Kim Christiansen (DF), 2010-04-09:
Jeg skal indledningsvis lige beklage min stemmeføring i dag.
Den er afledt af en forårsforkølelse, men jeg håber, at budskabet alligevel trænger ud til forsamlingen.
Jeg vil starte med at rose Enhedslisten.
Der er ingen tvivl om, at mange opfatter servicen fra Post Danmark som faldende.
Der er inden for de seneste år sket ændringer, bl.a. er det ikke længere muligt at betale regninger hos postbudet, ja, ikke engang et frimærke kan man købe.
Det er noget, der måske er uden betydning for mange, men ikke for den store del af befolkningen, som bor i yderområderne, og den ældre del af befolkningen, som ikke længere har den samme mobilitet.
Nu taler vi så om en krise hos Post Danmark grundet faldende postmængder, og der er ingen tvivl om, at både krisen i erhvervslivet og den stigende mængde elektronisk post rammer Post Danmarks økonomi hårdt.
Men hvad er løsningen så på det problem?
I Dansk Folkepartis optik er det i hvert fald ikke faldende service.
Der har været mange forslag fremme i debatten her på det seneste
: opdeling af breve i A-, B-, C-post, færre omdelingsdage, selvhenterpost, portostigninger m.v. Det har vi ikke forholdt os konkret til, men umiddelbart vil jeg sige, at ingen af delene er på menuen over livretter i Dansk Folkeparti.
Spørgsmålet er, om man ønsker at udvikle eller afvikle Post Danmark, og for os at se er f.eks. færre omdelingsdage et skridt mod afvikling, da det samtidig vil begrænse muligheden for ydelser.
Dansk Folkeparti ønsker den nuværende befordringspligt opretholdt, og det leder mig helt naturligt hen imod EU's krav om liberalisering.
Fremtidens krav om liberalisering, befordringspligten og Post Danmarks udfordring med faldende brevmængder er vi nødvendigvis nødt til at se i en sammenhæng.
Netop befordringspligten er jo tæt knyttet til monopolet på forsendelser under 50 g, og hvad skal der ske med befordringspligten, når en liberalisering kommer – man kunne også sige, hvis den kommer?
Det er vi simpelt hen nødt til at diskutere i sammenhæng med Post Danmarks nuværende situation med faldende omsætning og indtjening.
For et år siden fusionerede det danske postvæsen med det svenske postvæsen, noget, som de fleste havde meget store forventninger til – mig selv inklusive.
Fusionen skulle ruste postvæsenet til bl.a. den kommende liberalisering, bedre udnyttelse af teknologi og produktionsapparat, imødegåelse af konkurrence på det nordiske marked og en meget vigtig ting, nemlig at give bedre mulighed for fortsat at løfte byrden med befordringspligten.
Et år efter fusionen er man så ved at lægge op til at skære i servicen og dermed befordringspligten.
Det er vi nødt til at kigge på.
I et notat vedrørende fusionen står der bl.a. også, og jeg citerer: I forbindelse med fusionen er der identificeret synergier på godt 1 milliard svenske kroner.
Nu er svenske kroner jo ikke, hvad de har været, men selv med den relativt lave kurs taler vi altså om 700-800 mio. kr., hvoraf en tredjedel kan henføres til Danmark.
Der må vi så også sige, at selvfølgelig skal ting have sin tid, og de her synergier er jo naturligvis ikke slået helt igennem endnu, men de bør i hvert fald indgå i overvejelserne om Post Danmarks fremtidige økonomi.
Vi er i Dansk Folkeparti fortrøstningsfulde med hensyn til postens fremtid og går naturligvis ind i de kommende forhandlinger med et åbent sind, fordi der skal findes en løsning – det tror jeg at vi alle sammen er enige om – medmindre Post Danmark skal på finansloven, og det ønsker vi ikke.
Vi skal finde en balance, der giver en høj grad af service til borgerne, men samtidig mulighed for at drive en god og sund forretning.
Afslutningsvis vil jeg sige, at det er yderst positivt, at ministeren har lyttet til Dansk Folkeparti og nu har forespurgt Europa-Kommissionen om muligheden for en udsættelse på ubestemt tid af liberaliseringen.
Det vil give os den nødvendige tid til at træffe de helt rigtige beslutninger, for det er altså meget, meget vigtigt, at vi ikke japper noget igennem, og der er jeg lidt på linje med Socialdemokratiets ordfører, med hensyn til at skulle det først blive hen over sommeren, at vi får strikket det her helt på plads, jamen så løber det ingen steder for Dansk Folkeparti.
Og så er jeg lige ved at sige sådan som en indskudt bemærkning, at i øvrigt er det Dansk Folkepartis holdning, at spørgsmålet om, hvad og hvornår der skal liberaliseres, bør være et rent nationalt anliggende, men det kommer nok ikke bag på de fleste, at vi har den holdning.