Naser Khader (NY), 2008-01-16:
Tak til Dansk Folkeparti for forespørgslen, og tak til justitsministeren for en god redegørelse.
I dag har vi premiere på fænomenet hasteforespørgsler, og den her handler om voldskriminalitet.
Voldskriminalitet er nærmest altid et aktuelt emne.
Vi har desværre i den senere tid oplevet en række meget grove og tragiske knivoverfald på sagesløse med dødelig udgang.
Voldsmændene er nogle afstumpede mennesker, som skal straffes.
Og vi må også gøre noget ved problemstillingen.
Det gør vi da også.
Vi er i øjeblikket i gang med forhandlinger med justitsministeren om, hvordan vi skal forhindre eller i hvert fald begrænse denne form for voldskriminalitet.
Men det skal gøres på et oplyst grundlag.
Vi har bl.a. bedt justitsministeren om flere undersøgelser og erfaringer fra andre lande.
Så vi synes, at der skal gøres noget, men det skal være på et oplyst grundlag.
Når det er sagt, er det også vigtigt at stille spørgsmålet: Er de knivoverfald, der har været, et tegn på, at voldskriminaliteten generelt er øget i samfundet?
Det synes jeg er svært at afgøre ud fra de foreliggende oplysninger.
Det Kriminalpræventive Råd offentliggjorde i januar 2006 en sammenfatning af en undersøgelse af volden i Danmark i 1995 og 2005.
Heri siger man, at risikoen for at blive udsat for vold ikke har ændret sig de sidste 10 år.
Det, der har ændret sig, er, at folk er blevet mere opmærksomme på at anmelde voldelige episoder.
I dag ved vi også meget om, hvordan vi kan bekæmpe vold og kriminalitet.
Vi ved bl.a., at overvågningskameraer kun virker forebyggende mod kriminalitet i nogle helt bestemte situationer.
Der findes ikke nogen overbevisende dokumentation for, at videoovervågning nedbringer kriminaliteten i bykerner, gader, pladser og parker.
Det virker i parkeringshuse og i kældre, men ikke i tætbefolkede områder med mange forskellige aktiviteter.
Det virker mod hærværk og ikke i nogen særlig grad mod vold.
Det virker f.eks. dårligere end at sætte et par gadelygter op.
Det viser hjemlige erfaringer fra Mjølnerparken på Nørrebro.
I Odenses Vollsmosekvarter har nærpolitistationer og intensiv patruljering nedbragt kriminaliteten til landsgennemsnittet.
Almindelig tilstedeværelse i gadebilledet af pædagoger, betjente og socialarbejdere virker.
Vi erkender, at videoovervågning kan virke opklarende.
Det er også derfor, at vi støtter initiativet om, at videoovervågning kan anvendes alle steder, hvor politiet skønner det er nødvendigt.
Min konklusion er, at vi må forholde os nøgternt til problemet, voldskriminaliteten, og naturligvis tage befolkningens bekymring alvorligt, men det nytter ikke at lade sig drive af en ophidset øjebliksstemning.
Indsatsen må være langsigtet og basere sig på kendsgerninger og grundig analyse.
Vi må bygge på udenlandske erfaringer, bl.a. de norske og engelske, under hensyntagen til retssikkerheden. Hvad man end beslutter sig for af ændringer og stramninger, tyder alt på, at politiet skal gøre en energisk indsats for at håndhæve lovgivningen på området.
De skal være mere synlige i nattelivet.
Endelig må vi også se på det forebyggende arbejde, SSP-samarbejdet og sætte mere fokus på forældrenes og familiernes roller og muligheder for at påvirke de unge potentielle voldsudøvere i en positiv retning.