Rosa Lund (EL), 2012-11-01:
Jeg synes, det er blevet gennemgået meget godt, hvad lovforslaget egentlig handler om, så det vil jeg ikke dvæle så meget ved.
Jeg vil dog lige hive fat i en ting, som jeg ikke synes nogen af de andre ordførere har været inde på, nemlig at konsekvensen af denne lov ikke bare er, at vi fjerner den læreruddannelse, der er i dag, men at konsekvensen af denne lov også er, at vi fjerner en national standard.
Vi fjerner en national standard i læreruddannelsen, for der lægges op til, at institutionerne selv kan fastlægge fagenes konkrete størrelse og samtidig tone og profilere uddannelsen i den retning, som professionshøjskolerne ønsker.
Nu er det ikke, fordi vi i Enhedslisten er tilhængere af detailstyring af uddannelserne og slet ikke læreruddannelsen, som har været udsat for en massiv politisk styring og har været et sted, hvor man tog politiske slagsmål.
Jeg synes jo, at det var dem, man skulle have taget hensyn til og sikret en national standard, så de lærerstuderende netop i Skive, på Blaagaard, på Zahles, i Hjørring osv. havde de samme rettigheder og de samme muligheder.
Jeg har stillet en del spørgsmål i debatten i dag, så nu kommer der lige et par få rosende ord her med på vejen.
Først og fremmest vil jeg sige, at det er på tide, at der indføres en norm om, at de studerende uddannes i flere end to linjefag og i det her tilfælde inden for tre kompetenceområder.
Samtidig er det rigtig positivt, at alle lærerstuderende nu får specialpædagogik og dansk som andetsprog i faget pædagogik og lærerfaglighed.
Det ruster fremtidens lærere til de udfordringer, som folkeskolen står over for i dag, og især til den folkeskoledagsorden om inklusion, som regeringen har indført.
Jeg synes dog, at kæden hopper en lille smule af, når man samtidig fjerner de her to meget vigtige fag som linjefag, for vi vil bestemt også i fremtiden have behov for folkeskolelærere ude i folkeskolerne, der er specialiseret i dansk som andetsprog og i specialpædagogik.
Jeg kan simpelt hen ikke forstå, hvorfor man har valgt det fra.
Så er der praktikken.
Københavns Kommune efteruddanner jo nyuddannede lærere, fordi de får et praksischok.
Jeg har så meget svært ved at forstå, hvorfor man i en ny læreruddannelse forringer praktikken: Man gør det sværere for de lærerstuderende at ruste sig til den virkelighed, de møder, man nedsætter praktikken med 6 ECTS-point, og man siger også, at de nu skal have tre praktikker fordelt over 4 år i stedet for en praktik om året.
Vi har jo netop brug for, at de lærerstuderende kommer ud og møder den virkelighed, som de senere skal være en ret stor og vigtig del af, vi har brug for, at de bliver bedre til konflikthåndtering, og vi har brug for, at de bliver bedre til forældresamarbejde.
Alle de her ting, som vi kræver af folkeskolen i dag, har vi også et ansvar for at ruste lærerne til, og det gør vi altså ved at give dem den bedst mulige uddannelse med en stærk praksiskobling.
Så er der den almene dannelse, som jeg har været lidt inde på i mine spørgsmål, og det fortjener selvfølgelig også et par ord med på vejen.
Jeg er klar over, at kompetencemålene sættes højt, og jeg er klar over, at almen dannelse vil have sin egen eksamen, men det, at man har høje kompetencemål, og det, at man har sin egen eksamen, er altså ikke det samme som en styrkelse af faget. Vi går fra et fag, der har været selvstændigt.
KLM hed i gamle dage skolen i samfundet, men blev forringet til at hedde KLM, og det bliver nu endnu en gang forringet, fordi det er lagt i et andet fag og bliver presset, og kompetencemålene og den her eksamen vil også blive presset.
Man bliver jo ikke dygtigere som studerende, man bliver jo ikke mere alment dannet som studerende, bare fordi man går til en eksamen.
Man bliver jo mere alment dannet som studerende, hvis man får den gode undervisning og den gode dialog med sine medstuderende og ikke mindst med de elever, man er i kontakt med, når man er i praktik.
Så jeg har stadig væk meget, meget svært ved at forstå, hvordan man kan mene, at det her er en styrkelse af den almene dannelse i læreruddannelsen.
Til sidst vil jeg sige, at der ikke er nogen tvivl om, at de her ændringer har skabt stor uigennemsigtighed for de studerende, som jo nu skal til at søge ind – det skal de til sommer – på en ny læreruddannelse.
På det tidspunkt vil det være meget svært for de studerende at vide, om de, hvis de vil være den ene type lærer, skal tage til Skive eller til Zahles; hvor skal de flytte hen?
Det vil det, fordi man har forringet den nationale standard.
Det er meget uklart på mange af uddannelserne og for mange af institutionerne, hvordan det her skal gribes an efter sommerferien, og jeg håber i den grad, at der vil blive rettet op på det.
Til allerallersidst vil jeg sige – jeg når det lige – at nu, hvor man var i gang med at ændre læreruddannelsen, burde der være blevet tilvejebragt et fokus i uddannelsen, der rustede de kommende lærere inden for området køn og seksualitet.
Det havde været en tiltrængt modernisering af en til tider gammel institution, som folkeskolen kan være, og et videnløft, som ville kunne skabe større forståelse og anerkendelse af forskellige køn, forskellige seksualiteter og forskellige familieformer hos eleverne.
Jeg har meget svært ved at forstå, hvorfor det ikke er en del af forliget, nu hvor man var i gang.