Per Clausen (EL), 2009-05-05:
Det her lovforslag er jo endnu et eksempel på de ganske store vanskeligheder, man kommer ud i, når man ønsker at bekæmpe terroristers angreb på demokratiet ved at indskrænke demokratiet og ved at indskrænke de grundlæggende frihedsrettigheder og retssikkerheden.
Lad os bare tage torturelementet: Her optræder Danmark med to hoveder.
I FN-sammenhænge er Danmark kendt som foregangsland i kampen mod tortur.
Det internationale rehabiliteringscenter for torturofre ligger i Danmark og har dannet forbillede for centre i mange andre lande, og Danmark arbejder løbende for præciseringer og udvidelser af FN's torturkonvention.
Men samtidig er Danmark i de senere år fulgt i hælene på George Bush fra USA, hvor man har kunnet anvende alle metoder, selv tortur, i kampen mod terror.
Dette lovforslag skriver sig desværre ind i det billede af Danmark, hvor forbuddet mod tortur kan gradbøjes.
Et enkelt konkret eksempel: I 2001 blev egypteren Ahmed Agiza udleveret fra Sverige til Egypten.
Før udleveringen fik Sverige en såkaldt diplomatisk forsikring, hvor Egypten skrev under på, at Agiza ikke ville blive udsat for tortur eller anden umenneskelig behandling.
Det gik ganske anderledes.
Agiza blev brutalt tortureret, og Sverige blev efterfølgende skarpt kritiseret af FN's torturkommission.
Den diplomatiske forsikring var ikke det papir værd, den var skrevet på.
Alene behovet for en sådan forsikring er jo en krystalklar anerkendelse af, at der er en reel risiko for tortur.
Og hvorfor skulle et land, som i forvejen overtræder torturforbuddet, overholde en diplomatisk forsikring?
Efter vores opfattelse er det sådan, at terrormistænkte skal for en dommer, og er de skyldige, skal de straffes.
Det burde være logik for enhver, der bakker op om retssamfundet.
Lige så logisk er det, at ingen skal udvises til tortur, og at ingen skal udvises til steder, hvor der er risiko for tortur.
For hvad er det for et demokrati, vi kæmper for, hvis vi i kampen mod terror accepterer tortur og skyller menneskerettighederne ud med badevandet?
Afsenderregeringen har ikke nogen interesse i at få bekræftet tortur og mishandling, for det ville jo vise, at man havde indgået en rigtig dårlig aftale, og hjemsendelse til tortur er jo et brud på FN torturkonvention.
Og modtagerlandet har slet ikke nogen grund til at indrømme mishandling, da de derved vil bekræfte, at de har overtrådt et globalt forbud.
Vi har den grundopfattelse, at det selvfølgelig godt kan være, at man i det videre arbejde kan kapsle det her så meget ind, at det i realiteten ikke vil blive brugt til noget som helst - og det ville selvfølgelig være at foretrække - men af samme grund er det jo meningsløst at have det med i lovforslaget.
Og hvis man ikke kapsler det ind, så det ikke bliver brugt, er det efter vores opfattelse skadeligt.
Terrorpakken i 2002 indførte hemmelig retspleje i forhold til de administrative udvisninger.
Det er, når en udlænding kan fratages sin opholdstilladelse og udvises uden nogen sinde at få oplyst, hvilke mistanker der er, og hvilke beviser de bygger på.
Her må vi jo sige, at det her lovforslag indfører en lille smule mere retssikkerhed, ved at sagen kommer for en domstol og en del af materialet fremlægges.
Men en stor del af materialet vil stadig være hemmeligt, og det vil kun være særlig godkendte advokater, der får lov til at se det.
Og de må så ikke snakke med den mistænkte om anklagematerialet, og så kan det jo være ganske vanskeligt at få et reelt forsvar op at stå.
Så efter Enhedslistens opfattelse bør vi altså holde fast i det grundprincip, at vi forsvarer frihedsrettighederne og retssikkerheden i stedet for at indskrænke dem, og at vi stiller folk, der er mistænkt for terror, for en domstol i stedet for at prøve at sende dem ud af landet, så de kan fortsætte med terror andre steder - hvis de faktisk er skyldige - eller måske blive udsat for ubehageligheder og ende med at komme på tålt ophold og blive administrativt frihedsberøvet i Danmark med, hvad det giver af negative konsekvenser.
Under alle omstændigheder mener vi altså ikke, at det her lovforslag løser de problemer, som burde løses, og vi tror faktisk, at vi skaber os nye problemer med den snak, der er om diplomatiske aftaler om tortur.