Per Clausen (EL), 2013-01-10:
Tak for det.
Som det også er fremgået af de tidligere indlæg, er der jo enighed om det her lovforslag i Folketinget.
Det er ikke bare, fordi det er en udløber af det veterinærforlig, som alle Folketingets partier er med i, men det er også, fordi det er et rigtig fornuftigt forslag.
Det er ingen hemmelighed, at vi i Enhedslisten gerne havde set, at vi ved de forhandlinger, vi har haft, kunne have sikret os, at vi fremover kun behandler syge dyr med antibiotika.
Det er desværre stadig væk sådan, at vi vil se nogle eksempler på flokmedicinering, hvor man altså behandler en hel gruppe dyr.
Det synes vi faktisk stadig væk er problematisk.
Når det er sagt, er det jo helt oplagt, at hvis vi skal have begrænset antibiotikaforbruget i husdyrproduktionen, og hvis vi skal have sikret, at det forbrug, der er, foregår på en sådan måde, at det reducerer risikoen for, at også mennesker udvikler en manglende mulighed for at tage imod virkningen af antibiotika, altså bliver resistente, er det vigtigt, at den måde, vi bruger antibiotika på i husdyrproduktionen, er baseret på et forsigtighedsprincip, hvor man i udgangspunktet forsøger at reducere det så meget som muligt, og at man, når man bruger antibiotika, bruger det, som har, om jeg så må sige, den snævrest mulige anvendelse og dermed giver den mindste risiko for, at der udvikles resistent.
Der er to grundprincipper, som det her lovforslag forsøger at sikre.
Det ene er at gøre det dyrere generelt set at bruge antibiotika og dermed opmuntre til at forebygge anvendelsen af antibiotika ikke alene ved vaccinationer, men faktisk også i forhold til, hvordan man driver husdyrproduktion.
Der er nogle tiltag, der kan tages, der har konsekvenser og betydning for, hvor stort et forbrug man behøver at have.
Det andet er, at afgifterne differentieres, så der også opmuntres til, at man, hvis man skal behandle en husdyrbestand, sørger for, at man rammer så præcist i forhold til den lidelse, der skal gribes ind over for, i stedet for at man smider et bredspektret antibiotika ud, som så at sige kan hjælpe på lidt af hvert, og så er man nogenlunde sikker på, at det rammer rigtigt.
Det modvirker det her forslag også.
Samtidig med, og det skal man jo ikke lægge skjul på, giver det her forslag også et afgiftsprovenu på ca. 8,3 mio. kr. om året.
De penge bliver så brugt til at finansiere Fødevarestyrelsens indsats for at sikre en ansvarlig anvendelse af antibiotika i husdyrproduktionen.
Så de bliver også brugt meget målrettet til det, der også er formålet med den her afgift.
Det synes jeg faktisk er rigtig fornuftigt.
Det er selvfølgelig godt, når det kan lade sig gøre at opnå forbedringer ad den vej, men det er klart, at i forhold til specifikt det her lovforslag opererer vi med en merindtægt og med en merindtægt, der altså bliver brugt målrettet til at sikre en mere forsvarlig anvendelse af antibiotika.
Det er også baggrunden for, at det i en kortere periode er en afgift, der ikke er differentieret, fordi man ikke har kunnet få det så hurtig plads.
Derfor er der i starten altså en højere afgift.
Det synes vi ud fra det, der er formålet med lovforslaget, er en fornuftig måde at introducere på.
Der er altså heller ingen tvivl om, at også Enhedslisten støtter det her lovforslag.