runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christine Antorini (S), 2009-09-08:
Jeg har lagt mærke til, at Det Konservative Folkepartis sprudler af optimisme og tro på fremtiden.
Den konservative partiformand udtrykte forleden, at der ikke var grænser for, hvilken tro der var på fremtiden, og det kunne jeg også forstå på ordførerens indlæg her.
Det er selvfølgelig dejligt at være positiv, men der er jo nogle ting, som ikke går så godt, som de burde.
Hvis vi kigger på uddannelsesområdet, kan vi se, at situationen er den, at i de 9 år, hvor Det Konservative Folkeparti har været med i regeringen, er vi gået fra, at flere og flere fik en uddannelse, til, at der faktisk er færre og færre.
Vi skal helt tilbage til 1993 for at se så få unge, der gennemfører en ungdomsuddannelse.
Det er jo et godt sted at starte, og der er masser af initiativer – bedre undervisningsmiljø, og her kommer jeg – men hvad er virkeligheden?
Hvordan kommer der nogle muskler bag ved det?
Når jeg ser på de udspil, der er kommet år efter år fra Venstre og De Konservative støttet af Dansk Folkeparti, og på det finanslovforslag, der ligger her, er der ikke en krone til at løfte uddannelsesinvesteringen.
Så hvad har Det Konservative Folkeparti helt konkret andet end en masse optimisme, når vi ser på den virkelighed, hvor der bliver skåret ned på timetallet, hvor der ikke bliver efteruddannet lærere, hvor undervisningsmiljøet halter?
Mike Legarth (KF), 2009-09-08:
Først vil jeg sige, at jeg syntes, at der var lidt manipulation i måden at besvare min redegørelse på.
Jeg nævnte jo ikke noget om, at det var globaliseringsmidler, der skulle påvirke folkeskolen.
Jeg gjorde rede for, hvad der var blevet brugt af globaliseringsmidler til uddannelsesområdet, nemlig til universiteterne.
Lad det nu ligge.
Man kan jo ikke komme uden om, og det bør også stå lysende klart for enhver, at vi med den her finanslov opprioriterer kommunernes økonomi – anlægsinvesteringer på skoleområdet, det borgernære område – med 4 mia. kr. plus anlægsloftet, der stiger med 5 mia. kr., så der i alt tilføres 9 mia. kr., herunder til folkeskolen.
Vi i Det Konservative Folkeparti er fuldstændig enige i, at folkeskolen skal have højeste prioritet på samme måde som alle andre uddannelser.
Vi tilfører jo altså også i forbindelse med globaliseringsmidlerne mange penge til universiteterne – 3 mia. kr. til nye laboratorier, og humaniora får 100 mio. kr. – så der gøres jo mange ting.
Hvis det var et tilsagn, man ville have fra os om, at folkeskolen og uddannelserne også i fremtiden skal have højeste prioritet, er der hermed afgivet løfte om det.
Christine Antorini (S), 2009-09-08:
Ordføreren svar viser jo fuldstændigt den manglende prioritering, der er fra Det Konservative Folkepartis side.
Vi snakker om finansloven her, men vi kan da godt tage globaliseringspuljen med.
Globaliseringspuljen har den præmis, at der ikke bliver givet til folkeskolen.
Det kan så være, at Det Konservative Folkeparti nu vil finansiere hele sin indsats via globaliseringspuljen, hvor pengene altså er øremærket til ungdomsuddannelserne og til de videregående uddannelser.
Nu spørger jeg helt konkret, fordi vi har en finanslovdebat
: Hvad er det egentlig, Det Konservative Folkeparti har sat af i deres eget finanslovforslag til at løfte alle de pæne ord om folkeskolen, som vi synes er ganske vigtige?
Hvad er det helt konkret, Det Konservative Folkeparti vil investere i folkeskolen?
Mike Legarth (KF), 2009-09-08:
Selvfølgelig gør vi det, men sådan helt grundlæggende afspejler den her finanslov jo også den situation, vi er i.
Der er jo ikke økonomisk mulighed for at slå lige så meget med ørerne, som vi gerne vil.
Havde økonomien været, som vi kendte den for nogle år tilbage, havde der selvfølgelig været større muligheder.
Det er på samme måde, som den enkelte danskers økonomi også er indskrænket i den her tid, især for dem, som er i fyringsrunde osv.
Så det er jo det ene led i det.
Det andet er, at vi er fuldstændig bevidst om, at vi skal finde nogle nye ting at leve af på lang sigt.
Hvor olie og gas har været en stor indtægtskilde, skal vi finde nye indtægtskilder, og det kan passende blive vedvarende energi, klimateknologi osv.
Det er vi fuldstændig stålsatte på, og det er også noget, vi har under overvejelse.
Man kan også roligt henvise til, at vi i forbindelse med erhvervspakken, vi har fremlagt, har en række kompetente mennesker, der skal se på, hvad vi som land skal leve af i fremtiden.
Steen Gade (SF), 2009-09-08:
Jo, men nu er det jo ikke mystisk, og det er heller ikke hokuspokus
Der står en lang række virksomheder i Danmark, som råber på at få et sådant udviklingsprogram.
De kan dokumentere, at det vil føre til skabelse af nye arbejdspladser.
Det Konservative Folkepartis miljøordfører rejser rundt og siger: Det er rigtigt.
Jeg er enig i, at det er rigtigt.
Socialdemokratiet er enig i, at det er rigtigt.
Jeg tror, at hele oppositionen er enig i, at det er rigtigt.
Så er det, jeg spørger, hvorfor man ikke kunne finde 100 mio. kr.
Sidste år foreslog Socialdemokraterne og SF 200 mio. kr.
Hvorfor ser vi det ikke i virkelighedens verden?
Det hjælper jo ikke at snakke om fremtidens arbejdspladser, når vi på en måde har fået solgt alle dem, vi har.
Det er nu, vi skal gøre det.
Mike Legarth (KF), 2009-09-08:
Jeg synes, at vi med den her finanslov rent faktisk afsætter mange midler til forskning og nye projekter.
Det bliver det så måske i fremtiden, kan man sige.
Det, der også er vigtigt at slå fast i den debat, er, at der er alverdens ønsker fra alle mulige sider, men vi kan jo ikke opfylde dem alle med subsidier.
Det afgørende er jo, at det, vi støtter, rent faktisk også er noget, som kan udvikle sig til en virksomhed, der skaber indtægt, og som kan sælge varer, for vi kan jo ikke tvinge folk til at aftage de produkter, der bliver leveret.
Men jeg har hørt synspunktet fra hr. Steen Gade, og det er jeg principielt enig i.
Så det er da den vej, vi skal gå.
Steen Gade (SF), 2009-09-08:
Jeg synes, det har været lidt morsomt at overvære, hvor svært det er for hr. Mike Legarth at sige, at man godt kunne have været lidt klogere og lidt mere forudseende i forhold til krisen, og det lykkes nok ikke at få det klarere, end det er.
Men egentlig er det lidt værre, at det fremadrettede sådan set savnes – så vidt jeg kan se.
Da hr. Mike Legarth skulle forklare det, blev det jo noget med hokuspokus, og jeg ved ikke, om det er karakteristisk for det, at vi på et eller andet tidspunkt kom i en situation, sådan hokuspokus.
En af de ting, vi skal leve af i fremtiden, tror jeg faktisk vi er enige om.
Der er miljøteknologi, energiteknologi, det, der er knyttet til klima- og miljødagsordenen.
Den konservative ordfører på miljøområdet har gået rundt og sagt i foråret og hele sommeren, at nu skulle vi have et udviklingsprogram for miljøteknologi.
Så slår man jo op i sit finanslovforslag, og så ser man 0 kr.
Det eksisterer ikke.
Hvad er meningen?
Ønsker man den slags udvikling, der skaber fremtidens nye arbejdspladser?
Eller hvordan skal vi forholde os til, at ordføreren siger et, og når finanslovforslaget kommer, er det der ikke?
Mike Legarth (KF), 2009-09-08:
En ting kan jeg sige med sikkerhed, og det er, at vi gerne, som jeg nævnte, vil være med til at se på den her problemstilling, når nu vi kommer på den anden side af den økonomiske krise.
For da er det vigtigt, at vi forholder os til hvert enkelt element på vores arbejdsmarked og de ting, der påvirker det arbejdsudbud, vi skal have, og også de parametre, som har indflydelse på nationaløkonomien på lang sigt.
Så vi er positive og konstruktive og har øjnene åbne for, at der er flere forskellige ting, der ikke fungerer så hensigtsmæssigt, som vi gerne så det.
Vores simple synspunkt var, at vi skulle sørge for at få mest muligt for pengene.
Det var sådan set et udtryk for det.
Så synes jeg, at det er en anelse populistisk at bruge de tal om ventelister, for alle ved jo, at de ser sådan ud, fordi der var en strejke og der opstod en kæmpe pukkel.
Man har ikke fået afviklet de ventetider endnu.
For sagen er jo den, at ventetiderne er blevet kortere.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2009-09-08:
Men det er jo ikke spor populistisk, for faktum er jo, at ventetiderne var kortest i 2006, 2 år før sygehuskonflikten, men så steg de – ikke under konflikten, men før konflikten – 1,3 uger, og det vil sige, at det ikke var sygehuskonflikten, der lavede en uoverstigelig pukkel, som man stadig væk ikke har fået bugt med.
Faktum er jo, at der, hvor de er steget allermest, har været, da regeringen indførte behandlingsgaranti efter 1 måned, en garanti, som ingen læger, medmindre de er ansat i det private, kan stå inde for.
Faktisk siger de fleste, at det giver en dårligere behandling eller en overbehandling af patienterne, og samtidig med at man har overbetalt, har det jo også givet et incitament til, at man nu behandler en masse patienter, som har lidt mere banale lidelser, hvorimod der stadig væk er 15.000 hjertepatienter, der venter på bare at få en behandling – en anelse mere livstruede.
Mike Legarth (KF), 2009-09-08:
Vi har altid prioriteret højt, at der er en valgmulighed, og det er den garanti og den valgmulighed, vi har haft, som er indbygget i det her system, og jeg forstår ikke rigtigt retorikken om, at vi ikke skulle have gjort mere.
Det ene nøgletal efter det andet fortæller jo, at der er sket fremgang på sundhedsområdet, eksempelvis med hensyn til antal operationer, flere læger ansat, flere sygeplejersker ansat, og hvis baggrunden for det, spørgeren her henviser til, skulle være private midler i forhold til offentlige midler, skal vi huske, at der altså rent faktisk, for hver gang der bruges 100 kr. i det offentlige system, kun bruges 1,50 kr. i det private.
Så vi støtter fuldt op om det system, vi har.
Line Barfod (EL), 2009-09-08:
Jeg kunne forstå på hr. Mike Legarths svar før til hr. Frank Aaen, at De Konservative ikke mener, at regeringen har begået nogen som helst fejl.
Krisen er de andres skyld.
Så kan det være, vi en eller anden dag kan få at vide, hvem de andre er, som åbenbart har skyld for alt det, der går galt, når regeringen ikke selv har noget ansvar for noget som helst.
Jeg kunne også forstå på den konservative ordfører, at han ikke mener, at regeringen kan gøre noget anderledes.
Det synes jeg da den konservative ordfører skal tage ud og fortælle alle de arbejdsløse, altså at regeringen slet ikke kunne lade være med at give kæmpe milliardskattelettelser igennem de år, regeringen har siddet, til de rigeste i stedet for at investere i at sikre, at vi havde nogle gode grønne job, i at sikre, at vi havde en god velfærd.
Regeringen kunne åbenbart heller ikke lade være med bare at give milliardskattelettelser til de rige og skære ned på ydelserne til de fattigste, skære i dagpenge og kontanthjælp.
Det synes jeg da også den konservative ordfører skal tage ud og sige til dem, der lider under, at de er på de lave ydelser, nemlig at det slet ikke kunne være anderledes, og at det er nogle andres skyld.
Så håber jeg, vi en dag kan få svaret på, hvis skyld det så er, når det ikke er regeringens, at man har ført den politik, man har.
Mike Legarth (KF), 2009-09-08:
Regeringen tager til enhver tid det fulde ansvar, og det har jeg også redegjort for, og det gælder selvfølgelig også i det her forhold.
Men jeg tror da, det er fru Line Barfod, der skal tage med ud på virksomhederne.
For det, vi har gjort i forbindelse med skattereformen, er jo at spørge hele det danske erhvervsliv: Hvad er det bedste, vi kan gøre for jer, for at I får styrket jeres konkurrenceevne, sådan at I kan ansætte flere medarbejdere?
Vi fik et fuldstændig entydigt svar: Skattelettelser for den enkelte medarbejder, sådan at der skabes motivation til at yde en ekstra indsats, og sådan at man vil gøre noget mere i sin virksomhed.
Og det er det, vi har leveret.
Jeg er sikker på, at når vi nu engang igen får gang i hjulene og erhvervslivet bliver konkurrencedygtigt og kan afsætte de varer, der bliver produceret, så bliver det jo til gavn for de medarbejdere og de virksomheder, og det betyder samlet set, at indtjeningen til staten så stiger, for jo flere varer virksomhederne sælger, jo flere penge tjener de, jo mere skat betaler de, jo flere medarbejdere kan de ansætte, jo højere løn får de, og jo mere skat betaler de til fælleskassen.
Og så har vi – hokuspokus – flere penge til velfærd og service, og det er jo hele målsætningen for det arbejde, vi udfører.
Line Barfod (EL), 2009-09-08:
Det er lidt sjovt, at den konservative ordfører siger, at målsætningen for regeringens arbejde er at skaffe flere penge til velfærd, når det, regeringen har gjort i al den tid, den har siddet, er at fjerne grundlaget for velfærd ved konstant at lade pengene fosse ud af statskassen ved at give skattelettelser til de rigeste.
Det er ikke den måde, man tidligere har opbygget velfærd på i Danmark.
Det har netop været ved at opføre sig ansvarligt, det har været ved at sikre, at man investerede der, hvor man kunne se der ville være job i fremtiden.
Det er bl.a. vedvarende energi og alle de grønne job, det er ved at sikre nogle gode uddannelser, ved at sikre god forskning, ved at sikre, at vi har et land, der fungerer, ved at sikre, at vi har en god offentlig velfærd, der fungerer.
Men regeringen har gjort det stik modsatte.
Jeg mangler stadig væk svaret fra den konservative ordfører på: Når regeringen slet ikke har begået nogen fejl, og når den krise og den eksploderende arbejdsløshed, vi ser nu, er nogle andres skyld, hvis skyld er det så, at vi har den krise, vi har i dag, når det ikke er regeringens skyld?
Mike Legarth (KF), 2009-09-08:
Jeg forholder mig til, at krisen, som vi betegner den situation, vi er i, kommer udefra.
Det er jo evident.
Men vi har jo bare to fuldstændig modsatrettede politiske holdninger til, hvordan et samfund skal være skruet sammen.
I Det Konservative Folkeparti synes vi, at der skal være et balancepunkt mellem, at man med den ene hånd opretter et socialt sikkerhedsnet, der tager sig af dem, der er født uden de samme evner som andre i det her samfund, og med den anden hånd sørger for, at der bruges tilstrækkelige midler til forskning og uddannelse af medarbejdere, sådan at virksomhederne har tilstrækkelig med arbejdskraft til at kunne producere de varer, der gør, at de kan sælge tilstrækkeligt til, at der – som jeg nævnte før – er penge nok i statskassen til, at vi kan dele dem ud til velfærd.
Så taler hr. Frank Aaen og andre ofte om, at vi har slået et hul i statskassen i forbindelse med skattereformen.
Det er jo ikke rigtigt, for den er fuldt finansieret krone til krone.
Julie Skovsby (S), 2009-09-08:
Sidste år ved denne tid debatterede vi madpriser på plejehjemmene og for udbragt mad.
Vi debatterede et loft over madpriserne på plejehjemmene og et loft over madpriserne for udbragt mad, og det vil jeg meget gerne følge op på her nu.
Der skete jo det sidste år, at man vedtog et loft over madpriserne på plejehjemmene, men dem, som bor i eget hjem og altså får deres mad bragt ud, blev ikke omfattet.
Jeg ved, at ordføreren ikke støtter et forslag fra os Socialdemokrater, som netop lægger et loft på 45. kr. over priserne for udbragt mad.
Personligt synes jeg, at det er dybt urimeligt, at der er den her forskel.
Kan ordføreren forklare, hvorfor man fra De Konservatives side mener, at det åbenbart er rimeligt, at priserne stigerne så voldsomt, som de gør?
Mike Legarth (KF), 2009-09-08:
Jeg synes, at det er fuldstændig rigtigt i en tid, hvor danskerne er usikre på fremtiden, og hvor man endnu ikke kender udviklingen af den økonomiske krise.
Vi ved ikke præcis, hvornår vendepunktet kommer, og vi ved ikke, hvornår ledighedstallene slutter med at stige.
Vi arbejder som sagt alle vågne timer på at minimere det og vende udviklingen.
Det gør vi ikke bare i Danmark.
Det tror jeg at alle ansvarlige politikere gør i alle lande, og det skal også nok lykkes, og der er også tydelige tegn på, at det er ved at ske.
Men det er ikke lige nu, at man skal begynde at lave om på velfærdsydelser og struktur i folks indtægtsgrundlag.
Det synes vi man skal vente med, indtil vi har bekæmpet den finansielle krise og der er kommet stabilitet igen.
Så skal vi selvfølgelig der forholde os til reformer og skabe bæredygtighed i vores langsigtede nationaløkonomi.
Tina Nedergaard (V), 2009-09-08:
Det lyder altså en anelse hult med al den omsorg for dansk økonomi og det med at komme forsvarligt igennem krisen, ønsket om reformer og ønsket om at tage hånd om fremtiden, når Det Radikale Venstre simpelt hen hundrede procent har placeret alle talenter og alle muligheder for egen fremtid ovre hos fru Helle Thorning-Schmidt og hr. Villy Søvndal, som jo er kommet med et skatteudspil, som hr. Morten Østergaard selv har benævnt som komisk, set i lyset af hvor hurtigt de ændrede mening, og som hr. Morten Østergaards kollega hr. Niels Helveg Petersen har kaldt decideret dumt.
Morten Østergaard (RV), 2009-09-08:
Jeg var lige ved at tro, at fru Tina Nedergaard var ved at sige, hvis man skulle søge efter politisk lederskab, skulle man henvende sig til Det Radikale Venstre, og det er jeg sådan set tilbøjelig til at være enig i.
Men til den mere seriøse del af det vil jeg gerne sige, hvad forskellen er på oppositionen og regeringen, på både det korte og det længere sigt.
Da vi på Folketingets første arbejdsdag i år havde en forespørgselsdebat om udfordringerne for den økonomiske 2015-plan, var det jo altså, at regeringen, som vi har omtalt det nogle gange i dag, blev enig med sig selv om, at dansk økonomi var i topform: sund udvikling i dansk økonomi, høj og stabil beskæftigelse, gode rammevilkår for vækst og holdbar udvikling i de offentlige finanser.
Sådan gik det jo ikke.
Over for det stod der en opposition, som sagde, at der var behov for at tage hånd om krisen på kort sigt, men også for at sikre holdbarhed i statens finanser på længere sigt.
Det er jo den aftale, vi så har med hinanden, og det er jo det, der står i kontrast til, at de, der har magten i dag, tilsyneladende kun holder fast i én ting, og det er at aflevere ansvaret til den næste regering.
Tina Nedergaard (V), 2009-09-08:
Jo, men ordføreren bruger størstedelen af sin egen ordførertale til at kritisere VK-regeringen for at lade stå til og for, at man ikke tager udfordringen på sigt alvorligt nok, og at man ikke vil lytte til Arbejdsmarkedskommissionens anbefalinger – man burde have nærlæst og beskrevet dem og handlet derpå.
Men situationen er jo den, at hr. Morten Østergaard og hans parti har klistret sig ubønhørligt op ad et S-SF-alternativ, som vil føre en politik, hvor man i hvert fald vil løbe skrigende væk, for så vidt angår at tage et ansvar for dansk økonomis udvikling på længere sigt.
Det, de er bedst til, er jo at uddele gaverne, mens de er knap så skrappe til at hente finansieringen.
Så det lyder altså en anelse hult, og jeg synes, at hr. Morten Østergaard skal beskrive, præcis hvor man mener at man kan gøre sin indflydelse gældende på den økonomiske politik, som en eventuel S-SF-R-regering – på kryds og på tværs – ville føre.
Morten Østergaard (RV), 2009-09-08:
Ja, det kommer altså lidt bag på mig, for jeg havde egentlig forberedt mig på, at vi i dag skulle have en diskussion om, at oppositionen var splittet, men nu kan jeg så forstå, at vi er klistret fuldstændig sammen.
Det er jo så udmærket, i hvert fald i forhold til det løfte, vi har givet hinanden, om at sikre holdbarhed i dansk økonomi.
For det, der er helt åbenbart, er jo, at den her regering ikke evner at gøre det, og det er derfor, at parallellen til 1970'erne, som på mange måder var anderledes, dog er relevant så langt, at den her regering jo sidste år ved finanslovforhandlingerne demonstrerede, at man ikke evner at skaffe sig et flertal i Folketinget for at træffe de nødvendige politiske beslutninger.
Der vil jeg da gerne citere fru Tina Nedergaard, som i sin ordførertale sagde – og jeg citerer frit fra hukommelsen: Det er ikke regeringens skyld, at der ikke bliver lavet reformer.
Det er Folketingets skyld, for der er ikke flertal for det.
Nej, regeringen har ansvaret for en økonomisk politik, og man kan jo ikke bare sige: Vi sidder her for at sidde, og så må vi se, hvad flertallet i Folketinget bliver enige om at vi skal administrere.
Man må tage ansvar for sin økonomiske politik, og det er bare det, vi beder finansministeren om, når vi gentagne gange prøver at få ham til at skabe mening i, hvordan man vil nå sine mål og få dansk økonomi til at hænge sammen.
Men resultatet bliver, at det bliver en opgave for den næste regering.
Mike Legarth (KF), 2009-09-08:
Jeg skulle hilse fra fru Tina Nedergaard og fortælle hr. Morten Østergaard, at hun ikke føler sig rigtigt citeret.
Men lad nu det ligge.
Jeg har tidligere i dag konfronteret både hr. Morten Bødskov fra Socialdemokratiet og hr. Ole Sohn fra Socialistisk Folkeparti med det om selskabsskatten – ja, der kom den, socialismen – og den meget negative betydning, det vil have for dansk erhvervsliv, hvis S og SF's udspil en dag skulle blive gennemført, så man hæver skatten fra 25 pct. til 28 pct.
For hvordan kan De Radikale støtte en statsministerkandidat, som vil jage virksomhederne ud af Danmark?
Morten Østergaard (RV), 2009-09-08:
Lad mig starte med at bede hr. Mike Legarth om at hilse fru Tina Nedergaard og sige, at jeg selvfølgelig er ked af det, hvis jeg har fejlciteret hende, men jeg mener nu, at pointen var meget klar.
Det var det, fru Tina Nedergaards sagde, nemlig at det var Folketingets ansvar – hvordan det så end blev formuleret.
Og jeg holder fast i, at det nu altså er regeringen, der har ansvaret for den førte politik.
Så er jeg utrolig glad for spørgsmålet fra hr. Mike Legarth, for det giver mig anledning til at nævne, at der jo altså på side 10 i den økonomiske redegørelse står, og jeg citerer: Konkurrenceevnen er svækket siden årtusindeskiftet, især som følge af relativt høje danske lønstigninger.
Det er, mens vi har haft konservative økonomi- og erhvervsministre, at konkurrenceevnen gradvis er blevet svækket år for år i det nye årtusinde.
At udhule konkurrenceevnen er i hvert fald noget af det værste, man kan gøre ved erhvervslivet.
Det er også derfor, selskabsskattestigninger ikke er en del af Det Radikale Venstres skattepolitik.
Vi vil gerne have en grøn omstilling af erhvervslivet, og derfor har vi foreslået øgede energiafgifter for erhvervslivet, og at man til gengæld fører dem tilbage i investeringer i en grøn omstilling af dansk erhvervsliv.
Det er vores bud, og det kan man jo så mene om, hvad man vil.
Mike Legarth (KF), 2009-09-08:
Jeg skulle hilse fra fru Tina Nedergaard og meddele, at hun er glad for det svar, hun fik af hr. Morten Østergaard.
Men lad os nu blive i retorikkens virkelige inderkreds: Har vi et løfte fra hr. Morten Østergaard om, at Det Radikale Venstre aldrig vil medvirke til at hæve selskabsskatten i et eventuelt kommende samarbejde med S og SF?
Har jeg også et løfte om, at beskatningen af den sidst tjente krone ikke vil stige?
De løfter vil jeg gerne have bekræftet.
Mike Legarth (KF), 2009-09-08:
Det er af den simple årsag, at vi jo hylder det kommunale selvstyre, og det her er en sag mellem det lokale byråd, altså kommunalbestyrelsen, og pensionisterne; det er en sag, som bør blive afgjort i det enkelte byråd.
I øvrigt indførte vi sidste år det her loft over prisen for mad til de ældre, der bor på plejehjem.
Men her er det dem, der bor privat, og de kan jo vælge at købe deres mad et andet sted.
Så det er en frit valg-ordning; de er jo ikke tvunget til at tage imod den her ydelse.
Vi er bekymrede for, at hvis man sætter et loft over prisen for maden, kan det forringe kvaliteten, og det er jo ikke sikkert, at køberne ønsker, at det er af en dårlig kvalitet.
Der er vi helt sikre på og har fuld tillid til, at den lokale kommunalbestyrelse kan sikre et passende kvalitetsniveau, hvor man får meget for pengene, og så vil pensionisterne også købe det.