Mette Hjermind Dencker (DF), 2013-01-11:
Tak for det.
Debatten om landdistrikterne har jo, som ministeren også var inde på i sin tale,
taget en meget kedelig drejning.
Ministeren nævnte selv, hvor mange gange ord som Udkantsdanmark og den rådne banan var blevet nævnt.
Ydermere hører man jo også om kedelige incestsager i de små samfund og Låsby-Svendsen-sager og alt det, der bestemt ikke er befordrende for at tegne et godt billede af landdistrikterne.
Ganske vist havde jeg det privilegium, at den lå meget tæt på Århus, Mårslet hedder den.
Der var kun 3.000 indbyggere, da jeg var barn, men vi havde sådan set, hvad vi skulle bruge.
Vi havde en brugs, vi havde ovenikøbet både en bank og en sparekasse, to børnehaver, en skole og en kiosk.
Om aftenen var det kun hver halvanden time, men det var noget, vi indrettede vores liv efter
Det var et landsbysamfund, hvor man kerede sig om hinanden, fulgte med i hinandens liv.
Der var en masse foreninger og organisationer; man samlede sig om det, man interesserede sig for.
Det er faktisk også det billede, jeg generelt oplever, når jeg er ude i landdistrikterne.
Så oplever jeg det her med, at folk bekymrer sig om hinanden.
De går op i lokalsamfundet omkring sig.
Og så er der jo de berømte statistikker, som jeg elsker at hæfte mig ved, nemlig at 25 pct. af danskerne faktisk drømmer om at bo ude på landet, at dem på landet er lykkeligere end dem i byerne, og ikke mindst at skilsmisser forekommer sjældnere på landet.
Så det er jo ikke så ringe endda at bo derude, hvor der er langt til naboen og højt til himlen.
Da ministeren deltog i sit første samråd som minister, talte han om, at vi skulle have en overordnet strategi for landdistrikterne, og det er vi i Dansk Folkeparti enige med ministeren i.
Derfor præsenterede vi den 1. december 2012 Dansk Folkepartis udviklingsplan for landdistrikterne, som er vores bud på, hvordan vi samlet løfter landdistrikterne.
For hvis vi skal løfte landdistrikterne og øerne, gør vi det ikke ved små forbedringer.
Nej, så gør vi det ved en samlet indsats på uddannelsesområdet, på erhvervsområdet, på turismedelen, på boligområdet, på trafikområdet osv.
og ikke mindst ved et særskilt løft af småøerne.
Det har vi gjort i Dansk Folkeparti.
I Dansk Folkeparti har vi forholdt os til, at vi er nødt til at lave markante ændringer over hele linjen for at få folk til at flytte ud i landdistrikterne.
Det har vi bl.a. gjort ved at give mulighed for, at 5.000 statslige arbejdspladser kan frigøres til hjemmearbejdspladser; ved at foreslå, at fremtidige erhvervsskoler primært etableres i provinsen; og ved at foreslå, at uddannelser, der tilbydes på universiteterne i landdistrikterne, primært ikke skal kunne tilbydes andre steder, så vi på den måde kan aflive myten om, at studiemiljøerne kun findes i Århus og København.
Alle dem, der kommer i landdistrikterne, og alle dem, der bor i landdistrikterne, ved godt, hvor dejligt der er derude, men vi skal have endnu flere til at flytte derud.
Vi skal have flere til at komme derud, så vi kan få hjulene i gang derude.
Og alle medlemmer af Udvalget for Landdistrikter og Øer vil landdistrikterne det godt, det ved jeg.
Vi er alle enige om, at det mediebillede, der bliver tegnet af landdistrikterne, ikke er i tråd med virkeligheden, men mange glemmer, at det er nødvendigt, at positive ord også følges op af positive handlinger.
Hvad hjælper det at anfægte de grimme ord, som medierne betegner landdistrikterne med, hvis man ikke i sine handlinger viser, at man vil dem?
Man siger om børn: Der findes ikke problembørn, der findes kun problemforældre.
Det samme gælder her: Hvis medierne kan skabe så negativt et billede af landdistrikterne, er det altså nok også en afspejling af, at vi politikere ikke har været gode nok til via vores handlinger at vise, at vi gerne vil landdistrikterne og øerne.
Man kan være enig eller uenig i Dansk Folkepartis synspunkter, men vi har i hvert fald forholdt os til, at vi er nødt til at have en samlet plan for landdistrikterne, hvis vi skal løfte dem.
Det ville klæde regeringen, hvis de gjorde det samme, og det er derfor, jeg har rejst den her forespørgsel.
Regeringen har nedsat en visionsgruppe.
Vi skal ikke tale nedsættende om visioner, for alt, hvad vi ser her omkring os af materielle ting, vejene derude og forretningerne uden for døren, er alt sammen skabt på baggrund af en vision.
Det er sådan, det er startet: en vision, der senere er blevet til et mål, som senere er blevet til en handling.
Vi ser gerne, at der bliver skredet til handling med det samme.
Nu kommer ministeren så med et bud på, at vi skal have en analyse af behovet for statslige arbejdspladser, men i Dansk Folkeparti mener vi ikke, at det kræver en forudgående analyse at finde ud af, om der er behov for statslige arbejdspladser.
Det ved vi at der er, så lad os komme i gang med at handle, lad os smøge ærmerne op.
Sammen med Venstre, Konservative og Liberal Alliance fremsætter vi hermed: Forslag til vedtagelse
»Folketinget konstaterer, at regeringens indsats for landets yderområder har været væsentlig nedprioriteret.
Affolkningen er mange steder i fuld gang, bl.a. med centralisering af statslige arbejdspladser, og det er nødvendigt at handle omgående, hvis en yderligere skævvridning skal undgås.
Folketinget pålægger derfor regeringen at tage initiativ til at lave en samlet plan, der har til formål at løfte yderområder og øer på flere områder, herunder trafik, uddannelse, erhverv, sundhed, bolig osv.«