Brian Mikkelsen (KF), 2010-01-26:
Efter beslutningsforslaget skal regeringen i indeværende folketingssamling fremsætte forslag om, at cyklister i alderen fra 0 til 11 år skal bære cykelhjelm.
Beslutningsforslaget er i realiteten en genfremsættelse af beslutningsforslag nr. B 132, som blev behandlet i sidste folketingssamling.
Hvis man ord til andet ord læser beslutningsforslaget igennem, ser man, at det i det væsentligste svarer til det, som vi behandlede sidste år.
Derfor kan jeg i det store hele henholde mig til det, som jeg sagde under førstebehandlingen af det pågældende forslag den 24. april 2009.
Jeg vil derfor også endnu en gang starte med at slå fast, at regeringen gerne ser, at så mange cyklister som overhovedet muligt vælger at bruge cykelhjelm, hvad enten det er børn eller voksne.
En cykelhjelm er et udmærket redskab, hvis man vil øge sin egen og sine børns sikkerhed, og det kan vi selvfølgelig kun opfordre til.
Regeringen har derimod ikke siden sidste forår ændret holdning til forslaget om at indføre et påbud om brug af cykelhjelm for børn under 12 år.
Efter regeringens opfattelse er der fortsat god grund til at frygte, at en del helt vil fravælge cyklen, hvis vi ved hjælp af lovgivning forsøger at tvinge hjelmen ned over hovedet på dem.
Cykling har efter regeringens opfattelse en gavnlig effekt på både folkesundheden, miljøet, trafikafviklingen samt for børns vedkommende for udviklingen af en sund trafikopdragelse.
Som jeg flere gange tidligere har givet udtryk for, vil det derfor være særdeles uheldigt, hvis vi med et sådant påbud foranlediger, at nogle tager bilen eller bussen i stedet for at cykle.
Som jeg også anførte sidste gang, forslaget var fremsat, vurderer Rådet for Sikker Trafik endvidere, at et påbud rettet mod børn under 12 år vil kunne gøre det vanskeligt at fastholde brugen af cykelhjelm, når de når over aldersgrænsen.
Man kan sige, at et aldersbetinget påbud signalerer, at cykelhjelme kun er for børn op til en vis alder, så det i børnenes øjne bliver legitimt at lægge hjelmen væk, når man er blevet en stor dreng eller pige på over 12 år.
Det er meget uheldigt, for risikoen for hovedskader bliver jo ikke mindre af, at man er fyldt 12 år, tværtimod.
Jeg kan i den forbindelse f.eks. nævne, at ældre mennesker over 65 år ifølge Rådet for Sikker Trafik navnlig har fordel af at benytte cykelhjelm.
Rådet har gennemført en undersøgelse blandt cyklister over 65 år, og det fremgår af undersøgelsen, at der er ældre, der opfatter cykelhjelmen som noget for børn, og som derfor tager afstand fra brugen af den.
Det er rådets formodning, at den tendens vil blive styrket ved et påbud rettet mod børn, og at det vil være meget problematisk set i lyset af de alvorlige konsekvenser, som cykleulykker kan have navnlig for ældre mennesker.
Som jeg oplyste i foråret, var der i 2007 ifølge Vejdirektoratet seks cyklister i aldersgruppen 0-11 år, som fik hovedskader, mens der var 18 i aldersgruppen 12-17 år og 11 i aldersgruppen 18-24 år.
Endvidere fik 33 i aldersgruppen 65-95 år hovedskader.
Ideen med et påbud rettet mod børn under 12 år savner altså umiddelbart empirisk belæg i ulykkesstatistikken.
I den forbindelse bliver jeg også nødt til igen at præcisere billedet af de drabstal fra 2007, som forslagsstillerne henviser til.
I begrundelsen for beslutningsforslaget anføres det, at 24 børn under 15 år blev dræbt i trafikken i 2007.
Vejdirektoratet har oplyst, at ud af de 24 var der tre cyklister under 12 år, og som jeg også fortalte i foråret brugte to ud af de tre cykelhjelm, mens spørgsmålet om brug af cykelhjelm ikke er oplyst for den tredje.
Efter det oplyste anvendte den pågældende ikke cykelhjelm, mens spørgsmålet om, hvorvidt barnet overhovedet pådrog sig hovedskader ikke er oplyst.
Ud over den dræbte kom 18 cyklister under 12 år ifølge Vejdirektoratets oplysninger alvorligt til skade i 2008.
Heraf var der tre, der pådrog sig armskader, 11, der alene pådrog sig benskader, to fik flere alvorlige skader på flere kropsområder, men spørgsmålet om hovedskader er ikke nærmere oplyst i de to pågældende sager.
Tilbage er der to cyklister på 12 år, som ifølge Vejdirektoratets oplysninger med sikkerhed i 2008 pådrog sig alvorlige hovedskader.
Efter det oplyste anvendte den ene cykelhjelm, mens spørgsmålet om brug af cykelhjelm ikke er oplyst for den anden.
Som under behandlingen af det tilsvarende beslutningsforslag i april 2009 vil jeg også gerne minde om, at andelen af cyklister, der bruger hjelm, faktisk generelt er steget uden anvendelse af påbud og tvang.
Ser man isoleret på børnene, vil man se, at tællinger på skoleveje har vist, at andelen af 6-9-årige, som bruger cykelhjelm, er steget fra 52 pct. i 2004 til 72 pct. i 2008, og for de 10-12-årige er der fra 2004-2008 sket en stigning i brugen af cykelhjelm på skolevejene fra 33 pct. til 44 pct.
For dem over 12 år var andelen 13 pct. i både 2004 og 2008.
Lad mig herefter vende tilbage til erfaringerne fra Sverige, som forslagsstillerne jo også har henvist til.
I 2006 var andelen imidlertid nede på ca. 60 pct., hvilket så igen steg til ca. 70 pct. i 2007.
Lovændringen havde stort set ingen effekt for de 13-15-årige børn, som før påbuddet lå lidt under 20 pct. og efter påbuddet lå lidt over 20 pct. Selv om udviklingen i Sverige har haft ret markante udsving i tiden omkring lovændringen, har udviklingen i Sverige og Danmark altså samlet set været meget ensartet i perioden fra 2004 og frem til de seneste statistiske oplysninger for henholdsvis 2007 og 2008.
Som jeg sagde indledningsvis, er jeg sådan set fuldstændig enig i den overordnede intention bag beslutningsforslaget, nemlig at så mange børn som overhovedet muligt bør anvende cykelhjelm og forældrene aktivt skal påtage et ansvar for deres børns trafiksikkerhed.
Af de grunde, jeg har været inde på, er et påbud som foreslået imidlertid ikke vejen frem.
Som jeg allerede har givet udtryk for flere gange, bør øget brug af cykelhjelm derimod ske ad frivillighedens vej, hvor Rådet for Sikker Trafik spiller en vigtig rolle med de kampagner, som rådet løbende afvikler på området.