runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-04-26:
Så må jeg jo stille spørgsmålene, så Venstre kan prøve at uddybe sine holdninger bare en lille smule.
I forbindelse med sidste EU-valg var det også fremme, at bl.a. Venstre og De Konservative havde indgået en god købmandsaftale med Liberal Alliance, som ellers ikke ville have stillet op.
Men pludselig gjorde de det alligevel, da man så fandt ud af at give dem nogle kødben, bl.a. ville man kunne tilbyde at udstationere medarbejdere fra Liberal Alliance i Bruxelles i Venstres og Konservatives grupper, eller man ville sponsere busture for Liberal Alliances medlemmer til Europa-Parlamentet, en regning betalt af Venstre og De Konservative.
Er det en god måde at vise politisk købmandskab på, at man begynder at handle om stemmer?
Når hr. og fru Jensen går ned i valglokalet og afgiver deres stemme, så burde de vel have en formodning om, at en stemme på Venstre ikke er en stemme på Liberal Alliance – fordi man skal have en bustur til Bruxelles.
Erling Bonnesen (V), 2010-04-26:
Jamen en stemme på Venstre er naturligvis en stemme på Venstre, og en stemme på et andet parti er en stemme på et andet parti.
Det, det handler om, er, at det, når man skal gøre op, hvor mange mandater der skal placeres, så er helt udmærket at bruge valglovens bestemmelser om, at man kan slå sig sammen i en enhed i det regnestykke der.
Hvad der kan ligge til grund af forskellige overvejelser, handler jo til syvende og sidst om at prøve at få mulighed for politisk indflydelse, og så er det da meget naturligt, hvis man f.eks. sidder som et lille parti eller en lille bevægelse, at sige, at der måske ikke er den store chance for selv at få valgt et mandat, men at man gerne vil prøve at få sine holdninger frem, og så prøver man ad andre veje.
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-04-26:
Ikke overraskende brugte hr. Rasmus Prehn meget af sin tid på at sige, at det her er et beslutningsforslag, der er fremsat, fordi Dansk Folkepartis synes, at vi er blevet uretfærdigt behandlet.
Tværtimod, vi blev faktisk meget godt behandlet ved det sidste europaparlamentsvalg med de 2 mandater, som vi fik, og med den kæmpe fremgang, som vi også fik.
Men det retfærdiggør jo ikke, at ordføreren prøver at gøre det her til en sag om Dansk Folkepartis situation.
Det her drejer sig grundlæggende om demokratiets spilleregler i det danske samfund, uanset hvilke forskellige partimønstre der måtte være.
Socialdemokraterne har i løbet af det valg, som vi taler om, nemlig det sidste europaparlamentsvalg, valgt at give økonomisk kompensation til Det Radikale Venstre – kroner og øre, klingende mønt – hvis De Radikale ikke fik et mandat i Europa-Parlamentet.
På den måde handler man med stemmer i et valgforbund.
Det synes vi i Dansk Folkeparti er uetisk og udemokratisk.
Jeg vil gerne spørge ordføreren: Hvor mange penge har De Radikale fået af Socialdemokraterne og SF?
Rasmus Prehn (S), 2010-04-26:
Vi lever jo i et frit land, hvor man kan indgå forskellige aftaler, som man har lyst til.
Det er jo en særlig god idé, hvis man lægger dem åbent og ærligt frem.
Der, hvor det bliver mærkeligt, er, når Dansk Folkeparti giver udtryk for, at de er imod valgforbund, men alligevel indgår i dem, når det handler om kommunale valg.
I fru Pia Kjærsgaards ugebrev fra den 8. juli 2009 udtrykte partilederen fra Dansk Folkeparti i meget bramfri vendinger, at valgforbund direkte er udemokratiske alliancer.
Men alligevel har Dansk Folkeparti, når det handler om kommunale valg, indgået valgforbund i 75 kommuner ud af 98 kommuner.
Der kan man altså godt indgå valgforbund.
fra socialdemokratisk side åbne over for at diskutere, om vi skal kigge på valgforbund, men så må det da gælde for alle valg.
Vi synes, der er mest, der taler for at have valgforbund.
Man kan da ikke tage et enkelt valg ud og sige, at fordi Dansk Folkeparti lige står lidt dårligt der, og fordi der ikke er nogen at samarbejde med, skal princippet fuldstændig fraviges.
Det hænger simpelt hen ikke sammen.
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-04-26:
Jeg synes jo, at man i dette spørgsmål skal prøve at holde æbler for sig og bananer for sig, for ved byrådsvalg, kommunalvalg, er der måske i alt 2.500 mandater at slås om.
Ved et landsdækkende europaparlamentsvalg – et selvstændigt valg, som vi har hvert femte år – er der 13 mandater.
Der var først 16 mandater, så blev det til 14 mandater, og nu er der kun 13 mandater.
Derfor er det jo et meget mere principielt og vigtigt område at have et godt, klokkeklart og veldefineret demokratisk grundprincip.
Det har vi ikke med den gamle valglov, som er tilbage fra 1977.
Jeg vil gerne spørge endnu en gang, for ordføreren svarede ikke på et ganske simpelt spørgsmål: Hvor mange kroner og øre har Socialdemokraterne og SF givet til De Radikale for at få deres stemmer?
Ordføreren sagde selv noget om åbenhed og ærlighed.
Jeg forventer et svar.
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-04-26:
Jeg synes, det ville være uhøfligt, hvis jeg ikke stillede nogen spørgsmål, når jeg nu har bedt om at få en debat om det her beslutningsforslag.
Jeg vil gerne spørge lidt ind til det her med demokratiopfattelse.
Det er altid lidt interessant at diskutere demokratiopfattelse med Enhedslisten, al den stund at partiet er opbygget meget betonkommunistisk og på den måde, at man jo elsker partilister; man elsker at bestemme, hvem vælgerne skal have lov at stemme ind.
Så tror vælgerne, at de får lov til at bestemme, men det gør de ikke.
Nej, det gør Enhedslistens medlemmer, fordi de vælger partiliste.
Så selv om en, der har fået flere stemmer end en anden, kunne være blevet valgt, bliver vedkommende det ikke.
Jeg vil gerne spørge: Anser Enhedslisten det ikke for dybt problematisk, at mange valgforskere går ud og siger, at der et demokratisk underskud i disse valgprocedureregler, som er dateret tilbage til 1977?
Og synes Enhedslisten ikke også, at det er et problem, at man risikerer, at store partier ryger ud, for at små partier kan komme ind?
Line Barfod (EL), 2010-04-26:
Først skal jeg lige sige til hr. Hans Kristian Skibby, at selv om man har fremsat et beslutningsforslag, har man ikke en forpligtelse til at have korte bemærkninger til alle ordførere.
Det er helt op til en selv, om man vil gøre det eller ej.
Det er også et led i demokratiet, at man selv må om, om man vil tage ordet eller ej.
Med hensyn til demokratiopfattelse mener vi, at det er fornuftigt at have muligheden for valgforbund.
Vi synes, det er fornuftigt, at vælgerne har mulighed for at vide, hvad det er, de kan tage stilling til.
Vi synes så, at det er helt rimeligt, at man lægger åbent frem, hvilke valgforbund man har indgået, og hvilke aftaler der er indgået i de valgforbund, ligesom vi mener, det er væsentligt at lægge åbent frem, hvem man får penge fra.
Hvad er det for nogle store virksomheder eller organisationer, der støtter et parti, eller hvordan får man sine penge?
Det er for os en væsentlig del af demokratiet, at man kan se, hvad det er for nogle økonomiske interesser, der prøver at komme igennem på forskellig vis.
Betyder det også, at Dansk Folkeparti er villige til at offentliggøre mere end det, som man i dag er forpligtet til, i forhold til hvor man selv får sine penge fra?
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-04-26:
Ja, for der er sådan set ikke nogen steder, vi får penge fra, som vi ikke kan tåle skal se dagens lys.
Vi modtager ikke store tilskud og subsidier fra forskellige virksomheder eller andre organisationer i Danmark, så det har vi slet ikke nogen problemer med.
Det er selvfølgelig sund fornuft, fordi borgerne skal have mulighed for at vurdere, om der er nogen her, der eksempelvis som Saxo Bank putter ½ mio. kr. i Liberal Alliance.
Det er da fair nok, at borgerne også får det at vide.
Vi synes, der skal være åbenhed.
Står det ikke direkte i lovgivningen, synes jeg, at det enkelte parti som en selvfølge selv skulle lave en aftale med dem, der er bidragsydere om, at det selvfølgelig bliver offentliggjort.
Lise von Seelen (S), 2010-04-26:
Jeg er selvfølgelig skuffet over, at indenrigsministeren afviser vores forslag, og jeg skal da ikke lægge skjul på, at jeg kunne har haft et håb om, at forståelsen, fordi indenrigsministeren kender vores område, havde været større for, hvor vigtigt det er, at de barrierer, der findes i et grænseområde, forsvinder, sådan at vi kan få den fleksibilitet frem, som vi gerne skulle have.
Men jeg forstår, at ministeren opfatter, at særtilskud er en meget ubureaukratisk måde at finde ud af, hvordan man skal fordele penge til de kommuner, som har en faktuel udgift, på.
Det er jo ikke en opfattelse, kommunerne deler med ministeren.
Mener ministeren ikke, at det er en enklere måde, at den skat, pendlerne betaler, betales til kommunekassen i den kommune, hvor deres arbejdsplads befinder sig?
Det ville være enkelt og direkte.
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-04-26:
Jamen jeg kan kun bekræfte, at vi går ind for, at der skal være fuld åbenhed omkring, hvem der putter penge i lommerne på de politiske partier.
Det er også noget, som jeg har udtalt mig om mange gange tidligere, også her i Folketinget, nemlig åbenhed i partiernes regnskaber. Jeg har sågar også stillet spørgsmål i den mundtlige spørgetid til den daværende indenrigsminister, hvor jeg så fik en afvisning af vores forslag om at sikre en øget åbenhed.
Men vi er sådan set tilsyneladende principielt fuldstændig enige med Enhedslisten i, at vi gerne vil have en åbenhed om de økonomiske transaktioner, der er fra virksomheder og borgere og ind i de politiske partier.
Lise von Seelen (S), 2010-04-26:
Jeg vil gerne repetere de regler, der var gældende før 2007, hvor det jo faktisk foregik på den måde, at den kommuneskat, der blev indbetalt, røg i kommunekassen der, hvor arbejdspladsen lå.
De kommuner, der er mest berørt af det her, opfatter det jo som en meget, meget enkel måde, og det er også en forudsigelig måde for disse kommuner, som jo ved, hvor mange mennesker der pendler ind, og de ved dermed også jævnt hen, hvor mange udgifter de får til børnepasning og til daginstitutioner.
Hvis det er ubekvemt for de kommuner, der ikke er berørt, og hvis ministeren vil imødekomme os, så kunne man vel godt finde en model, hvor man sagde: Jamen den model fastholder man så i de berørte kommuner, og så finder vi en model, så andre ikke skal til at lave nogle øvelser på budgettet, som er uvedkommende og ubelejligt.
Bertel Haarder (V), 2010-04-26:
Vi er ganske enige om intentionen, nemlig at vi gerne vil have grænsependlere, og at vi gerne vil lette livet for borgere, der bor på den ene side af grænsen og arbejder på den anden side af grænsen.
Så vi er fuldstændig enige om, hvad det er, der er idealet: Livet skal være så let som muligt for pendlerne, og økonomien skal være så retfærdig som muligt for de kommuner, hvor pendlerne enten bor eller arbejder.
Så kommer spørgsmålet: Er det rimeligt, som det er i øjeblikket, hvor man i det dansk-tyske grænseland ikke har en aftale, der svarer til Øresundsaftalen?
Til det siger jeg to ting: Jeg er ikke sikker på, at en sådan aftale ville være til gavn for de danske kommuner og for danskerne.
Og jeg er heller ikke sikker på, at man i Tyskland er interesseret i det.
Man skal tænke på, hvor mange nabolande Tyskland har – hvis jeg ikke tager fejl, så er det en halv snes stykker, måske flere – og derfor er man ikke i Tyskland interesseret i at skabe præcedens.
Men alt dette skal jeg gerne uddybe til udvalget, for jeg kan se, at formanden synes, jeg har talt for længe.
Jesper Petersen (SF), 2010-04-26:
Jeg synes sådan set, at der er nogle betoninger undervejs i ministerens besvarelse, der giver mig en form for forhåbning om, at vi kan gøre nogle fremskridt.
Måske kommer vi ikke helt i mål, og jeg synes, det er lidt flot, at ministeren på den måde sådan mener at være klogere end kommunerne selv på, hvad de egentlig gerne vil have, hvad der vil være fordelagtigt for dem.
Jeg står med nogle udtalelser fra økonomichefen i Tønder Kommune, som siger, at de meget hellere vil have pengene direkte fra skatteyderne selv.
De synes, at det er fuldstændig urimeligt, at de er havnet i den situation, at staten tager pengene, der kommer ind i skat fra grænsependlerne, mens kommunerne selv har udgifterne til pendlerne og taber penge på det.
Er det så vanskeligt at lave sådan nogle aftaler, hvis der er nogle kommuner, der gerne vil have lov til at beholde skatten selv, fordi de kan se, at det er mere rimeligt?
I stedet for at lave udligningsordninger og særtilskud frem og tilbage, kunne man indrette det sådan for de kommuner, der gerne vil have det.
Er det helt umuligt for ministeren at imødekomme den fleksibilitet?
Bertel Haarder (V), 2010-04-26:
Nu beskrev jeg jo, hvordan den tidligere ordning, som hr. Jesper Petersen åbenbart bedre kunne lide, med åbne øjne blev afskaffet for få år siden, fordi den var for bøvlet.
Som det fremgik, havde vi jo en ordning frem til kommunalreformen i 2006 eller 2007, som viste sig at være et administrativt monster, fordi der var så mange kommuner involveret.
Nu har vi i stedet for en forholdsvis enkel ordning, nemlig en pulje, hvorfra man kan give kommunerne særtilskud, og da Aabenraa Kommune har nogle specielle problemer i forbindelse med grænsependlere, der andrager ca. 7 mio. kr., så får Aabenraa Kommune i alt 8 mio. kr. i særtilskud.
Jeg vil godt understrege, at hvis der er nogen, der har pendlet over den dansk-tyske grænse, så er det mig – også over fjorden, selv om det vist nok ikke var lovligt dengang – og jeg vil advare imod at efterligne reglerne ved den dansk-svenske grænse ved den dansk-tyske grænse, for det vil være til stor ufordel for Danmark.
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-04-26:
Jeg vil gerne spørge endnu en gang til det her med økonomi og sund fornuft.
Politisk købmandskab er noget, vi traditionelt set bruger herinde for at lade den sunde fornuft råde.
Det, der er sket ved det her EU-valg, er jo, at man har ladet politisk købmandskab udvikle sig til noget helt andet.
Det drejer sig om busture, det drejer sig om at udveksle medarbejdere, det drejer sig om kroner og øre, klingende mønt, fra det ene parti til det andet osv. Kan Enhedslisten bakke op om, at vi skal have kigget på denne valglov for at sikre os imod, at partier går og handler med borgernes stemmer?
Støtter Enhedslisten det?
Line Barfod (EL), 2010-04-26:
Nu skal jeg jo ikke kunne sige, hvad Dansk Folkeparti handler om, når Dansk Folkeparti indgår valgforbund i masser af kommuner, men hvis Dansk Folkeparti føler, at man der sidder og handler om stemmerne, må man jo tage det op.
Jeg synes, det er vigtigt, at man lægger frem i fuld offentlighed, hvad det er for nogle aftaler, man indgår, og at borgerne har mulighed for at stille spørgsmål til det og få at vide, hvad det er.
Så kan de jo vælge, om de vil stemme på det eller ej.
Det er for mig væsentligt i et demokrati, at der er åbenhed om, hvad der foregår.
Det kan vi sagtens finde sammen om at lave nogle regler for, hvis Dansk Folkeparti ønsker, at vi skal have flere regler om større åbenhed og gennemsigtighed i partiregnskaberne og i, hvad der bliver indgået af aftaler.
Det synes jeg da er fornuftigt at tage en snak om.
Det har bare ikke noget med valgforbund at gøre, og hvorvidt man skal have muligheden for at have valgforbund eller ej.
Det handler om, hvorvidt vi skal sikre, at partierne kan komme ind, hvis folk synes, det er nogle fornuftige valgforbund, og de vil stemme på dem.
Så kan vi en anden dag tage diskussionen om den store del af befolkningen, der jævnligt har stemt nej, men som ikke er repræsenteret særlig stærkt i Folketinget.
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-04-26:
Jo, men så kan jeg måske prøve at nøjes med 4 minutter, hvis jeg kom til at bruge lidt af min taletid forkert før.
Men når alt kommer til alt, vil jeg selvfølgelig gerne takke for debatten, vi har haft her i dag, om selve det her med at gennemføre EU-valg i Danmark.
For der er selvfølgelig et nyt valg på vej; om 4½ år, knap og nap endda, skal vi til det igen, og det betyder selvfølgelig også, at vi skal have nogle regler på plads.
Og jeg synes, og Dansk Folkeparti synes, de skal være så fuldt ud demokratiske, som de overhovedet kan blive.
Borgernes valg skal respekteres, og det betyder selvfølgelig også, at partierne skal have sunde og lige muligheder for at få deres mandattal og deres styrke ind i Europa-Parlamentet.
Det er ikke det, der er kendetegnende ved den valglov, vi har, og som er fra 1977.
Det er en veteranpolitik, vi har med at gøre her, det er en gammel, gammel valgregel fra tidernes morgen, hvor man havde 16 mandater, og hvor man syntes, at man gerne ville gøre noget for at hjælpe mindre partier til at have en større mulighed for at få et af de 16 mandater.
Det, der så er sket siden 1977, er jo, at vi i 2004 gik ned på at have 14 mandater, og vi gik så i 2009 ned på at have 13 mandater.
Hver gang tallet er gået ned, er spærregrænsen for, hvornår et parti kan få et mandat i Europa-Parlamentet, steget.
Den er oppe på 7,7 pct. nu, og lur mig, om ikke vi om nogle år vil opleve, at vi lige pludselig har endnu færre stemmer at slås om.
Der er det så, det kommer ind i billedet, at vi er nødt til at kigge på den her valglov, for det er bundhamrende udemokratisk, at et parti med 3½ pct. kan få 1 mandat i Parlamentet, og at et parti med 7½ pct. kan få en lang næse.
Det synes vi i Dansk Folkeparti
er udemokratisk, og vi synes, at det er noget, som de fleste partier må kunne finde en fælles forståelse for, og derfor kan vi jo kun beklage, at alle partier i Folketinget har vendt tommelfingeren nedad til det her forslag, men vi accepterer det selvfølgelig, for sådan er det parlamentariske styre.
Men vi synes samtidig også, at det er lidt forkasteligt, at så mange partier konsekvent og elegant er gledet let hen over selv samme partiers købmandskab, når det drejer sig om at fordele stemmer iblandt sig.
Vi synes, at det er uværdigt, at partier køber hinandens stemmer; man køber vælgernes stemmer for kroner og øre i det ene valgforbund, og i det andet får man busture og medarbejdere udstationeret i Bruxelles og Strasbourg.
Det er ikke værdigt, og derfor synes vi selvfølgelig, at det her burde have dannet baggrund for, at vi fik den her valglov revideret, så vi kunne have fået den mere fremtidssikret.
Det får vi ikke i den her omgang, men jeg kan love, at vi gerne vil fremsætte forslaget igen ved en senere given lejlighed.
Det var det.
Rasmus Prehn (S), 2010-04-26:
Nu engagerer Dansk Folkepartis ordfører sig virkelig i det her spørgsmål og kalder det uværdigt og problematisk osv., men er tilfældet ikke det, at Dansk Folkeparti selv har indgået valgforbund i 75 ud af de 98 kommuner, og kan Dansk Folkepartis ordfører udelukke, at der i de valgforbund, der er rundtomkring i kommunerne, også er indgået aftaler om udvalgsposter og fordeling og andre ting?
Altså, jeg kender da f.eks. i min egen hjemkommune, Aalborg Kommune, til, at Dansk Folkeparti har lavet valgforbund, hvor man så efterfølgende har fået flere udvalgsposter – altså ikke dem, som bliver fordelt internt i byrådet, men eksterne poster, som også er pengeposter.
Man får flere poster, fordi man har indgået valgforbund.
Kan Dansk Folkepartis ordfører udelukke, at det gør sig gældende i 75 ud af de 98 kommuner, at Dansk Folkeparti har valgforbund, så man sådan set er med på den galej, som ordføreren står og tager så skarpt afstand fra her?
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-04-26:
Jeg synes ikke, man kan sammenligne de to måder at gennemføre et valg på.
Der er mange, mange flere mandater at slås om i byrådene, og derfor er der også en meget, meget højere spærregrænse for, hvornår man overhovedet kommer ind.
Så jeg synes ikke, man kan sammenligne de to ting i den her sammenhæng.
Men jeg synes, at Socialdemokraterne skulle prøve at spille lidt med i stedet for på den positive side og så prøve at se, om man kan acceptere nogle af de her ting.
Synes Socialdemokraterne selv, at det er fair, at vi har nogle valgregler, som gør, at man kan købe hinandens stemmer?
Det synes vi ikke det er, og det har ikke noget at gøre med, hvilken taktisk situation, der er, og om man stod til at få 2 mandater og kun fik 1.
Det har noget at gøre med, at om godt 4 år har vi et nyt valg til Europa-Parlamentet, og der synes vi bare at man skal have nogle demokratiske spilleregler, som er fair og fredelige, og dem, vi har nu, er ikke fair, og de er heller ikke fredelige.
Line Barfod (EL), 2010-04-26:
Jeg kunne forstå, at Dansk Folkepartis ordfører mener, at det er et problem, hvis man kan købe sig til stemmer.
Derfor vil vi gerne høre, om Dansk Folkeparti vil være med på, at det skal være fuldt offentligt, hvem det er, man får penge fra i partierne.
Det skal fremgå af partiregnskaberne, hvad det er for nogle store beløb, man får, og hvem man får dem af.
Vi skal have sat grænsen, der i dag er på 20.000 kr., ned, og det skal også fremgå, hvor mange penge det er, så det f.eks. kan ses, om man har fået en halv eller en hel million fra en bank eller fra Mærsk, eller hvem det nu er, man får penge fra, så borgerne ved, hvad det er, de kan tage stilling til, når de skal finde ud af, om de skal stemme på partiet eller ej, og de kan tage stilling til påstande om, at man kan købe sig til stemmer.
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-04-26:
Som jeg sagde i mit første svar til hr. Rasmus Prehn, kan man ikke sammenligne kommunale valg, hvor der er 2.500 mandater at slås om, med et landsdækkende valg, hvor der er 13 mandater, og hvor vi tidligere har haft 14 og endnu tidligere har haft 16. Der er sket en marginalisering, siden den her valglov blev vedtaget i 1977, og derfor beder vi i al mindelighed om at få den revideret, for at vi får sikret, at man ikke går ind og laver urimelige aftaler på baggrund af en for gammel og forældet valglov.
Dansk Folkeparti synes, det er uhæderligt, at Socialdemokraterne og Socialistisk Folkeparti går ind og giver Det Radikale Venstre kroner og øre – det stod i Politiken i juni måned sidste år – for at få deres stemmer, sådan at Socialdemokraterne kunne få et ekstra mandat i Parlamentet.
Det synes vi ikke er rimeligt, vi synes ikke, det er fair, og vi synes ikke, det er fredeligt, som jeg sagde før, vi synes, det er uredeligt, og derfor synes jeg, at der burde have været flertal for, at vi kunne have fået kigget på de her regler her i Folketinget for derved at få en bedre demokratisk styring af vores europaparlamentsvalg til næste valg.
Flemming Bonne (SF), 2010-04-26:
Jeg vil gerne spørge ordføreren, om han ikke er enig i, at valgloven, som den er udformet nu med mulighed for at indgå de her tekniske valgsamarbejder, er lavet for at sikre, at små partier skal have en mulighed for at opnå valg.
Så vil jeg også spørge: Finder ordføreren det sådan særlig demokratisk, at Dansk Folkeparti så i virkeligheden slår til lyd for at begrænse den mulighed for de små partier?
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-04-26:
Jamen jeg anerkender ikke spørgsmålet som værende korrekt.
Vi står faktisk her og forsvarer det rimelige i, at det største parti selvfølgelig også har størst chance for at få et mandat.
Vi synes, det er fair, hvis et parti har fået 7,5 pct. af stemmerne, at de så kan få et mandat i Parlamentet før et parti, der har fået 3,5 pct. Det synes vi er sund fornuft.
Det synes vi er den måde, man burde respektere vælgernes valg på.
Og det er ikke det, der gør sig gældende i den nugældende valglov i forbindelse med europaparlamentsvalg.
Det synes vi er forkert.
Vi synes, at vælgerne burde respekteres – en mand er lig med en stemme og selvfølgelig også sådan, at de partier, der får flest stemmer, også får tilsvarende mandattal i Parlamentet.
Det får de ikke med den her valglov, og det er så åbenbart en valglov, som Socialistisk Folkeparti synes at vi skal blive ved med at have.
Og det kan vi så kun beklage fra Dansk Folkepartis side.
Flemming Bonne (SF), 2010-04-26:
Ordføreren kan formentlig bekræfte, at når to eller tre partier indgår valgforbund, er de rent teknisk at betragte som et parti, når der skal uddeles mandater.
Det andet er: Finder ordføreren det sådan specielt demokratisk, at man nu lægger op til, at der skal foretages ændringer i valgloven, fordi Dansk Folkeparti har problemer med at finde nogen at lege med i et valgteknisk samarbejde?