Line Barfod (EL), 2010-11-23:
Ytringsfriheden er jo en af de allerallervigtigste frihedsrettigheder, vi har i et demokrati.
Det er afgørende, at man har mulighed for at ytre sig, at sige sin mening, sige til, hvis man mener, at noget skal ændres.
Og jeg er sådan set enig med dem, der siger, at Danmark er et af de lande, hvor ytringsfriheden er godt sikret i forhold til mange andre lande.
Men også i Danmark har vi store problemer med ytringsfriheden, og jeg mener, at ytringsfriheden for offentligt ansatte er et af de steder, hvor vi har allerstørst problemer med ytringsfriheden. Gang på gang har fagbevægelsen lavet undersøgelser, der har vist, hvor mange offentligt ansatte der ikke bruger deres ytringsfrihed, fordi de er bange for at blive fyret eller blive underlagt andre sanktioner.
Vi ser gang på gang sager om offentligt ansatte, der faktisk bliver fyret.
I øjeblikket kører sagerne i Midttrafik, hvor billetkontrollører og andre er blevet fyret for at kritisere de ændringer, der bliver indført, og som både betyder nogle helt urimelige vagtforhold for dem, der skal arbejde, og som også betyder, at de ikke længere må udvise menneskelighed, ikke må tage hensyn til børn eller ældre, der måske er lidt forvirrede og måske er kommet til at glemme deres billet, men skal give dem en bøde på 600 kr., hvad der gør arbejdsforholdene fuldstændig urimelige.
Når de er gået til offentligheden med det, har konsekvensen været, at de er blevet fyret.
Det viser for mig, at ytringsfriheden for offentligt ansatte ikke har det særlig godt.
Derfor glæder jeg mig til, at vi får et nyt flertal, for det er jo lykkedes at samle hele oppositionen om et beslutningsforslag, som vi senest debatterede i sidste folketingssamling, og hvor vi både indfører et nævn, der skal sikre ytringsfriheden for offentligt ansatte, og også får indført den samme beskyttelse, som man har for tillidsrepræsentanter, for gravide og andre.
Den beskyttelse indebærer, at hvis man bliver fyret, når man har brugt sin ytringsfrihed, så er det altså arbejdsgiveren, der skal dokumentere, at man ikke er blevet fyret, fordi man har brugt ytringsfriheden.
Det tror vi faktisk kommer til at hjælpe, og vi håber, at det også vil være med til at skabe en holdningsændring, så man faktisk opfordrer offentligt ansatte til at deltage i den offentlige debat, for det er helt afgørende, hvis vi skal få en bedre offentlig sektor.
Så har der under debatten her været diskuteret forskellige andre aspekter af ytringsfriheden.
Jeg skal bare for god ordens skyld gentage, hvad vi har sagt under adskillige tidligere debatter, nemlig at Enhedslisten mener, at blasfemiparagraffen skal afskaffes; vi er glade for, at Straffelovrådet vil se på bestemmelsen og se på, hvordan man kan gøre det.
Vi kunne også godt tænke os, at vi havde samfund, hvor man ikke behøvede racismeparagraffen, men vi mener, at som samfundet ser ud i dag, så er det desværre nødvendigt at have en beskyttelse mod trusler – ikke kun den beskyttelse mod trusler mod enkeltpersoner, som der ligger en anden bestemmelse for i straffeloven, men også en beskyttelse mod trusler mod grupper.
Det mener vi altså desværre gør, at det er nødvendigt at opretholde racismeparagraffen.
Jeg vil så også gerne sige, at jeg overhovedet ikke mener, at det lægger nogle begrænsninger på, at folk kan komme med deres holdninger og meninger – det kan man tydeligt høre i den offentlige debat.
Jeg mener f.eks. sagtens, at man kan diskutere med Dansk Folkeparti, også selv om man ikke kan sige, at de alle sammen er racister.
Man behøver heller ikke henvise til, at der er enkelte, der har fået dom efter racismeparagraffen.
Man kan sagtens diskutere på holdninger og meninger, uden at man behøver at komme med generaliserende holdninger om hele den gruppe, man taler om.
Måske bliver debatten også mere nuanceret og rigtig, hvis man faktisk er i stand til at nuancere sine synspunkter og ikke behøver at komme med generaliseringer og trusler mod mange.
Jeg vil gerne sige, at jeg mener, at vi har nogle meget store og alvorlige problemer, som først og fremmest handler om den kolossale arbejdsløshed og store økonomiske krise, vi står midt i.
Jeg mener også, at klimakrisen en kæmpe udfordring.
Så har vi nogle mindre problemer.
Jeg mener klart, at den store fattigdom og de mange sociale problemer, der er i de udsatte boligområder, er et problem, men jeg synes altså ikke, at det er et af de største problemer, vi har i dag, at der er mennesker, der ser arabiske tv-kanaler via parabol.
Jeg mener, at der andre spørgsmål, der er vigtigere.
Det betyder ikke, at man ikke skal diskutere dem, men det er spørgsmål om, at man godt kan tale om, hvad det er, der skal bruges flest kræfter på, og jeg mener altså, at den eksploderende ungdomsarbejdsløshed er noget at det, vi burde bruge allerflest kræfter på.
Til sidst vil jeg bare tale om en ting, som ikke været diskuteret her.
Jeg mener, at den store begrænsning af ytringsfriheden, der er sket med terrorlovgivningen, er et kæmpeproblem for ytringsfriheden i Danmark.
Vi har set det med Roj TV, og jeg mener, det er et stort problem, at man har givet myndighederne så meget magt, at de bare kan gå ind og lukke et medie, og det synes jeg faktisk vi en dag burde have en selvstændig debat om i Folketinget.