runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Clausen (EL), 2010-04-22:
Når jeg hører finansministerens indlæg, kan jeg faktisk slet ikke forstå, hvorfor finansministeren siger, at staten skal beholde aktiemajoriteten i DONG.
Hvorfor det?
Der er intet i det, finansministeren siger, der antyder, at der overhovedet skulle være nogen fordele forbundet med, at staten ejer noget som helst af DONG.
Det andet spørgsmål, jeg vil stille, er: Er det ikke sådan, at en børsnotering vil have det for finansministeren positive resultat, at vi så er færdige med at diskutere, om DONG kunne have andre formål end at tjene flest muligt penge til deres aktionærer?
For så er det løb kørt, hvorimod det i dag stadig væk kan rejses som en debat i forhold til de mindretalsaktionærer, der er.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-04-22:
Regeringen har, som verden ser ud i dag, ingen planer om at ville afgive aktiemajoriteten i DONG Energy, og ifølge den politiske aftale fra 2004 vil det kræve enighed mellem parterne, hvis staten skal afgive aktiemajoriteten i selskabet inden 2015.
Om det så på et senere tidspunkt kan blive relevant at overveje en afgivelse af aktiemajoriteten i DONG Energy, vil jeg overlade til fremtidige Folketing at afgøre.
Per Clausen (EL), 2010-04-22:
Man kan jo så konstatere, at finansministerens holdning, som det har været Venstres holdning tidligere, i modsætning til de synspunkter, som DONG's formand har givet udtryk for, og i modsætning til de synspunkter, som to energiordførere fra Det Konservative Folkeparti – af en eller anden grund skifter de i Det Konservative Folkeparti lidt på den post en gang imellem – altså er, at finansministeren sådan set stadig væk mener, at det bedste var at slippe af med hele DONG.
Men jeg vil bare gentage mit andet spørgsmål: Er det ikke sådan, at når finansministeren holder fast i muligheden for at få DONG ud på Børsen og få solgt aktier derude, er det, fordi når det er sket, så ville muligheden for, at vi kunne rejse en politisk diskussion og træffe politiske beslutninger om, at DONG skulle have et formål med at sikre nogle langsigtede investeringer, der sikrede forsyningssikkerheden, som sikrede en hurtig overgang til vedvarende energi, være slut, så ville den diskussion være slut, hvorimod vi i dag godt kan føre den her i Folketinget og godt kunne beslutte, at staten skulle gå i forhandlinger med de øvrige aktionærer om at finde en løsning, der gjorde, at man kunne agere på en anden måde?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-04-22:
En børsnotering vil betyde, at aktierne i DONG Energy vil være frit omsættelige.
Staten vil altså ikke have indflydelse på, hvem der ejer de resterende aktiver.
Men jeg vil gerne understrege over for hr. Per Clausen, at så længe staten bevarer aktiemajoriteten, har staten bestemmende indflydelse på selskabet.
Per Clausen (EL), 2010-04-22:
Gør det slet ikke noget indtryk på hr. Lars Christian Lilleholt, at der faktisk langt ind i de borgerlige partier foregår en debat om, hvorvidt den beslutning, man traf tilbage i 2004, var fornuftig, altså at man siger: I den nuværende situation med forsyningssikkerhedsproblemer og risiko for, at Danmark kan komme i en vanskelig situation med at skaffe sig energi i en omstillingsproces i forhold til vedvarende energi, ville det være godt at have et statsligt selskab, der langt mere agerede offensivt for at varetage nogle af de her energipolitiske målsætninger, som vi har i Danmark?
Gør det overhovedet ikke noget indtryk på hr. Lars Christian Lilleholt?
Er det bare sådan, at beslutningen i 2004 var den helt rigtige beslutning, og at den slet ikke står til diskussion?
Jeg vil så bare spørge hr. Lars Christian Lilleholt, om han ikke er enig med finansministeren i, at hvis man først har gennemført et salg af DONG-aktier på Børsen, så er der ikke nogen mulighed for, at man fra statens side kan beslutte sig for, at man vil bruge DONG på en anden måde, end man gør nu, i et samarbejde med mindretalsaktionærerne, for så kan aktionærerne være hvem som helst, og det har man ingen mulighed for at styre.
Det er måske i virkeligheden det, Venstre alligevel sådan synes er det rigtig gode ved det her, altså at man sikrer sig, at DONG altid vil være et selskab, der kun arbejder med det formål at tjene så mange penge som muligt.
Lars Christian Lilleholt (V), 2010-04-22:
Venstre bakker helt op om finansministerens tale og redegørelse til Folketinget, og vi bakker helt op om det fornuftige i, at staten bevarer ejerkontrollen med DONG med de 51,1 pct.
Kim Mortensen (S), 2010-04-22:
Enhedslisten har fremsat dette beslutningsforslag, formentlig inden alle spekulationer om salg blev aflyst af den almindelige økonomiske krise og det ændrede politiske fokus på nødvendigheden af at bevare et stærkt nationalt energiselskab.
Socialdemokratiet indgik sammen med Folketingets øvrige partier – dog minus Enhedslisten – en politisk aftale i 2004, der muliggjorde dels fusionen mellem de seks energiselskaber, der skabte DONG Energy, som vi kender det i dag, dels åbnede for muligheden for et delvist frasalg af statens andel af DONG Energy.
Det gjorde vi, fordi VK-regeringen fra starten i 2001 som en del af regeringsgrundlaget havde annonceret et totalsalg, altså en hundrede procents privatisering.
Som en del af den politiske aftale sikrede Socialdemokraterne, dels at staten indtil 2015 skulle bevare mindst 51 pct. af aktierne i DONG Energy, dels at hele infrastrukturen inklusive gasledninger skulle forblive statsligt ejet, uanset om det i fremtiden skulle komme til et salg efter 2015.
Socialdemokraterne synes, at det er vigtigt, at vi har et stærkt dansk energiselskab, som vi forventer går forrest, når det handler om udbygningen af vedvarende energi og omstilling af energisektoren til en energisektor baseret på vedvarende energi.
Fra starten af VK-regeringens levetid og indtil for få år siden var energipolitik og udbygningen af vedvarende energi jo som bekendt ikke noget, der optog regeringen synderlig meget; derfor formentlig også forslaget om at holde udsalg og score den kortsigtede gevinst, der ville være på et salg.
Men nu, hvor der jo er kommet nye toner til den melodi om en energipolitik, der er brug for i fremtiden, er der da også brug for, at vi har et DONG Energy som aktiv medspiller frem for et selskab, der er ejet af udenlandske interesser.
Det er jo formentlig også derfor, at der ville være langt imellem de svenske politikere, der kunne drømme om at sælge det svenske energiselskab Vattenfall, og norske politikere, som ikke ønskede, at den norske stat var hovedaktionærer i Statoil.
Skal vi tage det alvorligt med en aktiv og grøn energipolitik, mener vi altså, at det er en fordel med et stærkt statsligt energiselskab – dette, uagtet at DONG Energy naturligvis drives som en kommerciel virksomhed.
Vi er ikke i tvivl om, at de i højere grad vil lytte til den politiske dagsorden, som vi har her i Folketinget, end f.eks. et udenlandsk ejet selskab ville gøre.
Forslaget er blevet overhalet af en anden dagsorden og en anden virkelighed, og det er Enhedslistens beslutningsforslag også.
Der er ikke noget igangværende salg af DONG Energy – det har finansministeren bekræftet – og det tror jeg som sagt heller ikke kommer.
Vi vil naturligvis leve op til den politiske aftale, vi har indgået, i erkendelse af, at der stadig er et politisk flertal, der ønsker et salg, men vi vil også stå fast på, at staten som minimum skal beholde flertallet af aktier og dermed den bestemmende indflydelse i selskabet.
Da SF's ordfører ikke har haft mulighed for at nå frem til salen i dag, har jeg lovet at sige, at SF deler opfattelsen i den tale, som jeg holdt på vegne af Socialdemokratiet.
Lars Christian Lilleholt (V), 2010-04-22:
Tak for det, formand.
Enhedslisten foreslår med det her forslag at stoppe privatiseringen af DONG.
Finansministeren har på ganske glimrende vis givet Folketinget en redegørelse i dag for bevæggrundene omkring de overvejelser, der har været i forbindelse med et salg af DONG Energy A/S.
For Venstres vedkommende bakker vi et hundrede procent op om den politiske aftale fra 2004 mellem samtlige partier i Folketinget med undtagelse af Enhedslisten, en aftale, som fastlægger kravene i forbindelse med et eventuelt salg af en del af DONG, nemlig at staten skal bevare en ejerandel på 51,1 pct. og dermed kontrollen over selskabet.
Et salg af DONG Energy A/S er ikke på dagsordenen og kommer det ikke fra den ene dag til den næste, men når tiden kommer, så vil Venstre bakke op om, at vi sælger en del af DONG, og også op om den politiske aftale fra 2004.
På den baggrund afviser vi forslaget fra Enhedslisten.
Per Husted (S), 2010-04-22:
Det er jo altid en diskussion om at være centralistisk.
Ministeren er da bl.a. med til at fastlægge, at der er nogle krav til, hvor meget plads, der skal være i klasserne til eleverne.
Det hedder sig, at der skal være 6 m³ pr. elev, og med de fysiske forhold, man har mange steder, er det faktisk svært at opfylde det, hvis man har 35 elever i klassen.
Er det sådan en regel, man også vil afskaffe i den her bestræbelse på ikke at blande sig i institutionernes egne forhold?
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2010-04-22:
Fair nok, fair nok.
Men alligevel synes jeg nu, det er ensomt, når man skal stå alene med sit beslutningsforslag og ikke engang finde opbakning hos oppositionen.
Jeg forstod det ikke helt: Er det rigtigt forstået, at Socialdemokraterne siger, at der er tilført flere penge til kommunerne og generelt til folkeskoleområdet, og at man herfra så ønsker at underkende de socialdemokratiske borgmestres beslutninger om, hvordan de leder deres kommuner?
Christine Antorini (S), 2010-04-22:
Vi har jo et antal kommuner, og det er rigtigt, at en del af dem heldigvis er socialdemokratisk ledet.
De lever altså under det vilkår, at det, der lægger rammerne for økonomien i kommunerne, er den økonomiske aftale, som regeringen gennemfører sammen med kommunernes organisation.
Det er jo heller ikke nogen hemmelighed her, at regeringen har besluttet, at der skal være et meget stramt udgiftsloft, og konsekvensen har været, at man har skullet vælge, om man skulle spare på timetallet, som er blevet mindre og mindre i folkeskolen – man skulle nedlægge små skoler, og der er blevet nedlagt rigtig mange små skoler – eller om man skulle spare på efteruddannelseskontoen.
Det er jo den prioritering, som borgmestre er nødt til at lave, og det gør socialdemokratiske borgmestre også.
Ikke desto mindre er det, de gør, inden for den ramme, som regeringen har fastlagt.
Den har været rigtig stram.
Det er i øvrigt noget, som regeringen selv har pralet lidt af.
Man har kørt det, man selv kalder for en fast økonomisk politik, men som i praksis medfører et meget stramt udgiftsloft, som har betydet nedskæringer på nogle kerneområder.
Britta Schall Holberg (V), 2010-04-22:
Jeg forstod ikke det, som ordføreren sagde om, at den person, som forældrekredsen kunne vælge, skulle være tilsynsførende og bare have et kursus.
Sådan er det jo ikke.
Jeg går ud fra, at fru Antorini er enig med mig i, at vedkommende skal godkendes af ministeriet, og at vedkommendes forudsætninger for at være tilsynsførende skal godkendes af ministeriet.
Christine Antorini (S), 2010-04-22:
Det er fuldstændig korrekt, for det er det, der ligger i den opstramning, som der var i L 121, at man igennem det kursusforløb skulle kvalificeres til at få en godkendelse.
Det, man kommer igennem, er faktisk, at man får nogle værktøjer til, hvordan man skal vurdere kvaliteten.
Når det er sagt, vil det jo stadig væk være sådan, at det er kredsen selv, der vælger en.
Derfor er der også flere kristne friskoler bl.a., der er blevet lukket af samme grund.
Det er derfor, vi siger, at det er godt, at der er kommet en opstramning af en uddannelse og en godkendelse af de tilsynsførende, men helt principielt mener vi, at det skal være en ekstern partner, som vi har det alle andre steder.
Britta Schall Holberg (V), 2010-04-22:
Jeg går ud fra, at vi ikke kan lave det mere sikkert, om jeg så må sige, end at give ministeriet indsigt i, hvem det er forældrene vælger.
Det næste er så, at vi har denne selvevaluering, som der er tale om, som forældrene også kan vælge, og som også skal gennemgås i ministeriet.
Det tredje er, at hvis ministeriet undervejs finder ud af et eller andet, så kan ministeriet intervenere over for skolen.
Synes fru Antorini ikke, at det er tilsyn nok?
Må jeg så i tillæg spørge: Synes fru Antorini i grunden ikke, at det er det rigtige sted at placere et ansvar, altså det, at der ligger et stærkt ansvar på forældrekredsen for at leve op til ministeriets krav?
Christine Antorini (S), 2010-04-22:
Enhedsudgiften pr. elev er faldet en lille smule i forhold til folkeskolen – for at svare på det første spørgsmål.
I forhold til det andet omkring L 121, som jeg også sagde, er det jo på den måde, at det er rigtigt, at vi i fællesskab har vedtaget et lovforslag, der betyder, at de tilsynsførende, som friskolerne selv kan vælge, kommer på et kursus.
Det støtter vi selvfølgelig, for det øger jo kvaliteten i det kvalitetsarbejde, de skal lave.
Men det ændrer ikke ved, at vi helt principielt mener, at en tilsynsførende ikke skal kunne vælges af kredsen selv, men skal være en ekstern tilsynsførende, f.eks. kommunen.
En gang imellem er man også nødt til at argumentere for nogle principielle synspunkter.
Det her er jo heller ikke ukendt for Venstre, altså, at Socialdemokratiet har stået for den her linje i friskoledebatten.
Colette L. Brix (DF), 2010-04-22:
Men kan ordføreren så bekræfte, at det er kommunerne, der beslutter, hvor mange penge der skal bruges?
Kan vi dog blive enige om de to ting?
Christine Antorini (S), 2010-04-22:
Det er en evig talkrig, som der er, hver gang vi diskuterer økonomi.
Sagen er, at der er blevet gennemført færre investeringer i den offentlige sektor, end der blev i den periode, hvor SR-regeringen sad.
Men det er klart, at hvis man opgør det i kroner og øre, er det jo løn- og prisstigningerne, der betyder, at kroner og øre-tallet bliver større – det skulle da bare mangle, for der sker jo en pris- og lønudvikling i det danske samfund.
Men hvis man opgør det i procent, giver det en væsentlig strammere udgiftspolitik, og det er jo det, der ligger i hele udgiftsloftet i regeringens og Dansk Folkepartis skattepolitik.
Og derfor kan kommunerne – det er så svar på det andet spørgsmål – kun gøre en ting, nemlig få de få penge, de har, til at slå til, og så kan de vælge, hvor det er, de vil spare.
Og der har vi igennem årene bare set, at kommunerne har valgt at lukke en række små skoler, ikke mindst i det Udkantsdanmark, som Dansk Folkeparti ellers hylder.
Colette L. Brix (DF), 2010-04-22:
Jeg er glad for, at ordføreren sagde, at det var kommunerne, der lukkede skolerne, og at det ikke var Dansk Folkeparti, der lukkede skolerne, for så ville det have været helt forfærdeligt.
Men kan ordføreren og jeg blive enige om, at der bruges mere end 60 mia. kr. om året på offentlig service, at de penge også går ned i de socialdemokratiske kommuners kasser, og at de så også har et ansvar for at bruge de penge?
Det er dog en slat.
Christine Antorini (S), 2010-04-22:
Det, som Dansk Folkepartis ordfører efterspørger, er, om der er sket en større investering i den offentlige sektor, mens Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti har haft magten, end der skete under SR-regeringen.
Det kan jeg ikke bekræfte, for det er ikke korrekt.
Og det undrer mig også, at Dansk Folkepartis ordfører er så optaget af det, for det, som regeringen ellers praler med, er jo altså, at man har en langt strammere udgiftsstyring i forhold til kommunernes budgetter.
Så spørger Dansk Folkepartis ordfører desuden, om Socialdemokraterne kan bekræfte, at det er kommunerne, der lukker skolerne.
Det er jo kommunerne, der skal få de penge, de har, til at slå til, så de skal beslutte, om det er minimumstimetallet, de skal skære i, om det er skoler, der skal lukkes, eller hvad.
Men det er jo på baggrund af den økonomiske ramme, de har, og den økonomiske ramme er aftalt mellem regeringen og Dansk Folkeparti og i forbindelse med de årlige kommuneforhandlinger.
Rasmus Jarlov (KF), 2010-04-22:
Jeg undrer mig utrolig meget over, at Socialdemokraterne ikke anerkender de officielle tal, der findes for vores offentlige forbrug.
Jeg står her med en artikel fra Børsen, hvor der står: »Dansk verdensrekord i offentlige udgifter« ...
»En opsigtsvækkende milepæl for dansk økonomi rundes i år: Aldrig har de offentlige udgifter … været større«.
Vi har en rekord i offentligt forbrug, det har aldrig været større.
Det er steget hvert år under den her regering, og alligevel påstår den socialdemokratiske ordfører, at der er blevet skåret ned på forbruget.
Man påstår også, at der er blevet skåret ned på forbruget på folkeskolerne, man brugte ordene, at enhedsomkostningerne var faldet.
Omkostningerne pr. elev er steget med 9 pct. i faste priser fra 2000 til 2009.
Er det en stigning, eller er det et fald, når man har en tilvækst på 9 pct. pr. elev?
Christine Antorini (S), 2010-04-22:
Det er jo faktisk sådan, at et antal friskoler har valgt kommunen som tilsynsførende, for de har jo muligheden for at gøre det, og der ønsker vi så, at det skal være det, der er vejen, nemlig et kommunalt tilsyn, eller alternativt at det går via Undervisningsministeriet.
Vi er sådan set åbne over for, at det er i statsligt eller kommunalt regi, men det skal være en såkaldt neutral figur, som er den, der har tilsynsforpligtelsen.
Ministeren var tilsyneladende i tvivl om, hvad det egentlig var, som Socialdemokraterne ønskede yderligere i forhold til at skærpe tilsynet.
Det, vi vil have, er jo den mulighed, at man kan vælge et eksternt tilsyn, og der vil jeg bare bede ministeren om at bekræfte, at der, sådan som det er i dag, ud over at man kan vælge nogle forældre, der skal være tilsynsførende, vel at mærke med det kursus, som der er opstramningen i den lovændring, vi havde for nylig, er mulighed for, at man kan vælge en ekstern tilsynsførende via f.eks. kommunen, og at det er det, der ligger i forslaget her, nemlig at det ikke skal være sådan, at friskolerne selv kan vælge deres tilsynsførende.
Det skal være en uafhængig tilsynsførende, som kan være kommunen, som det er i dag – eventuelt ved at Undervisningsministeriet også kan tilbyde sig som tilsynsførende.
Tina Nedergaard (V), 2010-04-22:
Jeg har da tillid til, når forslagsstillerne siger det, at det er sådan, forslaget skal forstås, men jeg kan ikke bekræfte, at det er det, der fremgår af forslaget.
Christine Antorini (S), 2010-04-22:
En af de sager, som også har kørt i medierne her i foråret, i februar måned, var om en friskole, som var en såkaldt scientology friskole.
Det var en friskole, som Undervisningsministeriet lukkede – den hed Kildeskolen – fordi den ikke levede op til de faglige krav, som er til undervisningen, hvorefter den genopstod kort tid efter som Friskolen af 2008.
Der må man sige, at det er meget lempelige krav, der er til at starte en friskole, fordi der kan være helt ned til 12 elever, når en friskole startes.
Vil ministeren anerkende, at det kan være et dilemma, at friskoler, som kan have et problem, og som oven i købet har været lukket, kan genopstå under et andet navn med ganske få elever, helt ned til 12 elever, og efter 3 år kun skal have 32 elever?
Tina Nedergaard (V), 2010-04-22:
Jeg kan jo i hvert fald henholde mig til, at eksemplets magt er stor, for det ville jo være kedeligt, om der var et eneste eksempel.
Det må vi så kigge på, og det forudsætter jeg faktisk er sket i ministeriet, men jeg er ikke selv bekendt med den pågældende sag.
Men eksemplets magt er stor, hvis det er sådan, at man på baggrund af et eksempel ude i virkeligheden, måske endda to eksempler ude i virkeligheden, er parat til at lukke en lang stribe af traditionsrige og udmærkede små friskoler.
Det mener jeg er en meget dramatisk konsekvens.
For så vidt at der skulle være eksempler, hvor ordføreren er af den opfattelse, at her er der et helt eklatant brud på reglerne, hører jeg meget gerne om det, fordi så er det klart, at vi må have tjekket de pågældende skoler igen, men jeg er ikke bekendt med den pågældende sag.
Colette L. Brix (DF), 2010-04-22:
Socialdemokratiet plejer ellers at være fortaler for, at vi støtter landdistrikter og yderområder, men bare ikke på skoleområdet.
Her vil Socialdemokratiet hæve kravet til antallet af elever med over 50 pct., så en friskole eller en privat grundskole skal have mindst 50 elever efter 3 år.
Hvis der er noget, som har kolossal betydning for yderområder og landdistrikter, så er det muligheden for at starte en privat skole.
Det skaber sammenhængskraft og stimulerer lokalsamfundet.
Men Socialdemokratiet vil hellere have en stram central styring og lukke en række mindre skoler, som er livsnerven i mange lokalsamfund.
Lukker de små skoler, mistes et meget vigtigt samlingspunkt, og så flytter folk.
Når det gælder tilsynet med skolerne, mener vi ikke, der er belæg for at ændre strukturen.
Den nuværende ordning med en certificering af de tilsynsførende er meget ny, og hvis der skal ske ændringer, bør der i hvert fald først være en grundig evaluering af den ordning, som jo knap nok er startet.
Den træder i kraft den 1. august 2010.
Med disse bemærkninger skal jeg sige, at Dansk Folkeparti ikke kan støtte beslutningsforslaget.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2010-04-22:
Jeg kan altså godt have lidt ondt af ordføreren, for jeg synes, at det må være ensomt at stå med et beslutningsforslag, som ikke har nogen opbakning i Folketinget.
Vi oplever ofte, at der har været en enighed i oppositionen og en enighed i regeringen med Dansk Folkeparti, og så kunne man så have de to poler imod hinanden.
Men lige nu føler jeg faktisk med ordføreren, for det må være ensomt at stå her og forsvare et beslutningsforslag, som faktisk ikke engang lægger sig op ad et lovforslag, for det lovforslag, det kunne lægge sig opad, er ikke trådt i kraft, det virker først fra den 1. august.
Men jeg hørte ordføreren i et tidligere spørgsmål til en anden ordfører sige, at der var ganske få midler i folkeskolen, at der var så små skoler, at kommunalbestyrelserne lukkede de små skoler, og om ikke det var problematisk.
Derfor vil jeg gerne spørge ordføreren: Er det korrekt, at der er ført flere midler til folkeskolerne generelt over flere år?
Christine Antorini (S), 2010-04-22:
Det kan undre mig, at Dansk Folkeparti fra talerstolen udtrykker så stor kærlighed til små skoler, lige præcis når det er friskoler, helt ned til, at man kan nøjes med, at der er 32 elever i en klasse, men til gengæld åbenbart ikke har nogen problemer med at have lagt ryg til de nedskæringer, der er sket 9 år i træk.
Dansk Folkeparti stemmer i forbindelse med de årlige finanslove for et meget stramt udgiftsloft, der betyder, at kommunerne over én kam har måttet lukke små folkeskoler.
Og her snakker vi altså ikke om små folkeskoler, der er helt nede på at have 32 elever; det er små folkeskoler med under 100 elever.
Så jeg vil gerne spørge Dansk Folkeparti, hvorfor Dansk Folkeparti med den kærlighed til de små skoler har lagt ryg til nedskæringer, der har betydet, at små folkeskoler er nødt til at dreje nøglen om.
Colette L. Brix (DF), 2010-04-22:
Nu drejer det her forslag sig om friskoler og private grundskoler, så vidt jeg ved.
Og hvad vi har været med til, og hvad der er lavet af forhandlinger i forbindelse med finanslovforhandlinger osv., drejer det sig ikke om her.
Det drejer sig om fru Christine Antorinis beslutningsforslag, og det er det, jeg prøver at behandle så godt som muligt.
Der er det, jeg siger: Hvis man vil gøre det her, som Socialdemokraterne agter, så går man ud i yderområderne, så slagter man en hel masse små skoler i yderområderne, og det vil Dansk Folkeparti bare ikke være med til.
Så enkelt er det.
Hvordan kan man sidde og lave et beslutningsforslag, som ændrer et forslag, som man selv har været med til at stemme igennem, og som ikke engang er trådt i kraft?
Det er ikke engang startet nu.
Men det kan man altså godt, når man er socialdemokrat.