runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rasmus Jarlov (KF), 2010-12-02:
Jeg vil sådan set give den socialdemokratiske ordfører ret i, at det selvfølgelig ikke er verdens største afbureaukratisering.
Den time, vi bruger på at behandle det her beslutningsforslag, bliver Danmark forgældet med 9 mio. kr., fordi vi har et galoperende statsunderskud.
Så selvfølgelig burde vi bruge tiden på at afskaffe efterlønnen og andre mere vigtige ting, men der skal også være plads til at diskutere de her mindre forslag.
Det kan være temmelig besværligt, og det er jo ubelejligt op til en kommunal valgkamp, hvor der er så meget pres på de lokale kommunalpolitikere, at man også skal løse den opgave.
Så jeg og mit parti har sådan set stor sympati for forslaget og synes også, det virker lidt overflødigt, at man egentlig skal ud og bevise, at man har en legitimitet til at stille op, når man i forvejen har modtaget et mandat til at sidde i en kommunalbestyrelse.
Vi mangler desværre alligevel et realistisk bud på, hvordan man ellers skulle strikke systemet sammen på en rimelig måde, og jeg er især bekymret ved det, som også ministeren og Venstres ordfører lagde vægt på, med, hvordan man skal bestemme, hvem der har retten til at opstille, såfremt lister bliver delt eller der kommer udbrydere osv.
Derfor mener vi ikke, at vi kan stemme for beslutningsforslaget, selv om vi har stor sympati for hensigten med det.
Meta Fuglsang (SF), 2010-12-02:
Jeg tror, der er to forskellige ting i spil her.
Det ene er skønnet om, hvem der repræsenterer en liste, og det andet er, om vælgerne synes, man skal sidde der eller ej.
Jeg tror, de færreste vælgere i den situation, hvor man skal stemme til et kommune- eller regionsvalg, har de teoretiske overvejelser over, hvem der repræsenterer den originale liste.
Det, man tager stilling til, er, hvem man gerne vil have der.
Og jeg tror, det er vigtigt, at de diskussioner bliver lagt hos vælgerne, også i forbindelse med de lokale valg, så man bevarer en interesse i, hvad det er, der skal ske.
Sophie Løhde (V), 2010-12-02:
Jeg er helt enig i, at det ikke er det, der er afgørende for, om noget er demokrati eller ej.
Det kræver mange andre spørgsmål og elementer.
Men jeg synes jo, det er lidt interessant, om man synes, det er en vigtig del af ens demokratiopfattelse som parti, at man overlader det at tage stilling til, hvem der tegner et parti – det skønsspørgsmål, det vurderingsspørgsmål – til nogle, som ikke selv står til ansvar for det skøn, i den forstand at det er en offentlig myndighed og ikke borgerne som en aktiv del af en valghandlingssituation.
Det synes jeg jo er interessant at vide.
Ligger det skøn bedst i hænderne på borgerne eller på administrative myndigheder?
Meta Fuglsang (SF), 2010-12-02:
Jeg tror, at det, der er det vigtigste for borgerne og for vælgerne, er, at man forholder sig til eller kan tage stilling til dem, som man har valgt ind, og til, hvordan de har gjort det i valgperioden, og de valg, de har truffet.
Så jeg tror ikke, at demokratiopfattelsen kun går på det ene eller på det andet, men at demokratiopfattelsen her går på den direkte mulighed for at vælge nogen ind, som én gang har været inde.
Jeg kan godt se problemstillingen i det, som fru Sophie Løhde rejser her, altså om det er administrationen, der tager stilling til, hvem der så repræsenterer listen, men jeg mener ikke, det er det afgørende for, om det er demokrati eller ej.
Sophie Løhde (V), 2010-12-02:
Det er jo konsekvensen af det, at det skøn går fra at være på borgerniveau til at være hos en kommunal myndighed.
Meta Fuglsang (SF), 2010-12-02:
Forslaget her vedrører jo stillerlister til kommunale og regionale valg, og når man kigger på det, virker det umiddelbart som et meget lille og meget enkelt forslag.
Der ligger selvfølgelig en afbureaukratisering eller i hvert fald en mulighed for afbureaukratisering i det forslag, der ligger her, i og med at forslaget går ud på at fjerne nogle procedurer i forbindelse med de her stillerlister for lister, der allerede er repræsenteret i byråd eller regionsråd.
Det er jo ikke et voldsomt arbejde, der ligger i det her, så den afbureaukratisering, der ligger i det, er formentlig til at overskue, men man må også sige: mange bække små.
Vi har jo tit været inde på, at man mangler at høste de lavthængende frugter, i hvert fald når det handler om afbureaukratisering, og så kunne man måske starte her.
Men det andet aspekt, som ligger i det her forslag, og som faktisk efter min mening er mere spændende, er diskussionen af den demokratiopfattelse, den demokratiske proces, der ligger i forbindelse med de lister, der er opstillet.
Og det er jo sådan, at bureaukratiet og demokratiet nogle gange kan spænde lidt ben for hinanden, og jeg kan også godt høre, at det kan være det, der kommer i konflikt med hinanden her.
Det, jeg synes er spændende i forslaget her, er bl.a., at de lister, som allerede er repræsenteret, jo har fået en legitimitet, i og med at de én gang har været stemt ind.
Jeg kunne også godt høre på ministerens bemærkninger her i indledningen, at demokrati er svært, og de forskellige scenarier, man kan opstille, kan gøre det vældig kompliceret at prøve at administrere demokratiet, men man skal selvfølgelig gøre forsøget alligevel.
Men umiddelbart vil jeg sige, at når man har en liste, der er valgt ind i byrådet, så er der jo en demokratisk kontrol med det; vælgerne har mulighed for at følge med og afgøre, om man skal genvælges eller ikke skal det, og det, der må være afgørende, er, at borgerne, vælgerne følger med i, hvem der sidder i byrådet og regionsrådet, hvem det er, man gerne vil have til at sidde der igen, og hvem man dermed stemmer ind.
Så den diskussion af demokratiopfattelse, den demokratiske diskussion af, hvordan vi håndterer det, synes jeg faktisk er den mest spændende debat i det her og ikke så meget selve afbureaukratiseringsdebatten.
Den legitimering synes vi er afgørende, så SF kan støtte forslaget, som det ligger her.
Vi mener, at uanset om der er afbureaukratisering eller ej, ligger der i hvert fald en tilkendegivelse af, at når valget er sket, så er den proces, der pågår, at vælgerne holder øje med dem, der nu engang er valgt ind i byrådet og regionsrådet, holder øje med, hvad de laver, og også i forbindelse med det næste valg tager stilling til, om de skal vælges ind igen eller ej.
Det må være det, der er den afgørende prøve for, om man skal kunne stille op til næste valg eller ej, og ikke så meget bureaukratiet.
Bureaukratiet kan bruges til meget som undskyldning for både godt og skidt, men her synes jeg faktisk den anden diskussion er vigtigere og mere interessant at tage med.
Men vi kan i hvert fald støtte forslaget, som det ligger.
Maja Panduro (S), 2010-12-02:
Igen må jeg bare sige, at det jo ikke vil være meget afbureaukratisering.
Hvis vi forestiller os den situation, at der er en lokalliste, som er blevet indvalgt med to – mænd eller kvinder – i kommunalbestyrelsen, og de to så bliver uenige efter noget tid og går hver til sit, hvordan skal man så afgøre, hvem af de to, det nu er, der tegner listen?
Man kunne forestille sig en hel masse lignende situationer, og derfor er jeg altså faktisk bange for, at det forslag, som hr. Hans Kristian Skibby mener er den store afbureaukratiseringsguldgrube, tværtimod vil give mere bøvl.
Vi vil gerne være med til at kigge på reelle afbureaukratiseringsforslag også i den her forbindelse
, så lad os endelig snakke om det under udvalgsbehandlingen, men som det ligger her, er vi altså ikke voldsomt imponeret, og vi vil meget gerne have svar på nogle af de spørgsmål, som jeg har listet op.
Det kan være, at ordføreren vil komme ind på det i sin tale til sidst.
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-12-02:
Det kan jeg da så kun beklage.
Jeg har hørt fra i hvert fald en enkelt socialdemokratisk borgmester – jeg skal nok lade være med at nævne navnet, for vedkommende skulle jo nødig komme i klemme – der synes, at det her faktisk var et meget fornuftigt forslag, men det skal selvfølgelig ikke skille os ad her.
Jeg vil da tage ordføreren på ordet og sige, at lad os dog prøve at kigge på det under udvalgsarbejdet og se, om der er andre måder at gøre det på.
Jeg tror nemlig stadig væk på, at de detailproblemer, som ordføreren beskriver, er nogle, som vi sagtens let og elegant og praktisk kan indskrive i den her valglov, således at man selvfølgelig ikke skal sidde nede på rådhuset og kigge på hver enkelt kandidat, som skal komme ind ad døren til borgmesteren og have et stempel osv.
Det, det drejer sig om her rent konkret, er jo bare, at de enkelte partier, som bliver repræsenteret i et byråd, selvfølgelig ikke skal ud at indhente stillererklæringer ved de kommende valg.
Det synes vi er sund fornuft, og naturligvis er det også en afbureaukratisering.
Det ville overraske mig meget, hvis der var den store divergens i det, som ordføreren siger på vegne af Venstre, og det, som indenrigsministeren siger på vegne af regeringen – og dermed også Venstre.
Men jeg vil alligevel gerne spørge ordføreren lidt om det, som ministeren var inde på med hensyn til, at en af de store bevæggrunde for at bibeholde de administrative byrder, som der trods alt ligger i det her, de få gange, hvor man har de her lokale valg, jo er, at man skal tage højde for, at et parti godt kan have seks eller otte forskellige lister i en kommune, f.eks. Venstre 1, Venstre 2, Venstre 3, Venstre 4, Venstre 5 og Venstre 6, sådan som vi havde i Tørring-Uldum Kommune, hvor jeg kommer fra, i gamle dage.
Mener ordføreren ikke, at man sagtens rent lovgivningsmæssigt kunne skrive sig ud af det problem, således at de seks Venstrepartier, som så åbenbart er ét Venstreparti udadtil, stadig væk ville have en fordel ud af det, sådan som de selvfølgelig gerne vil have i forhold til de lokale valg?
Sophie Løhde (V), 2010-12-02:
Jeg erindrer ikke, at ministeren sagde, at det var bevæggrunden.
Jeg mener, ministeren fremhævede en række eksempler på, hvad der kunne være problematisk i forhold til det her forslag, som er fremsat af Dansk Folkeparti.
Og det er jo sådan set også derfor, vi anerkender det og siger, at det jo er godt, at vi kigger på, om vi kan gøre noget mere simpelt, som er afbureaukratiserende for såvel kommunerne som for de enkelte lister og partier.
Jeg synes bare, at det, der lige pludselig bliver alternativet, ikke er mere afbureaukratiserende end det, vi har i dag, og derfor føler jeg sådan lidt, at forslaget er udtryk for et forsøg på at løse et problem, som er ikkeeksisterende i forhold til den faktiske virkelighed i kommunerne.
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-12-02:
Jeg synes ikke rigtig, jeg fik et svar på det, jeg spurgte om: Mener ordføreren ikke, det er praktisk muligt rent detailstyringsmæssigt at skrive sig ud af problemet med fire eller seks Venstrepartier i den samme kommune?
Maja Panduro (S), 2010-12-02:
Jeg vil også gerne starte med at kvittere for, at Dansk Folkeparti i deres begrundelse for beslutningsforslaget her sender et signal om, at man ønsker at være med til at luge ud i de bjerge af bureaukrati, som vi belaster kommunerne med.
Det håber vi meget at vi kan tale videre om, også når det så handler om nogle forslag, der rent faktisk batter noget.
Borgmesteren på Bornholm, Winni Grosbøll, siger det jo meget godt, når hun til TV 2 Bornholm om det her forslag siger, at hun nu nok synes, hun kunne pege på andre områder, hvor bureaukratiet var et større problem.
Hun mener ikke, siger hun, at det at skulle gå ti stillerlister igennem hvert fjerde år lige er det, der er den største belastning for hendes kommunes ansatte i forhold til al den kontrol og alt det papirarbejde, som hendes medarbejdere er underlagt på f.eks. beskæftigelsesområdet og det sociale område.
Jeg synes egentlig, det er lidt letkøbt, at Dansk Folkeparti vil føre sig frem som de store afbureaukratisører, fordi man vil befri kommunerne fra at skulle gennemgå ti stillerlister hvert 4 år, særlig fordi konsekvensen, hvis DF's forslag gennemføres, nemt kunne risikere at være at udløse endnu mere bureaukrati, dels når kommunerne så skal administrere opstillingen og alt det, der er forbundet med det for en liste, som ikke engang kunne samle 25 stillere, og ikke mindst, når kommunerne så i stedet for skal pålægges den, tror jeg, ikke ubetydelige ekstra opgave, som det vil være at fastlægge, hvem det egentlig er, der tegner listen.
Det er jo også grunden til, at det valgslovsudvalg, som man havde sat til at arbejde meget grundigt med det her, sidst man ændrede loven, og som arbejdede specifikt med spørgsmålet om afskaffelse af stillerlisterne, netop ikke kunne anbefale det, fordi den løsning, de så kunne se på det problem, kunne være, at man så sagde, at det kun ville være de store partier, dem, der har en landsorganisation, dem, der er opstillingsberettigede til Folketinget, som kunne slippe for stillerlisterne.
Det ville jo selvfølgelig for mit eget partis vedkommende være meget fint, men vi går altså ikke ind for, at man på den måde skulle forfordele de store partier og gøre det nemmere for dem end for de små lokale lister.
Så synes vi i øvrigt ikke, det er nogen urimelig betingelse, at 25 vælgere i de fleste kommuner, op til 150 specifikt for Københavns Kommune, og i regionerne mellem 50 og 150, skal skrive under, for at et parti eller en liste er opstillingsberettiget til valget.
Vi mener, at det har en legitimerende effekt og også, at det sandsynliggør, men stadig med masser af snor og al mulig plads til, at man kan lade tvivlen komme til gode og at udvikle sig fremad osv., at der er en eller anden chance for, at man kunne blive valgt. Og det er ikke noget højt antal stillere, man skal præstere, heller ikke i forhold til, hvor mange mennesker der gerne efterfølgende så skulle stemme på listen, hvis det faktisk skulle lykkes at opnå valg.
Så Socialdemokraterne kan altså ikke støtte lovforslaget.
Vi vil meget gerne være med til at lave rigtig afbureaukratisering.
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-12-02:
Man kan jo næsten sige, at et angreb som sædvanlig er det bedste forsvar, og det er så også det, som fru Maja Panduro er sådan lidt vild med i dag på vegne af hele det socialdemokratiske arbejderparti.
Jeg vil nu gerne have lov til at spørge alligevel: Hvorfor ikke prøve at kigge på mulighederne frem for hele tiden at kigge på begrænsningerne?
Det er da rigtigt, som ordføreren siger, at det her ikke ligefrem er det helt store afbureaukratiseringsforslag i forhold til arbejdsopgaven, der ligger ude i kommunerne.
Ordføreren citerede bl.a. en socialdemokratisk borgmester fra Bornholm.
Det kan da godt være, at borgmesteren på Bornholm havde været mindst lige så glad, hvis det var blevet det socialdemokratiske forslag om, at man vil til at detailregulere, bestemme, at der kun må købes økologisk frugt i kommunens daginstitutioner på Bornholm.
Det ville nok også give en anden form for bureaukrati for borgmesteren på Bornholm, så der kunne vi måske få en anden hilsen her til Folketinget.
Altså, en lille afbureaukratisering er vel også en afbureaukratisering?
Maja Panduro (S), 2010-12-02:
Nej, jeg synes egentlig, at jeg listede en række problemer op.
Man kan sige, at hvis det så bare var afbureaukratisering, men det, som jeg sagde i min tale, og som jeg håber at hr. Hans Kristian Skibby hørte, var, at jeg sådan set kunne frygte, at det her vil føre til væsentlig mere bureaukrati, når kommunerne skal pålægges opgaven med at skulle vurdere, hvem det egentlig er, der repræsenterer listen osv., osv.
Så jeg er bekymret for, at det her overhovedet ikke vil være et afbureaukratiseringsforslag, men tværtimod et bureaukratiseringsforslag.
Så spørger hr. Hans Kristian Skibby, om ikke vi skulle kigge på muligheder frem for begrænsninger, og det vil vi meget gerne være med til, men jeg vil sige, at i forhold til nogle af de spørgsmål, som jeg listede op i min tale, er der en hel del, som forslagsstilleren skal svare meget grundigt og måske også en lille smule overraskende på, hvis vi skal kunne støtte det her forslag.
Vi vil meget gerne være med til at kigge på, om vi kan lave afbureaukratisering på alle mulige andre måder og også gerne i forhold til valgloven, det er da helt sikkert, men vi synes bare ikke lige, at det her forslag er specielt godt, beklager.
Sophie Løhde (V), 2010-12-02:
Det kunne man givetvis skrive sig ud af, men pointen i mit svar var netop, at det jo ikke er det, der er det eneste problem i forhold til forslaget.
Man skal jo holde det op imod det eksisterende og se på: Er det her forslag noget, der gør tingene lettere for kommunerne og gør tingene lettere for partierne og for kandidaterne?
Det mener vi ikke det er, for forslaget vil jo betyde, at hver enkelt kandidat skal indberette til kommunen, som så får de her indberetninger for hver enkelt kandidat, hvorefter kommunen så skal have berigtiget hos partierne, at dem, der så har indmeldt sig, også er dem, som partiet mener er dem, der skal være opstillet og oven i købet være opstillet i den rækkefølge, som de selv har indberettet.
Det er jo ikke noget, der gør det lettere for en kommune eller for den sags skyld for et parti eller en lokalforening, når der skal opstilles kandidater til et kommunalt og regionalt valg.
Altså, det er ikke noget, vi har de store følelser i forhold til, og vi ser gerne på, hvordan man kan gøre de her ting lettere, men der skal som sagt bare foreligge noget, som er et reelt alternativ, og som også gør tingene lettere og ikke mere besværlige og mere indviklede, og det er det, der er vores bevæggrund for ikke at kunne støtte beslutningsforslaget i den nuværende form.
Per Clausen (EL), 2010-12-02:
Nu har vi jo taget det her i små bidder, og hvis hr. René Christensen kunne tro, at han ville komme i fare for at blive kritiseret voldsomt i dag, har den socialdemokratiske ordfører jo lettet lidt af presset, kan man sige, ved også at beskrive nogle langsommelige processer.
Men jeg vil godt spørge hr. René Christensen, om han ikke er enig med mig i, at hvis vi ser på, hvordan forløbet har været indtil nu, kan vi se, at det har været sådan, at først vedtog vi noget i Folketinget, og bagefter fandt regeringen ud af, hvordan man kunne vise, at der var en videnskabelig begrundelse for at vedtage det, vi havde vedtaget i Folketinget.
Kendsgerningen er, at da vi diskuterede det, der omhandlede de 0-3-årige her i Folketingssalen, da vi diskuterede det med sutteflaskerne, var den daværende sundhedsminister i stand til at sige to ting til os: Der ville komme en EU-sag på nakken af os, og det, vi gjorde, var videnskabeligt set helt hen i vejret.
Vi vedtog det så, og nu er det ikke alene videnskabeligt rigtigt og fornuftigt, det er også for halvdelens vedkommende blevet Kommissionens politik.
Tror hr. René Christensen ikke, det er meget vigtigt, at vi holder fast i det, og at vi presser på ved hele tiden at være foran i forhold til EU?
René Christensen (DF), 2010-12-02:
Jeg er meget enig i, at der er alle de her udfordringer med EFSA.
Det er også derfor, vi er så utilfredse med, at vi kan blive overrulet på vores forskningsområder.
Når vi kan dokumentere i Danmark, at noget er farligt, så irriterer det os grænseløst, at man fra EU kommer og siger: Jamen det kan ikke være forbudt mere, nu ophæver vi det forbud.
Og så skal forbrugerne i Danmark også have de farvestoffer og andet, fordi EFSA kommer med den her udtalelse.
Så er det EU-reglerne, der kommer til at overtrumfe de danske politikeres afstemning i Folketingssalen.
Det irriterer os gevaldigt, og nu er der kun to partier tilbage i Folketinget, som har den holdning, for andre kan åbenbart ikke have den, for så er man ikke regeringsduelig.
Det er det, der irriterer os.
Den anden ting, der blev spurgt om, var, om man anerkender, at EU er en politisk kampplads.
Det kan man godt anerkende, men så må man også anerkende, at jeg simpelt hen ikke tror på, at det overhovedet vil lykkes, hvis ministeren får det her mandat.
Jeg tror, det lykkedes for ministeren, fordi han kom med mindre ting.
Det var mindre indrømmelser, der skulle til.
Det er jo sådan, politik er.
Jeg tror ikke på, at ministeren kan komme ned med det her mandat og få det igennem i EU.
Der tror jeg, vi skal være så realistiske trods alt, at hvis vi skal lykkes med det store system, skal vi tage det i små bidder fremadrettet, hvis vi skal have det her op på EU-plan.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-12-02:
Jeg noterede mig, at ordføreren i sin tale sagde, at hvis vi forbød bisfenol-A i produkter, ville vi få færre produkter på det danske marked.
Det ville gå ud over forbrugeren.
Er ordføreren opmærksom på, at der findes alternativer til bisfenol-A?
Erling Bonnesen (V), 2010-12-02:
Tilgangen til det er for mig og for Venstre, hvilket jeg har markeret flere gange, at det skal være videnskabeligt godt funderet med konklusioner på det, så vi er sikre på, at vi har den rette og den fulde og den hele viden med.
Og så er der stadig væk en udvikling på området, hvad vi også tidligere har markeret.
Det er klart, at vi så træffer vores beslutninger, når vi først har det på bordet.
Benny Engelbrecht (S), 2010-12-02:
I det tilfælde, at man i USA skulle vælge at vedtage en fødevaresikkerhedslov, som eksempelvis er mere vidtgående end den europæiske på netop bisfenol-A-området, vil det så være et spørgsmål, som Venstre også vil kigge nærmere på, altså hvis det er sådan, at vi internationalt kan lægge et sikkerhedsniveau, der er højere?
Jeg går ud fra, at Venstres ordfører er bekendt med, at man på nogle områder har nogle andre vurderinger af sikkerhed og usikkerhed i netop FDA i USA.
Erling Bonnesen (V), 2010-12-02:
Det er muligt, at spørgeren ikke lige fik fat i det, jeg nævnte i min ordførertale, om forbrugerne, men så har man muligheden for at orientere sig om, hvad jeg rent faktisk sagde der.
I forhold til at få andre produkter ind kan jeg fuldstændig tilslutte mig den besvarelse, som også ministeren tidligere har afgivet i sagen: Når der foreligger nye sikre alternativer, er det oplagt at tage fat på det.
Jeg tror, det skaber den største tryghed for borgerne, forbrugerne og befolkningen som helhed, at man som borger og forbruger ved, at beslutningerne bliver truffet på et sikkert grundlag.
Men der arbejdes jo også godt og grundigt med det, og det kan jeg da kun glæde mig over, og når der så ligger en ny viden, forholder vi os til det.
Benny Engelbrecht (S), 2010-12-02:
Selvfølgelig skal vi handle på viden, og vi skal selvfølgelig også anvende forsigtighedsprincippet, hvis der er mistanke om konkrete farlige ting.
Det var en ret kort ordførertale, hr. Erling Bonnesen holdt, og jeg synes, jeg manglede nogle men'er undervejs.
Det var ret tydeligt, at ordføreren var meget optaget af industrien og deres muligheder, men jeg kan ærlig talt ikke forstå, at Venstres ordfører ikke klarere siger, at det faktisk bør være en målsætning, at vi kommer helt af med de giftige substanser, som er i fødevareemballagerne, for det er jo indiskutabelt, at bisfenol-A faktisk er en giftig substans.
Det, der er spørgsmålet, er, hvor grænseværdierne skal ligge.
Derfor skal mit spørgsmål være: Vil det ikke være i samfundets interesse, men faktisk også i danske virksomheders interesse, at målsætningen er den klare, at man skiller sig af med bisfenol-A i fødevareemballager?
Der er jo en række danske virksomheder, som producerer alternativer til plast, f.eks. danske enzymvirksomheder.
Erling Bonnesen (V), 2010-12-02:
Den klare, sikre, forskningsbaserede viden førte til, at vi her i Danmark lavede et forbud for 0-3-årige.
Så fortsætter arbejdet, og jeg synes netop, vi skal følge de konklusioner, der så kommer fra forskningsverdenen, sådan at vi vedblivende kan træffe vores beslutninger på et sikkert grundlag og ikke foregriber et eller andet, som man måske kan kæde sammen med nogle forsøg.
Lad os holde fast i, at det her skal være velbegrundet og baseret på den forskningsbaserede viden.
Det tror jeg skaber den største tryghed i befolkningen, både nu og på længere sigt.
Per Clausen (EL), 2010-12-02:
Det er jeg helt enig i, og derfor spørger jeg bare hr. Erling Bonnesen: Jamen er det ikke rigtigt, at det rotteforsøg, som blev brugt til at dokumentere, at man kunne gennemføre forbuddet for 0-3-årige, var et forsøg, som var baseret på, at voksne rotter, mens de var gravide, fik bisfenol-A og også fik det, mens de efterfølgende ammede?
Det er jo det, vi ved med sikkerhed, og er hr. Erling Bonnesen så ikke enig med mig i, at den viden må vi handle på?