runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Helle Sjelle (KF), 2008-04-22:
Jeg mener bestemt ikke, at jeg har alle svarene på de emner, der er rejst her, men jeg har bare lyttet til og noteret mig, hvad udenrigsministeren jo også har fremført her i dag, nemlig at det netop ikke er tilfældet, at den danske arbejdsmarkedsmodel er under pres.
Men derudover synes jeg selvfølgelig også, at det er væsentligt at notere sig, at regeringen nu har sat et udredningsarbejde i gang, hvor man vil se nærmere på, om der eventuelt skulle være noget, der gør, at man er nødt til at justere de danske regler.
Endelig synes jeg, det er væsentligt, hvis det i fremtiden skulle vise sig, at der bliver problemer i forhold til f.eks. konfliktretten, at så har den danske regering også tilkendegivet, at man er parat til at tage det op i EU-systemet.
Line Barfod (EL), 2008-04-22:
Det er muligt, at ordføreren mener, det er at se spøgelser, men nu er det jo altså ikke os, der har afsagt de domme, det er EF-Domstolen.
Man kan ikke engang svare os på endnu, om vi er nødt til at opsige den ILO-konvention, der hidtil har betydet, at vi har kunnet kræve ordentlige løn- og arbejdsvilkår ved offentlige arbejder.
Det er dog rimelig afgørende at vide, om vi i Danmark skal konkurrere på lige vilkår, eller, som EF-Domstolen siger, om formålet med det her er, at man skal kunne konkurrere med social dumping, med dårligere løn- og arbejdsvilkår.
Helle Sjelle (KF), 2008-04-22:
Jeg synes, at det, der er væsentligt at slå fast, er, at regeringen siger, at den danske model umiddelbart ikke er under pres.
Hvis det skulle vise sig, at den senere kommer det, er man parat til at tage det op i EU-systemet.
Nu har man i øvrigt tænkt sig at se videre på sagen i et udvalg.
Så synes jeg faktisk ikke, at man umiddelbart kan gøre mere i forhold til de ting, som vi drøfter her i dag.
Der er ikke nogen tvivl om, at skulle konfliktretten komme under pres, så er det noget, som regeringen gerne vil kæmpe for.
Emnet for dagens forespørgselsdebat hænger endnu en gang sammen med EF-Domstolen, og i hvilken grad Danmark er parat til at acceptere den domstols fortolkning af de fælles regler i EU.
Det har jo bestemt været genstand for debat før, men denne gang er fokus rettet mod Domstolens påståede indblanding i den danske konfliktret.
Som udgangspunkt vil jeg egentlig gerne minde om, at Domstolen jo i høj grad har været med til at fastslå og forbedre borgernes rettigheder, ikke mindst i forhold til f.eks. ligestilling.
På bl.a. dette område, men også andre områder, er der afsagt domme, som vi har været tilfredse med.
Det er en analyse, som vi også har hørt fra arbejdsmarkedets parter, og det er ganske betryggende.
Det er også betryggende, at udenrigsministeren og regeringen naturligvis er parate til at forsvare konfliktretten og den danske arbejdsmarkedsmodel, hvis det skulle vise sig at blive nødvendigt i fremtiden.
Men umiddelbart ser det altså ikke ud til, at modellen bliver anfægtet af de omdiskuterede domstolsafgørelser.
Heller ikke Sverige eller Tyskland har indtil videre foretaget sig noget i forhold til EU-systemet, selv om det er dem, der p.t. er mest berørt.
Vi Konservative er enige med spørgerne i, at vi naturligvis i Danmark skal holde et vågent øje med udviklingen i domstolsafgørelserne på det her område.
Siden opbygningen af EF's indre marked for alvor tog fart i slutningen af 1980'erne, har der jo med mellemrum været rejst en helt overordnet debat om, om strejkeretten til dels kunne være uforenelig med det indre marked.
Men det må også siges, at der ikke har været gjort noget forsøg på at anfægte den ret gennem EU-regler.
Det siger sig selv, at et sådant forsøg selvfølgelig ikke vil have nogen gang på jord.
Derfor er jeg også nødt til at sige, at vi Konservative lidt ser denne debat, som om spørgerne har set spøgelser.
Der er på nuværende tidspunkt ikke noget at komme efter, og skulle der være det på et tidspunkt, har vi jo også hørt regeringen sige her i dag, at så er den parat til at skride ind.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-04-22:
Nu må jeg sige, at hr. Morten Messerschmidt vist løber rundt på flere bonede gulve, end jeg og de andre SF'ere gør.
Det er vist sådan set hr. Morten Messerschmidt, der klynger sig til regeringen og har meget travlt med at blive dér, og jeg kunne jo så fristes til at sige: Hvor er hr. Morten Messerschmidts og Dansk Folkepartis evne til at gøre noget ved det her i forhold til regeringen?
Hvor er den henne?
Per Clausen (EL), 2008-04-22:
Jeg skal ikke fordybe mig i, om det er fru Anne Grete Holmsgaard eller hr. Morten Messerschmidt, der har det bedst på de bonede gulve, men i stedet vende tilbage til sagen.
Sagen er jo, at det, der er sket ved den afgørelse, som Domstolen har truffet her, er, at man grundlæggende har ændret ved forudsætningen for Lissabontraktaten, nemlig fra en opfattelse af, at det ikke var EF-Domstolen, der traf afgørelse om konflikter, til, at det er EF-Domstolen.
Derfor er fru Anne Grete Holmsgaard også enig i - sådan har jeg forstået det - at hvis bare det var kommet lidt tidligere, havde det været en god idé at tage det op i forbindelse med Lissabontraktaten.
Men det er også, fordi fru Anne Grete Holmsgaard må indrømme, at der er én fordel for Danmark i forhold til Lissabontraktaten, som ikke eksisterer, når vi snakker direktiv, og det er, at der faktisk skal være enighed, førend Lissabontraktaten kommer igennem.
Og så kan fru Anne Grete Holmsgaard godt sige, at vi tager Lissabontraktaten som gidsel, men hvad er grunden til, at man ikke kan kræve, at der tages højde for, at hele grundlaget for Lissabontraktaten på det her område er skredet, inden man ratificerer den?
Det er vel ikke at tage Lissabontraktaten som gidsel?
Morten Messerschmidt (DF), 2008-04-22:
Men jeg synes dog, at det er besynderligt, at fru Anne Grete Holmsgaard, når hun den 8. april gav nogle af os et lille håb om, at hun ville støtte dette næstbedste skridt, kan man sige, i dag i sin iver efter at være sammen med alle de andre jubeleuropæiske partier end ikke formår at gennemtrumfe det synspunkt, som hun havde den 8. april, og jeg vil sige, at det er en meget, meget skuffende udmelding fra SF.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-04-22:
Jeg mener for det første ikke, at det er rigtigt, at hele grundlaget for Lissabontraktaten er skredet.
Det, der står i den traktat, er stort set det samme som det, der stod i den forudgående til den, vi har i øjeblikket, på det her område.
Jeg har så også flere gange sagt, og jeg vil gerne gentage det, at en mulig strategi med at få en protokol til en traktat havde været en langt mere gangbar vej, hvis de her domme var faldet for et år siden - det tror jeg faktisk hr. Per Clausen er enig med mig i - og at det er så svært, at vi risikerer et nederlag, hvis vi kører ad det spor på nuværende tidspunkt.
Jeg kan godt forstå, at man gerne vil køre ad det spor, for jeg er også vred over det, der er foregået.
Men man bliver altså også nødt til at sige, at det vigtigste er, at vi får en sejr, og at vi undgår at køre ud ad nogle spor, hvor vi risikerer at få et nederlag.
Hvis man nu forestiller sig, hvordan de lande, der har ratificeret, vil reagere på det her - og det er altså ni lande - og hvad de så vil sige, så er det formentlig: Gå ad pommern til!
Det er ikke nogen særlig god situation i en sag, som er så vigtig.
Men jeg siger igen, som jeg har sagt før, at vi også opererer med muligheden for at få det op på et topmøde for at sende det meget klare signal, at det er uacceptabelt at lave den her indskrænkning i konfliktretten, for vi vil ikke acceptere social dumpning.
Hvis Enhedslisten gør det, er det jo, fordi Enhedslisten gerne vil stemme nej, og hvis de får muligheden - det får de jo i Folketingssalen - så vil stemme nej til Lissabontraktaten.
Dermed knytter det her sig så stærkt til Lissabontraktaten, at man i virkeligheden risikerer at komme ud i noget, der er en dårlig strategi for sikringen af konfliktretten og for sikringen mod social dumping.
Jeg vil sige, at der i vores strategi også indgår en topmødeerklæring, men det her er jo et forslag til vedtagelse, der er fremsat af flere, hvoraf der i hvert fald er nogle, der endnu ikke helt er nået til at se det som en mulighed, men vi har ikke udelukket, at vi kan få dem til at se det som en mulighed.
Jeg mener, at en topmødeerklæring kan være en vigtig brik for at gøre det fuldstændig klart over for resten af Europa, at vi ikke vil acceptere social dumpning, at vi ikke vil acceptere, at konfliktretten bliver indskrænket.
Derfor opererer vi selvfølgelig også med den mulighed, som vi også gjorde det i den debat, vi havde den 8. april.
Per Clausen (EL), 2008-04-22:
Jeg kan forstå, at grunden til, at fru Anne Grete Holmsgaard ikke vil bruge den helt unikke situation, at der skal være enighed om Lissabontraktaten, til at opnå et resultat, er en forventning om, at der så vil være venlighed over for Danmark efterfølgende.
Det, der så bliver fuldstændig ubegribeligt, er, hvorfor et SF-synspunkt om, at man ønsker, at der skal være en erklæring om de konsekvenser, som EF-Domstolen medførte i forhold til konfliktretten i Danmark, inden man ratificerede Lissabontraktaten - som i hvert fald nogle medlemmer af SF har skrevet under på - og det, som fru Margrete Auken har sagt, nemlig at der skal være en særlig klausul som tilføjelse til Lissabontraktaten, nu i det forslag til vedtagelse, som SF i dag stemmer for, er blevet til »samt behovet for eventuelle initiativer over for EU«.
Det, der sker i dag, er jo, at fru Anne Grete Holmsgaard og SF stemmer for regeringens politik, i håbet om at den engang bliver lidt fornuftigere.
Alligevel kan det jo godt undre, at statsministeren på et tidspunkt, hvor der slet ikke er kommet noget udspil fra den amerikanske præsident, siger, at præsidenten er en sand miljøforkæmper, og at det går i den rigtige retning, og når der så kommer et udspil, så er det, som klimaministeren siger, jo et helt utilstrækkeligt udspil.
Man kan vel endda gå så vidt som til at sige, at hvis der blev lavet en international aftale i 2009 med det indhold, som den amerikanske præsident lægger op til, var vi bedre tjent uden en aftale.
I den situation siger jeg, at det ikke er stærke ord, når klimaministeren bruger ordet uambitiøst, men når statsministeren fastholder, at det her udspil er udtryk for, at den amerikanske præsident vil gøre en indsats for at sikre, at der kommer en klimaaftale, og at der kommer en reduktion af klimaudslippene, men at det da ikke er helt tilstrækkeligt endnu, så synes jeg måske, der er sket en bevægelse fra klimaministeren til statsministeren, som gør, at svaret på det udspil, der er kommet, bliver meget lidt acceptabelt for den danske regering.
Connie Hedegaard (KF), 2008-04-23:
Først er det jo sådan, at de, der måtte lytte til denne debat, i hvert fald lige skal vide, at der pr. 1. januar har været takststop for prisstigninger i den kollektive trafik.
Det er jo i hvert fald nok af interesse for de mange mennesker, der dagligt benytter sig af den kollektive trafik.
Så har regeringen jo også, dengang Infrastrukturkommissionen kom med sin rapport, klart givet udtryk for, at vi til efteråret vil komme med en samlet investeringsplan for, hvad der skal ske af investeringer i forhold til den private trafik, og hvad der skal ske i forhold til den kollektive trafik.
Det blev sagt meget, meget tydeligt fra forskellige ministres side dengang i januar, at vi lægger vægt på, at der vil være tale om en investeringsplan, der ikke mindst prioriterer investeringer i den kollektive trafik.
Det blev samtidig også sagt, at arbejdet med investeringsplanen skal ses i lyset af en anden udfordring, nemlig den udfordring at få CO2-udslippet fra transporten til at falde frem mod 2020.
De to arbejder er sat i gang.
Inden den 1. oktober kommer der et bud på det, og jeg mener faktisk, det vil være svært at finde et land på hele kloden formentlig, der har lavet en så ambitiøs plan; nemlig ved at vi siger, at den kommende investeringsplan for hele trafikområdet skal ses i lyset af bestræbelserne på at få CO2-udslippet fra transporten til ikke bare at holde sig stabilt på det samme niveau, men til decideret at falde.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2008-04-23:
Jeg vil gå til den hjemlige udfordring.
Når vi snakker om CO2-udslippet i Danmark, er det sådan, at en tredjedel stammer fra trafikken og to tredjedele fra energien.
Den helt store udfordring er jo i virkeligheden trafikken, fordi CO2-udslippet fra trafikken er stigende.
I 1980 havde vi et CO2-udslip fra trafikken på 20 pct., i dag har vi et på 33 pct. på trods af landvindinger i teknologien.
Derfor synes jeg også, at det er meget interessant, at det norske skatteministerium har lavet en undersøgelse, der viser, at med hensyn til benzinpriserne i hele EU målt i forhold til lønudviklingen er Danmark det billigste land, hvad angår det at købe benzin.
Det er måske ikke den opfattelse, danskerne generelt har, men Danmark er altså i forhold til den lønudvikling, vi har haft, det sted i Europa, hvor det er billigst at købe benzin.
Når man ser det i sammenhæng med den kollektive trafiks prisstigninger under denne regering siden 2001, er det jo ikke så svært at regne ud, hvorfor danskerne vælger at tage deres bil i stedet for at tage den kollektive trafik.
Har ministeren nogen bud på, hvad vi skal gøre ved den udfordring?
Connie Hedegaard (KF), 2008-04-23:
Jeg takker for tilliden.
Jeg kan høre, at hr. Per Clausen mener, at bare jeg sådan åbner munden, eller den danske regering gør det, så gør den amerikanske regering straks præcis, hvad vi gerne vil have den til.
Men det, man altså bare er nødt til, er at se det her som en proces.
For et år siden ville USA ikke høre tale om langsigtede mål, og man havde i øvrigt heller ikke sagt, at det hele skulle ende i FN-systemet.
Nu accepterer man, at ja, det skal ind i FN-systemet, ja, det skal ende i København i 2009, ja, man skal have langsigtede mål, og nu begynder man altså også at tale om, at der også skal ske noget kortsigtet.
Så er rigtigt, at ikke bare den danske regering, men EU og alle gode kræfter i det her selvfølgelig skal sørge for at opretholde presset på en amerikansk regering, en amerikansk kongres, en amerikansk offentlighed med hensyn til at sige: Kære venner, I er nødt til at begynde at stabilisere og siden lade udledningerne falde meget, meget tidligere.
Det tror jeg også kommer til at ske, og det er da det, der er vores opgave i de kommende mange måneder.
Per Clausen (EL), 2008-04-23:
Nu er det vel sådan, at det, USA lover, er ingenting at gøre frem til år 2025, nemlig at lade væksten fortsætte.
Det er vel direkte det modsatte af det, klimaministeren har bedt dem om at gøre.
Så siger de, at fra 2025 vil de så stoppe stigningen.
Synes klimaministeren på den baggrund så ikke, at statsministeren sender nogle meget svært forståelige signaler, for nu at sige det på den pæne måde, når han bliver ved med at fastholde, at den linje, den amerikanske præsident står for, er en linje, der tager klimaudfordringen alvorligt, og en linje, der kan føre til, at vi får et fornuftigt resultat ved klimaforhandlingerne næste år?
På det tidspunkt har vi jo - det ved vi da med sikkerhed - en anden amerikansk præsident, og man skulle da nødig sprede den illusion hos amerikanerne, at de bare skal fortsætte den linje, som den nuværende præsident har, og så er det godt nok.
Connie Hedegaard (KF), 2008-04-23:
Der er altså ingen tvivl om, at USA skal flytte sig mere.
Derfor er vi i den industrialiserede verden nødt til at have udledningerne til at begynde at falde tidligere end det.
Det er det, der er den danske regerings position.
Så sent som i sidste måned havde jeg lejlighed til at tale med præsident Bushs klimarådgiver i Det Hvide Hus, og der gentog jeg igen-igen: Det er dejligt, at I nu bevæger jer i forhold til 2050
man ville jo ikke høre tale om mål for det for bare for 1 år siden - det er fint, det er godt, bliv ved med det, men vi mangler altså stadig væk at høre nogle meldinger om, at der også skal ske noget på det kortere sigt.
Det er 2020 eller 2025 i den her sammenhæng.
Og så siger jeg bare, at vi er nødt til at have nogle mere ambitiøse bud fra USA, ellers kan verden ikke håndtere klimaudfordringen.
Troels Lund Poulsen (V), 2008-04-23:
Jeg kan sige, at jeg synes, det er meget vigtigt, at der er en sammenhæng mellem det, man siger, og det, man gør, og lad mig give et banalt eksempel: Hvis man f.eks. kæmper meget for, at vi skal nedbringe mængden af affald i form af plastikposer, er det jo en idé, at man selv går foran med et godt eksempel.
Men det synes jeg der er, og derfor må jeg sige, at hvis det er sådan, at man har en ranch, hvor der gøres brug af vedvarende energi, er jeg da sådan set blot glad for det.
Men jeg kan konstatere, at det er Socialdemokraterne ikke i denne sag.
Når vi diskuterer energi, er man sådan set meget opmærksom på, at der skal gøres mest muligt for vedvarende energi, men sådan kan der jo være forskelligheder.
Connie Hedegaard (KF), 2008-04-23:
Der er faktisk ikke kommet tvetydige signaler.
Det er rigtigt nok, at der er nogle pressefolk, der har moret sig lidt med at få det fremstillet sådan.
Præsident Bush holdt sin tale i onsdags, sent på dagen dansk tid, først på aftenen.
Senere samme aften udsendte jeg en pressemeddelelse, hvori jeg sagde, at det er godt, at den amerikanske administration nu starter med også at forholde sig til, at der ikke kun skal ske noget på den meget, meget lange bane frem til 2050, men at der også skal ske noget på den kortere bane.
Men det er skidt, at det skridt, man nu tager, ikke er større.
Så er det rigtigt, at jeg kaldte det uambitiøst, for det går naturligvis ikke, at USA mener, at de skal blive ved med at øge deres udledninger de næste 17 år.
Altså, det er helt uden for al tvivl, at vi jo så i hvert fald ikke får Kina og Indien og andre store og voksende økonomier til at gøre noget tidligere.
Så det har været min linje, gentaget i radio og tv torsdag morgen, i dagspressen, og også fuldstændig gentaget af statsministeren i går på statsministerens pressemøde.
Det var første gang, den danske statsminister forholdt sig til præsident Bushs tale.
Det uddybede han i øvrigt også, og så sagde han, at det jo egentlig ikke var så underligt, eftersom det er regeringens linje.
Ja, det er godt, der sker noget i den amerikanske administration.
Det har vi set de sidste 12 måneder, men der skal stadig væk ske mere.
De meldinger, vi foreløbig har fået, er ikke ambitiøse nok.
Per Clausen (EL), 2008-04-23:
Tak for det.
Det er jo sådan, at en af de vigtigste klimapolitiske begivenheder, som vi ser frem til, og som meget af arbejdet handler om, er den store klimakonference, der skal være i København i 2009.
Af samme grund bruger klimaministeren selvfølgelig meget energi på både at opdyrke internationale forbindelser, diskutere med politiske ledere fra andre lande og følge med i de tilkendegivelser og udsagn, der kommer fra ledere fra andre lande, ikke mindst de store og betydningsfulde lande.
Der er jo kommet et udspil fra den amerikanske præsident, George Bush, her for ganske nylig, i sidste uge, som jo - hvis man tænker på, at klimaministeren tit understreger nødvendigheden af ikke udelukkende at se langt ud i fremtiden, men også at gennemføre resultater på det korte sigt - var meget skuffende, vil jeg sige.
For det lagde sådan set op til, at USA skulle fortsætte med at øge sit udslip frem til 2025, hvorefter man skulle holde op med at øge det mere.
Det reagerede klimaministeren jo sådan set også meget fornuftigt på ved at kalde det uambitiøst - ikke noget stærkt ord, men jeg helt med på, at man skal tale venligt til folk i storpolitik.
Men det, der måske er mere bekymrende, er, at der er opstået stor forvirring om, hvad den danske regering i grunden mener om den amerikanske præsidents, George Bushs, klimapolitik.
Når det er lidt bekymrende, er det, fordi der jo følges med i de her ting også i andre lande, og hvis man f.eks. i Kina eller andre steder får det indtryk, at hvis man bare stopper udslippet i 2025, så er det godt nok for USA's vedkommende, så har de nok også en forestilling om, hvornår de skal stoppe stigningen i udslippet.
Det bliver i hvert fald meget senere.
Så jeg vil gerne spørge klimaministeren, om hun ikke mener, at det er meget uheldigt, at der kommer sådanne tvetydige signaler fra den danske regering i den her situation.
Torben Hansen (S), 2008-04-23:
Det, man skal huske på, er jo, at USA er en supermagt.
Det ved miljøministeren om nogen jo som tidligere udenrigsordfører for Venstre, og det gør jo, at man i hvert fald i mit perspektiv har særlige forpligtelser.
Det tror jeg også alle er enige i.
Derfor er mit helt grundlæggende spørgsmål til ministeren: Når ministeren bliver ved med at sige, at han støtter op bag statsministerens svar, og statsministeren som en del af sin argumentation bruger, at fordi manden passer på sin ranch, er han overbevist miljøforkæmper, og derfor kan man stort set redde hele verden - det ved vi jo, som hr. Steen Gade sagde, er noget sludder - synes miljøministeren så helt grundlæggende, at det er noget, der skaber respekt for Danmark og miljøministeren, at budskabet herfra er, at når folk gør noget ved deres ranch, er de overbeviste miljøforkæmpere?
Synes ministeren, det er noget, der vil skabe respekt, når ministeren sammen med andre ministre skal ud i verden og sørge for, at vi får landet nogle store, globale aftaler, der skal føre kloden her sikkert ind i de næste mange årtier?
Troels Lund Poulsen (V), 2008-04-23:
Jeg kan sådan set henholde mig til det, jeg allerede har sagt.
Jeg er fuldstændig enig i det, statsministeren har svaret på det § 20-spørgsmål, som er blevet stillet til ham vedrørende det besøg, han har deltaget i.
Jeg må igen sige, at jeg ikke var til stede på ranchen.
Det kan man jo så kun beklage, og jeg kan sige, at jeg da havde håbet at være det.
Men det var jeg ikke, og det tilkommer heller ikke mig at bede om at være det.
Men for at svare på hr. Steen Gades spørgsmål må jeg sige, at jeg heller ikke har en tilstrækkelig indgående viden til at vide, hvad der helt præcist skete i miljøstyrelsen i USA.
Her stopper min viden, men det er selvfølgelig noget, jeg kan undersøge.
Men det, som er afgørende for at få en bindende international aftale, er jo, at vi får alle lande om bord.
Det skal jo ikke være sådan, at man spekulerer i, at der er nogle lande, der er med, mens andre ikke er, det er jo også det, der er afsættet for 2009-aftalen, og om nogen ved hr. Steen Gade jo også, at det er det, vi skal kæmpe for.
Her tror jeg sådan set, der er enighed.
Steen Gade (SF), 2008-04-23:
Selv om der var lidt udenomssnak, tror jeg da, vi er enige om, at Kyotoprotokollen jo var et enormt fremskridt.
Det er USA, specielt Bush, der har brugt alle sine kræfter på at underminere den, det var Bushregeringen, der rettede i papirer fra miljøstyrelsen i USA, hvori der stod, at der er store miljøproblemer og at klimaproblemer skal tages alvorligt.
Det blev rettet, og direktøren for USA's miljøstyrelse tog sit gode tøj og gik i protest, fordi man skar ned på naturområdet i USA.
Vi ved den slags ting - og det ved miljøministeren jo også godt, og det er derfor, jeg har lidt ondt af, at miljøministeren står i den situation.
Jeg forstår godt, at miljøministeren ikke uden videre kan sige, at statsministeren har sagt noget sludder, for det ved vi jo alle sammen at han har.
Men lad mig give miljøministeren det gode råd at holde sig til den linje at sige, hvad vi går ind for, for så vil det i realiteten være det modsatte af det, statsministeren har sagt.