runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lene Espersen (KF), 2010-04-21:
Jeg vil gerne sige til fru Julie Rademacher, at det er en udbredt socialdemokratisk misforståelse, at danske interesser og ikke mindst Grønlands interesser ikke blev varetaget på ordentlig vis, fordi det var justitsministeren, som jo er medlem af den samme regering, som jeg er, der deltog i stedet for mig.
Jeg vil sige, at Danmark var repræsenteret ved justitsministeren, som er en del af den samme regering, som jeg er, og han fremførte de synspunkter, som jeg ville have fremført, hvis jeg havde været der.
Derudover var Grønlands selvstyreformand altså også med til mødet, og jeg synes måske, om ikke andet så for referatets skyld, det skal frem, at han altså også var med til mødet, for det har i en kronik af et af de socialdemokratiske folketingsmedlemmer fremstået, som om Grønland ikke var repræsenteret på mødet.
Det er simpelt hen ikke korrekt.
Til det andet vil jeg sige, at jeg har lyttet til kritikken, Den har gjort indtryk på mig, og det er selvfølgelig noget, som jeg også vil tage med mig i mit videre arbejde.
Men jeg kan ikke lave om på en beslutning, som jeg traf for mange år siden.
Det valg er truffet, og nu synes jeg bare, at det handler om at sikre fremadrettet, at det fokus, der er på det arktiske, og som jeg fuldt ud er enig i er meget vigtigt, selvfølgelig også skal prioriteres fremover.
Det kommer også til at fremgå af den redegørelse, som jeg fremlægger for Folketinget om ikke så lang tid.
Julie Rademacher (S), 2010-04-21:
Hvad er udenrigsministerens kommentar til den amerikanske udenrigsministers talskvindes udtalelser om, at »Udenrigsministeren havde på forhånd den opfattelse, at der var tale om et vigtigt møde, som gav en fremragende mulighed for at gennemgå landenes fælles interesser.
Og selve mødet har ikke ændret på den opfattelse.
Det var nogle meget udbytterige samtaler«?
Mange tak.
Vi bliver lidt i samme lejr:
Hvad er udenrigsministerens kommentar til den amerikanske udenrigsministers talskvindes udtalelser om, at »Udenrigsministeren havde på forhånd den opfattelse, at der var tale om et vigtigt møde, som gav en fremragende mulighed for at gennemgå landenes fælles interesser.
Og selve mødet har ikke ændret på den opfattelse.
Det var nogle meget udbytterige samtaler«?
Lene Espersen (KF), 2010-04-21:
Som jeg også sagde til hr. Kim Mortensen før, var mødet mellem de arktiske kyststater i Canada en mulighed for at have en udbytterig udveksling af synspunkter på en række emner i relation til udviklingen i Arktis.
Det er en udvikling, der byder på både muligheder og udfordringer i de kommende år, og det er selvfølgelig udfordringer, som regeringen vil følge nøje.
I mit fravær var regeringen repræsenteret ved justitsministeren, og justitsministeren fremførte den danske regerings synspunkter om de fælles interesser.
De blev fremført på lige fod og med samme vægt som de øvrige deltageres og på samme måde, som hvis jeg selv havde deltaget.
Julie Rademacher (S), 2010-04-21:
Jeg kunne godt tænke mig at høre ministerens kommentar til, at hun prøver at tale den her problematik lidt ned og siger, at der er tale om et snakkemøde.
Altså, et snakkemøde.
Fortryder udenrigsministeren, at hun hentydede til, at det blot var et snakkemøde?
Nu fortsætter ministeren: Jamen der var bare tale om et statusmøde, der blev ikke truffet nogen beslutninger.
Jeg kunne godt tænke mig at høre udenrigsministeren, om hun fortryder, at hun ikke deltog i mødet, og om udenrigsministeren også fortryder sine udtalelser om, at det her bare er småstatsmentalitet.
Lene Espersen (KF), 2010-04-21:
Jeg vil gerne sige til fru Julie Rademacher – det kan godt være, at fru Julie Rademacher på grund af et vigtigt møde andetsteds ikke var her fra starten, og så gentager jeg det gerne – at grunden til, at jeg brugte udtrykket småstatsmentalitet, var, at jeg blev mødt med en påstand om, at min opgave som dansk udenrigsminister bare er at fare rundt i verden til møder, hvor der er repræsentanter fra de store lande, og der forsøge at få et møde i stand.
Jeg vil sige, at jeg ikke tror, at det gavner Danmarks interesser.
Jeg tror, at vi en gang imellem har en tendens til at undervurdere, at Danmark faktisk også kan gøre sin indflydelse gældende.
Vi er meget, meget dygtige til bl.a. udviklingsbistand, til miljø- og klimateknologi, til virksomhedernes samfundsansvar, og vi er kendt for vores sociale profil og mange andre ting.
Vi er medlem af EU, og vi er medlem af NATO, og her synes jeg ikke vi skal forfalde til småstatsmentalitet, men i stedet bruge vores muligheder for at få indflydelse de steder, vi kan.
Der kan vi se, at vi faktisk kan være dagsordenskabende, ikke mindst på de områder, hvor vi har troværdighed.
Så jeg vil fastholde, at det tror jeg er meget vigtigt som udenrigsminister at man gør sig klart; vi kan selv være med til at sætte en dagsorden.
Julie Rademacher (S), 2010-04-21:
Det er jo netop derfor, jeg mener, at det er utrolig vigtigt, at vi deltager i møder på de vigtige scener i verden.
Der er ingen tvivl om, at vi også har et meget stort ansvar for de grønlandske forhold og territoriet omkring Grønland.
Så jeg kunne godt tænke mig et helt nyt svar, og der kan svares ja eller nej: Fortryder udenrigsministeren, at udenrigsministeren ikke deltog i mødet om Arktis?
Lene Espersen (KF), 2010-04-21:
Jeg vil sige til fru Julie Rademacher, at jeg lige har svaret på det til hr. Kim Mortensen, og der er altså ikke nogen grund til, om man så må sige, at gentage et spørgsmål, der allerede er besvaret, men blot fastholde, at der var tale om et statusmøde, og at der ikke blev truffet nye beslutninger.
Orla Hav (S), 2010-04-21:
Jamen jeg er glad for, at ministeren selv nævner de 8.000 unge, der på nuværende tidspunkt står uden en læreplads.
For noget af det, der kom frem i den samme undersøgelse, var jo, at erfaringen er, at en gang ude betyder altid ude, hvis man ikke er kommet i gang med sin uddannelse.
Så det er helt afgørende, at ministeren er indstillet på at tage nogle initiativer, som sikrer, at de her unge får nogle muligheder for at komme med.
Så jeg ville jo godt have ministeren til at være lidt mere konkret.
Vi har snakket lidt vejledning, nogle kombinationsuddannelser – og man har afvist taxameterinstrumentet, som jeg jo egentlig synes ville være velegnet at skrue på der, hvor uddannelsesniveauet måske har behov for et ekstra løft.
Tina Nedergaard (V), 2010-04-21:
Jeg vil gerne sige, at jeg er ved at overveje hele det område, for jeg er faktisk optaget af det, og jeg mener jo også, at det er væsentligt, at vi tager højde for i erhvervsuddannelsesloven, at der er en regional spredning.
Så vi gør det også i praksis.
Men jeg vil også pege på, at noget af det, vi faktisk lavede sammen i forbindelse med finanslovforhandlingerne, jo var angående den nye fond, som skal være med til at drive de udsatte områder, de hårdt ramte områder fremad, og hvor vi ved fælles hjælp fik sat fokus på, at erhvervsrettede uddannelsesinstitutioner i høj grad også vil kunne komme i spil der.
Jeg tror, det er væsentligt, at det bliver tværgående projekter i vidt omfang.
Så har vi jo altså også en anden udfordring lige i øjeblikket, og det er at skabe praktikpladserne.
For jeg tror bestemt godt, at mangel på praktikpladser kan skræmme unge væk – selv om vi faktisk er gode til at tage hånd om dem, og der er også flere nu, der søger ind på erhvervsuddannelserne, overalt i landet.
Jeg har pålagt et større gymnasium, nemlig det i Skive, et aktivitetsloft for at skabe rum og plads til, at vi fortsat kan have en gymnasial uddannelse i Morsø.
Så jeg tager altså en række initiativer undervejs.
Jeg kan godt forstå, at spørgeren er optaget af de store initiativer, altså med øget støtte til udkantsområder osv.
Jeg har også stillet partierne i udsigt, at jeg vil invitere til drøftelser om, hvordan vi kan håndtere det.
Jeg mener bare ikke, at taxameterdelen er egnet til det, jeg vil hellere kigge på de øvrige tilskudsmuligheder, der er.
Orla Hav (S), 2010-04-21:
Først en kvittering til ministeren, for det er en relevant problematik, det synes jeg.
Vi står jo i den situation, som har været beskrevet, at for hver tre, der forlader arbejdsmarkedet, er der kun to, der er på vej ind.
Og der fremlægges tal på, at vi kommer til at stå i en situation, hvor vi mangler 45.000 faglærte og 105.000, som har en videregående uddannelse, over for en situation, hvor vi har 90.000 ufaglærte, hvis job ikke vender tilbage ifølge de her fremskrivninger – der kan selvfølgelig være usikkerhed om tallene, men det er de bedste bud på det her – og omkring 30.000 med alene en gymnasial uddannelse.
Det er frem mod 2019.
Det er derfor, jeg synes, at det haster for ministeren med at få skruet noget sammen, og jeg er ikke udelt imponeret over, at man tager nogle af de værktøjer i anvendelse, som vi jo godt ved er der.
Regionale aftaler, partnerskabsaftaler ligger der, og de skal naturligvis bruges, det er jeg enig i, men hvor er det ekstra, der skal gøres?
Hvor er regulering på taxameter og mulighed for at sikre de mennesker, som er kommet uden for døren på arbejdsmarkedet?
Hvor er de initiativer henne?
Tina Nedergaard (V), 2010-04-21:
Jeg vil gerne sige til hr. Orla Hav, at det glæder mig, at spørgsmålene bliver rejst, for det er faktisk også meget centralt for mig, hvordan vi sikrer en regional uddannelsesdækning.
Det giver mig samtidig anledning til at redegøre for regeringens politik i den henseende.
Jeg vil dog gerne understrege, at jeg ikke dermed har bekræftet de tal, der bliver anvendt, men der er ingen tvivl om, at det er den tendens, vi ser, og at det også er de problemer, som hr. Orla Hav peger på, der kan opstå i yderkantsområderne.
Det er noget, begge parter er meget optaget af.
Med flerårsaftalen for de erhvervsrettede ungdomsuddannelser, som løber fra 2010 til 2012, er der skabt rammer for en fortsat ambitiøs indsats for at nedbringe frafaldet på erhvervsuddannelserne.
Med aftalen »Flere unge i uddannelse og job« indføres der et nyt uddannelsestilbud på erhvervsskolerne, som kombinerer en erhvervsuddannelse med en hel eller delvis studiekompetence.
Det vil gøre erhvervsuddannelserne mere attraktive for nogle af de unge, som i dag søger gymnasiale uddannelser, og medvirke til, at færre ender uden for en erhvervskompetencegivende uddannelse.
Jeg vil også gerne have lov at nævne det lovforslag om vejledning, som førstebehandles på fredag, som jeg faktisk også forventer mig meget af, og som vi har lavet i fællesskab i globaliseringsgruppen.
Det betyder, at man følger op på de elever, som efter 9. eller 10. klasse ligesom går ud til ingenting, falder igennem fra marts og frem mod skolestart; de bliver væk, de fordamper fra den uddannelsessøgende kø, og derfor tager vi også imod dem.
Jeg må vende tilbage med yderligere besvarelse – kan jeg se – efter næste spørgsmål.
Orla Hav (S), 2010-04-21:
Vil ministeren fremlægge elementer til en regionalpolitik, som kan modvirke, at Danmark havner i en situation med mangel på faglært og videregående uddannet arbejdskraft, som der jævnfør AErådets fremskrivninger er risiko for?
Vil ministeren fremlægge elementer til en regionalpolitik, som kan modvirke, at Danmark havner i en situation med mangel på faglært og videregående uddannet arbejdskraft, jf. AErådets fremskrivninger herom?
Skriftlig begrundelse
AE-Rådets fremskrivninger viser, at der frem mod år 2019 vil mangle godt 45.000 faglærte og105.000 personer med en videregående uddannelse sammenlignet med i dag.
Modsat vil der være et overskud på knap 90.000 ufaglærte og knap 35.000 personer med en gymnasial uddannelse som højeste uddannelse.
Den aktuelle økonomiske krise kan forøge overskuddet af ufaglærte og lavt uddannet arbejdskraft.
Lars Barfoed (KF), 2010-04-21:
Jeg kan så tilføje, at der som sagt tilbage i 2005 blev lagt det snit, og der kan man jo altid diskutere, om snittet er lagt på den rigtige måde, og om man kan optimere sagsbehandlingen ved at gøre det på en anden måde, fordele opgaverne lidt anderledes, lægge snittet lidt anderledes.
Når den foreligger, vil vi selvfølgelig gennemgå den meget nøje i Justitsministeriet med henblik på at vurdere, om der er grundlag for at ændre på den nuværende ordning for at optimere bl.a. sagsbehandlingstiderne i den forbindelse.
Tina Nedergaard (V), 2010-04-21:
Når jeg siger, at taxametersystemet som sådan ikke er designet til det, er det, fordi det jo simpelt hen vil være et grundlæggende brud med princippet bag, at taxameterbetalingen pr. definition udløses ved noget studieaktvitet eller et antal elever, hvorimod de andre tilskudsregler, vi har, er lidt bedre egnet til det.
Det, der er udfordringen – det synes jeg bare jeg vil være ærlig om –
Hvis man ser på erhvervsakademier, professionshøjskoler, erhvervsuddannelsesinstitutioner – erhvervsskolerne simpelt hen – vil man se, at de er karakteriseret ved en noget anden opbygning, og de har også en lidt anden tradition bag sig, hvor de i høj grad er med til at beslutte udbuddet.
Men løsningen ligger også i høj grad i samarbejde på tværs af sektorerne, så vi sikrer, at der er volumen nok til de enkelte uddannelser i de enkelte lokalområder.
Men jeg vil meget, meget gerne fortsætte drøftelserne.
Jeg er bestemt ikke afvisende over for, at der er et problem, og at der skal findes løsninger.
Lars Barfoed (KF), 2010-04-21:
Jeg synes måske lige, man skal nævne her, at det jo er sådan, at hvis man søger om fornyelse af kørekortet, vil man normalt i forbindelse med indlevering af ansøgningen om at få en fornyelse af kørekortet, i forbindelse med at man fylder 70 år, kunne få udstedt et midlertidigt kørekort, der er gyldigt i Danmark og resten af Norden.
Så det er ikke sådan, at man lige pludselig er afskåret fra at køre bil, når man fylder 70 år.
Hvis ikke man har fået sagsbehandlingen gennemført, kan man under normale omstændigheder få et sådant midlertidigt kørekort, og man kan også løse problemerne, hvis man har brug for at køre uden for Norden, i hvert fald under normale omstændigheder.
Men der er jo tilrettelagt en opgavefordeling, og det er vel også det, hr. Henrik Brodersen er inde på, mellem politiet og kommunen.
Tanken, i forbindelse med at man ændrede færdselsloven tilbage i 2005, har været, at kommunerne skulle tage sig af de lette sager, hvor der sådan set ikke var problemer, og politiet tage sig af de mere vanskelige sager.
Det er måske også derfor, man så ser en lidt længere sagsbehandlingstid, når det gælder de sager, som politiet skal tage sig af, allerede af den grund, at det ofte er nogle lidt mere vanskelige sager, det drejer sig om.
Henrik Brodersen (DF), 2010-04-21:
Jeg er helt på linje med justitsministeren vedrørende den opgave, som kommunerne blev pålagt, med at forny og udstede kørekort og pas.
Det synes jeg generelt også at kommunerne har taget til sig.
De løser det på allerfineste vis.
Det er jo netop, hvis man har fået en lægeerklæring, som der ikke er nogen – hvad skal man sige? – bemærkninger til, at man går op og får kørekortet fornyet.
Så kører det faktisk meget fornuftigt.
Jeg tænkte jo også i starten, at det var, fordi ansøgeren måske skulle have en større undersøgelse – der er jo så mange sygdomme, der kan være farlige.
Der har det så vist sig, at det faktisk ikke var det.
Det var noget, som man kunne have klaret ved lige at skimme ned over det og sige, at man er fuldstændig bekendt med det, og give det et stempel.
Alligevel ligger det så i 6 måneder.
Lars Barfoed (KF), 2010-04-21:
Der vil jeg sige, at ligesom vi jo kunne være enige om, at køreprøver skal afvikles inden for en rimelig tid, skal der også være en rimelig sagsbehandlingstid, når det gælder dem, som søger om at få fornyet deres kørekort, når de er fyldt 70 år.
Det indtryk, jeg har, er, at den sagsbehandlingstid, vi oplever i de sammenhænge, i hvert fald i mange sager er væsentlig kortere end det, der bliver angivet i spørgsmålet.
Jeg tror ikke, det på nogen måde er normen, at der går 6 måneder, selv om der selvfølgelig kan være eksempler på, at det tager så lang tid.
Reglerne er jo, som man ved, sådan, at man har et kørekort, til man bliver 70 år – i hvert fald hvis man ikke af andre grunde bliver frataget det, og det kan jo ske, men det er så en anden sag.
Hvis man så stadig væk opfylder betingelserne for at kunne få kørekort, og det er jo her især de helbredsmæssige betingelser, der er relevante, kan man forny sit kørekort, og så indgiver man ansøgning om fornyelse vedlagt en lægeattest til kommunen, og så foretager kommunen en kontrol af, om betingelserne er opfyldt.
Det er altså mit indtryk, at man i de fleste tilfælde ikke er oppe på så lang en sagsbehandlingstid som 6 måneder, men der kan selvfølgelig være vanskelige sager, hvor der skal en grundig vurdering af helbredet til.
Og det er vi jo på den anden side også alle sammen interesserede i af hensyn til trafiksikkerheden.
Er der tvivl om nogens helbred, med hensyn til om de er i stand til at føre bil, skal det også undersøges rimelig grundigt.
Henrik Brodersen (DF), 2010-04-21:
Det er lidt i samme boldgade: Hvad er ministerens holdning til, at det tager op imod 6 måneder at få sit kørekort fornyet, efter man er fyldt 70?
Hvad er ministerens holdning til, at det tager op imod 6 måneder at få sit kørekort fornyet, efter man er fyldt 70?
Lars Barfoed (KF), 2010-04-21:
Jeg tror også, at vi er meget enige om det.
Det er for dårligt, at der er så lange ventetider nogle steder.
Nogle steder har man oppet sig, og der er det ved at gå bedre, men så er der altså også de her generelle tiltag, jeg har nævnt, som for alle politikredse gerne skulle bevirke, at systemet kommer til at fungere mere effektivt, også gennem digitalisering og ikke mindst ved et bedre bookingsystem, hvor man sørger for, at bookingtiderne bliver udnyttet effektivt på den ene eller den anden måde.
Henrik Brodersen (DF), 2010-04-21:
Det er jo godt med et fleksibelt system.
Men det har jo haft en afsmittende effekt, at der har været mægtig lange ventetider i Københavnsområdet.
I særdeleshed da vi afviklede COP15, var der nogle kørelærere, der lejede minibusser og kørte deres elever ud på Sjælland; de havde booket tiderne derude og fik afholdt de her køreprøver.
Det betød så, at der for de elever, der skulle op til køreprøve på Sjælland, var yderligere ventetider.
Og sådan har dominoeffekten været, så man faktisk heller ikke kan komme op til en køreprøve på Sjælland eller Lolland-Falster med et rimeligt interval.
Derfor er det selvfølgelig noget, som vi skal have set på, og jeg er glad for, at der bliver taget de initiativer.
Jo, men alligevel: 6 måneder.
Altså, man kan sige, at hvis det havde været en person, der havde været et stykke oppe i halvfjerdserne, var det lige før den ene sag ikke ville kunne nå at blive afsluttet, før den næste skulle påbegyndes, og det finder jeg ikke rimeligt.
Men jeg er meget glad for justitsministerens syn på det, nemlig at det simpelt hen er noget, der skal strammes op på og sættes fokus på, og så venter jeg lige så spændt som justitsministeren på at få en redegørelse fra Rigspolitiet.
Orla Hav (S), 2010-04-21:
Jeg vil bare nævne, at de nye SOSU-skoler er blevet så store, at de dækker meget store geografiske områder.
Derfor vil der blive et pres på de yderst beliggende afdelinger, og det er jo helt afgørende, at det er der, man holder fast, for det er der, der er en mulighed for at rekruttere og sikre, at man også fastholder et befolkningstal i de områder.
Jeg vil bare helt konkret nævne, at et sygehus som Hjørring Sygehus ville have haft katastrofale rekrutteringsmæssige problemer, hvis ikke der havde været en sygeplejeskole i Hjørring.
Nu er det under den gamle struktur, men vi skulle jo gerne se, at det samspil fortsætter, og det er derfor, jeg spørger, om taxameterinstrumentet kunne bruges, hvis man vil opretholde uddannelsespladser i udkantsområderne, selv om man er en del af en stor helhed.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-04-21:
Nu kan man jo ikke nå at rette alle misforståelser i den korte taletid, man har her.
Vi foreskriver, at man skal holde de offentlige udgifter i ro.
Det er essensen af det at holde de offentlige udgifter i ro.
Det, vi siger, er, at vi foreslår, at vi afstår fra den vækst i udgifterne, som er indbudgetteret.
Det er i solidaritet med den private sektor, som jo ser jobbene i tusindvis forsvinde ud af landet, og hvor svaret på deres problem ikke er at fortsætte gældsætningen, at fortsætte med at udskrive højere skatter, at fortsætte med at fjerne erhvervstilskud, eller hvad det er, Socialdemokraterne foreslår – vi ved jo ikke, hvad det er, Socialdemokraterne foreslår, men det håber vi da at få at vide på et tidspunkt.
Men svaret på den udfordring, vi står over for, er jo ikke at blive ved at kræve højere skatter op og blive ved at fortsætte gældsætningen.
Det, der er formålet, er, at vi får gang i den private sektor, og det er jo det, man producerer der, som vi alle sammen skal leve af, og det er jo en lille kendsgerning, som Socialdemokraterne og SF overser.
Jonas Dahl (SF), 2010-04-21:
Kan ministeren bekræfte, hvor mange mennesker fra Forsvarsministeriets og forsvarets side der i givet fald havde adgang til de oplysninger i forhold til udsendelsen tilbage i april 2007 og dermed kunne have lækket de fortrolige oplysninger?
Ydermere synes jeg også, det er interessant, at forsvarsministeren sådan set siger, at det er politiets opgave, og at det nærmest ikke er i forsvarets interesse at bidrage til at få de her oplysninger frem.
Kan ministeren ikke bare bekræfte, at det er en sådan nogenlunde logisk fremgangsmåde, som man også kunne forfølge?
Gitte Lillelund Bech (V), 2010-04-21:
Hr. Jonas Dahl må undskylde mig, men i Danmark er det politiet, der efterforsker forbrydelser, og derfor er det politiet, der må påtage sig at lave den efterforskning, der kan være i forhold til telefonlister og alt muligt andet.
Efter min mening er det da bestemt ikke Forsvarsministeriet.
Jeg vil da notere mig, at SF åbenbart går efter, at vi nu skal have flere forskellige former for politi.
For det må vel være det, hr. Jonas Dahl faktisk står og fisker efter, hvis man ikke stoler på, at det politi, vi rent faktisk har, efterforsker det, de skal.
Hvis det er sådan, at der skal være en viden om, hvad der er sket i landsretten, må jeg henvise hr. Jonas Dahl til den udskrift, jeg går ud fra man kan få af, hvad der er sagt i landsretten.
Jonas Dahl (SF), 2010-04-21:
Jeg vil oplyse ministeren om, at der var et valg i 2007, men det er fuldstændig korrekt, at den her udsendelse foregik før det pågældende valg i 2007.
Men jeg kunne godt tænke mig at høre, om ministeren kan bekræfte, at 13 personer fra forsvaret og Forsvarsministeriet – og det var det, der blev oplyst i landsretten så sent som i fredags – havde adgang til de oplysninger i forhold til at lække fortrolige oplysninger.
Og de 4 personer blev så navngivet i landsretten, så vidt jeg erindrer.
Kunne det ikke være oplagt med hensyn til de 13 personer, at man fra Forsvarsministeriets side rent faktisk også så på, hvilke telefonopkald der var ført fra de pågældende personers telefoner til den nu efterhånden næsten navngivne journalist, som i sidste ende endte med at bringe de her fortrolige oplysninger i TV 2?
Gitte Lillelund Bech (V), 2010-04-21:
Nu har jeg stor respekt for, at hr. Jonas Dahl, så vidt jeg husker, ikke sad i Folketinget i 2007, så derfor skal jeg lige klarlægge en lille misforståelse, som jeg synes der må have sneget sig ind i spørgsmålet.
For det, det drejede sig om i april 2007, var udsendelse af jægersoldater til Irak.
Det var ikke udsendelse af jægersoldater til Afghanistan.
Og jeg vil så henvise til det spørgsmål, som jeg lige har besvaret, S 1913, og sige, at politiet har indledt en efterforskning, og derfor vil jeg ikke knytte yderligere bemærkninger til det stillede spørgsmål.
Jonas Dahl (SF), 2010-04-21:
Vil ministeren redegøre for, hvad ministeriet har igangsat for at klarlægge, hvor mange ansatte i forsvaret der havde viden om de fortrolige oplysninger om udsendelsen af jægersoldater til Afghanistan i april 2007?