Jakob Sølvhøj (EL), 2016-05-09:
Tak for alle de mange venlige bemærkninger til Enhedslistens beslutningsforslag.
Jeg tror, vi kan have en tilbøjelighed til her i landet at have en selvopfattelse af, at vi løser alting bedre end andre, og at demokratiet i vores land sikkert er bedre og mere gennemorganiseret end alle andre steder.
Man kan jo selv få opfattelsen en gang imellem.
Jeg tror, det er vigtigt, at vi i forhold til hele handicapområdet tænker sådan, at når vi har tilsluttet os FN's konvention om handicappedes rettigheder, så er det en hjælp til os, hver gang vi rammes af selvtilstrækkelighed og mener, at vi da har løst alt, hvad der skal løses her, med at sætte fingeren på, at der er steder, hvor man er nødt til at arbejde meget bevidst med løsninger, for de kommer ikke af sig selv.
Det er egentlig det, vi har ønsket at bruge konventionen til – at sætte det her særlige fokus og være med til at skærpe opmærksomheden.
Og det glæder mig, at rigtig mange oplever, at opmærksomheden er blevet skærpet.
Nogle af de ting, der beskrives i konventionens artikel 29, er behovet for at have et velfungerende demokrati for foreninger, der samler borgere med handicap.
Det har vi i den grad her i landet.
Vi har nogle handicaporganisationer, som er meget velfungerende, og som påvirker hele den demokratiske debat.
Men der er også andre områder, hvor man må sige, at selv om vi egentlig gik og troede, at vores demokrati var fantastisk velfungerende, så var der problemer, som ikke var blevet løst.
Jeg hører til dem, der har glædet sig over, at der f.eks. efter en del debat her i Tinget om hele den problemstilling med, at 2.000 mennesker var frataget stemmeretten, fordi de var under økonomisk værgemål, faktisk blev enighed om, at her var et problem.
Selv om vi mente, vi var det bedste af alle lande i forhold til demokrati, var der et problem, for her var et par tusinde mennesker, der var frataget en demokratisk rettighed.
Det blev heldigvis løst i fuld enighed her i Folketinget.
Det var rigtig godt, og forhåbentlig kan vi komme endnu videre i forhold til folketingsvalg og folkeafstemninger, som endnu ikke er omfattet af den ændring, vi der er blevet enige om.
Så der er punkter, hvor man kan sige: Vi var egentlig ikke opmærksomme på i det store fællesskab, at der var et problem, for det var en lille gruppe mennesker.
Jeg synes, at vi her er nødt til at have en tilsvarende opmærksomhed på, at vi kan gøre det endnu bedre, selv om jeg helt deler synspunkterne om, at det er blevet langt bedre med hensyn til at skabe tilgængelighed for borgerne med handicap for deltagelse i vores demokrati.
Jeg blev spurgt af en af ordførerne, hvad Enhedslisten selv har gjort, og jeg kan ikke bryste mig af store geniale indsatser.
Men i forbindelse med sidste folketingsvalg gjorde vi faktisk det, at vi fremstillede noget valgmateriale med blindskrift, og vi eksperimenterede med, hvordan man kunne lave en kommunikationsform i måden at fremstille skriftlige materialer på, sådan at de blev nemmere tilgængelige for mennesker med udviklingshæmning og andre, som har vanskeligt ved at forstå tekster, som vi kan opleve som enkle og nemme, men som faktisk er komplekse at læse for mange mennesker, der skal sætte sig ind i, hvad vi egentlig hver især mener i de politiske partier.
Så jeg vil sådan sammenfattende sige, at jeg er glad for de tilbagemeldinger, der har været.
Jeg synes, der er brug for, at vi kommer et stykke videre.
Jeg kan godt høre, at nogle spørger: Kan vi tvinge partierne til at gøre noget ganske bestemt?
Jeg mener ikke, vi skal tvinge partierne til at gøre noget ganske bestemt.
Men jeg mener, vi skal inspirere til at eksperimentere med det her, til at skabe nogle former, der gør, at uanset om man er blind, om man er ordblind, eller om man har en intellektuel funktionshæmning, der gør, at man har vanskeligt ved at udøve sin demokratiske ret, så får man en særlig, ekstra hjælp til det.
Der synes jeg altså det er fornuftigt, at vi får en eller anden form for demokratipulje, sådan at der er mulighed for – stort eller lille parti – at eksperimentere med forskellige former.
Og så er jeg helt enig i, at selv om vi har forskellige politiske opfattelser, bør vi her have en fælles opgave med at løse det her og lære af hinandens måder at gøre tingene på.
Nu går debatten om forslaget jo videre i udvalget.
Det kan godt være, det ikke er præcis den her form, der er den rigtige.
Jeg vil kommunikere, snakke med de af ordførerne, der særlig har givet udtryk for, at man gerne vil være med til at arbejde med det her – og gerne med alle ordførerne naturligvis.
Jeg håber, vi får en god dialog, og at vi, om ikke vi får vedtaget lige præcis det her forslag, så kan bruge det som et afsæt til, at vi, når vi har været debatten igennem, kan sige, at vi i fællesskab har skabt bedre muligheder for, at borgere med handicap kan udøve deres demokratiske ret.
Det synes jeg vil være en god og værdig beslutning her i Tinget.