Joachim B. Olsen (LA), 2013-12-13:
Dette er et meget væsentligt lovforslag, som vil få ganske betydelige konsekvenser for den danske realkreditsektor og dermed for millioner af danskere.
Det er også et ekstremt kompliceret lovforslag.
Jeg ved, at man i realkreditsektoren har arbejdet næsten i døgndrift de sidste uger for at forstå lovforslaget til bunds og gennemskue dets konsekvenser.
En høringsfrist på kun 14 dage er ikke et udtryk for god regeringsførelse, specielt ikke når dette lovforslags kompleksitet tages i betragtning.
Det er min forståelse, at sektoren stadig har en del ubesvarede spørgsmål.
Når sektoren med alle de ressourcer, den har til rådighed, har skullet arbejde næsten i døgndrift for at komme til bunds i dette lovforslag, finder vi det i Liberal Alliance fuldstændig uacceptabelt og direkte uansvarligt at haste dette lovforslag igennem Folketinget.
Dette lovforslag regulerer køb og salg af variabelt forrentede realkreditobligationer på tre områder.
Helt kort indeholder lovforslaget følgende elementer:
Hvis renten på et F1- eller F3-lån stiger med mere end 5 procentpoint i et enkelt år, forlænges de bagvedliggende obligationer med 1 år, og renten fastsættes til den effektive rente plus 5 procentpoint.
Året efter udstedes nye obligationer til markedsrenten.
Hvis et sundt eller solvent institut kommer i den ret usandsynlige situation, at en refinansiering fejler, forlænges de udløbne obligationer med 1 år.
Renten fastsættes til den effektive rente 1 år før plus 5 procentpoint.
Fejler refinansieringen flere gange i træk, forlænges obligationerne yderligere med 1 år, og renten fastholdes uændret fra første fejlede aktion.
Hvis der skulle opstå den med historien in mente ret usandsynlige situation, at et realkreditinstitut under afvikling ikke kan refinansiere lån og/eller renten stiger med mere end 5 procentpoint inden for 1 enkelt år, omdannes de udløbne obligationer til 30-årige konverterbare obligationer med en restløbetid på lånet, og renten fastsættes til den effektive rente 1 år før plus 5 procentpoint.
Baggrunden for lovforslaget er, at de internationale ratingbureauer som f.eks. Standard & Poor's og EU stiller krav om at reducere andelen af variabelt forrentede lån, de såkaldte F1- og F3-lån.
Helt overordnet er det dybt beklageligt, at hverken ratingbureauerne eller EU tilsyneladende har gjort sig den anstrengelse at sætte sig ordentligt ind i, hvordan det unikke danske realkreditsystem fungerer.
Den danske realkreditmodel har i over 150 år vist sig at være overordentlig robust.
Det blev senest bekræftet under den seneste krise.
I december 2008, hvor krisen var på sit højeste, blev der refinansieret for over 350 mia. kr.
Dette lovforslag er blevet solgt, som om det yder låntagerne en beskyttelse mod rentestigninger.
Det mener vi ikke er en korrekt udlægning.
Lovforslaget beskytter alene mod rentestigninger på over 5 procentpoint i et enkelt år.
En sådan rentestigning vil de fleste boligejere kunne håndtere.
Lovforslaget beskytter ikke mod rentestigninger på op til 5 procentpoint i flere år i træk.
Renten kan altså stige med 4,99 procentpoint år efter år, hvilket naturligvis vil få katastrofale følger for boligejerne.
Desuden må man forvente, at investorerne vil tage sig betalt for den teoretiske risiko, at de ikke kan få markedsrenten ved en pludselig rentestigning.
Lovforslaget er altså efter vores opfattelse solgt på et falsk grundlag.
Jeg vil naturligvis gerne understrege, at det ikke er Liberal Alliances politik at beskytte boligejerne for rentestigninger gennem regulering af specifikke finansieringsprodukter.
Politikernes opgave er at beskytte borgerne mod rentestigninger gennem en ansvarlig finanspolitik.
Hvilket lån en boligejer optager, er afhængigt af mange forhold, ikke mindst hvilken risiko man er villig til at løbe.
Sover man dårligt om natten, fordi man frygter pludselig rentestigninger, er der allerede mange muligheder for at optage eller omlægge til et fastforrentet lån.
I Liberal Alliance anerkender vi, at der er en udfordring.
Vi må naturligvis forholde os til det faktum, at hverken ratingbureauerne eller EU har tillid til det danske realkreditsystem, hvor uforståeligt det end er.
Men som forslaget ligger nu, kan vi ikke støtte det.
Der er simpelt hen for mange ubesvarede spørgsmål.
Vil ratingbureauernes trussel mod F1-lånene ophøre med dette lovforslag?
Hvis regeringen ikke kan levere politisk i forhold til EU og ratingbureauerne, har dette lovforslag kun bidraget til at komplicere et ellers ukompliceret og meget velfungerende marked.
Hvorfor sidestilles pengeinstitutter, som udbyder de samme lån, ikke med realkreditinstitutter?
Vi vil ikke medvirke til at indføre lovgivning, som skævvrider markedet og indfører ulige konkurrencevilkår.