Mike Legarth (KF), 2009-11-03:
Tak, hr. formand.
Enhedslisten foreslår, at der inden den 1. maj 2010 skal fremlægges en foreløbig rapport om årsagerne til den finansielle krise.
Det nævnes af Enhedslisten, at formålet med udvalgets arbejde er at kortlægge årsagerne til den finansielle krise med henblik på at undgå gentagelser.
En stor del af de emner, som ønskes behandlet i udvalgets undersøgelse, er allerede afdækket i andet regi.
Baggrunden for finanskrisen har i høj grad været international – det tror jeg vi alle kan være enige om.
Det er derfor også på internationalt plan, der skal ses på de bagvedliggende årsager til krisen, og det er dér, der skal findes løsninger for at undgå fremtidige kriser.
Finanskrisen har givet anledning til analyser, drøftelser og tiltag i en række internationale fora som EU, IMF og G 20, og der er alle steder bred enighed om, at krisen udsprang af globale ubalancer og en manglende fundamental forståelse for, hvordan prisen på risiko skal fastsættes.
Krisen har også vist, at der er svagheder i kapitaldæknings- og regnskabsreglerne, som skal sikre, at kreditinstitutterne er tilstrækkeligt polstrede til også i fremtiden at imødegå kriser.
På globalt plan er der samtidig ved at blive set nærmere på, hvad finanskrisen giver anledning til af behov for ændringer i den finansielle sektor.
En lang række initiativer er sat i gang for at styrke reguleringen af og tilsynet med de finansielle virksomheder; det drejer sig bl.a. om at styrke tilsynet med sektoren, og det skal ske ved at etablere et europæisk organ, som skal overvåge risici i det finansielle system.
Samtidig etableres der et europæisk finanstilsynssystem, der skal styrke samarbejdet mellem de nationale finanstilsyn, fremme harmoniseringen af reglerne og forbedre reglerne for kapitaldækning.
Det skal også sikre, at pengeinstitutterne opbygger mere solide stødpuder i gode tider til at modstå tab i dårlige tider og mindske tilskyndelsen til at løbe overdrevne risici via løn- og bonussystemer eller til et overdrevent fokus på kortsigtede resultater på bekostning af virksomhedernes langsigtede overskud og overlevelse.
Under finanskrisen er en række danske pengeinstitutter kommet i klemme.
Det skyldes ikke kun finanskrisen, men også at de institutter, som er kommet i problemer, har ført en lemfældig kreditpolitik over for bl.a. ejendomsinvestorer.
De nødlidende pengeinstitutters problemer har selvklart givet anledning til at overveje, om der er forhold i reguleringen og tilsynet med den finansielle sektor, som bør ændres.
Derfor blev det allerede med bankpakken besluttet, at der skulle ses nærmere på den fremtidige mere permanente regulering af rammerne om den finansielle sektor.
I forlængelse af det blev det med kreditpakken besluttet, at der skal ses nærmere på, hvordan institutterne fremadrettet kunne blive mere robuste, herunder hvilke nationale muligheder der er for at øge institutternes kapitalpolstring.
I enhver sammenhæng, hvor de pengeinstitutter kommer under finansiel stabilitet, har vi pålagt os selv, at de skal udsættes for den her undersøgelse for at se, om direktionen kan udsættes for kritik.
Så kan jeg se, at min taletid er ved at være ovre, og så må jeg jo lade det være op til hr. Frank Aaen og Enhedslisten at stille supplerende spørgsmål.