Holger K. Nielsen (SF), 2012-04-18:
Jeg har taget nogle store bøger med, koldkrigsundersøgelsen fra DIIS og PET-rapporten, ikke den hele, den vil fylde for meget her.
Som tidligere anført, er det her meget velbeskrevet, uhyre velbeskrevet, og derfor er det også udtryk for, at den her debat mangler seriøsitet.
Jeg er enig med hr. Jeppe Mikkelsen i, at der er nogle balancer, en balance mellem hensynet til retssikkerheden og hensynet til historikerne.
Det er to hensyn, der godt kan stride imod hinanden, og det er jo det, vi skal have diskuteret på baggrund af den undersøgelse, der bliver lavet nu, og som gerne skulle føre frem til nye retningslinjer.
Men i betragtning af, at det er så velkendt, som det her, viser det her helt tydeligt, hvad det handler om.
Det handler jo om den heksejagt imod erhvervs- og vækstministeren, som er kørt fra borgerlige politikere, og som nu er kørt fra forskellige medier gennem længere tid.
Der er intet, der kan blive så lavt, at man ikke er villig til at bruge det.
Det sidste, der er kommet frem her i dag, kunne vi høre på Venstres ordfører
, er sådan en teori om, at der skulle have været et socialdemokratisk komplot, hvor forskellige socialdemokratiske justitsministre er blevet enige om, at nu skulle de hjælpe vennerne i SF og på venstrefløjen, og derfor giver de besked til PET om, at de skulle slette sagsmapperne på de pågældende venstrefløjspolitikere.
Jeg ved ikke, hvor gammel hr. Karsten Lauritzen var i 1990'erne, men han kunne formentlig godt læse – det tror jeg godt han kunne – og derfor må han også have været klar over, at diskussionen dengang jo handlede om, at der blev registreret for meget.
Det var det, hele debatten handlede om, og derfor var det sådan set meget naturligt, at det var det, som PET gik i gang med.
Jeg ved så ikke, om hr. Karsten Lauritzen ved noget om den politiske historie i arbejderbevægelsen og på venstrefløjen, men én ting kan jeg sige, og jeg tror, at formanden kan give mig ret, og det er, at var der nogle, der ikke kunne lide hinanden i de sager, var det kommunisterne og Socialdemokraterne.
Der var ingen socialdemokratisk justitsminister, der overhovedet ville løfte en finger for at hjælpe en tidligere DKP-formand med noget som helst, når det handlede om de her ting.
Jeg sad selv dengang sammen med Søren Søndergaard og havde store diskussioner med Bjørn Westh, og jeg kan garantere for, at der ikke var venlige følelser på det tidspunkt i hvert fald mellem Bjørn Westh og Søren Søndergaard og mig.
Vi var faktisk temmelig meget oppe at toppes, og det var helt hen i skoven, at man kunne forestille sig, at Bjørn Westh ville forlange, at noget blev slettet for at hjælpe Søren Søndergaard og mig.
Det kan jeg garantere for at han ikke ville.
Så det er jo dyb uvidenhed, der præger hr. Karsten Lauritzen.
Manden er jo helt blank på det her.
Derfor er det så pinligt, at Venstre sender en ordfører på banen med en sag, der er så tynd, som den her er, når anledningen udelukkende er nogle artikler i B.T. og den gamle historie om, at nu skal man have skovlen under erhvervs- og vækstministeren.
Jeg synes virkelig, at man må skamme sig i den borgerlige lejr, når man er villig til at synke så lavt, at man kører den her sag frem.
O.k., nu har vi debatten her, men jeg håber virkelig, at vi kan få en diskussion om efterretningstjenesten, om de her balancer, på et anderledes seriøst grundlag, end tilfældet har været her i dag.