Line Barfod (EL), 2009-05-26:
Regeringen har jo i den periode, den har siddet ved magten, gennemført en lang række reformer, og jeg kan simpelt ikke komme i tanke om en eneste reform, som man kan sige er gået godt.
Der er kommunalreformen, der jo har reformeret stort set alle områder af den offentlige sektor, der er politireformen, og der er domstolsreformen, som vi diskuterer her i dag.
Der er store dele af indholdet i domstolsreformen, som vi er fuldstændig enige i, men man må sige, at den måde, regeringen gennemfører reformer på, altså ikke er befordrende for, at de bliver gennemført på en god måde.
Man udsteder bare et diktat om, at tingene nu skal være på en bestemt måde, man vil ikke sætte ekstra ressourcer af til at gennemføre en reform, man gør ikke noget særligt for at inddrage medarbejderne i, hvordan reformen skal gennemføres, og man gør heller ikke noget særligt for at sikre, at man beholder de dygtige medarbejdere, man har.
Da vi diskuterede kommunalreform, var der adskillige private firmaer, der henvendte sig og undrede sig voldsomt over, hvordan i alverden man fra statens side kunne optræde på den måde, som man gjorde, for i det private erhvervsliv havde de en del erfaring med, hvad der betyder noget, når man laver store reformer og fusioner osv., nemlig hvor vigtigt det er, at man sætter rigtig mange ressourcer af til at gennemføre reformen og til løbende at sikre, at medarbejderne er inddraget og føler, at det arbejde, de laver, faktisk bliver værdsat.
Inden reformen blev vedtaget, var Retsudvalget ude at besøge en række domstole, og der blev også derfra gjort opmærksom på, at det var fuldstændig afgørende, at vi meget, meget hurtigt meldte ud til medarbejderne, så de var sikre på, at de kunne blive, hvor de skulle sidde henne osv.,
for de var meget efterspurgt andre steder, og vi risikerede altså at miste de dygtige medarbejdere til andre, hvis ikke vi sørgede for at holde på dem.
Det har haft store konsekvenser for medarbejderne og store konsekvenser for de mange, der bruger domstolene, og som ikke har kunnet regne med at få deres sager hurtigt behandlet.
Det er lidt tankevækkende, at den store domstolsreform bare skulle gennemføres til tiden, uden at der var sat ekstra ressourcer af, og uden at man var sikker på, hvordan det kom til at fungere, mens reformen af tinglysningen, altså digitaliseringen af tinglysningen, er blevet udsat flere gange, for den tør man ikke gennemføre, før man er sikker på, at alt fungerer 120 pct.
Så det er altså vigtigere at sikre, at tinglysningen af pengesystemet fungerer, end det er at sikre, at hele vores domstolsvæsen fungerer - det domstolsvæsen, som skal sørge for, at folk kan få deres retssikkerhed, skal sørge for, at vi kan få dømt de mennesker, der har begået kriminalitet, og kan få dem dømt så hurtigt, så de ikke undgår straf, alene fordi sagen er trukket for lang tid ud.
Vi har i den fælles vedtagelse fra oppositionen klart sagt, hvad der skal gøres.
Der er behov for at se på yderligere ressourcer ud over de ekstra ressourcer, der nu langt om længe er kommet, der er i høj grad behov for at se på moderne teknologi, og der er behov for at se på faggrænser osv.
Det er besynderligt, at man fra regeringens side åbenbart ikke mener, at it er noget, som man behøver at investere særlig meget i.
I den forbindelse vil jeg også godt tillade mig at sige, at vi jo i mange, mange år har foreslået, at der skulle oprettes en domsdatabase.
Det vil i sig selv jo kunne føre til, at man kunne undgå en del sager, fordi folk kunne slå op og se, hvad retspraksis er, og føre til, at det også blev nemmere for dommerne at se, hvad retspraksis er.
Det ville også kunne spare en del ressourcer, fordi man ikke længere skulle betale private firmaer kæmpe summer for at abonnere.
Alle kunne så have adgang til en offentlig og gratis domsdatabase i stedet for at skulle deles om abonnementer.
Så der er rigtig gode muligheder, hvis regeringen ellers vil begynde at se på, hvad man kunne gøre for at skabe et moderne retsvæsen.