runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Martin Henriksen (DF), 2007-12-13:
Jeg synes da, det var befriende at høre hr. Rasmus Prehn indrømme sådan forstod jeg det - at det trods alt var en svækkelse i forhold til Danmark, at man nu gik ned i antallet af medlemmer af Europa-Parlamentet.
Det synes jeg er godt at få slået fast.
En anden ting, jeg godt kunne tænke mig at spørge til, er, at man siger, at den her reformtraktat - som det her med, at man reducerer antallet af danske parlamentsmedlemmer, jo i høj grad kan siges at være en del af skulle være meget demokratisk.
Det er jo sådan i dag, at spærregrænsen for at blive valgt til Europa-Parlamentet som et dansk parti ligger på sådan cirka 7 pct., og nu vil den stige til lidt under 8 pct.
Hvordan mener hr. Rasmus Prehn at det hænger sammen med, at Europarådet, som Socialdemokraterne jo støtter varmt, og som Dansk Folkeparti jo sådan set også støtter, har udtalt, at det er demokratisk kritisabelt, når man f.eks. i Rusland har hævet spærregrænsen til 7 pct. og man også har kritiseret Tyrkiet for at have en spærregrænse, der er højere end det
hvordan hænger det sammen med, at man nu hæver spærregrænsen for danske partier?
Er det særlig demokratisk set med Socialdemokraternes øjne?
Vi har naturligvis respekt for, at der er forhandlinger, der foregår, og så får man jo noget ud af det, og nogle gange får man ikke noget ud af det.
Vi har også bemærket, at Italien har fået det ud af det, at de har fået et parlamentsmedlem mere i Europa-Parlamentet, i forhold til hvordan det var beskrevet i Nicetraktaten, så vidt jeg husker.
Det gjorde Danmark ikke, desværre.
Men jeg synes, det er underligt, at ordføreren siger, at det, at Danmark får reduceret antallet af parlamentsmedlemmer, stort set ikke har noget at gøre med det her lovforslag. Altså, hvis man læser den skriftlige fremsættelse, står der jo, at med lovforslaget nedsættes antallet at danske medlemmer i Europa-Parlamentet fra 14 til 13, og man kan jo også se, at der i den gældende lovgivning, på side 40, står, som det er i dag, at der til Europa-Parlamentet vælges 40 eller 14 danske medlemmer, og at der fremover vil være 13 danske medlemmer - ja, hvis det var fra 40 til 13, ville det nok være lidt kritisabelt; så håber jeg trods alt ikke, at SF i hvert fald ville stemme for.
Men jeg synes, at ordføreren skylder et svar på, hvordan ordføreren har det med at stå her og anbefale et lovforslag, som reducerer dansk indflydelse i Europa-Parlamentet.
Det er jo det, der er tale om.
Flemming Bonne Hansen (SF), 2007-12-13:
Jamen det har jeg ikke voldsomt store problemer med.
Jeg har jo også i min tale her sagt noget om, at SF i givet fald er indstillet på at dele lovforslaget, for spørgsmålet er, om den diskussion absolut hører hjemme her, eller om den ikke hører hjemme et andet sted.
Jeg tror, at det sidste er det, vi skal gå efter.
Hans Kristian Skibby (DF), 2007-12-13:
Ved det forrige folketingsvalg kan jeg huske, at de unge konservative, altså KU, kaldte sig for de sorte kapitalister, og der er jo ikke noget hemmeligt i, at De Konservative altid har været meget fokuseret på penge, og det synes jeg også er fair nok.
Derfor vil jeg gerne stille ordføreren et spørgsmål.
Lad os nu sige, at den nye stemmefordeling i Europa-Parlamentet ganske langt hen ad vejen tager hensyn til indbyggertal, og vi har jo så nu fået et relativt fattigt Rumænien og Bulgarien med, som skal have relativt mange medlemmer af Europa-Parlamentet.
Der vil jeg da gerne spørge ordføreren, om ikke ordføreren kunne overveje det fornuftige i, at de, der bidrager med mest pr. indbygger, også får den største indflydelse på udviklingen i EU.
Jeg tænker på, at det danske BNP jo f.eks. er relativt stort i forhold til det, der er i Rumænien.
Hvis man nu lavede en stemmeberegning over, hvor meget man bidrager med, og så tog magtfordelingen ud fra det, var det så noget, som Det Konservative Folkeparti kunne støtte?
Mike Legarth (KF), 2007-12-13:
Jeg er klar til at tage den debat til enhver tid, og jeg synes, at jeg fuldstændig har tilbagevist de påstande, som hr. Skibby forsøger at skyde mig i skoene.
Vi synes, at det er fair at gå fra 14 til 13 i det store samarbejdes ånd.
Hans Kristian Skibby (DF), 2007-12-13:
Jeg synes, at det er en meget interessant og også noget principiel debat, som vi har gang i, og derfor synes jeg selvfølgelig også, at den konservative ordfører skal have lidt af mosten her i Folketinget.
Det er jo måske noget lidt andet end Vamdrup Byråd - ikke at forklejne det i øvrigt.
Men mit spørgsmål drejer sig om følgende: Ordføreren nævnte noget med kvantitet og kvalitet, og der er det jo sådan, mig bekendt i hvert fald, at vi tidligere havde 16 parlamentarikere i Europa-Parlamentet, så kom vi ned på 14, og nu skal det så ned på 13.
Det næste bliver måske så 11 eller 10 eller 9.
Og så tænker jeg jo som relativt ung familiefar på mine børn derhjemme, når vi har den der med de ti små cyklister - nu ved jeg ikke, hvor gamle ordførerens børn er.
Det minder lidt om ham presseofficeren fra det irakiske regime, som stod og sagde, at alt var i sin skønneste orden.
Mike Legarth (KF), 2007-12-13:
Jeg synes, at hr. Henriksen skal passe på, at han ikke kommer til at manipulere.
Jeg har jo ikke sagt, at vi synes, at det er bedre.
Vi har sagt, at det er acceptabelt, for det er den pris, vi godt vil betale for fællesskabet.
Men det er ikke lig med at sige, at vi synes, at det er bedre end at være 14. Vi har sagt, at det her er en acceptabel fordelingsmodel.
Martin Henriksen (DF), 2007-12-13:
Jeg gad nok se det parti, der går ind til et folketingsvalg og så får sine mandater i Folketinget reduceret og efterfølgende erklærer: Det var vel nok godt, og fordi vi har masser af folketingsmedlemmer, der virkelig har en kvalitet i sig selv, så er vores indflydelse i realiteten blevet øget eller er på status quo.
Og så var der det omkring spærregrænsen.
Det hænger jo ikke sammen med det Europaråd, som De Konservative støtter.
Så vidt jeg ved, har stort set alle partier i Folketinget været enige i den kritik, som Europarådet har udtalt om Rusland, hvor de har sat spærregrænsen op til 7 pct. Man har sagt, at det er et demokratisk problem.
Om Tyrkiet, hvor de også har sat en spærregrænse højt, siger Europarådet: Det er et demokratisk problem.
Og så sidder vi her i dag og vedtager et lovforslag, der indirekte vil medføre, at spærregrænsen i Danmark vil blive sat op.
Og det er ikke et demokratisk problem her, men åbenbart en demokratisk styrkelse.
Hvordan hænger det sammen?
Mike Legarth (KF), 2007-12-13:
Til det første vil jeg blot gentage, at jeg ikke nødvendigvis synes, at det er mængden af EU-parlamentarikere, der afgør, hvilken indflydelse vi får.
Det er naturligvis måden at håndtere sit erhverv på, den viden, man har på området, og den måde, hvorpå man søger sin indflydelse, der i sidste ende er det mest afgørende.
Og så er vi jo en del af EU og en del af et større fællesskab, og når der kommer flere ind, så er det vel også rimeligt, at de får en repræsentation.
Det koster så lidt for os, men det er det, man må betale i et fællesskab, for at alle kommer til orde.
Det er sådan set min kommentar til det led.
Det næste med spærregrænsen synes jeg egentlig er en følge af det første, at der altså nu er en bredere kreds af medlemmer i EU, og så er det også fair nok, at spærregrænsen ændres, set fra vores synspunkt.
Men det er noget, vi kan debattere, når vi engang kommer til realforhandlinger om netop det punkt.
Martin Henriksen (DF), 2007-12-13:
Jeg synes da, at det var et rigtig interessant argument, som hr. Mike Legarth leverede, om, at det, at vi går fra 14 til 13, ikke reducerede dansk indflydelse.
Det synes jeg er at spændende argument, som jeg meget gerne vil have at ordføreren uddyber lidt mere.
Hvis nu vi var gået fra 14 til 15, havde det så ikke øget dansk indflydelse?
Det kunne også være interessant at få svar på det.
Men jeg kunne også godt tænke mig at spørge ind til det her om spærregrænsen.
Alle ordførerne var oppe og tale om, at det her er mægtig demokratisk, men synes ordføreren, at det er demokratisk, at man nu sætter spærregrænsen op?
I dag skal man have sådan cirka 7 pct. af stemmerne for at kunne komme ind, men fremover skal man have sådan cirka 8 pct. af stemmerne for at komme ind.
Er det demokratisk set
et godt og fornuftigt skridt?
Mike Legarth (KF), 2007-12-13:
Lovforslaget her handler om Valgnævnet, altså det organ, der tager stilling til nye partinavne, formularer osv., og så handler det om nedsættelse af antallet af danske parlamentarikere og om boformer.
Det Konservative Folkeparti støtter forslaget.
Forslaget har jo sit udspring i det tidligere Indenrigsministerium.
Da Liberalisterne i sin tid ansøgte, tog det 2 år og 9 måneder at få godkendelsen, og dengang blev man enig om, at det nok var hensigtsmæssigt at lægge den procedure over i et uvildigt organ.
Det er så det, lovforslaget nu lægger op til, og det støtter vi massivt op om.
Det vil sige, at det er det gamle Valgretsnævn, der nu kommer til at hedde Valgnævnet, der nu overtager den her kompetence, og det er med en dommer som formand og med en, der er kyndig i navne osv.
Så alle forordninger er i orden til, at vi kan støtte massivt op om det.
Der er tre andre gode argumenter for, at vi støtter forslaget.
Det ene er, at godkendelsesperioden udvides fra 2 år til 3 år.
Det synes vi er rimeligt, for det er en besværlig proces at få stiftet et nyt parti og nå at leve op til alle de krav, der er i forbindelse med det.
Til gengæld ser vi også positivt på, at det nu bliver vanskeligere at få en genfremsættelse eller en forlængelse, sådan at inaktive partiejere ikke kan lægge beslag på et partinavn, et ellers godt partinavn, i lang tid.
Det andet er jo så, at der sker en ændring i antallet af danske europaparlamentarikere fra 14 til 13.
Det er en følge af, at Bulgarien og Rumænien er blevet medlemmer, og det er godkendt af Nicetraktaten.
Nu kan jeg jo allerede se, at der er markeringer fra de to udmærkede Dansk Folkeparti-medlemmer, så lad mig tage forskud på glæderne og sige, at vores argumentation for at støtte det her er, at det ikke nødvendigvis er kvantitet, men kvalitet, der er afgørende for, hvor stor indflydelse man får, så hvis de EU-parlamentarikere, Danmark har i EU, gør deres arbejde godt, så mener vi godt, at de kan få præcis den samme indflydelse som 14.
Men i øvrigt er det jo en fair fordelingsmodel, der er sket.
Der er blevet udvidet med to ekstra lande, og derfor må vi afgive en smule til dem, det må være naturligt.
Det tredje er så de nye regler om boformer, hvor vi massivt bakker op om, at voldsramte kvinder nu får en ubetinget ret til at brevstemme, sådan at de forhindres i at skulle møde voldsmanden på valgstedet.
Det synes vi er fint.
Og det gælder også andre psykisk og fysisk dårligt fungerende mennesker.
Så har været den her debat om folk, der bor på forsorgshjem, og som midlertidigt er uden fast bopæl.
Ja, man skal også tage hensyn til dem og give dem ret til at brevstemme.
Og der kan man på den ene side sige, at man måske godt kunne overveje det.
På den anden side vil vi også gerne forsøge at motivere folk til at tage hånd om deres eget liv, og de ville jo blive orienteret om, at der er valg, og man kan jo gå hen på valgstedet, selv om man ikke har fået et valgkort tilsendt, og stemme på den måde.
Hvis der er nogen, der ønsker at debattere det i udvalgsarbejdet, så er vi positive over for at debattere det.
Men vi kan fra konservativ side støtte forslaget i sin helhed.
Karen Jespersen (V), 2007-12-13:
Jeg tror altså, at når jeg svarer, at det er noget, vi ser på under udvalgsbehandlingen, så er det sådan set, fordi det er kutyme.
For der er under alle omstændigheder også nogle tekniske ting, og der er nogle politiske drøftelser, der skal tages, så jeg kan ikke strække mig længere i dag.
Hans Kristian Skibby (DF), 2007-12-13:
Mig bekendt er det jo sådan, at velfærdsministeren ikke sidder i Kommunaludvalget.
Kommunaludvalget har sine opgaver, og velfærdsministeren har sine.
Det betyder selvfølgelig også, at det er påbudt, vil jeg næsten sige, en velfærdsminister til enhver tid at skulle komme med sine politiske holdninger til forskellige politiske spørgsmål, også uden om de nedsatte udvalg her på Christiansborg.
Derfor synes jeg naturligvis, at velfærdsministeren også godt kunne komme med sin egen holdning til det her, nemlig til, hvorvidt hun anser det for rimeligt, at det her lovforslag bliver delt i to eller ej.
Men jeg har et spørgsmål mere, og det er så vedrørende det her med valgforbund.
Vi er ved at ændre valgloven vedrørende valget til Europa-Parlamentet, og der vil jeg gerne spørge velfærdsministeren, hvordan man fra regeringens side ser på, at vi får diskuteret systemet omkring valgforbund mellem forskellige partier, i og med at vi fra Dansk Folkepartis side i hvert fald føler, at det er urimeligt, og at det også er udemokratisk, når man ikke har de samme muligheder til et folketingsvalg.
Der må være en begrundelse for, hvorfor man vil have den forskel.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2007-12-13:
Jeg er nu ikke helt enig med ordføreren i det sidste.
Jeg synes også, at man er med til at legitimere, at der kommer sådan en spejlvending fra andre landes side.
Men nok om det.
Ordføreren bliver ved med at argumentere i forhold til meget bestemte forbrydelser i forhold til det her forslag.
Vi har allerede lavet et par undtagelser, som også bliver nævnt, og så nævner ordføreren tvangsægteskaber.
Jeg er lige ved at sige: Hvis det er tvangsægteskaber, det handler om, hvorfor kalder man så ikke en spade for en spade og kommer med et forslag i Folketinget i stedet for at fremsætte det her forslag?
Tom Behnke (KF), 2007-12-13:
Nej, overhovedet ikke.
Det pågældende forhold ville kunne finde sted allerede i dag, og det kunne finde sted, før L 16 var fremsat, mens L 16 er fremsat, og efter at det er vedtaget.
Det er der ikke nogen som helst forskel på, og det er ikke et spørgsmål om at legitimere det, overhovedet ikke.
Og derfor er det et helt tosset eksempel at drage frem.
Og det med, at man bare ophæver dobbelt strafbarhed, er jo heller ikke rigtigt.
Der ligger jo en lang række kriterier til grund for, i hvilke sager det vil kunne lade sig gøre - altså noget med strafbarhedens størrelse osv. osv.
Der er jo stadig væk en lang række kriterier og bestemmelser, som man skal leve op til.
Anne Baastrup (SF), 2007-12-13:
Det er jo en konkret ophævelse af kravet om dobbelt strafbarhed på enkelte kriminalitetsforhold.
Desuden vil vi selvstændigt tage stilling til, hvorvidt myndighederne i andre lande er gode nok til at retsforfølge.
Det er jo nogle helt, helt andre principper, der gøres op med, end det, som man også i EU har gjort op med på enkelte punkter omkring kravet om dobbelt strafbarhed.
Det, som hr. Tom Behnke siger nu - og jeg så godt, at justitsministeren grinede før - er jo rent faktisk, at vi siger til saudiaraberne: Hvis en kvinde sidder i en bil her i landet sammen med en mand, så kan hun i princippet straffes i Saudi-Arabien, når hun vender tilbage.
Det er jo i virkeligheden det, som hr. Tom Behnke giver et blåt stempel.
Tom Behnke (KF), 2007-12-13:
Jeg tror nu nok, at hr. Simon Emil Ammitzbøll har læst mere i forslaget, end at det udelukkende handler om at kunne gribe ind over for tvangsægteskaber.
Det handler f.eks. også om nogle meget store områder, som i hvert fald betyder meget for os.
Og jeg mener også, at det plejer at betyde meget for De Radikale, når vi taler folkedrab, forbrydelser mod menneskeheden og krigsforbrydelser, at man ikke skal kunne gennemføre den slags ting ude i den store verden og så stikke af og gemme sig i Danmark.
Og så sidder vi her og kan ikke rigtig gøre noget ved den situation.
Selv Det Radikale Venstre må da kunne give mig ret i, at den del indeholder forslaget også.
Sådan kunne jeg tage område efter område hele vejen rundt, som jeg har gennemgået i min ordførertale.
Og det, vi så når frem til, er nogle konkrete eksempler på, hvor det er vi taler om dobbelt strafbarhed, og hvor man på nogle punkter ophæver denne dobbelte strafbarhed, som vi i øvrigt tidligere har gjort på nogle konkrete punkter.
Nu får vi bare nogle mere generelle spilleregler, sådan at det er mere gennemskueligt, og sådan at det er mere præcist, hvad det er for kriterier, der skal være opfyldt, før det kan lade sig gøre osv. osv.
Det synes jeg sådan set er hensigtsmæssigt.
Nej, det håber jeg ikke jeg har givet udtryk for, så er det i hvert fald en klar misforståelse.
Folkeretten spiller naturligvis sin rolle og skal spille sin rolle.
Det, der gøres op med i det her lovforslag, og det, som vi ønsker, og som vi er enige med regeringen om, er, at hvis man f.eks. ønsker at gennemføre et tvangsægteskab, som er ulovligt her i landet, så skal ikke være således, at herboende kan sige: Nå, men det er ulovligt her, så rejser vi bare til Langbortistan og gennemfører det der, og så vender vi tilbage dagen efter.
Det vil vi ikke være med til.
Vi vil heller ikke være med til, når vi f.eks. taler om seksuel udnyttelse af børn, at man bare rejser et andet sted hen og laver sine ugerninger der.
Det vil vi ikke være med til.
Og derfor gennemfører vi det her.
Hvilke konsekvenser det så vil få i forhold til folkeretten, må vi se
det er klart - når vi ved, hvad fremtiden bringer.
Men det kan jo ikke være sådan, at vi, hver gang vi sidder her i Folketinget og skal behandle et lovforslag, som vi synes er vigtigt for os, er bremset af, at der måske er nogle andre lande, der måske vil lave spejllovgivning på nogle andre områder, hvor vi synes det er noget pjat.
Men det her er ikke pjat for os
Anne Baastrup (SF), 2007-12-13:
Det var faktisk et meget principielt spørgsmål, som fru Line Barfod stillede.
Skal vi forstå det sådan, at den konservative ordfører ikke mener, at de grundlæggende principper, som folkeretten hviler på, har nogen værdi længere?
Vi lever i en global verden - en global landsby, kan man sige - som er nødt til at køre efter nogle fælles spilleregler.
Er det sådan, vi skal forstå det?
Tom Behnke (KF), 2007-12-13:
Vi har den klare opfattelse, at f.eks. omskæring af kvinder, seksuel udnyttelse af børn, gennemførelse af tvangsægteskaber skal være ulovligt, strafbart, og det skal sanktioneres, uanset om det finder sted her i landet, eller at man af bekvemmelighedsårsager vælger at rejse et andet sted hen, hvor det måske er lovligt eller delvis lovligt, og gennemføre sine ugerninger dér.
Det kan jo rent faktisk godt være, at nogle lande allerede ønsker at have tilsvarende spilleregler.
Jeg ved ikke, om man i Langbortistan har nogle af de bestemmelser, som fru Line Barfod her nævner.
Det må de jo gøre, som de vil, i de pågældende lande.
Hvis vi synes, at det er ganske forfærdeligt, så må vi jo argumentere over for det pågældende land, f.eks. i internationale fora, med, at vi synes, det er urimeligt, at man har den pågældende bestemmelse.
Men det er jo deres ret.
På samme måde, som Danmark kan vedtage sine regler, så kan andre lande vedtage deres regler, det står dem jo frit for - og det kan de i øvrigt gøre, uanset om vi vedtager det her lovforslag eller ej.
Det er jo det, som gør sig gældende, og det er der måske allerede nogle lande der har gjort.
Line Barfod (EL), 2007-12-13:
Jeg er klar over, at hr. Tom Behnke sidder i Folketinget og ikke i et internationalt parlament.
Men de ting, vi vedtager i Danmark, som gælder også ud over Danmarks grænser, og hvor vi tiltager strafmyndigheder i forhold til andre lande, har jo betydning for udviklingen af folkeretten, nøjagtig ligesom de aftaler, vi laver med Grønland og Færøerne har betydning for folkeretten, nøjagtig ligesom det, vi laver med de mange internationale organisationer, vi indgår i, har betydning for folkeretten.
Derfor er det, at jeg gerne spørge: Når nu hr. Tom Behnke siger, at vi i Danmark skal have ret til at straffe dem, der kunne finde på at luske sig over grænsen og gøre noget, som vi synes skal være strafbart i Danmark, mener hr. Tom Behnke så også, at det tilsvarende skal gøre sig gældende for andre lande?
Altså, vil hr. Tom Behnke bakke op, hvis de i nogle af de lande, hvor abort er forbudt, siger, at man ikke skal kunne luske sig over grænsen og ind i Danmark og få lavet en abort dér uden at blive straffet?
Det er det, jeg spørger til - ikke, om han vil vedtage den i andre lande, men om han ønsker, at det skal være sådan.
Tom Behnke (KF), 2007-12-13:
Nu er det jo, at man siger: Ingen over og ingen ved siden af Folketinget.
Men det gælder altså kun i Danmark.
Folketinget her, Tom Behnke her kan jo ikke bestemme, hvilke regler man vil have i andre lande.
Så når fru Line Barfod spørger: Skal det samme så også gælde modsat i andre lande? kan jeg svare, at det har jeg da overhovedet ingen indflydelse på.
Jeg sidder jo ikke i parlamentet i noget som helst andet land og har indflydelse på, hvilken lovgivning man har dér.
Så jeg kan da ikke svare på, om det skal være sådan.
Det må da være op til de pågældende lande, hvordan de vil indrette deres lovgivning.
Vi har et ønske om, at det, der er strafbart her, også skal være strafbart, selv om man også lige lusker sig til at gennemføre den kriminelle handling, f.eks. gennemførelse af et tvangsægteskab, som er ulovligt her i landet, et andet sted.
Men hvis man så synes, at det er meget smart, at man så bare rejser til et andet land, hvor det godt kan lade sig gøre, og hvor det er lovligt, og så gennemfører den ulovlige handling dér og så dagen efter rejser tilbage til Danmark, er det ikke rimeligt.
De pågældende mennesker skal retsforfølges, fordi det er kriminelt, det er ulovligt, og det skal straffes, hvad enten det bliver begået her eller et andet sted.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2007-12-13:
Det synes jeg altså var et svar i den mere avancerede ende så at sige.
Altså, jeg respekterer til fulde, at der er tale om et større lovforslag, og at der kan være elementer, man er enig i, og der kan være elementer, man er uenig i.
Ordføreren ender så i sit svar med at tale om dobbelt strafbarhed, som jo netop var det jeg spurgte om.
Derfor vil jeg gerne have, at ordføreren alene forholder sig til mit spørgsmål i forhold til dobbelt strafbarhed, da det netop var det, spørgsmålet gik på.
Tom Behnke (KF), 2007-12-13:
Det var også det, jeg gjorde.
Jeg startede bare med at sige, at forslaget handler om meget mere, og at man derfor ikke bare kan fremsætte et forslag, der handler om tvangsægteskaber, for forslaget indeholder mange flere elementer, mange flere aspekter, finesser osv.
Men lige præcis i forhold til det her sluttede jeg faktisk af med at sige, at vi ikke synes, man skal blive ved med at lave lappeløsninger; vi synes, det er hensigtsmæssigt nu at få en gennemgang af det her område.
Det var derfor, Jurisdiktionsudvalget blev nedsat til at udføre den her opgave og kom med nogle klare anbefalinger, som regeringen har taget op og har fremsat et lovforslag på baggrund af - og det er det, vi er enige i.