget en række beslutninger i de senere år, som også i forhold til den kollektive trafik bestemt må betegnes som fremskridt.
Det Radikale Venstre deltog som de fleste andre partier her i Folketingssalen i aftalen om en grøn transportpolitik, og ikke mindst den aftale har været medvirkende til, at man på en række områder har fået truffet beslutninger og efterfølgende foretaget investeringer, som helt klart vil styrke den kollektive trafik, om end der også dér er beslutninger og investeringer, som desværre trækker en lille smule i den anden retning.
Det Radikale Venstre har også tidligere været med i en række aftaler om udviklingen af den kollektive trafik, ikke mindst på jernbanesiden, og hele aftalen om investeringerne i det, der jo ikke er noget, der optager folk ret meget, fordi det er svært at forstå, men alligevel er en fuldstændig klar forudsætning for, at vi kan få en stærk jernbanetrafik fremover, nemlig hele signalprojektet.
Det er jo mange penge, der er brugt i sammenhængen, men det er penge, som er absolut nødvendige, for at man kan få det, der så er mere synligt, nemlig en kollektiv trafik, som både er tilfredsstillende at se på, tilfredsstillende i sin regularitet og tilfredsstillende for passagererne i forhold til det, de skal bruge den til.
Når vi har været med i en årrække – både forud for den store transportpolitiske aftale og altså også i aftaler, der ligger forud, om styrkelse af den kollektive trafik – er det selvfølgelig, fordi vi mener, at der kort sagt er en række helt indlysende fordele ved at satse på en fortsat udbygning, en gennemtænkt udbygning, af den kollektive trafik.
Der er miljømæssige fordele, og der er klimamæssige fordele, altså i forhold til de målsætninger, vi skal opnå både miljø- og klimamæssigt.
Der er altså også fordele i forhold til det, der ellers er situationen for mange mennesker, som skal transportere sig til og fra især arbejde, men også på andre måder har et transportbehov, nemlig at hvis man ikke har en velfungerende kollektiv trafik, og hvis man ikke også fremadrettet i god tid investerer på den rigtige måde i kollektiv trafik, vi vil blot opleve endnu mere trængsel i den individuelle trafik med de negative følger, det har både i tidsforbrug og på mange andre måder.
Så der er rigtig gode grunde til fortsat at styrke den kollektive trafik.
Også der vil jeg så sige, at når man skal bringe lidt mere realisme ind i det billede, der samlet set tegnes, synes vi, at det er et af de steder, hvor man måske fra regeringens side kunne være mere offensiv.
På det klimamæssige område har det været nærmest umuligt at få en egentlig og mere håndfast diskussion om, hvad klimamålene burde og skulle være for hele trafiksektoren.
Vi savner sådan set fortsat, at man på trafikområdet, transportområdet, samlet set siger: Der skal bidrages med så meget til reduktion af CO2-udledningerne.
Vi synes som også antydet lidt tidligere, at de samlet set små 100 mio. kr., man har disponeret med i forhold til en grøn transportpolitik, faktisk også kunne have været prioriteret lidt bedre.
Det er jo også baggrunden for, at Det Radikale Venstre på et par enkelte punkter ikke har kunnet opnå enighed med den kreds af partier, der ellers samlet set står bag aftalen.
Vi kan fortsat ikke forstå den prioritering, der hedder, at man har villet udbygge eksisterende motorveje, der er indfaldsveje til København.
Alle trafikforskere har understreget gang på gang, at såfremt vi vil have flere folk over i den kollektive trafik, går det ikke at bruge pengene på at udbygge eksisterende motorveje ind til de store metropoler.
Men alligevel har et flertal altså valgt at gøre det i en række tilfælde og vil måske endda også fortsætte med det.
Det tror vi ikke er den rigtige måde at gøre det på, om end vi sagtens kan forstå, hvorfor man gerne vil gå ud til folk og sige: Vi investerer endnu flere penge i endnu flere spor på de eksisterende veje.
For det er jo ret synligt, og det virker sikkert også mentalt over for de mange mennesker, der sidder i køerne om morgenen, men det er altså ikke den rette medicin, og det er så også grunden til, at jeg siger, at der godt også på det punkt kunne have været en lille smule anderledes prioritering.
Vi mener også, at der står en række udfordringer foran os, når vi skal tegne billedet af den kollektive trafik – udfordringer, som vi skal have taget grundigt fat på i de kommende år.
Der er allerede fra flere ordføreres side i debatten i dag blevet peget på, at prispolitikken i den kollektive trafik betyder noget.
Jeg er glad for, at vi har kunnet indgå en aftale med regeringspartierne og Dansk Folkeparti om at få et loft over takststigningerne, fordi der i for mange år har været for høje stigninger; det er der ingen tvivl om.
Nu har vi så fået et loft, men vi mener faktisk, at der fortsat er grobund for at diskutere, om man ikke i en række tilfælde med fordel kunne investere i at få lavere priser på nogle felter.
Og vi mener egentlig, at man har brug for endnu større viden om, hvad man ville kunne få ud af det, for det er givet, at er det en god forretning at investere i lavere priser i den kollektive trafik, skal vi selvfølgelig gøre det.
Vi mener også, at der fortsat er grund til at arbejde meget intensivt med at skabe bedre tilgængelighed og sammenhæng.
Flere ordførere har været inde på det, og det hænger også sammen med punktlighed.
De dele er vi helt med på at vi skal have en yderligere indsats for i de kommende år.
Vi mener også, at vi i hele landdistriktsproblematikken, som i al fald et par stykker har været inde på, og som vi også må forholde os til, måske først og fremmest må interessere os for at finde nye løsninger for måder, hvorpå man kan tilbyde kollektiv trafik også i landdistriktsområderne, måske mere målrettet, end man gør det i dag, men dog som et tilbud.
For selv om jeg ved, at det kommer bag på nogle, findes der dog også i landdistrikterne folk, som ikke har mulighed for at transportere sig individuelt over større strækninger. Ligesom et par andre ordførere har været inde på, er vi optaget af, at vi får truffet beslutninger om muligheden for, grundlaget for at indføre kørselsafgifter, roadpricing.
Vi tror faktisk, at den første forudsætning for at komme godt i gang er, at man afklarer en række principper for, hvad der skal ligge til grund for roadpricing, altså hvad man skal satse på: Er det zoneinddelinger?
Er det på strækningerne?
Eller hvad er det?
Der er en lang række andre beslutninger af samme karakter, som faktisk trænger sig på, for at man kan komme videre.
Og i øjeblikket oplever vi egentlig, at man blot står i stampe i hele det spørgsmål, på trods af at vi jo egentlig har oplevet, at regeringen har forpligtet sig i en grøn transportpolitik til at gå ind i hele den problemstilling om kørselsafgifter og at forsøge at komme med bud på løsninger.
Så er der nye transportformer, som vi skal satse på.
Letbaner er blevet nævnt, og vi er helt enige med dem, der har peget på, at der i al fald er mindst to-tre steder i Danmark, hvor det er helt relevant at få afdækket et fuldstændigt beslutningsgrundlag for en eventuel etablering af letbaner.
Et af stederne har vi jo besluttet os, og et andet sted er vi ikke i tvivl, nemlig i Københavnsområdet.
Så også dér er der brug for en indsats.
Jeg vil afslutningsvis sige, at vi på samme måde synes, at der er brug for at være mere offensiv i tilgangen til at få en elektrificering af det samlede danske jernbanenet.
Vi mener, at der skal lægges en plan for, hvornår den kan udfoldes, og vi mener, at alt materielindkøb fremover skal rettes mod, at det bliver virkelighed.