runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Troels Lund Poulsen (V), 2011-11-29:
Der er jo selvfølgelig en diskussion om, hvem der er inde, og hvem der er ude, og hvor mange der slipper.
Det afhænger jo præcis af, hvordan og hvorledes en vejledning er, hvor mange gange man kan ringe, og i hvilket omfang man kan ringe.
Det er jo lige præcis det, der definerer, hvorvidt man er inden for området med skattepligt eller uden for området med skattepligt, og det er lige præcis det, som jeg altså går ud fra at vi får nogle mere udtømmende svar på under udvalgsbehandlingen.
Ole Birk Olesen (LA), 2011-11-29:
Jeg synes da, ministeren bør forstå, at vi gerne vil prøve at finde ud af, hvad lovforslaget rummer.
Påhviler der arbejdsgiveren en pligt til at tjekke, hvilke numre der ringes til fra denne medarbejders arbejdsgiverbetalte telefon?
Er det arbejdsgiverens pligt sådan at gå telefonnumrene igennem og lave stikprøvekontroller af, om nogle af dem går til steder, der på en eller anden måde ikke har noget at gøre med virksomhedens professionelle virke?
Er det en byrde, som man med dette lovforslag lægger på arbejdsgiverne, altså at man skal undersøge den slags?
Thor Möger Pedersen (SF), 2011-11-29:
Det er klart, at vi vil bestræbe os på at udsende en vejledning, snarest muligt efter at loven er vedtaget.
Når det så er sagt, forstår jeg faktisk ikke, hvorfor ordføreren – og det er ikke for at være polemisk – overhovedet ikke glæder sig over, at 400.000 danskere fremover slipper for multimedieskatten, og faktisk også anerkender det fornuftige i, at man ikke laver alt for rigide beskatningsregler for kontrollen med fri telefon, men selvfølgelig sørger for, at reglerne bliver overholdt, bl.a. via de procedurer, som hr. Troels Lund Poulsen formentlig kender fra den almindelige kontrol i SKATs mekanismer.
Troels Lund Poulsen (V), 2011-11-29:
Det kan godt være, at skatteministeren føler, at vi går i detaljen.
Det er jo sådan set også et spørgsmål om retssikkerhed.
Vi har jo haft utallige debatter i den her Folketingssal, hvor SF og Socialdemokratiet har beskyldt den daværende regering for at åbne en ladeport, fordi den bare accepterede ting, som man mente slet ikke blev kontrolleret godt nok.
Og det er sådan set et aspekt af den her sag.
Derfor er der bare et banalt spørgsmål: Hvornår udsender SKAT så en vejledning, sådan at virksomhederne ved, hvad de har at rette sig efter?
Thor Möger Pedersen (SF), 2011-11-29:
Der er jo flere interessante bemærkninger i spørgsmålet.
For det første vil jeg sige til spørgeren, at hvis der er to ting, man for alvor har lært af dagen i dag, så er det, at Liberal Alliance synes, at vi ikke skal have nogen skatter, og at Venstre og Konservative gerne vil bevare multimediebeskatningen.
Så på den måde er man jo blevet så klog. For det andet, når det så kommer videre i forhold til den lidt specielle antydning, ordføreren kommer med, nemlig at der partout, hvis ikke der er meget skrappe, bureaukratiske regler for virksomheden, vil ske et systematisk snyd, må jeg indrømme, at så mister ordføreren virkelig ministeren. For jeg tror sådan set, at virksomheder og lønmodtagere følger lovgivningen og følger reglerne, særlig hvis de er klare og til at forstå, og i særdeleshed hvis ikke de er for bureaukratiske.
Der kommer til at gælde meget klare regler: En fri telefon skal beskattes; en arbejdstelefon skal ikke beskattes.
Ole Birk Olesen (LA), 2011-11-29:
Jamen hvor kommer kontrollen så ind i det her billede?
Altså, det er jo ikke fordi jeg eller Liberal Alliance er helt vilde med kontrol osv.
Vi så jo helst, at der slet ikke var nogen beskatning her.
Men vi frygter jo lidt, hvad det er, ministeren kan finde på.
Hvis ikke det er arbejdsgiveren, der skal kontrollere disse opkald, og hvem de foretages til, skal der så ansættes en hob af nye medarbejdere i SKAT, som tjekker telefonopringninger og finder ud af, hvem de går til?
For hvis der ikke er denne kontrol, vil ministeren jo stå med det problem, at folk så bare vil få disse telefoner, og så vil de ringe privat, fordi der ikke er nogen kontrol.
Altså, sådan er det jo.
Det ved vi jo.
Og så kommer der jo aldrig nogen penge i kassen, som ministeren tror der gør.
Thor Möger Pedersen (SF), 2011-11-29:
Der påhviler arbejdsgiveren den rimelig fornuftige forpligtelse, at hvis man udleverer en arbejdstelefon, så skal man gøre det klart, at det kun er en arbejdstelefon.
Hvis man udleverer en fri telefon og dermed betaler en lønmodtagers private telefonregning, ja, så skal man indberette det, og lønmodtageren bliver så skattepligtig af det.
I forhold til sådan noget detailkontrol af enkelte telefonregninger, nej, så skal en virksomhedsejer med 100 ansatte ikke hver måned gennemgå 100 ansattes telefonregninger for deres arbejdstelefoner for at se, hvor mange private telefonopkald der er.
Dennis Flydtkjær (DF), 2011-11-29:
Jeg har et spørgsmål, for det oplyses jo i lovforslagets bemærkninger, at der ikke foreligger oplysninger om, hvor mange virksomheder der i dag anvender reglerne om skattemæssig succession i forbindelse med generationsskifte.
Når man ikke ved det, hvordan har man så kunnet beregne de økonomiske konsekvenser af det her lovforslag og i det hele taget finde ud af skatteprovenuet, altså når man selv oplyser, at man slet ikke ved, hvor mange det egentlig drejer sig?
Thor Möger Pedersen (SF), 2011-11-29:
Jeg vil overhovedet ikke stå og anklage eller påklistre en virksomhed et mærkat, slet ikke når jeg ikke kender yderligere detaljer end dem, ordføreren gør rede for der, så det vil jeg ikke påklistre den pågældende virksomhed.
Omvendt vil jeg bare sige, at ud over ikke at ønske at give pengetanke mulighed for succession er den her diskussion jo også en diskussion, hvorom jeg indledte med at sige: Hvor skal den rimelige grænse gå?
Og der er Det Konservative Folkeparti helt tydeligvis uenig med regeringen.
Vi mener, at 75 pct. er en alt, alt for lukrativ skattebegunstigelse, som muliggør, at pengetanke kan succederes, og det mener regeringen er forkert, og derfor foreslår vi grænsen nedsat til 25 pct.
Brian Mikkelsen (KF), 2011-11-29:
Nu bliver vi nødt til at få skatteministeren til at svare på de spørgsmål, der bliver stillet, i respekt for Folketinget.
Jeg spørger skatteministeren, og jeg spørger igen: I Skatteministeriets svar står der, hvad en pengetank er defineret som, og at det er derfor, man laver en ændring af successionsreglerne, nemlig at en pengetank er defineret som et selskab, hvis væsentligste aktivitet er passiv pengeanbringelse eller udlejning af fast ejendom.
Thor Möger Pedersen (SF), 2011-11-29:
Jeg har en fornemmelse af, at det konkrete eksempel er konstrueret omkring familievirksomheden FOSS, som jeg har haft fornøjelsen af at have en udmærket dialog med, og FOSS er en vigtig og god dansk virksomhed.
I forhold til diskussionen om, hvorvidt skattebegunstigelsen af generationsskifter af den grund bør justeres, mener jeg ikke, at regeringens forslag skal ændres af den årsag, altså blot fordi FOSS er en god dansk virksomhed.
Jeg mener faktisk, at med de overgangsregler, jeg nu lægger op til at gennemføre som ændringsforslag, bør også en sådan virksomhed have mulighed for succession, hvis man vel at mærke er parat til et enkelt år at nedbringe sine passive pengeanbringelser til under 25 pct.
Brian Mikkelsen (KF), 2011-11-29:
Det leder så over til spørgsmålet.
Nu har vi jo en regering, som mener, det er erhvervsfremmende, at man eksempelvis beskærer rentefradragsretten her for virksomhederne med 250 mio. kr., og at det kan give ekstra arbejdspladser.
Og så skriver man i notatet, at en pengetank er defineret som et selskab, hvis væsentligste aktivitet er passiv pengeanbringelse eller udlejning af fast ejendom.
Så mit konkrete spørgsmål til skatteministeren er: Vi har en virksomhed, som eksempelvis har 1.150 medarbejdere, de eksporterer 98 pct. af deres produktion, de har en omsætning på 1,5 mia. kr., betaler sikkert et trecifret millionbeløb i skatter og afgifter.
Er det en pengetank?
Thor Möger Pedersen (SF), 2011-11-29:
Der er ingen grund til at hidse hinanden op i den her sag.
Vi ser tydeligvis forskelligt på sagen, men derfor kan man jo godt tale ordentligt til hinanden.
Jeg mener faktisk, at jeg svarede ordentligt på spørgsmålet, men jeg kan godt forsøge at uddybe.
Det korte af det lange er, at ja, vi har da en forhåbning og en formodning om, at det her forslag vil tilskynde også velpolstrede familieejede virksomheder til at foretage aktive erhvervsinvesteringer, og det tror jeg ikke at der er stor uenighed om vil være godt for dansk økonomi i den nuværende situation.
Når det er sagt, så prøvede jeg i mit tidligere svar at forholde mig til den mere principielle pointe, der også lå i ordførerens tidligere spørgsmål, nemlig hvorvidt det egentlig er fornuftigt, at vi går ind og blander os i de her spørgsmål.
Der prøver jeg så at gøre rede for regeringens standpunkt, og det er, at vi naturligvis er nødt til at forholde os til, hvor den rimelige grænse går, hvad angår skattebegunstigelser.
Og her skal vi naturligvis satse på ikke at fremme pengetanke, men derimod fremme fornuftige, rimelige generationsskifter.
Ole Birk Olesen (LA), 2011-11-29:
Nu må ministeren altså lige tage den her debat seriøst.
Ministeren har lige stået på talerstolen og sagt, at målet med den her lovgivning var at få virksomheder til at putte deres penge i andre investeringer end det, de gør i dag, fordi ministeren mener, at det er klogere.
Og så spørger jeg ministeren: Hvorfor er det klogere for en familievirksomhed at investere pengene i sin egen produktion frem for at investere i andre virksomheders produktion ved at opkøbe aktier i andre virksomheder?
Så må ministeren da svare på det spørgsmål i stedet for at stå deroppe og lade, som om han er en eller anden klovn.
Thor Möger Pedersen (SF), 2011-11-29:
I forhold til behovet, og hvordan vi kan kende det, vil jeg sige, at jeg sådan set synes, det er en almindelig betragtning, forstået på den måde, at hvis 75 pct. af en virksomhed i virkeligheden omhandler passiv pengeanbringelse, vil regeringen vælge at definere den som en pengetank.
Det næste er så kendskabet og dermed provenuvurderingerne, og det er korrekt, at der ikke med den nuværende viden og de nuværende systemer opgøres, hvor mange virksomheder der benytter sig af succession.
Derfor er der tale om et skøn, i øvrigt i lighed med den tidligere regerings lovændringer i forbindelse med at lempe reglerne og hæve grænsen.
Dennis Flydtkjær (DF), 2011-11-29:
Nå, men det var da meget godt at få bekræftet, at det er et rent gæt, man baserer det her på, og ikke rigtig nogen faktuel viden.
Det vil sige, at de har en forholdsmæssig stor andel af finansielle aktiver, og der kan man selvfølgelig, jævnfør lovforslaget, se, at så skal de jo ansætte nogle flere folk.
Hvis man forestillede sig, at de ansatte 1.000 flere folk, ville det påvirke udgiftssiden – og forhåbentlig også indtægtssiden, fordi de genererer nogle indtægter – men det ville jo ikke påvirke aktivsiden.
Altså, sådan en virksomhed har jo ikke masser af investeringer i maskinpark, den har ikke masser af investeringer i kæmpe bygninger osv., så den vil jo typisk bare få højere finansielle aktiver.
Torsten Schack Pedersen (V), 2011-11-29:
Ja, det gør vi.
Og hvis sundhedsordføreren fra Socialdemokratiet ville have gjort sig den ulejlighed at se på, hvilke faggrupper det er, der er omfattet, kunne man have set det i den opgørelse fra Forsikring & Pension, der kom forleden.
Den faggruppe, som suverænt lå højest, var elektrikerne.
Jeg tror, det var 92 pct. af alle elektrikere i Danmark, der var omfattet af en sundhedsforsikring.
Og man kunne se på forskellige faggrupper, at der ikke var det billede, som Socialdemokratiet ønsker at male.
Så må jeg sige, at jeg i forhold til det, der jo er Socialdemokratiets kernebudskab, ikke helt forstår forslaget her, for det skal stadig væk være sådan, at skattefriheden for arbejdsgiverbetalt behandling af medarbejderen fastholdes, hvis det gælder behandling for medarbejderens misbrug af medicin, alkohol og andre rusmidler eller rygeafvænning.
Altså, så er det o.k.
Så er det ikke skattesubsidiering og tagen af fællesskabets kasse.
Altså, der er jo ikke meget sammenhæng i politikken fra Socialdemokratiets side.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2011-11-29:
Venstre gjorde det også dyrere f.eks. at være ufrivilligt barnløs med en egenbetaling på helt op til 15.000 kr. om året bare på medicin.
Og så hører man jo Venstres ordfører igen køre det gamle mantra om, at det her jo er en fantastisk ting, fordi der er et krav om, at alle på en virksomhed skulle være omfattet af det.
Det interessante ved det er jo for det første, at det ikke var Venstres oprindelige krav, dengang loven blev indført.
For det andet har Ugebrevet A4 jo lavet en rundringning, der viser, at rigtig mange virksomheder ikke tilbyder det til alle ansatte; at bl.a. Danish Crown og ISS kun tilbyder sundhedsforsikringer til deres højtlønnede funktionærer og ikke til rengøringsansatte og slagteriarbejdere.
Så holder Venstre stadig væk fast i, at den her ordning har været rigtig, rigtig god?
Torsten Schack Pedersen (V), 2011-11-29:
Nu er det jo ikke mig, der har valgt at pulje lovforslagene sådan, som det er gjort.
For som jeg sagde, er det alt godt og skidt på en lang række forskellige områder.
Og jeg tror også, hr. Frank Aaen erindrer en diskussion tidligere i forhold til, at man ligesom skal have finansieringen med til sine forslag.
Nu er jeg ikke i den situation, at jeg kan slå ud med armene og love i øst og vest, og derfor står vi i Venstre ved de aftaler, vi har lavet – også når det ikke nødvendigvis har været populært, men nødvendigt.
Det har Venstre gjort, og jeg konstaterer, at vi har med et samlet lovforslag at gøre, som øger skatterne med, jeg tror, det er 1,3 mia. kr., og det må jeg altså sige gør det dyrere at være dansker, og det kan vi fra Venstres side ikke støtte.
Frank Aaen (EL), 2011-11-29:
Det skal jeg huske, næste gang jeg kommer i nærheden af en finanslovforhandling.
Det er også helt i orden, det synes jeg er fint, men det passer bare ikke meget godt med det der med, at det ikke må være dyrere at være dansker.
Det må ikke være dyrere at være en, der bliver aflønnet med aktier – det har jeg forstået – men det må gerne være dyrere at være børnefamilie.
Tak for oplysningen.
Thor Möger Pedersen (SF), 2011-11-29:
Jeg vil ikke blande mig i, hvad der er kloge investeringer for den enkelte virksomhed.
På den anden side er det da vigtigt at understrege, at det, jeg har en interesse i at have en holdning til, er, hvilke typer investeringer som skal skattebegunstiges.
Virkeligheden er jo, at virksomheder også efter den her regelændring, regelskærpelse, må investere i, hvad virksomhederne lige præcis måtte finde klogest, og det har jeg det da bedst med at virksomhederne selv bestemmer.
Det, vi skal forholde os til, er, hvordan vi vil sætte grænserne for skattebegunstigelsen, og der må man bare sige, at de lempelser, som den tidligere regering har gennemført, har gjort det til alt, alt for lukrativt at gennemføre generationsskifter i pengetanke.
Det synes vi ikke er fornuftigt.
Frank Aaen (EL), 2011-11-29:
Det må ikke blive dyrere at være dansker, er det mantra, vi hører flere gange om dagen.
Den tidligere regering gennemførte jo et forslag, der gjorde det dyrere at være børnefamilie, ved at man skar i børnechecken, og det forslag, der ligger her, genopretter børnechecken.
Så regeringen gør det jo ikke dyrere for børnefamilierne, den gør det billigere for børnefamilierne.
Og det er så finansieret ved, at en skattefidus, der eksisterer i dag, hvor man giver folk nogle aktier i løn i stedet for at give dem rigtig løn, så de slipper billigere i skat,
bliver ophævet.
Thor Möger Pedersen (SF), 2011-11-29:
Men i den pågældende problemstilling vil problematikken dreje sig om, at virksomheden havde så mange penge på bogen, at den overskred 25-procents-reglen og dermed blev skattepligtig og ikke længere havde retten til at udskyde en skat, som den på et eller andet tidspunkt bør betale.
Og det er såmænd bare det, der vil være virkeligheden, når det her lovforslag forhåbentlig bliver vedtaget.
Så nej, jeg kan egentlig ikke umiddelbart se, at der er en problemstilling, fordi det jo som sagt handler om, hvor man synes at den rimelige grænse skal sættes i forhold til en skattebegunstigelse i forbindelse med generationsskifter.
Torsten Schack Pedersen (V), 2011-11-29:
Nu adskiller min opfattelse af skattefiduser sig jo nok rimelig væsentligt fra hr. Frank Aaens.
Men at vi har en ordning, som er med til at fremme en aktiekultur i Danmark, har vi sådan set været ganske tilfredse med, og i Venstre mener vi, det indeholder nogle ganske fornuftige elementer.
Så når man kalder det en skattefidus, bliver vi bestemt ikke enige.
Så synes jeg jo, det bliver interessant i forhold til børnechecken – eller børnefamilieydelsen.
For det er fuldstændig korrekt, at en del af genopretningspakken for 2010 var, at vi fra Venstres side var nødt til at foretage nogle prioriteringer, og vi står selvfølgelig ved, at det var den måde, vi var med til at sørge for, at vi fik samlet kriseregningen op på.
Og det er svært at samle en regning op på 24 mia. kr., uden at der er nogen, der opdager det.
Jeg forstår så ikke helt, men det kan være, at hr. Frank Aaen kan oplyse mig om det, hvorfor man så ikke går hele skridtet tilbage, for man fjerner jo kun loftet.
Der var en generel sænkelse på 5 pct., og den har man ikke taget med i det her forslag.
Ole Birk Olesen (LA), 2011-11-29:
Forklar mig lige: Hvis en virksomhed investerer i aktier, altså i ejerskab af andre virksomheder, er det så mindre investering i aktivitet i samfundet, end hvis virksomheden putter pengene i sin egen produktion?
Regeringen kan ikke lide familievirksomheder, for de ejes nogle gange af meget rige mennesker, mennesker, hvis forfædre gennem måske flere generationer har forøget virksomhedens værdi og givet resultatet videre til deres børn, som igen har værdiforøget og igen har givet resultatet videre til deres børn osv. Den slags forstår socialister, som jo sidder i hovedparten af regeringens ministerier, sig ikke på.
De foretrækker græshoppemodellen, hvor hver generation æder alt, hvad den kan, for det er i det socialistiske verdensbillede uretfærdigt, hvis nogle børn i fødselsgave får materielt bedre startvilkår i livet end andre børn.
Alle skal helst starte med et stort rundt nul.
Derfor har regeringen nu besluttet, at mange familievirksomheder skal ribbes noget så eftertrykkeligt ved generationsskifte.
For det første skal de betale 42 pct. i skat af hele virksomhedens værdi, det er det nye i forslaget her, og for det andet skal de betale 15 pct. i arveafgift.
Det vil ofte resultere i, at en virksomheds fulde egenkapital eller endda mere end det bliver konfiskeret af staten ved et generationsskifte, hvis der blot i virksomheden også er opsparet noget goodwill.
Det er dyrt for de enkelte virksomheder, men mange penge kommer der ikke i statskassen, blot 40 mio. kr. ekstra årligt.
Derfor er økonomiprofessor Bo Sandemann Rasmussens vurdering helt korrekt, når han siger: »Det er i hvert fald ikke dette, som redder os.
Det er mere en symbolpolitik, der skal ramme nogle få rige familier.« Ja, det er det, der er på spil her.
Regeringen går mere op i at ramme de rige end at gøre samfundet bedre for alle.
Resultatet af dette indgreb vil være, at de berørte virksomheder vil få sværere ved at overleve efter et generationsskifte, og fremtidig produktion og arbejdspladser i Danmark vil derfor gå tabt.
Men som Churchill jo sagde: »Kapitalismens nedarvede last er den ulige fordeling af goderne, socialismens nedarvede dyd den lige fordeling af elendigheden.«
Regeringen slår med dette lovforslag et slag for den lige fordeling af elendigheden.
Liberal Alliance støtter ikke lovforslaget.
Jonas Dahl (SF), 2011-11-29:
Jeg ville ønske, det var sådan, også i politik, at man lod ordførerne for de respektive partier udlægge partiernes politik, i stedet for at man forsøger at lægge folk ord i munden.
Jeg savnede i øvrigt, at der overhovedet var et spørgsmål fra hr. Torsten Schack Pedersen.
Jeg vil gerne slå fast, at vi fra SF's side synes, det er rimeligt, at man, hvis det er sådan, at man har mere end 25 pct. placeret i aktier og obligationer og penge og andre former for likvider, bliver beskattet af den del af det.
Jeg synes faktisk, at 25-procents-grænsen er en relativt fin grænse.
Så kan man altid diskutere, om den skulle være lidt højere eller lidt lavere.
Jeg synes faktisk, det er en fin grænse, vi når frem til.
Det er i øvrigt en tilbageførsel til det niveau, den har været på tidligere.
Jeg er helt opmærksom på, at man fra Venstres side har et stærkt ønske om at tilgodese de her – jeg tror, at det var ordførerens eget begreb – særlig velbjærgede familier.
Og det er vi bare fra SF's side ikke enige i.
Jeg tror, at vi alle sammen kunne ønske os at få overdraget Joakim von Ands pengetank.
Torsten Schack Pedersen (V), 2011-11-29:
Så synes jeg da, at man skulle tage den naturlige konsekvens af det, som SF står og siger.
For det drejer sig jo ikke om en pengetanksregel, men om en grundlæggende modstand mod muligheden for at lave succession.
Det er jo det, der bliver sagt.
Man ønsker ikke, at de værdier, der er opbygget i en familieejet virksomhed, kan blive i virksomheden, og at næste generation eller en nærtstående medarbejder kan gå ind og overtage den skattemæssige stilling fra den eksisterende indehaver.
Det er jo det, der bliver sagt klokkeklart, nemlig at det er helt urimeligt.
Så forsøger man åbenbart via den såkaldte pengetanksregel at komme nærmere SF's mål, for SF har jo nu klart sagt fra talerstolen, at man grundlæggende er imod muligheden for succession.
Det synes jeg da er rart at vi får klarhed om.
Det tror jeg der er mange virksomheder, mange medarbejdere, mange ansatte, der ser med stor bekymring på.
De skatteregler, som man nu vil skærpe, ville man egentlig helst afskaffe.
Jonas Dahl (SF), 2011-11-29:
Jamen jeg giver gerne investeringsråd til hr. Torsten Schack Pedersen, men jeg tror, at vi skal holde det på det mere private plan.
Jeg vil ikke stå her og rådgive om, hvorvidt man skal investere i det ene eller det andet.
Men jeg synes faktisk, at der er en pointe i forhold til det, hr. Torsten Schack Pedersen siger.
For det gælder, hvor man – og det er meget klart med det her lovforslag – har mere end 25 pct. placeret i likvider.
Det er jo det, som Venstre så har hævet og hævet op til de 75 pct.
Det vil sige, at man har skullet kunne have helt op til 75 pct. likvider liggende i virksomheden.
Det synes jeg faktisk stadig væk er en relativt høj grænse, og det synes jeg sådan set er udmærket.
Men så har man altså også muligheden for at svare den arveafgift, der i givet fald er, og i øvrigt de andre afgifter, der er, når man overdrager en virksomhed.
Hvis man overdrager virksomheden, er det jo en værdi, der bliver overdraget.
Det gælder på samme måde, som hvis jeg havde købt en aktie, solgte den på det frie marked og blev beskattet af det, for så skulle jeg selvfølgelig også svare min skat af den investering, jeg havde foretaget.
Det samme gælder, hvis hr. Torsten Schack Pedersen fik foræret et firma af en anden, for så skulle han også modsvare skat af det.
Jeg synes faktisk, det er rimeligt, og jeg synes, det er rimeligt, at man sådan set beskatter folk ligeligt.
Torsten Schack Pedersen (V), 2011-11-29:
Det er bekymrende, for det helt centrale her er jo, hvad det er for nogle vilkår, vi byder vores virksomheder i det her land.
Skal det være attraktivt at drive virksomhed Danmark, eller er man bare et skaffedyr for en rød regering?
Vi bliver jo mere og mere bekræftet i, at det er det sidste, der er gældende.
Så dækker man sig ind under pengetanksreglen, men virkeligheden er jo – og man må bare konstatere, at det var meldingen fra SF – at enhver form for succession er uhensigtsmæssig, og at man i øvrigt fra SF's side er bedre til at investere pengene, end virksomhederne selv er.
Det er dog imponerende.