runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Eyvind Vesselbo (V), 2014-06-02:
Jeg vil godt starte med sige, at jeg sådan set er meget enig i mange af de problemstillinger, fru Pernille Skipper opstiller i forbindelse med satspuljen, bl.a. at der er mange ting, der finansieres over satspuljen, som ikke burde finansieres over satspuljen.
Det mener jeg er en meget uheldig ting, og det er noget, der ligesom har sneget sig ind igennem årene, nemlig at når en regering gerne vil have et eller andet igennem, den ikke vil betale for over finansloven, så har man sneget det ind og taget nogle af de sparsomme midler, som var på satspuljeområdet, og trumfet det igennem, fordi man skulle lave et forlig, og så ville vi andre også gerne have noget igennem, og så måtte man gå med til det.
Det er jeg fuldkommen enig i.
Så sagde fru Pernille Skipper også, at Enhedslisten havde prøvet at få en social pulje igennem, som ligesom ville kompensere for, at nogle faldt ud af de projekter.
Hvor stor skulle sådan en pulje være, som skulle garantere, at projekter, som ikke kunne fortsætte, men egentlig skulle være permanente, kunne fortsætte?
Hvor stor skulle den pulje være, mener Enhedslisten, for at det kunne have en virkning?
Nu fik jeg jo ikke noget helt klart svar på mit konkrete spørgsmål om det med at overføre penge år efter år, så man sparer op, sådan at de formål, vi har vedtaget, ikke bliver opfyldt i udmøntningen, og at det, når der så er gået nogle år helt tilbage fra 1990'erne, viser sig, at pengene ikke er blevet brugt.
Det mener jeg er en skandale, og det ville jeg så godt høre ordførerens svar på.
Så vil jeg høre, hvordan ordføreren har det med, at ministeren nu i den private del, altså det, der har med organisationerne og foreningerne at gøre, bare har udsat udmøntningen i 3-4 måneder uden at meddele nogen overhovedet, hvad der er foretaget.
Hvad mener ordføreren om det?
Pernille Skipper (EL), 2014-06-02:
Jeg anerkender selvfølgelig, at der er rigtig mange af de satspuljeprojekter, som får penge hvert eneste år, som er rigtig, rigtig gode projekter.
Derfor mener Enhedslisten også, at de projekter, og det er efterhånden mange, der ikke handler om nye, uprøvede metoder, som man skal forsøge sig med, inden det bliver permanentgjort, faktisk skal på finansloven.
Og sådan kan man blive ved.
Det kæmper vi for.
Men vi vil simpelt hen ikke acceptere den finansiering, der ligger til grund for satspuljen.
Så har jeg selvfølgelig en masse andre tanker, men dem kan jeg ikke nå at nævne.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2014-06-02:
I SF har vi aldrig lagt skjul på, at vi gerne havde set en langt mere social profil, også da vi sad i regeringen.
Vi har jo heller ikke lagt skjul på, at vi i forbindelse med de kommende finanslovsforhandlinger meget gerne vil rette op på nogle af de ting, som vi synes er uhensigtsmæssige i den kontanthjælpsreform, der er blevet lavet.
Så vi er helt på det rene med, at vi er kendt for at være et socialt ansvarligt parti, og det er vi fortsat og vil gerne fortsætte med at være det.
Om det så er afgørende for, om vi sidder i regering eller ej?
Jeg tror egentlig, der er flere grunde til, at vi ikke gør det, men vi er i hvert fald med på, at vi skal have en stærk social retfærdighed i det her samfund.
Det er også derfor, at vi ikke kan pege på en statsministerkandidat, der f.eks. går ind for nulvækst.
Karin Nødgaard (DF), 2014-06-02:
Nu er SF jo ikke en del af regeringen mere.
Det kan være, at SF er rigtig glad for det, også når vi har den her debat i dag.
Det undrer mig måske lidt, at SF så støtter det forslag til vedtagelse, der lige er blevet læst op, men kan en af årsagerne til, at SF ikke kunne være i regeringen, måske have noget at gøre med det sociale område og de meldinger, der nu kommer, om, at man faktisk ikke har gjort nok for de socialt udsatte igennem de her år, man sad i regering?
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2014-06-02:
Jeg kan love Dansk Folkepartis ordfører, at jeg ikke vil tale om de 1,6.
Men Dansk Folkeparti lægger stadig sine kugler i skålen hos en statsministerkandidat, som vil have nulvækst, og det betyder altså, at hvis vi skal til at have en anden finansiering af satspuljen, skal vi til at sætte vores lid til en finanslovsaftale, som skal indgås med nogle partier, som helt klart prioriterer skattelettelser og nulvækst frem for i hvert fald socialpolitik.
Det kan godt være, at fru Karin Nødgaards parti har et andet syn på det, men vi kan bare se, at der er en afhængighed fra fru Karin Nødgaards parti til andre partier på højrefløjen i salen, som vi altså ikke stoler på vil være i stand til at sætte de her penge af til socialpolitiske tiltag, sådan som satspuljen gør det i dag.
Karin Nødgaard (DF), 2014-06-02:
Jeg vil egentlig gerne høre fru Pernille Vigsø Bagge om noget i forbindelse med, at det bliver nævnt, at der både er fordele og ulemper ved satspuljen.
Ordføreren siger netop det med, at man skal løfte det sociale ansvar osv., men er det ikke et problem for en SF'er at høre, at man skal gøre de ting, hvis man så står med en pulje, som faktisk ikke har nogen nye midler?
Vi skal ikke snakke om de 1,6 nu, for det har jeg ikke behov for at høre, for det er noget helt andet.
Jeg tænker, at når vi siger, at vi kan se fra nogle notater fra Finansministeriet, at der bare ikke kommer flere midler de kommende år, er det så ikke noget, der bekymrer en ægte socialist?
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2014-06-02:
I dag drøfter vi satspuljen, og den er der både meget godt og meget skidt at sige om.
Sådan er det jo med rigtig, rigtig mange brede forlig her i Folketinget, hvor langt størstedelen af de partier, der er repræsenteret i Folketinget, skal blive enige.
Satspuljen er altså udtryk for et politisk kompromis.
Derudover er satspuljen en model til at løfte nogle sociale og sundhedsmæssige tiltag, som ellers ville have ret svært ved at opnå finansiering.
På positivsiden kan det nævnes, at satspuljen understøtter socialt entreprenørskab og er med til at udvikle det sociale område.
Når det er sagt, skal det også siges, at der klart er nogle store og alvorlige ulemper ved satspuljen.
Den fremkommer ved at tage penge fra samfundets svageste og fattigste, den er igennem tiden af og til blevet i hvert fald ønsket brugt på nogle for satspuljen løjerlige ting som plejehjemsgaranti eller flere DJØF-stillinger i Socialstyrelsen og alle mulige andre ting, som det aldrig har været meningen at satspuljen skulle bruges til.
Der har for nylig været kludder med puljens størrelse, og der har af og til været problemer eller i hvert fald udfordringer med at få overblik over, om puljetildelingerne er udmøntet og brugt efter hensigten.
Men i SF er vi altså rigtig glade for at være med i det brede forlig om satspuljen, og selv om det kan være besnærende at gå med til en helt anden finansiering, synes vi i SF, at det alligevel er for risikabelt i en tid, hvor der dagligt fra flere partier til højre i salen mere prædikes nulvækst og flere penge til skattelettelser, end der normalt tales om penge til velfærd og socialpolitiske nybevillinger.
Det er også derfor, at SF tilslutter sig det forslag til vedtagelse, som blev læst op af den socialdemokratiske ordfører.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2014-06-02:
Beklager, det var også på vegne af den radikale ordfører.
Det var derfor, jeg fremlagde det på vegne af os begge to.
Ja, alting er nemmere, når man står med rene hænder ved håndvasken, det medgiver jeg.
Det er meget nemmere, men man får ikke så mange resultater hjem, og det er trods alt i sidste ende den bundlinje, jeg sigter efter, og det tror jeg for så vidt også at hr. Per Clausen gør.
Jeg vil sige det sådan, at hvad angår kontanthjælpsreformen og afskaffelsen af fattigdomsydelserne, så tør jeg godt spå om – og jeg ved jo, at hr. Per Clausen nok vil hænge mig op på det efterfølgende – at så vil vi, når vi ser det fulde gennemslag af afskaffelsen af fattigdomsydelserne, hvilket vi jo faktisk først vil se, når vi kommer hen til 2015, kunne konstatere, at der er sket et knæk i kurven med hensyn til fattigdom i Danmark.
Det tillader jeg mig at glæde mig over, og så er jeg da med på, at den her mekanisme måske ikke er den kønneste mekanisme, der nogen sinde er opfundet i Folketinget.
Per Clausen (EL), 2014-06-02:
For det er jo rigtigt, at når man afskaffer fattigdomsydelser sammen med Enhedslisten, reducerer det antallet af fattige og skaber større lighed, men når man forringer kontanthjælpen sammen med højrefløjen, skaber det flere fattige og større ulighed.
Så det er jo lidt trist, hvis skal gå så meget op og ned med fru Pernille Rosenkrantz-Theils humør – det var måske bedre i gamle dage.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2014-06-02:
Nu bliver spørgsmålet så stillet af en mand, der faktisk vælger at stå helt uden for, så nu gider jeg godt svare på det – det er sådan en form for pædagogik, jeg kører heroppe fra talerstolen.
Jo, det er fuldstændig korrekt, at hvis man i stedet for at finansiere det med den lavere stigning valgte at finansiere det på Finansministeriets normale bevillinger, så ville det, hvis de penge blev ført tilbage til overførselsmodtagerne, have den direkte konsekvens, at uligheden i vores samfund ville falde.
Men det ville jo også have den konsekvens, at de penge, vi i dag bruger til de socialt udsatte, så skulle findes et andet sted.
Der kan man så selvfølgelig vælge at se på alle de forskellige konti, der er, men jeg vil bare sige, at det, der er vigtigst for mig, er, når man gør hele tegnebrættet op, og derfor er jeg ret glad for, at man år efter år kan se af de fattigdomsredegørelser, der nu kommer, at det faktisk er lykkedes at nedbringe fattigdommen, mens vi har haft regeringsmagten.
Det er selvfølgelig sådan, at der her er en bid, hvor man kan sige, at overførselsindkomsterne bliver reguleret mindre end pris- og lønudviklingen, og det har den konsekvens, at uligheden stiger, men det kan man jo kompensere for ved at sørge for, at overførselsmodtagerne nede i bunden generelt får flere penge mellem hænderne, og det er det, vi har gjort ved at afskaffe fattigdomsydelserne.
Så jeg vil anbefale, at man læser de fattigdomsredegørelser meget, meget nøje, og hvis det er sådan, at der kommer færre fattige, er jeg glad – kommer der flere fattige, er jeg ikke så glad; stiger uligheden, er jeg ikke så glad – falder uligheden, er jeg glad.
Per Clausen (EL), 2014-06-02:
Det, der foregår i Socialministeriet, må virkelig være slemt, når fru Pernille Rosenkrantz-Theil synes, det er bedre, at pengene ender ovre i Finansministeriet.
Men lad det være.
Men jeg ville sådan set høre, om fru Pernille Rosenkrantz-Theil ikke kunne drives til at svare på det ganske enkle spørgsmål: Er det ikke rigtigt, at det ville begrænse fattigdommen og skabe større lighed i vores samfund, hvis de ting, der i dag finansieres over satspuljen, blev finansieret, via at vi alle sammen betalte skat, i stedet for at vi tog pengene fra nogle få økonomisk dårligt stillede mennesker i det her land?
Er det ikke fuldstændig korrekt, at det ville skabe større lighed, mindre fattigdom og måske endda også være mere retfærdigt?
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2014-06-02:
Altså, jeg har så kort tid til at svare, at jeg bliver nødt til at prioritere, og jeg har endnu ikke svaret første gang på det første.
Jeg tager lige tingene i den rigtige rækkefølge, og så må vi tage den i en anden runde, eller hvad ved jeg.
Altså til det her med, at pengene hober sig op: En ting er jo ligesom det administrative omkring det, og at det selvfølgelig ikke er så smart, at der ikke er nogen, der har husket, at de penge egentlig kom fra satspuljen.
Faktisk synes jeg, det er lidt af en kuriositet for sådan et ministerium, at det overhovedet kan lade sig gøre, at nogle penge forsvinder på den måde, og at man i årevis glemmer, at det oprindeligt var satspuljefinansieret.
Men hvis jeg skal gribe det politisk an, vil jeg faktisk sige det sådan, at stod det til mig, var der en langt større del af satspuljen, der netop indgik som en del af de almindelige finansministerielle midler, og det vil sige, at jeg faktisk hellere ville have haft, at man dengang havde truffet en beslutning om, at fordi det var en permanent bevilling, betød det også, at det røg ud af klørene på socialordførerne og røg over i Finansministeriet i stedet for.
Så jeg vil altså sige, at det ikke var hensigten, at det skulle ske på den måde, og det er en kuriositet, men jeg mener, at vi i fremtiden skal se på, hvordan vi kan få flere af de midler over på Finansministeriets bord, sådan at det ikke er en puljestyring af det her område i det omfang, vi har set det tidligere.
I første omgang synes jeg, det er en skandale, at ordførerne overhovedet er med til at beslutte det.
Mig bekendt er vi en lovgivende forsamling og ikke en udøvende.
Så jeg vil sige, at bare det forhold, som var noget af det første, jeg stødte på, da jeg for ganske få måneder siden blev ordfører på det her område, at man som ordfører faktisk tager meget aktiv del i at være en udøvende magt i vores samfund synes jeg er et meget stort problem.
Det skal holdes fuldstændig adskilt.
Jeg mener, at den måde, satspuljen har udviklet sig på, er en stor gang rod og miskmask.
Derfor er jeg glad for, at man fra centralt hold har taget fat på at få styr på de ting, for det går simpelt hen ikke.
Man skal ikke sidde som ordfører uden at have noget apparat og uden at have nogen til at hjælpe sig med at tage stilling til de enkelte forslag og sagsbehandle på den måde, som tilfældet er med satspuljen.
Det kunne man skrive meget lange klamamser om, men det må vi ikke i de her tekster til forslag til vedtagelse.
Men jeg går ud fra, at Venstre er med på retningen, nemlig at vi bliver nødt til at få kigget det her område ordentligt efter i sømmene.
Eyvind Vesselbo (V), 2014-06-02:
Jeg vil bare benytte lejligheden til at sige, at Venstre ikke kan stemme for det forslag til vedtagelse, som De Radikale, SF og Socialdemokraterne har fremsat, for der står ikke noget om det, der er det centrale, nemlig at de penge, der bliver bevilget, skal ud af huset og ud til de udsatte grupper.
Det, der sker på nuværende tidspunkt, er, at en stor del af dem bliver ovre i Socialministeriet og ikke når ud til de udsatte.
Man sidder i 1-2 år og bearbejder tingene og bruger af ressourcerne, uden at de når ud.
Derfor kan vi ikke stemme for det her forslag til vedtagelse, for det, der står her, er der jo ligesom ikke rigtig kød på til at få ændret de måder, man administrerer det på.
Mener ordføreren, at det er rimeligt, at man år efter år samler op af ubrugte midler, som man så hele tiden genbevilger gennem nogle omprioriteringer, i stedet for at bruge dem til det, vi som ordførere har besluttet?
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2014-06-02:
Altså, jeg vil bare sige, at jeg simpelt hen ikke vil anerkende det som præmis, og det var derfor, jeg undlod at svare på det.
Jeg kan godt sige det samme en gang til, som jeg gjorde tidligere til fru Liselott Blixt: Så længe Dansk Folkeparti trykker på de grønne knapper med hensyn til finansieringen af den her satspulje, finder jeg mig simpelt hen ikke i, at man står og spiller hellig på den måde.
Enten vælger man at lade være med at være med til at uddele milliarderne, og så kan man kritisere finansieringen, eller også må man stå ved de ting, man laver nede i Folketingssalen.
Det andet
har jeg været vidne til i for mange år.
Så vil jeg bare sige, at jeg generelt klapper i hænderne, når overførselsindkomsterne nede i bunden bliver sat op.
Det er derfor, at regeringen har taget initiativ til at afskaffe de fattigdomsydelser, som Dansk Folkeparti indførte.
Karin Nødgaard (DF), 2014-06-02:
Det skulle være helt korrekt.
Liselott Blixt (DF), 2014-06-02:
Man kan få en sag til at dreje sig om mange forskellige ting.
Jeg kunne godt tænke mig at vende tilbage til det, som det her drejer sig om.
Det er, hvor vi får pengene til satspuljen fra.
Derfor vil jeg gerne høre ordføreren, om ordføreren synes, det er rimeligt, at folk i den periode, satspuljen har eksisteret, har mistet mellem 5.000 og 8.000 kr. om året.
Det er de lavest lønnede i Danmark.
Synes ordføreren, at det er det rigtige sted at hente pengene til satspuljen?
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2014-06-02:
Jeg synes, det er ærgerligt, at vi ikke har flertal i Folketinget for at sætte de her penge af på finansloven, som Dansk Folkeparti åbenbart gerne vil have.
Men Dansk Folkeparti har heller ikke det flertal, og derfor vælger vi at være med i et satspuljeforlig, hvor vi finder pengene til at sætte alle de her glimrende initiativer i gang.
Jeg kan også konstatere, at vi heldigvis hen over årene har været med til at løfte satspuljeprojekter, så de er blevet faste bevillinger på finansloven, og det er jeg rigtig glad for.
Glimrende eksempler er TAMU-projektet for unge, der er faldet ud af arbejdsmarkedet, og som er på kanten af arbejdsmarkedet og måske også lidt på kant med loven.
Det er glimrende projekter, der har bevist deres værd gennem gode evalueringer, og som er blevet løftet og er blevet faste bevillinger.
Det er jeg rigtig glad for.
Jeg tør ikke at være med til den finansiering, som Dansk Folkeparti foreslår.
Jeg har nævnt over for fru Karin Nødgaard, hvorfor det forholder sig sådan.
Det står jeg fast på.
Jeg tør ikke være med til, at det, vi i dag sætter af til satspuljen, kan forsvinde med et pennestrøg, hvis et finanslovsflertal beslutter det.
Det synes jeg er for risikabelt.
Jeg synes, det er langt at foretrække, at vi har et bredt forlig om satspuljen, og at langt størstedelen af Folketingets partier der bliver enige om, hvilke socialpolitiske initiativer vi skal sætte i gang.
Karin Nødgaard (DF), 2014-06-02:
Det svar, der kom, var ikke helt uventet, men jeg synes alligevel, at jeg ville stille spørgsmålet.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, om fru Pernille Skipper ikke anerkender, at f.eks. vi i Dansk Folkeparti er med, fordi vi er med til at få sat nogle ting i værk, som faktisk gør en forskel for nogle udsatte grupper i vores samfund.
Jeg nævnte det også i min ordførertale, hvor jeg siger, at jeg faktisk tror, at nogle af de ting, der er blevet taget initiativ til, i det små og også med de små beløb faktisk er det, der gør, at nogle mennesker får en bedre tilværelse, livskvaliteten øges, grundvilkårene for eksistensen kan opretholdes osv.
Anerkender fru Pernille Skipper ikke også det?
Hvilke tanker vækker det hos Enhedslisten?
Pernille Skipper (EL), 2014-06-02:
Hvordan man finansierer sociale projekter, hvordan vi mindsker uligheden, hvordan vi mindsker fattigdom i Danmark, tror jeg er noget af det, som Enhedslisten har talt allermest om med ikke kun socialministeren, men også med finansministeren.
Han sidder endda lige nu og nikker, så det tror jeg er bekræftet.
Så det er bestemt noget, som vi er meget optaget af, og vi forsøger at lægge så meget pres på regeringen, som vi overhovedet kan.
Så spørger fru Karin Nødgaard, om Enhedslisten vil acceptere de præmisser, der er i forliget, for at gå ind og bekæmpe de præmisser, der er i forliget.
Det er sådan set det spørgsmål, der bliver stillet.
Enhedslisten er ikke med i satspuljekredsen, fordi vi synes, det er en urimelig måde at finansiere sociale projekter på, at det er nogle af de fattigste mennesker i vores land, der skal betale til nogle af dem, som har det allersværest.
Det er en absurd form for omfordeling, som ikke burde finde sted i det her velfærdssamfund, og det vil vi ikke være med til.
Men laver man andre konstruktioner, laver man en anden finansiering, vil vi selvfølgelig meget gerne være med til både at finde den og fordele pengene.
Men vi kan simpelt hen ikke acceptere, at det her er en måde at finansiere de sociale projekter på.
Og jeg regner med, at forligskredsen vil bede om, at vi accepterer præmissen for forliget, hvis vi skal indtræde i kredsen.
Karin Nødgaard (DF), 2014-06-02:
Det er jeg selvfølgelig utrolig glad for, for jo flere, vi er, jo bedre, kan man sige.
Så kunne jeg også godt tænke mig at høre fru Pernille Skippers tanker om, hvorvidt man måske kunne forestille sig, at Enhedslisten gik med i forligskredsen, så vi der kunne være med til, at de bredeste skuldre skal bære mest osv., og så Enhedslisten får indflydelse på satspuljen.
Jeg synes jo, det kunne være dejligt, hvis vi måske en gang imellem havde været samlet alle partierne – måske også os, der er lidt skeptiske over for puljens konstruktion osv.
Pernille Skipper (EL), 2014-06-02:
Jeg vil gerne starte med at sige tak til Dansk Folkeparti for igen at have rejst det her spørgsmål om finansieringen af satspuljen.
Det handler jo grundlæggende om, hvordan vi behandler de mennesker i vores samfund, som har mindst, og de mennesker i vores samfund, som står i svære sociale situationer.
Der er to problemer med den satspulje, vi har i dag lige nu.
Det ene er finansieringen.
Det er de mennesker, der er syge, der er arbejdsløse, det er mennesker på overførselsindkomst, som finansierer via deres indtægter, det er deres levegrundlag, som bliver mindre og mindre hele tiden i forhold til vores andres, og som skal finansiere de sociale projekter, som skal hjælpe mennesker med f.eks. et alkoholmisbrug eller med problemer omkring hjemløshed eller lignende.
Det andet problem er, at puljen er ustabil for projekterne.
Det, at man nu kan få tilført såkaldte permanente satsmidler, understreger jo absurditeten i en ordning, der oprindelig var tænkt som en støtte til udvikling af nye og uprøvede metoder i socialt arbejde og ikke som en slags selvstændig og mere eller mindre permanent social finanslov.
Et godt eksempel på det problem er jo regeringens nye psykiatrihandleplan, som for en væsentlig del er finansieret af satsmidler, på trods af at der er en relativt bred enighed om, at netop det her område har været underprioriteret af staten i årevis og fortjener en langt mere permanent saltvandsindsprøjtning.
Desuden må man også se den her debat i lyset af de mange reformer, som regeringen har gennemført: kontanthjælpsreformen, føp-fleks-reformen, dagpengereformen, som bidrager til at øge fattigdommen og uligheden i vores samfund.
Det betyder, at der er flere og flere mennesker, hvis indtægter er med til at finansiere satspuljen, men det betyder også, at der er flere og flere mennesker, som får behov for de sociale tilbud, som satspuljen betaler til.
Enhedslisten kan således støtte den vedtagelse, som Dansk Folkeparti har fremsat her i dag, og vi vil stemme for den.
Vi tror, at det er en forbedring at sikre en mere social finansiering af de aktuelle satspuljeprojekter ved at overflytte dem til finansloven, men vi vil også sige, at det jo ikke nødvendigvis betyder, at man får den ønskede og mere permanente finansiering.
Det er vores grundlæggende holdning, at satspuljereguleringen bidrager til den voksende ulighed og bør afskaffes, men det er også vores holdning, at der er rigtig mange sociale projekter, som ikke bør finansieres gennem en pulje, uanset om det så er en satspulje eller en anden form for finanslovspulje, men som burde have permanent finansiering og dermed burde være en selvstændig post på finansloven.
Men som sagt betragter vi Dansk Folkepartis forslag som en forbedring for de mennesker, som er på overførselsindkomster, og som betaler til satspuljen hele tiden, og derfor vil vi stemme for deres forslag til vedtagelse.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2014-06-02:
Vi er ikke på nuværende tidspunkt interesserede i at bryde satspuljeforliget, men vi indgår gerne i alskens nye forlig, på kryds og tværs af Folketingets partier, som kan sikre forholdene for de socialt udsatte i Danmark.
Det er der slet ingen tvivl om.
Pernille Skipper (EL), 2014-06-02:
Det er fuldstændig rigtigt.
Jeg husker tydeligt, at da mit eget parti forhandlede med en regering, som bl.a. SF sad i, valgte man, at man hellere ville give skattelettelser og dermed forringe overførselsindkomsterne.
Det er rigtigt, at det kan være meget, meget farligt, og at det kan være med til at øge uligheden i samfundet og gøre nogle af de fattigste fattigere.
Så jeg er fuldstændig enig med SF i, at det kan være farligt.