Jørn Dohrmann (DF), 2009-03-26:
Jeg tror, det er Politiken, der på bagsiden har de sure, gamle mænd, eller hvad det er.
Man kan få en fornemmelse af, at der er nogle her i salen, der er lidt nedtrykte over, at de ikke er med i et godt forlig om vandsektoren.
Det er jo klart, at de, der har siddet ved forhandlingsbordet, også har haft indflydelse på, hvordan udformningen er blevet, og på, hvad det er, man gerne vil sigte efter.
Som vi ser det fra Dansk Folkepartis side, er det sådan, at man jo netop har arbejdet lige siden 2003, hvor man egentlig begynde at diskutere vandsektoren, for, at man gerne ville have den eventuelle milliard kroner, der ligger på det område, ud til forbrugerne, så den ikke blev delt ud til nogle, der syntes, at det gik godt nok, mens andre, deriblandt Dansk Folkeparti, har den opfattelse, at det nok kunne blive lidt bedre rundtomkring, med hensyn til hvordan man håndterer vandsektoren.
Det er rigtigt, som det også har været sagt her, at man selvfølgelig ikke skal lægge op til, at nogle kan begynde at spekulere i, hvor mange penge der nu kan tjenes ved f.eks. at sælge de her vandsektorer.
Vi mener, at det er meget fornuftigt, at man på den måde får en vandsektor, som er effektiv, og hvor der er gennemsigtighed, og hvor man også udnytter det effektiviseringspotentiale, der ligger på det her område.
Der er nogle partier, der så har stillet sig uden for indflydelse og har sagt: Det er godt nok, det klarer de fint, vi behøver slet ikke at gøre noget som helst.
Men når vi ser på, hvad sektoren selv siger, så har de jo netop meddelt, at ved at lave bl.a. benchmarking har der været penge at tjene for forbrugerne, som jo betaler festen for alle de her folk, der sidder derude i de vandsektorer.
Derfor må vi jo også ligesom sige, at hvis man skal have mere gennemsigtighed, er man nødt til at lave noget om på det, da vi jo regner med, at er ca. 1 mia. kr. at spare på det her område årligt.
Ud over det må jeg også sige, at det, vi også har været inde at se på, selvfølgelig er, at
hvis man sælger de anlæg, som nogle kommuner gjorde, dengang vi varslede, at vi skulle kigge på området her, så er det da rimeligt nok, at man også betaler skat af de penge, som man så lige pludselig får ind.
Det er jo noget, forbrugerne har betalt én gang, de har betalt for at have de her rør rundtomkring, så de kan få vand i deres vandhaner.
Man kan jo ikke som forbrugere lige pludselig bare vælge en ny leverandør på det her område.
Derfor er vi nødt til at have nogle faste rammer for det her, sådan at det ikke glider os af hænde.
Angående de her store opsparinger, som nogle siger at man skal til at betale skat af, fordi man nu bliver underlagt den almindelige regnskabspraksis, vil jeg sige, at dem har vi ikke set i selskaberne før, så hvorfor skulle de lige pludselig dukke op?
Det mener jeg er et hypotetisk spørgsmål, som nogle har brugt meget i det sidste stykke tid.
Jeg mener i hvert fald, at når forslaget her både omhandler organisering og regulering, er det den rigtige måde at gå videre på, for vi har fokuseret på at få en effektiv drift netop ved at selskabsgøre de her virksomheder, som er derude, og som er forsyningsvirksomheder.
Så jeg må også sige, at vi netop i forbindelse med forslaget her diskuterede, hvad vi kunne gøre, for at vandselskaberne selvfølgelig vil have fokus på miljøindsatsen.
Og det er sådan, at det får de også mulighed for, det er jo ikke sådan, at vi skærer alle vandværker over én kam, det er sådan, at det er de store vandværker, som vi er inde at kigge på her.
Og det synes jeg er meget fornuftigt.
Ud over det må jeg sige, at der selvfølgelig er nogle ting, vi stadig væk skal have afklaret; der er nogle små, åbne spørgsmål, vil jeg sige.
Når man vælger folk til de her bestyrelser, kan det så være sådan, hvis der er et selskab, som har flere forskellige forsyningsvirksomheder, at man kan klare sig med ét valg, så man ikke skal til at holde valg for både vandforsyning, elforsyning og de andre forsyninger?
Det skal vi have kigget på.
Jeg mener, at benchmarking og prisloftsregulering er nogle af de elementer, som jo netop gør, at vi vil kunne få fokus på at få de laveste priser til forbrugerne, sådan at de bliver vinderne i det her spil om pengene.
For der er jo nogle, som har et meget stort behov for at skrabe masser af penge til sig uden nødvendigvis at sælge vand billigst muligt.
Og det er det, der er Dansk Folkepartis mål, nemlig at vi får de billigst mulige løsninger og de bedst mulige løsninger for forbrugerne.
Ellers vil jeg sige, at vi er godt tilfredse med, at så mange partier har deltaget i forhandlingerne.
Det har taget noget tid at nå frem til et resultat, men jeg tror på, at resultatet kan bruges ude i det danske land bagefter.