runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2015-04-08:
Nu er det måske en anelse præmaturt, at ministeren stiller spørgsmål til mig i forbindelse med disse onsdagsseancer.
Men jeg kan da håbe, at jeg på et senere tidspunkt kan få lejlighed til at svare på det.
Det er nu engang sådan, at regeringen i sin finanslov har sagt: Vi regner med, at vi skal bruge dette beløb, men de 500 mio. kr. vil vi først finde senere.
Jeg kan minde om, hvad en af ministerens forgængere – og det er selvfølgelig et par ministre siden, for man rokerer ustandselig – nemlig Christian Friis Bach sagde om Venstres foreslåede besparelser på udviklingsbistanden: »De skylder at svare på, om det er skolebørn i Afghanistan, fattige kvinder i Bangladesh eller understøttelsen af demokrati i Burma, der skal holde for.«
Det er jo så nogenlunde det spørgsmål, jeg stiller ministeren nu.
Hvem er det, der skal holde for?
For man forventer jo at skulle bruge 500 mio. kr., så hvor skal de komme fra?
Mogens Jensen (S), 2015-04-08:
Som jeg har forklaret spørgeren en gang, ved vi ikke endnu, hvor mange penge der reelt skal bruges på flygtningemodtagelse i Danmark i år.
Det ved vi i september måned.
Vi har afsat en reserve på 500 mio. kr., som vi skal finde på det tidspunkt.
Det gør vi ud af de 2,6 mia. kr., der vil være til rådighed på det tidspunkt, og som der kan disponeres over.
Det er et noget større beløb end de 500 mio. kr., vi eventuelt vil skulle finde.
Hvor vil Venstre finde dem?
Vil man lade det gå ud over de 20 millioner fattige i Bangladesh, der lever under fattigdomsgrænsen?
Vil man fjerne vores ulandsstøtte til Myanmar?
Er det Nepal, der skal holde for?
Skal vi nedlægge ti ambassader, hvilket jo hurtigt vil kunne blive resultatet af den øvelse?
Jeg mangler svar fra Venstre.
Hans Kristian Skibby (DF), 2015-04-08:
Jeg fristes næsten til at sige, at man snart får opfattelsen af, at vi har fået en erhvervsminister, som kommer fra Liberal Alliance, når han står her og forsvarer de frie, kolde markedskræfter, også set i forhold til det at trykke den danske mønt.
Erhvervsministeren sammenligner det med karetmagere og vævere af gobeliner.
Hvor tit køber en dansker en ny karet?
Jeg tør næsten svare aldrig.
Men hvor tit bruger en dansker mønter eller danske pengesedler?
Svaret er næsten dagligt.
Derfor er det jo fuldstændig vanvittigt at sammenligne de to ting med hinanden, og det synes jeg selvfølgelig også ministeren burde holde sig for god til.
Ministeren har flere gange i sit svar nævnt det her med besparelsen på de 20 mio. kr., og at det også er i Dansk Folkepartis interesse, at vi holder godt fast i borgernes penge, og at de skal bruges bedst muligt.
Men jeg synes ikke rigtig, ministeren reflekterer ret meget over dels de arbejdspladser, der går tabt, og de 44 medarbejdere, som skal fyres, dels den faglige ekspertise, som Danmark går glip af, set i forhold til den meget omfattende sikkerhed, der er i forbindelse med udarbejdelsen af danske pengesedler.
Jeg har selv været ovre at se, hvordan pengesedler bliver til, hvilken enorm teknisk proces der er i gang med utallige sikkerhedskontroller.
Det sker bl.a. takket være ekstremt mange års ihærdig indsats og udnyttelse af den viden og de tekniske kompetencer, man har fået.
Det mister man så til gengæld for de her 20 mio. kr. om året.
Det mister man så til gengæld for 0,4 pct. af overskuddet fra Nationalbanken pr. år.
Det synes vi i Dansk Folkeparti er for dyr en pris set i forhold til det, som vi går glip af.
Der er jeg selvfølgelig meget ked af at ministeren ikke deler den opfattelse, men det ændrer ikke på det grundlæggende, at det nu engang er vores holdning i Dansk Folkeparti, at danske sedler naturligvis skal trykkes i Danmark.
Den viden og kompetence bag, hvordan de bliver trykt – sikkerhedsmæssigt og alle de andre ting – skal selvfølgelig være på danske hænder, og det bliver den ikke efter 2016 med det forslag, som der ligger i øjeblikket.
Henrik Sass Larsen (S), 2015-04-08:
Det er der ingen grund til.
Der er heller ingen grund til at bevare uproduktive eller fordyrende omkostninger i Danmark.
Det er der ikke.
Man skal hele tiden, synes jeg, forfølge det rationelle mål.
Så kan man have en strategi om, at der er nogle steder, hvor man ønsker at udvikle erhvervslivet, branchen og andet.
Det har vi, og det forfølger vi også med vores produktionsstrategi og andet.
Men at sige, at det er umisteligt, og at man skal have alle de gamle håndværk, og at de så alle sammen skal stå intakte, er et ret omfattende og dyrt synspunkt at have.
Jeg nævnte karetmagere før, og vi kan tage vævere.
Vi kan tage det ene, det andet og det tredje område, hvor man på et tidspunkt har haft meget specialiserede håndværk.
Hvad nu, hvis man siger, at vi for enhver pris skal lade dem stå?
Det er jo at påføre de danske skatteydere nogle ekstra omkostninger, som de ikke havde behov for at få påført, og det synes jeg måske ikke er den klogeste måde at føre økonomisk politik på, heller ikke erhvervspolitik.
Nationalbanken har i oktober 2014 meddelt, at den vil afvikle den interne seddeltrykning og møntprægning i løbet af 2016.
Beslutningen indebærer, at Nationalbanken vil bevare alle spørgsmål om design, udseende, sikkerhed og ekspertise angående produktionen internt, men vil købe selve trykningen af sedler og prægningen af mønter hos eksterne leverandører.
Baggrunden for Nationalbankens beslutning er, at efterspørgslen efter nye sedler og mønter har været faldende gennem en årrække, bl.a. fordi man i mindre og mindre grad bruger sedler og mønter til betalingstransaktioner, og fordi sedlernes forbedrede kvalitet medfører, at behovet for at printe nye sedler er mindre end tidligere.
Den udvikling betyder, at Nationalbanken ikke finder det økonomisk hensigtsmæssigt at fortsætte selve produktionen af sedler og mønter internt i Nationalbanken.
Derudover må jeg henvise til Nationalbanken for de nærmere detaljer om selve beslutningen.
Men det er samtidig vigtigt at understrege, at det følger af lovgivningen vedrørende Nationalbanken, at det er op til Nationalbanken selv at træffe beslutning herom.
Regeringen har ikke planer om at ændre loven om Danmarks Nationalbank.
Afslutningsvis vil jeg bemærke, at den danske Nationalbank ikke er den første, der udliciterer mønt- og seddelproduktion.
En række andre lande, herunder Sverige og Storbritannien, har allerede udliciteret trykning og prægning af sedler og mønter, og der har, så vidt jeg er bekendt, ikke været problemer forbundet hermed.
Hans Kristian Skibby (DF), 2015-04-08:
For ministeren lægger jo op til sådan en form for cold case business-scenario – for at blive i det amerikanske og det engelske – for det er jo ikke bare det her med, at der er nogle penge at spare for Nationalbanken.
Det har jo også noget at gøre med, at når et land har en tradition og en tusindårig historie for selv at kunne slå mønt – som det i øvrigt også står i vores grundlov – så er det jo selvfølgelig for mange danskere en sørgelig beslutning, og det er noget, som har med vores identitet og vores kulturelle historie at gøre, at man i Danmark har danske sedler, som også er trykt i Danmark.
Og det er selvfølgelig den vinkel på det, som har provokeret os en del i Dansk Folkeparti.
Jeg har også noteret mig, at der er de her økonomiske gevinster ved det.
Man vurderer, at man kan spare op til 20 mio. kr. om året, og det er naturligvis også mange penge at spare.
Men man skal så også huske i den forbindelse, at der jo også er 44 medarbejdere, som står til at få en fyreseddel.
Det er folk, som betaler skat og går på arbejde hver dag.
Det er folk, som har meget specielle uddannelser; det er møntgravører og alle mulige andre, som har specielle tekniske uddannelser for at kunne producere de her danske sedler og mønter.
Det er den ene side af det.
Den anden er den, som jeg var inde på til at begynde med, nemlig om ikke også regeringen har en holdning til det set i forhold til det kulturelle og det historiske i, at Danmark som en selvstændig nation selv trykker sine sedler og sine mønter.
Jeg er udmærket klar over, at en del af mønttrykningen allerede i dag også er foregået uden for Danmark – jeg tror faktisk, det er i Tjekkiet og i Schweiz, at man har trykt danske 20-kronersmønter.
Men derfra og til at lukke seddelpressen lige herovre på den anden side af Slotsholmen og lade være med at trykke danske pengesedler i Danmark synes vi i Dansk Folkeparti er alt for drastisk at beslutte set i forhold til den ganske lille besparelse, som der lægges op til.
Henrik Sass Larsen (S), 2015-04-08:
Jeg skal allerførst og indledningsvis sige, at jeg prøvede at komme med et præcist svar inden for de muligheder, som der nu bliver givet, i forhold til hvor lang tid jeg har til at svare.
Så en eller anden bemærkning om, at jeg giver kortfattede svar, synes jeg måske er ret uacceptabelt.
Jeg prøvede at svare ret tydeligt på det spørgsmål, der faktisk er stillet her.
Så vil jeg sige, at det at præge de danske mønter og sedler, altså hvad der skal stå på dem, hvilke udtryk der skal være, hvilket design der i det hele taget er, kommer ikke til at ændre sig.
Det vil også være sådan, at mængden bestemmer vi søreme også
helt selv.
Men at vi rationelt i lighed med andre lande kan sige, at vi selvfølgelig får fremstillet tingene det sted, hvor det er bedst, og hvor det er mest økonomisk gavnligt, kan jeg altså ikke se den store bekymring ved – det kan jeg virkelig ikke se den store bekymring ved.
Man kan få lov til at designe sedlerne og mønterne, ligesom man har lyst til, så man kan præge dem med alle de dannebrogsflag og den nationale identitet, man i øvrigt måtte ønske sig, så der går ikke noget som helst kulturelt tabt herved.
Det er svært at mærke noget særlig dansk ved, at sedlen er fremstillet i Danmark, frem for at den er fremstillet et andet sted.
Så jeg kan ikke helt følge bekymringen.
Jeg vil sige, at selv frimærker – det er jo også en slags møntfod – også bliver trykt i udlandet mange steder.
Hvis nu Dansk Folkeparti går meget op i, at det hele er meget nationalt osv., kan jeg meddele, at guldet ligger trygt ovre i London i øjeblikket, så hvis man nu virkelig gik meget op i at skulle bevare de danske nationale enemærker og noget andet osv., kunne man begynde at stille forslag om at få det transporteret hjem igen.
Det ville i øvrigt blive en spændende operation.
Hans Kristian Skibby (DF), 2015-04-08:
Det sidste skulle nu ikke genere mig synderligt, altså at det danske guld lå i Danmark, men jeg har også stor forståelse for, at det selvfølgelig skal ligge trygt og sikkert.
Jeg har ingen problemer med det.
Men jeg synes ikke, at ministeren bør gøre det her til en lidt for unuanceret debat set i forhold til det, som er det grundlæggende.
Jeg synes sådan set, at ministeren ligesom prøver at gøre lidt grin med diskussionen, men det er jo ikke noget, vi i Dansk Folkeparti bare har fundet på, det er noget, både kunstnere, historikere og andre har udtrykt stor bekymring over, altså det her med, at vi i Danmark fra 2016 og frem ikke længere selv skal trykke vores pengesedler.
Ministeren var meget inde på det med det kulturelle i det, men jeg nævnte jo også det andet, nemlig det tekniske.
For en ting er jo, at man selv kan bestemme design, udseende og kvalitet og opstille sikkerhedsog kravspecifikationer – naturligvis kan vi det; det kan man alle de steder, hvor man har sendt ting i udbud.
Men det ændrer jo ikke ved, at ved at man fjerner de her 44 medarbejdere fra Danmark, som har en meget specialiseret teknisk viden, møntgravører og alle de andre, som sidder med de her tekniske ting, så går der altså også vigtig viden tabt for Danmark, ved at ekspertisen, i forbindelse med hvordan de her sedler bliver sikkerhedsmæssigt forsvarligt trykt, glider Danmark af hænde og eksempelvis ender på et trykkeri i Schweiz.
Det vil jo så også betyde, at hvis der en dag skulle opstå den ulykkelige situation, at et af de lande, vi eksempelvis har udliciteret trykningen at danske pengesedler til, skulle komme en krise – jeg nævnte f.eks. Ukraine før; Ukraine er halvvejs ude i en borgerkrig – så kan det jo godt ske, at man kommer i en meget dårlig situation.
Det synes jeg måske at ministeren skulle reflektere lidt mere over i stedet for bare at komme med sådan en lidt feststemt kommentar.
Henrik Sass Larsen (S), 2015-04-08:
Altså, hvis der stod en udefra og skulle bedømme graden og smagen af populisme her, så ville hr. Hans Kristian Skibby vinde.
For det, der bliver sagt her, er i hvert fald ikke særlig eftertænksomt.
Der kan gøres mange forestillinger om, hvorvidt Nationalbanken i fuldt alvor ville sende prægningen af mønter og trykningen af sedler hen et sted, hvor der var risiko for, at der var fare for sikkerheden.
Svaret er selvfølgelig nej.
Man ville selvfølgelig reagere prompte.
Det er jo klart, at falskmøntneri og svindel i det hele taget vil blive bekæmpet.
Det er der jo ingen som helst problemer med.
Men må jeg ikke alligevel prøve at undersøge det lidt den anden vej.
For hvis man nu er utilfreds med nogle beslutninger – og det forstår jeg at man er – så betyder det jo, at man skal til at ændre på loven om Danmarks nationalbank.
Er Dansk Folkeparti ude i et ærinde, hvor man vil ændre loven om Danmarks nationalbank?
Det er et meget interessant spørgsmål at få besvaret, synes jeg, for så vidt jeg ved, har man indtil videre været imod det.
Og der er ingen som helst tvivl her.
Det er faktisk ikke en beslutning, som regeringen træffer.
Nationalbanken er uafhængig, og det er direktionen i Nationalbanken, der har retten til at træffe det, de mener er den rette driftsmæssige beslutning her.
Hvad angår kunstnere, som måtte være bekymrede over, hvorvidt de ikke kan få lov til at designe længere, så vil jeg sige, at det skal de ikke være.
Det vil stadig væk være sådan, at når der kommer en ny mønt- eller seddelserie, vil den sædvanligvis blive udbudt – sådan vil det jo være.
Så vil jeg med hensyn til ekspertisen sige, at sådan har det jo været i mange brancher.
Der er givetvis også nogle steder, hvor det kniber med at få de rette karetmagere, men på et eller andet tidspunkt har det måske været meget fornuftigt at nedbringe mængden af karetmagere i Danmark, fordi der ikke er brug for så mange af dem.
Og sådan er det i forhold til den internationale arbejdsdeling her.
Medmindre man selvfølgelig, uden at der er nogen grund til det, vil afsætte 20 mio. kr. om året, som ellers kunne have været brugt til noget andet fornuftigt, til at opretholde beskæftigelse og erhverv af hensyn til en eller anden ikke nærmere specificerbar fare ude i fremtiden.
Jeg synes måske, det alt i alt bliver meget, meget dyrt, hvis man skal have sådan et samfund, for hvorfor så stoppe her?
Der er mange andre steder, hvor man kan tage fat.
Alex Ahrendtsen (DF), 2015-04-08:
Jeg synes egentlig ikke, at der er grund til, at ministeren bliver vred, for det er jo en legitim diskussion.
Vi er bekymrede i Dansk Folkeparti, og vi er ikke de eneste.
Fagforeningen er også bekymret, og jeg ved, at Socialdemokratiet har et tæt samarbejde med dem, og kunsthistorikere er bekymrede.
Hvorfor er de det?
Det er de, fordi der siden 1690 har været sådan nogle små symboler – hjerte, kongekrone og andet – der viser, at mønten er trykt og præget i Danmark.
Det er altså et stykke dansk håndværk.
Det er sådan nogle som gravører, medaljører, laboranter, klejnsmede og maskin- og elektronikteknikere.
Er det ikke på samme måde regeringens ambition at sørge for, at den slags er her i Danmark?
Henrik Sass Larsen (S), 2015-04-08:
Jeg vil godt prøve at gentage det uden at lyde vred – det skal man jo nødig gøre her, og jeg prøvede såmænd bare at engagere mig lige så meget som Dansk Folkeparti i debatten – hvordan det kunstneriske udtryk fremadrettet skal være, med eller uden små hjerter: Der bliver helt og aldeles kunstnerisk frihed til det.
Jeg forestiller mig ikke, at nationalbankdirektøren eller andre vil sætte sig ned og forbyde de hjerter.
Den vil være der, og folk vil føle, at det at stå med en tyver i hånden, eller hvad man nu engang har i hånden, er så dansk.
Sådan er det.
Det vil der ikke være nogen som helst forskel på.
Men at opretholde teknisk fagekspertise i al fremtid, selv om det rent økonomisk faktisk bedre kan lade sig give sig at lade andre forestå opgaven, er jo at tage et ret vidtgående hensyn, og jeg spørger bare – det var det, jeg før prøvede at argumentere med –
hvad nu, hvis man lagde det ud til alle mulige andre områder?
Hvad er det så for håndværk, som vi ikke på et tidspunkt må få en eller anden form for international arbejdsdeling på?
Det hele kan ellers blive ret dyrt.
Jeg vil i hvert fald sige det sådan, at for Socialdemokratiets vedkommende er det sådan, at hvis vi står og skal vælge mellem at bruge 20 mio. kr. om året på at opretholde nogle tekniske færdigheder hos nogle håndværkere, hvis arbejde vi i princippet kan få billigere et andet sted, eller at skulle bruge de 20 mio. kr. til f.eks. ældreplejen eller noget andet fornuftigt, så vælger vi det sidste.
Derfor kigger vi rationelt på det hele vejen igennem.
Alex Ahrendtsen (DF), 2015-04-08:
Det er jo en meget gammeldags indstilling.
Det gjorde man jo 1980'erne og 1990'erne.
Der flyttede man produktionen til Østeuropa og til Kina, og nu har man fundet ud af, at det faktisk er en dum idé, fordi der er en masse andet, der går tabt.
Nu forsøger man jo at holde på den.
Regeringen forsøger endda selv at gøre det.
Men her siger man, at Nationalbanken kan gøre, som det passer dem, og det har de jo ret til.
Det er jo bestyrelsen, der beslutter det.
Men vi har da også en regering, som bare lige kunne tage telefonen eller gå over til Nationalbanken og sige: Vi ser altså gerne, at vi beholder det i Danmark; det er kun 0,4 pct. af det enorme overskud, I har; det har I altså råd til.
Synes ministeren ikke, at det er umagen værd at tage en snak med dem, så det bliver i Danmark?
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2015-04-08:
Det her er stadig væk spørgetime til og ikke for ministrene.
Jeg ved godt, det kan være fristende, men der er vi altså ikke.
Når jeg hjemme i mit husholdningsbudget regner med, hvor mange penge jeg skal bruge til mad i næste måned, så ved jeg jo heller ikke, om jeg er så sulten, at jeg bruger dem, eller om jeg spiser for mindre.
Men jeg er nødt til at finde pengene, og jeg ved godt, hvor jeg finder dem.
Det er, fordi jeg har en vis ansvarlighed med min økonomi derhjemme.
Det er også det, vi gør med finansloven herinde – på et noget højere niveau end mit husholdningsbudget, det tilstår jeg gerne – men det er det, vi gør herinde.
Så nytter det jo ikke noget, hvis jeg derhjemme siger: Jeg regner med, at jeg spiser for så meget, men en del af pengene finder jeg først, når jeg har fundet ud af, om jeg er sulten.
Er det en særlig ansvarlig måde for mig at drive min privatøkonomi på eller for regeringen at drive nationens økonomi på?
Mogens Jensen (S), 2015-04-08:
Jeg skal ikke blande mig i, hvordan hr. Jakob Ellemann-Jensen eller andre af Venstres folketingsmedlemmer driver deres privatøkonomi.
Der har jeg 2,6 mia. kr. stående på finansloven til brug i fjerde kvartal, så det vil sige, at der er rig mulighed for at finde de 500 mio. kr. Men det er klart, at det vil gå ud over nogle aktiviteter.
Sådan er det.
Det vil gå ud over nogle af de allerfattigste i verden, som vi ikke kan gennemføre aktiviteter for.
Derfor er det også relevant, at jeg stiller det spørgsmål til Venstre, som ordføreren jo endnu ikke har svaret på: Hvordan i alverden vil Venstre finde 5 mia. kr. på udviklingsbistanden, uden at det får meget, meget alvorlige konsekvenser for en lang række lande og de allerfattigste?
Og ikke mindst for Danmarks ambassadestruktur til stor skade for ikke alene danskere udeomkring i verden, men selvfølgelig også for de virksomheder, der har så meget behov for at kunne bruges vores ambassaders bistand.
Kirsten Brosbøl (S), 2015-04-08:
Vi har diskuteret både de 1,8 mia. kr., som jo er landbrugets egen opgørelse af værditabet i forhold til det her forslag om § 3.
Jeg har på samrådene redegjort for, at vi altså er nået frem til et andet tal for værditabet, som er mindre end det, som landbruget rejser rundt med, og at vi i øvrigt – i forhold til de driftstab, som vi kan regne os frem til det her forslag vil have – er kommet frem til, at det cirka er i omegnen af 47 mio. kr.
Som jeg sagde i indledningen, vil det for 81 pct. af de her bedrifter, som bliver ramt af § 3-forbuddet, dreje sig om et tab på op til 7.500 kr. om året.
Det vurderer vi er begrænsede omkostninger.
Jeg medgiver, at landbruget står over for nogle store udfordringer, bl.a. på baggrund af den internationale situation, og regeringen har taget mange initiativer for at afhjælpe den svære situation, som landbruget er i.
Derfor vil jeg igen appellere til, at man ikke får tegnet nogen skræmmebilleder op, hvad jeg sådan set synes fru Ellen Trane Nørby gør her, og som vi også på et samråd i morges i Miljøudvalget var vidne til.
Jeg mener, at Venstre i øjeblikket er med til at skabe ubegrundet utryghed i dansk landbrug.
Det er ikke det, vi har brug for i øjeblikket, og jeg synes, man skal holde sig til de saglige argumenter.
Så kan vi tage en diskussion om, om vi har gjort nok, det gør jeg gerne.
Men prøv at se, om ikke vi kan holde det på en faglig og saglig bane.
Anni Matthiesen (V), 2015-04-08:
Jeg giver altså ikke ministeren ret i, at vi laver skræmmekampagner.
Vi er måske egentlig bare bekymrede, og det synes jeg egentlig også ville have klædt ministeren at være.
Det er den ene ting efter den anden, regeringen trækker frem for at belaste landbruget, og det er egentlig det, der bekymrer os.
Derfor spørger vi egentlig også bare her i dag: Kunne ministeren ikke lige så godt have valgt for den sags skyld at udtage noget skov og måske endog have opnået mere for færre penge ved at udlægge til urørt skov?
Så ved jeg godt, ministeren siger nej til det, for ministeren vil have det hele; hun vil have biodiversitet både her og der og alle vegne.
Men i den økonomiske situation, som landbruget er i netop her og nu, ville det så ikke have været mere oplagt, synes ministeren, eventuelt at starte med at udlægge urørt skov?
Kirsten Brosbøl (S), 2015-04-08:
Jamen jeg kan sådan set godt gentage mig selv, for det er jo det, spørgeren gør, så derfor vil jeg svare det samme.
Man kan ikke sætte urørt skov i stedet for den indsats, vi gør, i forhold til den lysåbne natur, for det er nogle helt andre arter, der lever i vores lysåbne natur, og som har brug for beskyttelse der, end dem, der lever i vores skove.
Vi har også i forbindelse med Naturplan Danmark gjort et grundigt forarbejde for at sikre, at vi mest omkostningseffektivt lægger vores indsats i skovene der, hvor det vil give os mest biodiversitet for pengene.
Derfor er vi i færd med at få identificeret, hvor vi i vores skove har de mest værdifulde naturområder, hotspots, så vi kan målrette vores indsats der, hvor vi får mest biodiversitet for pengene.
Så jeg mener faktisk, vi gør præcis det, som der bliver appelleret til her, nemlig en målrettet indsats der, hvor vi får mest for pengene i vores skove.
Men vi skal samtidig også gøre noget for at beskytte de sårbare arter, der lever på vores § 3-arealer.
Torsten Schack Pedersen (V), 2015-04-08:
Tak for det.
Og spørgsmålet lyder: Vil ministeren videreføre el- og brintbilers fritagelse for registrerings-, vægt- og ejerafgift efter 2015?
Benny Engelbrecht (S), 2015-04-08:
Tak for spørgsmålet.
Jeg vil gerne indlede med at sige, at regeringen meget gerne ser, at elbiler bliver mere almindelige, end de er i dag, og på den måde er med til at sænke vores energiforbrug og udlede færre drivhusgasser.
Derfor skal vi finde en løsning for el- og brintbilerne, efter at afgiftsfritagelsen udløber her ved udgangen af 2015.
Vi arbejder på at finde en løsning, som sikrer de rette rammevilkår for elbilerne.
Der skal så naturligvis findes finansiering til en løsning, for vi gennemfører ikke tiltag uden at betale regningen.