Connie Hedegaard (KF), 2007-05-03:
Men det er jo derfor, at hvis der er særlige problemer i forhold til en virksomhed, så kommer tilsynet på besøg hyppigere.
Det gør det også i landbruget, og det vil det også gøre i fremtiden der, hvor der er problemer.
Men der, hvor landmanden gang efter gang efter gang har orden i sagerne, siger vi bare, at hvert tredje år og de oplysninger, vi i øvrigt har, er nok.
Og når hr. Kristen Touborg nu roder vejret ind i det, tror jeg, at det skal være en ualmindelig kvik kommunal tilsynsmand, der lige får styr på vejrets indflydelse.
Som det er Folketinget bekendt, vedtog fire partier herinde, Venstre, De Konservative, Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre, i december en ny lov om miljøregulering af landbruget.
Det var et omdrejningspunkt, at vi fremover skal behandle landbrug som industri, ved at landbrug simpelt hen skal have en miljøgodkendelse, hvis de er i størrelsesordenen 75-250 dyreenheder.
De har det allerede, hvis der er over 250 dyreenheder.
For industrien gælder det, at det afhænger af miljøproblemernes omfang og karakter, hvordan og hvor tit der skal føres tilsyn med en virksomhed.
Det er sådan, at miljøgodkendte virksomheder skal have et tilsyn mindst hvert tredje år, men det forhindrer ikke, at de kan få det hyppigere.
Men man gør meget fornuftigt det, at der, hvor der er miljøproblemer, kommer man og lavere hyppigere tilsyn, og der, hvor der ikke er nogen problemer, bruger man lidt færre kræfter.
Og det er sådan set det, der også fra nu af skal gælde på landbrugets område.
Jeg kan da sige, at tilsynet med landbruget i de senere år har været noget mere omfattende, end det har været forudsat også i aftalerne med kommunerne osv.
Der har været en meget, meget flittig indsats.
Men meningen er altså, at vi koncentrerer kræfterne der, hvor miljøproblemerne for alvor er.
I forlængelse af husdyrloven forhandler regeringen nu med Kommunernes Landsforening om en ny aftale, der indebærer miljøtilsyn på landbrug med mindst 75 dyreenheder mindst hvert tredje år, altså fuldstændig svarende til det, der gælder for industrien, og som i dag er gældende for tilsyn med landbrug på over 250 dyreenheder, altså de rigtig store.
Så her taler vi om en meget, meget stor gruppe af landbrug, der får en fordobling af den nuværende hyppighed, altså det, de har været vant til.
De får det dobbelte antal tilsyn.
Og for de helt små brug, dem med mellem 15 og 75 dyreenheder, skal der fortsat være tilsyn hvert sjette år.
Derudover har vi som supplement til det givet kommunerne en mulighed for at følge udviklingen på gården ved hjælp af landmandens årlige indberetning om gødningsforbrug og antallet af husdyr for at vurdere, om vilkårene for miljøgodkendelsen efterleves.
Og det er også sådan, at i perioden i år, næste år og til og med 2009 skal der ud over det almindelige tilsyn hvert år foretages 2.000 uvarslede tilsyn med overdækning af gyllebeholdere på mink- og svinefarme, altså igen i forlængelse af hovedprincippet, at hvis der er identificeret et særligt problem, er det der, man går ind og gør en særlig indsats.
Så samlet bliver der altså tale om en betydelig udvidelse af tilsynet med husdyrbrug.
Det, SF foreslår, kan jeg for det første ikke rigtig se der er fagligt belæg for, altså at man sådan skyder med spredehagl og siger, at alle skal have et uvarslet tilsyn en gang om året.
Jeg synes også, at man så forlader parallellen med, at landbrug skal behandles som industri.
Hvis vi vil det på den ene led, så skal vi det vel også på den anden led.
Og så synes jeg også, at der lidt er et spørgsmål om proportionalitet, plus at det vel må diskuteres, om forslaget ikke er i strid med sådan almindelige retssikkerhedshensyn, da indendørs tilsyn som hovedregel jo skal varsles med mindst 14 dage.
Men jeg synes altså, at hovedproblemet i det her er, at det bryder med det princip, vi nu har lagt til grund.
Moderne landbrug skal behandles som industri i miljømæssig henseende, fordi det er industri, og det forstår jeg faktisk ikke rigtig at forslagsstillerne afviger fra i det, de lægger frem her.