Frank Aaen (EL), 2007-03-29:
Jeg vil gerne starte det her indlæg med at rette en fejltagelse.
Da Venstres ordfører, hr. Kim Andersen, før sagde, at der aldrig var givet så mange penge til kulturen, som der er givet under den nuværende regering, var det forkert.
For at undgå enhver debat om, hvilke tal vi skal bruge, kan man tage Kulturministeriets egne tal: Der er i dag færre penge i kulturbudgettet, end der var, da regeringen trådte til.
Der kommer altså ikke flere penge, ved at man flytter dem fra en kasse til en anden.
Det ved vi jo fra skatteministeren, dengang han hed hr. Anders Fogh Rasmussen.
Kreativ bogføring er man dygtig til, men realiteterne er altså, at man har skåret i kulturbudgetterne, lige siden man kom til, og at der på kulturens område er fjernet flere hundrede millioner kroner, siden den her regering overtog magten.
Det er realiteten.
Så vil jeg sige om selve forslaget, at vi naturligvis er for, at man støtter kulturen, det er indlysende, men vi er ikke meget for den metode, man anvender her.
Vi kunne diskutere, om det er korrekt, og vi kunne måske være gået med til, at arbejdsmarkedsbidraget ikke skal trækkes fra bibliotekspengene.
Men den anden del, nemlig det, at visse udbetalinger til kunstnere skal være skattefri, var vi imod, også dengang det blev indført vedrørende hædersbevisninger fra det offentlige og fra offentlige fonde.
Det er vi, fordi vi synes, at det er en rigtig dårlig måde at gøre det på
Jeg synes også, det er skidt for skatteministeren at få flere fradrag at rode med i sit ministerium, for det er jo alle de her fradrag og undtagelser fra de almindelige regler, der gør, at skattereglerne i Danmark er så indviklede, som de er, og giver skatteål så gode muligheder, som det er tilfældet.
Jeg siger bare, det er en uskik, at man laver det med at støtte alle mulige formål, herunder kulturen, via skattevæsenet i stedet for at gøre det via Kulturministeriet med direkte tilskud i stedet for fradrag.
Direkte tilskud har den fordel, at man kan sige, at man gerne vil støtte et bestemt formål.
Jeg er enig med hensyn til nogle af dem, hr. Dyrby Paulsen nævnte: a-kasse for kunstnere, mulighed for støtte til unge kunstnere i stedet for her, hvor det er virksomheder, der bestemmer, og hvor det også typisk vil være de mest velaflagte kunstnere, der får støtten via skattereglerne.
Så vil jeg meget hellere have, at vi går over i Kulturministeriets regi og ser, hvem der skal have støtte, og hvilke formål der skal have støtte.
På den måde kan vi styre pengene meget mere målrettet og kontrollerbart.
Så vil jeg til sidst sige, at det jo var interessant at se Dansk Folkeparti gå imod forslaget, men åbenbart at ville tillade, at det bliver gennemført.
Det er interessant, fordi vi så mange gange har hørt Dansk Folkeparti i alle mulige andre sammenhænge sige: Det er os, der er en del af regeringens flertal, og det er os, der har stemt for finansloven, og det er brugt til at nedlægge veto mod en lang række forslag.
Det har jeg meget ofte syntes var meget irriterende, meget forkert og blokerende for fornuftige flertal i Folketinget på næsten alle de områder, hvor vi har set Dansk Folkeparti bruge den pedal, den bremseklods.
Men her har man altså valgt ikke at gøre det.
Men det er ikke den form for argumentation, vi bruger, og det er ikke den, vi synes skal bruges.
Det er de mere principielle ting omkring det skattepolitiske.
Kom med kulturministeren og et forslag om penge, der skal føjes ind på kulturbudgettet, og vi skal støtte det hver eneste gang.