Troels Lund Poulsen (V), 2007-05-31:
Vi er nu nået til anden runde af afslutningsdebatten, og jeg efterlyste jo i min tale visionen for det 21. århundrede med baggrund i det, som man kunne forvente fra Socialdemokraterne.
Det gjorde jeg, fordi jeg havde håbet, at vi i dag var blevet lidt klogere, men jeg må sige, at det er vi ikke.
Det var selvfølgelig også lidt dristigt, jeg gjorde det, fordi det kunne betyde, at min tale så hurtigt ville blive forældet.
Det må jeg så konstatere at den ikke er blevet, og der er stadig væk en lang række bemærkninger, som jeg kunne gentage fra min første tale.
Jeg synes alligevel, man i dag bliver nødt til at drage en lille parallel til det parti, som ikke er her, for Ny Alliance har jo annonceret, at partiet fremlægger et politisk program til august.
Det er så et arbejde, der tager afsæt i, at man bruger 3 måneder.
Til sammenligning kan man jo dér sige, at fru Helle Thorning-Schmidt nu har været formand for det største oppositionsparti siden april 2005.
Utroligt, men sandt.
For hvad var det så, vi fik serveret af løfter i dag til vælgerne?
Jo, vi fik serveret mange løfter til vælgerne: Kommunerne skal have mere, sygehusene skal have mere, alle skal have mere.
Det hele skal blive bedre, men ingen skal betale for det.
Lettere sagt end gjort og derfor for let.
Nuvel, selv om vi ikke må vide, hvem der skal have hvad og hvorfor og hvornår, ved vi alligevel, hvad det vil koste, for det vil mindst koste 4 mia. kr. pr. år.
Hvordan skal de her penge så findes?
Det er lidt paradoksalt, når netop skat er et af de områder, hvor Socialdemokraterne faktisk skylder flest svar.
Fru Helle Thorning-Schmidt opfordrer ligefrem fra Folketingets talerstol i dag til nedsættelse af en skattekommission, men også dér skylder Socialdemokraterne stadig væk svar.
Det eneste, vi ved, er, at Socialdemokraterne vil finansiere deres løfter ved hjælp af en skattekommission.
Det kan med andre ord kun betyde, at en skattekommission skal skaffe flere penge.
Spørgsmålet til fru Helle ThorningSchmidt er så: Hvem skal betale mere i skat?
Det må Socialdemokratiet selvfølgelig have gjort sig nogle overvejelser om, eftersom man ønsker at finansiere sine løfter gennem en skattekommission.
Men, siger fru Helle Thorning-Schmidt, vi kan også finde indtægterne ved ikke at give skattelettelser, og det er jo det mest utrolige nonsens.
Det svarer lidt til – og i den forbindelse vil jeg gerne bruge et billede – at kigge ind i sit køleskab og sige til sig selv: Hvis jeg ikke spiser den pakke rugbrød, jeg ikke har købt, bliver madpakken i morgen større.
Socialdemokraternes tilslutning til skattestoppet er helt og aldeles taktisk funderet.
Det er jo noget, vi ved fra den tidligere politiske ordfører, fru Lotte Bundsgaard.
Og til det kan jeg kun sige: Der er vel ikke mange, der vil sætte spareskillinger i en bank, der kun af taktiske årsager ønsker at passe på ens penge.
Det er måske også derfor, Socialdemokraternes støtte til skattestoppet maksimalt vil vare én valgperiode.
De partier, Socialdemokratiet skal samarbejde med om at levere et skattestop, SF og Det Radikale Venstre, vil ikke være med i den taktiske leg.
Tværtimod har fru Marianne Jelved i dag fortalt os, at skattestoppet i virkeligheden ifølge hende er lig med skattelettelser.
Og derfor fristes man jo til at sige, at fru Helle Thorning-Schmidt samarbejder med en, som mener, at den politik, som fru Helle Thorning-Schmidt faktisk gerne vil føre, nemlig et skattestop, giver skattelettelser hver eneste dag.
I Venstre er vi ikke enige med fru Marianne Jelved.
Hendes holdning kan man jo naturligvis godt have, men vi mener ikke, at det er den rigtige holdning, for vi mener nemlig, at skatten ikke altid løbende stiger.
Fru Marianne Jelveds holdning til fru Helle Thorning-Schmidt og det, man vel nærmest kan kalde en psykoanalyse, er vel i bund og grund udtryk for, at fru Marianne Jelved tror, at fru Helle Thorning-Schmidt deler De Radikales holdning inderst inde.
I bund og grund, for at sige det meget klart, er de to kvinder i dansk politik enige om, hvad de vil.
De siger det bare ikke offentligt.
For Venstre betyder skattestoppet især tryghed og beskyttelse mod politikernes luner, så folk i ro og mag tør planlægge og investere.
Vi er stolte af skattestoppet.
Vi er også stolte af vores indsats for at sikre det frie valg og stolte af, at vi har decentraliseret flere opgaver og lagt dem ud til kommunerne som et led i kommunalreformen.
Større kommuner har fået flere opgaver.
Derfor skal de folkevalgte i kommunerne også have flere opgaver.
Det betyder jo ikke, at Venstre udelukker, at vi skal have standarder i den kommunale service.
Vi mener blot, at det er lokalt, man som folkevalgt skal beslutte disse standarder.
Derfor er vi også imod de minimumsstandarder, som Socialdemokratiet har lanceret, og man fristes vel til at sige, at ingen kan sige det bedre end Herlevs borgmester, som siger følgende: Landspolitikerne blander sig i forvejen alt for meget i, hvad vi gør i kommunerne.
Og han fortsætter: Alle de her stive og centralt fastsatte krav fratager de ansatte engagement og virkelyst, og de spærrer for nytænkning.
Det var vel i bund og grund meget kloge ord fra en socialdemokratisk borgmester.
Derudover vil jeg også gerne bruge et par bemærkninger på at konstatere, hvordan situationen ser ud for beskæftigelsen.
Vi har intet mindre end en rekordhøj beskæftigelse.
Aldrig har beskæftigelsen været højere.
Faktisk er Danmark europamester i jobskabelse og økonomisk vækst.
Socialdemokraterne forsøger som forventet at tegne et meget dystert billede af, at der er kommet flere på passiv forsørgelse.
Men når vi dykker ned i tallene, som statsministeren jo netop har redegjort for, kan vi se, at de tværtimod viser, at vi har gjort en stor indsats for netop at sikre, at flere kommer ind på arbejdsmarkedet.
Det er en linje, som vi vil følge, og det er en linje, som vi konstant vil arbejde videre på.
F.eks. er den offentlige service vokset i takt med økonomien, og i år udgør den offentlige service nogenlunde samme andel af den samlede økonomi som i 2001, nemlig godt en fjerdedel.
Men den socialdemokratiske ordfører forsøger at fremmane et fejlagtigt billede.
Er danskerne mon bekymrede over at leve i en verden med den mest konkurrencedygtige økonomi?
Er danskerne mon bekymrede over at have verdensrekord i arbejdsglæde?
Er danskerne mon bekymrede over at være en del af det land, hvor flest oplever en god balance mellem familie- og arbejdsliv?
Er danskerne mon bekymrede over at være en del af et fællesskab, som er verdensmester i social retfærdighed?
Jeg tror ikke, danskerne deler fru Helle Thorning-Schmidts dystre bekymringer.
Jeg sagde det tidligere på dagen, men jeg vil faktisk gerne gentage mig selv, for det er intet mindre end fantastisk: Danskerne er verdens lykkeligste folk.
Men som debatten i dag har vist, er der måske god grund til at bekymre sig, hvis Socialdemokraterne får magten, for så er det slut med de ældres ret til at kunne vælge hjemmepleje.
Så er det slut med kommunernes frihed til at fastsætte lokale serviceniveauer.
Så er det slut med den tryghed, som skattestoppet giver de danske familier.
Så er der virkelig grund til bekymring.
Lige netop i de her år rejser eksperter og politikere fra hele verden til Danmark for at studere vores samfundsmodel for at lære af den måde, som vi har opbygget vores velfærdssamfund på.
Kære Socialdemokrater: Velkommen til nutiden, velkommen til Europas stærkeste økonomi.
Velkommen til virkeligheden, vil jeg sige til fru Helle ThorningSchmidt.
Med baggrund i det vil jeg gerne fremsætte følgende forslag til vedtagelse på vegne af Venstre, Det Konservative Folkeparti og Dansk Folkeparti:
Forslag til vedtagelse
»Folketinget tager statsministerens redegørelse til efterretning.
Folketinget konstaterer, at den førte politik har medført en rekordhøj beskæftigelse og den laveste ledighed i over 30 år, og opfordrer til, at der fortsat fokuseres på vækst og øget arbejdsudbud.
Folketinget konstaterer, at det offentlige forbrug er vokset med 35 mia. kr. siden 2001, som primært er brugt på flere behandlinger i sygehussektoren samt flere ressourcer i forhold til ældre.
Folketinget ser frem til, at der ved den kommende kvalitetsreform sikres forbedringer af kvaliteten specifikt inden for sundhed, ældrepleje samt børnepasning.