runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Flemming Møller Mortensen (S), 2013-05-08:
Jeg skal starte med at sige, at Socialdemokraterne ikke støtter beslutningsforslaget.
Jeg har lyttet meget til den argumentationsrække, som sundhedsministeren netop har fremført.
Jeg må sige, at det er en rigtig argumentationsrække mod forslaget, som er blevet fremført.
Det, der bare ligger helt fast i forbindelse med det her beslutningsforslag, er, at det ikke er det rette at gøre.
Da jeg læste beslutningsforslaget, tænkte jeg: Ja, her er jeg lige nøjagtig personligt i skæbnesåret, hvor jeg skulle have et brev fra min læge om, at nu skal jeg op og have undersøgt min prostatastatus, jeg skal op og have taget en blodprøve for at teste indholdet af PSA .
Så kunne jeg få lov til at gå med ængstelsen og frygten for, at det viser sig at være et positivt svar, om end jeg er bevidst om, og det har jeg også oplevet i min hverdag som sygeplejerske i sundhedsvæsenet i urologisk regi, at der er rigtig mange, som kommer til at leve et langt liv med en ængstelse, fordi de har fået en indikation af, at de lige nøjagtig måske har noget med deres prostata, som kunne være kræft.
Effekten af forslaget er ikke til stede, og det er årsagen til, at vi ikke kan støtte det fra socialdemokratisk side.
Sophie Løhde (V), 2013-05-08:
Intentionerne i beslutningsforslaget her fra Dansk Folkeparti er helt igennem dybt sympatiske, fordi de jo har til formål at sikre en bedre opsporing og forebyggelse af prostatakræft.
Så det er rigtig gode intentioner, som vi fuldt ud kan støtte og bakke op om.
Det er i mange tilfælde noget, der kan være en ufarlig tilstand, men i andre tilfælde er prostatakræft jo desværre også en aggressiv kræftform, som alt for mange danskere på den ene eller den anden måde har haft tæt inde på livet via familie, venner og bekendte, og sygdommen er jo også hvert år skyld i alt for manges helt meningsløse og alt for tidlige død.
Set i det lys er der al mulig grund til at rette en stigende opmærksomhed på sygdommen, herunder også at få udbredt viden og få sikret bedre forebyggelse, diagnostik, udredning og behandling.
Jeg synes, at ministeren i sin tale gav en ganske glimrende redegørelse, dels om nogle af de tilbud, det allerede i dag er muligt at få, altså eksisterende tilbud i sundhedsvæsenet, dels også om de ændringer, der er sket i bl.a. pakkeforløbene, dels nogle af de udfordringer, som der jo er på det her område.
Der har jo også her senest været en forholdsvis stor debat om anvendelsen af den såkaldte PSA-måling, herunder jo, at målingen er for upræcis til, at den ifølge Sundhedsstyrelsen bør anvendes ved generel screening for prostatakræft.
Det er jo et område, hvor vi gerne vil have nogle flere redskaber i værktøjskassen, så den kan blive større og have mere præcise redskaber.
Og vi mangler jo dermed også nogle bedre screeningsmetoder end dem, vi i dag har til rådighed, hvilket jo så også er bevæggrunden for, at rigtig mange fagfolk og Sundhedsstyrelsen på nuværende tidspunkt ikke kan anbefale, at der indføres den her form for generel screeningsordning.
Til gengæld understreger sidstnævnte ikke mindst behovet for at sikre, at der i stedet tilbydes en tæt klinisk opfølgning.
Jeg synes da også, at det er værd at nævne, og jeg tror også, at ministeren kort kom ind på det, at alle Folketingets partier på nær Enhedslisten i forbindelse med sidste satspuljeaftale på sundhedsområdet fik afsat penge til en kampagne rettet mod mænd med risiko for at udvikle prostatakræft, som kan være svære at nå via brede oplysningskampagner, og som måske sjældent selv opsøger tilbuddene i sundhedsvæsenet.
Jeg skal på den baggrund meddele, at vi i Venstre ikke på nuværende tidspunkt kan støtte det foreliggende beslutningsforslag, om end vi er fuldstændig enige i de gode intentioner, som beslutningsforslaget alt andet lige afspejler.
Astrid Krag (S), 2013-05-08:
Man kan sige, at det ene er sådan en bred screening.
Det foregår der meget debat om, både om det er noget, man økonomisk får noget for, og om man ved at lave den slags brede screeninger kan være med til at overbehandle og overdiagnosticere.
Man kan sige, at det jo er en bredere diskussion om, hvad man kan bruge sundhedstjek og sundhedsscreeninger til.
Den diskussion tager jeg gerne med ordføreren, men i hvert fald er det jo ikke helt så simpelt.
Det, vi vil opnå med kampagnen, som Sundhedsstyrelsen kører nu, er jo i høj grad også at gøre mænd opmærksomme på symptomer.
Vi har jo rigtig god brug for, at særlig de mennesker, der kommer for sent til lægen, f.eks. i forbindelse med kræftsygdomme, bliver mere opmærksomme på, hvilke symptomer de skal være opmærksomme på; hvad der ikke bare kan arbejdes væk, hvad der ikke forsvinder, ved at man ignorerer det, men som faktisk kan blive værre.
Det er jo det, den her kampagne handler om.
Tilsvarende tror jeg sådan set, at vi har en vigtig opgave i at gøre folk opmærksomme på, hvad der er af symptomer ved en alvorlig sygdom, så det er på baggrund af nogle konkrete symptomer, at de søger læge, og ikke fordi, at de f.eks. fylder 50 år eller 55 år eller andet.
Liselott Blixt (DF), 2013-05-08:
Nu står der jo ikke i det her forslag, at man skal opereres, blot fordi man har et højt PSA-tal.
Det skal ske på lægefaglige præmisser og ud fra lægefaglige vurderinger.
Og man har faktisk også mange andre måder at gøre det på.
Man er faktisk blevet ret dygtig på det her område.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge ministeren
: Hvad er forskellen på at køre en kampagne for at få mænd til at gå til læge, og at man får et brev, når man fylder 50 år, med et tilbud om at komme til læge?
Astrid Krag (S), 2013-05-08:
Jeg er meget enig med fru Liselott Blixt i, at vi har et problem med mænd, der for sjældent går til læge, ikke er opmærksomme på symptomer, overhører symptomer og ikke sætter ord på symptomer, og det er præcis baggrunden for, at der lige for tiden kører en kampagne i de landsdækkende medier fra Sundhedsstyrelsen, der opfordrer mænd til at gå til lægen.
Man ser i reklameindslaget to mænd, der sidder og snakker i en skurvogn, mener jeg det er.
Den ene beskriver nogle symptomer, der faktisk lyder alvorlige, og den anden konstaterer tørt, at det skal man sgu ikke hænge sig i –
undskyld, at jeg bandede – det skal man søreme ikke hænge sig i, det skal bare arbejdes væk.
Det er jo et meget godt udtryk for, at vi har en særlig udfordring – det er jeg helt enig i – med at få mænd til at gå til lægen, og det gælder særlig mænd, som ingen uddannelse har eller har en kort uddannelse.
Så den udfordring er jeg helt enig i at vi har.
Det synes jeg vi skal tage meget alvorligt og lytte til.
Liselott Blixt (DF), 2013-05-08:
Det er da rart, at ministeren anerkender, at det er nogle gode tanker, der ligger bag.
Nu er det ikke bare tanker, for vi er også godt klar over, at det sker usystematisk.
Vi kan jo se, at det er mænd, der tænker over deres sundhed, som kommer til lægen.
Det vil sige, at det er de veluddannede, der kommer op og får målt deres PSA-tal, eller hvad det er, de kommer op og snakker med lægen om.
For det her handler ikke kun om PSA-tal.
Özlem Sara Cekic (SF), 2013-05-08:
Tak til Dansk Folkeparti for at rejse den her debat.
Det vidner om, hvor meget vi alle sammen er dybt optaget af, hvad vi kan gøre ved, at så mange mennesker i dagens Danmark får kræft, og hvilke håndtag vi kan dreje på for at skabe en behandling, som er optimal.
Det, jeg hæfter mig ved, er selvfølgelig de faglige argumenter for, hvordan man kan skrue en behandling sammen, som gør, at folk faktisk reelt bliver raske.
Det sker for at undgå at overbehandle, da behandlingen ofte medfører alvorlige bivirkninger og forringer livskvaliteten, både i form af inkontinens og rejsningsbesvær.
I 2009 og i 2010 steg antallet af mænd henvist til pakkeforløb for prostatakræft betydeligt, uden at fagfolkene faktisk kunne vurdere, at de pågældende mænd havde udbytte af behandlingen, men til gengæld oplevede de en forringet livskvalitet.
Derfor gik Sundhedsstyrelsen ind i 2011 og reviderede pakkeforløbet, så forløbet nu først startes hos en speciallæge i urinvejssygdomme, der sammen med patienten nøje vurderer, om patienten vil have gavn af behandlingen, og herunder inddrages bl.a. risikoen for bivirkninger.
Derfor kan vi desværre ikke støtte forslaget.
Stine Brix (EL), 2013-05-08:
Jeg vil bare sige om beslutningsforslaget omkring screening for prostatakræft, at vi fra Enhedslistens side ikke kan støtte det.
Det er egentlig meget enkelt: Man screener ikke for prostatakræft i Danmark i dag, fordi der ikke findes en test, som er brugbar til screening.
Det kan man også læse på Kræftens Bekæmpelses hjemmeside, hvor de fra Kræftens Bekæmpelses side ikke anbefaler, at man bruger PSA-test til at screene for prostatakræft.
Som flere andre ordførere har været inde på, er risikoen ved at bruge mange millioner kroner på det her, at man får en voldsom overdiagnosticering af mænd, som ikke har kræft, eller som ikke har en kræftform, som er dødelig, med en risiko for, at de også får bivirkninger af behandlingen.
Så hvis vi skulle bruge de her omkring 13 mio. kr., det ville koste at indføre en sådan screening, så ville vi langt hellere bruge dem på at blive klogere på, hvordan vi kan blive bedre til at skelne mellem, hvilke typer af kræft der udvikler sig dødeligt, og hvilke der ikke gør, når det gælder prostata, og hvordan vi kan blive bedre til at målrette en behandling til dem, som har en kræftform, der er dødelig.
Vi mangler faktisk meget viden på det område.
Det ses jo også, at vi allerede i dag har en overbehandling på det område.
Så det ville jeg egentlig synes var en mere brugbar måde at gå til området på og en bedre måde at bruge nogle penge på, når vi diskuterer prostatakræft.
Flemming Møller Mortensen (S), 2013-05-08:
Jeg vil gerne spørge fru Liselott Blixt som Dansk Folkepartis ordfører om nøjagtig det sidste, fru Liselott Blixt læste op af teksten til forslaget til vedtagelse fra et mindretal her i Folketinget, nemlig det om dækning med speciallæger i hele landet.
Nu er jeg borger i Region Nordjylland.
Den har jo netop betydet, at hoveduddannelsesforløbene er blevet fyldt op på en hel anden måde, end det var tilfældet tidligere, sådan at borgerne i min region har fået væsentlig bedre dækning med speciallæger.
Her synes jeg, at kæden hopper af i argumentationen i diskussionen, justeringen, moderniseringen af 4-årsreglen.
Benedikte Kiær (KF), 2013-05-08:
Ligesom de foregående ordførere vil jeg også takke Dansk Folkeparti for at rejse denne debat om en kræftform, som vi kan se at rigtig mange mænd bliver ramt af.
Og rigtig mange mænd får først kendskab til, at de har den her kræftform, på et alt for sent tidspunkt.
Vi synes også, det er meget sympatisk, men vi vil egentlig gerne se videre på det i udvalget, for det, som jeg umiddelbart også ser der står i forslaget, er: Kunne vi ikke gøre det lidt bedre?
Kunne vi ikke finde nogle lidt bedre screeningsmetoder?
Kunne vi ikke arbejde mere systematisk med det her?
Jeg tror egentlig, det ville være ganske fornuftigt, at vi så på, hvordan man kunne blive bedre til at diagnosticere prostatacancer, hvordan man kunne få en bedre registrering af det, og hvordan man ligesom kunne sikre en bedre behandling.
For som flere ordførere fremhævede, giver nogle af de behandlingsmetoder, der er i dag, nogle kedelige bivirkninger. Men heldigvis er der jo lys forude; der er ved at blive udviklet nye metoder, hvormed man kan behandle den her kræftform, f.eks. med immunterapi.
For der er alt for mange mænd, hvis sygdom i dag bliver opdaget for sent, og som desværre går bort på grund af prostatacancer.
Joachim B. Olsen (LA), 2013-05-08:
Tusind tak, og tak til Dansk Folkeparti for at rejse den her debat.
Intentionerne, som flere ordførere også har været inde på, er jo rigtig gode.
Jeg må indrømme, at jeg ikke var så meget inde i det her spørgsmål, inden jeg så det her beslutningsforslag.
Det er jo altid godt at få en lejlighed til at blive lidt klogere på nogle ting, så jeg har ringet rundt til forskellige sundhedsøkonomer.
Det, de har fortalt mig, er, at den her form for indsats, hvor man, for at sige det lidt polemisk, skyder med spredehagl, har man ikke de bedste erfaringer med, og at den nyeste forskning og de nyeste tendenser på området viser, at man går i en lidt anden retning, hvor man prøver at målrette indsatsen i lidt højere grad, i stedet for at alle skal have et sundhedstjek.
Med det in mente kan jeg fortælle, at vi i Liberal Alliance ikke kan støtte det her forslag, på trods af at vi som sagt synes, at intentionerne er rigtig gode.
Liselott Blixt (DF), 2013-05-08:
I Danmark mangler vi læger, og i Danmark mangler vi især speciallæger.
Det gjorde vi også i det herrens år 2007.
Det var før min tid som medlem af Folketinget, så jeg kender blot forløbet ud fra, hvad jeg har læst eller fået fortalt.
Men vi havde et rekrutteringsproblem til visse specialer, og regionerne havde svært ved at forsyne specialer som geriatri, onkologi og psykiatri.
4-årsreglen tilsiger, at en ung læge 4 år efter påbegyndt basisuddannelse skal være i gang med sin hoveduddannelse.
Efter denne frist er vedkommende afskåret fra at søge uddannelsesstillinger, der kan føre til en autorisation som speciallæge.
Det lød for nogle som en god idé dengang.
Dog har det vist sig, at der er læger, der falder for 4-årsreglen og derved ikke får en speciallægeuddannelse.
Samtidig ser vi læger, der i stedet rejser udenlands for at få den uddannelse, som de ønsker.
Så vi ser i øjeblikket læger, der falder for 4-årsfristen, og opgørelser fra Sundhedsstyrelsen viser, at mange flere læger vil falde fra.
I Dansk Folkeparti er vi af den opfattelse, at man selvfølgelig altid må evaluere de love eller ændringer, man gennemfører, ja, faktisk er det vel det, hele vores arbejde går ud på.
Derfor har vi rejst denne forespørgsel for at få ministerens besvarelse på, hvad ministeren agter at gøre for at sikre, at læger ikke falder for 4-årsreglen i fremtiden, da det ser ud til, at vi kommer til at miste en hel del speciallæger på den konto.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-05-08:
Jeg synes, vi har levet rigtig godt op til de løfter.
Jan E. Jørgensen (V), 2013-05-08:
Jeg kommer flyvende.
Jeg vil gerne tale lidt om valgkamp, valgløfter og især boligskatter, for jeg har selvfølgelig som så mange andre fulgt den debat, der har været oven på valgkampen, hvor vi jo så fik den forståelse, at man var gået til valg på en hel masse ting, og det var hensigtserklæringer, det var noget, man forsøgte at få gennemført efter valget, hvis man nu kunne få flertal for det osv., men så var der to løfter, som skilte sig ud.
Jeg tror, at hr. Magnus Heunicke, som også er her i dag, kaldte dem kerneløfter, og det udtryk, som statsministeren selv brugte, var klokkeklare løfter.
Det var noget, man sagde efter valget.
Helt præcis den 7. oktober 2011 i Jyllands-Posten udtalte statsministeren: »Jeg har givet to klokkeklare løfter i valgkampen.
Det ene var, at vi ville fastholde 24-års reglen og tilknytningskravet.
Jeg forstår det sådan, at når der bliver sagt, at der ikke vil blive rørt ved boligskatterne, bliver de ikke ændret, og det vil sige, at man ikke skal betale mere i boligskat, end man gjorde før.
Hvordan synes statsministeren, at regeringen har levet op til dette klokkeklare løfte, som regeringen afgav den 7. oktober 2011?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-05-08:
Nu har jeg jo aldrig skiftet parti midt i en mandatperiode og stiftet et helt nyt parti, og det er da i hvert fald et godt eksempel på, at man siger et og gør noget andet efter et valg – bare så vi lige husker på det.
Men jeg er egentlig meget tilfreds med, at det er lykkedes at få en bred aftale om forslaget til offentlighedslov, at det er lykkedes på baggrund af Offentlighedskommissionens arbejde at finde frem til et forslag, som dels udvider anvendelsesområdet for offentlighedsloven, dels sikrer, at ministerierne kan arbejde.
Jeg noterer mig, at hr. Simon Emil Ammitzbøll er imod den lovgivning, men jeg vil advare imod den dramatiske sprogbrug om den her sag.
Vi er faktisk et meget stort flertal i Folketinget, som bakker op om det her forslag til offentlighedslov, og som synes, det er en forbedring i forhold til det, vi har i dag.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2013-05-08:
Jeg er ked af at måtte sige det, men det er sådan set et svar, der afslører, at statsministeren ikke er inde i substansen.
Hvordan føles det egentlig at føre befolkningen bag lyset på den måde?
Hvordan føles det at gå til valg på at gøre noget bestemt, få et kæmpe flertal i Folketinget på 120 mandater og så alligevel gøre det modsatte af, hvad man har lovet sine vælgere?
Altså, jeg kender ikke fornemmelsen, men statsministeren må da have nogle overvejelser om, hvordan det er, man har det med sig selv, når man bruger et mindretal til at tvinge en politik igennem, der er det modsatte af det, man har lovet vælgerne.
Det er da ikke rimeligt over for den danske befolkning.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-05-08:
Forslaget til offentlighedslov bygger på Offentlighedskommissionen, som sådan set ikke er nogen tilfældig kommission, men som gennem ganske lang tid har arbejdet med det her bud på en offentlighedslov.
Det er rigtigt, at vi før valget havde nogle diskussioner om det, men det er lige så rigtigt, at vi var langt inde i forhandlingerne og havde en forståelse med hinanden om, at vi på et tidspunkt skulle afslutte det her sammen med de partier, som også er med nu.
Så jeg synes jo egentlig, at den måde, som spørgeren får det fremstillet på, er sådan lidt sort-hvid.
Jeg synes, vi har fået gennemført forbedringer af forslaget til offentlighedslov efter valget, og jeg synes, det er et godt forslag, fordi det giver nye muligheder for offentlighed på nogle områder, som vi ikke har i dag, og så giver det arbejdsrum til, at man i ministerierne kan tage beslutninger, svare på spørgsmål og få den rådgivning, man har brug for.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2013-05-08:
Det er dog bemærkelsesværdigt.
Det er første gang, jeg har mødt et menneske, der ikke ville bekræfte, at hvis man siger et og gør noget andet, er det hykleri, men det må jo så stå for statsministerens egen regning.
Det er sådan, at der er 120 af de medlemmer, der er i Folketinget nu, som er valgt for partier, der gik til valg på at droppe den lukkethed, der er i offentlighedslovgivningen – 120 af Folketingets 179 medlemmer, deriblandt statsministeren selv.
Alligevel har man valgt at fremsætte en kopi af det forslag til offentlighedslov, som den tidligere regering fremsatte.
Man har ikke droppet den lukkethed, som statsministeren selv gik til valg på at droppe.
Jeg forstår godt, at man ikke kunne komme igennem med den politik, der var i de økonomiske planer, for den var der ikke flertal for.
Men her er der 120 gode danske folketingsmedlemmer, hvad vil man mere?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-05-08:
Det må stå for spørgerens egen regning.
Jeg tror godt, jeg vil have en uddybning af det spørgsmål.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2013-05-08:
Det er næsten synd at afbryde den dialog mellem statsministeren og støttepartiet, men jeg gør det nu alligevel, og jeg lægger blødt ud: Jeg vil egentlig starte med at spørge statsministeren, om ikke statsministeren vil give mig ret i, at hvis man siger et og gør noget andet, er det hykleri.
Jan E. Jørgensen (V), 2013-05-08:
Så ved jeg ikke, om statsministeren læser Ekstra Bladet.
Det gør jeg ikke selv altid.
At have hele forsiden er noget, jeg stadig væk har til gode, men det har statsministeren jo prøvet et par gange, men jeg går dog ikke ud fra, at det er så mange gange, at man ikke opdager det.
Vi har en person her i Ekstra Bladet, der har samlet nogle cases.
Der er en, der hedder Jesper Schmidt Hansen, som betalte 9.540 kr. i ejendomsskat i 2012 og 18.666 kr. året efter, hvilket er en stigning på 98 pct.
Vi har en anden, der har oplevet en stigning på 66 pct., en, der har oplevet en stigning på 87 pct., og en med en stigning 93,5 pct.
Der er altså en lang række tilfælde af folk, der har oplevet nogle voldsomme stigninger i ejendomsskatterne.
Hvordan kan statsministeren så være af den opfattelse, at det går fint med at opfylde løftet?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-05-08:
For det første tror jeg, at det er rigtig vigtigt at få sagt, at jeg ikke kan bekræfte det tal, der bliver nævnt her.
Jeg tør heller ikke give et andet tal, men jeg kan bestemt ikke bekræfte de 200.000.
Det synes jeg ordføreren skulle have undersøgt, inden han gik ind i Folketingssalen med det.
Jeg synes, at ordføreren skal få undersøgt tallet 200.000, inden han går i Folketingssalen med det.
Peter Skaarup (DF), 2013-05-08:
Jeg er enig med statsministeren i, at det selvfølgelig, når det handler om miljølovgivning eller arbejdsmarkedslovgivning, er rimeligt, at det er ressortministeren, der svarer på regeringens vegne.
Men når det lige præcis handler om offentlighed i forvaltningen, som jo er noget, der er relevant principielt for alle ministre, for hele regeringen, hele Slotsholmen, kan man sige, er det ekstra relevant, at forskellige ministre stiller sig til rådighed.
Offentlighedsloven er ikke en hvilken som helst lov, og jeg tror da egentlig også, at statsministeren er enig i, at den ikke er det, og derfor skal der være et ekstra frirum, kan man sige, for at folketingsmedlemmerne kan spørge ikke bare én minister, men flere ministre, i og med at det jo er alle ministre, der har den inde på livet, og det er alle borgere, alle personer i offentligheden, der har en stor interesse i lige præcis den her lov.
Derfor vil jeg spørge statsministeren, om vi kan forvente, at man vil ændre signaler på det her område, for jeg skulle hilse sige, at jeg forstår det sådan, at der er flere partier i Folketinget, der anser det for dybt problematisk, at man ikke stiller sig til rådighed som minister – også selv om man ikke lige er justitsminister – og besvarer fuldstændig relevante spørgsmål på det her område.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-05-08:
Regeringen fremlægger jo, jeg vil ikke sige hver dag, men meget ofte lovgivning, som hele regeringen naturligvis står på mål for og ikke mindst jeg står på mål for.
Men vi har også den tradition, at det må være ressortministeren, som stiller sig til rådighed for Folketinget for at svare på de spørgsmål, der måtte være.
Og en ting, man i hvert fald ikke kan sige om justitsministeren, er, at han ikke har stillet sig til rådighed for Folketinget.
Jeg synes egentlig, det er en god tradition, at hele regeringen står på mål for al den lovgivning, der er, men at vi fastholder, at vi selvfølgelig deler tingene op i ressortansvar, og at den pågældende minister, der har ansvar for den lovgivning, er den, der svarer på spørgsmålene.
Peter Skaarup (DF), 2013-05-08:
Jeg synes selvfølgelig, som statsministeren, at det er godt og rimeligt, at justitsministeren møder op i Folketingets spørgetid og svarer på spørgsmål om det, men jeg synes, at det er lige så rimeligt, når regeringens ministre sådan set i fællesskab – og det må også gælde statsministerens holdning – lægger det frem over for Folketinget og siger: Det har nogle store praktiske konsekvenser, hvis det er sådan, at man ikke får mulighed for at få en ny offentlighedslov.
Det, som forskellige folketingsmedlemmer så har spurgt om i den forbindelse, er: Vil ministeren – og det er så den respektive minister – nævne konkrete eksempler på, at den gældende lov om offentlighed i forvaltningen ikke i tilstrækkelig grad har givet ministeren et fortroligt rum at arbejde i som minister?
Der synes vi i Dansk Folkeparti, at det dog er det mindste, at regeringen, når den nu gerne vil have et lovforslag vedtaget, stiller med forskellige ministre, der kan uddybe det spørgsmål, og ikke kun en justitsminister.
Kan statsministeren – på regeringens vegne – ikke godt se, at det ville være rimeligt over for folkestyret?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-05-08:
Jamen jeg kan naturligvis bekræfte, at jeg er helt enig med justitsministeren i den vurdering.
Der er jo en almindelig tradition for, at det er ministeren, der besvarer spørgsmålet inden for sit ressortområde, og at regeringen har en og samme holdning til et spørgsmål.
Så derfor synes jeg, det er helt naturligt, på trods af at man har forsøgt at få alle ministre herned for at diskutere offentlighedslov, at det er justitsministeren, der besvarer de spørgsmål.