runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thomas Horn (S), 2008-11-14:
Efter rekordmange dødsulykker i byggeriet i 2005 lykkedes det dengang for Socialdemokraterne at presse beskæftigelsesministeren til at handle.
Arbejdstilsynets almindelige screeninger af byggepladser og razziaerne har imidlertid dokumenteret, at der er alvorlige arbejdsmiljøproblemer i byggebranchen, fordi arbejdsmiljøet simpelt hen ikke bliver taget alvorligt nok.
Senest har vi kunnet konstatere, at antallet af ulykker igen har været alvorligt på vej op i 2007, og det kræver handling.
Netop derfor har Socialdemokraterne også efterlyst mere handling, og den kommer så nu i form af dette lovforslag, hvis hovedformål er at fordoble bødestraffen til arbejdsgivere ved alvorlige ulykker.
Selv om man ikke umiddelbart kan sætte kroner og øre på en dødsulykke, mener vi i Socialdemokratiet, at den nuværende strafudmåling slet ikke står mål med alvoren i det alvorlige svigt, en arbejdsmiljøovertrædelse er.
Vi bakker derfor op om en fordobling af bødestraffen samt en fordobling af strafferammen, således at en overtrædelse, der har medført en ulykke med alvorlig personskade eller døden til følge, nu kan straffes med op til 2 års fængsel.
Målet er selvfølgelig ikke at fylde landets fængsler op med arbejdsgivere på rad og række, men at lovgivningen skal have en præventiv virkning og sende det klare signal til arbejdsgiverne, at de skal holde bedre øje med, hvad der sker på de danske arbejdspladser.
I dagens Danmark skal man simpelt hen kunne gå på arbejde uden at komme alvorligt til skade eller ligefrem miste livet.
På grund af skærpelsen kan det ligeledes forventes, at lovforslaget medfører det positive resultat, som også LO påpeger i sit høringssvar, at bygherren allerede i udbudsfasen fokuserer på arbejdsmiljøstandarden hos de firmaer, der byder ind på opgaven.
Vi støtter derfor ændringen af lovens § 37 om, at de relevante sikkerheds- og sundhedsmæssige foranstaltninger inkorporeres allerede i projekteringsfasen.
Socialdemokraterne har derudover ønsket, at der bliver sat mere fokus på at belønne de virksomheder, der rent faktisk tager et ansvar og passer på deres medarbejdere, samtidig med at vi har ønsket, at der i større omfang skal sanktioneres over for de uansvarlige arbejdsgivere, der ikke passer ordentligt på deres ansatte.
Det har ikke været muligt at overtale regeringen og Dansk Folkeparti til at gå mere drastisk til værks, men samlet set kan Socialdemokraterne dog støtte lovforslaget.
Bent Bøgsted (DF), 2008-11-14:
Det lovforslag, vi står med her, er et forslag, der skærper straffen for arbejdsgivere.
Det største punkt i forslaget omhandler tilfælde, hvor der sker dødsfald eller alvorlige ulykker med alvorlig personskade.
Der fordobles bødestraffen, og det synes vi i Dansk Folkeparti er ret og rimeligt.
Vi synes generelt, at bødestraffen er stor nok, men vi kunne godt acceptere, hvis bøderne blev forhøjet med dødsfald eller alvorlig personskade.
Derudover er der en hel del justeringer af arbejdsmiljøloven, som har været nødvendige, for at den kan leve op til de krav, som vi nu en gang stiller til bygherren.
Det gælder ved udarbejdelse og vedligeholdelse af planer for sikkerhed og sundhed på byggepladsen og ved at koordinere foranstaltninger i projekteringsfasen og for bygherrens pligt til at udarbejde og tilpasse journaler over de emner samt koordinatorens kvalifikationer, blot for at nævne nogen af dem.
Men generelt er der en hel del justeringer, der skal forbedre arbejdsmiljøet og forbedre sikkerheden på byggepladserne, som Dansk Folkeparti kan gå ind for, og vi støtter selvfølgelig lovforslaget.
Line Barfod (EL), 2008-11-14:
Dansk Folkeparti går ofte ud og siger, at det er vigtigt med en langt hårdere retspolitisk kurs.
Det er ikke mange dage siden, vi behandlede et beslutningsforslag fra Dansk Folkeparti om, at der skulle være en minimumsstraf for flugtbilister.
Det skulle sikres, at de kommer i fængsel.
Så undrer det mig lidt, at Dansk Folkeparti, når vi snakker arbejdsgivere, ikke er mere indstillet på, at der altså er behov for en langt hårdere kurs her.
Her er der tale om nogle, der har mulighed for at sidde og overveje, hvad der økonomisk kan betale sig, nogle, som har mulighed for at indhente viden om, hvordan man sikrer arbejdsmiljøet.
Vi så f.eks. i Persolitsagen, hvor man havde opstillet et stillads, der var bundet sammen med ståltråd, og som var defekt flere steder, og hvor manden styrtede ned og blev dræbt, at virksomheden fik en bøde på 25.000 kr.
Den vil så, hvis vi er heldige med den lovændring, der er nu, stige til 80.000 kr.
Mener Dansk Folkeparti, at der er sammenhæng mellem, hvad det koster at begå uagtsomt manddrab inden for arbejdsmiljø og andre områder, f.eks. færdselsområdet?
Jeg kan ikke helt se, at Dansk Folkepartis argumentation hænger sammen.
Hvis man skulle overføre det til færdselsområdet, så har vi også en færdselslov.
Vi har færdselspolitiet, der indimellem laver undersøgelser.
Vi har reglerne om, at bilerne jævnligt skal til syn osv.
Men Dansk Folkeparti mener så åbenbart, at de andre trafikanter må sikre sig imod bilisterne, så de ikke pludselig bliver ramt af en bilist, der ikke kører efter reglerne, for det skal i hvert fald ikke være via straf, kan jeg forstå, at Dansk Folkeparti vil regulere på det her område.
Det undrer mig noget.
Skal vi så ikke også i langt større omfang bruge muligheden for at fratage arbejdsgiverne retten til at drive virksomhed?
Bent Bøgsted (DF), 2008-11-14:
Jamen hvis der er en virksomhed, der direkte er svinsk over for sine lønmodtagere eller medarbejdere, så har jeg tidligere i nogle debatter sagt, at jeg ikke har noget imod, at sådan en virksomhed bliver lukket, absolut ikke.
Men nu drejer det sig om arbejdsmiljølovgivningen her, og det drejer sig om bødestørrelser.
Der har jeg den indstilling, at jeg synes, at vi har strammet rigeligt op vedrørende bøder.
Jeg går med til at hæve dem for dødsfald, fordi det er nogle alvorlige ulykker.
Det er langtfra altid sådan, at arbejdsgiveren er skyld i, at der sker nogle dødsulykker, og det er i hvert fald ikke med fortsæt.
Jeg kan ikke forestille mig, at der er nogen arbejdsgivere, der med fortsæt siger: Jamen skidt med det, det kan godt være, at det koster en medarbejder livet, men vi bruger bare de materialer, vi har.
Jeg kan bare ikke forestille mig det.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-11-14:
Tak for det.
Jeg hæftede mig ved de ord, som ordføreren knyttede til den lille merbevilling til hr. Bjørn Lomborg, og ordføreren var bekymret for, hvordan udlandet ville se på det.
Der vil jeg bare gerne spørge, om ikke hr. Morten Østergaard er bekendt med, at faktisk alle steder i udlandet bliver Bjørn Lomborg betragtet som en stor autoritet.
Det eneste sted, han ikke bliver betragtet sådan, er i Danmark.
Foreign Policy har udnævnt ham til at være blandt de 100 mest intellektuelle i verden, og The Guardian, som vel nærmest er den avis, der i England ligger tættest på hr. Morten Østergaards synspunkter, har erklæret, at han er blandt de 50 folk i verden, der vil være i stand til at redde kloden.
Hvad der så end ligger i det.
Er det ikke lidt mærkeligt for hr. Morten Østergaard nu at påstå, at udlandet skulle være sådan meget kritisk over for Bjørn Lomborg?
I virkeligheden er det sådan set kun her i Danmark, vi kan se et problem i, at vi får at vide, hvad det koster at redde kloden.
Morten Østergaard (RV), 2008-11-14:
Vi ønsker jo, at der skal være armslængde i forskningsbevillinger, og vi ønsker frie forskningsmidler.
Vi ved godt, at Dansk Folkeparti møder op til finanslovforhandlingerne med ønsker om konkrete projekter hos konkrete forskere, som man ønsker at finansiere, og der har vi jo så en meningsforskel.
Men i det her tilfælde er det synspunkt, vi har, blot, at når man nu inviterer hele verden til klimakonference for at sætte nogle mål, synes der bare at være lidt signalforvirring i, at man vælger at opprioritere bevillingen til en mand, som i konkret forbindelse med de her ting har prioriteret det langt nede på listen over alvorlige udfordringer for den her verden og har gjort det til sin sag ligesom at fremme det synspunkt.
Når man så ser på bevillingen til den klimakommission, man har nedsat, blegner det ved siden af.
Det er bare det, vi siger.
Det bidrager til en signalforvirring, og jeg er ikke i tvivl om, at det er med velberåd hu, at Dansk Folkeparti har ført synspunktet i manegen.
Det, jeg bare siger, er, at den regering, som fremlægger de ændringsforslag til finansloven, udsender forskellige signaler, og det er det, jeg tror man også vil indfange uden for landets grænser.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-11-14:
Jeg kan bekræfte, at Dansk Folkeparti har en positiv indstilling til forskere - også visse forskere - og så kan jeg bare konstatere, at hr. Morten Østergaard vender det om og siger, at Det Radikale Venstre ikke har en positiv tilgang til nogle forskere, men vælger at have en negativ tilgang til nogle forskere.
Og det må vel egentlig være det samme.
Altså, hvordan kan det være godt at forfordele, men være så dårligt at gøre det modsatte?
eller også må man have en tilgang til det, der siger, at der alligevel er én her, der har fat i noget interessant, og det vil vi godt høre lidt mere om.
Det er den måde, vi har tænkt det på i forhold til Lomborg, og jeg kan ærlig talt ikke forstå, hvordan det kan være noget stort problem, at man nu får en liste over, hvilke initiativer der er bedst til at bekæmpe klimaforandringerne, og som vi får mest for pengene ved at bruge.
Jeg ved ikke, om hr. Morten Østergaard er ubekendt med, at det, der skal afklares ved Copenhagen Consensus, jo ikke er spørgsmålet om, hvordan vi redder flest mennesker fra sultedøden eller undgår jordskælv eller den slags ting, som man også kan sammenligne med klimakatastrofen, men alene er initiativer, der sigter mod at afhjælpe problemerne med klimaforandringerne, altså hvordan vi sådan set når det mål, vi åbenbart er enige om, billigst og bedst.
Hvad er egentlig problemet i at gøre tingene billigst og bedst og dermed have flere ressourcer til at nå fælles mål?
Morten Østergaard (RV), 2008-11-14:
Jamen jeg synes, at hr. Morten Messerschmidt må afklare med forskningsordføreren i Dansk Folkeparti, hvad det egentlig er, partiet har af synspunkter.
Jeg hører i ny og næ forskningsordføreren tale om værdien af fri forskning, og det var sådan set bare det synspunkt, jeg havde, nemlig at vi som udgangspunkt ikke sådan har navngivne forskere på vores finanslovforslag.
Men det kan man jo have andre synspunkter på.
Så vil jeg sige, at jeg er uddannet samme sted som Bjørn Lomborg, nemlig på Institut for Statskundskab i Århus, og jeg kan sige, at det jo ikke som udgangspunkt er klimaforandringer, der præger pensummet dér, men ikke desto mindre kan man jo have synspunkter også på det.
Men det, vi bare konstaterer her, er, at det har været vigtigere for regeringen sammen med Dansk Folkeparti at prioritere Copenhagen Consensus end regeringens egen klimakommission - i hvert fald hvis man kigger på budgettet - og det ligger der et vist signal i, og det synspunkt holder vi fast i.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-11-14:
Nu ved jeg ikke, hvad ministeren mener med, at den erstatningsordning skulle være særlig bøvlet - jeg tror, det var det udtryk, som ministeren brugte.
Jeg synes sådan set, at den er meget klar.
Den hviler på de helt almindelige regler, som man kender fra objektivt ansvar og andet taksationsarbejde.
Men det, som får mig til at tage ordet, er, at der jo er flere på den røde fløj, som har sagt det her om, at der skulle være sådan en afstandsgrænse for, hvem der kan rejse et krav, altså at det kun er nogle mennesker, der inden for en eller anden radius skulle kunne påberåbe sig de her nye regler med henblik på at få erstatning for et værditab.
Sådan opfatter jeg ganske enkelt ikke det forlig, vi har indgået, og derfor vil jeg bare gerne for referatets og eftertidens skyld have ministerens be- eller afkræftelse af det.
Connie Hedegaard (KF), 2008-11-14:
Jeg tror nu, at jeg sagde, det var juridisk bøvlet, og det kan man jo godt sige.
Der har i hvert fald været rigtig mange kronjurister inde og sikre, at det nu netop er i overensstemmelse med nogle af de ting, som hr. Morten Messerschmidt også nævner.
Derudover kan jeg bare bekræfte det, hr. Morten Messerschmidt siger, nemlig at vi jo har lavet en differentiering.
Vi siger, at det inden for en vis afstand af møllen skal være gratis at anlægge en sag om erstatning, og at det uden for denne afstand koster et gebyr på 4.000 kr.
Men det står fuldstændig krystalklart i loven og i bemærkningerne, at alle mennesker har krav på at få et eventuelt værditab individuelt vurderet, og i tilfælde af, at der er et dokumenteret værditab, skal det erstattes.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-11-14:
Bare for, at det er krystalklart, så er vi altså enige om, at det forhold, at der er forskel på, hvem der skal betale gebyr, absolut ingen betydning har for, hvilken erstatning man kan få udbetalt.
Connie Hedegaard (KF), 2008-11-14:
Nej, altså erstatningen udmåles af dem, der skal gøre det, og det er jo i sagens natur ikke politikere.
Det er klart, at vi sender et signal om, at vi tror, at når der er mange, der bor tæt på møllen, så er der måske flere, der vil søge om erstatning, men det aner hverken hr. Morten Messerschmidt eller jeg eller andre, det kan vi ikke vide.
Der er en ret til individuelt at få bedømt, om man har et dokumenteret værditab.
Har man det, får man det erstattet, og der har det ikke betydning, hvor man bor.
Peter Juel Jensen (V), 2008-11-14:
L 48 er i mine øjne rettet mod de gudskelov meget få virksomheder, der ikke har styr på arbejdsmiljøet.
Der skal derfor sendes et klart signal til de virksomheder om, at sikkerheden skal tages alvorligt, og at sløseri med sikkerheden, der kan koste menneskeliv, skal have mærkbare konsekvenser.
Jeg regner med, at den foreslåede forhøjelse af bøderne vil få en præventiv virkning, således at arbejdsgiverne og andre med indflydelse på arbejdsmiljøet får en øget motivation til at overholde arbejdsmiljølovgivningen.
Som jeg sagde i min indledning, har langt de fleste virksomheder styr på arbejdsmiljøet, og det er mit klare indtryk, at netop et godt arbejdsmiljø fylder meget hos både arbejdsgivere og arbejdstagere.
Faktisk er der tale om et fald i antallet af de alvorlige ulykker på 5 pct. fra 2006 til 2007, men der er lang vej endnu, selv om et højt og vedvarende fokus på emnet i de danske virksomheder ser ud til at have en effekt.
Det er også det præventive, der ligger til grund for forslaget om at præcisere arbejdstilsynets adgang til at træffe afgørelser og om justering af grundlaget for rådgivningspåbud, smiley-ordning og skærpelse af straffen.
Med disse få, men meget velvalgte ord, skal jeg på Venstres og De Konservatives vegne anbefale forslaget til videre behandling.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-11-14:
Det fremsatte forslag her vedrører alene en implementering af byggepladsdirektivet.
Kommissionen er blevet lovet, at vi implementerer det her korrekt inden udgangen af 2008, og det er så det, vi gør med det her område.
Jeg ved ikke, om jeg føler, det er særlig pinligt.
Der har været en uoverensstemmelse, og den bringer vi så nu ud af verden.
Line Barfod (EL), 2008-11-14:
Jeg vil gerne holde fast i det her om størrelsen på straffene.
Jeg synes, at det ville være godt, hvis ministeren ville tage imod opfordringen til at gå ind og kigge på, hvordan det er, man gør på andre områder.
Det kan jo godt lade sig gøre, når vi snakker om andre områder, at man går ind og differentierer bøderne i forhold til, hvad folk har af indkomst.
Så må det også på det her område være muligt at differentiere i forhold til, hvad det er for en størrelse virksomhed, vi snakker om, fordi der jo netop er kolossal forskel på, hvor meget det virker.
For en stor virksomhed med en stor omsætning kan et beløb på 25.000 kr. eller på 40.000 kr., som det bliver nu, jo være ret ligegyldigt, mens det for en lille virksomhed kan være noget, man virkelig kan mærke.
Så hvis vi gerne vil sikre, at straffen kan mærkes, både for den lille og for den store virksomhed, bliver vi jo nødt til at differentiere straffen.
Jeg spurgte sådan set ikke, om ministeren ville svare på spørgsmål.
Jeg går som en selvfølge ud fra, at ministeren under behandlingen af et lovforslag vil svare på spørgsmål.
Det, jeg spurgte om, var, om ministeren ville overveje.
Og derfor spørger jeg til, om det er noget, ministeren vil overveje, nemlig at man skal se på at differentiere bødestørrelserne, for at det mærkes lige meget i en lille virksomhed og i en stor virksomhed, hvad det er for en straf, man får.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-11-14:
Foreløbig vil jeg koncentrere mine aktiviteter om at få det her lovforslag vedtaget, hvor vi fordobler bødestørrelsen ved de grove forseelser.
Lars Christian Lilleholt (V), 2008-11-14:
Tak for det.
Der er her tale om et lovforslag, som er meget lille og også meget teknisk, og som handler om fastsættelse af regler for, hvilke specifikationer og forskrifter der skal indføres i Lovtidende.
Med lovforslaget får ministeren bemyndigelse til, at man ikke skal indføre visse specifikationer og forskrifter.
Det har vi tillid til kan håndteres på en retssikkerhedsmæssigt fornuftig måde.
Vi kan støtte lovforslaget, og det kan Det Konservative Folkeparti også.
Eigil Andersen (SF), 2008-11-14:
Det er jo fuldstændig rigtigt, at det vil skulle analyseres nærmere, og det er sådan set det, jeg spørger om, nemlig om man i givet fald vil medvirke til at lave en analyse om, hvordan en sådan model kunne skrues sammen.
Men jeg har et andet spørgsmål, og det handler om, at det jo viser sig, at EU's byggepladsdirektiv sikrer arbejdsmiljøsikkerheden i Danmark bedre end de gældende regler, vi har under den nuværende regering.
Vi er i SF meget glade for, at det forholder sig sådan, og jeg vil gerne spørge beskæftigelsesministeren, om ministeren ikke finder det pinligt, at EU har bedre regler end de regler, som den danske regering hidtil har stået for inden for byggeområdet med hensyn til arbejdsmiljø.
Mette Gjerskov (S), 2008-11-14:
Det her lovforslag synes vi egentlig ser tilforladeligt ud.
Det er et ønske fra klimaministeren om at undtage tekniske specifikationer fra indførelse i Lovtidende.
Men selv om forslaget ser tilforladeligt ud, skal vi jo læse det, og vi skal læse høringssvarene, og det har jeg gjort.
Og i et afsnit i høringsnotatet, som jo altså er ministeriets svar på høringssvarene, står der, og jeg citerer: »Baggrunden for ikke at indføre de forskrifter, der er omfattet af lovforslaget i Lovtidende, er ikke som anført af Advokatrådet omkostningsmæssige forhold.
Der er derimod tale om, at en række internationale vedtagelser og tekniske specifikationer på energiområdet indeholder krav« - og nu skal jeg jo holde tungen lige i munden, for det er lange sætninger - »til virksomheder - såvel til udstyr mv. som til deres anvendelse af kvalitetsstyring - der baserer sig på dels internationale vedtagelser dels tekniske specifikationer, som er udarbejdet af standardiseringsorganer m.v. og som i følge Kulturministeriet efter en konkret vurdering kan betragtes som værker, der nyder beskyttelse i henhold til ophavsretsloven.«
Jeg tror stort set ikke der var noget punktum i det, jeg lige har stået og citeret.
Og det, jeg læser ud af det - men det kan jo være, at man skal bede om en oversættelse - er, at tekniske forskrifter, som man ønsker ophøjet til lov, kan være omfattet af ophavsretsloven.
Det synes jeg lyder som et meget principielt spørgsmål, altså, om noget, som er ophavsretsligt beskyttet, kan fungere som lov uden at være offentliggjort i Lovtidende.
Jeg ser for mig en situation, hvor der er nogle, der ejer de her tekniske forskrifter, og hvis andre så skal finde ud af, hvad der står i de tekniske forskrifter, skal de ud og købe dem af dem, der har ophavsretten.
Det synes jeg lyder som et problem, i forhold til at alt, hvad der skal stå i vores lovgivning, jo skal være tilgængeligt for alle; alle skal kunne finde ud af, hvad det er, der står i en lov. Så det er det spørgsmål, som jeg gerne vil rejse i den her sammenhæng, ellers har jeg ikke nogen bemærkninger.
Men spørgsmålet kan vi jo få afklaret under udvalgsbehandlingen.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-11-14:
Det er, som tidligere ordførere har været inde på, et teknisk forslag, som i al sin enkelhed går ud på at modificere de betingelser, man normalt sætter for, at love kan være gyldige og træde i kraft.
Vi kender reglerne om først kontrasignaturen og derefter kundgørelsen, og det er altså det sidste element, som det her lovforslag modificerer, idet man vil undtage en række mere tekniske specifikationer fra offentliggørelse i Lovtidende.
Når man læser forslaget igennem, kan det være svært at få øje på, præcis hvad det er for et formål, det tjener.
Vi ved jo alle sammen, at Lovtidende i dag er en elektronisk avis, og derfor er der ikke noget sådan fysisk til hinder for, at man kan optrykke de her mange specifikationer.
For os i Dansk Folkeparti er det helt afgørende, at folk, som har en interesse i, og virksomheder, som har et behov for at få adgang til de standarder, og hvad det ellers måtte være, som gælder, også let og uhindret kan få adgang til de informationer. Det har været vores bekymring i forhold til det her forslag fra start af, og det vil vi nok spørge ind til i løbet af udvalgsarbejdet.
Men jeg tror også godt, jeg kan sige, at vi ender med at støtte det her forslag, som alt andet lige forekommer ret uproblematisk, hvis man læser høringssvarene igennem.
Så altså en melding fra Dansk Folkeparti om, at vi kan støtte forslaget, men at vi har en række spørgsmål, som vi vil stille i løbet af udvalgsbehandlingen.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-11-14:
Vi er positive over for forslaget, som vi sådan set ser som en praktisk foranstaltning.
Så er der en række ting, som er afsindig teknisk komplicerede, og som egentlig ikke egner sig til at blive diskuteret fra den her talerstol.
Så det egner sig efter vores mening bedst til, at der bliver stillet nogle afklarende spørgsmål i udvalget.
Morten Østergaard (RV), 2008-11-14:
Da Det Radikale Venstres energi- og klimaordfører, fru Margrethe Vestager, ikke kan være her i dag, skal jeg på hendes vegne meddele, at vi er positive over for lovforslaget, men som flere andre har vi også nogle spørgsmål, som vi gerne vil have afklaret.
Ønsket er jo, at ministeren får en hjemmel til at undtage visse tekster fra optagelse i Lovtidende.
Det er den her lidt tekniske baggrund, som det retter sig imod.
Det er nogle forskrifter, der retter sig mod en snæver professionel kreds, og der er nogle af de her forskrifter, som er omfattet af ophavsret.
Sådan helt overordnet kan man sige, at det er lidt uklart, om det er, fordi der er nogle, der tjener penge på at sælge disse forskrifter, at man ønsker dem fritaget, eller om det er, fordi det som sagt er noget meget teknisk noget, der retter sig imod en specifik målgruppe.
De spørgsmål, som vi finder anledning til at rejse, er bl.a.: Hvad gør man i udlandet med forskrifter, der er omfattet af ophavsret?
Hvordan bliver man som potentiel bruger af forskrifterne opmærksom på, at de er der?
Skal det koste penge at få adgang til de her forskrifter, som altså så er omfattet af ophavsret?
Som sagt er vi altså positive over for at tilstå ministeren den her hjemmel, men vi forventer, at vi i løbet af udvalgsbehandlingen kan få afklaret de her spørgsmål.
Villum Christensen (LA), 2008-11-14:
Da vi anser det som udtryk for en forenkling, vil jeg støtte forslaget.