runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Benedikte Kiær (KF), 2011-04-13:
Nu vil jeg lige korrigere.
Det er faktisk en god service fra Københavns Kommunes side for at fortælle nogle borgere: Her skal I virkelig sørge for at gå ud og få jer et arbejde.
Med hensyn til kontanthjælpsloftet vil jeg sige, at jeg egentlig synes, at kontanthjælpsloftet er en meget god ordning, for den betyder, at det kan betale sig for den enkelte at få et arbejde.
Det var jo derfor, at man lavede loftet.
Loftet er lavet for, at du aldrig nogen sinde kan få så meget på passiv forsørgelse, at det ikke kan betale sig for dig at gå ud og få et arbejde.
Det synes jeg egentlig er sund fornuft.
Men vi ved, at der er nogle familier – det er jo ikke kun hjemløse, når jeg taler om § 82 i aktivloven – hvor der er behov for, at man kan få hjælp til at gå til tandlægen, hvis man er enlig mor eller noget andet.
Og der kan man netop bruge § 82 i aktivloven, så man kan gå ind og give mulighed for at yde tilskud til tandbehandling.
Yildiz Akdogan (S), 2011-04-13:
Ministeren svarede jo ikke på spørgsmålet.
Det her drejer sig ikke kun om hjemløse, det er faktisk også familiebørn, altså børn i familier, der bliver ramt af nogle meget, meget konkrete regler og rammer, som regeringen har været med til at sætte og vedtage.
Det er kontanthjælpsloftet og starthjælpen, som har en direkte negativ effekt på familiernes indkomst.
Faktisk kommenterede ministeren den her 450-timers-regel, og ifølge en artikel i Politiken kommer den til at vise sin effekt her hen over sommeren, hvor det viser sig, at der vil være ti gange så mange ægtepar i København, som står til at miste kontanthjælpen, fordi den her såkaldte timeregel kommer til at træde i kraft.
Og det kommer igen til at skabe en negativ effekt for familiernes økonomiske råderum.
Så jeg vil egentlig høre, om ministeren ikke mener, at der er en sammenhæng mellem andelen af borgere, der bor i de her socialt udsatte områder, og så de regler, regeringen har været med til at vedtage, bl.a. timereglen, kontanthjælpsloftet.
Benedikte Kiær (KF), 2011-04-13:
Det pudsige ved nogle af de her undersøgelser, der kommer fra Arbejderbevægelsens Erhvervsråd, er jo, at de ikke tager de andre årtier med.
Nu er jeg barn af en tandlæge og ved, at der nogle gange er andre forhold, der gør sig gældende, når det handler om, at man ikke går til tandlæge.
Jeg ved også, at når man kommer op i de ældre år, og det er faktisk også blevet fremhævet i den her rapport, kan det, at man ikke går til tandlæge så tit, skyldes, at der ikke længere er tale om ens egne tænder.
Så der kan også være nogle andre forhold, der gør sig gældende, når det handler om, hvor tit man går til tandlæge.
Men vi ved jo godt, at der er nogle af vores udsatte borgere her i landet, som ikke har rum i deres budget til at kunne gå til tandlæge, hvis de får nogle problemer.
Det er bl.a. derfor, vi har givet penge til oprettelse af nogle tandklinikker, hvor bl.a. hjemløse kan komme, men det sker også derved, at vi har § 82 i aktivloven, hvorefter man netop kan få hjælp til at komme til tandlæge, hvis det er det, man har behov for.
Yildiz Akdogan (S), 2011-04-13:
Tak for det.
Nu gør ministeren det, ministeren er rigtig god til, og det er, at hvis tallene ikke passer ind, går man ind og kritiserer rapportens indhold eller metoden.
Hvis nu ministeren prøver at forholde sig til de konklusioner, rapporten kommer med, vil hun bl.a. se, at nogle af de bestemte ydelser, som er blevet skabt under den her regering, har fået en negativ konsekvens for en række borgere.
Nogle af de her borgere bor bl.a. i socialt udsatte områder som Tingbjerg og Nordvestkvarteret i København, og der viser tallene for rigtig mange borgere, at f.eks. antallet af danskere, der ikke har været til tandlæge i 3 år i træk, er vokset med 10 pct. fra 2003 til 2008, og det er sådan et meget konkret tal, som egentlig viser, at der altså er en slagside i forhold til de her ydelser.
Så jeg vil gerne have ministerens kommentar til spørgsmålet: Synes ministeren ikke, at der er en sammenhæng mellem de lave ydelser, som den her regering har indført, og så de konsekvenser, det har for borgerne?
Benedikte Kiær (KF), 2011-04-13:
Med hensyn til 450-timers-reglen er det jo først her til sommer, at man kan blive ramt af 450-timers-reglen, så det er nok ikke lige den, der kan have betydning for, at der er nogle, som fravælger at gå til tandlæge.
Jeg har set den her undersøgelse fra Arbejderbevægelsens Erhvervsråd, som ikke forholder sig til, at lavindkomstgruppen jo er en lidt underlig størrelse, for den består af borgere, som er socialt udsatte, og som har problemer i deres liv, men den består også af borgere, som er selvstændige erhvervsdrivende og studerende.
Undersøgelsen kommer heller ikke helt ind på, at der kan være andre årsager til, at man fravælger at gå til tandlæge.
Der er bl.a. tale om, at man i de unge år måske skal være bedre til at lave en overgang fra den kommunale tandpleje, til at man selv skal huske at melde sig til hos en tandlæge og komme ind i det system, der er der.
Men vi har jo netop også i forhold til nogle af de socialt udsatte borgere med aktivloven taget højde for at kunne hjælpe nogle af dem, som ikke har råd til at gå til tandlæge.
Yildiz Akdogan (S), 2011-04-13:
Tak for svaret fra ministeren.
Det er sådan, at Arbejderbevægelsens Erhvervsråd for nylig har lavet en analyse, og den viser, at mange danskere ikke har råd til basale ydelser som bl.a. tandlægebesøg.
Geografisk drejer det sig om meget specifikke områder, det er bl.a. de såkaldte ghettoer eller boligudsatte områder, og Tingbjerg og Nordvestkvarteret i København er nogle af de områder, hvor man kan se, at hver femte ikke har været til tandlæge i over 3 år.
Og hvis man undersøger, hvem de her borgere egentlig er, viser det sig, at det er borgere, der tilhører lavindkomstgrupper: Det er ufaglærte, det er såkaldte indvandrere eller nydanske borgere, det er både mænd og unge og ikke mindst ældre.
Jeg vil tillade mig – måske lidt provokerende – at kalde det en regeringsskabt fattigdom, og når man ser på nogle af de her fattigdomsskabende ydelser som kontanthjælpsloft og starthjælp og ikke mindst 450-timers-reglen, kan man se, at det har skabt en slagside i forhold til familiernes økonomiske råderum, og det får selvfølgelig også konsekvenser i forhold til, om man har råd til at gå til tandlæge, eller om man har råd til at sende sit barn til en eller anden sportsaktivitet.
Så lidt set i det lys vil jeg egentlig stille ministeren et spørgsmål: Synes ministeren ikke, regeringen har haft et ansvar i forhold til den ulighed, der er blevet skabt, og som betyder, at mange familier ikke har råd til at gå til tandlæge?
Benedikte Kiær (KF), 2011-04-13:
Der er desværre borgere i Danmark, som fravælger at gå til tandlæge af økonomiske årsager, og det er selvfølgelig ikke hensigtsmæssigt.
Derfor findes der også en række forskellige muligheder, bl.a. efter beskæftigelsesministerens lovgivning, for at give tilskud til tandbehandling.
Og vi har i øvrigt også i regi af satspuljen afsat midler til etablering af tandklinikker til socialt udsatte borgere i fire af landets største byer.
Men man er jo også nødt til at se på det i sammenhæng med, hvordan vi i øvrigt har indrettet vores system i Danmark.
Den samlede offentlige finansiering af sundhedsydelser i Danmark er meget høj i international målestok.
Egenbetaling for visse sundhedsydelser som f.eks. voksentandpleje, psykologhjælp, fysioterapi og kiropraktik skal ses i sammenhæng med, at behandling ved den praktiserende læge og på sygehus langt overvejende er vederlagsfri.
Om den nuværende fordeling mellem egenbetaling og gratisydelser er den rigtige, er jo egentlig en ganske interessant politisk diskussion, som jeg meget gerne vil tage på et andet tidspunkt.
Yildiz Akdogan (S), 2011-04-13:
Spørgsmålet lyder: Mener ministeren, at det er tilfredsstillende, at en stor gruppe af samfundets borgere, eksempelvis folk fra bydelene Tingbjerg og Nordvestkvarteret, på grund af lave indkomster ikke har råd til en fundamental ydelse som tandlægebesøg?
Frank Aaen (EL), 2011-04-13:
Der var indkaldt til forhandlinger, partierne i Folketinget – fra Enhedslisten og hele vejen over til Dansk Folkeparti – havde erklæret sig parat til at være med i de forhandlinger for at skaffe nogle penge fra de multinationale selskaber, og vupti: ny minister – nul forhandlinger.
Der er en orientering om, hvad man har gjort.
Der er intet om, at man vil gøre mere; alle nye initiativer er aflyst.
Der spørger jeg så bare ganske enkelt: Synes statsministeren, det er en klog politik at frede de multinationale selskaber og så i stedet for gå på jagt hos de ældre, hos de uddannelsessøgende og velfærden ude i kommunerne?
Er det en klog og rigtig politik?
Yildiz Akdogan (S), 2011-04-13:
Mener ministeren, at det er tilfredsstillende, at en stor gruppe af samfundets borgere, eksempelvis folk fra bydelene Tingbjerg og Nordvestkvarteret, på grund af lave indkomster ikke har råd til en fundamental ydelse som tandlægebesøg?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-04-13:
Tak for det.
Regeringen er jo efterhånden berømt og berygtet for at give ufinansierede skattelettelser.
Det gjorde man både i 2004 og 2007, samtidig med at man forsøger at bilde danskerne ind, at de skattelettelser har været finansierede, hvad de naturligvis ikke har.
Derfor er der et spørgsmål, som virkelig trænger sig på i den her sag: Når regeringen nu vil forringe pensionerne for 470.000 danskere, og når man ønsker at afskaffe efterlønnen, er det så, fordi man skal have råd til nye skattelettelser?
Det synes jeg er et vigtigt spørgsmål, og statsministeren er jo så glad for kontante, konkrete og præcise sætninger, og derfor vil jeg også bare have et konkret og kontant svar fra statsministeren.
Kan statsministeren i dag udelukke, at der bliver tale om nye skattelettelser frem mod 2020?
Yildiz Akdogan (S), 2011-04-13:
Vil ministeren vedkende sig et ansvar for, at samfundets socialt svage og personer med lave indkomster under den nuværende regering har fået sværere sociale vilkår og betingelser?
Tak, formand.
Spørgsmålet lyder: Vil ministeren vedkende sig et ansvar for, at samfundets socialt svage og personer med lave indkomster under den nuværende regering har fået sværere sociale vilkår og betingelser?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2011-04-13:
Jeg vil meget gerne ganske kort indlede denne spørgetime med at redegøre for det forhold, at regeringen i går ved justitsministeren og mig selv har fremlagt »Reformpakken 2020 – Kontant sikring af Danmarks velfærd«, som jo indeholder en stribe reformer, som samlet set skal bidrage til at håndtere tre udfordringer, som Danmark står over for.
Vi er fri af krisen.
Arbejdsløsheden har, efter alt hvad vi ved, toppet på et niveau, der er 40.000 lavere end det, alle gik og frygtede.
Nu skal vi adressere de fremtidige udfordringer, og til det hører jo for det første, at krisen har ændret det forhold, at nettogælden var væk, til, at vi nu har gæld – den skal forrentes, den skal betales tilbage.
For det andet står vi over for den kendte udfordring, at vi får demografisk modvind.
De næste 10 år vil der komme i omegnen af 225.000 flere pensionister, samtidig med at der bliver 65.000 færre på arbejdsmarkedet.
Og endelig har vi for det tredje udsigt til, at provenuet fra Nordsøen falder.
Derfor står vi med den bundne opgave, hvis vi vil sikre velfærdssamfundet, og det vil regeringen, at vi skal finde 47 mia. kr. frem mod år 2020.
Finansministeren har indbudt de partier – Socialdemokratiet, Det Radikale Venstre og Dansk Folkeparti – til forhandlinger startende fredag, og hvis det lykkes at bringe reformpakken i hus, har vi løst tre vigtige problemer:
Vi har nemlig så for det første skabt balance mellem indtægter og udgifter i år 2020.
Det skaber stabilitet, og det er også et signal til omverdenen om, at Danmark er et land, hvor der er styr på de offentlige finanser.
At være det modsatte – det har vi set eksempler på –
For det andet vil det her betyde, at vi har råd til at vedligeholde og udvikle velfærden i vort samfund – fire friske milliarder om året til sundhed, til uddannelse, til forskning.
Endelig vil vi for det tredje, hvilket er meget væsentligt, med denne reformpakke tilvejebringe den arbejdskraft, der skal bruges til vores virksomheder, når de skal have gang i væksten igen.
Benedikte Kiær (KF), 2011-04-13:
Jeg henholder mig egentlig til nogle af de internationale undersøgelser, der er af Danmark, og som siger, at vi er et af de lande, som har den største grad af lighed i forhold til andre vestlige lande.
Det er altså nogle internationale undersøgelse fra OECD, som faktisk er kommet frem til det resultat.
Jeg kan forstå, at Socialdemokraterne åbenbart ikke tror på det, men kun tror på, hvad der kommer fra Arbejderbevægelsens Erhvervsråd, selv om der egentlig burde være noget af en bias dér.
I forhold til det med 300-timers-reglen eller 450-timers-reglen vil jeg sige, at man jo kan løse problemstillingen ved at gå ud og få sig et arbejde i kortere tid, og så kan man igen komme på kontanthjælp, hvis det er det, man meget gerne vil med livet.
Jeg synes, det er ærgerligt, at Socialdemokraterne vil lave det om, og jeg tror, at det vil have en meget negativ indflydelse på arbejdsudbuddet.
Yildiz Akdogan (S), 2011-04-13:
Jeg skal da gerne gøre ministeren opmærksom på, at vi i Socialdemokratiet også ønsker, at alle borgere får mulighed for at deltage på arbejdsmarkedet.
Det sørgelige lige nu er så, at der ikke er arbejde til alle de mange mennesker.
Men fra regeringens side laver man nogle regler, der decideret er målrettet bestemte grupper i samfundet.
F.eks. rammer 300-timers-reglen decideret etnisk skævt.
Andelen af indvandrere fra ikkevestlige lande i forhold til næsten alle de andre ramte er på næsten 90 pct.
Det mest interessante ved det her er, at det ikke bare rammer etnisk skævt, men at det også rammer skævt i forhold til ligestilling.
Så vi gør en række kvinder med anden etnisk baggrund afhængige af deres mænds indkomst.
Ministeren må som socialminister være noget bekymret for, at man på den måde gør den ene person meget afhængig af den andens indkomst, hvis hun netop gerne vil have, at folk kommer ud på arbejdsmarkedet.
Det er det ene.
Det andet er, at ministeren siger, at der bliver sat fokus på fattigdom, og at fattigdomsåret netop var til for at gøre opmærksom på det, men samtidig står ministeren jo lige og siger, at vi er et lige samfund, og at vi er et rigt samfund.
Ministeren vil ikke engang anerkende, at vi har ulighed i Danmark.
Benedikte Kiær (KF), 2011-04-13:
Jeg tager masser af ansvar.
Vi har bl.a. været inde at vedtage Barnets Reform, som virkelig går ind og hjælper udsatte børn og unge.
Og vi har jo også i forhold til nogle af de områder, som fru Yildiz Akdogan faktisk nævner, været inde med en kæmpe ghettostrategi, som vi egentlig har fået implementeret, og som virkelig er godt i gang, og kommunerne har virkelig taget godt imod den her ghettostrategi.
Men jeg kan jo også forstå, at Socialdemokraterne sådan set har aflyst deres egen – så vidt jeg kan forstå på deres boligordfører.
Men i forhold til fattigdomsåret bliver jeg lige nødt til at pointere, at målet med fattigdomsåret var at sætte fokus på fattigdom og øge dialogen og debatten om fattigdom.
Og faktisk foretager regeringen fortsat det arbejde i forbindelse med fattigdomsindikatorer, som vi har sagt at vi gerne vil i vores arbejdsprogram.
Så synes jeg, at det er ganske interessant, at Socialdemokraterne her siger: Jamen vi vil væk fra kontanthjælpsloftet, fordi vi synes, det er uretfærdigt, at der er nogle, der kan gå ud og få sig et arbejde og faktisk tjene nogle penge i forhold til det at være på offentlig forsørgelse; det skal vi have lavet om på, for det kan ikke være rigtigt, vi synes hellere, at vi skal give så meget i offentlig forsørgelse, at man taber penge ved at tage et arbejde.
Det synes jeg er meget påfaldende.
Yildiz Akdogan (S), 2011-04-13:
Jeg kan ikke se ministerens rosenrøde beskrivelse af den situation, vi befinder os i nu.
Jeg kan heller ikke forstå, hvorfor det altid er de andres skyld.
Det er den økonomiske krises skyld, det er Socialdemokraternes skyld, det er borgernes egen skyld, men det er aldrig regeringens skyld, og den situation, vi befinder os i lige nu, er bestemt ikke ministerens ansvar.
Sidste år havde vi året for fattigdom.
Det, der skete fra ministerens side, var ingenting.
Det var en række konferencer, og så var det det.
Jeg gad godt vide, hvor mange af de få initiativer, ministeren satte i gang, der egentlig fortsætter.
Men når man ser på kontanthjælpsloftets konsekvens, så skaber det omkring 9.000 fattige, altså som er blevet fattigere; det viser tallene også.
Det samme gælder også i forhold til introduktionsydelsen, der skaber 2.300 fattige borgere – det viser igen Arbejderbevægelsens Erhvervsråds analyser.
Så kan jeg ikke forstå, hvorfor ministeren synes, at vi er meget lige, når man decideret kan se en større og større ulighed, at andelen af unge, der falder fra uddannelserne, generelt er børn fra svagtstillede familier – børn, der ikke kommer videre, børn, der ikke har råd til at fejre fødselsdage.
Det er børn, der bor i de områder, som er ramt af de her ydelser.
Jeg kan ikke forstå, hvorfor ministeren ikke prøver at tage bare lidt ansvar her.
Benedikte Kiær (KF), 2011-04-13:
Nu er der jo ikke rigtig nogen mål for graden af fattigdom i Danmark.
Jeg synes faktisk, at vi kan være stolte over, at det er lykkedes os at opbygge et velfærdssamfund, hvor der også er mulighed for, at vi har velstand.
Men det er klart, at da vi under den økonomiske krise er blevet ramt hårdt, er der også en masse, der har mistet deres arbejde.
Men jeg synes, det er påfaldende, at Socialdemokraterne faktisk synes, det er forkert, at man har lavet et kontanthjælpsloft, at det er forkert, at man har været inde at se på, at man bliver nødt til at gøre noget ved det aspekt, der hedder, at man kan få så meget i sociale ydelser, at det ikke kan betale sig at tage et arbejde, altså at man mister penge på at tage et arbejde.
Og det er bl.a. med hensyn til det, at regeringen har været inde at foretage ændringer, og det synes jeg faktisk er en ganske fornuftig ændring.
Yildiz Akdogan (S), 2011-04-13:
Tak til ministeren for svaret.
Det undrer mig lidt, at ministeren ikke helt forstod spørgsmålet.
Så jeg vil lige prøve at klargøre det lidt mere for ministeren.
Først vil jeg sige, at det glæder mig, at ministeren synes, at fattigdom også har noget med uddannelse og noget med sundhed at gøre og ikke mindst noget med økonomiske indikatorer at gøre.
Det tankevækkende er så, at lige præcis under den her regering er der sket en del ulighed, som kan ses både på uddannelsesområdet, hvor de, der falder fra uddannelserne, er de svagest stillede unge mennesker, og på sundhedsområdet.
I forhold til sundhed viser Arbejderbevægelsens Erhvervsråds rapport jo netop, at det rammer socialt skævt og økonomisk skævt.
Det er borgere, der bor i de socialt belastede områder som Tingbjerg og Nordvestkvarteret i København.
Det samme gælder også med økonomien: Andelen af familier, der bliver smidt ud af deres lejligheder, fordi de ikke har råd til at betale husleje, er støt stigende, ikke mindst i København.
Så ja, der er sket en øget ulighed, og der er sket en øget fattigdom på en række af de her områder, som ministeren også var inde på.
Spørgsmålet er så, hvordan man kan bekæmpe fattigdom.
Ministeren mener, at ministeren har været med til at gøre en indsats, men spørgsmålet er, om det har været nok, når vi kan se, at der er nogle konkrete regler, der gør, at uligheden bliver ved med at vokse.
Det kan både ses i tal og mærkes ude i de områder.
Det er netop kontanthjælpsloftet, det er netop starthjælpen, det er netop 300-timers-reglen, som snart bliver til 450-timers-reglen, som skaber meget større ulighed, og som rammer både børnefamilier, ældre nydanske borgere og generelt borgere med en meget dårlig social og økonomisk situation.
Benedikte Kiær (KF), 2011-04-13:
Nu fremgår det ikke helt klart af fru Yildiz Akdogans skriftlige spørgsmål, hvad der bliver refereret til, når hun skriver, at samfundets socialt svage og personer med lave indkomster har fået sværere sociale vilkår og betingelser.
Det er derfor noget uklart for mig, hvad fru Yildiz Akdogan rent faktisk baserer sit spørgsmål på.
Hvis vi taler om dem, der kaldes for lavindkomstgruppen, så hæfter jeg mig ved, at der er en meget høj mobilitet i denne gruppe.
F.eks. er halvdelen af de borgere, der er i gruppen, ude af denne gruppe igen efter et år.
Det siger noget om, at vi i Danmark generelt har gode muligheder for social opdrift i kraft af uddannelse og arbejde.
Regeringen har igangsat og vil også fortsat igangsætte initiativer, der skal hjælpe udsatte borgere.
Lad mig give tre eksempler: Med Barnets Reform har vi ønsket at bryde den negative sociale arv, og vi har afsat lidt over 900 mio. kr. til dette arbejde.
Men regeringen er ikke enig med oppositionens definition af fattigdom som værende udelukkende et økonomisk spørgsmål.
Vi mener derimod også, at det handler om nogle uddannelsesmæssige, beskæftigelsesmæssige, sundhedsmæssige og sociale problemstillinger, som man skal se på i forhold til det at kunne klare hverdagen.
Hvis vi udvikler disse indikatorer på den rigtige måde og med tilstrækkelig omtanke, kan vi få et bedre videngrundlag til at foretage en endnu mere målrettet socialpolitisk indsats.
Flemming Møller Mortensen (S), 2011-04-13:
Jeg vil blot sige, at en Venstreledet regering også på miljøområdet har sandet, at det altså ikke bare er sådan at få folk til at overholde loven.
I forhold til brugen af pesticider i landbruget må man nu også ty til hårdere sanktioner, og man bliver nødt til at kontrollere det.
Jeg bliver nødt til at sige til sundhedsministeren, at det jo ikke var alkohol, jeg talte om her – det var tobak.
Det er en lov, som har eksisteret i flere år.
Det er ikke en ny lov, som detailhandelen har skullet forholde sig til.
Det er faktisk en gammel lov, den har flere år på bagen, og derfor synes jeg jo, at det må være ministerens ansvar at sørge for, at vi ved, hvor let det er for unge under 18 år at købe tobak.
Hvor let er det for en 13-årig at købe tobak?
Vi ønsker heller ikke fra socialdemokratisk side, at politiet skal ud at stå i hver kiosk og kontrollere det her, men så længe vi ikke sikrer, at det bliver kontrolleret og sanktioneret, så retter befolkningen sig ikke efter det; man har ingen respekt for den lov, som vi vedtager her på Christiansborg, og det er et problem for vores demokrati.
Bertel Haarder (V), 2011-04-13:
Nu har den alkoholgrænse, som vi vedtog i efteråret med meget bredt flertal, kun været i kraft i 5 uger.
Hvis jeg ikke husker galt, trådte den i kraft 7. marts.
Det er rigtigt, at en avis har sendt nogle journalister ud – eller rettere sagt: nogle børn ud – og det viste sig, at det faktisk var muligt for dem at bryde den nye regel.
Jeg synes egentlig, at det var meget godt, at den pågældende avis gjorde det, for det er jo en af måderne, hvorpå man kan tjekke, om tingene bliver overholdt.
De meget engagerede medarbejdere, vi har i Sundhedsstyrelsen, vil selvfølgelig gøre, hvad de kan, for at tjekke, om grænserne bliver overholdt.
Det må være muligt i et samfund at klare sig uden ordensmagten, når det gælder noget så enkelt som at overholde nogle af Folketinget vedtagne grænser for, hvem der kan købe alkohol og tobak.
Flemming Møller Mortensen (S), 2011-04-13:
Jeg synes, det er rigtig dejligt at høre en indenrigs- og sundhedsminister fra Venstre sige, at vi har andre kort, som vi kan spille, og også, at ministeren siger, at det kan blive nødvendigt at spille de andre kort.
Det afføder naturligvis et umiddelbart spørgsmål til ministeren
Er ministeren indstillet på i samtalen med Sundhedsstyrelsen at bede Sundhedsstyrelsen om at lave en undersøgelse af, hvor let det er for unge 13-,14-, 15-årige at købe tobak i detailhandelen?
I hvert fald vil jeg rigtig gerne som oppositionspolitiker i dialogen med ministeren have de argumenter på hånden, så vi kan sige: Hvornår er det lige nøjagtig, vi trækker det næste kort over for detailhandelen?
For det, som skolebørnsundersøgelsen viser, er, at rigtig mange starter med at ryge, når de er mellem 13 og 15 år, så vi har brug for at få noget mere viden og nogle nye argumenter.