Bjarne Laustsen (S), 2014-04-29:
Tak, formand.
Jeg vil også gerne sige tak til Enhedslisten for fleksibiliteten, da man besluttede at behandle de her tre forslag sammen.
De hænger trods alt lidt sammen.
Men jeg vil også takke dem for i det hele taget at rejse debatten.
Det er altid væsentligt at diskutere, hvordan vores regler fungerer, for verden er jo ikke den samme, som den var før 1989, heldigvis, og en række nye lande er kommet til.
Det gør altså, at vi har et arbejdsmarked, der ser noget anderledes ud, end vi havde for nogle år siden.
Derfor er det fint nok, at vi diskuterer det her, men jeg synes også, det er vigtigt, at vi konstaterer, at i Danmark har det været sådan igennem mange, mange år, at vi har været vant til at sende folk ud at arbejde på skibe, til byggeri i Tyskland, Norge eller Sverige osv., og det synes vi jo at man skal gøre, hvis det er sådan, at man har været nede i sin fagforening og fået godkendt en kontrakt.
Så er det den måde, man har gjort det på.
Men det, der giver nogle udfordringer, er jo, når lønforskellene er så store, som de er i dag i forhold til nogle af de nye østeuropæiske medlemslande.
Så de tre beslutningsforslag, som Enhedslisten har fremsat, er okay at debattere, men vi ser forskelligt på det, med hensyn til om vi synes, at vi har et fællesskab igennem EU eller ej, og uanset det synes vi, at man skal arbejde på lige og fair vilkår, og der findes så forskellige metoder.
Når det drejer sig om fair konkurrence, kan vi sige, at det har vi jo sådan set allerede.
Selvfølgelig skal de virksomheder, der kommer her, overholde danske love og regler.
Den måde, vi håndterer det på i Danmark, er sådan, at vi bl.a. gør det sammen med Enhedslisten i forhold til social dumping.
Vi kan ikke have, at danske lønmodtagere bliver udkonkurreret, og vi kan heller ikke have, at danske håndværksmestre ikke kan konkurrere, fordi de er lovlydige.
Derfor skal vi sætte ind på hele den liste mod social dumping.
Men jeg vil også gerne sige her til nogle af de partier, hvis ordførere har været oppe at deltage i debatten, at jeg tror, at man skal tænke sig rigtig godt om her.
Den måde, man tidligere har løst det her problem på i Danmark, var jo sådan, at det var fagbevægelsen, der tog sig af det, og på de arbejdspladser, jeg har været, hvor der har været en organisering, har der ikke været skyggen af social dumping, for der var aftaler om det hele.
Alt var klappet af og skrevet ned i en overenskomst, og der var lokalaftaler på virksomheden, og kom der nye folk ind, arbejdede de selvfølgelig ikke på ringere vilkår end dem, der var der i forvejen.
Så det var noget, der blev ordnet kvit og frit af den danske fagbevægelse, og derfor er det selvfølgelig ærgerligt, at der også findes partier her i Folketinget, der har været med til at underminere de faglige folk, der skulle være med til at stå for det her.
Fagbevægelsen har altså ikke de samme kræfter, som de havde tidligere, og derfor er vi jo i en situation, hvor vi både skal have politi, SKAT og Arbejdstilsynet til at arbejde sammen for at kunne modvirke nogle af de her ting.
En anden måde, vi også håndterer det på, er jo igennem dobbeltbeskatningsaftaler.
Det er jo vigtigt, at vi har aftaler om, hvordan vi håndterer de her ting.
Jeg tror også på, at vi ser en situation, hvor der vil være en kæmpestor kreativitet fra folk, der vil udfordre og misbruge reglerne.
Det kan vi se bl.a. med lejekontrakter.
Det vil være sådan, at man må komme med de eksempler, man har, og så må vi kigge på dem.
Det er noget, der først og fremmest ligger hos skatteministeren, og så må man prøve at tage det den vej rundt.
Men ingen skal være i tvivl om, at vi ikke holder hånden over nogen, der forsøger at omgå reglerne, uanset om vi er med i et fællesskab i EU eller ej.
Jeg tror bare, at når det drejer sig om forslaget om fair konkurrence, som Enhedslisten har skrevet, vil det være i strid med både det indre markeds regler og især udstationeringsreglerne.
Når det drejer sig om arbejdstilladelse til EU- og EØS-borgere, er det vigtigt, som jeg sagde før, at danske arbejdere kan rejse ud.
Det synes jeg er fint.
Men hvordan håndterer vi så det her i Danmark?
De fleste af os går jo ind for den danske aftalemodel, og det betyder, at det er okay at føre en faglig kamp ude på arbejdspladserne om, hvordan vilkårene skal være.
Det er dem, der er derude, og deres faglige organisationer og arbejdsgivermodparten, der må klare det her.
Det er på den måde, vi sørger for, at der er rimelige regler, og der ligger ofte en faglig kamp bagved.
Det, der så også er spørgsmålet her, er, om det vil være i strid med den frie bevægelighed mellem landene, som vi alle sammen synes er en god idé, altså at borgerne kan arbejde frit det ene og det andet sted.
Vi skal bare sikre os, at der ikke sker social dumping, og også her at virksomhederne ikke kommer til at lave unfair konkurrence, og at deres medarbejdere ikke bliver udsat for social dumping.
Når det drejer sig om EU-borgernes optjeningsret, vil jeg sige, at det er sådan, at vi har nogle regler nu, som hverken Enhedslisten eller Socialdemokratiet har stemt for.
1924 timer skal man bruge.
Tidligere kunne man nøjes med ½ år, når det drejer sig om genoptjening.
Det er jo sådan, den parlamentariske situation er, og derfor lever vi så med det, i hvert fald indtil videre.
Men når det drejer sig om EU-borgere, siger vi jo, at de trods alt skal have 3 måneders optjening her i landet.
De kan tage noget af deres periode med hjemmefra.
Men som også ministeren var inde på, er vi helt enige om, at den konstruktion, vi har med vores a-kasser, er helt unik og hundred år eller mere gammel.
Det er jo en rigtig god ordning, i hvilken ret og pligt spiller ind, men den betyder også, at man skal være medlem af systemet for at kunne få noget.
Det vil sige, at der også er en vis form for egenbetaling dertil, og derfor er det også rigtigt, at de folk, der kommer udefra, skal være med til at bidrage til festen, inden de kan nyde musikken, hvis man kan sige det på den måde.
Så derfor kigger vi meget på de domme, de regler og ting og sager og også den sag, der ligger om Finland.
Her vil vi stå last og brast med dem, for vi synes, det er rimeligt, at vi har nogle klare regler om, hvordan og hvorledes man kan arbejde.
Vi har ikke noget imod, at der kommer folk herop og arbejder i Danmark, bare det sker på ordentlige løn- og arbejdsvilkår, og så skal vi nok fra dansk side, både når det drejer sig om lønmodtager- og arbejdsgiverside, være i stand til at muliggøre udøvelse af fair konkurrence på et frit marked.
Det ønsker vi alle.
Vi ønsker ikke lukkede stater, lukkede grænser.