Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-05-12:
Naturens vagthund er kommunerne, og når kommunerne ikke overholder deres tilsyns- og håndhævelsesforpligtelser, træder en anden vagthund ofte i karakter, nemlig Danmarks Naturfredningsforening eller en af de andre grønne organisationer, og nogle gange kan det også være borgere i Danmark.
Og det offentliges indsats burde jo være nok, men der er masser af grunde til, at det ikke altid lykkes.
Det er især en alvorlig brist, synes vi i SF, at kommunerne ikke skal indberette deres tilsyns- og håndhævelsesaktiviteter til ministeren.
Det starter selvfølgelig helt jordnært med, at lodsejeren eller bygherren bevidst eller uvidende ødelægger natur.
I dag er det forbundet med omkostninger for f.eks. landmanden at huse, pleje og etablere natur – og en del af ødelæggelserne kan med stor sandsynlighed undgås, hvis lodsejerne får et positivt incitament i stedet for omkostninger.
Fra SF's side har vi foreslået de her to ting, som det jo hovedsagelig er, i forslaget, fordi vi og jeg har fået nogle helt konkrete sager på bordet.
Man skal ikke lave ny lovgivning ud fra enkeltsager, men det krænker min følelse af retssikkerhed og retsbevidsthed, at kommuner som myndighed kan vælge at ignorere afgørelser fra nævnet, som de selvfølgelig skal følge, men så sker der ikke mere.
Og så står der en borger i den anden ende, som måske har fået forurenet sin jord, sin sø, eller hvad det kan være – noget, der også kan være forbundet med meget store økonomiske omkostninger – og tænker: Er det en bananrepublik, vi lever i, eller hvad?
Nu er de her 8 pct. blevet nævnt flere gange, og DN skriver jo også selv, at det er en meget lille prøve, de har taget, men via en alligevel systematisk screening af udvalgte sager er de kommet frem til 8 pct.
Og når vi ikke har bedre tal, er det, fordi der ikke er indsamlet systematisk viden om det.
Og jeg vil gerne takke Alternativet og også Enhedslisten for tilsagnet om at ville have mere viden om det her.
Det var noget andet, hvis sagerne blev anket til en anden instans, men her handler det om, at en kommune over for f.eks. en borger simpelt hen ignorerer en afgørelse.
Det kan vi ikke leve med i et retssamfund, og jeg kan slet ikke forstå, at Venstre kan leve med det.
Så det er den ene del.
Den anden del er jo netop det her med at melde tilbage til ministeren.
Og der er jeg meget åben over for, om man kan gøre det på nemmere måder, sådan som hr. Christian Poll var inde på det, eller at se på, hvad der skal til.
Jeg kan nu ikke se, at det er så meget anderledes end i forbindelse med en lang række andre sager, hvor kommunerne er forpligtet til at indberette til ministeren.
Jeg kan heller ikke forstå, at ministeren ikke er interesseret i at få det fulde billede af, hvad der sker på ministerens ressortområde, selv om kommunerne har tilsyns- og håndhævelsesforpligtelsen.
Der er simpelt hen noget viden, vi ikke har nok af.
Jeg mener: Vi burde jo ikke – selv om det er prisværdigt, at Danmarks Naturfredningsforening kigger de her sager igennem – sige, at det så er det, det beror på.
Altså, vi må have en sanktion over for kommuner, der simpelt hen ignorerer afgørelser.
En minister kan jo også i dag gå ind over for kommunerne, men jeg mener så – og jeg er virkelig ikke fan af at indføre mere bureaukrati – at vi i et retssamfund må have et overblik over afgørelser, der simpelt hen bliver ignoreret, specielt når det er af myndigheder.
Vi må altid stå på borgernes side over for myndigheder, for det kan nogle gange derude, tror jeg, opleves som Davids kamp mod Goliat.
Og vi kan ikke acceptere, at der i relativt mange sager simpelt hen sker en bevidst ignorering af afgørelser, som bare burde efterleves her og nu.
Men jeg håber jo så, at vi i udvalget – måske også sammen med de partier, der ikke vil støtte det i dag, eller som vil støtte dele af det – måske kan skrive os frem til en beretning om, at vi ønsker, at der bliver en styrket retssikkerhed for borgerne derude, altså at det er det naturligste i verden, at kommunerne efterlever de afgørelser, der er truffet, og måske finder nogle ubureaukratiske måder at gøre det på.
Hvis vi når et stykke af vejen, vil jeg blive glad.
Det kan også være, at ministeren vil tage nogle skridt til at indskærpe, at man selvfølgelig i et retssamfund efterlever de afgørelser, der er truffet; det siger sig selv.
Vi har jo tidligere oplevet miljø- og fødevareministre sende hyrdebreve ud for at indskærpe noget, der allerede er eksisterende lovgivning, så det kunne også være, at det kunne ske her.