Jacob Mark (SF), 2015-11-20:
Tak for det.
Jeg vil ikke overraskende starte med at sige, at SF ikke kommer til at bakke op om det her lovforslag, som ingen af Folketingets partier har haft ordentlig tid til at tage stilling til.
Det kan være fornuftigt nok, at ministeren kan sikre, at der er bygninger – ikke telte, men bygninger – til at rumme de mennesker, der kommer til landet.
Vi synes også, det kan være o.k., at ministeren har bemyndigelse til at standse tog- og færgetrafik i ekstraordinære situationer.
Men de forslag, som kun er en lille del af den samlede pakke, opvejer simpelt hen ikke de mange udemokratiske forslag, der ligger i det her lovforslag.
I onsdags førstebehandlede vi det her forslag.
Det føles som i går, og det er det jo nærmest også, selv om vi behandler et komplekst lovforslag på 100 sider.
Der var masser af debat, mange spørgsmål, og flere gange blev regeringen og Socialdemokraterne spurgt: Jamen hvorfor egentlig nu?
Hvorfor så hurtigt?
Hvorfor hastebehandler vi noget, når både dommere, advokater, Institut for Menneskerettigheder, socialister og rigtige liberalister siger, at det er helt tåbeligt at hastebehandle det?
De fleste svar handlede om, at de svenske og tyske asylsystemer kan bryde sammen hvert øjeblik, og at vi er nødt til at lave reglerne om, så vi er klar, når det går galt, når landet en dag skal i undtagelsestilstand.
Jeg tænkte, at det var et ret vildt svar, at det ikke var særlig konkret, og at man med sådan et svar alene prøver at skabe frygt i befolkningen.
Jeg har egentlig aldrig brudt mig om den fremgangsmåde, at man prøver at få politik igennem ved at skabe frygt.
Da blev jeg hevet med i kirke af min formand, selv om jeg normalt ikke er kirkegænger – jeg var heller ikke helt tilfreds med at skulle derover, faktisk – og så sad jeg og tænkte, at jeg måtte have tiden til at gå, så jeg lyttede til biskoppens prædiken.
Hun snakkede om frygt, og hun sagde: Frygt er ellers voldsomt på mode.
Frygt er en stærk faktor i samfundslivet.
Den styrer forskning, og den styrer politik – hvad vi skal være bange for, hvordan vi kan føle os trygge, og hvordan vi tager frygten alvorligt.
Meget liv og meget politik er styret af frygt og frygten for frygt.
Jeg tror ærlig talt uden at være ekspert i kristendom, at talen var til de partier, der nu gennemfører den her lov.
Den var til partierne, der forsøger at skabe frygt, og som støtter et lovforslag, der lader til at være skabt til en situation, man ikke engang selv ved hvordan ser ud.
For når man spørger partierne om loven – hvad er det egentlig, der skal til, for at man kan få det her til at træde i kraft? – er der ingen, der svarer.
Vi laver altså en lov til en ekstraordinær situation, som ingen kan svare på hvornår er ekstraordinær – en lov, hvor man går på kompromis med retssikkerheden, men uden at vide, præcis hvornår den kan bruges.
Betyder det så, at ministeren kan dispensere for retssikkerheden, hver gang ministeren mener, at der er en undtagelsestilstand?
Det er voldsomt udemokratisk, og det er i øvrigt noget, der er blevet brugt før i tidligere tider, hvor der ikke var demokrati.
Det får faktisk mig til at frygte lidt, for jeg synes ærlig talt, at nogle af de ting, der står i det her forslag, er skræmmende.
Jeg synes, det er skræmmende, at man vil gå på kompromis med basal retssikkerhed, at man er klar til at frihedsberøve mennesker, unge mennesker, børn, uden at stille dem for en dommer.
Der er noget helt fundamentalt i vores demokrati, man udfordrer her.
Jeg synes også, det er skræmmende, at man vil lade private vagtværn lave politiarbejde, at man vil give dem lov til at fastholde mennesker fysisk, at man vil give dem lov til at lægge folk i håndjern, uden at de har en uddannelse til det.
ja, så er der stadig ingen svar.
Så nej, vi stemmer ikke for det her forslag.
Vi mener, at flygtningekrisen skal løses et andet sted, i Syrien og i de nabolande, der er ved at bukke under for det massive pres, som det er at rumme ikke kun 3.000 flygtninge – som er vores andel af EU-kvoten, hvis vi tog vores ansvar på os – men flere millioner flygtninge.
Vi skal hjælpe dem, fordi det er rigtigt – der er ingen mennesker, der fortjener at flygte fra deres hjem – og så skal vi hjælpe dem, fordi alternativet er, at samfundet bryder sammen.
SF foreslår konkret, at vi giver et ekstraordinært bidrag til Syrien og Syriens nabolande.
Den her krise løses nemlig ikke ved snuptagsløsninger eller lavere ydelser eller hård retorik fra partierne.
Den løses, ved at vi hjælper økonomisk til der, hvor krisen startede.