runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mai Mercado (KF), 2014-11-18:
Der må jeg jo sige, at jeg er fuldkommen enig i, at det er en systemfejl, for det virker jo mærkværdigt, at ydelsen på kontanthjælp bliver højere end SU'en.
Det skal altid bedre kunne betale sig at arbejde eller være i uddannelse.
Så jeg vil egentlig bare spørge: Hvornår fandt statsministeren ud af, at det altså ikke længere er en rigtig, rigtig forkert systemfejl, at de unge skal gå ned i indtægt, når de tager en uddannelse?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-11-18:
Jamen det er jo rigtigt, at vi har gennemført nogle ændringer i kontanthjælpssystemet, som gør, at man ikke længere har det her med den gensidige forsøgerpligt.
Det håber vi på at kunne gennemføre.
Det er jo op til vælgerne at bestemme, om det kan blive gennemført.
Det er ikke noget, regeringen har været så optaget af.
I forhold til det her med ungeydelsen har vi jo stadig grundmodellen i ungeydelsen, og det synes jeg er helt i orden.
For det skal jo være sådan for de unge, at det ikke kan betale sig for dem at være på kontanthjælp.
Hvis de overhovedet kan, skal de tage et arbejde eller komme på en uddannelse.
Mai Mercado (KF), 2014-11-18:
Regeringen har jo været kendetegnet ved to ting: En økonomi, der er gået fuldstændig i stå, og en uhørt zigzagkurs i forhold til arbejdsmarkedspolitikken.
Sidste år lavede vi en kontanthjælpsreform sammen, og det var lige før, man havde lyst til at give regeringen en bjørnekrammer, for den var jo god: Den fik flere væk fra offentlig forsørgelse.
Men siden hen og før vi nåede at sige flere i job, har regeringen jo indført en ny ydelse sammen med den yderste venstrefløj, som fastholder flere på offentlig forsørgelse.
Men det stopper jo ikke her, for med sidste uges finanslov ændrede regeringen i den kontanthjælpsreform, som vi indgik i fællesskab sidste år.
Det betyder bl.a., at den gensidige forsørgerpligt bliver droppet.
Den sikrede ellers det sunde princip, at man sørger for sig selv og sin familie først, før man beder naboen om hjælp.
Men hvad værre er, så vælger man også at hæve ydelsen til unge på kontanthjælp, så vi dermed trækker dem længere væk fra arbejdsmarkedet og fra uddannelse.
Det er jo mærkeligt, for tidligere var det ellers regeringens politik ikke at lade de unge spilde værdifulde måneder og år af deres liv på kontanthjælp, som den daværende beskæftigelsesminister formulerede det.
Den tidligere formand for socialrådgiverne udtrykte det jo endnu mere klart, og nu kommer der et lille citat fra hende
: »Jeg kommer heller ikke til at gå ud og slås for, at fuldstændig velfungerende unge mennesker, som kunne gå i gang med en uddannelse, og som egentlig bare går og klør røv, fordi de ikke rigtig gider, skal have en højere ydelse end SU'en.« Nu får de her unge velfungerende en højere ydelse end SU.
Det bliver altså mere attraktivt at være på kontanthjælp end i uddannelse.
Er det rimeligt?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-11-18:
Men det hænger jo sammen.
Og man kan se i vores 2020-plan, at i modsætning til alle andre i det her Folketing lægger vi jo planer frem, hvor alting er beregnet, hvor man bruger gængse regnemetoder, og hvor vi lægger frem, hvordan tingene hænger sammen mod 2020.
Med hensyn til væksten har økonomi- og indenrigsministeren jo for noget tid siden sagt, at vi formentlig kommer til at nedjustere vækstskønnet i den prognose, vi laver i december.
Men det ændrer jo ikke ved, at vores økonomi på lang sigt hænger sammen.
Jeg skal bare lige være sikker på, at hr. Anders Samuelsen har forstået det, for når Nationalbanken, Det Økonomiske Råd og Europa-Kommissionen ser fremad i deres allerseneste prognoser, forventer de sådan set, at fremgangen ikke bare fortsætter, men at den også tager til fremadrettet.
Så derfor synes jeg, vi har rigtig god grobund for at sige, at ikke bare hænger økonomien sammen, men vi er heller ikke de eneste, der synes det
; dem, der overvåger dansk økonomi udefra, er faktisk enige med os i, at væksten går for langsomt, men at den kommer til at ske i de kommende år.
Det er meget muligt, at hr. Anders Samuelsen ikke er tilfreds med det svar, og at han ikke er enig i det svar, men det er svaret – at der er styr på dansk økonomi.
Der findes ikke et eneste parti i dette Folketing, som har præsteret at lægge en økonomisk plan frem, hvor de viser, at der er styr på det.
Venstre lægger et finanslovsforslag frem, som er fuldt af huller; Liberal Alliance vil ikke stå ved, at deres finanslovsforslag og deres økonomiske planer vil betyde massive nedskæringer i den offentlige sektor.
Og på den måde er det jo rigtig svært at diskutere med hinanden.
Der kan ikke sættes spørgsmålstegn ved, at regeringen har skabt orden i dansk økonomi, og at vi samtidig har råd til at udvikle den offentlige sektor.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2014-11-18:
Det vil SF se positivt på, for vi synes jo, at den måde, som vi har kunnet se at f.eks. Danske Bank – der kan jo også være andre sponsorer – har givet bl.a. de blå partier i 2011 en kæmpe pose penge, er med til at skævvride demokratiet.
Borgerne har simpelt hen krav på at vide, hvem der støtter de forskellige partier, og hvad de i virkeligheden får til gengæld.
Ligger der sådan et slør over det?
Så SF vil da være meget positiv og åben over for at kigge på et lovforslag, der får det her ud i det åbne.
Og det synes jeg jo så at statsministerens melding er en opbakning til.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-11-18:
Jeg kan ikke komme nærmere ind på lovforslaget; det er vi faktisk af gode grunde ikke færdige med, al den stund at vi også venter på en rapport om hele det her emne.
Men jeg vil godt sige, at jeg ikke kan regne ud, hvordan en bestemt bank kan give så mange penge, uden at det bliver offentliggjort, og derfor skal vi selvfølgelig kigge på, om det rent faktisk er noget, der finder sted.
Det, jeg kan sige, er, at jeg naturligvis håber, at alle partier, uanset hvordan de organiserer sig med erhvervsklubber, følger de regler, der er.
Og reglerne er jo simple: Hvis der betales mere end 20.000 kr., skal donorens navn opgives, sådan at der er fuldstændig klarhed over, hvem der bidrager til partierne.
Det er jo på mange måder en rigtig god ordning; den kan sikkert godt forbedres fremadrettet, og det håber jeg at vi kan gøre i fællesskab her i Folketinget.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2014-11-18:
For det er jo rigtigt, at Danmark på mange måder er på sporet, et spor, vi lavede før valget: efterlønsreform, dagpengereform, ro omkring de offentlige budgetter.
Det var jo alt det, der dengang skulle forsvinde med afsæt i de her servietberegninger: »En Fair Løsning«, »Fair Forandring«, det hele er tryllet væk på 12 minutter, så er der en pengeregn ned over kommunerne, der er to lærere i alle skolelokaler osv. osv.
Statsministeren blev på det spor, vi andre lagde ud, lavede måske århundredets største vælgerbedrag, men fint nok, det var godt for Danmark.
Det, jeg kerer mig om nu, er, om det bliver ved med at være godt for Danmark nu, hvor statsministeren øjensynlig er ved at genskabe tricket fra 2011, nemlig at bilde befolkningen ind, at man har styr på tingene.
Må jeg ikke stille et helt konkret spørgsmål – et helt konkret spørgsmål:
Kan statsministeren forklare mig, hvorfor det lovforslag, der indgår i lovprogrammet på energiministerens område omkring elforsyningsloven, der handler om engrosmodellen, først skal træde i kraft i 2016 og ikke i 2015, sådan som det var regeringens første intention?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-11-18:
Jeg synes jo, at det er interessant, at den regering, som har fået bragt Danmark ud af den henstilling, som den tidligere regering med hr. Lars Løkke Rasmussen i spidsen fik Danmark ind i, nu får skældud for, at vi sådan set har fået styr på dansk økonomi.
Jeg tror ikke, at der er et eneste menneske, der observerer dansk økonomi, som kan være i tvivl om, at det går langt bedre nu, end det gjorde for 3 år siden.
Vi overholder jo alle rammer for, hvad vi skal overholde i dansk økonomi.
Dansk økonomi har en AAA-rating fra de store bureauer, og det er altså ikke alle økonomier i Europa, der har det – faktisk efterhånden ganske få.
Vi understøtter økonomien, fordi væksten ikke kommer sig så hurtigt, som vi vil, og hr. Lars Løkke Rasmussen må jo også svare på, hvordan hans eget budget hænger sammen.
Der er fremlagt en finanslovsaftale, hvor man vil gå ud og åbne kommunernes budgetter.
De, der er ansvarlige ude i kommunerne, siger, at det ikke kan lade sig gøre.
Så allerede i det første finanslovsudspil, som Venstre skal fremlægge, falder tingene fra hinanden.
Vi overholder budgetlov.
Vi overholder de rammer, vi skal inden for EU.
Vi har fået Danmark ud af den henstilling, som den tidligere regering fik os ind i.
Danmarks økonomi går bedre, i form af at beskæftigelsen er kommet op, ledigheden er gået ned, og så tillader hr. Lars Løkke Rasmussen, der var en stor del af det at skabe alt det her rod, at stå og klandre os for, at vi nu har fået ryddet lidt op i dansk økonomi.
Han burde faktisk takker os for det.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2014-11-18:
Det er også godt, så kan jeg lige få blodtrykket ned, så det er fuldstændig gennemtænkt, når jeg nu siger, at det her dog er noget forvrøvlet sludder.
Jeg har selv stået fadder til et par af de kræftpakker, vi har lavet i Danmark, til opgøret mod ventelisterne, til at lave en strukturreform i dansk sundhedsvæsen, der har gjort et dengang ikke så godt sundhedsvæsen noget bedre – vi er ikke i mål endnu – og statsministeren udtaler sig mod bedre vidende, når hun tegner et billede af, at Venstre ikke vil prioritere sundhedsområdet.
Men som statsministeren også rigtig siger: Vi fører en dobbeltpolitik.
Der er da dobbeltstandarder her.
Når jeg spørger til pengene og spørger til væksten, er det, fordi der er nogle ting, der begynder at bekymre mig, og jeg aner konturerne af, at statsministeren er i gang med at gentage bluffnummeret fra 2011.
2011 var dengang, finansministeren var chefstrateg i Socialdemokratiet og på bagsiden af en serviet lavede spændende planer om fair løsning og fair forandring, som, lige så snart de blev underkastet Finansministeriets regnestykker, faldt sammen med – jeg tror – det var 37 mia. kr.
Der var ikke grænser for alt det gode, man kunne få.
Det faldt til jorden med et plask.
Hvad er det nu, vi ser?
Vi ser en regering, som er helt ud til kanten af det ansvarlige.
Vi ser en regering, som på en stribe områder er ved at efterlade huller efter sig.
Lad mig bare nævne nogle af dem.
Der er en togfond på 28,5 mia. kr., som aldrig nogen sinde kommer til at fylde 28,5 mia. kr. med de aktuelle oliepriser, vi har.
Der er hele spørgsmålet om asylområdet, hvor man lader, som om det er et problem, der når at forsvinde, inden der skal laves finanslov igen.
Man gør sig ikke engang den ulejlighed at udmønte den besparelse på udviklingsbistanden, man trods alt har fået Enhedslisten til at sluge, fordi man siger, at den sidste halve milliard kigger vi på til efteråret, hvis der bliver brug for det.
Der er hele spørgsmålet om ejendomsvurderingerne, der hænger i luften.
Der er hele spørgsmålet om udmøntningen af beredskabsbesparelser.
Der er hele spørgsmålet om afgiftsfritagelse på elbiler med provenutab til følge.
Alt det, der ligger og flyder derude, forholder man sig ikke til, samtidig med at man så forsøger at skabe et billede af, at der er styr på det og pengene er der.
Derfor vil jeg bare spørge om en ting: Kan statsministeren garantere mig, at med den finanslov, der nu er lagt op til vedtages her i Folketinget, så kan statsministeren garantere, at vi på intet tidspunkt i 2015, kommer i karambolage med EU's regler om krav til underskud?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-11-18:
Men bundlinjen her, vil jeg sige til hr. Lars Løkke Rasmussen, er, at Venstre har noget imod det, som man sådan lidt hånligt kalder sukker.
Man har noget imod, at vi år for år ønsker at udbygge vores velfærdssamfund og styrke fællesskabet.
For Venstre mener jo, at vi skal have nulvækst.
Vi skal 0 kr. mere til vores offentlige sektor.
På den måde har man jo noget imod det, vi har gjort i dette års finanslov, hvor vi giver lidt mere til de ældre, lidt mere til de medicinske patienter, som ligger på gangene, lidt mere til fødende kvinder, lidt mere til vores børn og meget mere til dem, der har dødelige sygdomme som f.eks. kræft eller kroniske lidelser.
Det er det, som hr. Lars Løkke Rasmussen vælger at kalde sukker.
Det gør vi ikke.
Vi fører en politik, som er dobbelt.
Det er jo det, vores politik handler om: Ledigheden ned, flere mennesker i beskæftigelse, og samtidig skal der sikres råd til, at vi kan udvikle vores velfærdssamfund.
Man skal da sige det, som det er, i Venstre.
Det er det sidste, man er imod.
Man ønsker ikke at udvikle vores velfærdssamfund.
Jeg kunne virkelig godt tænke mig, at Venstre lagde en samlet økonomisk plan frem.
For så ville vi jo se, at det ganske enkelt ikke er rigtigt, at Venstre har over 6 mia. kr. til sundhed, når man samtidig opererer med nulvækst, uden at man så ville skulle skære på en lang andre række områder.
Derfor er det lidt som at diskutere med en totalt blind makker, når man hører, at Venstre virkelig vil prøve at bilde befolkningen ind, at man har flere penge til sundhed end en regering og et parlamentarisk grundlag, som har sagt nej tak til nulvækst.
Det er ikke rigtigt, og det er ikke ordentligt over for vælgerne, at man forsøger at bilde dem det ind.
De private arbejdspladser har vi jo også i fællesskab skabt.
Vi har lavet to vækstplaner sammen.
Noget af det er ikke engang gennemført fuldstændig endnu; det bliver det ganske stille og roligt.
De fleste af dem er i den private sektor.
Det er da overordentlig positivt, at det er sket, og det er da et godt tegn for dansk økonomi.
Så den politik, regeringen har stået for i 3 år nu, har fået ledigheden ned, den har fået styr på økonomien, den har fået flere mennesker i beskæftigelse, særlig privat beskæftigelse, samtidig med at vi har fået råd til at udvikle den offentlige sektor.
Og jeg kunne godt tænke mig at vide, helt præcis hvor hr. Lars Løkke Rasmussen er utilfreds med den politik.
Så kunne vi få en rigtig diskussion om, hvor Danmark skal hen.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2014-11-18:
Jeg kan nu ikke få øje på forskellen der.
Jeg stiller spørgsmål i øst, og statsministeren svarer i vest.
Jeg kvitterer dog for, at der trods alt er noget, der minder om et svar.
Det er dog en forbedring i forhold til, hvad vi ellers har oplevet i de her spørgetimer med statsministeren.
Men jeg spurgte jo til, hvor de private arbejdspladser er her.
Jeg har fået øje på, at der er en lille oprustning på sundhedsområdet – noget mindre end den, vi spillede ud med i vores finanslovsforslag, men fred være med det.
Så også i den sammenhæng kan jeg da beklage, at det ikke var os, der blev finanslovspartner; så kunne vi da have løftet sundhedsvæsenet lidt mere end det, man nu gør.
Men det var ikke det, jeg spurgte til.
Jeg spurgte til, hvor de nye private arbejdspladser er i det her finanslovsforslag.
Hvad blev der af de 5.000 arbejdspladser, der knytter sig til boligjobordningen?
Hvad blev der af de 2.000 private arbejdspladser, der kunne knytte sig til, at vi liberaliserede lidt i vores landbrugspolitik og bragte den i overensstemmelse med EU?
Hvad med de 1.300 private danske arbejdspladser, der kunne ligge i at tage et opgør med den femdobling af NOx-afgiften, som også fagbevægelsen kritiserer?
Det var det, jeg spurgte til.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-11-18:
Jeg synes jo, det er et klart udgangspunkt fra Venstres side, at man siger, at den her finanslov fører til ingenting – ingenting for de ældre, som får mulighed for at få et klippekort, sådan at de kan få nogle oplevelser, de selv vælger; ingenting for børnene, som får mere pædagogisk personale omkring sig, sådan at der kan gives hjælp i pressede perioder i løbet af en dag; ingenting for kræftpatienterne, som vi over de næste år afsætter 6 mia. kr. til.
Er det ingenting?
Måske er det det, der er forskellen i dansk politik, altså at vi sådan set ønsker, samtidig med at vi har styr på økonomien, har vedtaget to vækstpakker sammen med Venstre – og det vil jeg gerne kvittere for – og har givet gode forhold til virksomhederne, at sikre, at vores offentlige sektor udvikler sig.
Og det understreger nok forskellen i dansk politik, at Venstre så mener, at det, vi gør for de ældre, for børnene og for dem, der har en meget alvorlig sygdom som kræft, er ingenting.
Der er vi nok bare uenige.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2014-11-18:
Tak for det.
Vi har pengene, siger statsministeren.
Da regeringen fremlagde sit finanslovsforslag i august måned, var vi nogle stykker, der var meget bekymrede over, at man gik helt til kanten af det ansvarlige – helt til kanten af det ansvarlige.
Nej, sagde regeringen, vi har fuldstændig styr på det.
Der gik dog ikke lang tid, før man gik en tur i børneværelserne for at trække noget pensionsbeskatning, 15 mia. kr., frem.
Indtægter, der skulle falde i fremtiden, skulle falde i nutiden for at have det, man kaldte en buffer – en direkte selverkendelse af, at man var helt ude at snuse til kanten.
Så kommer der så en aftale, og jeg gratulerer da med, at det er lykkedes her på falderebet at lave en aftale om økonomi med regeringens eget parlamentariske grundlag.
Det står i kontrast til alle de aftaler, regeringen ellers har lavet med bl.a. mit parti, som jo alle sammen har været kendetegnet ved, at de har trukket Danmark den rigtige vej – to vækstaftaler, en skatteaftale m.v.
Men nu har man så valgt borgfreden med sine venner.
Og hvad er der så kommet ud af det?
Desværre ingenting.
Og det, jeg egentlig gerne vil spørge statsministeren om, er, om statsministeren vil gøre rede for, hvor de private arbejdspladser er i den her finanslovsaftale.
Og midt i det står statsministeren så og siger: Vi har pengene.
Jamen pengene skal jo tjenes, før de kan bruges, og pengene tjenes på private danske arbejdspladser.
Hvor er de 5.000 arbejdspladser, der ville ligge i en fortsættelse af boligjobordningen?
Hvor er de 2.000 private arbejdspladser, der kunne ligge i, at vi fik justeret harmonikravene i dansk landbrug, altså hvordan forholdet er mellem dyreenheder og jord, til noget, der ligner EU-standarder – 2.000 arbejdspladser?
Hvor er de 1.300 arbejdspladser, der kunne ligge i at tage et opgør med den femdobling af NOx-afgiften, som regeringen lagde fra kaj med og gennemførte sammen med Enhedslisten i sin tid?
Hvad er statsministerens svar til formanden for NNF og formanden for FTF, som oven på den her finanslovsaftale jo sammen med mig efterlyser vækstinitiativer?
Hvor er det, at denne finanslovsaftale, man har indgået, skaber flere nye private danske arbejdspladser?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2014-11-18:
Ja, det var måske der, hvor det ville blive uligt nemmere at have en diskussion, hvis man svarede på det, man blev spurgt om, men så kan jeg svare på det.
For når regeringen ikke længere vil gennemføre det, som regeringen har lagt op til i sit lovkatalog, skyldes det – og nu citerer jeg direkte fra det lovforslag, der er i høring: Formålet med at udskyde engrosmodellens indførelse til den 1. marts 2016 er at undgå, at det forventede engangsunderskud ved engrosmodellens indførelse på 1 mia. kr. falder i 2015 for at sikre, at Danmark holder sig inden for underskudsgrænsen i EU's stabilitets- og vækstpagt i 2015.
Det lyder jo snørklet, men hvad betyder det?
Det betyder, at regeringen er så langt ude på kanten, at de lovforslag, man stillede Folketinget i udsigt, da Folketinget åbnede, har man ikke engang råd til at gennemføre; dem er man nødt til at skubbe ud i fremtiden.
De kan ikke finansieres inden for rammen af den økonomi, man har.
I stedet har man så siddet og lavet små velfærdsforbedringer.
Jeg vil gerne købe mig ind i nogle af dem, bl.a. den på sundhedsområdet.
Den skulle have været større, og det har vi også forslået.
Der er tale om små velfærdsforbedringer, som man så stiller i udsigt vokser til store milliardbeløb i år to, tre, fire, fem, hvis ellers man bliver betroet magten på ny.
Men der er slet ikke plads til det, og punkt for punkt for punkt efterlader regeringen nu huller, som den enten får kæmpe problemer med at skulle fylde ud, hvis den skulle vinde næste folketingsvalg, eller som besværliggør livet for dem, der måtte tage over.
Kan statsministeren bekræfte, at når det her forslag fra energiministeren er skubbet 1 år, er det, fordi der ikke er råd til at gennemføre det til den planlagte tid inden for rammerne af dansk økonomi, hvis ikke man skal komme i karambolage med EU-henstillinger?
Pia Olsen Dyhr (SF), 2014-11-18:
Det er jeg glad for at høre.
Jeg ser det som en melding fra statsministeren om, at statsministeren gerne vil være med til at rydde op i skjulte bidrag fra erhvervsklubber, så vi ikke fremover ser, at store bidrag som det, vi så i forbindelse med Danske Bank, optræder i partiregnskaberne.
Vil det også være noget af det, regeringens lovforslag vil komme til at indeholde?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-11-18:
Reglerne er jo sådan, at hvis man giver over 20.000 kr., bliver det offentliggjort ved navn, hvem der bidrager til partierne.
Og uanset hvordan man indretter sig i et parti, om man har erhvervsklubber, om man tager kontingenter, eller hvad man gør, er reglerne jo de samme for alle: Hvis der bliver givet mere end et vist beløb – nu har vi så bestemt, at det er 20.000 kr. – skal det offentliggøres, hvem der står bag det beløb.
Det er en god ordning, og den kan vi forhåbentlig forbedre i den kommende tid.
Regeringen har sat på vores lovprogram, at vi gerne vil kigge på det her område, så det håber vi på at kunne forbedre.
Men indtil da må det være sådan, at alle partier, håber jeg, følger de regler til punkt og prikke – nu kan jeg mest tale for mit eget parti, Socialdemokraterne, og det kan jeg garantere at vi gør.
Når vi tidligere har kritiseret andre partiers erhvervsklubber, er det, fordi det har været mistanke om, at man brugte erhvervsklubberne til ikke at følge reglerne, men det kunne mit eget parti, Socialdemokraterne, jo ikke drømme om at gøre.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2014-11-18:
Jeg vil gerne starte med at rose statsministeren, for vi har jo netop landet en god rød finanslov, hvor vi løfter velfærden og forbedrer forholdene for rigtig mange mennesker, som statsministeren også sagde i sin indledning.
Nuvel, der er fortsat udeståender, f.eks. dagpengene, men arbejdet med finansloven viser jo, hvor mange fremskridt centrum-venstre kan levere, når vi gør det sammen, og hvad alternativet, de blå, vil levere, er, nemlig nulvækst og en skrabet velfærd.
Det var nu slet ikke det, jeg ville spørge statsministeren om i dag.
Der er et andet emne, hvor jeg også håber at vi kan finde fælles fodslag.
Der har den sidste tid været en hel del debat om partistøtte, åbenhed, erhvervsklubber, privilegerede møder for betalende gæster osv.
Men hvordan forholder statsministeren sig til den kommende revision af reglerne?
På det seneste er det jo kommet frem, at Danske Bank gav 0,5 mio. kr. i partistøtte til de blå partier før valget i 2011, vel at mærke uden at bankens navn fremgår af partiernes regnskaber.
For SF er det vigtigt, at borgerne kan se helt klart, hvem det er, der støtter hvilke partier med væsentlige beløb, så folk har mulighed for at vurdere, hvor meget partierne er i lommen på særinteresser, og det bør også gælde, selv om pengene kanaliseres gennem såkaldte erhvervsklubber Så jeg vil spørge statsministeren, om statsministeren vil bakke op om, at alle navne og væsentlige beløb, der gives til politiske partier, fremover selvfølgelig skal frem i lyset, også selv om de kanaliseres gennem f.eks. en erhvervsklub.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-11-18:
Man må jo selv finde ud af, hvordan man løser den udfordring.
For det, vi skal diskutere, er, hvordan Danmark fortsat kan deltage i Europol-samarbejdet.
Det er jo det, det handler om.
Hvis vi ikke gør noget, ryger vi ud af Europol-samarbejdet.
Regeringen vurderer, at det at have en parallelaftale, som hr. Kristian Thulesen Dahl er så optaget af, svarer til et B-medlemskab, hvor man ikke har indflydelse på hele pakken.
Men det er jo en fair diskussion, som vi må tage med danskerne ved en folkeafstemning.
Vores enkle ærinde ved det møde, som jeg holder senere i dag, handler om at diskutere, hvordan Danmark kan blive medlem af Europol, ved at vi tilvælger den ordning.
Det kan godt være, at hr. Kristian Thulesen Dahl vil diskutere alle mulige andre ting, men det er nu altså det, det handler om.