runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Claus Hjort Frederiksen (V), 2016-03-02:
Regeringen har ikke tænkt sig at ændre politik på energi- og klimaområdet af hensyn til den planlagte børsnotering.
Martin Lidegaard (RV), 2016-03-02:
Det er fint, for det tror jeg også vil være meget uklogt, fordi det kunne forringe værdien af DONG Energy.
Men jeg prøver lige at stille spørgsmålet en gang til: Vil ministeren bekræfte, at regeringen ikke har nogen planer om af egen vilje, om jeg så må sige, at ændre i nogen af de væsentligste dele i energiforliget, herunder udbygningen af vedvarende energi og energibesparelser?
Kristian Jensen (V), 2016-03-02:
Jeg fortolker det præcis sådan, som jeg startede med at fortælle, at det er et ikke juridisk bindende tilsagn om, at man ønsker et stadig tættere samarbejde mellem befolkningerne, hvorimod nationalstaterne har deres frie ret til at sige fra.
Og Danmark har gennem en række protokoller klart markeret, hvor vi ikke deltager i det fælles samarbejde.
Ethvert ønske om et yderligere traktatmæssigt tættere samarbejde vil kræve enstemmighed blandt alle 28 medlemslande, herunder Danmark.
Og derfor har vi i min optik og i regeringens optik en klar garanti for, at vi ikke bliver trukket ind i en Union, vi ikke ønsker at deltage i.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2016-03-02:
Men jeg synes jo egentlig, at den her debat bliver mere og mere interessant, for det virker, som om regeringen egentlig på visse stræk er indstillet på at sige: Vi skal ikke på de områder mod en stadig snævrere Union.
Og det er der, jeg ligesom forsøger at finde ud af hvor regeringen er på vej hen.
For jeg ser jo gerne, at regeringen forpligter sig på at lytte til danskerne, og jeg synes efterhånden, at signalet ved de folkeafstemninger, vi har haft, har været ganske klart fra danskerne.
Vil udenrigsministeren arbejde for, at Danmark i lighed med Storbritannien får en undtagelse fra at medvirke i Den Europæiske Unions målsætning om en stadig snævrere Union?
I forbindelse med Storbritanniens ønske om genforhandling af grundlaget for EU lykkedes det for den britiske premierminister David Cameron at sikre Storbritannien en undtagelse fra traktatens bestemmelse om, at EU skal bevæge sig i retning af en stadigt snævrere union.
Det er spørgerens opfattelse, at Danmark bør sigte efter en lignende undtagelse.
Som bekendt afsluttede Storbritannien for nylig forhandlinger med EU om en reform af EU-samarbejdet, og i den forbindelse fik Storbritannien jo en undtagelse, for så vidt angår målsætningen om en stadig snævrere union.
Det er jo en indrømmelse, der skal indskrives i forbindelse med en kommende traktatændring.
Det kan man så mene om hvad man vil, men det var nu engang det, der var indstillingen.
Nu er resultatet på plads, kan man sige ...
Det skal jeg gøre.
Jeg var næsten kommet til det.
Jeg vil jeg høre, om ministeren vil arbejde for, at Danmark i lighed med netop Storbritannien får en undtagelse fra at medvirke i Den Europæiske Unions målsætning om en stadig snævrere union.
Kristian Jensen (V), 2016-03-02:
Nu da spørgsmålet blev begrundet meget udførligt, kan jeg allerede foregribe noget af det opfølgende spørgsmål ved at sige, at jeg er dybt uenig i, at vi skulle have indtaget en tilbagelænet holdning.
Jeg mener også, at referaterne fra lige præcis topmødet i februar måned viser en meget aktiv statsminister, der gik ind og kæmpede for, at danske interesser, herunder f.eks. spørgsmålet omkring indeksering af børnechecken, blev fastholdt i den aftale, der var.
På baggrund af spørgsmålet, altså om vi vil arbejde for at få en undtagelse i lighed med Storbritannien, kan jeg sige, at vi fuldt ud respekterer det britiske ønske om at have en særlig tekst om Storbritannien.
Jeg ser ikke, at der er grundlag for en tilsvarende tekst om Danmark, fordi der allerede tilbage fra sommeren 2014 ligger en klar vurdering af, hvad rækkevidden af en stadig snævrere union er, herunder også at der er forskellige veje til integration.
Danmarks særlige forhold er allerede i tilstrækkelig grad reguleret med EU gennem de protokoller, vi har, der siger, at vi ikke deltager i en række elementer i EU-samarbejdet.
Derfor er det ikke et juridisk grundlag, som det her om en stadig snævrere union lægger; tværtimod er det klart præciseret, også i aftalen fra februar måned, at hvert land har fri ret til at vælge, i hvilket omfang man ønsker at deltage i det videre samarbejde.
Og det er sådan, at traktatmæssige ændringer kræver enstemmighed blandt samtlige lande.
Derfor er det en garanti for, at ingen lande bliver tvunget til at deltage mere end det, landet selv ønsker at gøre.
Nu husker jeg ganske glimrende den kronik, der blev skrevet af de fire borgerlige partier, og hvis jeg kunne stille spørgsmål til hr. Kenneth Kristensen Berth, ville jeg spørge, hvor der præcis i den kronik skulle stå, at vi skulle ændre formuleringen om en stadig snævrere union i Romtraktaten.
Det var jo derfor, vi insisterede på retten til at få lov til at indeksere børnefamilieydelsen m.v.
Det er derfor, vi kæmper for retten til at få ændret forordning 883, som definerer arbejdstageres vilkår og rettigheder inden for det indre marked.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2016-03-02:
Nej, der stod ganske rigtigt ikke, at man ikke længere ville arbejde mod en stadig snævrere Union, men jeg synes bare, at man skal huske på, at det indtryk, som mange danskere, tror jeg, stod tilbage med, var en regering, som havde forstået budskabet fra danskerne – som havde forstået budskabet om, at danskerne dybest set ikke ønsker at overlade flere beføjelser til Bruxelles og Strasbourg, men tværtimod i pagt med Laekenerklæringen ønsker at tage beslutninger hjem til Danmark.
Og er det virkelig sådan, at det ikke er regeringens indstilling, at det er den vej, man skal køre frem mod en ny traktat?
Kristian Jensen (V), 2016-03-02:
Nej, vi ønsker, at man i hele spørgsmålet om velfærdsrettigheder og arbejdstagerrettigheder har en langt større adgang til at beslutte selvstændigt i nationalstaterne, hvorledes man ønsker at lave vilkårene for dem.
Det er sådan, at jeg og regeringen fuldt ud respekterer arbejdskraftens fri bevægelighed, men det er et spørgsmål om arbejdskraft, ikke om, at der i forhold til modtagelse af velfærdsydelser er fri bevægelighed.
Og jeg mener, at det bør være vores ret at kunne lave ikkediskriminerende vilkår, sådan som vi stiller dem op, i forholdet om arbejdstagernes rettigheder, herunder rettigheden til, hvornår man kan modtage f.eks. dagpenge eller andre sociale ydelser.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2016-03-02:
Altså, jeg havde jo sådan set håbet på at få en tilkendegivelse fra regeringen om, at man gerne vil leve op til – kan man sige – nogle af de tanker, som kom, forinden regeringen blev regering, og som for mig i hvert fald indikerede, at regeringen og udenrigsministeren ville stå for en om ikke kritisk, så i hvert fald lidt mere skeptisk kurs over for EU.
Og der skal det jo ikke være nogen hemmelighed, at vi fra Dansk Folkepartis side ser et problem i den passus, som har ligget helt tilbage fra Romtraktaten, om en stadig snævrere union, også set i lyset af at det jo de facto er det, vi har fået, altså en stadig snævrere union og et mere og mere forpligtende samarbejde.
Der er vores indstilling jo den, at vi skal begynde at gå i den anden retning.
Jeg havde sådan set
hørt, at regeringen i virkeligheden var med på den galej i forhold til f.eks. sådan noget som den sociale union, som regeringen jo igen og igen har sagt, at regeringen er modstander af.
Derfor vil jeg bare høre ministeren, om ministerens svar på det her spørgsmål virkelig skal forstås på den måde, at regeringen ikke er indstillet på, at vi nu skal til at tænke en anden vej, altså tænke i retning af et EU, der tager sig af mindre og koncentrerer sig om færre opgaver, men at vi fortsat skal regne med, at den traktatændring, som måske kommer om 3, 4, 5 år, er en traktatændring, der igen overfører mere magt til Bruxelles og Strasbourg.
Martin Lidegaard (RV), 2016-03-02:
Så lad mig udtrykke det sådan her: Har finansministeren eller Finansministeriet nogen planer om at ændre i grundbestanddelene i energiforliget?
Malou Lunderød (S), 2016-03-02:
Hvordan forholder ministeren sig til, at Forbrugerrådet Tænk Kemi afviser ministerens kritik af, at Forbrugerrådets kommunikationsform kan føre til unødig bekymring hos forbrugerne, med henvisning til at lovgivningen på området ikke er god nok, jf. artikel i Altinget den 2. februar 2016?
Rasmus Prehn (S), 2016-03-02:
Hvad mener ministeren, der skal gøres for at begrænse den stigende trængsel, som DI har beregnet koster Danmark 15 mia. kr. årligt, og som kan stige med yderligere 10 mia. kr. de kommende år, hvilket vil koste Danmark vækst og beskæftigelse?
Hvad mener ministeren der skal gøres for at begrænse den stigende trængsel, som DI har beregnet koster Danmark 15 mia. kr. årligt, og som kan stige med yderligere 10 mia. kr. de kommende år, hvilket vil koste Danmark vækst og beskæftigelse?
Hans Christian Schmidt (V), 2016-03-02:
Tak for spørgsmålet.
Jeg vil starte med at sige, at jeg er utrolig glad for at kunne konstatere, at både Dansk Industri og Socialdemokraterne bakker
fuldt op om regeringsgrundlaget og ambitionen om en balanceret transportpolitik, der reducerer trængslen mest muligt
Det er jeg glad for at vi har opbakning til, altså til en politik, hvor det ikke kun er den kollektive trafik, der bliver tilgodeset, men hvor det også er vejene.
Tak for det.
Jeg vil da også benytte lejligheden til lige at sige, at hvis Socialdemokraterne fortryder, at man har disponeret pengene, sådan som man har de sidste 3½ år – jeg tænker både på bedre og billigere-forligskredsen og Togfonden DK, hvor man jo kan se at næsten tre fjerdedele eller i hvert fald to tredjedele af investeringerne er gået til den kollektive trafik – så synes jeg, Socialdemokratiet skal melde det ind.
Så må vi se, hvad vi kan gøre.
For sagen er den, at det med at begrænse trængslen er noget, der ikke, må vi sige, har stået øverst på dagsordenen i nogle år, og det tror jeg også at spørgeren og hans parti godt ved.
Men i den her regering har vi jo den holdning, at vi ønsker at få det på dagsordenen igen.
Når der igen bliver luft i økonomien, vil vi igangsætte nye projekter, og regeringen vil i den forbindelse, som vi har skrevet klart i regeringsgrundlaget, prioritere projekter, som har et højt samfundsøkonomisk afkast, og det er præcis projekter med en god samfundsøkonomi, der som udgangspunkt begrænser trængslen mest.
Peter Christensen (V), 2016-03-02:
Jeg tror, at mange medarbejdere vil sætte pris på det, når der kommer en afklaring.
Sådan vil det altid være.
Det uafklarede skaber altid bekymring eller kan skabe bekymring.
Men hvis alternativet er at bruge tid på at prøve at se, om man kan finde noget alternativ finansiering, så man ikke skal spare alle 125 mio. kr., er jeg ganske overbevist om, at samtlige medarbejdere i Beredskabsstyrelsen og i øvrigt danskerne vil sige: Brug nu lige lidt tid, lad være med bare automatisk at implementere det, den tidligere regering foreslog, for konsekvenserne heraf vil være store.
Konsekvenserne vil helt konkret være – og det var jo det, jeg fik indblik i, da jeg blev minister – at man vil være nødt til at lukke centre rundt i landet.
Hans Christian Schmidt (V), 2016-03-02:
Nu kunne det være fristende at begynde at komme med et langt økonomisk indlæg, men jeg tror i virkeligheden, hr. Rasmus Prehn godt ved det.
Han taler bare for ligesom at holde det i gang.
Der vil jeg bare sige til hr. Rasmus Prehn, at det er en gylden regel her i verden, at man kun kan bruge pengene én gang.
Rasmus Prehn (S), 2016-03-02:
Jamen det er jeg rigtig glad for at ministeren giver udtryk for.
Det er også derfor, vi ikke har været så optaget som den nuværende regering af at give skattelettelser til de rigeste og til dem, der har råd til at købe de dyreste biler.
Hvordan kan ministeren få sin såkaldte trængselsbekæmpende politik til at hænge sammen med, at man i stedet for at foretage anlægsinvesteringer, der kan afhjælpe trængslen, giver skattelettelser, så det bliver billigere at købe flere biler?
Altså, er det ikke det direkte omvendte af, hvad der vil virke i forhold til at bekæmpe trængsel?
Det synes jeg ministeren skulle svare på.
Hans Christian Schmidt (V), 2016-03-02:
Jeg er sådan set ikke helt klar over, hvad det er, spørgeren gerne vil have, men lad mig bare sige det meget enkelt: Når nu den kollektive trafik står for omkring 20 pct. af den personkilometertransport, der findes, og man vælger at investere fra omkring to tredjedele til op til tre fjerdedele af sine penge i det, men ikke investerer på samme måde i den resterende del, altså vejtrafikken, som udgør omkring 80 pct. af personkilometertransporten, så vil jeg sige, at man jo ikke skal have regnet længe på det, før man kan se, at her er der nogle problemer.
Og det er jeg selvfølgelig ked af at hr. Rasmus Prehn og hans regering ikke i tide kom i tanker om.
Jeg er glad for, at hr. Rasmus Prehn ikke forsømmer et eneste øjeblik til at rådgive os i, hvordan den tidligere regering ville have gjort det – men aldrig nåede det.
Rasmus Prehn (S), 2016-03-02:
Først og fremmest mange tak til transportministeren for at komme med det her svar.
Jeg synes, der var tale om ret meget udenomssnak, og også, at der var sådan et forsøg på at skyde ansvaret over på den tidligere regering.
Ministeren får det til at lyde, som om den meget ambitiøse satsning, som den tidligere socialdemokratiske regering havde på kollektiv trafik, skulle være noget, der sådan var kontraproduktivt i forhold til at bekæmpe trængslen.
Der vil jeg bare minde om, hvad Dansk Industri giver udtryk for.
Vi skal jo lige være opmærksom på, at Dansk Industri ikke er sådan en forening, der plejer at hylde socialdemokratiske initiativer.
Tværtimod plejer det at være et foretagende, som er meget optaget af at bakke op om Venstre.
Men noget af det, de giver udtryk for, er jo – og jeg citerer her fra ugens kommentar fra Michael Svane, der er branchedirektør i DI Transport, som skriver: »En styrket og veludviklet kollektiv trafik vil lette presset på vejene især i relation til de steder, hvor der er stor eller kritisk trængsel.
Derfor er den kollektive trafik ikke en transportform, der står i modsætning til bilen.«
Så Dansk Industri er jo netop optaget af det samme, som vi har været fra socialdemokratisk side.
Man er også nødt til at satse på kollektiv trafik.
Og når ministeren bryster sig af, at nu, hvor der er kommet en ny Venstreregering, så bliver der satset på trængselsbekæmpelse, så har jeg da ærlig talt svært ved at få øje på det i den konkret førte politik.
Jeg er med på, at man har skrevet noget ind i sit regeringsgrundlag – der er nogle hensigtserklæringer – men siden juni måned, hvor den nye regering tog over, må man jo bare konstatere at der ingenting er sket i forhold til investeringer.
Der er ikke nye vejprojekter, der er blevet til noget; havnetunnelen har vi ikke hørt noget om andet end i regeringsgrundlaget; og ingen konkrete planer er blevet lagt frem.
De ambitiøse investeringer, for så vidt angår Togfonden DK, er blevet sparket til hjørne.
Letbanen i Aalborg er blevet sparket til hjørne.
Masser af initiativer, der kunne have været med til at bekæmpe trængsel, er blevet sparket til hjørne.
Hvad er det helt konkret for en politik, ministeren mener regeringen har for at bekæmpe trængsel?
Det kunne jeg da godt tænke mig at høre noget mere om, for jeg kan ikke få øje på nogen konkrete initiativer.
Der sker jo ingenting.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2016-03-02:
Der vil jeg bare igen henvise til, at substansdrøftelser i den her sag finder sted med energi-, forsynings- og klimaministeren, der har ansvaret for de her forhandlinger.
Annette Lind (S), 2016-03-02:
Det er jo ikke så skidt, at det ikke er godt for noget at blive først.
Hvilke konsekvenser har det efter ministerens opfattelse, at forliget om det statslige beredskab er udløbet, og hvornår indkalder ministeren forligskredsen til forhandlinger?
Fra Socialdemokraternes side er vi selvfølgelig meget villige til at indgå i det.
Som jeg siger, har vi også en del af det ansvar, og derfor tager vi selvfølgelig det ansvar som et ansvarligt parti.
Når jeg er ude i landet, møder jeg aldrig nogen sinde nogen, der så dedikerede som de folk, som arbejder her.
De står i kulde og blæst, og de er ude, indtil den her ting, som de nu gør, er løst.
Det er sådan, at hvis ministeren ikke anerkender, at en manglende aftale gør den almindelige danske utryg, hvordan tænker du så, at folk, som er ansat i det statslige beredskab må have det i forhold til deres fremtid?
Kan du se, undskyld, kan ministeren se, at det måske er noget utrygt for de her mennesker, som er ansat i det statslige beredskab, at de ikke kender deres fremtid?
Peter Christensen (V), 2016-03-02:
Indtil videre fortsætter det statslige redningsberedskab med at løse de opgaver, som det plejer.
Det betyder jo, at de assisterer de kommunale redningsberedskaber, politiet og andre myndigheder ved større og længerevarende indsatser i Danmark.
Det så vi bl.a. for nylig, hvor der var en ulykke i Fredericia.
Så man kan egentlig grundlæggende sige, at for beredskabet giver det ikke nogen ændring, at man ikke har gennemført besparelser endnu.
Annette Lind (S), 2016-03-02:
Tak for det.
Det var ikke helt fyldestgørende, med hensyn til hvornår vi bliver indkaldt.
I hvert fald er det sådan, at vi faktisk står uden en aftale fra den 1. januar.
Vi har ikke nogen aftale på området.
Det er da rigtigt nok, at økonomien måske følger med, men måske gør den ikke.
Med aftalen om kommunernes økonomi i 2015 og vækstpakken vedtog den tidligere regering, herunder bl.a. Socialdemokratiet, sammen med Dansk Folkeparti og Venstre den her aftale.
Vi står selvfølgelig ved de besparelser, der er.
Vi er bare mere interesserede i, om det egentlig kan gå at have et beredskab, som står fuldstændig uden en aftale.
Hvis det er ligegyldigt, om man har en aftale, hvorfor indgår vi så aftaler gang på gang på Christiansborg?
Så er det jo ikke den mest meddelsomme minister, vi har, tænker jeg.
Jeg spurgte i januar, hvornår vi skal indkaldes.
Da svarede ministeren, præcis som han gør nu, nemlig at indtil videre fortsætter det statslige beredskab, som det gør, og han forventer, at drøftelserne af fremtidens beredskab fortsætter i løbet af de kommende måneder.
Men nu er vinteren altså gået.
Kan vi få sat en dato på, vil jeg spørge forsvarsministeren om.
Hvornår skal vi have den her aftale?
Det er vel ikke ligegyldigt, om et land står uden en aftale om det statslige beredskab?
Peter Christensen (V), 2016-03-02:
For at tage det sidste først vil jeg nu nok påpege, at en forudsætning for, at en statslig styrelse eller andet kan fungere, ikke nødvendigvis er, om der er en politisk aftale herom.
Det, der er afgørende, er, hvad for en økonomi der er til stede.
Virkeligheden er jo også den, at jeg fra den tidligere regering har overtaget en aftale med bl.a. Venstre om, at man skal finde 125 mio. kr. inden for beredskabets område.
Da jeg så konsekvenserne af at skulle finde 125 mio. kr., forstod jeg, at det ville have den konsekvens, at man ville blive nødt til at lukke centre ude i landet.
Det er min politiske holdning.
Derfor tror jeg nu også, at hvis man spurgte beredskabet, og hvis konsekvensen af at skynde sig var at lukke centrene, ville de nok gerne være med til at bruge tid.
For at svare på det andet spørgsmål har jeg til hensigt at indkalde Folketingets partier til drøftelser om, hvordan man kan løse den her udfordring inden for ganske kort tid.
Annette Lind (S), 2016-03-02:
Inden for ganske kort tid, siger man, og at man ikke har en aftale.
Målet med den sidste beredskabsaftale var jo at sikre, at Danmark i fremtiden har et redningsberedskab, der er indrettet med den højest mulige effektivitet, kvalitet og koordination.
Derfor er det jo nødvendigt at have en aftale.
Danmark skulle jo gerne fortsat have et velfungerende beredskab, som borgerne kan være trygge ved, og som kan håndtere daglige hændelser, ligesom det skal kunne håndtere, når vi har store storme, i særtilfælde, og også når vi har haft det her modbydelige terrorangreb. Som ministeren selv sagde, oplevede man for nylig en voldsom brand i Fredericia.
Kan ministeren forstå, hvis det er sådan, at Danmark måske godt kan føle sig en lille smule utryg ved, at man ikke har en aftale for det statslige beredskab, som det ser ud lige nu?
Peter Christensen (V), 2016-03-02:
Det kan jeg helt sikkert ikke forstå.
Der er jeg nu ganske sikker på, at danskerne også mener, det er en fordel, at vi har beredskabscentre over hele landet, så afstanden til at kunne rykke ud og hjælpe bl.a. de kommunale beredskaber ikke er for stor.
Karsten Lauritzen (V), 2016-03-02:
Tak for spørgsmålet.
Det er helt afgørende for mig, at oplysningsniveauet til Folketinget og Folketingets Skatteudvalg som mit ansvarlige ressortudvalg er højt, og hvis man ser tilbage på oplysningsniveauet i forbindelse med f.eks. »SKAT ud af krisen« og SKATs udfordringer generelt, tror jeg godt, man kan sige, at det er tilfældet.
I svaret fra september, som der bliver spurgt ind til, kunne man dog med fordel have været mere præcis – det vil jeg godt sige med det samme – og det vil jeg godt beklage her i Folketingsalen over for Folketinget og over for Folketingets Skatteudvalg.
Jeg blev tilbage i oktober 2015 bedt om at redegøre for den såkaldte bankordning.
I svarene er der givet den ønskede redegørelse for bankordningen og grundlaget for ordningens indgåelse.
Herudover oplyses det supplerende, at SKAT den 22. december 2015 havde opsagt de konkrete aftaler fra 2006, 2007 og 2008 med bankerne, og det er selvfølgelig relevant, når Folketinget spørger til bankordningen.
I svaret oplyses det, at aftalerne med bankerne er opsagt, bl.a. fordi SKAT har vurderet, at der i aftalerne ikke var sikret tilstrækkelig dokumentation for, at der bestod det, der med en juridisk term hedder et »repræsentationsforhold« mellem den enkelte udbyttemodtager og bankerne.
SKAT har gennemgået udbytteadministrationen og foretaget juridiske vurderinger af alle indgåede aftaler, og alle aftaler er herefter opsagt.
SKATs overordnede vurdering i september 2015 var, som det fremgår af Rigsrevisionens rapport, at bankordningen ikke kunne anses for at udgøre en fornøden retlig ramme for refusionen af udbytteskat.
Spørgsmålet om repræsentationsforholdet var et af flere forhold, der gjorde, at SKAT kom til den konklusion.
Et andet forhold, som også havde betydning, var, at bankerne ifølge aftalerne hæftede for uretmæssig refusion af udbytteskat.
Dette kunne betyde, at SKAT reelt havde delegeret sine kontrolbeføjelser til bankerne.
Det fremgår klart af svaret, at bankordningen blev opsagt, fordi den var problematisk, men det kunne og burde have fremstået klarere, at det var udtryk for, at bankordningen ikke kunne anses for at udgøre en fornøden retlig ramme for refusion af udbytteskat, og det har jeg også pointeret over for mit embedsværk.
Som jeg nævnte indledningsvis, er det helt afgørende for mig, at oplysningsniveauet til Folketinget og Skatteudvalget er højt, og jeg vil for at foregribe det næste spørgsmål bare sige, at mit oplysningsniveau i denne sag har været på samme niveau som Skatteudvalgets.
Jeg vidste, at bankordningen var opsagt, fordi den var problematisk, men at dette var udtryk for, at ordningen ikke kunne anses for at udgøre den fornødne retlige ramme for refusioner, var ikke klart for mig.