Hans Christian Schmidt (V), 2007-03-20:
Regeringen og Dansk Folkeparti indgik den 3. november 2005 en aftale om ny regulering af dansk fiskeri.
Reformen er sat i værk den 1. januar 2007, og den skaber store muligheder for økonomisk vækst og øget bæredygtighed i dansk fiskeri.
Reformen omfatter alle fiskerier, der drives på et egentlig erhvervsmæssigt grundlag, og tager udgangspunkt i at styrke økonomien og konkurrenceevnen i disse fiskerier.
Kravet til reformen er også, at den skal bidrage til at reducere eller fjerne udsmid, og det skal jeg komme tilbage til.
Kystfiskeriet er et konkurrencedygtigt fiskeri, men aftaleparterne har med en ekstra kvotetildeling til dette fiskeri sikret en god bund for kystfiskeriets udvikling.
Regeringen vil i den kommende tid vurdere behovet for at tilpasse forvaltningen af de helt små fiskerier, også kaldet jollefiskeriet, som ikke er omfattet af FKA-ordningen.
Med hensyn til de strukturelle konsekvenser af den nye regulering er det for tidligt at redegøre for udviklingen i antallet af kystfartøjer efter indførelsen af FKA.
Parterne bag en ny regulering har aftalt at evaluere kystfiskerordningen efter 1 år, og det vil sige, at vi i begyndelsen af 2008 vil have 1 års erfaring at kunne vurdere ud fra.
Grundlaget for fordelingen af fisk ligger nu efter mange års diskussion fast, og regeringen vil gøre sig de største anstrengelser for, at energi og fokus nu rettes mod den store opgave, det er at skabe værditilvækst og udvikle bæredygtighed i fiskeriet.
Regeringen og Dansk Folkeparti fulgte allerede i oktober 2006 op på reformarbejdet med handlingsplanen »En ny fremtid for dansk fiskeri og akvakultur«.
Det økonomiske grundlag for planen er med en årlig finansieringsramme på 260 mio. kr. i 2007 og 260 mio. kr. i 2008 også på plads.
Hertil kommer, at de store økonomiske fordele af reformen af fiskeriforvaltningen potentielt vil tilføre dansk fiskeri en årlig forbedring af bruttoindtjeningen på omkring 800 mio. kr. – penge, som det med regeringens supplerende støttekroner vil være attraktivt at investere i erhvervets udvikling.
Og handlingsplanen lægger op til, at virkeliggørelsen af de økonomiske muligheder især skal komme udkantsområder og fiskerikommuner til gode.
Der er derfor indledt et samarbejde med en række kommuner for at sikre sammenhæng mellem lokal erhvervspolitik og Fødevareministeriets udvikling af fiskerisektoren.
Forvaltningsrammerne er lagt, de overordnede rammer for erhvervets økonomiske udvikling er lagt, og der er tilvejebragt et solidt økonomisk fundament for virkeliggørelsen af Danmark som en stolt og betydningsfuld fiskerination.
Udfyldelsen af rammerne kræver et stort arbejde og en løbende stillingtagen til en række spørgsmål af betydning for handlingsplanens succes.
Lad mig nævne nogle af de hovedpunkter i handlingsplanarbejdet, som har stor politisk interesse, og som bl.a. er rejst med denne forespørgsel.
Kystfiskeriet har to grupperinger, dels de kystfartøjer under 17 m, som er med i FKA-ordningen, og som kan deltage i kystfiskerordningen, dels de kystfartøjer eller joller, der er i gruppen af mindre, aktive fartøjer, altså MAF'erne, og som ikke har adgang til FKA-ordningen.
Bortset fra den gennemførte forbedring af kystfartøjernes kvoteandel og en særlig kvotetildeling til de små øer lægger regeringen meget vægt på, at de små havnes udnyttelse af Fødevareministeriets udviklingsordninger forøges væsentligt.
Det er bl.a. baggrunden for, at ministeriet støtter den kystfiskerkonsulent, der igennem nogen tid har rådgivet kystfiskerne.
Regeringen har så fået det indtryk, at der er et politisk ønske om, at MAF-fartøjer får mulighed for at deltage i en ny regulering.
Jeg siger det, fordi vi har haft et samråd, hvor jeg fik det indtryk, at der hos flere politiske partier var det synspunkt, at det skulle være en mulighed.
Det kan vi jo komme ind på i dag, og jeg lytter gerne til, hvad folk siger.
Men det er én mulighed at gøre det sådan.
En anden mulighed kunne jo være at lempe kravet til erhvervsfiskerindtjeningen i MAF-segmentet for derved at skabe grundlag for at fastholde en flådestørrelse, som i realiteten er større, end ressourcerne giver grundlag for.
Disse fiskere vil så i større udstrækning end tidligere kunne supplere fiskeriet ved anden indtjening.
Det er altså en anden mulighed.
Med hensyn til bæredygtighedsaspektet vil »Ny Regulering« betyde, at fiskerflåden og dermed fiskeritrykket bliver reduceret, så det passer bedre til fangstmulighederne.
Hertil kommer, at fiskerne får en række muligheder for at skaffe sig de fisk, de har behov for, nemlig gennem sammenlægning og bytning af FKA'er, altså fartøjskvoteandele, og overførselsordninger og deltagelse i puljesamarbejder.
Udsmid er selvfølgelig helt uacceptabelt, og det er i øvrigt ulovligt at udsmide den fisk, der kan landes lovligt.
Det er vigtigt, at fiskernes forståelse for bæredygtighedshensynet bliver styrket, og ordningen med fartøjskvoteandele vil betyde, at den enkelte fisker bliver mere opmærksom på bevaringshensyn.
Fødevareministeriet har igangsat et projekt vedrørende fiskeriets egen kodeks for bæredygtigt fiskeri for at styrke selvjustitsen i fiskeriet.
Dette er et langt, sejt træk, men »Ny Regulering« er forudsætningen for, at det giver mening at igangsætte denne indsats.
Jeg vil også inden sommerferien igangsætte et serviceeftersyn af de danske fiskeregler for at afdække mulighederne for forbedringer i forhold til bæredygtighedshensynet.
Så alt i alt synes jeg, der er taget godt vare på de spørgsmål, der er rejst med denne forespørgsel.
Kun kunne jeg jo ønske mig hurtigere fremskridt og måske en bredere forståelse for, at udvikling af bæredygtighed er en kompleks opgave, og at vi må have rådgivning og saglighed med os i det nødvendige udviklingsarbejde.
Forhandling