runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Vivi Kier (KF), 2010-11-04:
Man kan jo i hvert fald sige, som jeg også sagde i min ordførertale, at mennesker, der ikke kan få børn, og som ikke kan få børn på grund af en lidelse, jo ikke har en lidelse, som påvirker dem på den måde, at de ikke kan passe deres arbejde, eller at de ikke kan leve et helt almindeligt liv som alle andre mennesker, men det er en rigtig svær sygdom at leve med, og det er svært ikke at kunne få børn.
Men der ligger også en betydelig egenbetaling for par, som ikke kan få børn, og som eksempelvis vælger at få en adoption, og en sådan betaling går vi nu ind og indfører på det her område.
Det gør vi med åbne øjne.
Jeg er ikke enig i, at vi bare kan hæve skatterne, og så er alt godt, vi er nødt til at sikre os, at vi har nogle penge, så vi fortsat kan have et højt velfærdsniveau i Danmark.
Jeg vil gerne starte med at sige, at der ikke er givet ufinansierede skattelettelser i det her land, og det er ikke derfor, vi nu sidder med en genopretningspakke.
Så må jeg sige, når spørgeren siger, at der vil være bestemte grupper, som ikke vil have råd til at betale for en fertilitetsbehandling, at jeg faktisk har fulgt nogle af de familier, som adopterer, og det er ikke kun familier med en høj indtægt, som adopterer et barn.
Julie Skovsby (S), 2010-11-04:
Tak for det.
Den konservative familieminister Carina Christensen udtalte under valgkampen i 2007, at det var konservativ politik, at det skulle være vederlagsfrit med offentlig hjælp til kunstig befrugtning, ikke bare til det første barn, sådan som det sker i dag, men også til barn nummer to og tre.
Siden er der jo sket et skred i konservativ familiepolitik.
Hvad er det, der har gjort, at man nu, og det kan vi vel godt være enige om, begår et historisk brud på den fri og lige adgang til behandling på sygehusene, som vi kender det?
Til sidst ønsker jeg at stille et spørgsmål om de ikkelivstruende sygdomme, som er dem, vi kommer til, efter det her første skridt: Hvad er det for nogle?
Kan ordføreren give et bud på det?
Bertel Haarder (V), 2010-11-04:
Det var det, der gjorde indtryk på mig.
Nu har jeg så fået et langt høringssvar, og jeg kan forstå, at fru Julie Skovsby synes, at det vigtigste afsnit er det, der har overskriften »Skadeligt for forskning og udvikling«.
Jeg vil gerne sige, at det afsnit har jeg læst to gange, og det er nu altså ikke det stærkeste afsnit i høringssvaret, hvis jeg må sige det høfligt.
Det er ikke det stærkeste afsnit.
Jeg forstår det simpelt hen ikke, men det kan jeg måske få uddybet ved lejlighed.
Julie Skovsby (S), 2010-11-04:
Ja, det kan jeg forstå, og det er også derfor, at jeg personligt tror, at det jo så må have været i stor interesse for ministeren at læse lige præcis høringssvaret fra Dansk Fertilitetsselskab, og derfor spørger jeg ind til, hvad ministeren har af kommentarer til lige præcis det høringssvar.
De skriver jo netop noget om, hvad forslaget vil have af konsekvenser for børnetallet.
De forventer et årligt fald på cirka ti børn.
Så jeg vil gerne gentage mit spørgsmål: Hvilke punkter i høringssvaret fra Dansk Fertilitetsselskab har især gjort indtryk på ministeren?
Eller er der ikke nogen punkter, som ministeren har tænkt over?
Bertel Haarder (V), 2010-11-04:
Jeg tager ikke Dansk Fertilitetsselskab til indtægt for det forslag, der ligger her, men jeg beskriver, hvad der er ubestridelig sandt, nemlig at når jeg udsatte forslaget og ændrede det totalt, var det på grund af et møde, jeg havde med Dansk Fertilitetsselskab og Foreningen for Ufrivilligt Barnløse.
Det var efter det møde, at vægten kom over på medicinbetalingen.
Det var bl.a., for at forskningen ikke skulle rammes, for at man fortsat kunne få patienter ind på klinikkerne og få dem undersøgt og få stillet en diagnose osv.
Jeg synes, at argumenterne var rigtig, rigtig stærke, og dem lyttede jeg til.
Jeg har ikke taget Dansk Fertilitetsselskab til indtægt for forslaget her, men jeg har begrundet min ændring og min udsættelse af forslaget med det, jeg hørte fra Dansk Fertilitetsselskab og Foreningen for Ufrivilligt Barnløse.
Julie Skovsby (S), 2010-11-04:
Tak for det.
Ministeren siger, at denne brugerbetaling på sygehusbehandlingen, fertilitetsbehandlingen, formentlig vil føre til, at nogle par vil vente lidt længere.
Ministeren siger også i sin tale, at ministeren har været i kontakt med Dansk Fertilitetsselskab og gjort meget brug af deres viden og erfaring, og derfor tænker jeg, at ministeren selvfølgelig også har læst selskabets høringssvar, og at ministeren må være bekendt med det afsnit, der omhandler dårlig, langsigtet økonomi i forslaget, for der er der jo nogle eksperter, der har gjort sig nogle overvejelser om, hvad det her forslag kan have af konsekvenser.
Hvad siger ministeren til de konsekvenser, som Dansk Fertilitetsselskab peger på at forslaget kan have økonomisk?
Bertel Haarder (V), 2010-11-04:
Enhver kan da forestille sig forskellige andre områder, hvor man kan opkræve penge eller spare penge.
Man behøver bare se på vore nabolande.
Selvfølgelig er der andre områder.
Når vi synes, det er forsvarligt at fremsætte dette forslag, hænger det sammen med det, jeg sagde i mit indledende svar, nemlig at her er der noget, der ganske vist godt kan være en virkning eller en bivirkning af en sygdom, men som man trods alt har meget lang tid til at planlægge sig ud af, og hvor der går modne overvejelser forud for behandlingen.
Det er jo noget specielt ved dette sammenlignet med alt det andet, som vi går og bliver behandlet for i sundhedsvæsenet.
Lone Dybkjær (RV), 2010-11-04:
Men det er jo ikke den samme størrelsesorden af penge, vi diskuterer.
Nu går jeg ind på ministerens egen tankegang, jeg går ikke ind på patientforsikringerne og alt det andet.
Det kunne man godt, og det vil en ny regering nok gøre.
Det, jeg siger, er: Hvorfor er det denne lillebitte gruppe, der er pillet ud af sygehusvæsenet?
Har ministeren ikke været igennem nogle af de andre grupper og set på, om der virkelig ikke er andre områder, hvor man kan sætte ind?
Det nægter jeg simpelt hen at tro på.
Jeg tror gerne, at ministeren har fået at vide, at det ikke kan lade sig gøre, for det er jo altid det systembekvemme svar, men det er helt umuligt at forestille sig, at man, hvis man går ind og ser på en større række af områder, ikke kan finde de millioner, som man ønsker at spare her.
Det ved ministeren også godt, men det er selvfølgelig bekvemt at tage sådan en gruppe ud, som jeg også sagde i min tale.
Men jeg synes, det er kynisk.
Bertel Haarder (V), 2010-11-04:
Jeg lytter med stor interesse til forslag om, hvordan der på andre måder kan hentes lidt penge på sundhedssektoren, og hvis det var sådan, at man af kosmetiske grunde eller behagelighedsgrunde lavede laseroperationer, hvor man reducerer folks nærsynethed, ville jeg da gerne kigge på det.
Jeg er blevet orienteret om, at man ikke har ret til at få sådan en laseroperation.
Jeg mener ikke, det er blevet en ret at få sådan en operation, for man kan jo gå med briller eller kontaktlinser i stedet for, og jeg mener ikke, at vi har det sådan, at man kan spare sine briller og spare sine kontaktlinser ved at gå ind og få en gratis laseroperation.
Sådan mener jeg ikke det er.
Jeg hører jo selv til gruppen af stærkt nærsynede, så jeg har faktisk fulgt lidt med i det.
Så må fru Lone Dybkjær altså tage mig på ordet, når jeg siger: Det, jeg har beskrevet, er regeringens motiv.
Det handler om, at vi vil fortsætte kampen mod ventelister og kampen mod kræft, fortsætte den ekspansive sundhedspolitik, vi har ført.
Og i den kamp må vi altså så i en krisetid også bidrage lidt selv fra sundhedsområdet.
Det er regeringens motiv.
Lone Dybkjær (RV), 2010-11-04:
Det med at ændre på folks familiemønster og livsstil og sådan noget er nok også svært for en regering at gøre, men det er så, hvad det er.
Det med den unge alder kunne jo godt skyldes, at man har fået at vide, at det vil være klogt ikke at vente så længe – det kan vi jo ikke afvise.
Men det, jeg egentlig vil sige til ministeren, er: Jeg synes, det er sådan lidt unfair at sige, at man vil bekæmpe ventelister i forbindelse med kræftbehandling og sådan noget, for det har jo ikke noget med det her at gøre.
Det er to forskellige kategorier, vi snakker om, og jeg synes, det er ret unfair at begynde at inddrage de eksempler.
Hvorfor er der ikke nogen af de andre områder, man har pillet ud?
Vi har på et tidspunkt f.eks. talt om, at der finder en del laserbehandlinger sted, fordi folk ikke ønsker at gå med briller, fordi de så ikke kan stå på ski, eller hvad der nu kan være begrundelsen.
Hvad med nogle af alle de områder, hvor der er sket en opgaveglidning?
Bertel Haarder (V), 2010-11-04:
Jeg tror, at lægefagligt har hr. Jonas Dahl ret i, at der er ulemper forbundet med, at kvinder i dag får deres børn noget senere.
Men det har jo nogle årsager, som har at gøre med vores samfund, livsstil, familiemønster, og det har regeringen ikke nogen planer om at ændre.
Jeg nævnte blot, at man kan overraskes over, hvor mange der i en ret ung alder får kunstig befrugtning, og det var derfor, jeg tillod mig at sige, at det, at nogle måske, efter at denne betaling er indført, vil vente lidt længere, jo ikke nødvendigvis behøver være nogen katastrofe.
Jonas Dahl (SF), 2010-11-04:
Jeg er sikker på, at rigsrevisor også venter på den rapport, ligesom han har ventet lidt tid på andre rapporter fra Sundhedsministeriet.
Det, der selvfølgelig er det centrale her, er, at ministeren nu siger, at man næsten er for ung, når man forsøger at få kunstig befrugtning.
Nu er det jo sådan, at hvis det kan påvises, at man har de symptomer, som gør, at man skal have hjælp med kunstig befrugtning, er der ligesom en grænse for, hvor mange gange man måske selv skal forsøge, fordi der faktisk er behov for en eller anden form for hjælp i den ene eller den anden retning.
Vil ministeren ikke medgive mig, at jo yngre man er, når man bliver gravid, jo færre komplikationer er der både for barn og for mor?
Det er jo netop det, der har været konklusionen gang på gang på gang, og det er derfor, at det er et problem, at den gennemsnitlige førstegangsfødealder for kvinder er hoppet over de 30 år.
Derfor er det meget, meget vigtigt, at vi får folk til dybest set at føde tidligere.
Så vil ministeren ikke bare medgive mig, at jo yngre man er, jo bedre bliver fødselsresultatet sådan set?
Bertel Haarder (V), 2010-11-04:
Min udtalelse skyldtes en undren over, at der er så mange, der i så forholdsvis ung en alder får kunstig befrugtning.
Det var det, der var baggrunden for min udtalelse.
Jeg har ikke andre planer end dem, der er fremlagt for Folketinget her, og jeg har heller ikke sagt, at forslaget er en god forretning.
Jeg har læst op, hvad der står allerførst i forslaget, nemlig at det er et led i den økonomiske genopretningsplan fra maj dette år.
Så kan jeg forsikre, at Rigsrevisionen nok skal få den analyse af sammenhængen mellem ventelister og forsikringer, som de er blevet lovet.
Jonas Dahl (SF), 2010-11-04:
Jamen jeg syntes, det var en lidt interessant analyse, ministeren havde af det med de her sundhedsforsikringer, som han selv lige kom ind på.
Man kan jo så passende spørge: Hvad er baggrunden for, at man har brugt 8 år i Sundhedsministeriet og fået to påtaler fra Rigsrevisionen og stadig væk ikke været i stand til at få lavet en undersøgelse af sundhedsforsikringernes virkning?
Men lad det ligge, det er et andet emne, vi diskuterer i dag.
Ministeren var lidt inde på, at det næsten var en god forretning at indføre den her brugerbetaling.
Jeg vil bare høre, om der er andre områder, hvor ministeren påtænker at indføre brugerbetaling, for det kunne godt lyde, som om man mener, at når det er så god en forretning, kunne det også være, at vi skulle have brugerbetaling på kræftområdet eller på hjertepakkeområdet.
Det kan godt være, at det er det, ministeren tænker på, men det vil jeg da gerne spørge ministeren om.
Hvor lang tid tror ministeren man vil vente ekstra på at få børn, hvis man nu skal vente lidt ekstra?
Bliver man over 30 år, inden man beslutter sig og kan betale?
Tror ministeren det?
Bertel Haarder (V), 2010-11-04:
Så vidt jeg ved, er der i dag brugerbetaling på barn nummer to.
Den offentlige service hører op, når man har fået barn nummer et – så vidt jeg er orienteret.
Spørgsmålet er, om det vil få dem til fuldstændig at opgive at få et barn.
Det er det, jeg tvivler på, for det, der får mennesker i et ægteskab eller parforhold til at ønske et barn, er altså noget andet end en økonomisk vurdering af, hvad en fertilitetsbehandling koster.
Det er en tro, det er rigtigt, men den har jeg.
Birgitte Josefsen (V), 2010-11-04:
Jeg vil sige til fru Sophie Hæstorp Andersen, at det er fuldstændig rigtigt.
Der er to veje i dansk politik.
Den ene vej er den vej, som Socialdemokratiet ønsker at gå, nemlig at brandskatte befolkningen med 31,5 mia. kr.
Det betragter jeg sådan set også som brugerbetaling.
Når man så citerer fra Det Etiske Råds høringssvar, synes jeg, det er væsentligt at hæfte sig ved, hvad det er, Det Etiske Råd skriver, nemlig at der ikke kan fremføres tvingende etiske argumenter for, hvordan kunstig befrugtning, sterilisation og refertilisation skal finansieres, da behandlingen ligger i en gråzone mellem, hvad det offentlige bør betale, og hvad den enkelte selv må finansiere.
Ufrivillig barnløshed kan f.eks. ikke betegnes som et så alvorligt problem, at behandling med kunstig befrugtning ud fra etiske overvejelser bør betragtes som en samfundsmæssig kerneydelse, som det offentlige er forpligtet til at udbyde.
Så når man nu refererer fra et høringssvar, skal man altså tage alle argumenterne med.
Lone Dybkjær (RV), 2010-11-04:
Jamen altså, så ville vores udgangspunkt selvfølgelig være et andet, end at vi gik ind på den måde, som man gør her, og sparede 200 mio. kr.
Vi har jo sagt, at vi ikke vil have privatfinansierede sundhedsforsikringer og alt det andet, som vi ikke er enige om, så det behøver jeg vel ikke stå og repetere her. Vi har også fremsat forslag om afskaffelse af forskellige andre ting.
Bare for at nævne noget kan jeg nævne forskellige tilskudsordninger til ældre, som vi synes er helt vanvittige.
Bare fordi man bliver 65 år, behøver man jo ikke at blive tilskudsberettiget, men det bliver man.
Det har man jo ikke villet være med til at afskaffe.
Det er bare for at nævne nogle af de ting, vi har lagt frem.
Nu gik jeg ind på konditionerne og præmisserne for det her forslag, som åbenbart er, at regeringen gerne vil spare 200 mio. kr.
Samtidig snakker man om, at man tilfører 5 mia. kr.
Det kan jeg så heller ikke rigtig få til at hænge sammen, for 5 mia. kr. er åbenbart også et meget præcist tal.
Altså, det er fuldstændig præcist, når man siger 5 mia. kr.
Det kan ikke være 4 mia. og 800 mio. kr., det kan der ikke være tale om.
Der er tale om præcis 5 mia. kr., og derfor bliver man nødt til at spare 200 mio. kr. på det her område.
Det er ren og skær vanvid.
Birgitte Josefsen (V), 2010-11-04:
Hvilket forslag ville fru Lone Dybkjær så bringe i spil?
Lone Dybkjær (RV), 2010-11-04:
Altså, jeg er glad for, at vi ikke snakker om den helt overordnede politik, for der går jeg ud fra at fru Birgitte Josefsen er fuldt ud opmærksom på, at Det Radikale Venstre har fremlagt forslag om det.
Jeg synes i øvrigt ikke, det er relevant at diskutere det her her.
Men hvis man går ind for de 200 mio. kr., er det bare, jeg siger: Jeg er desværre ikke minister.
Men jeg vil vove den påstand, at hvis jeg havde været det, tror jeg, jeg ville have kunnet finde de 200 mio. kr. på en anden måde end ved bare at pille det her område ud.
Når jeg så hører, at ordføreren for Dansk Folkeparti siger, at der har været andre ting på bordet, må jeg gå ud fra, at det har været relevante ting, der har været på bordet.
Og så spørger jeg: Hvilke ting er det, der er på bordet?
Jeg hører fru Birgitte Josefsen og dem, der mener, at ministre også har en serveret.
For mig at se, må regeringen gerne gå af, så vi andre kan komme ind og diskutere de her ting og have administrationen bag det med, men det har regeringen jo sådan set i hvert fald indtil videre ikke villet – gå af, altså.
Birgitte Josefsen (V), 2010-11-04:
Nu er det jo sådan, at Det Radikale Venstre plejer at være et meget økonomisk ansvarligt parti, og derfor undrer det mig faktisk også, at man hælder så meget til Socialdemokratiets og SF's økonomiske politik i øjeblikket.
Jeg er helt sikker på, at fru Lone Dybkjær inderste i sit hjerte er meget optaget af, at vi har orden i dansk økonomi og godt ved, at vi skal finde nogle penge.
Det er derfor, vi har fremsat det her forslag.
Nu spørges der så efter, om der er andre forslag.
Når man stiller det spørgsmål, synes jeg jo også, man måske selv er forpligtet til at komme med nogle bud, og jeg har ikke hørt nogen bud fra Det Radikale Venstre.
Så jeg vil gerne høre, om fru Lone Dybkjær selv har nogle forslag til, hvordan man kan hente de 200 mio. kr.
Lone Dybkjær (RV), 2010-11-04:
Nu har vi jo som ordførere desværre ikke samme muligheder som ministrene for at tale længe, men da nu Det Etiske Råd er kommet på banen, var jeg lige ved at tro, at jeg ligefrem blev citeret her, men det gjorde jeg dog ikke.
Det var ordet glidebane, der blev citeret.
Jeg vil sige, at der jo er ret mange anbefalinger fra Det Etiske Råd, og det er derfor, jeg kommer herop og tager ordet.
Jeg synes stadig ikke, ministeren har givet noget svar på, hvorfor man lige præcis har pillet det her lille område ud.
Hvis man endelig skal prøve at se på, hvad ret mange i Det Etiske Råd også siger, så siger de, at de f.eks. ikke synes, at argumentet om, at man opretholder det i offentligt regi, er et godt argument.
Det er ikke et godt argument, at man, fordi man vil have forskning, indfører noget betaling inden for det offentlige sygehusvæsen.
Det kunne man jo godt tage med.
Denne opfattelse hænger sammen med, at spørgsmålet efter de nævnte medlemmers opfattelse er for komplekst til at blive behandlet tilstrækkelig udtømmende inden for den korte svarfrist, der er angivet i høringsbrevet.
De nævnte medlemmer forbeholder sig derfor ret til eventuelt at vende tilbage til spørgsmålet på et senere tidspunkt.
Det, der er hovedproblemet, er jo ikke alene spørgsmålet om brugerbetaling eller ej.
Hovedproblemet er, at vi nu indfører brugerbetaling inden for det offentlige sygehusvæsen, og det har vi ikke gjort hidtil.
Det er ikke gratis at gå til speciallæge, og det er ikke gratis at gå til tandlæge og al den slags.
Vi har i øvrigt forgæves forsøgt at få en mere generel diskussion af de tilskudsordninger, der er på det her område, men det har der ligesom ikke været stemning for, for så kom man ind i nogle andre forvildede diskussioner.
Men nu har man jo åbnet for det.
Jeg fatter stadig ikke, at ministeren kan pille det her lille område, som foregår på et sygehus, ud.
Det er her, jeg synes, der er en glidebane, for sygehusene har normalt været fritaget for behandling.
Og hvis det er tilfældet, ville det jo sådan set et eller andet sted være mere ærlig snak at føre det over på en specialklinik, frem for at vi begynder at indføre betaling på et sygehus.
Det er her, jeg synes, hovedproblemet er, for mig er det virkelig et meget stort brud på princippet om det gratis sygehusvæsen.
Jeg snakker ikke om sundhedsvæsenet, jeg snakker netop om sygehusvæsenet.
Når det har ligget der, er det jo også, fordi vi har betragtet det som en sygdom.
Det er jo også begrundelsen for, at det ligger der og ikke ligger et eller andet tilfældigt andet sted.
Jeg går ud fra, at det har været en af begrundelserne, men lad os nu prøve at tage en diskussion om det.
Så vil jeg stadig væk gerne sige til ministeren, at jeg synes, at man, når man er minister også burde forholde sig til de spørgsmål, der bliver stillet om, hvorvidt der har været andre forslag på banen.
Dansk Folkeparti har jo faktisk sagt: Ja, der har været andre forslag på banen.
Vi kan ikke få at vide, hvad det er for andre forslag, men det kan vi så spørge efter i udvalget … Undskyld, jeg er helt med på, at jeg kom til at kigge på ministeren og ikke på formanden.
Beklager.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-11-04:
Jeg kan godt forstå, at det er opportunt for den konservative ordfører at prøve at tale om alt muligt andet, som vi i øvrigt allerede har diskuteret i Folketingssalen flere gange, og hvor der var tilstedeværelse af langt flere Venstrefolk og folk fra Dansk Folkeparti, end man har kunnet fremdrive i dag, frem for at forsvare sit eget forslag.
Men faktum er jo også, at det her på mange andre områder også skader det danske sundhedsvæsen.
Vi har en helt unik behandlingsmulighed i det her land på det her område.
Vi har faktisk fra Folketingets side sagt, at det handler om at behandle mennesker med en sygdom, der gør, at de er ufrivilligt barnløse indtil det punkt, hvor de jo ikke længere er barnløse, og så har vi sagt, at det derefter er det andet sted.
Den helt unikke situation, vi har på det her område, smadrer man nu, og hvilken konsekvens vil det få?
Man taler altid i den her regering og mange andre steder i skåltaler om, at man ønsker sig fyrtårne i dansk forskning.
Her har vi et fyrtårn, og hvad gør man så?
Man vælter det, man smadrer det.
Det vil det her også betyde.
Så ud over at det går ud over patienterne – og jeg synes stadig væk, at det er synd for de unge mennesker, som brændende ønsker sig et barn, og jeg synes, det er synd for deres forældre, at de ikke bliver bedsteforældre – vil jeg sige, at det også på en lang række andre områder ødelægger et sted, hvor Danmark havde en førerposition, og hvor vi kunne have været med til at udvikle til fordel for andre mennesker i andre lande.
Tak for ordet.
Vivi Kier (KF), 2010-11-04:
Man kunne næsten græde, når man hører den her tale, der nu bliver fremført.
Jeg må blot konstatere, at de 12 minutter, vi alle sammen skulle arbejde mere, alligevel ikke rigtig hænger sammen.
Det har man også pillet væk fra sin hjemmeside.
Afgifterne, som man gerne eksempelvis ville lægge på tobak, og som stort set har skullet finansiere både sundhedsvæsen og dobbelte læretimer og alt muligt andet, hænger jo heller ikke sammen, for man vil jo egentlig gerne have folk til at blive sundere, men samtidig giver man så dem med de laveste indtægter en lille bonus, fordi det alligevel er synd, hvis de ikke har råd til at ryge.
Til det her forslag, som Socialdemokraterne fremsætter, er jeg nødt til at sige, at vi skal have mange flere danskere til at ryge.
Det er at brandskatte folk, og jeg må give fru Birgitte Josefsen fuldstændig ret: Den brandskatning, Socialdemokraterne lægger op til, og hvor det lyder, at de vil være så gode, er virkelig brugerbetaling, så det basker, for samtlige borgere i det her land!
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-11-04:
Men det er jo ikke det, som regeringen er fan af, det er ikke det, som regeringens politik i de seneste mange år har været lagt an på.
Tværtimod er det nu en fuldstændig tilfældig patientgruppe, i særlig grad f.eks. de mennesker, der har endometriose, som tegner sig for langt de fleste af de behandlinger på det her område – kroniske underlivssmerter – og som skal rammes benhårdt af brugerbetaling uden nogen forudgående diskussion, uden nogen forudgående advarsel om det.
Tværtimod har man stået i valgkampen lovet det stik modsatte.
Jeg tror, der er nogle, der har en rigtig dårlig smag i munden, som har stemt på De Konservative eller Dansk Folkeparti under sidste valgkamp, hvor de lovede, at der skulle flere behandlinger til og ikke færre.
Vi vil ikke alt det gode i Socialdemokratiet.
Vi ved godt, at det her er en meget, meget svær ting.
Vi skal ud af en krise, vi skal ud af et underskud på mere end 80 mia. kr.
Vivi Kier (KF), 2010-11-04:
Jeg er helt enig med ordføreren i, at vi ikke er enige om det her forslag.
Jeg synes, at det jo er lidt morsomt, når ordføreren så siger, at der er to veje at gå.
Hun siger: Vi Socialdemokrater vil gøre alt det gode, simpelt hen.
Der er ingen, der skal ligge under for noget.
Nej, I brandskatter dem i stedet for.
Og så står ordføreren og siger noget med social ulighed og de der afgifter, man pålægger de her mennesker at betale.
Er det ikke noget med, at så skal de have den der portion penge, når de ryger?
Hænger det her sammen?
Har I ikke som Socialdemokrater pillet jeres forslag af, fordi I godt kan se, at det faktisk rammer de her mennesker, der har meget små indtægter?