runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Aaen (EL), 2011-02-02:
Jeg ved godt, at man siger, man har sådan nogle eksempler, men nogle gange er det måske nemmest for almindelige borgere at forstå sammenhænge, hvis de får at vide, hvad sammenhængen er.
Altså, er der nogen arbejdsgivere, der siger til sig selv: Hov, efterlønnen er blevet fjernet, jeg opretter 100 nye arbejdspladser?
Er der sådan en arbejdsgiver i verden?
Hvad er det for en mekanisme, der gør, at arbejdsgiverne – og det skal jo være private arbejdsgivere – siger, at de vil oprette flere arbejdspladser, fordi man sidste år halverede dagpengeperioden og nu altså vil fjerne efterlønnen?
Der må da være en mekanisme.
Det er jo helt afgørende for hele reformen, at der bliver oprettet 50.000 nye arbejdspladser af arbejdsgiverne, og så må vi kunne få at vide, hvad det er for en oplevelse, arbejdsgiveren har, siden han lige pludselig begynder at oprette flere arbejdspladser.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-02-02:
Der er udsigt til, at de ændrede demografiske forhold vil føre til, at udbuddet af arbejdskraft reduceres.
Vi vil frem til 2020 blive 50.000 personer færre på arbejdsmarkedet, og samtidig vil vi blive 225.000 flere på folkepension.
Hvis ikke vi gør noget, vil vi få problemer med at finansiere velfærdssamfundet.
Regeringens forslag om en reform af efterlønnen skønnes at medføre en forøgelse af arbejdsstyrken på 70.000 personer.
Vi vil derfor skabe mulighed for en forøgelse af den private beskæftigelse, som vil kunne bidrage til at finansiere den fremtidige velfærd.
Der findes meget dokumentation for, at der er denne sammenhæng: at en øget erhvervsfrekvens medfører øget beskæftigelse.
Vi har selv haft et af de store eksempler, nemlig vores overgangsydelse, som jo helt klart demonstrerede denne sammenhæng.
Frank Aaen (EL), 2011-02-02:
Spørgsmålet lyder: Hvordan skaber en fjernelse af efterlønnen 70.000 nye arbejdspladser?
Hvordan skaber en fjernelse af efterlønnen 70.000 nye arbejdspladser?
Rasmus Prehn (S), 2011-02-02:
Jeg skal læse spørgsmålet op: Henset til, at man i en række nordjyske kommuner som Rebild, Jammerbugt og Vesthimmerlands Kommuner har mange lukkedage, hvordan mener ministeren så, at disse kommuner skal få fjernet de lukkedage, når kommunerne i forvejen er presset til nedskæringer af regeringens politik om nulvækst?
Henset til, at man i en række nordjyske kommuner som Rebild, Jammerbugt og Vesthimmerlands Kommuner har mange lukkedage, hvordan mener ministeren så, at disse kommuner skal få fjernet de lukkedage, når kommunerne i forvejen er presset til nedskæringer af regeringens politik om nulvækst?
Morten Bødskov (S), 2011-02-02:
Mener ministeren, at det er rimeligt – med meget kort varsel – at forringe folkepensionen for op mod 470.000 danskere?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-02-02:
Det var jo hele ideen i den her skattereform, og derfor savner jeg bare en lille forklaring på, hvorfor det er uretfærdigt, at de 100 rigeste danskere får 2,7 mio. kr. i skattelettelse i gennemsnit og efter hr. Morten Bødskovs forslag kun skal have 2 mio. kr. i skattelettelse.
Jamen hvad er det lige, der gør, at denne ændring gør det acceptabelt for hr. Morten Bødskov?
Det eneste anstændige var jo, hvis hr. Morten Bødskov og kumpanerne i SF rullede hele skattelettelsen tilbage.
Morten Bødskov (S), 2011-02-02:
Så prøver jeg for sjette gang, for det er jo helt umuligt at få finansministeren til at forsvare sin egen politik.
Man vil jo ikke forklare, hvorfor man mener, det er rimeligt, at de her mennesker skal have så store skattelettelser, som de får i år, samtidig med at kommuner, regioner og andre oplever meget, meget store besparelser.
Man har en regering, som siger, at den gør enormt meget for Udkantsdanmark, men hvor er det, de her skattelettelser falder?
Ja, det er omkring storbyerne og de store provinsbyer.
Hvor er det, regningen for den såkaldt fuldt finansierede skattereform – som er fuldt finansieret i 2019, hvis alle lodder og trisser og alt muligt andet, vind og vejr, orkaner og alt muligt andet, holder sig i ro – lander?
Ja, den lander i Udkantsdanmark.
Så også geografisk er det her skævt.
Det er derfor, jeg tror, at rigtig mange har svært ved at forstå det.
Hvordan kan det være, man mener, det er rimeligt, at man skal lave en så pivskæv skattereform, som giver så enormt store skattelettelser til de rigeste, mens vi altså ser meget, meget store besparelser og demonstrationer over hele landet mod besparelserne og regeringens politik?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-02-02:
Regeringens skattereform letter skatten for 600.000 borgere.
Hr. Morten Bødskov står her og siger, at det, der forarger ham, er, at regeringens skattereform giver de 100 rigeste danskere 2,7 mio. kr. i skattelettelse i gennemsnit, hvorimod hr. Morten Bødskov vil lette det med 25 pct., så deres gennemsnitlige skattelettelse er 2 mio. kr.
Jeg vil spørge hr. Morten Bødskov: Hvorfor ikke bare rulle hele skattelettelsen tilbage, så ville det jo være ærlig snak?
Morten Bødskov (S), 2011-02-02:
Hvis bare regeringen ville bakke op om Socialdemokraternes forslag om at sætte en stopper for de meget, meget store skattelettelser, som den her regering jo hælder i lommerne på millionærer og andre, hvis bare man ville bakke op om det, hvad havde man så penge til?
Ja, så havde man jo langt nok penge til eksempelvis at dække de millionbesparelser, som regionsrådet i Region Midtjylland lige i går eller i forgårs har vedtaget på sygehusområdet.
Det, almindelige mennesker har utrolig svært ved at forstå, er jo, hvordan det kan være tilfældet, at man gennemfører enorme skattelettelser med den ene hånd og fremtvinger situationer med den anden, som betyder enorme forringelser af den grundlæggende velfærd.
Derfor må regeringen – jeg har 13 sekunder endnu, finansminister – og finansministeren jo komme med et svar på, hvordan det kan være, at det er rimeligt.
Vi andre skal nok stå på mål for vores politik.
Når jeg nu for femte gang, over to onsdage, har spurgt, hvordan det kan være, at finansministeren mener, det er rimeligt, må femte gang da være lykkens gang for at få et svar.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-02-02:
De årgange, som så bliver påvirket af fremrykningen – og den bliver tidligere end i velfærdsaftalen – er jo samtidig dem, som har udsigt til det længste liv som folkepensionister, og derfor opnår vi med fremrykningen, at antallet af år med folkepension bliver mere ensartet på tværs af generationer, både dem, der kommer før, og dem, der kommer efter.
Hele baggrunden for det her forslag er jo, at vi får brug for at sikre mere arbejdskraft og plads til udvikling af velfærden frem mod 2020.
Der må vi jo erkende, at velfærdsaftalen fra 2006 ikke har leveret et stærkt nok svar på de udfordringer, vi står over for.
Derfor må vi alle sammen indstille os på, at vi skal blive længere på arbejdsmarkedet for at bevare et stærkt velfærdssamfund.
Det er rigtigt, at skatten på arbejde er sat ned.
F.eks. slipper godt 600.000 personer for mellemskat som følge af skattereformen, og det er jo også ganske almindelige hårdtarbejdende lønmodtagere, som nu betaler mindre i skat.
Så siger hr. Morten Bødskov for anden onsdag i træk, at det er uretfærdigt, at de 100 rigeste danskere får 2,7 mio. kr. i skattelettelse.
Alligevel vil hr. Morten Bødskov med den såkaldte millionærskat kun reducere den gennemsnitlige skattelettelse for de 100 personer med omkring 25 pct. Deres gennemsnitlige skattelettelse er altså herefter 2 mio. kr.
Hvis hr. Morten Bødskovs forargelse er så stor, som den jo tilsyneladende er, hvorfor tager S og SF så ikke hele skattelettelsen tilbage i stedet for kun de 25 pct.?
Morten Bødskov (S), 2011-02-02:
Det er rigtigt nok, som finansministeren antyder, at det her spørgsmål minder lidt om et spørgsmål, der blev stillet sidste onsdag.
Spørgsmålet om det rimelige i, at de 100 rigeste danskere i år af regeringen i gennemsnit får 2,7 mio. kr. i skattelettelse, er relateret til det faktum, at regeringen nu også laver et indgreb over for efterlønnerne og folkepensionisterne.
Jeg synes ikke, at vi får et svar på spørgsmålet.
Mener ministeren, at det er rimeligt, og hvorfor mener ministeren, at det er rimeligt, at de 100 rigeste i det her land i år i gennemsnit får 2,7 mio. kr. i skattelettelse?
Tror ministeren ikke, at der er nogen, måske også blandt de tilhørere, der er her i salen i dag, der synes, at det ikke er helt rimeligt, når de eksempelvis skal opleve, at der, når de afleverer deres børn i en daginstitution, hænger et opslag på opslagstavlen om, at der nu er indført ikke bare lukkedage, som regeringen lovede at afskaffe, men hele lukkeuger, eller skal opleve, når de besøger deres far eller mor på plejehjemmet, at virkeligheden er den, at den ansatte på plejehjemmet, som før havde tid til at tage en kop kaffe sammen med faren eller moren, ikke mere har tid til det, fordi hun er blevet fyret?
Tror ministeren ikke, det er svært at forstå, at man med den ene hånd i gennemsnit i år giver 2,7 mio. kr. i skattelettelse til de 100 rigeste i det her land, mens man med den anden hånd fører en politik, som betyder massive besparelser i den grundlæggende velfærd, forringelser af almindelige familiers hverdag, når de afleverer børnene i daginstitution, besøger far og mor på plejehjemmet eller eventuelt er indlagt på vores sygehuse?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-02-02:
Som jeg tidligere har redegjort for, følger skattereformen, forårspakke 2.0, de anbefalinger, som Skattekommissionen med Carsten Koch i spidsen kom med. Vores hensigt er og var at lave en fuldt finansieret skatteomlægning – det gjorde vi også – som styrker dansk økonomi ved på en og samme tid både at forøge arbejdsudbuddet og styrke de offentlige finanser.
Det er lykkedes.
Sagen er, at hvis man via en fuldt finansieret skatteomlægning vil styrke arbejdsudbuddet og de offentlige finanser, er der ingen vej uden om at reducere skatterne.
Det Økonomiske Råd kommer til samme konklusion, som Skattekommissionen, nemlig at når målet med skatteomlægningen er at øge arbejdsudbuddet og kvalitet samt sikre store afledte gevinster for de offentlige finanser, er lettelser i mellem- og topskatten nødvendige og væsentlig mere effektive end eksempelvis lavere bundskat og større beskæftigelsesfradrag. Når vi har nedsat marginalskatterne, er det med andre ord, fordi det ifølge den samlede fagkundskab er til gavn for Danmark.
Morten Bødskov (S), 2011-02-02:
Spørgsmålet lyder i al sin enkelhed: Mener ministeren, at det er rimeligt, at de 100 rigeste danskere i 2011 i gennemsnit får 2,7 mio. kr. i skattelettelse?
Mener ministeren, at det er rimeligt, at de 100 rigeste danskere i 2011 i gennemsnit får 2,7 mio. kr. i skattelettelse?
Skriftlig begrundelse
Spørgsmålet stilles i forlængelse af besvarelsen af spørgsmål nr. S 965, da det er spørgerens opfattelse, at dette spørgsmål ikke blev besvaret fyldestgørende.
Julie Rademacher (S), 2011-02-02:
Er det ministerens vurdering, at efterspørgslen på ældre medarbejdere automatisk øges ved en afskaffelse af efterlønnen, og hvilke job forventer ministeren, at en afskaffelse af efterlønnen vil skabe?
Mener ministeren, at den reform for tilbagetrækning, som regeringen har fremlagt, hvormed regeringen foreslår en udskydelse af folkepensionen, er i overensstemmelse med statsministerens nytårstale, hvor statsministeren varslede en afskaffelse af efterlønnen?
nr. S 1046
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2011-02-02:
Var det efter ministerens vurdering korrekt, da statsministeren i sin nytårstale sagde, at »efterlønnere er stort set lige som alle os andre«, når vi for det første ved, at fire ud af fem efterlønnere er ufaglærte eller kortuddannede, og når vi for det andet ved, at sandsynligheden for at dø, inden man er 75 år, er 20 pct. højere for dem, der går på efterløn som 60-årige, sammenlignet med dem, der er i beskæftigelse som 60-årige?
Vil ministeren bekræfte, at den seniorførtidspensionsordning, som regeringen har foreslået i forbindelse med afskaffelse af efterlønnen, ikke adskiller sig fra den eksisterende førtidspensionsordning, som også kan søges uden arbejdsprøvning »på det foreliggende grundlag«, bortset fra at den maksimale sagsbehandlingstid sættes op fra 3 til 6 måneder?
Morten Bødskov (S), 2011-02-02:
Spørgsmålet gik jo på det rimelige i, at man med kort varsel for nogle, særlig gruppen mellem 50 og 56 år, 50½ og 56 år for at være helt nøjagtig, dem, der var i den aldersgruppe før den 1. januar 2011, forringer deres muligheder for at gå på folkepension.
Derfor skal folk jo lytte meget godt med, når finansministeren siger, at en fremrykning af en aftale ikke er en forringelse.
Det tror jeg man skal være finansminister eller ansat i Finansministeriet og levere talepapir til finansministeren for at være enig i.
Sandheden er den, at for de der 470.000 danskere, der befinder sig i aldersgruppen mellem 50½ og 56 år, er der et lighedstegn mellem fremrykning og forringelse.
Det interessante er jo, hvordan det påvirker almindelige mennesker, som har indstillet sig på, at man havde en regering, der stod fast på de løfter, man gav i 2006.
Den har sagt utallige gange, at den velfærdsaftale, som finansministeren rigtignok henviser til, var urokkelig, den stod fast, den skulle ikke ændres.
Jeg tror sågar, at finansministeren har understreget ganske, ganske mange gange, at de folk i hans eget bagland, erhvervsliv og organisationer og andre, som var interesseret i, at den her aftale skulle ændres, at efterlønnen skulle fjernes, og at der skulle rokkes ved folkepensionen, godt kunne glemme det.
Sådan tror jeg udtrykket var.
Der er det så, at almindelige mennesker må sidde tilbage med mange spørgsmål, når statsministeren holder en nytårstale og ud af det blå lancerer et indgreb over for efterlønnen og folkepensionen, men glemmer i nytårstalen – glemmer i nytårstalen – at forklare de her 470.000 danskere, som nu bliver ramt, hvad konsekvenserne er for dem.
Så hvis finansministeren ikke mener, at der er lighedstegn mellem en fremrykning af en aftale og en forringelse for gruppen af 50½-56-åriges muligheder for at gå på folkepension, kunne finansministeren så ikke prøve at svare på, hvad forskellen er på den situation, en 54-årig frisør eksempelvis oplever med regeringens forslag, og den situation, man oplever med velfærdsaftalens aftale om at gå på folkepension?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-02-02:
Der er et eller andet, hr. Rasmus Prehn har misforstået, om forholdet mellem staten og kommunerne.
Vi laver aftaler hvert år, kommunerne lægger deres budgetter, alle budgetter bliver lagt ved siden af hinanden, og staten leverer økonomien til, at man kan overholde de budgetter, der er lagt.
Sådan er det.
Sådan gælder det med lukkedage, sådan gælder det med skoler, og sådan gælder det med ældreområdet: at vi leverer den økonomi, der ekstra skal til, for at budgetterne kan hænge sammen.
Og det er en aftale, vi har truffet; vi har lavet en aftale om lukkedage.
Som jeg sagde indledningsvis, kan vi jo se, at det skrider i øjeblikket, og vi er i forhandling med kommunerne, men det er ikke på grund af nogle beslutninger, regeringen har truffet, for regeringen har leveret økonomien til kommunerne.
Det skyldes, at man, som f.eks. i hr. Rasmus Prehns hjemby, Aalborg, ikke kan styre økonomien, og der indhenter virkeligheden selvfølgelig en gang imellem en, så man lige må justere økonomien, og det er nok det, der er sket.
Rasmus Prehn (S), 2011-02-02:
Forskellen på regeringen og Socialdemokratiet er, at vi laver en realistisk ramme for kommunerne.
Det er simpelt hen forkert at love noget, der så ikke er råd til.
Og det er der, at regeringen er gået helt galt i byen.
Nu viser det sig, at der ikke er råd til velfærd, at der skal skæres ned over hele linjen.
Det går ud over ældre, det går ud over folkeskolen, og det går ud over lukkedage.
Sagen er jo, som ministeren selv var inde på i sit svar, at der er blevet flere lukkedage, end regeringen påstod at der ville blive.
Nu kommer realiteten frem, og der bliver flere lukkedage.
Det er jo ikke særlig smart for samfundsøkonomien at holde lønmodtagere hjemme, så de ikke kan passe deres arbejde.
Skulle man ikke være mere realistisk og sige åbent og ærligt
: Konsekvensen af, at vi skal betale mindre i skat, er, at vi har flere lukkedage i institutionerne; ergo kan vores lønmodtagere ikke passe deres arbejde?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-02-02:
Regeringens politik er, som jeg redegjorde for før, at lukkedage i perioder, hvor der ikke kommer så mange børn i daginstitution, som f.eks. mellem jul og nytår, kan være en fornuftig ting, selvfølgelig under forudsætning af at der er en alternativ pasningsmulighed for de forældre, som har brug for det.
Altså, der skal være en sammenhæng mellem indtægter og udgifter, og vi laver hvert år en aftale med kommunerne om økonomien, hvor vi fra statens side leverer den økonomi, der skal til, for at de lagte budgetter kan overholdes.
Og derfor får kommunerne altså de penge, der gør, at de kan opretholde den aktivitet, som de har.
Men det er jo klart, at hvis man slæber en regning med fra tidligere, hvor man bare lod pokker stå i, om indtægter og udgifter hængte sammen, får man selvfølgelig et problem.
Og jeg kan forstå på den diskussion, vi havde sidste onsdag med hr. Morten Bødskov, at en eventuel S-SF-regering slet ikke vil styre kommunernes økonomi, og at hvis nogen vil overskride budgetterne, er det helt o.k.
Men sådan en linje slår vi ikke ind på fra regeringens side.
Rasmus Prehn (S), 2011-02-02:
Det var jo netop derfor, at landets kommuner stort set under et sagde til finansministeren: Det her bliver for stramt.
Hvis vi vil have velfærd på det niveau, regeringen har lovet danskerne – ikke mindst under folketingsvalget 2007, hvor regeringen sagde, at der var råd til både skattelettelser og velfærd – altså hvis vi skal have råd til den velfærd, regeringen lover, skal vi også have en økonomi, der matcher.
Jeg står her med en lang række citater af borgerlige borgmestre, som gør opmærksom på, at den økonomiske kurs, regeringen udstikker, vil betyde ringere velfærd.
Jeg husker netop i forbindelse med det med lukkedage, at den tidligere formand for Kommunernes Landsforening, borgmester Erik Fabrin, var ude at sige: Regeringen spiller smart for en femmer.
Det var i forhold til den økonomiske ramme, der var stillet i udsigt i forbindelse med at afskaffe lukkedage.
Så finansministeren vidste – også da finansministeren svarede undertegnede den 10. november 2010 – at der ikke var økonomi til at indfri de ønsker, man havde.
Skulle ministeren ikke til at indrømme det, altså sige: Vi vidste godt, at det var en stram kurs, og at det ville betyde flere lukkedage?
Regeringens politik er, at danskerne ikke skal kunne komme hen på arbejde, men blive hjemme og passe deres børn, fordi der er flere lukkedage.
Var det ikke mere ærligt at sige det: at når man laver nulvækst, betyder det, at forældrene ikke kan passe deres arbejde, at de skal blive hjemme og passe deres børn?
Var det ikke mere ærlig snak?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-02-02:
Det er, at vi kompenserede kommunerne fuldt ud for den aftale, som vi indgik med kommunerne.
Nu har jeg snart mange onsdage i træk fremhævet, at vi ikke har truffet en eneste beslutning, som gør, at kommunerne skal gennemføre besparelser.
Vi indgår hvert år aftaler med kommunerne.
Vi lægger budgetterne ved siden af hinanden.
Vi sikrer finansieringen af de der ting.
Det, der er ulykken, ligesom i hr. Prehns hjemby Aalborg, er jo, at man ikke kunne styre økonomien og har brugt for mange penge i 2009, og at vi derfor i 2010 var i en overgangsfase til, at man nu skal overholde budgetterne.
Sagt til hr. Rasmus Prehn: Regeringen sikrer kommunerne økonomien til de aftaler, som vi indgår.
Den eneste grund til, at der er nogle kommuner, som er nødt til at spare, er jo, at de har haft en meget elendig økonomistyring og lod proppen springe i 2009 og brugte 5 mia. kr. mere, end vi havde aftalt.
Og der er det jo ligesom i hr. Prehns økonomi, i min økonomi og i hr. Morten Bødskovs økonomi, at hvis indtægter og udgifter ikke hænger sammen, ja, så er man nødt til på et tidspunkt at gøre et eller andet.
Rasmus Prehn (S), 2011-02-02:
Det er jo interessant at høre, hvad ministeren siger her.
Tilbage i november måned, nærmere bestemt den 10. november 2010, havde jeg lejlighed til at stille et spørgsmål om lukkedage til finansministeren.
Og det, jeg sagde på det pågældende tidspunkt, var, at der med den meget urealistiske økonomiske aftale, der er mellem regeringen og kommunerne, er udsigt til, at kommunerne vil havne i en situation, hvor de bliver nødt til at skære ned på kernevelfærd.
Et af de områder, de kommer til at skære ned på, er lukkedage, altså man er nødt til at have flere lukkedage for at få økonomien til at hænge sammen.
På det tidspunkt, den 10. november 2010 her i Folketingssalen, sagde finansministeren i et svar til mig, men også til alle danskere: Der bliver ikke tale om nedskæringer.
Den økonomiske ramme er tilstrækkelig til, at vi kan fortsætte.
Der bliver ikke tale om nedskæringer.
Nu her, nogle ganske få måneder efter,
står finansministeren så og siger: Nå, men Rasmus Prehn fik faktisk ret alligevel, der blev flere lukkedage, og nu er der faktisk så mange lukkedage, at regeringen vil gribe ind.
Nu er det sådan noget med at skælde ud på kommunerne, fordi de har brudt en aftale.
Man havde kommunerne ikke advaret?
Havde kommunerne ikke sagt, at det kunne blive konsekvensen?
Havde de ikke sagt, at når vi laver så stram en kurs med nulvækst og andet, så kommer vi dertil, hvor det kommer til at koste lukkedage?
Er det ikke i den her situation, at regeringen i stedet for at sparke nedad og træde på kommunerne skulle mande sig op og sige: O.k., det var vores alt for hårde kurs over for kommunerne, der var urealistisk, i forhold til det, vi lovede.
Vi skal huske på, at det jo var et valgløfte i 2007, at lukkedagene skulle afskaffes.
Det løfte er man løbet fra, og man er så også løbet fra den aftale, man lavede med danskerne om, at nu skulle lukkedagene så afskaffes her, og det er, fordi man har lavet en urealistisk økonomiaftale.
Hvad er ministerens kommentar til det?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-02-02:
For så vidt angår lukkedage, er det regeringens politik, at børnefamilier skal have sikkerhed for, at der ikke er lukkedage i daginstitutioner på almindelige hverdage.
Det indgik derfor i regeringsgrundlaget »Mulighedernes samfund«, at de løsrevne lukkedage skulle afskaffes.
På den baggrund aftalte vi med kommunerne i kommuneaftalen for 2009 at afskaffe de løsrevne lukkedage.
Det indebærer, at daginstitutionerne kun kan holde lukket på dage, hvor mange forældre holder fri, og hvor der derfor kun er få børn, der har pasningsbehov.
Det kan f.eks. være mellem jul og nytår.
Der er nemlig som udgangspunkt ikke noget galt i, at kommunerne holder lukkedage, hvis der ikke er behov for at holde åbent i den pågældende institution og det dermed er uforholdsmæssigt omkostningstungt at holde åbent.
Men vi har nu set, at der i en række kommuner er skruet så meget op for antallet af lukkedage, at man kan være i tvivl om, hvorvidt kommunerne lever op til den aftale, vi har indgået.
Det er selvfølgelig ikke tilfredsstillende.
Regeringen drøfter sagen med KL og har gjort det i flere omgange, og KL har i forlængelse heraf påpeget over for kommunerne, at aftalen vedrørende lukkedage skal overholdes.
Det har tilsyneladende ikke haft den fornødne effekt, og derfor overvejer regeringen nu, om der skal tages yderligere initiativer for at sikre, at kommunerne lever op til aftalen om afskaffelse af løsrevne lukkedage.
Rasmus Prehn (S), 2011-02-02:
Jeg skal læse spørgsmålet op: Mener ministeren, at regeringen har levet op til sit løfte til danskerne om at afskaffe lukkedage, når regeringens egen politik om nulvækst fører til nedskæringer og flere lukkedage i kommunerne?
Mener ministeren, at regeringen har levet op til sit løfte til danskerne om at afskaffe lukkedage, når regeringens egen politik om nulvækst fører til nedskæringer og flere lukkedage i kommunerne?