Liselott Blixt (DF), 2009-11-19:
Der er mange gode intentioner i beslutningsforslaget fra Socialistisk Folkeparti, da det rejser nogle af de problemstillinger, der har været gennem de seneste år, i forbindelse med behandlingen af medicinske patienter.
De medicinske patienter er en stor gruppe, der spænder vidt fra apopleksi til kroniske sygdomme – og det er patienter, der skal behandles meget individuelt og med en faglig ekspertise på lige netop deres sygdomsområder.
De ældre medicinske patienter udgør en meget sårbar gruppe, og vi ser ofte, at de tilbringer en del tid på vores sygehuse, også ofte efter at de er færdigbehandlede – de venter på en aflastningsplads eller en plejebolig.
Derfor glæder det mig, at Dansk Folkeparti netop i sidste uge fik aftalt, at der lægges en plan for de medicinske patienter i 2010 samt for en evaluering af, hvordan det går ude i kommunerne med at overholde garantien på 2 måneder for en plejebolig.
Der er brug for, at der er en, der samler op, vejler og informerer den medicinske patient, og som ligeledes følger op på aftaler eller aftaler møder med andre institutioner.
Denne ordning har eksisteret i flere år på nogle afdelinger, og i 2007 blev der fremsat et lovforslag, der pålagde afdelingerne på sygehusene at tildele alle patienter en kontaktperson.
Dansk Folkeparti vil spørge ministeren, om ikke vi kan få en evaluering af den her ordning for at se, hvor langt den er, og om den eventuelt skal forbedres.
Forløbskoordinatorordningen kender vi også en del til i forvejen.
Danske hospitaler har i det seneste år oprettet 100 nye stillinger med titlen forløbskoordinator, og mange af dem er besat med sekretærer, som har den nødvendige erfaring og rutine i tilrettelæggelse og koordinering af hensigtsmæssige patientforløb såvel internt i afdelingerne som i relation til eksterne samarbejdspartnere.
Lægesekretærer har samtidig også stor erfaring med diverse it-systemer, som jo er en forudsætning for at kunne følge og kontrollere, at der sker korrekt planlægning af patientforløbene.
Men der har også været problemer visse steder.
Det kræver ekstra ressourcer og personale, og man har på forskellige måder prøvet at finde en løsning.
Derfor mener vi i Dansk Folkeparti, at det er vigtigt, at vi først og fremmest undersøger, hvordan det er gået de steder, hvor man har haft en forløbskoordinator, for at sikre, at det er den bedste løsning for de medicinske patienter.
Samtidig skal det undersøges, hvor meget det vil koste at få indført, og her vil jeg gerne spørge Socialistisk Folkeparti, hvordan de vil finansiere det.
Der er også i de seneste år sket en del på området.
Meraktivitetspuljen er gennem de seneste år kommet de medicinske patienter til gode, og det har skabt mere dynamik på området, ligesom der er kommet det frie sygehusvalg samt måling af sundhedskvaliteten på sygehusene.
Dansk Folkeparti har fokus på de ældre medicinske patienter, og da disse ofte lider af kroniske sygdomme, har vi ved midler på finansloven været med til at få sat gang i et bedre forløb for denne gruppe.
Patientundervisning og egenbetaling skal være med til at ruste kroniske patienter til at håndtere deres sygdom.
I kvalitetsmodellen er vi enige om, at der skal være fælles standarder for kvaliteten i sundhedsvæsenet, herunder bl.a. korrekt medicinering og planlægning af udredningsforløb i forbindelse med diagnosticering.
Modellen skal fremme en kontinuerlig klinisk, faglig og organisatorisk kvalitetsforbedring af patientforløbene, også på de medicinske områder.
Dansk Folkeparti er som sagt positiv over for forslaget, men mener, at vi først bør evaluere de kontaktperson- og forløbskoordinatorordninger, der findes, og derfor kan Dansk Folkeparti ikke tilslutte sig forslaget.