runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2008-02-19:
Først vil jeg benytte lejligheden til at tage skarp afstand fra hr. Niels Helveg Petersens forsøg på at miskreditere Dansk Folkepartis interesse i den her sag.
Det har hr. Søren Espersen også på udmærket vis netop gjort.
Det næste, jeg så vil spørge hr. Niels Helveg Petersen om, er, hvorfor hr. Niels Helveg Petersen tror, at der er kræfter i Grønland, der arbejder med udsatte børn, og som både for et par år siden og sidste år beder Danmark om hjælp, beder om, at der øremærkes en del af bloktilskuddet for at sikre en større social indsats.
Hvorfor skulle de mennesker gøre det, hvis de i øvrigt sidder i Grønland og har det indtryk, at det bedste er, at Danmark blot giver 3,2 mia. kr. hvert år i bloktilskud og så blander sig udenom?
Er det, fordi de ikke ser nogen anden udvej?
Er det, fordi de siger, at de her børn ikke må lide yderligere overlast, før der sker noget, og at det derfor alligevel er bedst, at man øremærker en del af bloktilskuddet, så der kommer flere ressourcer ind til at løse de massive sociale problemer, der er i Grønland?
Hvad er ellers årsagen til, at så stærke kræfter i det grønlandske samfund beder om, at man løser en del af det sociale problem ved hjælp af at øremærke en del af bloktilskuddet?
Niels Helveg Petersen (RV), 2008-02-19:
Jeg er tilhænger af, at man skal lære fremmedsprog, og det tror jeg ikke er nogen hemmelighed.
Men jeg var glad for det, som hr. Søren Espersen alligevel fik sagt, at der altså også er et meget ansvarligt Grønland, og at der i det grønlandske samfund finder en ansvarlig politisk debat sted.
På en stor konference her på Christiansborg for et par år siden hørte jeg chefen for Royal Greenland holde et indlæg, hvor han påpegede en række af de svagheder, som der findes i det grønlandske samfund ikke mindst omsorgen for børnene.
Det opfattede jeg som et indlæg i den danske og den grønlandske debat.
Man skal ikke fremstille det sådan, at der ikke også i Grønland er opmærksomhed på de svagheder, der findes i det grønlandske system.
Søren Espersen (DF), 2008-02-19:
Det vil måske overraske hr. Niels Helveg Petersen, at vi faktisk har fået mange positive tilsagn til det, vi har startet, fra folk i Grønland - folk, der siger, at det er godt, det, der bliver sagt.
Det er grønlændere, som reagerer, som sender breve og mails til os.
Vedrørende det, hr. Niels Helveg Petersen siger, at det er udmærket, at det så er deres valg, at de kun kan tale grønlandsk, vil jeg sige, at det jo er et problem, hvis man vil uddanne sig videre, i en befolkning på kun 50.000 mennesker som basis.
Man kan jo ikke lave et universitet, en ordentlig forskning, en ordentlig højere, videregående uddannelse uden at kunne enten dansk eller engelsk.
Er det ikke korrekt, at der, hvis man vil videreuddanne sig, er brug for, at man kan enten dansk eller engelsk?
Jeg deler hr. Per Ørum Jørgensens indstilling til den ledelse, Grønland har - jeg tror egentlig, ordføreren mente Siumut - og jeg håber, der kommer andre folk til.
Nu siger jeg navnet Siumut, fordi jeg tror, det giver en uheldig udvikling i Grønland, når det samme parti har haft regeringsmagten i over 30 år.
Jeg tror, det kun er Fidel Castro, der slår den rekord.
Det er aldrig sundt at sidde ved magten så længe, men jeg vil sige til hr. Per Ørum Jørgensen, at det jo ikke er vores problem, hvem grønlænderne vælger.
Men jeg vil lige spørge hr. Per Ørum Jørgensen, om han ikke kunne prøve at forklare, om han tror, at hjemmestyret nu efter vedtagelsen af dette superforslag vil gå i gang med at løse problemerne.
Hvad er det, ordføreren forventer?
Og hvis det ikke sker, hvordan vil ordføreren så stille sig til det?
Niels Helveg Petersen (RV), 2008-02-19:
Men det kan jo være, at hr. Lars-Emil Johansen vil tage den tråd op, det er i hvert fald ikke mit anliggende.
Mit anliggende er forholdet mellem Danmark og Grønland og ikke mellem bestemte partier i Danmark og i Grønland.
Det, som hr. Søren Espersen sagde, var, at han generelt skar alle grønlandske politikere over én kam.
Det var det, jeg tog stærk afstand fra.
Jeg vil gerne fastholde, at det er til skade for rigsfællesskabet, når man kommer med den type udtalelser.
Så ved vi jo også godt, at der mange steder - især i de små samfund i Grønland altså er mange, der kun kan tale grønlandsk.
Det er en kendsgerning, og det mener jeg vi er nødt til at respektere.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2008-02-19:
Indledningsvis vil jeg glæde mig over hr. Søren Espersens stadig stigende begejstring for forslaget til vedtagelse, hvis det da ikke var en slet skjult ironi, vi var udsat for.
Jeg vil sige det på den måde, at de vilkår, der gælder både i Danmark og i Grønland, er jo, at man får de politikere, man vælger, og dermed også får efter fortjeneste.
Min appel er egentlig, at man for at få bedre tilstande i Grønland måske skal vælge nogle andre politikere end dem, man vælger i dag.
Jeg konstaterer bare, at på mange områder kunne det måske være gavnligt.
Jeg er lidt bange for, og jeg vil sige det meget, meget klart, at den selvstændighedsbevægelse, der er i øjeblikket, bliver en form for ideologi, hvor man måske har meget fokus på det lange sigt og egentlig ikke ser, hvad der sker lige uden for døren.
Ideologier kan jo medføre, at man måske ikke har så meget blik for virkeligheden, når man har rettet sigtet mod den lange bane ud fra håbet om et eller andet olieeventyr, selv om vi ikke ved, om det kommer.
Jeg tror, det er meget, meget farligt for Grønland, og det er i hvert fald en bekymring, jeg nærer.
Så bliver jeg spurgt, hvad jeg vil gøre, hvis der ikke sker noget.
Formålet med forslaget til vedtagelse er, at der skal ske noget, og det er det, vi tager som udgangspunkt.
Søren Espersen (DF), 2008-02-19:
Jeg siger ikke, det har noget med det her at gøre, men jeg nævner det bare en passant.
Hvad nu, hvis vi står her om et år eller tre og har den samme debat, fordi der ikke er sket noget?
Kunne man så forestille sig, at også Det Konservative Folkeparti siger: Nu er det nok, nu griber Folketinget ind og fastsætter nogle retningslinjer.
Vi vil have nogle mindsteregler overalt i rigsfællesskabet, ligesom vi egentlig har det, når det gælder kommunerne.
Vi vil have nogle mindsteregler, vi vil ikke finde os i, at der inden for rigsfællesskabet er nogle steder, hvor det halter.
Kunne man forestille sig det?
Søren Espersen (DF), 2008-02-19:
Jeg må sige, at jeg synes, det næsten er skændigt at begynde at sige, at det her er sådan et nyt eksempel på, at Dansk Folkeparti går efter minoriteter.
Det er, ligesom om hr. Niels Helveg Petersen forestiller sig, at Siumut og hr. Lars-Emil Johansen er hele Grønland.
Jeg har ikke på noget tidspunkt givet udtryk for, at jeg er antigrønlandsk, men jeg er anti-Siumut.
Det er en politisk holdning, som jeg har ret til at have.
Men jeg tror, der findes noget stort i det grønlandske folk, og at de er af en helt anden opfattelse end hr. Lars-Emil Johansen med den skingre retorik, han er eksponent for, og som Siumut har skabt, og som i høj grad har skadet rigsfællesskabet.
Jeg har ikke mere taletid, men jeg vil lige stille et spørgsmål vedrørende sproget.
Hr. Niels Helveg Petersen nævner på et tidspunkt, at det jo er svært at sende danskere derop, fordi grønlænderne ikke kan tale dansk.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2008-02-19:
Man kan forestille sig så meget, men umiddelbart vil jeg mene, at udgangspunktet for det forslag til vedtagelse, der ligger, er, at indsatsen skal styrkes, og så må det være regeringen og hjemmestyret, der skal sidde med værktøjskassen.
Jeg skal ikke gøre mig klog på, om det er det ene eller det andet, der skal til, det må være de folk, der har kompetence inden for området, som skal sætte sig ned og finde ud af, hvordan indsatsen på området kan styrkes, fordi den ikke er god nok.
Det er udgangspunktet.
Vi vil ikke se den udvikling fortsætte; det er meget, meget klart.
Det tror jeg heller ikke de grønlandske politikere kan tåle, og jeg tror heller ikke, at de som mennesker vil se på, at den udvikling fortsætter.
Det er også det, jeg hører fra grønlandske politikere, så udgangspunktet er, at situationen skal forbedres.
Det skylder vi de børn og de unge, som har fået forpestet deres tilværelse på grund af bl.a. seksuelle overgreb og andet skidt.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-02-20:
Jeg kan forsikre hr. Henrik Dam Kristensen om, at regeringen vil tage alle de skridt, der er nødvendige for at få bragt optøjer og hærværk til ophør.
Men i modsætning til Henrik Dam Kristensen har jeg faktisk den opfattelse, at det lønner sig, at man som politiker en gang imellem også lige stopper op og siger: Er der ikke noget, der hedder det personlige ansvar?
Der er nogle politikere, der tror, at svaret på alle livets spørgsmål er, at politikeren kommer rendende med 17 punkter, at det er samfundets skyld og samfundets ansvar, og at samfundet derfor skal komme rendende med alt muligt.
Altså, det lønner sig en gang imellem, at man starter et andet sted, at man starter med at sige: Hør her, der er nogle unge - og meget unge; nogle er store børn - som render rundt i gaderne og tænder ild til folks biler og brænder skoler og daginstitutioner ned, så kom ikke og sig, at det er samfundet skyld.
Det er altså de unges ansvar, og det er deres forældre, der må se at hanke op i deres store børn og sørge for, at de passer deres skole.
Aldrig har de haft så mange muligheder, som de har nu.
Men selvfølgelig skal samfundet sørge for, at der er uddannelsespladser og job.
Og det har vi også sørget for.
Henrik Dam Kristensen (S), 2008-02-20:
Nu får vi nærmest at vide, at det, at man skal spare 77 mio. kr., stort set ingen betydning har.
Altså, med andre ord: Politiet har 77 mio. kr. for meget, og dem tager man nu i forbindelse med de her finanslovforhandlinger.
Jeg synes simpelt hen ikke, det hænger sammen med den virkelighed, der bliver oplevet udeomkring i landet i forbindelse med politireformen, og så den situation, vi står i lige nu, hvor statsministeren sammen med os andre er enig i, at politiet spiller en væsentlig rolle.
Med hensyn til det boligsociale vil jeg bare sige: Den her regering startede altså med at skære en hel masse ting ned.
Når vi kigger på, hvordan man har drænet Landsbyggefonden, kan vi se, at der altså var mange boligsociale og -politiske ting, som kunne være blevet gjort, og som regeringen rent faktisk har forhindret.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-02-20:
Regeringen har gennemført en meget, meget massiv indsats for at løse såkaldte ghettoproblemer.
Vi har gennemført en meget omfattende ghettoplan for at få løst en række af de boligsociale problemer.
Så det har hr. Henrik Dam Kristensen ganske enkelt overhovedet ikke ret i.
For det første vil jeg sige, at jeg fuldstændig deler den opfattelse, at der må gives en meget høj prioritet til at bekæmpe bandekriminalitet og ikke mindst den, der er relateret til narko.
Det er jeg fuldstændig enig i.
Jeg har så fuld tillid til, at politiet også er klar over det, og at det er politiet, der tilrettelægger indsatsen.
Så jeg deler fuldstændig den opfattelse, at det er en højprioritetsopgave.
Det er regeringens klare opfattelse, at vi har afsat de ressourcer, der skal til, for at politiet på en god og effektiv måde kan løse sin opgave.
Henrik Dam Kristensen (S), 2008-02-20:
Det tror jeg desværre at jeg har.
Men jeg er vel nødt til at sige til statsministeren, at når man har lyttet godt efter i diskussionen her i dag - de svar, der er givet både til hr. Henrik Sass Larsen og til fru Pia Kjærsgaard - har man sådan en fornemmelse af, at regeringen har retorik, hård retorik, kontant retorik.
Jeg tror faktisk også, vi er ret mange, der forventer, at en regering ud over det - i den situation, som landet står i - også har en plan.
Jeg vil bare gøre statsministeren opmærksom på, at der faktisk er brand i gaderne og regeringen står tilbage uden noget, der ligner en plan.
Astrid Krag (SF), 2008-02-20:
Jeg er glad for at høre, at det virker, som om vi er enige om, at det her ikke må gentage sig.
Men jeg tror altså bare, at vi bliver nødt til at se i øjnene, at det her sagtens kan ske igen, hvis ikke vi gør noget, og hvis ikke vi gør noget nu.
Jeg er bange for, at vi for længst har passeret det tidspunkt, hvor man kan snakke om rettidig omhu, og jeg vil da også i forlængelse af fru Pia Kjærsgaards udtalelse sige, at vi i SF også gerne vil være med til at finde nogle løsninger på det her. Statsministeren snakker, som om det er en helt ny erkendelse for regeringen, at forældrene skal inddrages og tage ansvar for deres børns handlinger, men jeg mangler altså bare stadig at høre noget mere konkret om, hvordan statsministeren vil sørge for, at forældrene tager det ansvar - også inden det går galt, inden biler er stukket i brand, inden skoler er stukket i brand.
Hvilke former for forebyggende indsats kan statsministeren nævne, som regeringen vil lægge vægt på fremover?
For vi er vel enige om, at det er meget alvorlige ting, der er sket.
Det er ting, som ikke må gentage sig, men som altså sagtens kan gentage sig, hvis ikke vi gør noget nu.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-02-20:
Jeg må sige, at den allervigtigste opgave dér er at give politiet hundrede procent opbakning til at få sat en stopper for det.
For det er en politiindsats, der skal til for at fange de skyldige og sørge for, at de bliver stillet til ansvar.
Så kan vi dernæst politisk, synes jeg, fokusere på, hvordan vi kan være med til at styrke forældrenes ansvar og deres bevidsthed om, at de har et ansvar.
Jeg synes i det hele taget, vi skal kigge på, hvordan vi kan få forældrenes bevidsthed om forældrerollen og forældreansvaret gjort stærkere.
Det, et samfund kan gøre, for at unge mennesker har noget meningsfuldt at tage sig til, er at sikre, at der er uddannelsespladser til de unge.
Der er uddannelsespladser til alle unge i dag, hvis de vil.
Det er at sikre, at de unge kan få et job, når de har færdiggjort deres uddannelse.
Der er masser af job, ja, der er mangel på arbejdskraft, aldrig har der været så gode muligheder som nu.
Det, samfundet kan gøre, er at sikre, at der er fritidsaktiviteter til de unge, både nogle, som kommunen direkte organiserer, og andre, som foreningerne organiserer.
Og der er i stribevis af fritidstilbud til de unge.
Det er jo den vigtige forebyggende indsats, man kan gøre: uddannelse, job og fritidsaktiviteter.
Når samfundet så har gjort alt det, synes jeg faktisk, det er meget rimeligt at fastslå, at så har de unge altså selv et ansvar, og så har forældrene altså et ansvar.
Det kan ikke nytte noget, at fru Astrid Krag prøver at tale uden om det, for det er der, ansvaret ligger.
Det er regeringens klare opfattelse, at der er afsat de ressourcer til politiet, der skal til, for at politiet kan løse sine opgaver, og den politireform, der er gennemført, sigter jo netop på, at der skal frigøres ressourcer i politiet fra administrativt arbejde, og at der skal være flere ressourcer til rådighed for politiets arbejde ude i gaderne.
For så vidt angår den boligsociale indsats, vil jeg sige til hr. Henrik Dam Kristensen, at der i de senere år er brugt så mange penge på en boligsocial indsats som aldrig nogen sinde tidligere.
Hr. Henrik Dam Kristensen har fuldstændig ret i, at det er en vigtig del af en forebyggende indsats, at vi sørger for at få renoveret en række af de boligkvarterer, hvor der især har været konstateret sociale problemer, og at man i det hele taget gør en kraftig indsats for at forebygge ghettodannelse, der kan få de sociale problemer ind i en selvforstærkende ond cirkel; det ønske deler jeg fuldstændig.
Regeringen har igennem flere år været i gang med en meget aktiv indsats - og det er en, der vil blive fortsat i de kommende år.
Astrid Krag (SF), 2008-02-20:
Jeg er så evig enig med statsministeren i, at det er forældrene og de unge selv, der har ansvaret.
Men vi må også bare se i øjnene, at det nu er samfundets problem, og så er det altså politikerne, der må komme med nogle løsninger og ikke tale uden om.
Jeg vil gerne, hvis jeg kan nå det, lige gribe fat i det, statsministeren sagde om politiet, for jeg vil gerne høre lidt mere om, hvad politiets rolle skal være.
Mener statsministeren ikke, at det må være på tide, at politiet for alvor bliver sat ind over for de indvandrerbander, der kæmper om det københavnske narkomiljø, og hvad det har medført af forråelse af miljøet på Nørrebro inden for de sidste år?
Er det ikke på høje tid, at der kommer et politisk signal om, at politiet skal sættes ind der, hvor det gør gavn?
I stedet for at stresse christianitter og narkomaner på Vesterbro burde vi så ikke sende et signal til politiet om, at det er meget vigtigt og det er afgørende, at vi får slået ned på de her indvandrerbander, der kæmper om narkomarkedet og er med til at skabe en forråelse af miljøet på Nørrebro?
Og hvis statsministeren vil anerkende det, vil han så fortælle mig, hvordan det hjælpes på vej af de besparelser, som regeringen har lagt op til for politiet i finansloven?
Nu har statsministeren efterhånden haft god tid til at kommentere den seneste tids uroligheder.
Alligevel synes jeg ikke engang, at vi har fået omridset af et bud på en løsning.
Bare vi får det på plads, er alt åbenbart i skønneste orden.
Nu er det svært at være uenig med statsministeren i, at det ikke er samfundet, der sætter ild til biler og containere i gaderne, men at det derimod er nogle grupper af unge, og at det derfor er dem og deres forældre - det er jeg helt enig med statsministeren i - der bærer ansvaret for ildspåsættelserne.
Men selv om det ikke er samfundets ansvar, bliver statsministeren altså nødt til at begynde at forholde sig til, at det nu er samfundets problem at sørge for, at der bliver sat en stopper for hærværket.
Det nytter ikke noget, at statsministeren kun er optaget af at diskutere skyld og ikke gider diskutere handling.
Derfor vil jeg egentlig bare gerne igen bede statsministeren om at redegøre for, hvad han har tænkt sig at gøre for at stoppe den seneste tids uroligheder.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-02-20:
Jeg vil først bekræfte, at der har fundet en sådan hændelse sted i et solcenter på Østerbro.
Men jeg er nødt til at sige til fru Pia Kjærsgaard, at der på nuværende tidspunkt ikke er nogen sikre oplysninger om, hvad der er baggrunden for det, og om det overhovedet er noget, der har sammenhæng med det, som vi i øvrigt har set den sidste uges tid.
Så det er i den henseende for tidligt at drage nogen konklusion om baggrunden, men det gør selvfølgelig ikke hændelsen mindre alvorlig.
Når fru Pia Kjærsgaard spørger om, hvad vi skal gøre ved det, vil jeg ud over det selvfølgelige, der ligger i at fastslå, hvem der har skyld og ansvar - nemlig de unge og deres forældre - sige, at det bedste, vi kan gøre i de her sager, er at bakke op om politiets indsats.
Jeg synes, at det er en god anledning til at påskønne den indsats, som politiet har gjort.
Jeg synes, at politiet har fundet den rigtige balance i indsatsen.
Og det er altså først og fremmest en politimæssig opgave at få fanget dem, der er skyldige i optøjer og hærværk, og sikre, at de bliver stillet til ansvar for det.
Det er efter min opfattelse det, som man kan gøre. Vi skal selvfølgelig som samfund sørge for, at rammerne er til stede, at der er uddannelsespladser, at der er job, at der er fritidsaktiviteter, og som jeg sagde i min indledning: Det er sandelig det, som samfundet har levet op til.
Der har aldrig været så mange gode muligheder som nu.
Pia Kjærsgaard (DF), 2008-02-20:
Det er jeg fuldstændig enig i.
Det skal vi slet, slet ikke diskutere.
Jeg er også meget enig i, at politiets indsats først og fremmest skal berømmes og belønnes.
Det synes jeg sådan set også at politiledelsen burde tage til efterretning.
Jeg synes, at man fra alle sider i det her samfund ubetinget skal bakke politiet op.
Jeg er meget, meget bekymrede over de seneste dage, hvor man efterhånden lægger mere og mere over på politiet - at der måske er nogle af dem, som har talt forkert til en eller anden voldsforbryder, eller hvad der nu foregår på Nørrebro og andre steder.
De skal selvfølgelig tale overordentligt, men jeg vil meget advare imod, at det kommer til at ramme hele politikorpset, og det synes jeg desværre at der er en tendens til.
Så det, statsministeren siger om, at man skal bakke politiets indsats op, er Dansk Folkeparti hundrede procent enige i.
Her er der en lang række initiativer om det her, hvor der ses på, om det er rimeligt, at man bare kan undvige sin straf, fordi man er mange om det.
Vi synes, at der skal være mere videoovervågning, og vi synes også, at der må ske en sænkning af den kriminelle lavalder, for vi ser oftere og oftere, at det er yngre og yngre personer, der begår det her.
Med i vores forslag er også, at det først og fremmest er forældrene, der gøres erstatningsansvarlige, og at man går mere ind og afdækker radikaliseringsprocesser.
Det er nogle emner, som Dansk Folkeparti tager med til finansloven.
Jeg vil bare henlede statsministerens opmærksomhed på, at det er noget, som vi tager alvorligt, og det er noget, som vi forlanger at blive hørt om.
Det er ikke noget, som vi vil se med milde øjne på, hvis regeringen bare sådan skøjter hen over det og ikke synes, at det er nødvendigt.
Nu kunne jeg forstå på pressemødet i går, at statsministeren ikke havde læst mit ugebrev, men nu har jeg i hvert fald gjort statsministeren opmærksom på, at vi i dag har fremsat det her forslag, og det vil jeg bare lige bede statsministeren om at være meget opmærksom på finansministeren skal nok blive det.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-02-20:
Jeg ved ikke, om det er en trussel eller et løfte, når fru Pia Kjærsgaard siger, at hun ikke ser med blide øjne på mig.
Jeg vil blot sige til fru Pia Kjærsgaard, at vi mener helt klart, at vi er nødt til at se på, hvordan vi kan få styrket bevidstheden om, at forældrene faktisk har et ansvar.
Det drejer sig, som fru Pia Kjærsgaard siger, bl.a. om erstatningsansvar i de tilfælde, hvor børnene udfører hærværk og laver ødelæggelser.
Lad mig minde om, at vi jo allerede i fællesskab har vedtaget en lovgivning, som kommunerne godt kunne bruge, hvor kommunerne er i stand til at trække i børnefamilieydelsen i de tilfælde, hvor forældrene ikke lever op til deres ansvar.
Dansk Folkepartis ønske om at styrke indsatsen mod radikalisering og polarisering deler vi fuldstændig.
Det står i regeringsprogrammet.
Så der er selvfølgelig klart nogle punkter, som jeg synes at vi skal kigge på.
Det kan bl.a. være i forbindelse med finansloven eller i forbindelse med andre ting.
Pia Kjærsgaard (DF), 2008-02-20:
Ja, men der er jo dele af det her, som statsministeren nævnte, der afgjort skal sættes penge af til.
Det er ikke noget, man bare kan skrive ind i regeringsgrundlaget, uden at der er sat penge af til det, og det er derfor, at Dansk Folkeparti har taget det med.
Når ikke regeringen vil, må Dansk Folkeparti.
Med hensyn til forældrenes erstatningsansvar drejer det sig jo ikke om det, som statsministeren nævnte, nemlig hvad kommunerne kan gøre.
Det, det drejer sig om, er, når mennesker får brændt deres ejendom af.
Det kan være en eller anden familie, som har spinket og sparet for at købe en bil og måske ikke har en kaskoforsikring - det er der mange der ikke har - hvor pengene bare er tabt, fordi bilen tilfældigvis stod et sted, hvor der var nogle unge bøller, der syntes, at der skulle ske noget.
Der må forældrene være erstatningspligtige.
Jeg er ikke tilfreds med, at man nu tager det med i en eller anden ungdomskommission, som på et eller andet tidspunkt skal finde frem til et eller andet.
Jeg synes, at det er noget, der skal ske nu.
Det er nu, der er krigszoner, det er nu, at landet er fuldstændig oprørt over det her.
Jeg må bare sige, at regeringen er en borgerlig regering med opbakning fra Dansk Folkeparti.
Hvis vi ikke får gjort noget ved de her tilstande nu - jeg tror faktisk, at Socialdemokratiet gerne vil være med - hvornår får vi så gjort det?
Det er nu, der skal gøres noget.
Det er nu, at statsministeren faktisk har sit flertal på plads.
Jeg kan bare meget opfordre til, at der bliver gjort mere end det, jeg i den sidste uges tid har hørt fra statsministerens side.