runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henrik Dam Kristensen (S), 2015-05-12:
Jeg bruger altid gerne de minutter, der skal bruges på at lære at forstå Enhedslistens forslag.
Det skal der ikke være nogen som helst tvivl om.
Jeg vil gerne sige det meget klart en gang til.
Ja, jeg vil gerne være skånselsløs, jeg vil gerne være skånselsløs i forhold til at give mennesker en chance, i forhold til at bringe dem tættere på arbejdsmarkedet.
Derfor vil jeg gerne bruge de instrumenter, der er i værktøjskassen til at sikre det.
Vi ved også senest fra Carsten Koch-udvalget, fase 2, at det at komme tæt på en arbejdsplads, møde rigtige kollegaer, finde ud af, hvordan livet foregår både i jobbet og i kantinen og alt muligt andet, er det, der bringer folk tættere på arbejdsmarkedet.
Så lige præcis dér har jeg så meget empati for de her mennesker, at jeg gerne bruger de instrumenter, der er, for at de kan blive en aktiv del af det danske samfund til gavn for det den danske samfund, men bestemt også til gavn for dem selv.
Joachim B. Olsen (LA), 2015-05-12:
Ministeren er jo ikke den første beskæftigelsesminister i danmarkshistorien, der står på den her talerstol og siger, at nu gør vi noget ved det, at vi har problemer med integration, og at beskæftigelsesgraden blandt indvandrere fra tredjelande er alt for lav.
Det er jo sket utallige gange før, og intet har ændret sig.
Så nu spørger jeg den beskæftigelsesminister, der nu står på talerstolen: Hvor meget vil det her flytte?
Er det 1 pct. i den positive retning, 2 pct., 3 pct.?
Henrik Dam Kristensen (S), 2015-05-12:
Jeg ved i hvert fald, vil jeg sige til hr. Joachim B. Olsen, at hvis vi fortsætter, som vi har gjort hidtil, bliver det stort set kun negative tal.
Og det er jo rigtigt, at der ikke står en procentdel i lovforslaget, også fordi det her er svært.
Derfor kan man jo så diskutere, om vi skulle vælge at sige, at så gør vi ikke noget, men der er det så, regeringen har den stikmodsatte opfattelse af det og siger: Nej, det, vi nu gør, er at tage de instrumenter i brug, som vi har en tro på virker.
Og lige præcis det her er gennemsyret af og båret af, at det er en virksomhedsrettet indsats – ikke kun for dem, der er jobparate, men også for dem, som er aktivitetsparate.
Det tror jeg på får en effekt – og jeg er faktisk ikke et øjeblik i tvivl om, at det får en effekt.
Nu er det sådan, og det er ikke ansvarsflugt, og jeg tror, at hr. Martin Henriksen godt er klar over, at vi har forskellige ministre på forskellige ressortområder.
Lige præcis det, der handler om betingelsen for at komme hertil, er en anden ministers ressortområde, så jeg skal ikke rode mig ind i det.
Det ville ikke være ordentligt og fair, men jeg har dog fulgt debatten om de stramninger, der har været her.
Jeg forstår så ikke den argumentation.
Nu er det sådan, at vi har den værste flygtningesituation vel siden anden verdenskrig, og i hvert fald i mange, mange år, og det her gælder jo ikke kun Danmark.
Det gælder en række europæiske lande, hvor der kommer temmelig mange syriske flygtninge i øjeblikket.
Jeg synes så, at der kun er det at sige, hr. Martin Henriksen, at det er at lukke øjnene for fakta, at man ikke vil være med til at sikre, at dem, der så kommer her, bliver mødt med en anderledes indsats, som gør, at de kan blive en del af det her samfund, og så de kan være med til at yde for det her samfund.
Det er jeg i øvrigt overbevist om at langt, langt de fleste, om ikke alle, meget gerne vil.
Ole Hækkerup (S), 2015-05-12:
Nej, tværtimod.
For det første bliver vi nødt til generelt at have en stigende beskæftigelse.
For det andet har regeringen netop her den anden dag præsenteret et kontant beløb, man får med, hvis man får ansat folk, hvis man får kontanthjælpsmodtagere i arbejde.
Endelig har vi jo set en stigning i brugen af netop det virksomhedsrettede, og jeg tror, at noget af det, som jo godt kan vække lidt til eftertanke her, er, hvor succesfuldt det har været at få folk ud på private virksomheder og ikke nødvendigvis have dem i offentlige ordninger; altså at det i virkeligheden er noget af det, der har virket godt til at få folk til at komme tættere på arbejdsmarkedet, i øvrigt uanset om man er i et integrationsprogram, eller om man er kontanthjælpsmodtager.
Og vi skal have endnu mere af det.
Det mener jeg sådan set i virkeligheden er løsningen for begge grupper.
Men nu lægger vi altså også den kontante gevinst til for kontanthjælpsmodtagere.
Bent Bøgsted (DF), 2015-05-12:
Vil det så sige, at kommunen kan sende dem ud i løntilskudsjob, og når de er færdige med det, kan de gå i 4 uger, og så skal kommunen sende dem ud i et nyt job, som også kan være et løntilskudsjob, og så kan de gå i 4 uger og så komme ud i et nyt løntilskudsjob, og så kan de gå i 4 uger, og så kan de komme ud i et nyt løntilskudsjob –
eller er der en grænse for, hvor mange gange man kan sende dem ud i løntilskudsjob?
Ole Hækkerup (S), 2015-05-12:
Jamen jeg tror, vil jeg sige til hr. Bent Bøgsted, at man skal forstå det sådan, at vi tager de virkemidler, man i øvrigt har i arbejdsmarkedspolitikken eller i øvrigt har i socialpolitikken, og så putter vi dem ind på det her område.
Det er derfor, som hr. Finn Sørensen også påpegede, at man har nedsættelsen af ydelsen til uddannelsesparate unge under 30 år.
Det er, fordi der nu bliver en parallelitet mellem systemerne.
Jeg synes sådan set også i relation til starthjælpsdiskussionen, at det har det gode i sig, at man siger, at her er folk på det, der svarer til kontanthjælp.
Til gengæld mødes man også af de rettigheder og pligter, som vi jo også har haft, når vi har lavet kontanthjælpsreformer osv.
Og det betyder, at der kommer noget, der i virkeligheden er et tilbud; men det er en ret, og der følger så også en pligt, nemlig til at tage imod tilbuddene.
Jeg synes så grundlæggende, at det er rigtigt, at folk, der kommer til Danmark, bliver vænnet til, hvad det er for nogle værdier, vi har valgt at bygge det her land på.
Joachim B. Olsen (LA), 2015-05-12:
Tusind tak.
Og helt ærligt lyder ordføreren lidt som en brugtvognshandler, når han prøver at sælge det her forslag som det, der så kommer til at gøre, at Danmark ikke længere vil være det land i verden, der er dårligst til at integrere indvandrere og flygtninge fra tredjeverdenslande på arbejdsmarkedet.
Altså, hvis vi nu skal prøve at være lidt realistiske, og hvis ordføreren skal prøve at være lidt realistisk, hvad er så konsekvenserne af det her lovforslag?
Vil vi gå fra at have en beskæftigelsesgrad på 51 pct. til – hvad?
Hvad er forventningerne?
Ole Hækkerup (S), 2015-05-12:
Det var derfor, jeg startede med at sige, at for mig er målet, at vi skal sørge for, at nydanskere eller folk, der er i et integrationsprogram osv., er i lige så høj en grad af beskæftigelse eller uddannelse som resten af befolkningen.
For mig er det grundlæggende, for hvis det bliver sådan, at man kan se forskel på, hvem der bidrager, og hvem der ikke bidrager, ved at kigge på folks religion eller deres etniske oprindelse eller deres hudfarve, så har vi gjort noget galt.
Men jeg tror, vi har en chance her – fordi vi godt ved, at nogle af syrerne kommer og har bedre uddannelser end mange andre, der har søgt asyl – ved at sige: Lad os med det samme finde ud af, hvad det er, du kan; lad os med det samme få dig i gang med at lave noget, hvor du kommer i berøring med samfundet.
Det skal vi sige i stedet for at sige: Nu skal du sidde i 3 år og lære dansk.
Det tror jeg betyder, at vi kommer til – særlig i forhold til syrerne, der kommer nu – at se en højere deltagelse på arbejdsmarkedet, også som årene går, end vi tidligere har haft erfaring med.
Og det synes jeg i virkeligheden er den mulighed, vi får grebet med det her.
Joachim B. Olsen (LA), 2015-05-12:
Intentionen er jo rigtig, rigtig god.
Det kunne være virkelig skønt, hvis det var sådan, at flygtninge og indvandrere i Danmark fra tredjeverdenslande var i lige så høj grad i beskæftigelse og under uddannelse som etniske danskere, ingen tvivl om det.
Men så er det nogle helt andre værktøjer, man skal have fat i, end dem, man tager fat i her.
Problemet i Danmark er noget strukturelt.
Det er jo simpelt hen det, at vi måske har verdens højeste overførselsindkomster og dermed verdens højeste mindstelønninger.
Og en meget stor andel af de mennesker, der kommer hertil, vil jo ikke kunne sælge deres arbejdskraft til 110 kr. i timen, som ligesom er adgangsbilletten til at kunne deltage på arbejdsmarkedet i Danmark.
Det er jo det, der er virkeligheden.
Det er det forhold, der gør, at vi er det land, der er dårligst til at integrere indvandrere fra tredjeverdenslande.
Det er simpelt hen, fordi de ikke har nogen chance for at sælge deres arbejdskraft.
Rockwool Fonden har vurderet, at det er op mod 40 pct. af indvandrerne fra tredjeverdenslande i Danmark, som ikke kan sælge deres arbejdskraft, og som bliver lukket ude af arbejdsmarkedet på grund af vores overførselsindkomstsystem.
Det er jo det, vi skal tage fat på.
Ole Hækkerup (S), 2015-05-12:
Men her har vi jo i virkeligheden fat i, jeg havde nær sagt en klassisk politisk uenighed, i hvert fald mellem Liberal Alliance og Socialdemokraterne.
For min løsning på det problem er at sige, at vi bliver nødt til at have rettigheder og pligter, der følges ad.
Det er mit svar på, at jeg ikke ønsker at skabe en markant større lønspredning i Danmark.
Til gengæld vil jeg så komme med nogle pligter, folk skal opfylde, og dem vil jeg sådan set komme med, uanset hvilken baggrund man har, sådan at det lige præcis er det her med det virksomhedsrettede, at det lige præcis er det her med at lære dansk.
Eller hvis det er ovre i det danske kontanthjælpssystem, vil jeg sige: Jamen du er uddannelsesparat, så sætter vi dig ned til, hvad der svarer til SU-niveau.
Det betyder også, at hvis man kigger i det danske kontanthjælpssystem, vil man se nogle, der misbruger det – eller misbrugte det.
Hvis man kigger på dem i integrationsprogrammet, vil man se, at der kan sidde nogle med svære traumatiske krigsoplevelser.
De vil så ikke kunne leve op til det, og vores system skal kunne håndtere, at der både i gruppen i integrationsprogrammet og blandt dem i kontanthjælpssystemet findes forskellige slags mennesker.
Martin Geertsen (V), 2015-05-12:
Men så er uenigheden på baggrund af det, hr. Joachim B. Olsen stiller spørgsmål om, vel heller ikke større, for regeringen knæsætter jo sådan set et princip i det lovforslag, man her har fremsat, for så vidt angår de mennesker, der er under 30 år, for man regulerer ned på ydelsen.
Det er vel sådan set i erkendelse af, at økonomiske incitamenter også virker for den her gruppe mennesker.
Det, der så undrer mig, er, at når man er under 30 år, virker økonomiske incitamenter lige pludselig, men når man så fylder 30 år, virker økonomiske incitamenter ikke længere.
Det er det ene.
Det andet er sådan mere generelt: Mener hr. Ole Hækkerup, at SU er en fattigdomsydelse i Danmark?
Ole Hækkerup (S), 2015-05-12:
Hvad der er en fattigdomsydelse i Danmark, afhænger jo af, hvilken situation man er i.
Det er ikke for at forfladige debatten, men hvis vi tager hr. Martin Geertsen eller en anden, der på et tidspunkt har været studerende, har de ikke nødvendigvis været fattige ved at være på SU, fordi deres perspektiv og livsudsigt var, at det på et tidspunkt ville ændre sig.
Derfor synes jeg, det er rigtigt at sige til dem, der er uddannelsesparate, hvad enten de er i kontanthjælpssystemet eller i et integrationsprogram: Du kommer på SU, fordi det, samfundet ønsker af dig, er, at du går i gang med at tage en uddannelse.
Jeg kan forestille mig – men det er altså noget, jeg forestiller mig – at nogle af dem, der f.eks. kommer fra Syrien, kunne være så gode til engelsk eksempelvis, at de med det samme ville kunne gå ind og tage noget uddannelse på engelsk.
Så synes jeg, det er rigtigt, at man siger til dem, at det er den forventning, vi som samfund har til dem.
Martin Geertsen (V), 2015-05-12:
Men jeg vil spørge hr. Ole Hækkerup, om han ikke har den opfattelse, at når man kommer her til Danmark, er det en midlertidig foranstaltning, at man skal være på en offentlig forsørgelse.
Jeg går ud fra, at hr. Ole Hækkerup og jeg er enige om, at når man kommer her til landet, skal man ikke henslæbe sin tilværelse på passiv forsørgelse resten af tilværelsen.
Så når vi taler om de her ting, er det vel, ligesom det er for SU-modtagere, som hr. Ole Hækkerup og jeg har været i en anden sammenhæng, en midlertidig foranstaltning. Jeg forstår bare ikke, hvorfor man anerkender det princip, når der er tale om folk under 30 år, men når folk er fyldt 30 år, anerkender man ikke længere det her midlertidighedsbegreb og anerkender ikke, at økonomiske incitamenter virker.
Jeg kan simpelt hen ikke forstå sammenhængen.
Bent Bøgsted (DF), 2015-05-12:
Tak, formand.
Jeg kunne egentlig godt tænke mig at blive lidt ved de her asylansøgere, der kommer.
Hvem skal finde de løntilskudsjob?
Jeg går ud fra, at det er kommunen; men i forvejen er det jo meget svært at finde pladser til de mange kontanthjælpsmodtagere, vi har.
Vi har over 100.000 kontanthjælpsmodtagere og dagpengemodtagere, der har svært ved at finde noget i det hele taget, og som også har behov for at få et løntilskud.
For det er det, der kan være risikoen ved det.
Her bliver de pålagt, at de skal finde job, og så kommer danskere, der i forvejen går på kontanthjælp – det kan også være indvandrere, der går på kontanthjælp – bag i rækken.
Er der ikke en risiko for det, eller hvordan ser ordføreren på det?
Ole Hækkerup (S), 2015-05-12:
Og tak, fordi hr. Finn Sørensen spurgte igen, så jeg får lejlighed til at svare på det andet spørgsmål også.
De nyttejob, der kommer – nyttejob er jo kun en del af det, der er også det virksomhedsrettede – skal jo lægges til det, der allerede gøres i dag.
Jeg ser ikke for mig, at det betyder, at man så kan gå ud og sige, at nu fjerner vi nogle almindelige arbejdspladser.
Jeg tror sådan set også, vil jeg sige til hr. Finn Sørensen, at det har det praktiske for sig, at hvis man i dag har et arbejde, der bliver løst, og der så kommer en, som skal i virksomhedspraktik, lad os sige 10 timer om ugen, og skal i gang med at løse et job, så tror jeg sådan set, at vedkommende har haft barrierer nok foran sig.
Det kan være sproglige barrierer, det kan være de oplevelser, man har med sig i bagagen osv.
Så jeg tror, at forestillingen om og frygten for, at folk, der har en masse barrierer for overhovedet at kunne deltage på arbejdsmarkedet, så med det samme vil styrte ind og overtage almindeligt overenskomstdækket dansk arbejde, er alt for overdrevet.
Det er det ene.
Det andet er så, at det, som jeg husker det på stående fod, fremgår af bemærkningerne til lovforslaget, at det ikke må erstatte almindelige ordinære jobs.
Lotte Rod (RV), 2015-05-12:
Den diskussion har vi jo haft og kan godt tage igen som en del af diskussionen om vores kontanthjælpssystem, hvor vi jo fra regeringens side mener, at unge, som er klar til at tage en uddannelse, skal tage en uddannelse.
Det, vi diskuterer her i dag, er vores integrationsindsats, og der er vores holdning, at vi skal ligestille flygtninge med danskere.
Martin Geertsen (V), 2015-05-12:
Nej, det, vi sådan set har sagt, er det, jeg lige nævnte før, og det er, at der er tre udfordringer for os her: Det ene er spørgsmålet om beskæftigelseskravet; det andet er, hvor mange det omfatter; og det tredje er en stærk forundring over, at man ikke også kigger på ydelsesniveauet i denne sammenhæng.
Ole Hækkerup (S), 2015-05-12:
Tak, fru formand.
Ja, Socialdemokraterne kan selvsagt støtte det her lovforslag.
For os er målsætningen helt overordnet, at nydanskere skal være lige så meget i arbejde og lige så meget i uddannelse som resten af befolkningen.
Derfor foreslår regeringen nu en ændring, der på mange måder er grundlæggende i integrationsprogrammet, hvor vi får fokus på, hvad den enkelte kan.
Og vi vil stille krav til det, så det også er noget, man lever op til.
Det betyder, at flygtninge, der kommer til Danmark, skal i arbejde.
På arbejdspladsen får man netværk, man lærer sprog og omgangstone, og man kommer direkte i kontakt med det omgivende samfunds værdier.
Så er der selvsagt nogen, der ikke kan gå direkte ud i arbejde.
Og kan man arbejde, skal man selvfølgelig det.
Men ellers skal man have ret og pligt til at deltage i det, der retter sig mod virksomheder, altså netop det virksomhedsrettede, og undervisning i dansk, som skal få flere til at blive en del af det danske arbejdsmarked og dermed en del af det danske samfund.
Og det er nødvendigt, fordi mange af dem, der er kommet tidligere, i virkeligheden jo er endt med at stå uden for samfundet, til skade for dem selv, for samfundet og for de kommende generationer.
Hvis de så er kommet på kontanthjælp, skal indsatsen også i højere grad end i dag være virksomhedsrettet.
Meningen er, at vi på den måde begynder at få rettet op på tidligere integration, som ikke har virket godt nok.
Selvfølgelig kan der være nogen, der er ramt af svære psykiske problemer på grund af krigsoplevelser, og de vil næppe kunne deltage fuldt ud i samfundet – i hvert fald ikke lige med det samme.
Derfor er der nogen, hvorom man kan sige, at vi i hvert skal passe på, at vi ikke med det samme forventer for meget.
Men vores udgangspunkt er også, at vi skal passe på, at vi ikke forventer for lidt af folk.
Vi hjælper ikke nogen videre i livet, heller ikke videre i livet i Danmark, ved at forvente, at de nok aldrig kan eller vil blive en del af samfundet, tværtimod.
Kompetenceafklaring, virksomhedsrettet indsats, integration, der starter tidligere, inddragelse af civilsamfund bidrager alt sammen til en bedre integration, og på den baggrund skal jeg anbefale forslaget.
Martin Henriksen (DF), 2015-05-12:
Tak for det.
Når man deltager i politiske diskussioner med repræsentanter fra Socialdemokraterne, hører man – og det er jo også noget, Socialdemokraterne og hr. Ole Hækkerup, er jeg sikker på, siger ret ofte – at antallet spiller en afgørende rolle for muligheden for at integrere alle dem, der er her, og alle dem, der kommer.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge, om Socialdemokraterne har forladt det synspunkt, eller om man måske aldrig har haft det synspunkt, men at det bare er noget, man siger en gang imellem.
For hvordan i alverden forestiller man sig, at de her tiltag vil have en positiv effekt, når man forventer, at op til 12.000 mennesker får en opholdstilladelse alene på asylområdet, og at der dertil kommer familiesammenføringer?
Er det overhovedet realistisk?
Tror man selv på, at der kan komme en fornuftig integration ud af det, når der kommer så mange mennesker til Danmark?
Ole Hækkerup (S), 2015-05-12:
Jeg vil sige flere ting.
Det andet er så, at når hr. Martin Henriksen henviser til de 12.000, tror jeg både hr. Martin Henriksen og jeg er udmærket ved, at der er tale om et bruttotal for, hvor mange der kommer og søger asyl, og det er langtfra det samme som, hvor mange der faktisk får asyl.
Det tredje er, at tallet på 12.000 tror jeg – for nu at prøve at gå med på hr. Martin Henriksens tanke – stammer fra det, man umiddelbart i hvert fald tidligere forventede der vil komme i indeværende år.
Det, vi er interesseret i med det her lovforslag, er at sige: Vi kan se, at der er en integration, der tidligere ikke har fungeret godt nok.
Vi ved, at en af de bedste måder at få folk til at forstå det omgivende samfunds værdier og lære dansk på er at komme væk fra skolebænken – ikke at vi skal opgive danskundervisningen – og også komme ud i virksomheder og ud i den virkelige verden og gøre det med det samme.
Det er det, vi sigter mod med det her forslag, og det er simpelt hen, fordi vi ønsker, at den integration, der tidligere ikke har været effektiv nok, bliver bedre.
Martin Henriksen (DF), 2015-05-12:
Men de 12.000 er jo det, som er regeringens egen forventning til, hvor mange der får en opholdstilladelse på asylområdet.
Hvis man kigger på tallene for de første måneder, kan man se, at det desværre tyder på, at regeringens egen forudsigelse holder stik.
Det er jo voldsomt mange mennesker.
Derfor er mit spørgsmål stadig væk: Mener Socialdemokraterne, at antallet spiller en rolle?
Og hvis Socialdemokraterne mener det, hvorfor i alverden går man så ikke i gang med at begrænse tilstrømningen?
Hvorfor går man ikke i gang med nogle tiltag, som punkt 1 begrænser tilstrømningen og punkt 2 sikrer, at de mange mennesker, der får en opholdstilladelse, rent faktisk kun er her midlertidigt og så efterfølgende bliver sendt tilbage?
For der ser vi jo ikke noget fra regeringens side.
Nu vil hr. Ole Hækkerup nok nævne regeringens asyllovforslag, men det rammer jo en forsvindende lille del.
Langt størstedelen af dem bliver jo ikke ramt af det.
Ole Hækkerup (S), 2015-05-12:
Jeg tror da netop, Dansk Folkeparti er bekendt med, at på det her område fylder signaler rigtig, rigtig meget.
Jeg tror sådan set, Dansk Folkeparti har ret i den forklaring, der handler om, at de signaler, man sender, også betyder rigtig meget for, om mennesker ender med at vælge at komme til Danmark.
Jeg tror også på, der er andre ting, der betyder noget, eksempelvis hvor mange konflikter der er ude i verden.
Der kan også være noget, der handler om, om det er sommer eller vinter osv. Men jeg tror da i den grad på, at signaler betyder noget, og jeg tror, at de er en af grundene til, at vi har set et fald i, hvor mange der kommer og søger asyl i Danmark.
Hvis vi går tilbage til september og oktober, kan vi se, at der var 2.000-3.000 om måneden, der kom og søgte asyl.
Jeg tror, at en af grundene til, at det tal nu er faldet til omkring 500, bl.a. er de signaler, der lå i den stramning, som regeringen fik igennem Folketinget her i januar.
Og netop for at understrege pointen om, at signaler betyder noget, vil jeg sige, at man kunne se, at tallet begyndte at falde allerede i efteråret.
Finn Sørensen (EL), 2015-05-12:
Tak til ordføreren for oplægget.
Ordførerens sidste bemærkning her giver mig anledning til at stille et spørgsmål: Hvilket signal sender det her lovforslag?
Er det et signal, som vil gøre, at der kommer flere flygtninge eller færre flygtninge?
Det er det ene spørgsmål.
Ole Hækkerup (S), 2015-05-12:
Det første først: Når vi lavede stramning i betingelserne for at få asyl i Danmark og for at få familien hertil, handler det om netop det forhold.
Og der tror jeg at det betyder meget.
Jeg tror, at det betyder rigtig meget for, hvor folk vælger at søge asyl, hvad betingelserne er for at få asyl og for at få familien med.
Noget andet er så, og der siger jeg det med helt åbne øjne, at vi er nødt til at holde en kurs, hvor vi netop lægger os i sporet af, at antallet, der kommer, betyder noget for, hvor vellykket integrationen bliver.
Det næste punkt er så: Hvordan skal vi få det til at fungere så godt som overhovedet muligt for dem, der kommer til Danmark?
Og der mener jeg, at det her bringer os i den rigtige retning.
Her har jeg i virkeligheden en skillelinje til de blå partier, fordi de siger, at selv dem, vi har lukket ind i landet, skal vi behandle så dårligt som muligt, fordi det giver et signal til andre, så vi er sikre på, at de holder sig ude.
Her er jeg uenig.
Her er jeg uenig med de blå.
Dér, hvor jeg tror at jeg nogle gange kan være uenig med nogle af de røde, er i spørgsmålet om: Skal vi lave en skarp grænse for, hvor mange der må komme ind i landet?
Der kan det godt være, at jeg er enig med de blå.
Men jeg er uenig med de blå i, at hvis man behandler folk så dårligt som muligt, vil det skræmme nogle andre væk.
Der synes jeg, at der er en meget fin linje i integrationsog udlændingepolitikken.
Det er det ene.
Det andet er så ...
Finn Sørensen (EL), 2015-05-12:
Jeg spurgte, om ordføreren så vurderer, at det her vil skræmme flygtninge væk, eller om det vil tiltrække flere.
Nu vil jeg så bare bede ordføreren om at starte med at svare på det spørgsmål, jeg ikke nåede at få svar på.
Er ordføreren enig i, at de opgaver og eksempler på nyttejob, der nævnes i forslaget, er overenskomstdækkede af 3F og FOA?
Og så er jeg nødt til at spørge, at hvis ordføreren er enig i, at de opgaver er overenskomstdækkede af de to forbund – og det er jeg personlig overhovedet ikke i tvivl om at de er –
hvad er så begrundelsen for, at flygtninge skal sendes ud for at udføre de opgaver til ca. 42 kr. i timen?
Det er jo det, vi i andre sammenhænge kalder social dumping.