Marianne Jelved (RV), 2010-04-22:
Dette er så også en del af vores aftale fra efteråret, og det her forslag har jo givet anledning til mange reaktioner, og i virkeligheden tror jeg, at det er lidt svært for nogle at se forskellen på en uddannelsesplan og en uddannelsesparathedsvurdering.
Nu prøver jeg mig frem.
Sagen er jo, at man arbejder med uddannelsesplaner langt ned i folkeskolen, altså lang tid inden vi når til afgangsprøverne i 9. og 10. klasse, og i den sammenhæng drøfter man jo med de enkelte elever, hvad de er motiveret for, hvad de har lyst til osv., og sporer sig ind på konkrete uddannelsesmuligheder.
Når vi så når til afgangsprøven i folkeskolen, skal der ske en uddannelsesparathedsvurdering. Når jeg taler med uddannelsesinstitutioner – fra folkeskole og hele ungdomspaletten rundt i en region – så er det sådan et slag på tasken en tredjedel af de unge, som vitterlig har mange forskellige slags problemer.
Og man kan sige, at når man vurderer deres personlige kompetencer, deres sociale kompetencer, er der nogle, der har rigtig store mangler, og det er det, jeg forstår ved vurdering af uddannelsesparatheden: Er de i stand til at gennemføre en uddannelse?
Nu tænker jeg, at det jo ikke er en optagelsesprøve til en bestemt uddannelse.
Det er rigtig, rigtig godt, at kommunerne bliver forpligtede til at være med til at tilbyde en løsning for den unge, som får at vide, at vurderingen af uddannelsesparathed ikke er positiv, for så vil kommunerne jo også have et ønske om at gå længere ned i folkeskolen og være med til at skabe en bedre mulighed for udvikling af uddannelsesparathed allerede fra folkeskolen.
Hvis man stoler på SFI-rapporter, og dem er der mange af, der siger det samme, så viser det sig, at der er ca. 20 pct. af en børne/ungepopulation, der har store problemer, og det smitter jo også af på deres mulighed for at uddanne sig efter folkeskolen.
Det skal der tages fat om, inden de når til afgangsprøven i folkeskolen, og derfor skal der efter Det Radikale Venstres opfattelse indledes et meget målrettet, tæt samarbejde mellem socialrådgiver, skolepsykolog, sundhedsplejerske, lærere og pædagoger på skolen, altså skal en meget tydelig flerfaglig skole tage hånd om de her ting.
Så det er vi sådan set meget optaget af, men vi kan godt forstå, at der kan være en misforståelse hos nogle af modtagerne af budskabet her, og nu tænker jeg ikke på Folketingets medlemmer, jeg tænker på organisationer uden for Folketinget.
Der har været talt om, at man burde kunne lave en egentlig slags optagelsesprøve til en konkret erhvervsuddannelse, det er vi imod, og det er også mit indtryk, at partierne i Folketinget er imod det.
Med hensyn til gennemførelsesvejledning og fastholdelsesvejledning er jeg meget enig i det, fru Christine Antorini sagde, og Socialdemokraterne og De Radikale er fulgtes meget tæt i den her sag og i drøftelserne med ministre, senest med den nye minister, og der er ikke andet at sige til det, end at vi følger det meget nøje, og også meget nøje følger, at man faktisk kan mindske en overlapning og dermed også godtgøre, at der er et besparelsespotentiale.
Så glemte jeg lige at sige noget omkring overgangen fra folkeskole til uddannelse, altså vedrørende de 15-17-årige.
Jeg tror også, man skal sætte meget, meget målrettet ind på at inddrage forældrene, især forældre til de børn, som hænger i kanten, hvis man må sige det på den måde, af uddannelsessektoren, også i folkeskolen.
Forældrene er en nøgle til at få tingene til at fungere, og jo bedre forældrene er informeret og inddraget og eleverne også i et samlet vejledningsforløb, jo større sandsynlighed er der for, at der er forældrestøtte til de unge, når de når til tiden efter folkeskolen.
Vi håber det bedste og vil følge det meget nøje, for der er faktisk mange nybrud i det, som man kan se kan føre til noget godt.