Marianne Jelved (RV), 2009-12-04:
Dette forslag skal jo ses i sammenhæng med sin tilblivelse og dermed også sin begrundelse.
Jeg vil gerne citere fra Information den 11. september i år, og det er hr. Kristian Thulesen Dahl, jeg citerer.
Der står: »»Utilpassede udlændinge« skal tilskyndes til at forlade Danmark.
Ifølge partiets gruppeformand, Kristian Thulesen Dahl, skal integrationspolitikken nu ledsages af en repatrieringspolitik.
– Det vil være en nyskabelse, som vil revolutionere vores måde at tænke udlændingepolitik på, siger Kristian Thulesen Dahl.«
Lidt længere nede i artiklen står der: »Men det handler om at revolutionere den måde, man arbejder med det her på ude i kommunerne, siger gruppeformanden.«
Det var så Information fra september måned i år. Så kommer der en aftaletekst, der er rettet mod udlændinge, sammen med finanslovaftalen, hvor der bruges nogle formuleringer.
Der står, at aftalen er rettet mod udlændinge »der har ingen eller ringe tilknytning til arbejdsmarkedet«.
Et andet sted kaldes målgruppen for – og jeg citerer – »uintegrerede udlændinge«.
Formålet med aftalen er altså at få utilpassede – for nu at bruge det udtryk – udlændinge til at rejse.
Hvis vi går ind i selve lovforslaget og bemærkningerne til det, kan vi jo se, at det gør man ved at øge repatrieringsbeløbet med 100.000 kr., som falder, når man ikke længere kan fortryde, at man har forsøgt sig i sit hjemland eller tidligere opholdsland.
Jeg citerer fra bemærkningerne: »En sådan markant forhøjelse vil give den enkelte udlænding et langt bedre grundlag for at etablere en ny tilværelse i hjemlandet ...«.
Fra et andet sted citerer jeg: »Den forhøjede etableringshjælp skal gavne og støtte de udlændinge, der i overensstemmelse med repatrieringslovens formål tager varig bopæl i deres hjemland.
På den baggrund – og for at forhindre misbrug og for yderligere at styrke den enkelte udlændings motivation til at blive varigt i hjemlandet – foreslås det, at størstedelen af beløbet først udbetales efter fortrydelsesfristens udløb eller, for udlændinge der ikke er omfattet af fortrydelsesretten, 12 måneder efter udrejsen.«
Jeg fortsætter med at citere: »Udbetalingen af størstedelen af hjælpen til etablering sker således først på det tidspunkt, hvor udlændingen ikke har mulighed for at vende tilbage til Danmark på sit hidtidige opholdsgrundlag …«.
Ifølge bemærkningerne får kommunerne også et styrket grundlag for at tilbyde repatriering, og det gør de, bl.a. ved at refusionen stiger fra 75 pct. til 100 pct. Så står der, og jeg citerer: »Kommunerne opnår herudover en væsentlig økonomisk gevinst ved repatriering i det omfang, den pågældende, der repatrierer, alternativt ville have modtaget offentlige indkomstoverførsler.«
I lovforslagets bemærkninger konkluderes der næsten til allersidst: »Lovforslaget vil øge de økonomiske incitamenter til repatriering …«.
Det er selvfølgelig en anden måde at sige det på.
Der er nogle udlændinge, der er uønskede, og budskabet er, som der står, at så må vi betale dem for, at de rejser ud og bliver væk.
Derfor er ordningen jo også 3-årig, for man skal skynde sig lidt at være med, ellers risikerer man, at den ikke er så favorabel længere.
Det Radikale Venstre finder, at vi bruger uforholdsmæssigt mange penge på repatriering.
Vi er ikke imponeret over det, nogle kalder en forbedring af lovforslaget.
De 41 mio. kr. burde bruges til at hjælpe og til at behandle de traumatiserede flygtninge, der bor lovligt i Danmark, med psykiske problemer af meget alvorlig art på baggrund af deres flygtningesituation.
Det er asylansøgere, der har siddet i årevis i asylcentre, som bliver godkendt som flygtninge og bor i Danmark, som har det rigtig, rigtig dårligt, og som vi ikke er gode nok til at hjælpe.
Det er rigtigt, at personkredsen udvides, men det er Det Radikale Venstre altså heller ikke særlig imponeret over.
Vi noterer os, at alle familiesammenførte kan repatriere nu, og det er familiesammenførte, som ellers er kommet hertil af totalt egen fri vilje.
Vi bryder os ikke om det træk i det her samfund, som det her forslag viser.
Det styrker ikke solidariteten, det sender derimod et budskab ud om, at vi kan betale os fra de menneskelige problemer for mennesker, som er iblandt os, og som har det meget, meget svært.
Derfor appellerer vi til, at regeringen tænker sig om endnu en gang og overvejer, hvad det egentlig er, man gør på Dansk Folkepartis opfordring, altså om det er det værdisæt, der skal præge det danske samfund, nemlig at det her handler om at betale sig fra problemerne og sende dem ud af landet, i stedet for at vi holdt sammen og løste dem i fællesskab på en menneskelig og værdi måde.
Det er det her ikke.
Det kan godt være, at det her næsten er ligesom at skulle skrive poesi.
SF's ordfører siger, at der kan være gode grunde til at rejse ud, og det er jeg for så vidt enig i.
Ordføreren siger så også, at lovforslaget har forbedringer med højere beløb.
Spørgsmålet er, om jeg er enig i det, og om jeg vil kalde det en forbedring.
Men lad det stå.
I lovforslaget står der som en slags konklusion i bemærkningerne, og jeg citerer: »Lovforslaget vil øge de økonomiske incitamenter til repatriering«.
At bruge økonomiske incitamenter til repatriering er efter min opfattelse problematisk, hvis det, man ønsker, er at give folk mulighed for at rejse ud frivilligt.
Hvordan forholder fru Meta Fuglsang sig til det?