runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2009-04-21:
Jeg synes faktisk, at diskussionen er utrolig svær.
Vi har statistikker, som stritter i alle mulige retninger, på både sygdomsbillede, forbrug osv., så jeg synes faktisk, at det er en meget, meget svær diskussion, vi tager hul på her, om hash.
Men jeg må bare konstatere, at den politik, vi har ført hidtil, jo ikke fungerer.
Et forbud virker jo ikke.
Mere end halvdelen af de unge har prøvet at ryge hash, før de er fyldt 20 år.
Heldigvis er det ikke halvdelen af de unge, som ryger videre i et vedvarende misbrug, og det synes jeg da er meget positivt.
Men vi må bare konstatere, at det ikke virker.
Hvis man kigger på de ekspertundersøgelser, der er lavet, altså sammenligninger af narkoforbruget på europæisk plan, går statistikkerne altså den forkerte vej for Danmark, både for hårde stoffer og for hash, men for lande, som har valgt nogle andre modeller, hvor man har afkriminaliseret det, Holland og Portugal, går statistikkerne i den rigtige retning.
Jeg ved ikke, om man direkte kan udlede noget deraf, men jeg synes, det er vigtigt, at vi får nedsat en kommission, som rent faktisk kigger på det her problem, og derfor vil jeg høre, om ministeren ikke vil være med til at nedsætte en kommission, som skal lave en redegørelse om hashens skadevirkninger med inddragelse af folk fra sundhed, psykologi, politi og andre, som kan bidrage til at se på den her problemstilling, så vi får lavet en politikudvikling på området.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-04-21:
Selvfølgelig vil jeg altid gerne være med til, at vi bliver klogere, men de sundhedsmæssige aspekter, som fru Karina Lorentzen Dehnhardt efterspørger, fremgår faktisk af Sundhedsstyrelsens notat, som vi just har sendt til Sundhedsudvalget.
Nu er fru Karina Lorentzen Dehnhardt ikke medlem af Sundhedsudvalget, så jeg skal sørge for, at der bliver sendt et også til ordføreren.
Med hensyn til at legalisere hash, og hvordan det er gået de sidste 30 år, vil jeg sige - og det er måske et banalt eksempel - at vi også har hastighedsgrænser, og der er stadig væk nogle, der overholder dem.
Der er også nogle, der kører med håndholdt mobil, selv om de ikke må det.
Der er også nogle, der ikke tager sele på, selv om de skal gøre det.
Men loven er klar nok, og jeg er sikker på, at loven også sørger for, at rigtig mange vælger at overholde den.
Hvis vi legaliserede det, er jeg bange for, at der var flere, der ville strømme til hashen, altså simpelt hen et forkert signal.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2009-04-21:
Ja, det kan man jo være bekymret for, men jeg siger bare, at de sammenlignelige statistikker for lande, som har lavet en afkriminalisering, rent faktisk går den anden vej, og det er noget, som jeg synes at en kommission bør kigge lidt mere på.
Så er det jo pudsigt, at ministeren nævner hastighedsgrænserne, for det blev faktisk brugt som begrundelse, da man satte dem op sidst, at det var, fordi folk alligevel kørte på den måde.
Men det lader vi ligge.
Det, jeg vil spørge til igen - eller kredse omkring - er skadevirkningerne ved hash.
Det er jo et problem, at man i dag ikke får identificeret, hvem der rent faktisk har problemet.
Det er umuligt for forældre at tale med deres børn om det her, fordi det er et tabu, og det betyder, at vi simpelt hen ikke får de unge mennesker, som virkelig har brug for det, i behandling.
Ved at kigge på den her problemstilling kunne vi måske få flere unge mennesker i behandling.
Det har man i hvert fald haft succes med i Portugal.
Kamal Qureshi (SF), 2009-04-21:
Jeg må jo sige til den konservative ordfører, at det ikke var mig, der sagde det, det var jo ikke mine ord.
Hvis der skal skydes en kritik af, skal den skydes af mod den konservative ordførers egen partifælle i København, Mogens Lønborg, som jo siger, og jeg citerer ham: Sundhedsrummene redder menneskeliv.
Jeg kan ganske enkelt ikke finde på værdier, der rangerer højere.
Alternativet er, at narkomanerne ligger og dør på gaden.
Det er sådan set ikke mig, der siger det.
Det er den konservative sundhedsborgmester i København, der siger det.
Det er altså ham, der står med tingene i hverdagen, som er ude at se på de her narkomaner, og som står ude i virkeligheden.
Det er klart, at folk, der sidder derude og lytter, selvfølgelig har svært ved at finde ud af, om de skal lytte til Mogens Lønborg, som sidder som sundhedsborgmester i København, som ser problemet, og som er ansvarlig for tingene på Vesterbro, eller om de skal lytte til den konservative ordfører på Folketingets talerstol.
Line Barfod (EL), 2009-04-21:
Ministeren sagde, at øget tilgængelighed medfører øget misbrug.
Det er jeg sådan set enig i, og det er jo derfor, vi foreslår, at staten skal gå ind og kontrollere salget af hash, og at vi skal indskrænke tilgængeligheden.
I dag kan man jo købe hash overalt; jeg tror ikke, der findes nogen tal for, hvor mange steder det bliver solgt, men det er mange tusinde steder.
Vores forslag går ud på, at man skal sælge det på apotekerne.
Der er ifølge ministerens eget svar på mit spørgsmål under 500 apoteker i Danmark, så dermed ville man mindske antallet af steder.
Forebyggelseskommissionen, der er kommet med sin rapport i dag, har også foreslået, at man overvejer, om salget af tobak skal finde sted fra apoteker, netop for at begrænse tilgængeligheden og dermed også begrænse misbruget, så jeg vil gerne spørge, om ministeren ikke skulle lytte til sin egen argumentation og derfor begynde at se på, om man ikke skulle begrænse tilgængeligheden af hash.
Vivi Kier (KF), 2009-04-21:
Så synes jeg igen, at vi blander tingene sammen, og så må jeg sige, at et sundhedsrum for mig ikke er det samme som et fixerum.
Det her beslutningsforslag handler om fixerum, og sundhedsrummet i København har jeg også støttet.
Så har hr. Kamal Qureshi jo ret til at synes, at vi er rigide, og at vi vil sige A, men ikke B.
Jeg synes faktisk, at sundhedsministeren i sin tale rigtig fint redegjorde for, at vi ikke må komme så meget ud på en glidebane, at vi ikke kan stoppe igen.
Lone Dybkjær (RV), 2009-04-21:
Det drejer sig om de her tal, der bliver fremhævet.
Det ene udelukker jo ikke det andet.
Man kan jo sagtens i Spanien have et stigende antal dødsfald, samtidig med at man de steder i Spanien, hvor man har fixerum, har et lavere antal.
De der gennemsnitstal siger jo ikke noget.
Det hænger jo ikke sammen.
Der er jo ikke fixerum overalt.
I den her situation er det altså konkret fixerum, vi snakker om.
Sophie Løhde (V), 2009-04-21:
Jeg påpeger bare stilfærdigt, at der altså er sket en stigning en række af de steder, hvor man har etableret fixerum.
Selv om vi sagde, at det ikke engang var korrekt, så mener jeg alligevel ikke, at det er et argument i sig selv for at sige, at vi så skal indføre fixerum.
Fordi for mig handler det her ikke bare om nogle tal fra et eller andet kontrolorgan i FN.
Der må jeg bare understrege, at Venstres holdning er, at vi ikke går ind for at gå legaliseringsvejen.
Vi mener ikke, det er holdbart, at vi skaber et helle for noget, der er ulovligt, og som vi kalder kriminelt i samfundet, og som vi i øvrigt dagligt forsøger at bekæmpe og forebygge at mennesker kommer ud i.
Lone Dybkjær (RV), 2009-04-21:
Mig bekendt er der ingen partier, der går ind for legalisering af narkotika, og derfor mener jeg, at det, fru Sophie Løhde siger, er misbrug af ord.
Vi går ikke nogen legaliseringsvej her.
Vi skaber et helle.
Det skal jeg vende tilbage til, når jeg taler som ordfører om det.
Det, fru Sophie Løhde siger, er simpelt hen at misbruge situationen.
Det er ikke, fordi det undrer mig, men sådan er det bare.
Jeg vil så bare sige, at jeg stilfærdigt sagde noget om nogle overordnede tal for et eller andet land, det være sig Spanien, eller hvad det nu er.
At sige, at der her er en stigning af narkotikadødsfald eller brug af narkotika, eller hvad ved jeg, hænger jo ikke sammen med nogle eventuelle lokale tiltag.
Det, der er vigtigt, er jo at skille tingene ad.
Har fixerum hjulpet eller ikke hjulpet?
De kan jo nødvendigvis kun hjælpe i et vist lokalområde og ikke i et helt land.
Derfor synes jeg bare ikke, at de to tal nødvendigvis overhovedet er i modstrid med hinanden eller har noget som helst med hinanden at gøre.
Det er æbler og pærer og bananer, og hvad ved jeg, som fru Sophie Løhde blander sammen.
Sophie Løhde (V), 2009-04-21:
Med udgangspunkt i ordførerens egne udtalelser her, må vi jo i hvert fald som minimum kunne blive enige om, at på trods af etableringen af fixerum har landene set en stigning.
Det er jo det, der fremgår af den rapport, som FN har præsenteret.
Så bliver det sagt, at det er et misbrug af ord at sige, at det er at gå legaliseringsvejen.
Jeg er godt klar over, at alle partier her i Folketinget sidder og siger, at de ikke ønsker at gå legaliseringsvejen.
Men for mig er det altså to sider af samme sag.
På den ene side siger man, at vi skaber et helle for noget, der er ulovligt i samfundet, og som vi i øvrigt kalder kriminelt, og på den anden side siger man, at det ikke er at gå legaliseringsvejen.
Er det ikke at gå legaliseringsvejen, at man tillader noget, der er ulovligt, ét sted, men at det så i øvrigt er ulovligt alle andre steder?
Og i øvrigt ved jeg jo ikke, hvordan de øvrige partier stiller sig, eftersom der nærmest er gået inflation i Folketinget i forhold til legaliseringsvejen.
Det næste forslag på dagsordenen omhandler jo eksempelvis et beslutningsforslag fra Enhedslisten om nu at legalisere hash.
Så der er jo i hvert fald et skred blandt partierne, kan man se, hvad angår ting, der skal legaliseres.
Og det må være første skridt i den her retning.
Vivi Kier (KF), 2009-04-21:
Jamen jeg sidder og bliver sådan lidt forvirret over det beslutningsforslag, som ligger her, og som jeg ved at fru Sophie Hæstorp Andersen er medforslagsstiller på.
Nu har vi oprettet et sundhedsrum i København, og så kan man jo blive helt bekymret for, om det faktisk fungerer som et fixerum.
Men nu vil jeg gerne vide, om det er et sundhedsrum, eller om det er et fixerum, som fru Sophie Hæstorp Andersen ønsker at indføre.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2009-04-21:
Det er sådan, at nogle siger fixerum, og nogle siger sundhedsrum.
Jeg er personligt mest glad for ordet sundhedsrum, og jeg mener faktisk, at der i forbindelse med det sundhedsrum, vi har fået på Vesterbro, har været et forsøg fra regeringens side på at monopolisere det ord.
For efter min mening er et sundhedsrum et sted, hvor man under hygiejniske forhold kan få lov til at indtage sine stoffer, kan få adgang til rene kanyler, kan have sundhedsfagligt personale til stede, der kan sige til, hvis man tager en overdosis eller fixer sig forkert, personale, der kan hjælpe og kan genoplive en i yderste konsekvens.
Men det er også et sted, hvor man netop kan modtage en kop kaffe og få en snak og komme i dialog med systemet om, hvordan man kunne tænke sig at komme i behandling.
Er der hjælp at hente, hvis man f.eks. er skyldner, eller hvis der er forskellige forhold, der gør, at man bliver ved med at være afhængig?
Det er det, ordet sundhedsrum for mig at se bør dække over.
Men jeg er da godt klar over, at det sundhedsrum, vi i dag har på Vesterbro, ikke indeholder den meget, meget vitale del, som jeg mener der bør være, og det er muligheden for at fixe eller ryge de stoffer, man måtte have med.
Vivi Kier (KF), 2009-04-21:
Jeg kommer jo til om lidt, og så kan vi tage debatten derfra, for jeg er meget, meget uenig.
Jeg er til gengæld meget enig i tanken om et sundhedsrum.
Det har vi også været med til og vil gerne være med til at kigge på.
Så nævner fru Sophie Hæstorp Andersen det vigtige i, at man så kan være med til at styre en overdosis.
Der må jeg jo så sige, at når folk går ind ude fra gaden og kommer med deres stof, er der ingen, der ved, hvad det er for et stof, de kommer med.
Jeg synes simpelt hen, at man gør narkomanerne en bjørnetjeneste, og en bjørnetjeneste skal forstås i negativ betydning.
Nu vil jeg gerne spørge: Er fru Sophie Hæstorp Andersen enig i, at hash er et stærkt vanedannende og kan være et meget afhængighedsskabende stof?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2009-04-21:
Ja, det er jeg da meget opmærksom på.
Men ikke desto mindre retter de her sundhedsrum sig altså imod det, vi normalt kalder de hårde, euforiserende stoffer og ikke imod hash.
Ikke desto mindre vil jeg sige, at regeringen prøver at monopolisere ordet sundhedsrum, men jeg vil godt gøre opmærksom på, at det allerførste forslag, der blev stillet af en samlet opposition i Folketinget - jeg tror, at det var i 2002 - indeholdt ordet sundhedsrum og indeholdt også muligheden for at fixe i det såkaldte sundhedsrum.
Senere hen er der så kommet en større debat til, og for at overtage den diskussion gik den tidligere sundhedsminister, hr. Lars Løkke Rasmussen, ud og kaldte det sundhedsrum.
Men det laver ikke om på, at det i ordets oprindelige betydning var et sted, hvor man under hygiejniske forhold kunne fixe eller ryge hårde, euforiserende stoffer, og hvor der var sundhedsfagligt personale til stede, hvis man fik en overdosis.
Der har aldrig været lagt op til, at personalet skulle tjekke stoffernes indhold, men alene at det var til stede for at sikre sig, at der ikke blev fixet forkert, og at man, hvis man fik en overdosis, kunne blive hjulpet tilbage til livet.
Tom Behnke (KF), 2009-04-21:
Jeg tror nu, at forslagsstillerne gør klogt i at skrive fixerum i deres beslutningsforslag, for ellers bliver det jo et fuldstændig virvar af begreber, der flyver rundt i luften.
Det, der er meningen med det, som forslagsstillerne ønsker, er at have et fixerum, altså et sted, hvor narkomaner kan fixe.
Det er det, det drejer sig om.
Sundhedsrum har noget med sundhed at gøre.
Det er forskellen på de to ting, og så kan man i øvrigt kalde det, hvad man vil, men det gør det jo nemmere, hvis vi taler samme sprog.
Mit spørgsmål går i virkeligheden meget mere på det, som står i beslutningsforslaget, nemlig at forsøget rettes mod de hårdest belastede stofmisbrugere.
Nu hørte vi fru Sophie Hæstorp Andersen komme med nogle bloddryppende beretninger om, hvordan narkomaner skal styrte rundt i gaderne og må fixe sig, mens betjentene løber efter dem med trukket stav, og det giver jo nogle frygtelige skader, og de bliver syge og dårlige osv.
Hvorfor har fru Sophie Hæstorp Andersen kun noget tilovers for de hårdest belastede narkomaner?
Hvorfor skal det ikke gælde alle narkomaner?
Det er vel en beretning, der kan gælde selv en førstegangsnarkoman.
Han kan vel blive jagtet af politiet og komme til at fixe forkert, så hvorfor har man begrænset sig til kun de hårdest belastede?
Kamal Qureshi (SF), 2009-04-21:
Det var interessant, for én ting er selvfølgelig at have den her meget religiøse modstand, men noget andet er simpelt hen at stille sig op og sige, at man ikke er enig i, at de narkorelaterede dødsfald er faldet de steder, hvor der er fixerum, er i hvert fald at tale imod eksisterende viden og alle eksperters og andres undersøgelser.
Lad mig nævne én udenlandsk erfaring ud over de mange udenlandske erfaringer, der er, nemlig at antallet af overdoser i Frankfurt, hvor man har haft fixerum, er faldet fra 150 til 30 i løbet af de første 4 år med fixerum.
I Schweiz har man opnået, at der stort set ikke har været nogen overdosisrelaterede dødsfald overhovedet, siden man indførte fixerum.
Jeg synes faktisk, det er ærgerligt, at man her fra talerstolen simpelt hen fordrejer informationen.
Det er korrekt, at det citat, som fru Sophie Løhde refererer til,
jo er en samlet EU-beskrivelse.
Der er jo ikke refereret til de steder, hvor man har fixerum, og hvor der er helt klare resultater, der viser et fald i overdødelighed.
Sophie Løhde (V), 2009-04-21:
Jeg kan desværre ikke nikke genkendende til de udenlandske forsøg, som ordføreren for SF henviser til.
Jeg kan fra EU's Narkotikaovervågningscenters seneste årsrapport fremhæve følgende citat: Efter en faldende tendens i antallet af narkotikarelaterede dødsfald fra 2000 til 2003 melder de fleste lande om stigninger i disse dødsfald for 2003 og frem.
Selv om der ses årlige udsving, kan jeg jo nævne, at der også er sket en stigning i dødstallet i lande som Spanien, Frankrig, Holland, Østrig, Polen, Portugal, Finland og Storbritannien - vel at mærke, selv om jo både Holland, Spanien og andre lande som bekendt har fixerum.
Det er altså ikke noget argument at koble de to ting sammen.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2009-04-21:
Jeg kan så forstå, at der tidligere har været medlemmer af Venstres folketingsgruppe, som er faldet for ikke at tage det her lange seje træk, men har taget den hurtige smutvej, som ordføreren nævner.
Jeg kan nævne Venstres opstillede kandidat til europaparlamentsvalget, Jens Rohde, der jo flere gange har udtalt sig positivt omkring oprettelsen af fixerum.
Men lad nu det ligge.
Jeg er jo en af de folk, som bor på Vesterbro, og som har oplevet, hvordan det er dels at samle kanyler sammen i opgangen, dels at falde over mennesker, som har fixet og er ude af stand til at flytte sig, er ude af stand til at tage vare på sig selv i det øjeblik, og som man faktisk kan være i tvivl om, hvorvidt de i virkeligheden er levende eller døde på det tidspunkt.
Det gør et stort indtryk, ikke fordi det sådan er til besvær i dagligdagen, ikke fordi kanyler er farlige, og det også er irriterende at opleve, når man er mor til to, men fordi det er uværdigt.
Jeg vil derfor godt høre, om ordføreren ikke godt vil arbejde for, at det internationale Røde Kors også går ind og anbefaler, at man nogle gange må se gennem fingre med, hvad der kan være ret, og hvad der kan være forkert, når vi taler om førstehjælp til mennesker, som helt åbenbart lider.
Sophie Løhde (V), 2009-04-21:
I forhold til ordføreren for Socialdemokratiets bemærkninger om, hvorvidt enkelte medlemmer af Venstres folketingsgruppe måtte mene det ene eller det andet, må jeg henvise til, at Jens Rohde ikke er medlem af Venstres folketingsgruppe, og derved taler jeg jo også på vegne af Venstres folketingsgruppe, når jeg udtaler, at vi ikke kan støtte det her beslutningsforslag.
Jeg har også selv haft min daglige gang på Vesterbro i rigtig mange år.
Derfor indledte jeg også min tale med netop at understrege, at jeg godt kan forstå, når jeg taler med misbrugere og tidligere misbrugere, eller når jeg snakker med beboerne på Vesterbro, at de ser fixerum som et hurtigt alternativ til at gøre noget ved det faktum, som de må leve med dagligt.
Det har jeg fuld forståelse for.
Men forståelse er bare ikke det samme, som at vi bare skal lægge os ned og sige: Jamen der er intet andet, vi kan gøre, og derfor er vi nødt til at gå legaliseringsvejen.
For mig handler det om, hvilket ambitionsniveau vi vil sætte for den danske narkotikapolitik, og her må jeg altså understrege, at vi i Venstre har den holdning, at det, vi forsøger at bekæmpe dagligt, og det, vi i øvrigt forsøger at fortælle unge mennesker at de for alt i verden skal holde sig fra, skal vi ikke ty til at legalisere for at løse et konkret problem.
Her må vi se på andre metoder, og det er jo ikke sådan, at alle muligheder er udtømt.
Vi har jo senest nu besluttet det med sundhedsrummet i Københavns Kommune og det med lægeordineret heroin.
Det synes jeg begge er tiltag, som viser, at vi også har gang i en udvikling, hvor vi skal se evalueringen af de resultater, den måtte vise.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2009-04-21:
Det bliver selvfølgelig rigtig spændende at følge evalueringerne af de tiltag, der nu er taget, og som jo ikke er taget, fordi regeringen er sådan helt upfront med nye tiltag på området, men som bl.a. er taget, fordi flere og flere partier og folk udefra har tvunget regeringen til også at prøve de her metoder af, bl.a. i satspuljeregi.
Men ordføreren bliver ved med at tale om et hurtigt alternativ for folk på Vesterbro.
Det er jo fuldstændig forkert.
Sundhedsrum er ikke et hurtigt alternativ for mig som borger på Vesterbro.
Det er et spørgsmål om, at vi ville redde liv, det er et spørgsmål om daglige udrykninger til folk, som har taget overdosis, eller om, at vi løbende kaster penge ud i sundhedsvæsenet på mennesker, som kunne have undgået at blive syge med hiv og aids, mennesker, som kunne have undgået smitsom leverbetændelse, mennesker, som kunne have undgået bylder, stikskader og amputationer som følge af det her.
Det er i virkeligheden et spørgsmål om, hvorvidt vi kan begrænse menneskelig lidelse.
Derfor vil jeg også godt igen spørge ordføreren, om ikke det kan være rigtigt, at når nu man har udråbt det til at være en kamp mod narkotika, er der jo også nogle ofre.
Det er der som regel i krig og kamp.
Og så må det måske også være på sin plads, at der ligesom internationalt Røde Kors anbefaler, også her tages nogle metoder i brug, der kan sikre, at vi også får sundhedstilbud helt ud til de allermest udsatte på gadeplan.
Sophie Løhde (V), 2009-04-21:
Jeg er åbenbart nødt til her fra talerstolen at understrege, at sundhedsrum og fixerum altså ikke er den samme sag.
Jeg er godt klar over, at det måske er det i ordføreren for Socialdemokratiets optik.
Vi har nu godkendt og støttet etableringen af sundhedsrummet i Københavns Kommune.
Det er bl.a. sket med midler fra Sundhedsministeriet, men også fra kommunen, og fordi rigtig mange frivillige kræfter i Københavns Kommune har gjort en fantastisk indsats.
Vi støtter etableringen af det sundhedsrum, men i modsætning til et fixerum må man jo altså i et sundhedsrum ikke sidde og tage stoffer eller tage det, vi i øvrigt sidder og bekæmper og betegner som værende kriminelt i det danske samfund.
Jeg vil gerne understrege, at det, der er ambitionsniveauet i Venstres politik, er, at vi hjælper folk bedst muligt til at komme ud af deres misbrug, at vi tilvejebringer flest mulige muligheder for, at folk kan komme ud af deres misbrug - ikke ved at lægge os fladt ned som Socialdemokratiet og sige: Vi kan ikke gøre noget, vi giver fortabt.
Den køber vi simpelt hen ikke, og vi lægger altså overliggeren noget højere.
Line Barfod (EL), 2009-04-21:
Nu her jeg flere gange hørt Venstres ordfører tale om, at hvis man indfører fixerum, hvis man giver de mennesker, der er ude i et narkomisbrug, muligheden for på en værdig måde at tage deres fix uden lige så stor risiko for at blive alvorligt syg og dø af det, som de har i dag, vil det være en ekstrem løsning, og man lægger sig ned for en legalisering osv.
Jeg har ikke hørt et eneste parti i Folketinget, der har talt for en legalisering af narko.
Jeg ved ikke, hvor ordføreren har det fra.
Det, vi taler om, er at behandle mennesker værdigt, at finde en måde, hvorpå vi reducerer de skader, der er, så vi ikke har 250 mennesker, der dør om året, og så der samtidig bliver mulighed for, at man på Vesterbro ikke skal være bange for at lade sine børn lege i sandkassen.
Jeg har altid forstået det sådan, at formålet med, at man har forbudt narko, har været, at vi ønsker at beskytte nogle mennesker og hjælpe nogle mennesker, og at det, vi har ønsket skulle være forbudt, har været, at der sælges narko til disse mennesker, fordi vi ønsker at hjælpe dem.
Det, vi ønsker med fixerum, er at hjælpe de her mennesker.
Det er ikke, at der skal ske salg af narko.
Det er, at de her mennesker, som er i en dybt ulykkelig situation og i dag indtager narkoen under meget, meget uværdige og umenneskelige former, hvor mange af dem dør af det, får den mulighed for at indtage det under nogle værdige former og forhåbentlig også kommer i snak med nogle sygeplejersker og andre og derved bliver motiveret for at komme i behandling.
Det har intet at gøre med at legalisere salg af narko.