Sophie Hæstorp Andersen (S), 2011-02-25:
Lighed i sundhed er helt centralt for vores danske velfærdsmodel, og derfor har det førsteprioritet for Socialdemokraterne, at vi sikrer alle borgere lige adgang til behandling i et offentligt sundhedsvæsen af høj kvalitet.
Desværre kan vi konstatere, at der er en stigende ulighed i danskernes sundhedstilstand og i deres adgang til sundhedsydelser.
Hos unge og voksne viser den sociale ulighed sig i hyppigere forekomst af sygdomme, et ringe selvvurderet helbred, en lav trusselstærskel og et stort forbrug af lægemidler.
Der er hyppigere forekomst af rygning og fysisk inaktivitet, der er et lavere forbrug af frugt og grønt, end der er hos andre danskere, og der en tendens til, at risikofaktorer ophobes særlig hos personer, som er storrygere eller har et stort alkoholforbrug, en kort uddannelse eller svage sociale relationer.
Man kan altid diskutere, hvad der kom først – hønen eller ægget – men det er i hvert fald klart, at vi i dag kender meget detaljeret til problemerne igennem den sundhedstjenesteforskning, der har været foretaget igennem mange, mange år i Danmark.
Rigtig meget handler om viden, uddannelse og kompetencer.
Alligevel reagerer vi ikke nok på denne viden.
Der er et alt for stort fokus i den nuværende regerings politik på individets ansvar i forhold til sund mad, kostråd og rygning, og der er manglende fokus på andre faktorer, såsom hvilken betydning det har, at børn f.eks. vokser op i et samfund, der prioriterer erhvervspolitik højere end vores folkesundhed; hvor udviklingen af boglige kompetencer prioriteres højere end udviklingen af elevernes sundhed f.eks. i vores skoler, hvor der stadig væk mange steder ikke sættes tilstrækkelig med fokus på aktivitet og kost; hvor man accepterer at have en stor restgruppe af unge, som ikke får nogen uddannelse og derfor havner i de lavere sociale grupper og får et dårligere udgangspunkt i livet, end de egentlig behøvede.
Vi bruger med andre ord ikke i dag vores viden til at indføre incitamenter til at vælge et sundere liv eller til at lovgive eller til at yde bevillinger.
Og jeg synes også, at der i ministerens redegørelse er flere ting, jeg vil slå ned på, bl.a. siger ministeren, at det er vigtigt at skabe bedre sundhedsmuligheder for mennesker, der er socialt udsatte.
Ja, i Danmark har vi en meget, meget høj dødelighed for stofmisbrugere, og det er en dødelighed, som har været katastrofalt høj i mange år.
Men alligevel har denne regering ikke vist vilje til at igangsætte de initiativer, der skal til, for at nedbringe denne dødelighed, hverken når folk kommer ud af fængslerne og er i risiko for at få en overdosis, eller når de fixer på gaderne.
Andre eksempler kunne nævnes med, at man heller ikke har villet imødekomme oppositionen, når det gælder om at sikre, at nogle af de mennesker, der har de mest aggressive tandsygdomme, kunne få tilskud til at få behandling langt billigere.
I regeringsgrundlaget »Mulighedernes Samfund« fra 2007 sagde man, at nu skulle vi have et sundhedsvæsen i verdensklasse, og at man ville forpligte sig til at komme med en national handleplan for forebyggelse, der rummer klare mål.
Den nationale handleplan kom i oktober 2009, efter at Forebyggelseskommissionen havde gjort arbejdet færdigt og fremlagt deres resultater, men desværre blev den nationale handleplan alene søsat på nogle fraser om det personlige ansvar.
Man tog ikke fat i de allersvageste grupper, og dem, man tog fat i, tog man fat i med de allersvageste virkemidler.
Der var ingen finansiering af planen, man ville hellere bygge nye hospitaler frem for at sætte fokus på forebyggelsen, og de midler, der er kommet til forebyggelse i de senere år er alene kommet fra satspuljen.
Derudover mangler der nogle meget klare mål for indsatsen, mål, der faktisk ikke har været der siden 1990'erne, hvor sundhedsministeren var socialdemokrat.
Derfor var der efterfølgende en lang række eksperter og patientforeninger, der krævede at få en ny handleplan fra regeringens side.
Det er et krav, vi står vagt om i Socialdemokratiet, men vi har stadig væk ikke set noget om det fra regeringens side.
Holdningen om, at det er det enkelte menneskes og den enkelte danskers ansvar at leve sundt, er på mange områder uholdbar.
Alt for mange sundhedsproblemer er samfundsskabte: Forurening, dårligt arbejdsmiljø, nedslidning, fattigdom, usunde boliger påvirker vores sundhed.
Det er nogle ydre rammer for sundhed og trivsel, som borgerne hver især har ingen eller en begrænset indflydelse på. Derfor mener vi, at vi skal styrke den fælles forebyggelse i Danmark, og derfor har vi taget fat på det i vores udspil til en ny regering sammen med SF.
Tak for ordet.