Kamal Qureshi (SF), 2008-12-18:
Fra SF's side synes vi, at det afgørende er, at vi i enhver sammenhæng sikrer os, at børn kan få forældre, der kan varetage deres tarv på en kærlig og ordentlig vis.
For os er det afgørende, at vi, når vi synes, der opstår et paradoks, skal prøve at se, om vi ikke kan løse det paradoks.
Og vi står faktisk med det mærkelige paradoks i Danmark, at der faktisk er mange forældre, der frivilligt vil stille op og få prøvet af, om de egner sig til at kunne varetage et barns tarv som adoptivforældre.
Det vil sige, at de faktisk gerne vil testes, så at sige.
Jeg tror, at der er mange andre forældre i det her samfund, som kunne have godt af at blive testet, og jeg er heller ikke sikker på, at alle ville stille op til sådan en test.
Men det er der faktisk en masse, der gerne vil, som gerne vil give deres kærlighed og omsorg til et barn, som ikke har det, fordi det bor på et børnehjem et eller andet sted i verden.
I Danmark er det jo sådan, at vi faktisk har en lovgivning, der tillader enlige kvinder og mænd at adoptere børn.
Så man kan sige, at enhver diskussion her i salen, hvor man siger, at man vil sikre, at man ved fremmedadoption skal have både en mand og en kvinde i et hjem, simpelt hen ikke svarer til den virkelighed, som det her Folketing, som vi sidder i i dag, selv har lovgivet om.
Og så vidt jeg ved, har ikke engang Dansk Folkeparti stemt imod det forslag.
Mig bekendt har Dansk Folkeparti i hvert fald ikke ønsket at fjerne det forslag om, at enlige kvinder og mænd må adoptere børn fra udlandet.
Så det eneste vi kan konstatere er sådan set, at i det øjeblik, det er to kvinder, der bor sammen, som ønsker at adoptere, så synes Dansk Folkeparti, det er et problem, for de vil altså ikke være i stand til at varetage barnets tarv.
Hvis det er to mænd, der bor sammen, er det altså farligt for børnene at vokse op i det hjem.
Som far til tre børn vil jeg sige, at der altså godt kunne være nogle flere voksenhænder til stede, og at jeg da nogle gange synes, at to eller tre voksne er for lidt.
Vi er glade for, at der er en del Venstrefolk, der stemmer for det her forslag, som vil betyde, at vi får en reel lovgivning igennem, og at vi fremover også kan få en holdningsmæssig ændring i de lande, hvor børnene kommer fra.
Og det er sådan set den virkelighed, som jeg synes, vi befinder os i i dag, og som vi fra SF's side forholder os til.
Vi kunne selvfølgelig godt drømme os tilbage til en eller anden verden, hvor virkeligheden så markant anderledes ud.
For når man f.eks. siger, hvad der er naturligt, og at det naturlige er, at en mand og en kvinde får børn - jamen så må jeg sige, at det naturlige er altså heller ikke, at man overlever en kræftsygdom, det naturlige er heller ikke, at man overlever med en pacemaker og meget andet.
Vi har på afgørende områder i det her samfund så at sige sat naturen ud af kraft, ved at vi udfordrer den på de sygdomme, naturen tildeler det enkelte menneske.
Eller for den sags skyld, når to ikke er i stand til at få børn, kan man ved hjælp af kunstig befrugtning fra det offentlige sundhedsvæsen få hjælp til at få et barn.
Så på afgørende områder, kan man sige, er det argument om, hvad der er naturligt, og hvad der ikke er naturligt, sat ud af kraft ved hjælp af teknologien og ved hjælp af fremskridt.
SF er et fremskridtsparti på den måde, at vi ønsker fremskridt, vi ønsker et progressivt samfund, vi ønsker, at folk får lov til i frihed at etablere sig i de familieformer, som passer dem bedst, så længe de er i stand til at varetage børnenes tarv.