runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Knud Kristensen (KF), 2009-04-03:
Det ligger jo netop i lovforslaget, at man kan udarbejde en fastholdelsesplan på arbejdsmarkedet, på den enkelte arbejdsplads.
Det er der ingen diskussion om, og det, der er hele grundlaget for den her lovgivning, er, at man fra arbejdsgiverens side har muligheder for at imødekomme den sygemeldte, sådan at man kan finde en plan for, hvordan man kommer videre på den enkelte arbejdsplads.
Og det er hele vejen igennem det - og det vil jeg understrege - der er incitamentet med det her lovforslag, nemlig at man kommer den sygemeldte i møde.
Når Hr. Eigil Andersen siger, at virkeligheden vil være noget ganske andet, og at det vil virkeligheden vise, vil jeg henvise til, at der i dag på de danske arbejdspladser er massevis af syge, og hvis ikke virksomheden og medarbejderne havde taget hånd om det og var gået ind i en dialog og havde fundet en løsning på en fastholdelse og på, hvordan vedkommende kunne blive på virksomheden den tid, som den pågældende kan, så havde situationen været noget ganske andet.
Men jeg tror rent faktisk, at lovforslaget her kommer noget senere end det, som sker i den virkelige verden.
Morten Østergaard (RV), 2009-04-03:
Jeg vil bare opfordre Socialdemokraterne til at tage deres ideer op i arbejdsmiljøforligskredsen, hvor man jo sidder, hvis man synes, der er behov for at gøre det dér, i stedet for at skælde ud over en anden lovgivning, som handler om noget andet.
Derudover vil jeg sige, at hvis nu man tager det udgangspunkt, at kommunerne sådan set er allerbedst økonomisk stillet, hvis de hjælper deres borgere tilbage i arbejde, sådan at de ikke skal have sygedagpenge, er det så ikke rimeligt nok, at de økonomiske systemer er indrettet således, at kommunen, hvis den har nogle udgifter i forbindelse med den indsats, så også kompenseres for det i forbindelse med refusionen?
Er det ikke rimeligt, at man der, hvor man mener der er behov for en indsats, får refusion for de ekstra udgifter, som det medfører, men at man der, hvor man ikke mener at der er en indsats at gøre, ingen kompensation får?
Kunne man ikke vælge den tilgang til det her forslag, at det, man i virkeligheden gør, er at indrette et økonomisk system, hvor kommunerne får råd til at gøre en indsats?
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2009-04-03:
Jeg vil gerne anerkende, at arbejdsmiljøet er på banen i forhold til, at der skal laves nogle pjecer og laves undersøgelser.
Men det, der er problemet, er jo, at det alt sammen er noget, der ikke har nogen konsekvenser for arbejdsgiverne, hvis ikke de gør, hvad de skal.
Det er kun for de syge, at der er konsekvenser i den her lovgivning.
Marion Pedersen (V), 2009-04-03:
Nej, det mener jeg bestemt ikke er rigtigt.
Som jeg fortalte i min ordførertale, har jeg været arbejdsgiver i mange år, og jeg må, indtil den her lov bliver vedtaget, faktisk ikke ringe til mine medarbejdere.
Jeg kan få fagforeningen på nakken og få et erstatningsansvar på nakken, hvis jeg ringer til en syg medarbejder og spørger, om vi ikke skal prøve at snakke lidt om, om vedkommende måske kunne komme tilbage på arbejde i nogle timer, eller snakke om deres situation.
Nogle gange ved man jo godt som arbejdsgiver, hvad der er i vejen, eller man kan have en formodning om det, men som det er i dag, har man ikke lov til at ringe til medarbejderne og tale med dem stille og roligt.
Det må man ikke, det er simpelt hen forbudt.
Man får fagforeningerne på nakken, i samme sekund man prøver på det.
Det får man med det her ret til som arbejdsgiver, og dermed går arbejdsgiveren aktivt ind og tager medansvar for medarbejdernes sygdom.
Men det andet, som hr. Lennart Damsbo-Andersen henviser til, er altså en anden lov.
Thomas Adelskov (S), 2009-04-03:
Nu nævnte ordføreren jo selv i sin ordførertale, at det her var en trepartsaftale.
Når man stiller sig op og selv taler om trepartsaftalen, synes jeg derfor, at det er rimeligt, at man også kan svare på spørgsmålet om, hvorfor der ikke er noget i den trepartsaftale, der også taler om at forbedre arbejdsmiljøet.
Det er jo fuldstændig rigtigt, som hr. Lennart Damsbo-Andersen sagde til ordføreren, at en tredjedel af sygefraværet kan henføres til arbejdsmiljøet.
Men her gør man intet.
Det er det ene anklagepunkt i forhold til den aftale.
Marion Pedersen (V), 2009-04-03:
Jamen det er da rigtigt, at en stor del af den sygdom, der er på arbejdspladserne, er arbejdsrelaterede og relaterer til arbejdsmiljøet på den ene eller den anden måde.
Men det er altså en anden lov; det skal jo ikke ind i det her.
Jeg ved ikke, hvorfor man ikke har taget det med ind i trepartsforhandlingerne - jeg var ikke med ved bordet, men det kan være, at hr. Thomas Adelskov er bedre informeret om det via sine kontakter
men det ændrer ikke ved, at det her lovforslag alene tager hånd om, at man nu som arbejdsgiver aktivt skal gå ud og kontakte medarbejderne.
Kan man ikke internt, altså mellem medarbejder og ledelse, komme frem til en eller anden løsning, og føler arbejdsgiveren, at der måske er noget underliggende, som medarbejderen ikke har lyst til at fortælle arbejdsgiveren, så kan arbejdsgiveren kontakte kommunen.
Men det er jo ikke sådan, at kommunen skal gøre noget.
Hvis sygdomsforløbet er sådan, at man kan se, at der ikke er noget at gøre, og man ved, at det er en begrænset periode, så skal man ikke gør noget.
Thomas Adelskov (S), 2009-04-03:
Nu har vi så hørt, at Venstre synes, at det bedste, en arbejdsgiver kan gøre, når en medarbejder er blevet syg, er at kontakte vedkommende, og så skal det nok gå alt sammen.
Vi er sådan set lidt mere optagede af at undgå, at mennesker blev syge på deres arbejde ved dårligt arbejdsmiljø, og derfor klandrer vi sådan set regeringen for, at den ikke også tager højde for arbejdsmiljøet og ikke er indstillet på at bevæge sig der.
Det er den ene del.
Den anden del er, at det jo ikke er rigtigt, at man lader kommunerne selv sidde og vurdere, om det nu er rigtigt for den enkelte syge at komme i aktivering, at få nogle aktive tilbud på en rygskole, at blive sendt ud i den ene eller den anden form for aktivering, for kommunerne er vanvittigt afhængige af den refusion, de får.
Hvis kommunerne ikke giver aktiveringstilbud, får de kun 35 pct.s refusion for den sygemeldte; hvis de giver aktiveringstilbud, får de 65 pct.
Det betyder, at vi kommer til at se sygemeldte mennesker, som bliver jaget ud i kommunale beskæftigelsesprojekter for at sidde og samle søm og skruer i små hvide plastikposer, selv om de rent faktisk er syge, og selv om de rent faktisk ikke har mulighed for at leve op til de forventninger og de krav, man stiller i den aktivering.
Marion Pedersen (V), 2009-04-03:
Hele formålet med det her lovforslag er at hjælpe de syge, når de desværre er blevet syge.
Og ligegyldigt hvad vi ellers vedtager af love og alt muligt andet, så bliver folk altså syge hver dag - vi bliver alle sammen forkølede og brækker indimellem et ben osv. - og derfor gælder det her om at hjælpe borgeren, når vedkommende er blevet syg.
Jeg ved godt, at der er den der refusionsdifference på 35 til 65 pct., men jeg tror og stoler altså også på, at vi har nogle ordentlige medarbejdere ude i kommunerne, som først og fremmest tænker på de syge borgere i stedet for på bundlinjen.
Alt andet lige hjælper det jo ikke noget at jage en syg igennem noget, hvorefter vedkommende får tilbagefald.
Jeg tror på det gode i de medarbejdere, som sidder ude i kommunerne, at de selv kan bedømme det.
Eigil Andersen (SF), 2009-04-03:
Der er hver dag i Danmark 50.000 mennesker, der er syge på grund af dårligt arbejdsmiljø, og det understøtter, at man burde have gjort noget ved det.
Det afhænger ikke af, hvilken lov det er.
Man kunne jo lave en samlet initiativpakke, som også omfattede arbejdsmiljøloven, men det ønsker regeringen ikke, den er ikke interesseret i den forebyggelse, der ligger i det.
Men der er mange problemer i det her lovforslag, og jeg vil pege på et andet problem.
Det er sådan, at der inden for ryg- og andre bevægeapparatsygdomme er videnskabelig dokumentation for, at det kan være godt, at man kommer i gang tidligt på en passende måde.
Men så er der et andet stort område, og det er hele det område, som handler om mennesker, der er psykisk nedbrudte, lider af svære depressioner, stress, udbrændthed og også hjertesygdomme.
Der er der ingen dokumentation for, at det at aktivere syge på et tidligt tidspunkt vil hjælpe dem.
Tværtimod er der stor risiko for, at det vil forværre deres sygdom, og det bliver desværre virkeligheden i Danmark med det her system.
Jeg vil gerne spørge ordføreren, om ordføreren er opmærksom på, at der ingen videnskabelig dokumentation er på det for de her psykiske sygdomme og hjertesygdomme.
Marion Pedersen (V), 2009-04-03:
Nu kan jeg ikke huske alle 39 initiativer fra trepartsaftalen.
I dette her lovforslag er der medtaget 13 af dem, og resten vil løbende blive gennemført i lovgivningen.
Men jeg må stadig væk sige, at det, lovforslaget lægger op til, og det, vi mener med lovforslaget, er, at der skal være en individuel vurdering af sygemeldte hver evig eneste gang. Hvis det er stress eller en psykisk sygdom eller et hjerteproblem, er det ikke sikkert, at man skal have den samme behandling, eller rettere, så er det ret sikkert, at man ikke skal have den samme forretningsgang, havde jeg nær sagt, som en, der har dårlig ryg.
Hvor det for den med den dårlige ryg kan betale sig at komme ud og måske få noget ryggymnastik eller andet, der kan hjælpe med at styrke ryggen, kan det for den psykisk syge måske netop være, at man får fred.
Det er der også mulighed for, sådan som jeg læser lovforslaget.
Eigil Andersen (SF), 2009-04-03:
Problemet er jo, at det her lovforslag er generelt.
Det omfatter som udgangspunkt enhver syg i Danmark, og hovedreglen er, at de syge skal aktiveres mindst 10 timer om ugen fra den niende sygeuge.
Det er hovedreglen - jo, det er så!
Giver det ikke anledning til nogen voldsomme betænkeligheder, at man altså også vil lave et system, hvor man vil aktivere mennesker, som lider af svære depressioner, som lider af hjerte-kar-sygdomme, som er udbrændte, som er blevet mobbet på deres arbejdsplads og så skal tilbage til arbejdspladsen fra den niende sygeuge, hvis de er langtidssygemeldte?
Giver det ikke anledning til nogen voldsomme betænkeligheder, at man også vil bruge hele det her aktiveringssystem over for denne gruppe af syge?
Jeg tror, at det bliver forfærdeligt at opleve.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2009-04-03:
Jamen er ordføreren så ikke enig i, at der i det lovforslag, som vi behandler her i dag, overhovedet ikke er et eneste krav til arbejdsgiverne om, hvordan de skal forholde sig?
De eneste, der bliver stillet krav til, og som bliver jagtet, er de syge.
Marion Pedersen (V), 2009-04-03:
Derfor kan det, at man ikke skal gøre medarbejderne syge, jo ikke komme med i denne lov.
Det her handler alene om, hvordan man skal gribe ind, når ulykken desværre er sket og folk er blevet syge.
Så jeg forstår ikke helt den der sammenblanding, for det er jo arbejdsmiljøloven, vi snakker om, på den anden måde.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-04-03:
Jeg ser frem til, at hr. Thomas Adelskov får læst lovforslaget, for af lovforslaget vil det fremgå, at der følger penge med til det, som det her lovforslag omfatter, nemlig de aktivtilbud, som kommunerne skal give.
Men det her er fuldt finansieret, og der følger penge med.
Line Barfod (EL), 2009-04-03:
Der er jo ingen, der kan være uenig i, at det er rigtig vigtigt at gå ind med indsats over for mennesker, der er syge, og prøve at se på hele deres situation.
Men problemet med de værktøjer, som Venstre mener man skal bruge, er jo, at det bliver til tvang, og at man har lavet et system, hvor det for kommunerne økonomisk kan betale sig at få tvangsaktiveret syge mennesker frem for at yde dem den indsats, de har behov for.
Når vi i det ulovlige forsøg, som ministeren kører, f.eks. kan se, at man i Ringsted har valgt, at samtlige 100, der er med i det ulovlige forsøg, bliver tvangsaktiveret på et fitnesscenter, antyder det altså, at det ikke er den konkrete vurdering af det enkelte menneske og af, hvad det har behov for for hurtigst muligt at kunne få det bedre, men at det alene er tvangsaktivering, fordi man ellers mister penge.
Marion Pedersen (V), 2009-04-03:
Jeg mener helt klart, at loven ikke lægger op til, at man tvinger folk til noget som helst.
Man giver arbejdsgiveren en ret og en pligt til at kontakte medarbejderen, når der er gået 4 uger.
Men der er ingen, der tvinger den syge til noget som helst.
Hvis arbejdsgiveren skønner, at der er nogle andre tiltag, man kan sætte ind med, så vedkommende kan komme tilbage på arbejde kortere eller længere tid, kan arbejdsgiveren kontakte kommunen, og dermed kan kommunen gå ind i sagen og prøve at se, hvad der er af muligheder.
Men der er ingen, der bliver tvunget til noget som helst.
Sådan som jeg har læst det, der har været skrevet om forsøget, er der heller ingen der, der kan tvinges.
På en eller anden måde kan vi jo kun udstikke de overordnede regler herindefra.
Vi må gå ud fra, at kommunerne efterlever de intentioner, vi har med loven, og dermed også, at kommunerne, som har ansvarlige folk ansat, tager det alvorligt, at de ikke skal tvinge folk til noget, og slet ikke, når de er syge.
Line Barfod (EL), 2009-04-03:
Nu kan tvang jo forekomme på forskellige måder.
Jeg er med på, at det ikke er en tvang, i form af at man får politiet til at hente folk og sætte dem op på en motionscykel eller andet.
Og det er tvang, i form af at det kan have betydning for ansættelsesforholdet. Så derfor er det jo i den grad en tvang, man bliver stillet over for.
For det kan have kæmpestore konsekvenser for en, hvis ikke man gennemfører den aktivering, som kommunen mener er den billigste for dem at gennemføre.
Og når man laver nogle økonomiske refusionsordninger i forhold til kommunerne, så det koster dem penge, hvis ikke de sender folk i tvangsaktivering, jamen så har det altså nogle konsekvenser for den kommunale økonomi.
Marion Pedersen (V), 2009-04-03:
Jeg har stadig væk tillid til, at de kommunalt ansatte tager hensyn til den syge og til den situation, den syge er i, og ikke på den ene eller den anden måde tvinger de syge ud i noget aktivering, de ikke er interesseret i, eller som de ikke kan overkomme i forhold til deres sygdom.
Med hensyn til refusionen til kommunerne mener jeg også, at det jo i sig selv er et incitament, at man kan spare pengene, havde jeg nær sagt, ved at gøre en tidlig indsats i forhold til den syge i stedet for bevidstløst at glemme alt om det og bare lade det være og så få den lille refusion bagefter.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2009-04-03:
Der er sikkert ikke nogen i salen, der ikke er enige i, at det er dybt bekymrende, at flere og flere bliver syge.
De seneste tal viser også, at man bliver syg i længere og længere tid.
Det, som jeg så ikke kan forstå, er, hvorfor man i det forslag, der her er fremsat, slår en streg i sandet og siger: Vi gør ikke noget ved de syge før den dag, de er blevet syge.
Vi kan jo se, at en del mennesker bliver syge på deres arbejde - faktisk bliver en tredjedel af dem, der er syge, syge af at gå på arbejde -
så hvorfor i alverden er der i det her forslag ikke stillet nogen krav til arbejdsgiverne om, at de skal foretage sig noget, for at folk ikke bliver syge på deres arbejde?
Marion Pedersen (V), 2009-04-03:
Jeg bliver nødt til at gentage, at det her lovforslag udelukkende er lavet for at hjælpe den syge medarbejder med at komme hurtigere tilbage på arbejdsmarkedet og at bevare tilknytningen til arbejdsmarkedet.
Man kan gå helt ned til 1 time, og det vil stadig væk kun være under forudsætning af, at den syge kan klare det.
Har man f.eks. et brækket ben og er chauffør i et firma, kan man naturligvis ikke køre bil.
Så skal man have fred de 8 uger, det tager at blive rask med et brækket ben.
Længere er den sådan set ikke.
Jeg stoler altså stadig væk på, at de mennesker, der sidder ude i kommunerne, er så velfunderede, at de godt kan se forskel på skidt og kanel.
Leif Lahn Jensen (S), 2009-04-03:
Nu hører vi ordføreren sige, at man vil hjælpe de syge.
Det, vi faktisk ser, er, at de her syge føler sig jagtet.
Vi snakker med de syge hver eneste dag.
De skal leve af deres ægtefælles førtidspension eller et eller andet i den stil.
Hvordan søren skal folk tro på, at det her nu hjælper?
De bliver simpelt hen holdt i så stramme tøjler af regeringen.
Hvorfor skal man ikke give de her kommuner en chance for at kunne reagere nu, og hvorfor skal man ikke give de her syge en større chance for at blive raske i stedet for at lade dem blive i den her trummerum, som de har været i siden 2001?
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2009-04-03:
Det tror jeg heller ikke jeg overhovedet har nævnt noget om i min tale.
Som jeg sagde, er der faktisk gode elementer i det her lovforslag.
Problemet er bare, at der også er elementer, der er rigtig dårlige.
Incitamentet ligger et forkert sted, og ansvaret bliver ikke fordelt ordentligt.
Knud Kristensen (KF), 2009-04-03:
Så sagde hr. Lennart Damsbo-Andersen også i sin tale, at de syge bliver syge af at gå på arbejde.
Jeg vil gerne have, at hr. Lennart Damsbo-Andersen kan henvise til, hvor det er bevist.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2009-04-03:
Når man ser på antallet af syge og kigger på mængden af dem, så kan man se, at en tredjedel af dem er folk, der er ramt af sygdom, som er fremkommet på deres arbejde.
Det er derfra.
Marion Pedersen (V), 2009-04-03:
Der var den, tak!
Jamen jeg skal bare have ordføreren til at bekræfte et par ting for mig.
Og en del af det er netop, at der skulle indføres de forsøg, som ordføreren omtaler; forsøg for at finde ud af, hvordan man gør det her bedst.
Som jeg har hørt det i min øresnegl, er det også sådan, at Socialdemokratiet har været ude at sige, at man skulle lave et ekstra forsøg i Vejle for at finde ud af, hvordan det passede sammen med de andre forsøg, som var i gang.
Og det er lige netop det, Venstre vil med den her lov.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2009-04-03:
Men jeg kan jo starte med at sige, at vi i Socialdemokratiet siger, at der faktisk er lavet forsøg nok.
Hvis det, som ordføreren henviser til, er de forsøg, der er omtalt i lovgivningen, dem, som skal gennemføres over de næste 3 år, så vil jeg sige, at det kan være glimrende at lave flere forsøg.
Men der er jo lavet en masse forsøg.
Der er masser af dokumentation i forvejen.
Jeg vil sige, at KIA-projektet i Vejle, som har været gennemført, jo nøjagtig viste, at man kan afkorte sygeperioden med en tredjedel, hvis man går ind og laver en tidlig fremrykket indsats.
Og derfor behøver man jo ikke gå ind og lave forsøg en gang til.
Marion Pedersen (V), 2009-04-03:
Det beviser jo, at det er en god idé med den her lov, fordi forsøgene netop viser, at jo hurtigere man sætter ind, jo større er muligheden for, at folk kommer tilbage på arbejdet.
Derfor kan jeg ikke forstå, hvorfor Socialdemokratiet har noget imod det her lovforslag.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2009-04-03:
Nu nævnte jeg heller ikke noget om forsøgene i min tale, og hvis jeg skulle have gjort det, ville jeg have sagt, at vi helst havde set forsøget udrullet til hele landet, i stedet for at man kun gør det med en tredjedel, netop fordi dokumentationen jo allerede ligger der i forvejen.
Der er hyldemetervis af rapporter, der viser, at det her fungerer.
Det behøver man ikke at lave flere forsøg med.
Morten Østergaard (RV), 2009-04-03:
Altså, af de knap 40 forslag, der er, handler de første 9 jo faktisk om en indsats for at forbedre arbejdsmiljøet for på den måde at forebygge sygefravær.
Det er dem, der er samlet under overskriften »Et godt arbejdsmiljø kan være med til at forebygge sygefravær«.
Det er bare for at sige, at det jo er en del af de 170 mio. kr., der følger med aftalen her; de penge er der jo for også at finansiere nogle af de tiltag.
Så jeg vil bare bede ordføreren om at anerkende, at det ikke er, fordi arbejdsmiljø ikke er med.
At vi så i øvrigt, netop med KIA-forsøgene, har rullet dem ud i større skala i fællesskab i en anden forligskreds om Forebyggelsesfonden,
hører måske også med til historien, da det også er en del af den her sygefraværsindsats.
Jeg vil bare bede ordføreren om at anerkende, at det ikke er, fordi arbejdsmiljøet slet ikke er på banen.
Knud Kristensen (KF), 2009-04-03:
Nu var det jo hele vejen igennem negativt i hr. Lennart Damsbo-Andersens tale.
Selv om hr. Lennart Damsbo-Andersen startede meget positivt, endte det altså ud i noget, som var negativt.
Mener hr. Lennart Damsbo-Andersen ikke, at det er en imødekommelse af den syge, at man får en samtale om problemfeltet?
Mener hr. Lennart Damsbo-Andersen virkelig, at det er et problem, at man går ind og laver samtaler med en sygemeldt?
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2009-04-03:
Der har aldrig været noget galt i, at man hjælper den syge med at komme tilbage til arbejdsmarkedet, og der er heller ikke noget galt i, at man går ind med en tidligere indsats.
Det har vi jo allerede for længe siden givet udtryk for.
Det, der går galt i det her, er, som jeg sagde før, at incitamentet for kommunen ikke ligger i at hjælpe den syge, men incitamentet ligger i at få bundlinjen til at passe.
Marion Pedersen (V), 2009-04-03:
Det er jo netop en mulighed for at reagere tidligt, vi indfører med dette lovforslag.
Det er en tidlig indsats.
Men reelt kunne jeg have fået en kæmpe bøde og været blevet hevet i Arbejdsretten for overhovedet at ringe til folk.
Det risikerer jeg ikke nu.
Nu vil jeg kunne ringe til en hvilken som helst medarbejder, der er sygemeldt, når der er gået 4 uger, og tale med ham om, hvordan vi kan prøve at løse det her sammen: Tror du, at det vil hjælpe, hvis du kommer på arbejde i en enkelt time?
Eller sådan noget i den stil.
Alle ønsker jo at bevare deres tilknytning til arbejdsmarkedet, og derfor er den tidlige indsats så enormt vigtig.
Leif Lahn Jensen (S), 2009-04-03:
Nu hjælper det jo ikke meget, at man kan ringe til den sygemeldte.
Selvfølgelig kan man også det; man skal holde kontakt.
Men det her drejer sig jo om, at det arbejdsmiljø, som er ude på de her arbejdspladser, også skal forbedres, for jeg hørte jo før ordføreren selv sige, at rigtig mange af de her syge bliver syge på arbejdsmarkedet.
Derfor vil det da også være naturligt, at man så skal kigge på arbejdsmiljøet.
Jeg ved godt, at ordføreren vil sige, at det ikke har noget med det at gøre, men det her lovforslag omfatter jo fire love eller sådan noget.
Der mener jeg, at regeringen og ordføreren må tage stilling til, om man skal gå ud og sikre de forhold i stedet for.
Marion Pedersen (V), 2009-04-03:
Det mener jeg også at vi sikrer igennem anden lovgivning.
Vi kan aldrig gardere os mod arbejdsgivere, som er ligeglade med deres medarbejderes helbred.
Dem findes der desværre nogle af - heldigvis få, men de findes.
Det, der er det ulykkelige, som det er i dag, er, at alt for mange får lov til at gå og være syge i fred.
Det gælder også psykisk syge, som måske mange gange ville have glæde af at komme tilbage og snakke med nogle andre end måske lige familien om de problemer, de har, og dermed ville komme hurtigere ud af deres sygdom, uden at de skulle på fuld tid fra dag et, men måske bare successivt komme ind på arbejdspladsen igen.
Dette tiltag er altså, og det bliver jeg nødt til at understrege en gang til, lavet for at hjælpe syge mennesker tilbage til arbejdsmarkedet og sørge for, at de beholder deres tilknytning til arbejdsmarkedet.