runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Bødskov (S), 2011-11-17:
Man kunne ønske sig, at spørgeren ville bruge lidt mere energi på at forklare, hvordan det kan være, at hans eget parti lige pludselig har skiftet holdning, frem for at gå så meget op i, hvad andre gør.
Det synes jeg måske kunne være interessant, for sandheden er jo, som jeg sagde tidligere, at Dansk Folkeparti stemte imod det her forslag, dengang det var til behandling i folketingsåret 2005-06.
Det understreger måske bare den pointe, som ligger til grund for det i øvrigt meget, meget ambitiøse afsnit, der er i regeringsgrundlaget, om nye rammer for bedre kontrol med regeringen, nemlig at det skal foregå i et bredt samarbejde.
Det er i Folketingets Udvalg for Forretningsordenen.
Det er her, den diskussion hører hjemme.
Der tager vi alle diskussioner, og hvis hr. Kristian Thulesen Dahl havde lyttet lidt til, hvad jeg sagde, ville han have hørt, at regeringen lægger stor vægt på, at de her drøftelser kommer til at finde sted her, og at vi som sagt håber, at alle partier vil deltage aktivt i det.
Der bør også, som jeg sagde i min tale, indgå spørgsmål om de nærmere rammer for nedsættelse af undersøgelseskommissioner.
Alt er til debat.
Lad os tage diskussionen der.
Det er nu engang det mest holdbare.
For det er jo et vigtigt emne at få skabt bedre og rigtige rammer for parlamentskontrol med regeringen.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2011-11-17:
Der kom en meget interessant oplysning her fra justitsministeren, nemlig at der ikke var enighed blandt de partier, der skulle i regering, om, at det her skulle stå i regeringsgrundlaget.
Det er jo meget paradoksalt, når vi op til valgkampen, endda i årene op til valgkampen, har hørt alle tre partier argumentere meget firkantet for, at den her mindretalsbeskyttelse skulle indføres.
Det er pudseløjerligt, at lige præcis på det tidspunkt, hvor man selv får magten og skal lave regeringsgrundlaget, mener man så ikke, at der skal gælde en mindretalsbeskyttelse.
Der vender man på en tallerken i forhold til det, man har sagt tidligere, og siger, at det der med, at et stort mindretal skal kunne kigge ministrene over skulderen, skal kunne iværksætte undersøgelser af, hvad regeringen går rundt og laver, var noget, man mente før valget, da man var i opposition, men det mener man ikke nu, hvor man har fået regeringsmagten. Så mit spørgsmål til justitsministeren som følge af den meget interessante oplysning, der netop kom fra justitsministeren, er selvfølgelig: Hvilket af de tre partier var det, der ikke mente, at det skulle indgå i regeringsgrundlaget, når alle tre partier helt op til valget den 15. september argumenterede hårdnakket for, at det her var en meget vigtig ting?
Uanset hvad ville man, når man kom til magten, gennemføre de her ting.
Nu vender man på en tallerken.
Hvilket af de tre partier var det, der ikke ville have det skrevet ind i regeringsgrundlaget?
Tak, hr. formand.
Det, vi oplever her, er meget forunderligt.
Justitsministeren har bekræftet, at det forslag, vi behandler i dag, L 3, er en nøjagtig genfremsættelse, en uændret genfremsættelse, af et forslag fremsat for 4 år siden af Socialdemokratiet, Socialistisk Folkeparti, Radikale Venstre og Enhedslisten.
Sådan er det.
Det er det forslag, som man så ikke kan støtte i dag, fordi man siger, at det skal bygge på en bredde i Folketinget.
Det skulle det ikke dengang.
Da var det fint, hvis der bare havde været et flertal, der havde gennemført det.
Da var der ikke nogen drøftelser.
Da var det fremsat som et forslag, og havde der været flertal i Folketingssalen for det, havde man gennemført det.
Kan justitsministeren ikke bekræfte, at sådan havde det været for 4 år siden?
Nu står vi så i en situation, hvor der pludselig stilles nogle betingelser for at ville støtte ens eget forslag.
Man siger også, at det ikke er med i regeringsgrundlaget.
Jeg kunne egentlig godt tænke mig at spørge justitsministeren, hvorfor det ikke er med i regeringsgrundlaget, når alle de partier, der indgår i regeringen, har ment nøjagtig det samme.
Altså, her kan man jo ikke sige, at man skulle give indrømmelser til De Radikale og derfor ikke kunne leve op til sit valgløfte.
Kristian Jensen (V), 2011-11-17:
Det kan godt være, at det er meget enkelt, men det er i hvert fald også meget forvirrende, for det er ikke lang tid siden, at ministerens eget parti sammen med de andre regeringspartier kom med præcis det samme forslag.
Hvad er det, der giver forskellen fra den holdning, regeringen havde tidligere, til den holdning, regeringen har nu?
Morten Bødskov (S), 2011-11-17:
Som det fremgår af regeringsgrundlaget, er det her ikke en del af regeringsgrundlaget.
Regeringen agter at indbyde Folketingets partier til en dialog om, hvordan man kan styrke kontrollen med regeringer, og det skal gå på tværs af regeringsskift, og det skal sikre, at Folketinget får bedre muligheder for at udøve kontrol med regeringen.
Det er sådan set meget enkelt.
Kristian Jensen (V), 2011-11-17:
Tak for ministerens besvarelse, men jeg forstod sådan set ikke, hvad ministeren egentlig mener om forslaget.
Jeg har forstået, at på et eller andet tidspunkt, når regeringen kommer dertil, vil man invitere til en drøftelse – fint nok.
Hvad mener ministeren om det konkrete forslag?
Per Clausen (EL), 2011-11-17:
Jeg skal beklage, at jeg læste parentesen og ikke det, der stod uden for parentesen.
Det skal ikke gentage sig.
Jeg vil bare alligevel spørge justitsministeren, hvornår det var, at justitsministeren og Socialdemokraterne besluttede sig for, at det her med mindretallets muligheder for at lave undersøgelseskommissioner ikke var noget, man kunne vedtage, hvis der var et flertal; det krævede, at alle skulle være enige.
Altså, hvornår var det, man besluttede det?
Jeg kunne også godt tænke mig vide: Skal det forstås helt bogstaveligt, eller hvordan skal det med bred enighed forstås?
Skal det forstås sådan, at hvis Dansk Folkeparti i dag siger, at de har tænkt sig at stemme for det her i dag, og at de gerne vil indgå en aftale om, at de ikke kunne drømme om at afskaffe det, hvis de nogen sinde igen skulle blive en del af et flertal – det er jo omkostningsfrit for dem at love – er det så tilfredsstillende for justitsministeren?
For det ville jo betyde, at det her ikke sådan umiddelbart ville se ud til at kunne blive ændret tilbage efter et valg.
Morten Bødskov (S), 2011-11-17:
Det, der vil være vigtigt for regeringen, er, at vi får en grundig diskussion af de her spørgsmål.
Det handler i høj grad om at tilrettelægge den rigtige proces.
Vi har tidligere i Folketinget haft den her type processer, som har dannet grundlaget for, at man har fundet frem til nye samarbejdsformer.
Det er det, vi lægger op til igen.
Regeringen kommer med sit ambitiøse indspark fra regeringsgrundlaget til, hvordan vi kan forbedre mulighederne for kontrol med regeringer, hvordan parlamentet kan arbejde med det, hvilke præmisser det skal bygge på – i det hele taget et oplæg, som man jo roligt kan sige er noget mere ambitiøst end noget, man har set fra nogen tidligere regeringer.
Derfor er det vores indstilling, at det bør foregå i et regi, hvor det nu engang bedst hører hjemme, og et udgangspunkt for de debatter vil jo være Folketingets Udvalg for Forretningsordenen.
John Dyrby Paulsen (S), 2011-11-17:
Tak for svaret, tror jeg nok i virkeligheden.
Nu fik vi det så lidt ned på jorden igen, at det her alligevel ikke er så vigtigt for Venstre, men må jeg så ikke have lov til at spørge hr. Kristian Jensen: Når vi nu i regeringsgrundlaget, som vel den første regering nogen sinde, har skrevet et helt afsnit om god regeringsførelse, som faktisk er meget omfattende, må jeg så ikke tage det for givet med det svar, der nu blev givet, at Venstre vil gå aktivt, konstruktivt ind i den debat, som der jo lægges op til med alle Folketingets partier om god regeringsførelse, herunder hvordan man sikrer, at mindretallet får en beskyttelse til at holde øje med regeringen på mange forskellige områder?
Så må jeg ikke tage svaret som udtryk for i virkeligheden at være en fremstrakt hånd til regeringen, selv om det godt kan være, at hr. Kristian Jensen ikke vil være ved det, om, at det arbejde med god regeringsførelse, herunder beskyttelse af mindretal, vil Venstre gå aktivt og positivt og konstruktivt ind i?
Kristian Jensen (V), 2011-11-17:
Allerførst vil jeg sige, at der mest af alt måske er tale om et politisk selvmord blandt socialdemokrater, og at det altså ikke er et mord, der skal opklares.
Det er jo sådan set et selvmord, man begår med åbne øjne, nærmest som et japansk harakiri.
Man har lovet vælgerne en ting før valget, men det løfte går man nu imod, på trods af at et ganske massivt flertal ville have bakket ens politik op.
Så hvis der er tale om et dødsfald, er det da et politisk selvmord af dimensioner, vil jeg sige til hr. John Dyrby Paulsen.
Jeg synes snarere, det her er grinagtigt.
Hvis man fra talerstolen ikke skulle være så formel, kunne jeg sagtens have brugt mange andre ord om socialdemokraters optræden her.
Hvis det her forslag blev vedtaget med det flertal, der kunne have manifesteret sig, ville jeg jo efter et valg kunne konstatere, at der nok næppe var mulighed for at få det fjernet igen, og det ville naturligvis fortsætte efterfølgende.
Så at fjerne det efterfølgende er ikke en sag, som vi vil gøre nogen dyd af.
Vi ville konstatere, hvorvidt der ville være flertal for det.
Og da jeg har set, at Venstre ifølge enkelte meningsmålinger har fået fremgang, men ikke så stor fremgang, at vi ville have fået flertallet alene, tror jeg, at der med et flertal bestående af både Enhedslisten, regeringen og Dansk Folkeparti nok også ville flertal for en undersøgelseskommission af den her art efter et valg.
John Dyrby Paulsen (S), 2011-11-17:
Tillykke med debuten som Miss Marple.
Jeg kan forstå, at Venstre og hr. Kristian Jensen nu synes, at hvis ikke man indfører de her undersøgelseskommissioner, som det er anbefalet i de her forslag, ja, så tangerer det noget nær et mord, men i samme åndedrag siger hr. Kristian Jensen så i øvrigt, at så vil Venstre heller ikke stemme for det.
Det synes jeg er en sådan lidt interessant betragtning.
Og så til spørgsmålet: Jeg må jo forstå Venstres meget indædte modvilje mod det her sådan, at hvis flertallet engang om mange, mange år skulle skifte, ville noget af det første, Venstre ville gøre, være at tage initiativ til, at en sådan minretalsbeskyttelse fjernes med det samme.
Morten Bødskov (S), 2011-11-17:
Der er en helt klar årsag til, at regeringen mener, at det her spørgsmål bør diskuteres bredt, nemlig at hvis man skal lave rammer for parlamentets kontrol med regeringer, er det vigtigt, at det foregår på baggrund af en diskussion, hvor alle partier er med, og hvor alle partier så selvfølgelig også har muligheder for at spille deres forskellige forslag ind til diskussionen, fordi konklusionen af de diskussioner er vigtig, og den skal holde længe og være uafhængig af, hvad det er for et flertal i parlamentet, der nu måtte være efter et folketingsvalg.
Merete Dea Larsen (DF), 2011-11-17:
Nu er der jo så blevet snakket om forslaget allerede dengang blandt den daværende opposition og nu også en del af os andre.
Efter min mening er et bredt flertal Socialdemokraterne, Socialistisk Folkeparti, Radikale, Enhedslisten og Dansk Folkeparti.
Er der en årsag til, at det ikke kan kaldes et bredt forlig eller et bredt ønske?
Morten Bødskov (S), 2011-11-17:
Det er også rigtigt nok, som jeg påpegede over for hr. Kristian Thulesen Dahl, at dengang det sidst var til behandling, stemte Dansk Folkeparti imod.
Det er jo i sig selv en understregning af, at de her diskussioner bør tages de steder, hvor de nu engang skal tages, og hvor de hører hjemme; og det er i Udvalget for Forretningsordenen, at man tager den her type af diskussioner.
Der kan man diskutere de her spørgsmål.
Man kan diskutere, eksempelvis hvordan de nærmere rammer for nedsættelse af undersøgelseskommissioner skal være.
Det synes regeringen er en fin måde.
Vores bidrag til det vil være en udmøntning af det, der står i regeringsgrundlaget, som er et meget, meget ambitiøst indspark til, hvordan man kan tilrettelægge kontrollen af regeringer i fremtiden.
Merete Dea Larsen (DF), 2011-11-17:
Kan justitsministeren bekræfte, at der i dag faktisk ville have været et bredere flertal for det her forslag, end der var, da oppositionen stillede og ønskede forslaget gennemført?
Morten Bødskov (S), 2011-11-17:
Det er der, regeringen i dag har tilkendegivet, at vi på nuværende tidspunkt ikke kan støtte det her forslag.
Vi siger jo meget klart, at drøftelser af den her karakter bør foregå i et bredt samarbejde.
De bør foregå der, hvor de hører hjemme.
Lars Barfoed (KF), 2011-11-17:
Regeringen kan på nuværende tidspunkt ikke støtte forslaget!
Synes justitsministeren, at det er rigtigt, at to femtedele af Folketingets medlemmer skal kunne gennemtvinge en undersøgelseskommission?
Jeg skal bare sige, at i Det Konservative Folkeparti har vi været imod det her forslag, da vi var i regering, og at Det Konservative Folkeparti også er imod forslaget nu, hvor vi er i opposition.
Det spændende er: Synes justitsministeren, det ville være rigtigt, at et mindretal på to femtedele kan gennemtvinge en så omfattende ting, som en undersøgelseskommission er?
Morten Bødskov (S), 2011-11-17:
Nu så jeg vist, at hr. Lars Barfoed kom lidt sent ind i salen.
Jeg ved ikke, om han hørte min tale, men jeg sluttede sådan set min tale af med at sige, at regeringen på den baggrund på nuværende tidspunkt ikke kan støtte lovforslaget og beslutningsforslaget.
Så meningen er sådan set tilkendegivet.
Så det behøver hr. Lars Barfoed sådan set ikke at spørge om mere.
Lars Barfoed (KF), 2011-11-17:
Jeg synes, det her er meget interessant.
Meningen med at have en førstebehandling er jo, at vi skal have en principiel drøftelse om de forslag, der nu er på dagsordenen.
Her har vi altså to forslag, et beslutningsforslag og et lovforslag, om undersøgelseskommissioner og om, hvorvidt to femtedele af Folketingets medlemmer skal kunne forpligte regeringen til at nedsætte en undersøgelseskommission.
Kunne vi så ikke få at vide nu, efter at vi har ventet så længe i spænding, hvad justitsministeren mener om forslaget?
Synes ministeren, at det er et godt forslag, eller synes ministeren, det er et dårligt forslag, og vil ministeren stemme imod forslaget, når det kommer til endelig behandling i salen?
Hvad mener ministeren?
Christian Langballe (DF), 2011-11-17:
Jamen jeg er fuldstændig klar over det, og det har jeg for mit eget vedkommende også gjort.
Jeg vil så stille et spørgsmål.
Når FN-konventionerne kommer ind, er det, som om moderne politikere går i bedestilling, som om man mener, at konventionerne er skrevet med guds finger og er kommet ned fra himlen.
Jeg forstår bare ikke, hvorfor man ikke ud fra almindelig sund fornuft kan tage et forbehold og sige, at det selvfølgelig drejer sig om en vurdering fra sag til sag, og at det er Folketinget og alene Folketinget, der tager stilling til tildeling af statsborgerskab, sådan som det jo også står i grundloven.
Morten Bødskov (S), 2011-11-17:
Det er jo sådan, når man sidder i regering, at regeringspartierne står bag det, der står i regeringsgrundlaget.
Sådan er det.
Det kan næppe komme som nogen overraskelse.
Og når det her forslag ikke står i regeringsgrundlaget, hvad er årsagen så til det?
Den er, at der ikke var enighed om, at det skulle føres ind i regeringsgrundlaget.
Det er ganske enkelt.
Så er det rigtignok sandheden, at det her forslag er en genfremsættelse af, hvad Socialdemokraterne, SF, Det Radikale Venstre og Enhedslisten tidligere har fremsat, men det, hr. Kristian Thulesen Dahl glemmer at fortælle i debatten, er jo, at Dansk Folkeparti dengang også stemte imod.
Det kunne måske understrege værdien af det, altså at det her er et område af en sådan vigtighed og betydning og tyngde for parlamentets arbejde, at det er noget, vi klarer inden for de rammer, hvor det nu engang skal fremsættes, nemlig i Udvalget for Forretningsordenen.
Det er der, man tager diskussionen, og det er der, hvor diskussioner om parlamentets kontrol med regeringen skal føres hen og bør finde sted.
Karsten Lauritzen (V), 2011-11-17:
Fru Anne Baastrup siger, at der er kommet en ny regering, og det kan man jo ikke benægte – der er kommet en ny regering – men SF har dog også fået en anden politik på området end den, de havde, da SF var i opposition, og det er vel fair nok at ville spørge lidt nærmere ind til det.
Jeg kan så forstå, at grunden til, at man har ændret den, er, at man nu har afbureaukratiseret processen.
Det er jo lidt mærkeligt, at man har foretaget denne kovending.
Så vil jeg gerne høre: Hvorfor ønsker man så ikke at gøre det hundrede procent og følge PET's advarsler i alle sager, også når det handler om statsløse?
Hvorfor ønsker man ikke at undersøge sager, hvor PET vurderer at statsløse kan være til fare for rigets sikkerhed?
Hvorfor ønsker man ikke at undersøge, om der er muligheder for, at man inden for konventionerne kan vente lidt med at give statsborgerskab eller eventuelt arbejde for at få lavet konventionerne om for at kunne respektere PET's advarsler, som jeg kan forstå at SF nu lige pludselig tillægger meget stor vægt, dog ikke når det handler om statsløse?
Anne Baastrup (SF), 2011-11-17:
Jeg ved ikke, om det er gået op for hr. Karsten Lauritzen, men vi har fået en ny regering, og den regering handler med fuld tillid fra SF's folketingsgruppe.
Vi har total tillid til, at den indstilling, som PET giver justitsministeren, og som justitsministeren sender videre til Indfødsretsudvalget, er i overensstemmelse med de principper, som ligger til grund.
Dertil kommer, at den tidligere regering, som jeg ikke havde meget tillid til, jo også havde den der mærkelige konstruktion, at justitsministeren fik orienteringen og derefter indstillede til integrationsministeren, som så indstillede videre.
Vi slipper også for et led, og det giver en højere grad af retssikkerhed.
Karsten Lauritzen (V), 2011-11-17:
Jeg vil godt spørge fru Anne Baastrup, hvad der er årsag til, at SF har skiftet holdning med hensyn til folk, der vurderes at være til fare for rigets sikkerhed.
Jeg kan forstå på dagspressen, at man ikke ønskede at følge PET's anbefalinger, men det gør man så nu efter en snak med justitsministeren.
Jeg vil godt have at vide, hvad det er, der har gjort, at SF har foretaget denne kovending, fra da man var i opposition, til nu, hvor man er en del af regeringen.
Hvad er det, der gør, at man pludselig forholder sig anderledes?
Hvilken magisk kraft er det, den socialdemokratiske justitsminister har spredt ud i SF's folketingsgruppe, sådan at man nu ikke følger den linje, man hidtil har fulgt?
Anne Baastrup (SF), 2011-11-17:
Der er én dag om året, en søndag, hvor jeg virkelig forsøger at deltage i et arrangement, og det er statsborgerskabsdagen.
Det er en fornøjelse at opleve den begejstring og glæde, som folk tager imod deres statsborgerskab med, og at tale med de mennesker om, hvilke udfordringer de har haft i forsøget på at få statsborgerskab.
For dem er det en reel anerkendelse fra det danske samfund af, at de nu er en del af danskerne.
Det er det, jeg tænker på, hver gang jeg stemmer for en indfødsretslov.
Det er de smil og den begejstring, som disse mennesker møder os andre med.
Det er det, vi også skal huske på, når vi nu behandler dette forslag om indfødsret.
De mennesker, der er kommet på det her forslag til indfødsret, har været igennem et labyrintisk cirkus, hvor man, når man ser beskrevet alle de mange forskellige opgaver, de skal løse, og alle de mange ting, de skal gøre for at komme på lovforslaget, tænker: Det her kan ikke være rigtigt.
Noget af det, jeg er meget stolt af i regeringsgrundlaget, er, at vi gør op med mange af de elementer.
Vi anser nemlig statsborgerskabet som et reelt integrationselement.
Vi anser det for at være et af de elementer, der gør, at folk oplever, at de er en del af Danmark, at de er en del af det danske samfund, og at de kan byde ind med deres viden og deres ressourcer.
Det er integration i højeste potens.
Vi har i Danmark en tradition for – den går helt tilbage til 1700-tallet – at det at få dansk statsborgerskab er noget helt, helt særligt.
Derfor vil vi jo ikke slække på alle krav.
Vi mener stadig væk, at de skal være høje, fordi det danske statsborgerskab er noget særligt.
Men vi skal sikre, at de ikke skal ekskludere dem, der gør sig umage, alene fordi de ikke har en tilpas høj uddannelse.
Mennesker, der igennem mange år har boet i Danmark, skal ikke mødes med en prøve, hvor kravene er højere, end hvad mange danskere kan klare.
Samtidig skal vi naturligvis lægge vægt på, at de ikke har begået kriminalitet.
Vi vil bl.a. ændre på kravene til danskkundskaber.
Vi vil fremover kun stille krav om danskprøve 2.
Vi vil samtidig gøre op med den helt besynderlige regel, at man ikke kan have dobbelt statsborgerskab.
Jeg får rigtig mange henvendelser fra danskere, der er bosat i bl.a. USA, og som krydser fingre for den dag, vi kan få vedtaget den lovgivning, der giver dem mulighed for dansk statsborgerskab, samtidig med at de er amerikanske statsborgere.
Så det her er en god dag.
Lad os hurtigt få behandlet det her lovforslag, så vi kan vedtage det, helst i enighed.
Jeg respekterer selvfølgelig, at det er meget svært for Dansk Folkeparti, men jeg håber, at alle andre partier vil være med til, at vi engang i april kan fejre statsborgerskabsdagen også for de her mennesker.
Zenia Stampe (RV), 2011-11-17:
Jeg har det sådan, at hvis det er personer, der netop er født og opvokset her, der går ud og begår den type ting, og man så bagefter siger, at dem vil vi ikke kendes ved, må jeg bare spørge: Hvem skal så kendes ved de her mennesker?
Jeg tror ikke, at der er andre, der ønsker at give de her mennesker et statsborgerskab, og så får vi netop aldrig nogen sinde løst udfordringen omkring statsløshed.
Der tror jeg sådan set at det er det der skiller os, nemlig, at jeg faktisk har det som et erklæret mål, at jeg gerne vil udrydde statsløshed, og det mål forfølger jeg, og det er det, der er afgørende i den her sag.
Christian Langballe (DF), 2011-11-17:
Jeg tager statsborgerskabet meget alvorligt, fordi det faktisk giver valgret til Folketinget, og det er en gave fra det danske folk.
Så derfor er det ikke bare en ubetydelig ting, og det ser da mærkeligt ud, hvis vi er vidende om, at en person udgør en sikkerhedsrisiko, at vi så bare uden videre går hen og belønner vedkommende med et statsborgerskab, hvor det så måske senere kan ske, at den sikkerhedsrisiko viser sig at være berettiget, så der sker en form for terrorhandling.
Zenia Stampe (RV), 2011-11-17:
Jeg ved ikke, om Dansk Folkepartis ordfører dermed mener, at man kan forebygge terrorisme ved at undlade at give folk statsborgerskab.
Der er jeg så bare uenig.
Jeg mener sådan set, at uanset hvad man går ud og gør bagefter, skal man behandles som et retsobjekt, og det mener jeg sådan set at vi sikrer ved at gøre folk til danske statsborgere.
Christian Langballe (DF), 2011-11-17:
Det gør en forskel for mig, for nu at følge op på spørgsmålet, fordi jeg synes, at hvis vi nu forestiller os, at en person, som er blevet tildelt statsborgerskab her i Danmark, men som ikke er blevet godkendt af PET, efterfølgende går ud og sprænger banegården i luften, så vil jeg godt nok sige, at det vil være vores medansvar her i Folketinget, at vi sådan bare belønner folk, der udgør en sikkerhedsrisiko for landet, med statsborgerskab.
Så det forstår jeg ikke.