Christian Juhl (EL), 2013-05-21:
Flere gange er det blevet nævnt, at retten til et bedre liv netop angiver retningen, og det er jeg fuldstændig enig i.
Den har i hvert fald sat streg under kampen for menneskerettigheder og også for en hel masse andre rettigheder, og det tror jeg er vigtigt at understrege.
Det er et godt værktøj, som vi fik lavet sidste år i fællesskab.
Ud over det vil jeg sige, at menneskerettigheder er noget, der udvikler sig gennem tid.
Vi snakker om dem som absolutte værdier.
De er jo absolutte værdier i den tid, vi lever i, og jeg håber, at mine børnebørn vil opleve et udvidet antal menneskerettigheder i den verden, de kommer til at leve i, fordi verden da vil være på et andet stade.
Måske er den klogere, måske rigere, måske bedre til at samarbejde.
FN er et vigtigt organ for alle lande.
Vi har besluttet, at det er alle landes organ, og at vi mødes der, uanset om diktatoren kommer fra et diktatur eller demokraten kommer fra et demokrati.
Vi har heldigvis også besluttet, at et flertal i FN kan udtale sig om og igangsætte initiativer over for enkeltlande, der i den grad går skævt i forhold til andre landes muligheder for at udvikle sig.
Kampen for menneskerettigheder er vigtig, både når det gælder, som den radikale ordfører sagde, internationalt samarbejde, og når det gælder indsatsen i enkeltlande, og kampen for menneskerettigheder er ganske rigtigt både et mål og et middel til at udvikle landene og udvikle relationerne mellem mennesker.
Modsat udenrigsministeren mener jeg ikke, at fattigdom er en hindring for at overholde menneskerettighederne.
Rent faktisk findes der lande i den tredje verden, som netop på eksemplarisk vis har sagt, at menneskerettigheder og demokrati er mindst lige så vigtige som en udvikling af deres økonomi, og derfor skal det gå hånd i hånd.
Jeg tror, at netop de eksempler er tegn på, at menneskerettigheder kan være værktøjer til at komme videre i en udvikling.
Der findes også andre rettigheder – arbejderrettigheder f.eks. Der er masser af rettigheder, som vi også har beskrevet i vores fælles grundlag for vores udviklingspolitik, »Retten til et bedre liv«.
Det betyder ikke, at Enhedslisten ikke vil være med til at drøfte de her holdninger, menneskerettigheder og internationale spørgsmål, og jeg mener, at der måske endda er brug for at understrege det.
Det gode ved fru Mette Bocks forslag er, at det er godt til at understrege, at der også er plads til forbedringer, hvad angår regeringens debat om internationale spørgsmål.
Det er ikke mange minutter siden, vi diskuterede, om det er regeringens eget område at bestemme det.
Jeg vil sige, at en god dialog om de her vigtige beslutninger, f.eks. om, hvem der skal sidde i FN, ville være rigtig, rigtig god at tage i forskellige fora her i Folketinget.
Og jeg synes også, at vi sagtens kan være så selvkritiske, at vi kan sige, at det kan gøres bedre.
Det kan sagtens gøres bedre.
Jeg tror ikke, at en regering bliver mindre kvalificeret af at diskutere det grundigt med andre partier.
Men at tage en beslutning om, at en afstemning i Folketingssalen skal afgøre, at vi lige præcis skal gøre det på den her måde, tror jeg ikke ville være hensigtsmæssig.
Jeg ville hellere have, at vi tager en fælles drøftelse i hver enkelt situation og prøver at vejlede regeringen i enhver situation.
Det skal ikke mindst ses i lyset af, at hvis vi er ærlige, så indrømmer vi, at der ikke er nogen lande på denne klode, der lever op til alle forventninger om indsatsen for menneskerettigheder.
Der er ingen lande på denne klode, der aldrig har overtrådt selv alvorlige menneskerettigheder.
Selv lille Danmark, hvor gerne vi end vil stille os i et godt lys, får jo påtegnelser om overtrædelser af menneskerettigheder, og jeg synes, det ville være meget selvovervurderende, hvis vi sagde, at det er små ting, og det skal vi se stort på.
Jeg håber også, at vi kan udvikle det i den retning, jeg gerne vil.
Jeg drømmer om socialisme med mere demokrati, flere menneskerettigheder, mere frihed, mere ligeværdighed og mere lighed.
Der er mange rettigheder, jeg gerne vil have bygget ind i den drøm.
Lige nu er vi så fælles om de krav til menneskerettigheder, som vi har formået at formulere i FN, og som vi så skal forsvare i den tid, vi lever i.
Jeg kan ikke stemme for forslaget her, men jeg vil gerne være med til at realisere hensigten.