Mogens Lykketoft (S), 2007-05-30:
Lad mig først sige, at jeg egentlig ikke synes, det har været særlig pynteligt med alle disse danske indenrigspolitiske taktikspørgsmål i forhold til hr. Naser Khader i den her debat, som handler om et meget alvorligt emne, en konflikt, hvis løsning jeg tror efter de flestes opfattelse er helt afgørende for, at vi kan forebygge den konflikt mellem civilisationer, nogle har spået bliver en selvbekræftende begivenhed.
Jeg vil gerne over for hr. Naser Khader kvittere for, at han bruger den store interesse, der er om hans person, til at sige tingene om Palæstinakonfliktens reelle problemstilling så skarpt og klart, som det er sket.
Her har vi sammenfaldende synspunkter.
Jeg havde selv lejlighed til som Danmarks udenrigsminister at vie særlig opmærksomhed til den her konflikt af de grunde, jeg indledningsvis nævnte.
Jeg skal ikke holde op med at undre mig over, hvor enøjet mange borgerlige folketingsmedlemmer deltager i den her debat, men det tillader tiden ikke at gå i detaljer med.
Det her handler om – efter min opfattelse – at udenrigsministeren har uret i en ting, nemlig i sidste ende er det konfliktens parter, der skal løse det her alene.
Parterne kan ikke løse det selv.
Det har vi 60 års erfaring for.
Vi ved, hvordan en løsning skal se ud.
Den er skrevet ned af kloge, forsonlige mennesker fra begge sider i Genève.
Vi ved, at køreplanen ikke virker, fordi man har givet den sidste terrorist vetoret over for at køre videre.
Det, der er brug for, er et internationalt samfund, der siger, at nu må det hele løses i et hug.
Indstilling af fjendtlighederne, stop for terroren, stop for indespærringen af den palæstinensiske befolkning og en politisk løsning, der skaber en bæredygtig, levedygtig diplomatisk stat, et diplomatisk big bang, som det blev udtrykt.
Vi skal gøre det, fordi det her handler om vores egen sikkerhed, og fordi vi skylder det til de to folk, der har været udsat for denne grusomme konflikt i så mange år.
Så vil jeg gerne opholde mig et ganske kort øjeblik ved definitionen på terror, for i min opfattelse er terror, når man slår civile ihjel for at nå et politisk formål, og jeg synes, det er lige terroristisk, om det sker ved Katyusharaketter og selvmordsaktioner, F-16-fly eller Apachehelikoptere.
Når man skal forstå den desperation, der er i det palæstinensiske folk, så skal man prøve at tænke over, hvordan man så ud inde i hovedet selv, hvis man havde været i flygtningelejr i 60 år og besat i 40 år.
Interneringen af et helt folk, afskæring af et helt folks muligheder for at udfolde et normalt liv bare økonomisk, bevæge sig rundt, grotesk illustreret ved overgrebet mod palæstinenserne i Hebron f.eks., ja, det understreger efter min opfattelse, eksemplificerer lysende klart, hvor uafbalanceret debatten om denne konflikts karakter, årsager og mulige løsninger nogle gange er.
Jeg skal, som det jo har været forudset med stor spænding tidligere i debatten, på vegne af mig selv, hr. Niels Helveg Petersen, Det Radikale Venstre, fru Pernille Frahm, SF, og hr. Naser Khader læse følgende op: Forslag til vedtagelse
»Folketinget opfordrer regeringen til aktivt at arbejde for, at EU-landene normaliserer forholdet til den palæstinensiske samlingsregering, der til gengæld entydigt må afsværge voldsanvendelse og deltage i forhandlinger om en tostatsløsning.
Både palæstinensere og israelere skal have sikkerhed for at kunne leve uden terror og krig bag internationalt anerkendte grænser.
Verdenssamfundet må insistere på afslutning af 40 års besættelse og en fredsløsning, der tager udgangspunkt i 1967-grænserne og mellem parterne forhandlede korrektioner i forhold hertil.
Derfor må den saudiske fredsplan hilses velkommen.
Folketinget opfordrer derfor regeringen til over for Israels regering at gentage Danmarks og EU's modstand mod den folkeretsstridige bosættelsespolitik og ekspropriation af ejendom på besat palæstinensisk område, mod opførelse af adskillelsesmuren og mod de militære aktioner og restriktioner, der forhindrer et normalt liv for den palæstinensiske befolkning.«