Charlotte Dyremose (KF), 2011-02-08:
Send flere penge, så løser vi alle problemer.
Det har vi så gjort, sendt flere penge altså, men det har ikke nødvendigvis løst alle problemer.
Vi må også konstatere, at der er kæmpestore forskelle fra kommune til kommune.
Der er kæmpestore forskelle på, hvor godt man klarer sig i skolen.
Der er kæmpestore forskelle på, hvor gode skoler man har, og hvor gode elever man har.
Og der er selvfølgelig også forskel på, hvilket elevgrundlag man har.
Men det har bare overhovedet ikke nogen som helst sammenhæng med, hvor godt man klarer sig, eller hvor mange penge man bruger.
Penge er altså ikke den eneste faktor, selv om man skulle tro det.
Penge er dog en faktor.
Det kan vi slet, slet ikke komme uden om.
Men vi er nødt til at konstatere, at det der med at sende flere penge har vi prøvet, og vi er nødt til at gå en helt anden vej, der ikke kun handler om penge, men også om indhold.
Det skal jeg komme ind på.
Først lige det der med pengene og det med at tage ansvar for økonomien: Venstrefløjen bliver ved med at sige, at vi skal sende endnu flere penge, så man vil hæve skatterne med 31,5 mia. kr.
Derudover har man så fuldstændig underfinansieret det forslag, man har lagt frem om folkeskolen.
Der mangler ganske enkelt 3 mia. kr. Og det er ikke, fordi man har siddet og lavet fikumdikberegninger ovre i Finansministeriet, det er, fordi man har regnet på de faktuelle tal i udspillet.
Så vi mangler også svar på, hvor de penge skal komme fra, ud over at vi mangler svar på, hvor pengene skal komme fra, når nu man sænker væksten.
Derudover ønsker man ikke at tage ansvar og lave de nødvendige reformer af vores velfærdssamfund, så der er råd til kerneydelserne.
Der siger man også nej tak.
Så der er heller ingen mulighed for der at skaffe de flere penge.
Så skulle vi nu ikke holde os i det spor, regeringen har lagt sig i, hvor der faktisk også er flere penge?
Men derudover er der noget helt andet centralt: Der er en anden vej.
For vi skal en anden vej med vores folkeskole.
Vi er nødt til at få skabt en rummelig folkeskole.
Der skal nye redskaber til.
Der skal ny frihed til.
Der skal mere faglighed til.
Der skal flere timer til i en række centrale fag.
Vi skal have lærerne til at undervise noget mere.
Ja, vi skal altså turde gå en anden vej og skabe en reelt rummelig folkeskole.
Det skal vi bl.a. gøre ved at lære af de bedste.
Vi skal lære af dem, der faktisk kan skabe rigtig gode resultater, ikke nødvendigvis med de fleste penge, for som sagt er der ikke den sammenhæng.
Så er det jo interessant at høre venstrefløjen tale om, at vi skal rumme en hel masse elever, og at der bare skal være plads, og at vi skal gøre, som vi plejer.
Man tør ikke give kommunerne og skolerne og lærerne frihed til at undervise eleverne ud fra deres egne forudsætninger.
Man tør ikke stole på, at lærerne kan vurdere, om eleverne har brug for at blive undervist i større eller mindre hold i perioder af deres undervisning.
Den frihed tør man ikke give til danske skolelærere.
Det kalder jeg mistillid.
Hvis vi skal have en reelt rummelig folkeskole, skal den rumme de svage elever og de stærke elever, og det kræver også, at der er plads til at undervise eleverne ud fra deres egne forudsætninger.
Vi skal udfordre dem, der har særligt talent, så de får lyst til at lære mere og kan være med til at trække skolen og Danmark og vores konkurrenceevne opad, og så skal vi kunne rumme de elever, som måske nok skiller sig en lille smule ud, men som med midlerne fra specialundervisningen ført over i den almindelige klasse kan få den nødvendige støtte dér til at fungere i en normal klasse.