runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Marlene Borst Hansen (RV), 2013-01-15:
Det her beslutningsforslag om at indføre bindende retningslinjer ved offentligt udbud kan Radikale Venstre ikke støtte.
Hvis man læser beslutningsforslag B 25, kan man få det indtryk, at forslagsstillerne ønsker, at tildeling af opgaver på baggrund af offentligt udbud skal ske på baggrund af i forvejen valgte tildelingskriterier.
Men som ministeren også var inde på, kan det jo næsten ikke været hensigten, for det er jo allerede gældende.
Så den eneste måde, jeg kan forstå det på, er, at formålet med forslaget er, der skal indføres en egentlig kontraheringspligt, altså at offentlige myndigheder skal være forpligtet til at indgå kontrakt om en udbudt opgave, medmindre myndigheden via et kontroltilbud kan påvise, at den selv kan løse opgaven billigere eller mere økonomisk fordelagtigt.
Vi er faktisk godt tilfredse med de nuværende regler, hvor offentlige opgaver skal løses bedst og billigst under hensyntagen til det offentliges behov.
Vi synes, at konkurrenceudsættelse er godt, og vi synes sådan set også, at udlicitering kan være rigtig godt, når det kan løse opgaven bedre eller billigere og allerhelst begge dele, men en kontraheringspligt kan vi ikke støtte.
Det kan vi ikke, fordi der kan være gode grunde til, at en kommune eller en region eller for den sags skyld staten ønsker at trække sig fra en udbudsproces.
Det kan være, at man er bliver klogere undervejs, eller det kan være, at der sker noget uforudset, og at man derfor ønsker at ændre på nogle af kravene eller helt at droppe projektet.
Der kan altså være gode grunde til, at man vælger at trække sig og aflyse udbudsprocessen.
Det har vi helt tillid til kun sker i de tilfælde, hvor det er nødvendigt, og det er den enkelte kommune og region altså bedst til at vurdere.
Derfor kan Radikale Venstre ikke støtte forslaget.
Margrethe Vestager (RV), 2013-01-15:
Jeg forstår fuldstændig hensynet, for jeg tror, at enhver kan sætte sig ind i, hvor frustrerende det er, hvis man har afgivet et bud og har investeret tid og medarbejderressourcer og tankekraft og alt muligt andet for at lave et bud, som man mente var et seriøst bud på, hvordan den opgave kan løses.
Det forstår jeg fuldstændig.
Det, som skal tages med ind i afvejningen, er jo, at der kan begås fejl.
Det kan være, at det viser sig, at det er markant dyrere overhovedet at få den opgave løst, hvis man vil have den løst på den måde, og derfor vil man egentlig helst gøre det på en gammeldags billigere måde, fordi kommunen simpelt hen ikke har råd til det i perioden.
Der er jo også et hensyn til, at man kan være i sådan en situation – man siger, at joh, vi troede, vi kunne få løst den her opgave på den her bedre måde til en lavere pris – at man så kaster sig ud i noget, som ikke kan realiseres.
Der er der jo et hensyn til borgeren, så det ikke er borgeren, der så at sige bliver offer for, at der har været en dårlig proces mellem kommunen og tilbudsgiveren.
Så sidst, men selvfølgelig ikke mindst: Hvis kommunerne varetager usaglige hensyn, så skal og bør der jo klages over dem.
Så synes jeg generelt, det er vigtigt, at vi, når vi overvejer lovgivning, overvejer, om det er 2 kommuner, eller om det er flere kommuner, for der er trods alt 98 af dem.
Leif Mikkelsen (LA), 2013-01-15:
Tak for det.
Nu er det jo et velmenende forslag fra de to tidligere regeringspartier, som umiddelbart er svært at sige nej til.
Og alligevel ligger der i det sådan risikoen for flere regler og mere bureaukrati osv.
Men det er jo rigtigt, at der er en opfattelse af, at virksomheder og firmaer kan have svært ved at gennemskue det, gennemse det.
Har ministeren overvejet, om der er åbenhed nok og gennemsigtighed nok i, hvad der foregår i den proces, sådan at den lille virksomhed ikke føler sig trynet eller oplever, at kommunen sagtens kan overrule, for de har nok ikke talt alle udgifterne med osv.?
Har ministeren overvejet sådan noget i den retning i stedet for et forslag som det her?
Margrethe Vestager (RV), 2013-01-15:
Jeg tror sagtens, det kan være tilfældet, at man sidder med den oplevelse, især hvis man er en lille virksomhed i en stor kommune eller en lille virksomhed over for en stor opgave, som udbydes.
Det mener jeg sagtens kan være tilfældet.
Det, jeg synes sådan set er noget af det mest afgørende, er jo, at vi får en lovgivning om udbud, som i sig selv er til at gennemskue.
Det er til at forstå.
Det er til at have med at gøre.
For det er meget svært at have åbenhed om meget komplekse regler, fordi selv om alting bliver lagt åbent frem, og det mener jeg i vid udstrækning det gør, hvordan skal du så forholde dig til det?
Du er i forvejen en lille virksomhed.
Du har brugt rigtig mange ressourcer på at lave et bud.
Skal du så også have hele Advokatrådet med i ryggen for at kunne gennemskue, hvad det er, der foregår?
Derfor tror jeg, at de skridt, som bliver taget, er vigtige for klare og enklere regler for at klage, klarere og bedre fundament for offentligt udbud gennem en klar dansk udbudslov.
Jeg er faktisk i tvivl om, hvorvidt der er brug for nye skridt i den forbindelse, for jeg mener, det er sådan, at hvis en kommune vælger selv at varetage opgaven efter at have afgivet et kontrolbud, så er kommunen også pligtig at løse opgaven inden for det kontrolbud og skal også i sit regnskab vise, at man så gør det inden for det kontrolbud.
Det er slinger i valsen og snydepelseri, hvis man siger, at det kan vi gøre meget billigere, men det så i virkeligheden året efter viser sig, at man bruger 10 pct. eller 20 pct. mere end det, man egentlig havde stillet i udsigt og ladet være baggrund for ikke at tage en ekstern leverandør.
Det er jo sådan set en meget kontant måde at gøre det på, altså at hvis kommunen på baggrund af et kontrolbud selv tager opgaven, så må den også vise, at det kan lade sig gøre inden for den økonomiske ramme, som kontrolbuddet giver.
Det synes jeg er en meget konkret måde at vise på, at der faktisk er sund sans og bund i de ting, den siger.
Ane Halsboe-Larsen (S), 2013-01-15:
Tak for det.
Socialdemokraterne ønsker, præcis som ministeren også lige har redegjort for, også en robust og effektivt offentlige sektor.
Det er afgørende, at vi sikrer kvalitet i opgaveløsningen og samtidig sikrer, at den nødvendige sammenhæng er til stede mellem pris og kvalitet.
Det kan vi bl.a. sikre med konkurrenceudsættelse, og det sker også rigtig mange steder i vores offentlige sektor.
For Socialdemokraterne er konkurrenceudsættelse imidlertid ikke et mål i sig selv.
Det er nærmere et middel til at sikre, at offentlige opgaver løses bedst og billigst under hensyntagen til borgernes behov, altid under den hensyntagen.
Det er en pragmatisk holdning, hvor udgangspunktet altid er borgeren.
Partnerskaber bygger imidlertid på tillid og reelt samarbejde.
Derfor kan det ikke nytte noget, at man fra regeringens side tvinger kommunerne og regionerne til konkurrenceudsættelse.
Under den tidligere regering så vi en række eksempler på, hvordan det kan gå mindre godt, når privatisering af offentlige opgaver sker på baggrund af et ideologisk tunnelsyn frem for at være sagligt begrundet.
Den vej ønsker vi ikke at gå.
Med det fremsatte forslag ønsker forslagsstillerne at indføre bindende retningslinjer for kommunerne, regionerne og statens tildelingskriterier for opgaver i offentligt udbud.
Men som ministeren lige har redegjort for, findes de allerede.
Forslagsstillerne ønsker ydermere, at offentlige instanser forpligtes til at tildele opgaven efter kriterierne, også i de tilfælde, hvor den offentlige instans selv afgiver et kontroludbud.
Det kan vi ikke bakke op om.
Det er Socialdemokraternes opfattelse, at det i de her situationer fortsat skal være muligt at aflyse udbudsprocesser af økonomiske eller andre substantielle hensyn.
Socialdemokraterne kan på den baggrund ikke støtte forslaget.
Morten Marinus (DF), 2013-01-15:
I Dansk Folkeparti er vi grundlæggende positive over for offentlige udbud.
Som et led i det finder vi det vigtigt, at konkurrencen foregår på de mest faste, fair og overskuelige vilkår som overhovedet muligt.
Derfor vil vi selvfølgelig også altid gå ind for regelforenklinger og præciseringer på området, hvor der er brug for det.
Vi mener dog ikke, at det forslag, vi behandler her i dag, er den helt rigtige løsning.
Vi mener, at man måske skal skubbe lidt til EU, så vi kan få lavet om på EU-direktivet om udbudsreglerne.
Vi synes jo netop, at udbudsreglerne er alt for bureaukratiske, især når det drejer sig om små opgaver.
Det er tit et ret tungt apparat at bringe i stilling, og det medfører ofte, at mindre opgaver slet ikke bliver konkurrenceudsat.
Derfor vil vi i Dansk Folkeparti selvfølgelig arbejde for, at bundgrænsen for anvendelse af udbudsreglerne forhøjes. Endvidere må vi konstatere, at reglerne som sagt bunder i et EU-direktiv, og at det altså langtfra følges i alle lande.
Det er et problem, at vi i Danmark har lavet et åbent marked, mens andre lande holder deres udbud væk fra danske leverandører.
Derfor må vi også sende et ønske til regeringen om, at den via Ministerrådet i EU eller gennem en henvendelse til Kommissionen sørger for, at alle landene lever op til samme regler og giver samme rettigheder og pligter, når det kommer til disse udbud, så der sikres en fri konkurrence landene imellem.
Leif Mikkelsen (LA), 2013-01-15:
Kunne ministeren overveje en forpligtelse til, når nu der har været en sådan proces og kommunen måske selv vælger opgaven, at det så skal lægges ud på en portal, sådan at der var en gennemsigtighed og en mulighed for at se, om det nu også er gået helt fornuftigt for sig, så vi kunne få afmystificeret den her oplevelse eller opfattelse af det?
Kunne man forestille sig nogle regler om det, som ikke var særlig bureaukratiske, men som dog virkelig signalerede åbenhed, så det ikke er sådan, at man kommer i en situation, hvor man skal til at bede om aktindsigt eller noget andet vanskeligt bureaukratisk stads?
Kunne det overvejes positivt?
Henning Hyllested (EL), 2013-01-15:
Både den socialdemokratiske ordfører og Venstres ordfører er jo ved at kvæle beslutningsforslaget i positive tilkendegivelser – det er godt, vi får debatten osv. osv.
Sådan var det også sidste gang, beslutningsforslaget blev fremsat.
Og det er jo godt, men det kan hr. Kim Christiansen nok ikke bruge til så meget.
Jeg forstår ikke helt argumentationen om, at man med forslaget vil kriminalisere store dele af befolkningen sådan i virkeligheden helt umotiveret.
Der er jo tale om, vil jeg sige til hr. Rasmus Prehn, et forebyggende tiltag.
Sådan er det jo mange gange, når man vil forebygge og gøre det sådan lidt mere håndfast end bare ved kampagner og den slags ting.
Så er det jo, man går ind og siger: Jamen så må vi jo adfærdsregulere.
Det er vel egentlig det, man prøver her med alkolåse.
De var heller ikke påbudt i sin tid.
I dag er man kriminel, hvis man ikke kører med sikkerhedssele.
Hvorfor ikke forebygge i stedet for, så vi næsten slipper for spritbilisme, at folk kører fulde rundt på vores veje?
Rasmus Prehn (S), 2013-01-15:
Dansk Folkepartis hr. Kim Christiansen har jo ret i, at der her er tale om et konkret beslutningsforslag.
Derfor er det også det konkrete beslutningsforslag, som vi skal forholde os til.
Kan vi stemme for det eller kan vi ikke stemme for det?
Der er, som ordføreren selv er inde på, nogle ting, man godt kunne ændre på, altså noget, man kunne gøre bedre, og det er derfor, at jeg som Socialdemokraternes ordfører inviterer til, at vi så kan tage diskussionen i udvalget, sådan at det endelige produkt, vi får, bliver noget, som er mere holdbart i forhold til de udfordringer, vi står over for.
For selve det kerneprincip, at vi skal gøre mere for at bekæmpe spritbilisme, er vi jo helt enige i fra socialdemokratisk side.
Det vil vi heller ikke finde os i; det skal vi gøre alt, hvad vi kan, for at bekæmpe.
Vi skal bare være sikre på, at det er det rigtige, vi gør.
Kim Christiansen (DF), 2013-01-15:
Tak for det.
Jeg vil bare gøre ordføreren opmærksom på, at der jo ikke ligger et konkret forslag her.
Det er et beslutningsforslag stort set enslydende med det, Socialdemokratiet fremsatte for et par år tilbage, inden de kom i regering.
Det eneste, vi har ændrer lidt på, er årstallet for at give folk en bedre frist.
Hr. Rasmus Prehn kom med sådan en dommedagsprofeti om, at det kun ville være gamle usikre biler, der ville køre rundt på landevejene.
Er det ikke korrekt, vil jeg spørge hr. Rasmus Prehn, at hvis man nu lavede det her i alle nye biler, så laver man selvfølgelig også en overgangsfase i forhold til ældre biler, ligesom man gjorde med sikkerhedsseler.
Ville det være helt utænkeligt?
Hvis ikke vil vi meget gerne fremsætte det som et ændringsforslag til det her, hvis det kan bane vejen for, at Socialdemokratiet så vil stemme for det her forslag?
Rasmus Prehn (S), 2013-01-15:
Tusind tak til Dansk Folkepartis hr. Kim Christiansen.
Det er jo et svært spørgsmål og et drillende spørgsmål og et af de spørgsmål, man nødig vil have, når man står på Folketingets talerstol, for det er rigtigt, hvad hr. Kim Christiansen er inde på, nemlig at Socialdemokratiet har været fremme med et lignende forslag tidligere.
Det var ganske vist ikke undertegnede, der var ordfører – det var min kollega hr. Magnus Heunicke – men det gør jo ikke sagen bedre.
Vi har været fremme med lignende tanker, og så er det jo faktisk pinligt, som også Dansk Folkepartis ordfører er inde på, at vi så står her og taler imod det.
Sagen er bare den, at vi har været tvunget til nu her, når der er et konkret forslag, at gå i dybden med det, få det belyst fra alle sider, sende det på juridisk værksted, høre eksperter, tale med bagland osv. i et helt andet omfang, end vi havde haft lejlighed til i første omgang, hvor vi jo, som man umiddelbart gør, når man læser det her forslag, tænkte, at det da var en rigtig god idé.
Men den her gang er vi altså nået en erkendelse videre, så vi er blevet klogere på det her område, og vi har nogle ting, vi er nødt til at tage højde for, inden vi bare kan sige ja til forslaget.
Så jeg håber, at Dansk Folkepartis ordfører respekterer og anerkender det forhold, at man kan gå hen og blive klogere på et område.
Kim Christiansen (DF), 2013-01-15:
Og tak for den socialdemokratiske ordførers anerkendelse – lidt af anerkendelsen skal jo gå til Socialdemokratiet selv, for det er jo oprindelig et gammelt forslag fremsat af den nuværende ordfører, hr. Rasmus Prehn.
Hvad det hed dengang, ved jeg ikke.
Det hed B 13, da vi tog tråden op.
Nu hedder det B 33, og det kommer sikkert til at hedde B 53 næste gang, det skal jeg ikke kunne sige.
Men jeg kan jo forstå på det hele, at der nok bliver en næste gang.
Vi giver ikke så nemt op.
Er det ministerbilerne og det, at man pludselig har fået regeringsmagten?
Karsten Nonbo (V), 2013-01-15:
Det er nærmere mit indtryk, at hr. Kim Christiansen ikke vil lytte til fornuftige argumenter.
Det er derfor, han ikke har hørt dem.
Jeg tror, det er et filter, der sorterer dem fra og gør, at hr. Kim Christiansen ikke hører dem.
Jeg synes, jeg har givet det fornuftige argument, at der her er for lidt trafiksikkerhed for pengene.
Tallet på 30.000-40.000, synes jeg hr. Kim Christiansens sagde – altså at der kører 30.000-40.000 spritbilister rundt om dagen – vil jeg godt lige have undersøgt lidt nærmere, for så er der noget, der tyder på, at der skal nogle flere politifolk på gaden.
Så kan de jo nærmest skovle spritbilisterne ind.
Og hvis man regner det om i procent af, hvor mange der færdes i trafikken, tror jeg egentlig også, at hr. Kim Christiansen hellere skulle få styr på nullerne, for så tror jeg også, at han regner med procenter i stedet for promiller i trafikken, for det er da vist et helt galt tal.
Kim Christiansen (DF), 2013-01-15:
Jeg kan godt huske argumentet fra den første debat, vi havde, da det her beslutningsforslag blev fremsat tidligere, om, at det kun var gamle smadrekasser, som spritbilister kørte i.
Altså, Rådet for Sikker Trafik oplyser, at der kører mellem 25.000 og 30.000 spritbilister på de danske landeveje hver dag, og så mange gamle smadrekasser har vi jo ikke, vil jeg sige til hr. Karsten Nonbo, som burde forholde sig til virkeligheden.
Det drejer sig altså også om personer i nyere biler.
Og lige så vel, som der var med sikkerhedsseler osv., hvor man også havde en undtagelse, der betød, at ældre biler ikke skulle have sikkerhedssele og ikke skulle have dem eftermonteret, vil det samme jo gælde for alkolåse.
Vi kan godt skubbe det til 2016, hvis det er bedre for hr. Karsten Nonbo.
Og når nu det her forslag virker meget fornuftigt, hvorfor så ikke bare støtte det?
Marlene Borst Hansen (RV), 2013-01-15:
Jeg er meget glad for, at ordet tillid sådan er begyndt at blive meget fremherskende her i salen.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi også har tillid til kommunerne og til det kommunale selvstyre.
Og i forhold til at der bliver mere gennemsigtighed, vil jeg sige, at jeg glæder mig til, at vi alle sammen forhåbentlig kommer til at diskutere en ny udbudsstrategi, som kan sikre, at det bliver lettere og mere gennemskueligt, når man skal byde på et offentligt udbud.
Karen Jespersen (V), 2013-01-15:
Jeg beklager.
Det er, fordi jeg tog det for givet, at vi fik en orientering om den vedtagelse, Folketinget vedtog i sommeren 2010, tror jeg, om, at mennesker, der var dømt for spirituskørsel, under visse betingelser skulle have en alkolås.
Jeg synes faktisk, det er ret utroligt, at der er gået så lang tid, hvor der ikke er sket noget, og hvor den vedtagelse ikke er ført ud i livet.
Jeg havde regnet med at få en redegørelse for, hvad der er sket.
Jeg ved godt, at den så er sendt over Rigspolitiet, og at det så er svært at lave de regler, og kom hist op og her ned, men det er jo meget, meget lang tid, hvor Folketingets vedtagelse er tilsidesat.
Jeg vil høre ministeren, om han kan sige, hvor den sag står.
Henrik Dam Kristensen (S), 2013-01-15:
Jeg tror et eller andet sted, at jeg bliver spørgeren svar skyldig.
Jeg kan ikke hundrede procent gennemskue det, men det er vel et sted mellem to ressorter, og derfor vil jeg gerne have lov til i givet fald at vende tilbage til det her i forbindelse med udvalgsarbejdet.
Jeg tror, at det for en stor dels vedkommende ligger ovre hos justitsministeren, men det skal man altid passe på med at være hundrede procent håndfast i forhold til.
Rasmus Prehn (S), 2013-01-15:
Argumentationen er jo, at der heldigvis er et flertal i den danske befolkning, som aldrig kunne drømme om at sætte sig ind i en bil i alkoholpåvirket tilstand, og at det derfor på mange måder ville være urimeligt at sige til alle de mange lovlydige: Prøv at høre her, fordi der er et mindretal, der har en fuldstændig uacceptabel adfærd og kan finde på at køre i alkoholpåvirket tilstand, skal du også, selv om du er lovlydig, have en udgift forbundet med det her.
Altså, det er selvfølgelig en overdrivelse, men man kunne forestille sig den situation, at man ved, at er man ude at flyve, kan det blive en rigtig god idé at have en faldskærm, og så for at sikre, at alle er sikret, skal cyklister og bilister også have faldskærm.
I en sådan situation vil man jo aldrig acceptere, at man skulle have en ekstra omkostning for noget, der ikke giver mening, når nu man rent faktisk har en lovlydig adfærd.
Det er sådan set den argumentation, jeg prøver at føre frem, ganske vist med et lidt karikeret og stærkt optrukket eksempel.
Men jeg er sikker på, at Enhedslistens hr. Henning Hyllested forstår min pointe.
Karen Jespersen (V), 2013-01-15:
Så vil jeg godt lige høre en anden ting: På hvilken måde begrunder EU, at det er en handelshindring?
Vil det sige, at man ikke kan forbedre sikkerheden i biler, uden at det vil blive betragtet som en handelshindring?
Henrik Dam Kristensen (S), 2013-01-15:
Vi har undersøgt lige præcis det her tilfælde, og det er jo selvfølgelig, fordi der er usikkerhed i EU om, hvad effekten vil være af det, specielt hvis man sammenholder det i forhold til, hvad økonomien vil være ved det.
Der er det altså sådan, at vi i det indre marked, som vi jo i øvrigt er meget tilhængere af, har fælles EU-regler på det her område.
Så det er en vurdering af, hvor EU står henne med det her.
Men kan Danmark undervejs i den her debat komme med nye oplysninger osv., så kan vi også bibringe dem den europæiske debat, men jeg har fair, synes jeg, redegjort for, hvor sagen sådan står i forhold til vores EU-partnere.
Karsten Nonbo (V), 2013-01-15:
For 10 år siden blev der dræbt 500-600 om året og kvæstet ca. 10.000 om året i trafikken.
De tal er heldigvis gået meget, meget ned i de sidste 10 år, helt ned 175 i det år, vi lige har passeret, for dræbtes vedkommende, og godt og vel 3.000 for de kvæstedes vedkommende.
Tallet 25 pct. er stadig væk det samme.
25 pct. af de dræbte er dræbt i en ulykke, hvor spiritus har været involveret, også ca. 25 pct. sidste år, men heldigvis jo så af et meget lavere tal, men vi har det samme forhold.
Jeg tror på på længere sigt og håber også på længere sigt, at det her går som med sikkerhedsselen, nemlig at vi har en god debat om det, og så på et tidspunkt hugger vi til, og heldigvis bliver det et standardudstyr i køretøjerne formentlig i hele EU, og det vil jeg selvfølgelig gerne bede både regeringen og ministrene om at arbejde på.
Priserne er jo gået gevaldig ned på alkolåse.
Men indtil da synes jeg, at vi skal bruge vores økonomi og vores penge proportionalt, og derfor skal vi følge og forfølge det, som fru Karen Jespersen netop nævnte, fordi det er en ganske alvorlig sag, at Folketinget for omkring 2½ år siden vedtog, at bilister, der har været dømt for spirituskørsel, for at kunne generhverve kørekortet skulle have påmonteret alkolås i den bil, de måtte køre i.
Det er ikke sket endnu.
Så fik vi et regeringsskifte, og nu 1½ år efter har den nuværende regering heller ikke fået løst problemet.
Det vil sige, at nu er det altså ved at være meget, meget alvorligt.
Nu skal det her problem, den her opgave, løses i fællesskab af os alle sammen, fordi vi jo alle sammen vil det her.
Så min største opfordring skal lyde til justitsministeren, til regeringen: Se at få implementeret den lov, vi vedtog for 3 år siden, og få den til at fungere og eventuelt udvide den.
For jeg har det altså sådan, at folk, der har kørt spirituskørsel, og folk, der er taget for spirituskørsel, ikke skal have en chance mere for at kunne køre spirituskørsel, og det har de netop ikke, hvis vi tvinger dem til, at de får monteret en alkolås, ikke bare i deres egen bil, men i de biler, de kører i, fordi det skal være på samme måde, som der skal stå på kørekortet, hvis man kun må køre bil med korrigerende briller, at der skal stå på kørekortet, at man kun må køre bil, hvis man har alkolås i bilen.
Det vil sige, at man kan kun låne de biler, der er alkolås i.
Den vej skal vi videre ad, og det skal vi meget, meget hurtigt, og det skal være min opfordring.
Som forslaget ligger her, kan vi i Venstre ikke støtte det, men vi har meget stor sympati for det, og vi er heldigvis meget kraftigt på vej i den rigtige retning.
Tak for ordet.
Kim Christiansen (DF), 2013-01-15:
Tak for det, og tak til hr. Karsten Nonbo for alle de pæne ord.
Nu ved jeg ikke, hvad abespil er, men det må være noget, der foregår i Venstre.
Jeg kender ikke begrebet, og jeg føler i hvert fald ikke, at det er noget, der foregår her i salen.
Det er jo fint, at hr. Karsten Nonbo siger, at det her sikkert kommer af sig selv engang ude i fremtiden, og tilsyneladende også tilkendegiver et ønske om, at det bliver standardudstyr i bilen.
Men hvad er så til hinder for, at Venstre er med til at fremme det her?
Hvorfor skal vi vente på, at ting kommer til os?
Men når hr. Karsten Nonbo nu kerer sig så meget om det her og siger, at folk ikke skal have en chance til at køre spritkørsel for anden gang, så vil jeg spørge: Hvorfor skal de i det hele taget have første chance?
Det kunne vi jo netop undgå, hvis Venstre ville medvirke til, at det her forslag blev vedtaget.