Martin Henriksen (DF), 2009-05-05:
Tak for det.
Formålet med lovforslaget er at sikre, at danske erhvervsakademier og professionshøjskoler kan markere sig internationalt ved at udbyde godkendte danske erhvervsrettede uddannelser i udlandet.
Lovforslaget skaber mulighed for, at danske erhvervsakademier og professionshøjskoler kan udbyde videregående uddannelser i udlandet efter regler fastsat i dansk lovgivning og undergivet tilsyn fra Undervisningsministeriet.
Der er mange grunde til at være stolt over at være dansker.
Danske virksomheder og ildsjæle har sikret, at Danmark bl.a. har store markedsandele inden for vindmølleindustrien, og at vores landbrug eksporterer i store mængder i udlandet.
Det er vi glade for, og man kan med rette stille spørgsmålet: Hvorfor skulle vi så ikke også udbyde og sælge uddannelse i udlandet, vi er jo gode til det med uddannelse?
Det er positivt at markedsføre Danmark som et uddannelsesland, derfor har vi sympati for tanken, og vi har også stemt for noget lignende på universitetsområdet.
Man kunne med rette spørge, om brugerbetalingen på danske uddannelser i Danmark sniger sig ind ad bagdøren.
Vi ved jo som et faktum, at internationalisering i en række lande har medført mere brugerbetaling på uddannelse, og det bekymrer os i Dansk Folkeparti.
Der kan også opstå en situation, hvor en uddannelsesaktivitet i udlandet medfører, at det faglige og uddannelsespolitiske fokus flyttes fra de danske aktiviteter til de udenlandske aktiviteter.
Ydermere er der, som jeg læser lovforslaget, ikke vandtætte økonomiske skotter mellem uddannelsesaktiviteten i Danmark og uddannelsesaktiviteten i udlandet, og dermed kan der overføres midler - altså danske skattekroner - fra dansk uddannelse til udenlandsk uddannelse.
Sådan læser jeg det i hvert fald.
Der er i lovforslaget sat en grænse på 4 år, hvor en uddannelse i udlandet må køre med underskud.
Men et underskud skal jo dækkes ind, og her kommer midlerne fra en dansk uddannelsesaktivitet i spil, og det er bekymrende.
Det er ikke kun Dansk Folkeparti, der har denne bekymring, den kommer også til udtryk i høringssvarene fra bl.a. Dansk Industri, der herudover også anbefaler, at lovforslaget i første omgang målrettes en håndfuld relevante uddannelser, som kan udbydes i udlandet, frem for at man tager alt med i første omgang.
Det er afgørende for Dansk Folkeparti, at udbuddet af danske uddannelser i udlandet er målrettet udenlandske studerende, som ønsker en dansk uddannelse, og eventuelt danske virksomheder, som ønsker danskuddannet lokal arbejdskraft til virksomhedens udenlandske aktiviteter.
Der er naturligvis også en vis forventning om, at danske uddannelser i udlandet vil påvirke internationaliseringen af danske uddannelsesinstitutioner gennem indhentning af inspiration og erfaring.
Modsat kunne det også tænkes, at danske uddannelsestraditioner vil kunne medvirke positivt til demokratiudvikling i tredjeverdenslande.
Jeg vil gerne igen komme ind på høringssvarene, også for at illustrere endnu en problemstilling.
Professionshøjskolernes Rektorkollegium ønsker i deres høringssvar, at det bliver afklaret, hvordan lovforslaget forholder sig til de lovgivningsmæssige restriktioner om undervisning på andre sprog end dansk i de pædagogiske uddannelser, herunder læreruddannelsen.
Det tolker vi i Dansk Folkeparti, som at Professionshøjskolernes Rektorkollegium ønsker - i hvert fald på sigt at udbyde f.eks. læreruddannelsen i udlandet og dermed give et dansk eksamensbevis til den danske folkeskole, uagtet at uddannelsen er gennemført på et fremmedsprog i udlandet.
Udviklingen vil kunne smitte negativt af på læreruddannelsen i Danmark.
Det er dybt betænkeligt.
Ministeriet skriver i sit høringsnotat, at de pædagogiske uddannelser er omfattet af lovforslaget, og at de dermed kan udbydes i udlandet.
Ministeriet skriver også, at for læreruddannelsens vedkommende vil det imidlertid være vanskeligt at forestille sig, at uddannelsen kan godkendes i udlandet.
Det er sådan set et udmærket svar fra ministeriets side, men det vækker stadig bekymring, at de pædagogiske uddannelser jo trods alt er omfattet af lovforslaget.
Hvorfor skal de være det, medmindre det er meningen at udbyde dem i udlandet, hvis ikke nu så på sigt?
Det giver umiddelbart ingen mening, og det vil vi spørge ind til i udvalgsbehandlingen.
Dansk Folkeparti overvejer et ændringsforslag, som undtager de pædagogiske uddannelser, vi overvejer også, om forslaget i højere grad burde målrettes bestemte uddannelser frem for alle videregående uddannelser.
Så kan man om nogle år evaluere og åbne mere op, hvis bekymringerne gøres til skamme, og hvis erfaringerne er positive.
Det er ikke på nuværende tidspunkt sikkert, at vi kommer med et eller flere ændringsforslag, ministeren skal naturligvis have mulighed for at berolige Dansk Folkeparti i forbindelse med udvalgsbehandlingen, men vi ser i hvert fald visse problemer.
I Dansk Folkeparti har vi forståelse for nødvendigheden af en vis internationalisering, og vi har selv medvirket til langt de fleste initiativer på dette område siden 2001, og vi gør det også gerne fremadrettet.
Vi anerkender også, at et flertal i Folketinget uden om Dansk Folkeparti ønsker endnu mere internationalisering i uddannelsessystemet, vi beder blot regeringen og de øvrige partier om at tænke sig godt om, inden Folketinget ukritisk stemmer dette forslag igennem.
Vi synes, der er en række spørgsmål, som i hvert fald fortjener at få gode svar.