Benny Engelbrecht (S), 2011-03-01:
I dette Folketing er der heldigvis bred enighed om at begrænse anvendelsen af dyreforsøg til situationer, hvor det har en væsentlig samfundsmæssig nytte, og hvor det sker med en så begrænset indvirkning på de anvendte forsøgsdyr som overhovedet muligt.
Justitsministerens lovforslag er baseret på to EU-direktiver, der skærper kravene til forsøgsdyr.
Det fremsatte lovforslag skal naturligvis leve op til kravene i disse direktiver, og forsøgsdyrsdirektivet er et totalharmoniseringsdirektiv, der dog giver mulighed for at videreføre nationale bestemmelser.
I 2009 blev dette Folketing som nævnt enige om, at der er behov for at skabe yderligere klarhed i lov om dyreforsøg, og i den forbindelse vedtog Fødevareudvalget en beretning i fuld enighed, der pålægger regeringen at skærpe kravene til dyreforsøg.
Denne beretning er afgivet over beslutningsforslag nr. B 30 i samlingen 2008/2009 og er derfor også en del af beslutningsgrundlaget for dette lovforslag.
Jeg føler mig ikke overbevist om, at det fremsatte lovforslag til fulde lever op til de tre vigtige principper, som blev fastlagt i beretningen over B 30.
Socialdemokraterne mener, at Folketinget er forpligtet af de beslutninger, vi har truffet i bred enighed, og lad mig derfor lige kort ridse de tre principper op.
De er, at ansøgeren til dyreforsøg skal dokumentere, at tilsvarende viden ikke kan opnås uden anvendelse af levende dyr, at ansøgeren til et dyreforsøg skal løfte bevisbyrden for, at det foreslåede dyreforsøg ikke helt eller delvis kan erstattes af allerede kendt viden, og at der både foretages en vurdering af et dyreforsøgs betydning for et givent forsøg og af relevansen af det produkt, som skal udvikles eller forbedres ved hjælp af dette dyreforsøg, inden et dyreforsøg godkendes.
I udvalgsarbejdet vil Socialdemokraterne derfor bestræbe sig på, at forslaget til fulde og helt lever op til konsensus.
Vi håber, at alle andre partier vil medvirke aktivt til dette.
Det er især den måde, gavnskriteriet behandles på i lovforslaget, vi ikke finder lever op til beretningens hensigter, for det må være sådan, at væsentlig gavn skal forstås i samfundsmæssig forstand.
Det virker heller ikke, som om ministeren med sit forslag har konfronteret artikel 47, der forpligter i relation til alternative testmetoder, eller artikel 39 vedrørende efterfølgende evaluering af forsøg, de såkaldte retrospective assesments, som det hedder i direktivforslaget.
Disse spørgsmål vil vi derfor søge at få nærmere belyst og om nødvendigt få ændret, inden vi vil kunne tilslutte os et endeligt lovforslag.
Når vi er i gang med et grundigt udvalgsarbejde, er det imidlertid også en naturlig anledning til at få klarlagt, hvilke råd og udvalg m.v. som skal agere på forsøgsdyrsområdet, og hvilke kompetencer disse råd skal have.
Det må være i alles interesse, at de forhåbentlig øgede ressourcer, som anvendes på området, også udnyttes
bedst muligt.
Med det nye direktiv kommer nogle nye organer og begreber i spil.
Et nationalt rådgivende udvalg jævnfør artikel 49, et dyrevelfærdsorgan i form af lokale etiske komiteer på virksomhederne jævnfør artikel 26 og et såkaldt contact point jævnfør artikel 59.
Dertil kommer de allerede kendte aktører, Dyrevelfærdskontoret, Justitsministeriets departement, Dyreforsøgstilsynet, Rådet for Dyreforsøg, Dacopa, ECVAM jævnfør artikel 48 i direktivet og den udpegede dyrlæge jævnfør artikel 25.
Derfor glæder det mig at læse i høringssvaret fra Dyrenes Beskyttelse, at de foreslår, at man nedlægger Rådet for Dyreforsøg.
Deres begrundelse er, at det er dyrt og unødvendigt, at et 11-mand stort råd træffer administrative afgørelser, som lige så godt kunne træffes af en statslig administration.
Dyrenes Beskyttelse anbefaler derfor, at Rådet for Dyreforsøg nedlægges, og at Dyreforsøgstilsynet overtager rådets opgaver.
Desværre indeholder Justitsministeriets høringsnotat til Folketinget ikke dette forslag.
Jeg håber naturligvis, at det skyldes en forglemmelse og ikke et ønske om at undgå, at Folketinget tager stilling til det.
I udvalgsarbejdet ønsker Socialdemokraterne derfor at få nærmere belyst, hvor mange ressourcer der anvendes til driften af Rådet for Dyreforsøg, men også hvorfor der ikke afsættes tilstrækkelige ressourcer til Dacopas drift.
Vores støtte til det endelige lovforslag afhænger derfor af et tilfredsstillende udvalgsarbejde.