runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Connie Hedegaard (KF), 2008-11-19:
Jeg mener nu ikke, at der er nogen, der har været ringforlovet med Bjørn Lomborg.
Tilbage i 2001 eller 2002 beslutter man sig jo for, at det kan være o.k. også at få nogle andre øjne til at se på dansk miljøpolitik, og et eller andet sted synes jeg måske, at man skulle videre derfra.
Jeg forstår sådan set godt spørgsmålet om timingen her, om det nu er det heldigste signal, det forstår jeg godt, men jeg må sige, at jeg ikke forstår, når man bliver ved med at harcelere over, at der er et menneske i Danmark, som har et center og en anden tilgang end så mange af os andre, og som får en bevilling til det center.
Det må da også være i ret god tråd med sådan venstrefløjens almindelige tradition for, hvordan man uddeler bevillinger her i kongeriget, at det ikke kun er til dem, man selv er enig med.
Ida Auken (SF), 2008-11-19:
Bjørn Lomborg vil gerne lære os at prioritere, og det er noget, som SF er blevet rigtig god til på det seneste, nemlig at prioritere pengene.
Og så vil jeg bare sige, at vi nok havde prioriteret ikke at give af de meget knappe midler til Bjørn Lomborg, ikke mindst fordi det er et fuldstændig forkert signal at sende til resten af verden, at vi beder ham om at gå ind og vurdere den aftale, som vi gerne vil lave med resten af verdens ledere.
Skal vi virkelig sætte en skeptiker til at sige: I er nogle tosser, I er ikke rigtig kloge, når I sidder og bruger jeres kræfter på det her.
I skulle hellere sende A-vitamin til Afrika?
Connie Hedegaard (KF), 2008-11-19:
Jeg er nødt til at sige, at fru Ida Auken roder rundt i det, for det er lige præcis ikke den opgave, Bjørn Lomborg har fået.
Nu har jeg læst op flere gange, og man kan gå tilbage i referatet bagefter.
Det er lige præcis ikke den opgave, Bjørn Lomborg har fået.
Han har ikke fået til opgave at sige, at vi meget hellere skulle sende vitaminpiller til Afrika eller bekæmpe aids eller alt muligt andet.
Det er et andet regi, og det har ikke noget med det her at gøre.
Her er det en meget konkret opgave, der gives i forhold til de ting, der ligger på bordet: Hvor meget vil det bringe os i nærheden af de mål, som jeg tror at fru Ida Auken og jeg er enige om vi gerne vil have ud af klimakonferencen i København, og hvor får vi mest ud af det?
Hvad er det mest omkostningseffektive virkemiddel til at nå vores mål?
Det er altså den meget præcise opgave, der er stillet.
Mette Gjerskov (S), 2008-11-19:
Finder ministeren det rimeligt, at Bjørn Lomborgs klimaskeptiske agitation skal støttes med 7,5 mio. kr. i 2009, når regeringens egen klimakommission, der skal finde løsninger på, hvordan vi bliver uafhængige af olie, kul og gas, kun har 6,5 mio. kr. at arbejde med fordelt på 2 år?
Connie Hedegaard (KF), 2008-11-19:
Umiddelbart kan jeg ikke tilføje så meget, for nu tog fru Ida Auken jo forskud på lige præcis det her spørgsmål, så det har jeg sådan set svaret på.
Jeg mener, det lidt er at sammenligne æbler og pærer.
Altså, Klimakommissionen holder deres møder - det er en forsamling af eksperter og nogen af dem i Danmark, der ved mest om det her; de bliver betjent af et sekretariat, og mig bekendt er der ingen, der har sat spørgsmålstegn ved, om den bevilling, der er til Klimakommissionen næste år, ikke fint lever op til den opgave, man har fået stillet.
Mette Gjerskov (S), 2008-11-19:
Sagen er, at Lomborg får tredoblet sin bevilling.
Så har jeg i mit spørgsmål tilladt mig at sammenligne det med Klimakommissionen, fordi Bjørn Lomborg får mere, end Klimakommissionen får, og de skal oven i købet arbejde over flere år og i øvrigt løse hele landets problem - det er faktisk det, de er sat i verden for.
Hvor mange penge der bliver afsat på finansloven siger jo lidt om en regerings prioriteringer.
Og det er da mærkværdigt, at man har en notorisk verdensberømt klimaskeptiker, som skal have flere penge end dem, som skal hjælpe os med at løse klimaproblemet og sætte sig ned og tænke rigtig kloge tanker om at få løst klimaproblemet for Danmark.
Jeg kan overhovedet ikke få det til at hænge sammen, og uanset at jeg godt ved, at ministeren har svaret en hel masse på fru Ida Aukens spørgsmål om det samme, så har jeg stadig ikke fået nogen fornuftig forklaring på, hvorfor Bjørn Lomborg skulle kunne komme med nogle bedre svar på noget som helst, end Klimakommissionen kan, og at han oven i købet skal have flere penge for det.
Connie Hedegaard (KF), 2008-11-19:
Jeg kommer nok ikke meget længere og slet ikke nu, hvor fru Ida Auken begynder at blande æbler og pærer.
Det har ikke noget som helst med hinanden at gøre.
Med hensyn til den pulje penge, der er afsat til Klimakommissionen i 2009, er der mig bekendt ingen, der har sat spørgsmålstegn ved, at den ikke er nok til at løse den opgave, kommissionen har fået.
Man kan jo sammenligne alt mellem himmel og jord, man kan også sammenligne Bjørn Lomborgs bevilling med partistøtten til S, SF, eller hvad man nu vil støtten til balletten i Holstebro.
Ida Auken (SF), 2008-11-19:
En af dem, man har sat til at lave et vigtigt arbejde op til regeringens klimatopmøde, er regeringens egen klimakommission, som bl.a. skal komme med en rapport om, hvordan vi kan frigøre os fra fossile brændsler.
Det er ikke så mærkeligt, at vi undrer os.
Connie Hedegaard (KF), 2008-11-19:
Statsministeren holdt en glimrende tale i weekenden, hvor han gjorde spørgsmålet om en grøn vision for Danmark til en stor vision for hele regeringen.
Det er jeg selvfølgelig kun meget, meget tilfreds med, og jeg har også arbejdet rigtig længe for, at det emne skulle højt op på dagsordenen.
Men det er altså ikke noget, der er startet i søndags eller for den sags skyld i sidste uge eller for en måned siden.
Det har faktisk været i gang rigtig, rigtig længe.
Jeg må stadig væk anholde præmissen for fru Kirsten Brosbøls spørgsmål, nemlig at klimaspørgsmålet bør nedprioriteres.
Det er ikke den opgave, der er stillet med den her bevilling, og bevillingen skal jo så ses i lyset af, at der er rigtig mange andre, der også får forskellige bevillinger.
F.eks. blev der i samme finanslov, som jo er en samlet ting, bevilget 38 mio. kr. til forskellige ngo-aktiviteter; der blev bevilget 200 mio. kr. til en klimapulje, og der blev i alt bevilget 240 mio. kr. til forberedelserne af topmødet, hvor der ligger rigtig mange andre slags ting, i øvrigt også inklusive analyser.
Så fru Kirsten Brosbøl fokuserer på en meget, meget lille del af et meget stort hele.
Kirsten Brosbøl (S), 2008-11-19:
Jamen det gør jeg da sandelig, fordi jeg synes, det er meget interessant, hvad der ligger bag den her bevilling til Bjørn Lomborg.
Og det er jo ikke mindst i lyset af den historie, som regeringen har med Bjørn Lomborg, nemlig at regeringen, da den kom til, satte Lomborg i spidsen for sin miljøindsats og jo altså gav meget stor plads og taletid til en mand, som er erklæret miljøskeptiker, og som altså har en helt klar dagsorden, nemlig at klima- og miljøspørgsmål skal nedprioriteres.
Derfor mit spørgsmål: Hvad er det for et signal, det sender, og hvad er det for en baggrund, det skaber, for den her meget vigtige debat, vi skal have i København næste år, at man altså går ind via finansloven og giver opbakning til den dagsorden, som Lomborg er eksponent for?
Connie Hedegaard (KF), 2008-11-19:
Nu må vi altså holde fast i, hvad det er for et spørgsmål, der er stillet.
Der er stillet det spørgsmål, om jeg mener, det er fremmende for at opnå en international klimaaftale, at Bjørn Lomborg får 5 mio. kr. til at undersøge og komme med bud på, hvor langt de elementer, der ligger på bordet, kan bringe os i forhold til de mål, vi sætter os, og hvad det omkostningsmæssige aspekt sådan er i de forskellige typer løsninger.
Det er jo ikke noget, der forhindrer en international klimaaftale.
Det er sådan set noget, der belyser den.
I øvrigt er der rigtig mange andre: OECD er i gang med noget, der minder om det, Verdensbanken er i gang med noget, der minder om det.
Vi har folk fra Harvard University og Berkeley University; McKinsey er i gang med en øvelse, der også går i den retning, hvor mange forskellige giver deres besyv med på, hvad de mest effektive instrumenter er til at nå derhen, hvor vi vil.
Og det er sådan set det, som der så også her er et center, der får mulighed for at komme med deres bud på.
Kirsten Brosbøl (S), 2008-11-19:
Ja, et center, som er ledet af en mand, som vi ved har en meget særlig dagsorden.
Jeg synes, at det, som ministeren nu prøver at gøre, er sådan at nedtone det lidt: Jamen der er alle mulige andre ting i gang og alle mulige andre aktører på banen, og det her er bare sådan et lillebitte hjørne, som man så har valgt også skal have nogle penge.
Men det er jo meget centralt, hvorfor regeringen har valgt, at det lige præcis er Bjørn Lomborg, der skal have en klump af de her midler, når vi nu ved, hvad det er for en dagsorden, Lomborg har.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, hvad det er, ministeren synes er så særligt ved det arbejde, Bjørn Lomborg hidtil har lavet, som gør, at han skal have tredoblet sin bevilling i det år, hvor vi skal have klimatopmødet.
Så vil jeg gerne sige, at det jo ikke kun er os, der synes, at det her er lidt interessant.
Den konservative klimaordfører, hr. Per Ørum Jørgensen, var jo ude i Jyllands-Posten i weekenden at sige: Bjørn Lomborg er en støjsender, og det vil forvirre optakten til klimatopmødet.
Og jeg kan citere - han siger: »Vi har stor interesse i at nå et resultat fra dansk side, og der er ingen grund til at støtte den støjsender.«
Er ministeren enig i den tolkning?
Connie Hedegaard (KF), 2008-11-19:
Nu tror jeg, jeg har lyst til at sende et spørgsmål tilbage til fru Kirsten Brosbøl, for jeg har jo svaret ret klart på, hvad min holdning til det er.
Men mener fru Kirsten Brosbøl og Socialdemokratiet virkelig, at der kun skal være offentlige bevillinger til dem, man på forhånd er hundrede procent sikker på at man er enig med?
Ida Auken (SF), 2008-11-19:
Hvilke positive bidrag regner ministeren med, at Bjørn Lomborg vil komme med i forhold til at opnå en vidtgående politisk klimaaftale under COP15?
Connie Hedegaard (KF), 2008-11-19:
Jeg må sige, at det kan jeg jo sådan set ikke sige noget om, for jeg kan lige så lidt, som fru Ida Auken kan, forudsige resultater af forskning, der ikke er lavet endnu, eller for den sags skyld af konferencer, der ikke er holdt endnu.
Ida Auken (SF), 2008-11-19:
Men man kunne dog mene, at der var et formål med at give Lomborg de penge.
Og det er da det formål, jeg interesserer mig for.
For der står jo i regeringens finanslov, at Lomborg har til opgave at belyse fordele og omkostninger ved forskellige mulige løsningsmodeller i forbindelse med en international klimaaftale.
Det undrer mig lidt, at man beder en mand, som vi ved synes, at det er den forkerte måde at bruge pengene på, fortælle os, hvordan vi skal gøre det.
Det er lidt ligesom at spørge hr. Søren Krarup, om han ikke har lyst til at passe ens børn, eller spørge CEPOS, om ikke de vil fortælle os, hvordan vi bedst regulerer den finansielle sektor.
Connie Hedegaard (KF), 2008-11-19:
Men det ændrer ikke ved, at det, der er formålet, og det, der er opgaven, ikke er at sige, at man i stedet for at gøre noget for klimaet meget hellere skulle gøre alt muligt andet sende vitaminpiller til Afrika eller prioritere nogle helt andre opgaver.
Det er ikke det, der er opgaven.
Det er en meget, meget specifik opgave.
Hvilken effekt kan man regne med, at der kommer ud af de løsninger, de tegninger, som ligger på bordet?
Og hvad er omkostningerne?
Ida Auken (SF), 2008-11-19:
Jamen igen må jeg undre mig over, at man så sætter Bjørn Lomborg til det, en mand, som gang på gang har vurderet, at det der med at bruge penge på klimaændringer ikke kan betale sig.
For mig at se
ville det altså være en støjsender at sende ind i hele det her system.
Og jeg kan forstå, at De Konservative dog også i deres bagland mener, at der er en vis form for støj, når man sender Bjørn Lomborg ind over det.
Igen: Man beder en mand, som siger, at det der med at bruge penge på klimaændringer ikke kan betale sig, vurdere, hvad der er fordele og ulemper ved en mulig aftale, hvad der er det bedste.
Connie Hedegaard (KF), 2008-11-19:
Jeg kunne måske især forstå forundringen, hvis det var den eneste mand, der skulle komme med bud på det her.
Det er altså ikke tilfældet.
Som jeg nævnte før, er OECD i gang, McKinsey er i gang, Harvard er i gang, Verdensbanken er i gang.
Jeg kunne remse en lang, lang række af internationale organisationer, af nationale organisationer, universiteter og forskere rundtomkring op, som præcis sidder med nogle af de ting.
Vi får ufattelig mange input, vi får også input fra mennesker, hvis afsæt i den her debat vi ikke i udgangspunktet er enige i.
Sådan er det nu en gang i et pluralistisk samfund.
Mogens Jensen (S), 2008-11-19:
Hvorfor har ministeren brudt mange års tradition for brede finanslovaftaler om kulturen og valgt at indgå en meget snæver finanslovaftale med Dansk Folkeparti og Liberal Alliance?
Carina Christensen (KF), 2008-11-19:
Det er rigtigt, at Århus Kommune sådan set har spurgt Kulturministeriet: Hvis vi bidrager med 0,5 mio. kr., kan I så komme med den anden halve million fra den pulje, I har?
Jeg vil sige, at det er for tidligt at tage stilling omkring finansieringen.
Jeg er tilfreds med den måde, som ordningen er skruet sammen på.
Jeg kan se, at den virker med succes i andre lande, og derfor bør den også kunne komme til at virke med succes her i Danmark.
Men vi skal som sagt evaluere den ved udgangen af 2009, og der må vi jo så se på alle de sten på vejen, der har været, og der må vi selvfølgelig også tage finansieringsspørgsmålet op.
Men jeg er glad for, at vi har sat 1 mio. kr. af, og jeg så da gerne, at den var taget i brug, netop ved at nogle kommuner var i gang, selv havde fundet pengene til at finansiere forfatteropholdet, og at vi så kunne gå ind og støtte med den del, der hedder aktiviteter i forbindelse med opholdet.
Karen Jespersen (V), 2008-11-19:
Jeg beklager selvfølgelig på vegne af de mennesker, der har mistet deres arbejde.
Men der er jo altså rigtig - rigtig - mange ledige job i det her samfund, og det kan simpelt hen ikke nytte noget, at man tror, man skal styre økonomien efter, at der f.eks. bliver 50 ledige malere i en bestemt by.
Jeg ønsker selvfølgelig af hele mit hjerte, at de mennesker får et andet arbejde i en anden branche.
Og det kan jo også være nødvendigt, fordi der er konkurrenceerhverv, der stadig væk skriger på arbejdskraft, og det er den store udfordring.
Vi skal selvfølgelig så holde øje med, at der ikke pludselig sker en helt anden udvikling inden for byggeriet, men det er der jo heller ikke tale om endnu.
Kamal Qureshi (SF), 2008-11-19:
Hvordan tror ministeren, at det påvirker narkomanernes muligheder for at få sundhedsfaglig hjælp og myndigheders og organisationers muligheder for at give hjælp, når narkomanerne på grund af forbudszoner ikke må opholde sig i store dele af Vesterbro i København?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-11-19:
Jeg er helt på det rene med, at stofmisbrugere på Vesterbro har nogle særlige behov, som vi i fællesskab skal bestræbe os på at imødekomme.
For Københavns Kommune, som er den myndighed, der først og fremmest er ansvarlig for at hjælpe, står jo heldigvis ikke alene.
Den kommunale indsats understøttes af en række indholdsmæssigt væsentlige og i økonomisk henseende ganske betydelige initiativer, som er taget i løbet af de seneste 5-6 år fra centralt hold.
Et godt eksempel på, hvordan vi i fællesskab bestræber os på at begrænse narkotikaproblemerne på Vesterbro, er forsøget med sundhedsrum, hvortil vi i regeringen har afsat 12,2 mio. kr. fra Vesterbropuljen.
Hvorvidt de i spørgsmålet omtalte forbudszoner har betydning for stofmisbrugernes mulighed for at benytte den hjælp, som myndighederne og organisationerne tilbyder, ved jeg ikke.
Som spørgeren er bekendt med, ligger Ministeriet for Sundhed og Forebyggelse ikke inde med de oplysninger, som er nødvendige for at besvare spørgsmålet.
Han vil hellere bringe ministeren ind på et område, som vedrører en anden minister.
Jeg skal kun gætte på, hvorfor hr. Kamal Qureshi ønsker at stå her.
Kamal Qureshi (SF), 2008-11-19:
Ministeren er jo i sin fulde ret til at gætte.
Om han så gætter rigtigt eller forkert, vil jeg lade andre om at bedømme.
Jeg synes reelt, at de her forbudszoner er en meget væsentlig diskussion.
Sundhedsrummene vender vi jo tilbage til i det næste spørgsmål.
Jeg tror egentlig, at mange af dem, der sidder derhjemme, har meget, meget svært ved at forstå, hvad det egentlig går ud på - om det faktisk reelt eksisterer i dagens Danmark.
Derfor vil jeg lige bruge et minut til at forklare, hvad det går ud på.
Det, man har gjort på Vesterbro, er, at man har vedtaget det meget gode princip, at hvis en enkelt person laver ballade ude foran et diskotek eller et andet sted, så kan politiet sige: Du må ikke opholde dig der, og hvis du gør det, får du en bøde.
Det, der bare er sket på Vesterbro i forsøget på at stresse narkomanerne fra politiets side - jeg ved ikke, om ministeren dernedefra kan se det her kort over det indre Vesterbro omkring Halmtorvet og Istedgade; de steder, hvor narkomanerne befinder sig - er, at man simpelt hen har oprettet 14 forskellige forbudszoner, hvor narkomanerne ikke må opholde sig.
Det betyder, at man for at komme fra eksempelvis Vesterbros Torv, hvor en del af de her personer opholder sig - eller for den sags skyld Enghave Plads, som også er et stort opholdsrum for en del narkomaner - og derhen, hvor man nu er ved at oprette sundhedsrum, eller hen til de steder, hvor man uddeler mad eller lignende til narkomanerne, skal igennem fem-seks forskellige zoner, hvor narkomanerne faktisk ikke må opholde sig.
Det betyder reelt, at der er et eller andet sted mellem 300 og 500 mennesker, som ikke må opholde sig de steder og dermed ikke kan komme frem til de tilbud, som regeringen, Folketinget, kommunen prøver at give dem.
Jeg vil gerne vende tilbage til mange af dem, der siger, at det her rent faktisk er et kæmpestort sundhedsmæssigt problem.
På grund af de her forbudszoner kan narkomanerne simpelt hen ikke komme frem til de tilbud, vi ønsker at give, de forsøg, der er for at hjælpe dem med sundhedstilbud - rene kanyler, mad og andet.
Så derfor har det sundhedsmæssige konsekvenser for nogle af de dårligst stillede mennesker i det her samfund.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-11-19:
Det har naturligvis sundhedsmæssige konsekvenser.
Men hvis nu hr. Kamal Qureshi virkelig ønskede at blive bibragt ny viden på det her område - virkelig ønskede at blive bibragt ny viden - så man med det som afsæt kunne gøre det bedre for de stakkels narkomaner, så ville hr. Kamal Qureshi acceptere det tilbud, jeg har givet fra ministeriets side, nemlig at vi besvarer det her spørgsmål skriftligt.
Vel vidende at det falder uden for § 20, har jeg alligevel tilbudt at lave en skriftlig besvarelse.
For al den viden, som skal bruges for virkelig at give noget indsigt i det her, ligger i Københavns Kommune eller i Justitsministeriet eller andre steder.
Derfor falder det også uden for § 20.
Kamal Qureshi (SF), 2008-11-19:
Jeg må sige, at jeg synes, det er sådan lidt et klynk fra en minister, som faktisk har et stort apparat i ryggen til at finde ud af det her.
Det er jo ikke første gang, den her problemstilling om forbudszonerne bliver diskuteret.
Og det er jo yderst relevant for folk på Vesterbro at tage den her diskussion i dag, for på fredag åbner der et sundhedsrum, som er et tilbud til en stor del af de her grupper.
Men de selv samme grupper, som tilbuddet med sundhedsrum er rettet til, kan ikke komme frem til det tilbud på grund af forbudszonerne.
Ministeren må da også have en interesse i, at vi, inden sundhedsrummet bliver indviet på fredag, forholder os til den her problemstilling.
Derfor har jeg svært ved at forstå, hvorfor ministeren prøver at skubbe den væk til en eller anden skriftlig besvarelse, som man så kan få senere, eller andet.
Jeg er egentlig ikke nødvendigvis ude efter ny viden; jeg er sådan set ude efter, at ministeren politisk forholder sig til den her problemstilling.
For den viden, der eksisterer om forbudszonerne på Vesterbro, er noget, man godt kender - det kender man fra Justitsministeriet, fra Sundhedsministeriet, det er en diskussion, man har haft længe.
Forbudszonerne fungerer ikke hensigtsmæssigt, siger han.
Sådan er der en lang række personer, der peger på det skadelige ved forbudszonerne, så det er sådan set ikke en ny debat, som ministeren og ministeriets embedsmænd ikke kender til.
Man kunne sådan set bare have gjort det arbejde, som min akademiske praktikant faktisk har kunnet gøre på relativt få dage.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-11-19:
Konsekvenserne taler klart imod fixerum, som er et betydelig mere vidtgående skridt end f.eks. heroinordination, hvor der er tale om en sundhedsfaglig behandling med lægeordineret heroin, hvis styrke og renhed er kendt.
Bærende for tanken om fixerum er, at hensynet til skadesreduktion må have absolut forrang.
Problemet er, at en konsekvent forfølgelse af det hensyn kolliderer med selve kernen i narkotikapolitikken, nemlig imødegåelse af al ikkemedicinsk og ikkevidenskabelig brug af narkotika.
Det har fortalerne for fixerum ikke kunnet give en rationel og holdbar begrundelse for.
Fortalerne har heller ikke kunnet besvare mere praktiske spørgsmål om bl.a. afgrænsning af det område, hvor besiddelse af narkotika skulle være acceptabelt.
Hertil kommer, at FN's narkotikakontrolorgan flere gange og senest i marts i år klart har tilkendegivet, at etablering af fixerum er i modstrid med FN's narkotikakonventioner.
Hvor vi i regeringen altså klart må afvise fixerum, er vi varme tilhængere af forsøget med sundhedsrum på Vesterbro, hvor man på et og samme sted kombinerer relevante sundhedsfaglige tilbud med socialfaglig rådgivning og væretstedsfunktion.
Kamal Qureshi (SF), 2008-11-19:
En af de ting, vi jo kan konstatere, og som den nyudkomne rapport fra 2008 fra Sundhedsstyrelsen, der handler om narkotikasituationen i Danmark, og som bl.a. har Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug som kilde, handler om - og den viser i hvert fald nogle meget klare tendenser på side 41 - er, at antallet af narkodødsfald og narkorelaterede dødsfald i Danmark ikke er faldet.
Der er antallet af narkorelaterede dødsfald faldet ret så drastisk.
Det, som vi i hvert fald helt klart kan konstatere fra de tal og erfaringer, som der er fra udlandet, er, at man, hvis man laver det selv samme sundhedsrum, som man indvier på fredag, og som faktisk står klar, sådan at det også vil kunne tillades, at narkomanerne kan bruge det stof, de har med sig, til et såkaldt fixerum, vil kunne nedbringe dødstallet med omkring 50-60 københavnske narkomaner.
Det vil sige, at 50-60 københavnske narkomaner, der dør på grund af overdosis eller forkerte stoffer eller andet, kunne reddes, hvis de fik lejlighed til at blive tilbudt at kunne indtage deres stoffer under sundhedsfaglig kyndig vejledning frem for at gøre det i trappeopgange eller i kældre eller i parkerne eller på legepladserne eller de andre steder, de gør det i dag med beskidte kanyler og andet.
Så det er sådan set ikke et eksperiment, ministeren skal forholde sig til i forhold til fixerummene, det er sådan set en diskussion, vi har haft i salen nogle gange før, og som man i udlandet har glimrende erfaringer med.