Lars Barfoed (KF), 2010-04-15:
Der skal være tale om domme, hvor der er fastsat en straf på minimum 1 års ubetinget fængsel for overtrædelse af våbenlovgivningen.
Som begrundelse for forslaget har forslagsstillerne bl.a. henvist til, at der er en stigende brug af våben i kriminelle miljøer, og at dette skaber mere og mere utryghed for den almindelige borger i Danmark.
Derfor er det ifølge forslagsstillerne vigtigt, at en privat straffeattest også indeholder oplysninger om den slags overtrædelser af våbenlovgivningen.
Inden jeg kommer nærmere ind på regeringens holdning til beslutningsforslaget, vil jeg redegøre for de regler, der i dag gælder for videregivelse af oplysninger fra Det Centrale Kriminalregister, i forbindelse med at der udstedes straffeattester.
Udstedelse af straffeattester er jo reguleret i bekendtgørelsen om behandling af personoplysninger i Det Centrale Kriminalregister, den, der også hedder kriminalregisterbekendtgørelsen.
Efter den bekendtgørelse kan der udstedes private straffeattester, straffeattester til politi og andre offentlige myndigheder, også kaldet den offentlige straffeattest, og de såkaldte børneattester.
De oplysninger, der fremgår af de pågældende attester, er udtryk for en afvejning af på den ene side hensynet til den legitime interesse, målgruppen har i at få kendskab til oplysningerne, f.eks. en arbejdsgivers interesse i at kende en jobansøgers nære kriminelle fortid, og på den anden side hensynet til den person, som oplysningerne vedrører.
Den private straffeattest, som er det relevante i den her sammenhæng, bliver som udgangspunkt udstedt til den, som oplysningerne vedrører.
Så har den pågældende mulighed for at anvende straffeattesten som dokumentation, f.eks. over for en arbejdsgiver eller lignende.
Den private straffeattest indeholder i dag oplysninger om afgørelser om overtrædelse af straffeloven og lovgivningen om euforiserende stoffer og tilsvarende udenlandske afgørelser.
Længden af den periode, hvor oplysningerne fremgår af den private straffeattest, afhænger af, hvilken sanktion det strafbare forhold har medført, men perioden kan variere fra 1 til 5 år.
Bøder og tiltalefrafald med vilkår vil fremgå af attesten i 2 år fra den endelige afgørelse, mens betingede domme fremgår i 3 år.
Og hvis den dømte har været indsat til afsoning af straffen, vil afgørelsen fremgå af den private straffeattest i 5 år fra den endelige løsladelse.
Derudover gælder der i forhold til unge lovovertrædere mellem 15 og 18 år nogle særlige regler, som betyder, at tiltalefrafald med vilkår om ungdomskontrakt og bøder i førstegangstilfælde kun fremgår af straffeattester til privat brug i 1 år fra den endelige afgørelse.
Afgørelser om overtrædelse af våbenlovgivningen bliver normalt så ikke medtaget på en privat straffeattest.
Men som min forgænger som justitsminister tidligere har redegjort for i forbindelse med besvarelsen af spørgsmål 227 og 487 fra Folketingets Retsudvalg, medtages afgørelser om overtrædelse af våbenlovgivningen dog på en privat straffeattest, hvis det er sådan, at der foreligger særligt skærpende omstændigheder, og overtrædelsen på den måde er omfattet af straffelovens § 192 a. Som der også er redegjort for i besvarelserne, vil en overtrædelse af våbenlovgivningen også fremgå af en privat straffeattest, hvis overtrædelsen er omfattet af en dom, som i øvrigt opfylder betingelserne for at blive påført straffeattesten.
Det vil f.eks. være tilfældet, hvis en overtrædelse af våbenlovgivningen bliver pådømt sammen med en overtrædelse af straffelovens § 244 om vold.
Så til selve forslaget:
Vi har jo bestemmelsen i § 192 a, og vi har regler i våbenlovgivningen.
Samspillet mellem straffeloven og våbenlovgivningen er helt centralt i forhold til den praktiske betydning af det her beslutningsforslag, for det er jo sådan, som jeg nævnte, at de grove våbenlovovertrædelser, der er omfattet af straffelovens § 192 a, allerede bliver optaget på en privat straffeattest.
Som det er i dag, straffes overtrædelser af våbenlovgivningen som udgangspunkt enten efter straffebestemmelserne i våbenlovgivningen, eller hvis der er tale om grove overtrædelser efter straffelovens § 192 a.
Straffelovens § 192 a kriminaliserer ikke nogen bestemte handlinger, men giver en højere strafferamme for allerede strafbare overtrædelser af våbenlovgivningen.
Navnlig på baggrund af de voldelige konflikter med tilknytning til rocker- og bandemiljøet, som vi jo desværre har set i de seneste år, blev der som bekendt sidste år vedtaget en ændring af straffelovens § 192 a i forbindelse med gennemførelsen af regeringens bandepakke.
I den forbindelse blev anvendelsesområdet for straffelovens § 192 a udvidet, sådan at det omfatter alle overtrædelser af våbenlovgivningen, der begås under særligt skærpende omstændigheder.
Der blev samtidig indført en minimumsstraf på 1 års fængsel for overtrædelse af våbenlovgivningen vedrørende skydevåben eller andre særdeles farlige våben m.v., hvis overtrædelsen begås under nogle særligt skærpende omstændigheder.
Den lovændring betyder, at selv om der i våbenlovgivningen er mulighed for under skærpende omstændigheder at fastsætte en straf på indtil 2 års fængsel, vil sager, hvor der idømmes 1 års ubetinget fængsel eller derover for overtrædelse af våbenlovgivningen, i dag i alle praktisk forekommende tilfælde være omfattet af straffelovens § 192 a.
De domme, der omtales i beslutningsforslaget, vil derfor som den altovervejende hovedregel allerede fremgå af en privat straffeattest.
Beslutningsforslaget vil derfor nok ikke få nogen nævneværdig praktisk betydning, hvis det bliver gennemført.
Men regeringen er sådan set positiv over for de intentioner, som ligger bag beslutningsforslaget.
Grundlæggende er jeg af den opfattelse, at i de tilfælde, hvor en person idømmes en fængselsstraf af en vis længde, bør afgørelsen også afspejles på den private straffeattest, uanset om hjemmelen til at fastsætte sådan en fængselsstraf fremgår af straffeloven eller af en anden lovgivning.
Derfor er der efter min opfattelse behov for en ordning, som har et bredere anvendelsesområde end det, der foreslås i beslutningsforslaget.
Justitsministeriet er for tiden ved at revidere kriminalregisterbekendtgørelsen, og vi forventer, at revisionen af bekendtgørelsen vil være afsluttet inden udgangen af 2010.
I den forbindelse vil jeg se nærmere på, om vi i dag har det rette snit for, hvad det er for nogle afgørelser, der bliver optaget på den private straffeattest.
Men som jeg har nævnt, er det min opfattelse, at samtlige domme, som indebærer en ubetinget frihedsstraf af en vis længde, bør optages på den private straffeattest.
Så har jeg ikke lagt mig fast på, hvilke ubetingede frihedsstraffe der skal medtages, men jeg er i alle tilfælde indstillet på, at man medtager ubetingede frihedsstraffe på 1 år eller mere.
Regeringen er altså parat til i virkeligheden at gå et skridt videre end den ordning, som bliver foreslået med beslutningsforslaget, og i forbindelse med revisionen af bekendtgørelsen lægge op til, at domme for alle særlovsovertrædelser, f.eks. af færdsels-, skatte- og våbenlovgivningen, der indebærer frihedsstraffe af en vis længde, bliver optaget på en privat straffeattest.
Sammenfattende vil jeg pointere, at regeringen som nævnt er positiv over for intentionerne bag beslutningsforslaget, men den foreslåede ordning er imidlertid efter regeringens opfattelse for snæver, da den alene vedrører overtrædelser af våbenlovgivningen, og kun sådanne overtrædelser, hvor der fastsættes en straf på minimum 1 års ubetinget fængsel.
Dertil kommer, at en ordning i den foreslåede form, som jeg redegjorde for, næppe vil få nogen reel betydning i praksis, og derfor kan regeringen ikke støtte forslaget.