Per Clausen (EL), 2011-02-01:
Jeg synes jo, det er et meget moderat forslag, som Kristendemokraterne har fremsat her, og et forslag med meget elastik i.
Det må vel siges at være en formulering, der vil give hr. Per Ørum Jørgensen gode muligheder for at indgå ganske mange listige aftaler, hvor han formentlig ikke kunne imødegå nogle af de kritiske bemærkninger, der er kommet.
Jeg bemærkede godt, at hr. Per Ørum Jørgensen interesserede sig meget for de partier, der har skiftet holdning i den her sag, og det er jo ikke så underligt, at hr. Per Ørum Jørgensen interesserer sig for det.
For det er altid spændende, når partier skifter holdning, og det er særdeles vigtigt at fokusere på, hvis man synes, at de har skiftet holdning fra et fornuftigt standpunkt til et mindre fornuftigt standpunkt.
Når jeg kan sige, at hr. Per Ørum Jørgensen har gennemgået et sindelagsskifte, er det jo, fordi det ikke er mere end et års tid siden, vi sidst diskuterede den her problemstilling i Folketinget og Enhedslisten fremsatte et forslag til vedtagelse, som sådan set ligger meget tæt på det, som Kristendemokraterne nu også er nået frem til er deres politik.
Dengang mener jeg hr. Per Ørum Jørgensen var medlem af Det Konservative Folkeparti, og jeg mener også at erindre, at der ikke var et eneste parti ud over Enhedslisten, der støttede vores forslag.
Men det skal ikke skille mig og Enhedslisten fra Kristendemokraterne i den her sag.
Vi synes faktisk stadig væk, at det er et fornuftigt forslag.
Hvorfor gør vi så det?
Først må jeg sige, at det jo ikke kan nytte noget hele tiden at snakke om noget andet.
Der har været en række indlæg heroppefra, hvor man har fortalt om specialiseringens og centraliseringens velsignelser inden for en lang, lang række behandlingsområder.
Brystkræft er f.eks. blevet nævnt.
Det er fuldstændig rigtigt, at der ingen tvivl er om, at det på en lang række områder har været rigtig, rigtig fornuftigt at gennemføre en specialisering af behandlingerne – overhovedet ingen tvivl.
Der har man jo heller ikke fra Sundhedsstyrelsens side haft noget som helst besvær med at fremlægge dokumentation for, at det ville virke, og efterfølgende dokumentere, at det har virket – overhovedet ikke noget besvær.
Men når vi kommer til akutmodtagelserne, bliver man nødt til at finde argumenterne inden for andre specialer, fordi man ikke har været i stand til at fremlægge noget, der bare minder om dokumentation for, at det der med et befolkningsunderlag på 200.000-400.000 har nogen som helst saglig begrundelse.
Det er ikke nok i en sammenhæng, hvor man har lagt sig fast på et ganske bestemt befolkningsunderlag for akutmodtagelse, så at henvise til, at lægerne skal være i træning, og at lægerne skal udføre nogle operationer oftere og den slags.
Man kan ikke gå fra sådanne generelle betragtninger til en meget præcis beskrivelse af, hvor stort et befolkningsunderlag der skal være, uden at der foreligger nogen form for dokumentation.
Den har aldrig foreligget, og jeg kan sige til tålmodige mennesker: Læs Sundhedsstyrelsens forsøg på at dokumentere det.
Det er et virkelig, virkelig grundigt og seriøst arbejde, der er lavet, men det lykkes bare ikke.
Man kunne efter at have hørt nogle af indlæggene i dag indimellem få det indtryk, at når det fremragende decentrale førhospitale – det er vel en mere dansk betegnelse end præhospitale – behandlingssystem, hvor der altså kommer helikoptere og ambulancer og i nogle tilfælde læger og i andre tilfælde ikke læger ud, så er det næsten ligegyldigt, hvor lang tid det vil tage at komme hen til hospitalet efterfølgende.
For så vil behandlingen fungere derude.
Realiteten er, at man taler om et system, der ikke findes.
Men man er jo sådan set, inden det er sket, gået i gang med at indføre den øvrige centralisering inden for sundhedsvæsenet.
Så vi mener faktisk i Enhedslisten, at der er ganske meget fornuft i at lytte til den bekymring, der er i lokalområderne, og støtte, at vi stadig væk opretholder en vis form for decentralisering af sygehusvæsenet, navnlig når det handler om akutmodtagelser.
Så lad mig bare allersidst sige, at det altid bliver betragtet som dybt usagligt, når man inddrager det, for vi skal jo bare have de bedste sygehuse og de bedste skoler og de bedste institutioner, uanset hvor centraliseret det så skal blive.
Vi mener faktisk, at det er rimeligt og fornuftigt også at diskutere sygehusstruktur, skolestruktur og andre strukturer i vores samfund ud fra, at der skal være beskæftigelse og aktivitet i lokalområderne, i det, nogle kalder Udkantsdanmark af mangel på bedre betegnelse.
Det mener vi faktisk er fornuftigt og rigtigt, så medmindre der er virkelig, virkelig god dokumentation for, at centralisering er den rigtige vej gå, så bør man fastholde en form for decentralisering, også på det her område.