runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Nick Hækkerup (S), 2016-04-19:
Jeg har stor respekt for den måde, den demokratiske debat må udspille sig på herhjemme, men jeg synes, at Enhedslisten begår det, man uden for det her rum ville kalde en svinestreg, når de bliver ved med at påstå, at vi ikke aner, hvad det er for nogle grupper, vi har med at gøre.
Fordi vi er pålagt tavshedspligt, kan vi ikke fortælle, hvad det er for nogle oplysninger, vi har fået i Forsvarsudvalget, og derfor bruger man det til at kaste uklarhed og skabe usikkerhed i et omfang, som der ikke er grundlag for.
Peder Hvelplund (EL), 2016-04-19:
Jeg kunne bare godt tænke mig at høre ordføreren forholde sig lidt til noget.
Nu siger ordføreren, at det handler om at bekæmpe Islamisk Stat, og det er vi jo sådan set enige om.
Men hvori er det sådan grundlæggende, at forskellen ideologisk og historisk er mellem Islamisk Stat og nogle af de grupper, vi så risikerer at blive allieret med
Altså, nu har vi jo ikke kunnet få nogle klare bud på, hvilke grupper det er.
Men hvilke kriterier er det, man har lagt til grund for, at de kræfter, vi så kommer til at støtte, i hvert fald er bedre end Islamisk Stat?
For umiddelbart er der jo ikke sådan noget, i forhold til hvordan de agerer i borgerkrigen dernede, der indikerer, at de grupper, vi kan komme til at støtte, har et grundlæggende anderledes menneske- eller demokratisyn end Islamisk Stat.
Kunne ordføreren ikke sætte lidt ord på og forklare, hvori det er, de grupper adskiller sig fra Islamisk Stat?
Nick Hækkerup (S), 2016-04-19:
Det er vel ikke rigtigt, med al respekt for ordføreren, at processerne er parallelforskudt.
I virkeligheden forløber processerne i parallelle spor.
Der foregår jo forhandlinger.
Man kunne ønske, at de gik hurtigere, men der foregår forhandlinger i øjeblikket.
Så det er ikke først det ene og så det andet.
I virkeligheden bliver vi nødt til i det her meget komplekse spil at se de forskellige indsatser udspille sig samtidig: den civile hjælp, den militære indsats og jo også forhandlingssporet.
Søren Søndergaard (EL), 2016-04-19:
Men man kan jo ikke vente med at give det svar til en anden gang.
Det lyder, som om vi først bekæmper Islamisk Stat, og når vi så har bekæmpet Islamisk Stat, sætter vi os ned og finder ud af, hvordan tingene så skal indrettes.
Sådan er virkeligheden jo ikke.
Når Islamisk Stat bliver trængt ud af en by, kommer der nogle andre ind.
Det kan være al-Nusra-fronten, det kan være Assad, det kan være nogle andre ekstremister, der er lige så slemme som Islamisk Stat, eller det kan være nogle mere demokratiske kræfter.
Det spørgsmål er jo et spørgsmål, der er til afgørelse lige præcis nu, og der er det bare, at jeg igen stiller spørgsmålet: Hvordan undgår man, at det, man er i gang med i øjeblikket, er at styrke Assad og at styrke islamiske kræfter og dermed bare reproducere genopstandelsen af Islamisk Stat på sigt?
Nick Hækkerup (S), 2016-04-19:
Med al respekt falder det spørgsmål i virkeligheden vel et andet sted: lige præcis forholden sig til, hvordan et kommende Syrien skal se ud, hvem der skal være i hvilke områder.
Det er jo noget af det, som er en del af den fredsproces, som guderne skal vide ikke går så hurtigt, som man kunne ønske sig, men som der alligevel er spørgsmål om, herunder om det skal være en forbundsstat eller det skal være et statsforbund, hvor stor en grad af selvstændighed de kurdiske områder, som jeg ved Enhedslisten interesserer sig enormt meget for, skal have.
Så det er vel i virkeligheden der, man skal finde svaret på det.
Peder Hvelplund (EL), 2016-04-19:
Jeg vil gerne tage fat i det svar, som fru Mette Bock gav til hr. Søren Søndergaard om det med tilbageholdelse af fanger.
Der siger ordføreren at hun ikke rigtig kan komme det nærmere.
Det synes jeg simpelt hen ikke er godt nok.
Altså, vi sidder jo her som lovgivere og skal sende danske soldater af sted, og når de kommer derned, bliver virkeligheden jo konkret.
Der er det ikke nok at stå og sige: Jamen det finder vi nok ud af.
De kan jo komme til at stå i en situation, hvor de tager fanger.
Og der bliver vi da nødt til at vide – også i forhold til de svar, der er kommet til udvalget – hvad der skal ske med de fanger.
Man taler jo om, at der kan være en risiko for, at man kan blive nødt til at overdrage dem til irakiske myndigheder og dermed ikke have nogen sikkerhed for, at de ikke bliver udsat for tortur eller henrettelse.
Vi kommer til at kunne stå i en situation, som Amnesty og DIGNITY direkte advarer os imod og siger kan være en krænkelse af Genèvekonventionen og menneskerettighedskonventionen.
De soldater, vi sender af sted, bliver da nødt til at have et klart svar fra os på, hvad det er for et grundlag, de står på.
Kan vi garantere, at der ligger et klart grundlag for det?
Og kan Liberal Alliance garantere, at der ligger et klart grundlag for det?
Martin Lidegaard (RV), 2016-04-19:
Det er også derfor, at jeg håber, at udenrigsministeren vil bekræfte det, som han har sagt flere gange i sidste uge, nemlig at Danmark ikke udleverer krigsfanger til irakiske myndigheder på anmodning.
Holger K. Nielsen (SF), 2016-04-19:
Det er en fortsættelse af det her tema.
Jeg kan godt forstå, at der er kommet tvivl om det spørgsmål, når man ser på svarene på spørgsmålene – det må jeg altså godt nok tilstå – fordi det er jo helt åbenlyst, at man kan komme til at udlevere til irakerne, hvis de beder om det.
Det er fuldstændig åbenlyst og også rimelig logisk i forhold til den situation, som soldaterne kommer til at stå i.
Er det dem, der sidder derhjemme, eller er det soldaten selv, der gør det?
Hvis man skal følge reglerne, er det jo soldaten selv, men er det faktisk rimeligt, at vedkommende skal, om jeg så må sige, agere på baggrund af en beslutning af nogle høje herrer hjemme i København, og er det ikke udtryk for, at den der uklarhed giver nogle helt, helt uholdbare situationer for de folk, der er ude i felten?
Rasmus Jarlov (KF), 2016-04-19:
Jeg mener også godt, at man kunne støtte nogle af de her grupperinger mere, men der er jo en ting, vi lige skal huske her, og det er, at lige nu stemmer vi om, om Danmark skal bidrage til en international mission eller ikke skal bidrage til en international mission.
Vi kan ikke bestemme fredsprocessen, altså hvilke grupper der kan være med og sidde med ved bordet, og hvor meget den internationale koalition skal have tyrkerne og andre med.
Vi kan forsøge at påvirke det.
Det kan man så have nogle holdninger til, men det kan ikke føre til, at vi så siger nej til at støtte den her internationale mission, som vil være et fremskridt, og som vil få livet til at være meget mere besværligt for Islamisk Stat og forhåbentlig få dem nedkæmpet.
Søren Søndergaard (EL), 2016-04-19:
Jamen jeg tror sådan set, at proppen røg af flasken der.
Altså, jeg tror sådan set, at hr. Rasmus Jarlov forklarede, hvad det handler om.
Det handler om Tyrkiet.
For ellers giver hr. Rasmus Jarlovs indlæg jo ingen mening.
Hvem stoppede det?
Var det kampfly fra USA eller andre steder, der stoppede det?
Det var dem, der satte en stopper for, at flere yazidier blev slået ihjel.
Det var dem, der reddede dem ind i Nordirak og ind i Rojava.
Og hvem var det, der stoppede Islamisk Stat ved Kobane?
Det var igen YPG og YPJ.
Og hvor meget støtte har de fået fra os?
Hvor mange kroner er der givet til YPG og YPJ, som stoppede Islamisk Stat?
Hvor mange støvler er der givet, så de ikke skal rende rundt nærmest på bare fødder?
Var det ikke på tide, at vi droppede hensynet til Tyrkiet og støttede dem, der kæmper mod Islamisk Stat?
Rasmus Jarlov (KF), 2016-04-19:
Det er selvfølgelig rigtigt, og sådan er det vel også, hvis kurderne slår nogle ihjel.
Altså, der er ikke forskel på det.
Om det er den ene eller den gruppering, der bekæmper Islamisk Stat, så vil der være nogle civile ofre, og det kan medføre en opbakning til dem.
Jeg mener ikke, at kurderne bare er de samme alle steder, sådan at man, hvis man kan støtte dem i Nordirak, også kan støtte dem alle mulige andre steder.
Jeg ved godt, det strider imod idealerne, men jeg mener også, at vi er nødt til at tage hensyn til Tyrkiets holdninger til det her.
Hvis vi skal have en bred koalition, skal vi have Tyrkiet med, og derfor må man tage et vist hensyn til deres holdninger til det her emne, selv om jeg også synes, at tyrkerne er urimelige.
Eva Flyvholm (EL), 2016-04-19:
[Lydudfald]
... synes jeg, det er en meget mærkelig udmelding fra ordføreren, for De Konservative og andre partier her i Folketinget har også støttet, at vi sendte våben til kurderne i Nordirak, og det havde man ikke nogen betænkeligheder ved.
I forhold til støtten af kurderne i Syrien anerkender vores amerikanske allierede også, at de er den allermest afgørende og vigtige partner i kampen mod IS, så det synes jeg er en meget mærkelig argumentation.
Jeg vil bare høre, om ordføreren ikke kan bekræfte, at når du bomber med F-16-fly og risikerer at ramme civile, så er der, for hver gang nogen mister en mor eller en bror eller andre, en øget risiko for, at det giver opbakning til Islamisk Stat.
Det var præcis også læren fra Afghanistan og Taleban, at bombningerne gav opbakning til de ekstreme kræfter.
Rasmus Jarlov (KF), 2016-04-19:
Her vil jeg så anerkende, at der kommer noget konkret, og det har jeg i meget høj grad efterspurgt hos dem, der har travlt med at problematisere det her.
Jeg er enig i, at kurderne fortjener respekt for deres kamp mod Islamisk Stat, men jeg er uenig med Enhedslisten, som tilsyneladende har den opfattelse, at det er meget forkert, hvis Vesten bekæmper Islamisk Stat sammen med en bred koalition af også arabiske lande, men at det er fint, hvis kurderne gør det.
I forhold til usikkerhed er jeg meget utryg ved at skulle bevæbne kurderne og dermed risikere, at våbnene falder i de forkerte hænder, og at det udvikler sig i en retning, som vi ikke kan kontrollere.
Eva Flyvholm (EL), 2016-04-19:
Jeg synes i den grad, at man skal bekæmpe Islamisk Stat, og det har vi også stillet forslag om, bl.a. i forhold til at stoppe de pengestrømme, der finansierer Islamisk Stat.
Der synes jeg man kunne gøre langt mere, og især kunne man sætte foden ned over for Erdogan i Tyrkiet.
Vi har flere gange foreslået, at man skal støtte kurderne, ikke kun i Irak, hvor vi alle sammen her i Folketinget har været enige om at gøre det, men også i Syrien med beskyttelsesudstyr og våben.
Det stemte ordførerens parti nej til.
Og så mener vi, at man skal gå ind og støtte med genopbygningen, for folk kæmper stadig væk med overhovedet at få et sted at bo, f.eks. i et område som Kobane, som kurderne har befriet fra IS.
For halvandet år siden var jeg i Nordirak for at tale med lige præcis mange af de her mennesker, som var flygtet fra IS-angreb i Mosul og omkring Sinjarbjerget, og det, som folk efterlyste, var præcis de her ting, nemlig våbenstøtte og genopbygning og en ordentlig lukning for finansieringen.
Så det undrer mig, at det først er nu, man vil gøre noget, og at det lige præcis er den her type militæroperation, man vælger at gennemføre, for det har en meget høj pris at føre krig ved at bombe med F-16-fly fra luften.
Det har en meget høj pris for de mennesker, som er på jorden.
Rasmus Jarlov (KF), 2016-04-19:
Nej, selvfølgelig skal vi ikke gå ind alle mulige steder rundtomkring i verden, men nu er der heldigvis heller ikke andre steder i verden, der kan sammenlignes med Syrien.
Der er jo ikke andre steder i verden, hvor der er den grad af kaos og menneskelig lidelse, og hvor et land er sat i borgerkrig og totalt kaos på grund af Islamisk Stat.
Det her er en betændelse, og så må man gå ind til roden af den og få den fjernet.
René Gade (ALT), 2016-04-19:
Jeg vil gerne høre ordføreren om IS i alle de andre lande, hvor IS også er repræsenteret i dag.
Vi får at vide, at når vi trykker ind mod Syrien, spreder de sig til andre steder.
Skal vi også gå ind alle de andre steder og bakke op militært fra Danmarks side og fra koalitionens side?
Altså, nytter det at gå ind så mange steder lokalt?
Tænker ordføreren, at det er sådan, man vinder over IS?
Rasmus Jarlov (KF), 2016-04-19:
Jeg ønsker bestemt ikke at gøre hr. René Gade ked af det, men jeg er nødt til at sige, at jeg ikke betragter et ønske om på et eller andet tidspunkt at lave en militær indsats som en plan.
Det er altså for løst, og jeg synes, at det bliver holdt i meget brede vendinger, hvad det er, man vil gøre.
Man er imod det her.
Det er meget nemt at problematisere enhver militæraktion ud fra, at der er usikkerhed, som der pr. definition er i militære interventioner, men hvor længe skal vi vente?
Skal der dø 100.000 mere, 200.000?
Hvor mange kvinder skal voldtages dernede?
Hvor mange terrorangreb skal vi have i Europa, før man er klar til at handle?
Jeg synes, at vi har ventet meget, meget længe, og det er tid til handling.
Hvor meget jeg end afskyr, at Danmark skal involveres i endnu en militær konflikt dernede, ser jeg egentlig mere det her som at få afsluttet den krig, som vi allerede er i i Irak, og som vi er nødt til at få bragt til ende.
Det her kaos kan vi ikke blive ved med at sidde og kigge på.
René Gade (ALT), 2016-04-19:
Vi har flere gange hørt, også fra Konservative og ordføreren i dag, at de planer, der bliver lagt frem fra de partier, der ikke ønsker at bakke op om B 108, er bløde eller er for vage, eller at de faktisk ikke rigtig peger mod noget, der kunne minde om en løsning.
Det er jeg jo ked af, men jeg tror ikke, at vi når at blive enige på de her 2 minutter, så jeg vil i stedet for prøve at afgrænse, sådan at vi kan blive bare lidt enige fra nu af om, hvad det så er, man kan gøre.
Det, vi siger, er jo, at vi har brug for en militær løsning på et eller andet tidspunkt for at vinde over IS.
Vi er bare uenige i, at det skal være lige nu, at vi har det rette mandat, at vi har den rette plan, og at det er den her koalition, der skal gøre det, for at det kan skabe varig fred.
Så hvis det nu er med i betragtningerne, vil ordføreren så anerkende, at der faktisk er kommet en plan, der indeholder elementer af det, som regeringen og også ordførerens parti bakker op om her, altså, hvor man skal lave en humanitær indsats, der skal være genopbygning, der skal være fredsmægling.
Vi mangler så at sige ja til, at man skal lave en militær indsats fra den her koalitions side, der tidligere i vores øjne har fejlet i forhold til at gå ind og stabilisere området og skabe fred.
Rasmus Jarlov (KF), 2016-04-19:
Det kan man, fordi man vurderer, at konsekvenserne af at se passivt til, at terrorisme, folkemord og massevoldtægter fra en erklæret fjende af Danmark fortsætter uhindret, uden at vi gør noget ved det, er værre.
Og det er rigtigt, at der kunne være bedre løsninger – det sagde jeg også i min tale.
Vi havde gerne set, at der også blev indsat landstyrker fra en koalition, ikke fra Danmark alene, det ville jo være helt vanvittigt.
Men i en koalition havde vi gerne set at der også var kommet landstyrker ind til at beskytte områder i Syrien, til at beskytte flygtningene dernede.
Men vi mener, at det her er et godt tiltag, som vi støtter.
Søren Søndergaard (EL), 2016-04-19:
Det, der i forhold til Islamisk Stat vil afgøre det meget mere end luftangreb, er, at Islamisk Stats rekrutteringsbase, Islamisk Stats forsyninger og Islamisk Stats pengestrømme tørrer ud.
Det kræver én ting.
Det kræver lukning af grænsen til Tyrkiet.
For det er igennem Tyrkiet, at rekrutterne kommer.
Det er igennem Tyrkiet, at forsyningerne kommer.
Og det er igennem Tyrkiet, at de smugler deres olie ud.
Derfor er der igen en opfordring til De Konservative: Drop venskabet med Erdogan, og gå i stedet for ind for at gøre det eneste, som kan løse den her konflikt, nemlig at støtte dem, der kan lukke den grænse, nemlig kurderne i YPG og YPJ.
Nikolaj Villumsen (EL), 2016-04-19:
Men jeg er da ked af, hvis hr. Rasmus Jarlov ikke forstod mit spørgsmål.
De Konservative har gang på gang sagt, at det afgørende er, hvem der er på jorden – hvad for nogle enheder der er på jorden.
Hr. Naser Khader har sagt, at der skal danske enheder ind.
Hvis ikke der kommer danske enheder ind, vil det være Assad, vil det være ekstreme islamister, der er på jorden.
Nu har man så en situation, hvor man stemmer for luftstøtte, uden at der er danske styrker derinde, men hvor man ved, at Assad er der.
Hvorfor kan man gøre det, hvis man virkelig er så bekymret over Assads forbrydelser?
René Gade (ALT), 2016-04-19:
Tak for gennemgangen.
Udenrigsministeren pointerer, at der har været debat nok på den opfordring, jeg kom med, til, at vi skulle nuancere debatten.
Nej, undskyld, jeg hørte egentlig ikke, at udenrigsministeren sagde, at der havde været debat nok, men der havde i hvert fald været debat.
Der vil jeg bare sige, at det jo ikke er kvantitet, det handler om, det er jo ikke, hvor mange gange vi har talt om det, men det er dybden i det og villigheden til at belyse de her sager så grundigt som overhovedet muligt, bl.a. fra regeringens side.
Det er sådan nogle ting, jeg mener.
Det er der jo nødvendigvis ikke noget galt i, men hvordan kan det være, at jeg skal finde ud af nu, at vi måske har 180 mand, der kan være på jorden, i stedet for 60?
Det er bare mig, der måske er for uerfaren, men det ville jeg godt have frem i debatten.
Kristian Jensen (V), 2016-04-19:
Jeg ved ikke, hvorfor hr. Nikolaj Villumsen har forelsket sig i lige præcis et udtryk, der hedder at stå inde for.
I min verden er det stærkeste udtryk, man kan bruge, at vi godkender grupperne.
Og jeg har jo sagt, at vi undersøger og godkender grupperne.
Det er i min verden et stærkere udtryk end det, hr. Nikolaj Villumsen bruger, og derfor er det det udtryk, jeg bruger.
Vi undersøger og vi godkender grupperne.
Nikolaj Villumsen (EL), 2016-04-19:
Man kan jo læse af de skriftlige svar, at der er en undersøgelses- og godkendelsesprocedure i koalitionen af udvalgte grupper inde i Syrien.
Det er Folketinget selvfølgelig bekendt med.
Spørgsmålet er jo, om udenrigsministeren kan stå inde for de grupper, der så er blevet godkendt, altså om udenrigsministeren på vegne af regeringen kan stå her på Folketingets talerstol i dag og sige: Regeringen står inde for de grupper, som vi ikke vil fortælle Folketinget navnet på, men som Danmark skal give militær støtte inde i Syrien.
Kristian Jensen (V), 2016-04-19:
Det er sådan, at hr. Nikolaj Villumsen er meget forelsket i et bestemt udtryk, der hedder at stå inde for.
Det er helt i orden, hvis hr. Nikolaj Villumsen har det udtryk.
Jeg har et andet udtryk.
Jeg har et udtryk, der hedder, at vi undersøger og godkender de grupper, vi arbejder sammen med.
Det har jeg sagt tidligere, og det skal jeg gerne gentage her.
Vi undersøger og godkender de grupper, vi starter et samarbejde med.
Må jeg så bare nævne i forhold til Storbritannien, at de har været aktive onsdag den 13., torsdag den 14., søndag den 17. og mandag den 18. Jeg har ikke været længere tilbage og tjekke end de her dage, som så omfatter fra onsdag og til nu – en lille uge.
Men hvis hr. Nikolaj Villumsens påstand skulle være rigtig, skulle man slet ikke have lavet noget før nu her til sidst.
Så må jeg bare konstatere, at så har jeg også ret i, at Storbritannien ikke har trukket sig ud, men fortsat er aktive og bare i løbet af de sidste uger har haft 4 dage, hvor de har deltaget i luftangreb.
Nikolaj Villumsen (EL), 2016-04-19:
Tak for det.
Jeg vil starte med at spørge udenrigsministeren, om han kan bekræfte, at der har været et dramatisk fald i antallet af de engelske bombardementer, så der udelukkende har været fire inden for de sidste 5 uger.
Og så vil jeg gerne spørge udenrigsministeren, om udenrigsministeren kan sige fra Folketingets talerstol, at udenrigsministeren står inde for de grupper, som regeringen beder Folketinget om at give dansk luftstøtte inde i Syrien.
Rasmus Jarlov (KF), 2016-04-19:
Det tager jeg til efterretning, for jeg tror, at hr. Naser Khader bedre ved, hvad han selv har sagt, end jeg gør, så jeg kan nok ikke bruges til at bekræfte det, men jeg kan kun sige, at jeg selvfølgelig er hundrede procent enig med ham.
Naser Khader (KF), 2016-04-19:
Det er for at præcisere noget, som jeg er blevet citeret for.
Jeg har sagt, at det skal være internationale landtropper, først og fremmest muslimske landtropper, arabiske landtropper, der skal gå forrest i kampen mod Islamisk Stat.
Det er ikke kun Vestens opgave, for Islamisk Stat er i høj grad også muslimernes problem, og de er en stor trussel for muslimerne.
Vil hr. Rasmus Jarlov ikke give mig ret i, at det var det, jeg sagde?
Rasmus Jarlov (KF), 2016-04-19:
Jeg har hele vejen under den her debat undret mig over, at Enhedslisten hænger så meget fast i det her med, at vi ikke ved, hvem vi skal støtte.
Vi er der ikke for at støtte nogen.
Vi er der for at nedkæmpe nogen.
Vi har en fjende, som hedder Islamisk Stat, som vi skal nedkæmpe og besejre.
Det er sådan set et meget veldefineret mål, og det er derfor, vi er der.
Så er det rigtigt – det sagde jeg også i min tale – at der ikke er sikkerhed for, hvordan tingene kommer til at udvikle sig.
Men jeg føler, at der er en sikkerhed for, at ved at bekæmpe Islamisk Stat får man stoppet deres foretagende, som skal stoppes.
Peder Hvelplund (EL), 2016-04-19:
Jeg synes, det er noget af en tilsnigelse at kalde det her for et klart defineret mål med den indsats.
Rasmus Jarlov (KF), 2016-04-19:
Nej, det synes jeg ikke er det samme.
Den i Afghanistan betragter jeg som en succes, fordi Taleban er blevet fortrængt fra magten i Afghanistan, og der er nu et regime, som vi kan støtte, og som vi kan samarbejde med.
Der er også sket fremskridt i forhold til afghanernes uddannelsesniveau, deres velfærd, og deres BNP er vokset ganske meget.
Der er meget tilbage at gøre, men der er sket fremskridt.
Irakkrigen var en anden krig.
Da forsøgte man at udskifte et regime.
Det har været en ikke så vellykket strategi, må man nok sige på jysk, og det har medført en masse problemer.
Så er der Syrien, hvor vi har en erklæret modstander, nemlig Islamisk Stat, som vi forsøger at nedkæmpe, samtidig med at vi har en meget omfattende diplomatisk proces for at få et styre på plads, som kan have legitimitet i befolkningen, og som kan stoppe borgerkrigen.
Men målet med militæraktionen er at nedkæmpe Islamisk Stat.
Og det har ikke noget at gøre med, at vi skal ind og overtage kontrollen med landet, sådan som man gjorde i Irak med en masse kaos til følge.
Så jeg synes, man har lært af især Irakkrigen, og det skal man også, for det har udløst et stort kaos, at den ikke var ordentligt forberedt fra starten.
Peder Hvelplund (EL), 2016-04-19:
Jamen så skal jeg da prøve at tage det fra en anden vinkel.
Jeg bed mærke i, at ordføreren i sin ordførertale nævnte, at det var vigtigt, at der var ordentlige vilkår for de danske soldater.
Men nu hører man i de beretninger, der har været fra de veteraner, der har været udsendt til Afghanistan og Irak, at noget af det, de lægger vægt på, netop er det, at de har oplevelsen af, at deres mission har været nytteløs, fordi de oplever, at Taleban igen står i de områder, som de skulle jage Taleban ud af.
Og det er jo et eller andet sted et udtryk for, at de missioner ikke har haft et klart formål; der har ikke været et klart mål, et afgrænset mål, og en klar plan for, hvad der skulle ske, også efterfølgende.
Er det ikke præcis det samme, vi gør i den her situation?
Vi står og diskuterer, hvilke styrker det er, altså hvilke islamister det er, vi kommer til at støtte i Syrien med vores bombetogter.
Vi diskuterer, hvordan vi skal behandle fanger.
Er det ikke lige præcis despekt for soldaternes indsats, at vi som beslutningstagere ikke sørger for, at grundlaget er ordentligt på plads, inden vi beslutter os for at sende dem af sted?