Kirsten Brosbøl (S), 2015-03-27:
Jeg vil gerne sige tak for den brede opbakning til det her lovforslag.
Jeg anser det for godt, at der er den brede opbakning til, at vi nu giver kommunerne nogle flere redskaber til at løse det akutte behov, der er for at finde midlertidige boliger til de mange flygtninge, der jo kommer på baggrund af den særlige situation, som flere ordførere også har beskrevet som den største flygtningestrøm i verden siden anden verdenskrig.
Det påvirker selvfølgelig også Danmark.
Derfor lytter regeringen selvfølgelig også til kommunerne i forhold til at hjælpe dem med at løfte den store opgave.
Planlægningsprocesser kan jo være tidkrævende, og lovforslaget giver derfor kommunerne en særlig mulighed for at fravige de regler i planloven, som nogle gange kan gøre, at de netop er tidkrævende med henblik på hurtigt og akut at kunne løfte den her opgave, som kommunerne står med.
Regeringen er enig med KL i, at planloven ikke skal være en hindring for, at man hurtigt kan finde indkvartering til de mange flygtninge, der kommer.
I forhold til vores generelle vilje til at lytte til KL vil jeg minde om, at vi jo i øjeblikket har et eftersyn af planloven i gang sammen med Kommunernes Landsforening, hvor vi har haft et udvalg til at arbejde siden den seneste økonomiaftale med kommunerne.
Det er bare lige en påmindelse til dem, der ønsker, at der skal ske mere i forhold til planloven, at jeg så forventer, at det udvalg afrapporterer her i løbet af foråret, og at vi også der vil finde fælles fodslag om andre ting på planlovsområdet.
Men det er jo ikke det, det her forslag handler om.
Det handler som sagt om, at vi på baggrund af en helt ekstraordinær situation foreslår at give kommunerne mulighed for at dispensere, give tilladelser, som kan give kommunerne mulighed for at etablere de her midlertidige boliger.
Vi har på baggrund af høringen foretaget et par ændringer i forhold til det lovforslag, vi sendte ud i høringen.
Det er jo primært i forhold til det her med, at der nu skal finde en obligatorisk 2-ugershøring sted, så vi sikrer, at beboere og andre i de pågældende områder får mulighed for at give deres mening til kende, og til, at vi giver tilladelsen i en 5-årsperiode, så det altså bliver midlertidigt, hvilket også kommunerne finder er passende.
Jeg synes alt i alt, at vi er landet på en rigtig god model, som også vil gøre, at kommunerne netop hurtigt kan få et nyt redskab til at løfte den her helt konkrete opgave.
Så jeg er glad for, at der er bred opbakning i Folketinget til at hjælpe kommunerne med det.
Hele den her kemikalieproblematik kan indimellem være lidt af en jungle at bevæge sig rundt i.
Og det skal ikke være nogen hemmelighed, at det også er et spørgsmål, som jeg har brugt endog meget tid på for at lære at finde rundt i de mange stoffer, som vi jo fra regeringens side også ønsker at beskytte vores forbrugere bedre imod.
Vi vil sikre vores forbrugere imod skadelig kemi.
Vi skal kunne stole på, at de ting, som vi omgiver os med i hverdagen, er sikre, og det er jo altså desværre ikke tilfældet i dag.
Vi kommer jo alle sammen dagligt i kontakt med rigtig mange forskellige produkter, som kan indeholde skadelige stoffer, f.eks. de her ftalater, som beslutningsforslaget drejer sig om.
Det kan være alt fra vinylgulve til plastikdugen på spisebordet og ledningerne i vores høretelefoner; det kan være i vores børns legetøj; det kan være i vores tøj; det kan være i den kosmetik og de øvrige produkter, vi bruger på vores krop.
Stofferne er hormonforstyrrende, og derved kan de være medvirkende til f.eks. nedsat fertilitet, at især drenge fødes med misdannede kønsorganer, høj forekomst af testikelkræft og lav sædkvalitet, hvor Danmark jo desværre er et af de lande, der har nogle kedelige statistikker.
Derfor er jeg helt enig med Enhedslisten i, at brugen af de her fire ftalater skal begrænses, hvor det er relevant og muligt.
Vi skal begrænse stofferne i de produkter, som børn kan komme i kontakt med, og vi skal begrænse stofferne i de produkter, som gravide kommer i kontakt med, for vi ved også, at fostre jo er særlig følsomme over for de her stoffer.
Derfor har regeringen længe presset på i EU for et forbud mod stofferne i hele Europa, og det vil jeg blive ved med at gøre.
Det er nemlig et forbud på EU-plan, der giver os den bedste beskyttelse som forbrugere.
I dag er der allerede et forbud mod at anvende nogle ftalater i legetøj og småbørnsartikler i Danmark.
Og vi har allerede også et forbud mod andre ftalater i legetøj og småbørnsartikler, og det forbud blev indført i 2006 inden REACH og gælder endnu.
Men der er ikke beskyttelse nok af forbrugerne i Europa og særlig ikke af børn og gravide.
Derfor skal vi også gå endnu videre.
De fire ftalater, som beslutningsforslaget her omhandler, er omfattet af det, der hedder godkendelsesordningen under REACH – REACH, som jo altså er den regulering, der findes på EU-niveau, af kemikalieområdet.
Det betyder altså, at det har været ulovligt at bruge de her fire ftalater i produktionen i EU siden den 21. februar i år, medmindre man har søgt om en tidsbegrænset godkendelse fra Europa-Kommissionen.
Desværre gælder ordningen ikke varer, der produceres uden for EU.
Derfor presser den danske regering også på for at få mere regulering, der også gælder de importerede produkter.
Heldigvis sker der meget på EU-plan, som vi ser frem til at få resultatet af.
Lad mig nævne fire væsentlige resultater.
I begyndelsen af marts færdiggjorde Kemikalieagenturet deres foreløbige vurdering af ftalaterne, og de er nu enige med Danmark i, at der er behov for yderligere regulering.
Og det skyldes altså ikke mindst benhårdt arbejde fra dansk side.
Den 11. marts kunne jeg så oplyse, at Kemikalieagenturet sammen med Danmark vil udarbejde forslag til nye begrænsninger.
De har simpelt hen anmodet Danmark om bistand til at udarbejde den nye begrænsning.
Det resultat skal ligge klar i begyndelsen af 2016.
Kommissionen forventes inden udgangen af marts at vedtage et forbud mod de fire ftalater i elektronikprodukter, som produceres inden for og uden for EU.
Det betyder, at man fjerner ftalaterne i en lang række elektroniske produkter, som typisk produceres uden for EU's grænser.
Reglerne skal omkring Europa-Parlamentet og Rådet før den endelige vedtagelse, men det er rigtig positivt, at vi nu er kommet så langt.
Da vi i Danmark gerne vil have skrappere vilkår for at give godkendelse til at anvende de fire ftalater i EU, foreslog vi i 2014 at få stofferne optaget på kandidatlisten over særlig problematiske stoffer, som er hormonforstyrrende.
Et flertal i Kemikalieagenturets medlemsstatskomité støttede forslaget, hvilket var en stor sejr.
Vedtagelsen var imidlertid ikke enstemmig, og derfor har Kemikalieagenturet nu sendt forslaget til Kommissionen, og vi venter nu – utålmodigt, selvfølgelig – på Kommissionens behandling, fordi vi synes, der er god grund til at gå videre ad den vej.
Men der er meget, der peger i den rigtige retning, selv om der er lang vej endnu.
Den tidligere danske bekendtgørelse om ftalater, som også omtales i beslutningsforslaget, begrænsede brugen af ftalater i alle artikler til indendørs brug og artikler, som kunne komme i kontakt med hud og slimhinder.
Men bekendtgørelsen var udsendt parallelt med behandlingen af det danske forslag om EU-begrænsninger, og det var i strid med procedurerne i REACH og princippet om loyalt samarbejde.
Derfor blev bekendtgørelsen ophævet, og vi venter nu på resultatet af de igangværende aktiviteter i EU.
Jeg forventer, at resultatet bliver nye begrænsninger på EU-plan, men hvis det går anderledes, vil jeg se på, om der er grundlag for at lave flere nationale begrænsninger af ftalaterne.
Jeg anerkender, at der er et vist råderum for at udarbejde nationale regler.
Det forudsætter selvfølgelig, at vi følger de EU-regler og -procedurer, der er, når vi vil lave særregulering for danske forbrugere, og det forudsætter, at vi kan dokumentere en risiko på nationalt plan og samtidig ikke kan dokumentere, at der er behov for at håndtere den risiko på EU-plan.
Allerede sidste år, i forbindelse med at vi måtte trække den danske bekendtgørelse tilbage, bad jeg Miljøstyrelsen om at undersøge, om der er et nyt grundlag for danske ftalatregler.
Det bør vi have i baghånden, hvis nu Kemikalieagenturets vurdering ikke fører til fælles EU-regulering.
Kemikalieagenturet har nu som sagt offentliggjort, at de sammen med Danmark vil lave et forslag til at begrænse anvendelsen af de fire ftalater.
Det betyder, at ingen andre medlemsstater i mellemtiden kan lave begrænsninger, og det gælder selvfølgelig også Danmark.
Det er grunden til, at jeg ikke sætter en national proces i gang, før processen i EU er færdig.
Jeg er som sagt enig med Enhedslisten i, at de fire ftalater skal udfases, hvor det er relevant, snarest muligt.
Brugen af ftalater udgør en sundhedsrisiko, der skal tages hånd om, og det har Danmark kæmpet for længe.
Det er et skridt i den rigtige retning, at Kemikalieagenturet også nu er kommet frem til den erkendelse.
Vi har jo generelt et godt og bredt samarbejde her i Folketinget omkring vores kemikaliestrategi, og det er min fornemmelse, at vi er enige om, at vi ønsker at beskytte vores borgere mod hormonforstyrrende stoffer.
Derfor vil jeg også opfordre til, at vi i udvalgsbehandlingen af det her forslag arbejder på en fælles beretning, så vi kan sende et klart signal til EU om, at det danske Folketing står sammen i den her sag.