Lene Espersen (KF), 2014-05-15:
Da vores ordfører, hr. Per Stig Møller, ikke kan være til stede i dag, skal jeg læse hr. Per Stig Møllers tale op.
Den britiske undersøgelse går ud på at undersøge, hvordan det står til med nationalstaternes selvbestemmelse inden for EU.
Der skal ikke herske tvivl om, at vi Konservative står for fædrelandenes Europa.
EU skal tage sig af alt det grænseoverskridende, som tilføjer en merværdi for alle landene i samarbejdet.
Til gengæld skal EU holde sig fra det, som Unionen er for stor til, og hvor det netop giver en merværdi, at vi ikke alle sammen er ens.
Vi har set det i tilfældet med børnechecken, hvor vi ikke mener at EU's indre marked skal udvikle sig til et socialt marked.
Fordelingspolitik og skattepolitik er nationale anliggender, hvor vi hver især indretter os, som vi vil, og som vi har tradition for.
Samtidig blev der indført flere flertalsafgørelser.
Det skete, fordi vi i kraft af udvidelsen med 12 lande risikerede at sætte hele den europæiske udvikling i stå, hvis blot ét land sagde fra.
Vi Konservative er for EU.
Vi er for et tæt og forpligtende samarbejde mellem medlemslandene.
Det vil altid være til særlig fordel for de små og mellemstore lande, fordi det også forpligter de store til at følge spillereglerne.
Europas historie er fuld af fortællinger om store lande, som har mast de små.
Det kan ikke ske længere.
Store som små er vi ligestillede partnere i det moderne Europa, og med den seneste tids russiske revanchisme og rysten med musklerne, kan vi vel alle også se værdien af et europæisk fællesskab i EU.
Det er dette fællesskab, som beskytter medlemslande mod revanchismen og gør os alle uafhængige af politisk pres udefra gennem f.eks. en styrkelse af den fælles energipolitik.
Hvordan havde Europa dog set ud uden EU i disse kriseår?
Det var faldet fra hinanden, og vi var røget ind i en stribe konflikter landene imellem.
Vi ønsker således et stærkt EU, men vi ønsker også et EU, der ikke gør mere end fornødent.
Det arbejder vi for i den danske europapolitik, og det vil vi gøre den dag, vi måtte komme i regering igen.
I mellemtiden forfægter vi den linje her i Folketinget, som vi for nylig gjorde det i tilfældet med børnechecken.
Vi ønsker en aktiv dansk europapolitik, som består i at indgå de fornødne alliancer med lande, der har samme opfattelse i de konkrete sager som os.
Derfor har vi igen og igen også opfordret regeringen til at føre netop den aktive europapolitik, men den har desværre ikke været indstillet på det eller dygtig til det altid.
Det behøver vi bare ikke en national undersøgelse til at finde ud af.
Det fremgår af den danske debat og de danske beslutninger fra sag til sag.
Europa og EU er et politisk fællesskab, og det er igennem en aktiv europapolitik, vi påvirker beslutningerne i EU.
Vi er dog rede til at se på, hvad den britiske undersøgelse måtte finde frem til og på den baggrund tage en debat om fædrelandene og EU.
Men vi støtter altså ikke Dansk Folkepartis tilgang til tingene, som også har en anden og meget mere negativ tilgang til det europæiske samarbejde, og som i Europa-Parlamentet er allieret med de værste og mest populistiske EU-modstandere.
Ganske anderledes står vi Konservative for en konstruktiv, men også kritisk europapolitik, fordi vi ønsker at styrke Europa på en måde, som ikke svækker og udhuler fædrelandenes Europa, men tværtimod sikrer og styrker fædrelandene igennem det europæiske samarbejde.
Sådan som verdensøkonomien og verdenskonflikterne udvikler sig, er dette standpunkt bedst for både Danmark og Europa.
Det kan godt være, at det kommer som en overraskelse for hr. Peter Skaarup, men jeg mener, at man skal engagere sig politisk med dem, man er enig med.
I spørgsmålet om hele denne diskussion om, hvorvidt EU skal have lov til at udvikle sig til en social union, er der jo en lang række lande med bl.a. Tyskland og Storbritannien i spidsen, der har sagt, at de ikke ønsker det, og sagt, at de ønsker aktivt at påvirke Kommissionen til, at den vej skal man ikke gå, herunder også lave de ændringer af lovgivningen, der måtte være nødvendige.
Der mener jeg at Danmark skal engagere sig.
Det er jo lidt underligt, at vi har den her debat i dag, for Cameron har været rimelig konkret med nogle ting.
Hvorfor skal vi ikke diskutere, om Danmark skal støtte op om det?
Det flugter fuldt ud med, hvad et bredt flertal i Danmark ønsker.
Både den nuværende regering og tidligere regeringer har arbejdet for det, så der skal vi naturligvis arbejde sammen.
Men ligesom at sige, at vi ikke pantsætter vores handlefrihed ved EU, vi pantsætter den i et andet land, vil jeg da ikke gøre.
Det må da være fra sag til sag, vi må afgøre, om englænderne vil det samme som os, og på de her områder vil Cameron det samme som os, så der er vi tæt allierede.
Som jeg sagde – og jeg vil med det samme understrege, at det ikke er mig selv, der har skrevet talen, det er mit partis ordfører – så går Det Konservative Folkeparti ikke ind for en social union.
Det er ganske, som bl.a. kansler Merkel også har sagt det, og man kan sige, at den tyske regering jo også støttede forordningen.
Jeg tror, at da forordningen i sin tid blev diskuteret, havde man en forventning om, at den ville blive fortolket på en bestemt måde.
Det har så efterfølgende vist sig, bl.a. ved et par domme, der er blevet afsagt, lang tid efter at forordningen blev vedtaget, at den fortolkes mere vidtgående, end man måske havde forventet det.
Det er langtfra den første sag, vi har set det i, det har vi også set i sagen om tobaksdirektivet, hvor det efterfølgende har vist sig, at man har fortolket teksten anderledes, end man måske havde regnet med.
Til det er der jo bare at sige, at det er det samme, der gælder i en retsstat som Danmark, hvor domstolene også fortolker på den lovgivning, vi laver herinde.
Hvis man synes, det er forkert, må man lave det om.
Vores anbefaling er da klart, ud over at vi selv kan lave værnsregler i Danmark, at regeringen tager initiativ til at få ændret reglerne, også i EU.