runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Stig Møller (KF), 2007-05-22:
Jeg er glad for, at hr. Martin Henriksen synes, mine principper er fornuftige.
Et af principperne er det, at man ikke tager stilling til en sag, før man kender sagens indhold.
Ved Nicetraktaten havde man f.eks. ikke nogen folkeafstemning.
Så jeg vil sige, at vi må vente med afgørelsen, til vi ved, hvad det er for en traktat, ligesom alle tidligere regeringer har gjort.
Med hensyn til flertalsafgørelse er det rigtigt, at der kan der være suverænitetsafgivelse, og så giver det jo sig selv.
Der skal være en folkeafstemning, hvis der er suverænitetsafgivelse.
Men man kan godt have flertalsafgørelser, uden at der er en ny suverænitetsafgivelse.
Det kan man inden for områder, hvor man har afgivet suverænitet.
Så må vi jo også igen se på: Er det inden for områder, der er afgivet suverænitet på, eller er det nye områder, der kommer ind?
Det kan vi jo også først vide, når vi er færdige med forhandlingerne.
Jeg er sikker på, at vi tager mange her i salen, og vi tager også mange sammen.
Lad os glæde os til de diskussioner til den tid, når vi har et bedre grundlag at diskutere på.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Søren Gade (V), 2007-05-22:
Nu må jeg så sige lidt drillende til hr. Bjarne Laustsen, at det er sådan, at Socialdemokraterne jo også er med i forsvarsforliget, og at det, der var omdrejningspunktet for forliget, faktisk var udsendelse af 2.000 mand.
Og det, at man skal kunne udsende op til 2.000 mand kontinuerligt, betyder altså, at en del af forsvarets personel skal udsendes cirka hvert tredje år.
Samtidig var man politisk enig bredt i Folketinget om, at forsvaret ikke skulle tilføres flere midler, og hvis man skal kunne udsende op til 2.000 mand og man skal have det nødvendige materiel til det og man ikke får flere midler tilført, så er man altså nødt til at lave en alvorlig besparelse i forsvaret.
Den alvorlige besparelse bestod bl.a. i, at man lavede det, der hed de funktionelle tjenester på tværs af de tre værn.
Ved at lave de funktionelle tjenester frigjorde man midler til det, der hedder operationer og operative kapaciteter, og det er bl.a. det, der er skyld i, at vi flytter folk fra Herodes til Pilatus og den anden vej.
Spm. nr. US 140
Bjarne Laustsen (S), 2007-05-22:
Ja, men det var jo stort set forsvaret selv, der fik lov at bestemme, trække stregerne for de ændringer, der skulle være
– jeg har været en af dem, der har sagt, at jeg synes, at det her med at flytte gode folk fra Nordjylland til København, en positiv udflytning fra sidst i 1960'erne, måske var en af de ting, der kunne sættes spørgsmålstegn ved –
så derfor kan det jo ikke komme bag på forsvaret, at man har flyttet rundt på så mange folk, som man rent faktisk har gjort, og det har jo stort set til punkt og prikke været forsvarets egen plan lige bortset fra, at der skulle være en integration af Forsvarskommandoen, og at HMAK så ikke kunne være i Vedbæk.
Det er jo sådan set de eneste ændringer, der lidt har været, og så var der lidt med regnskabstjenesten, så vidt jeg husker.
Men ellers er det stort set forsvarets egen plan, som bliver gennemført, og derfor overrasker det mig jo, at man ikke har været i stand til at gennemskue det fra starten.
Søren Gade (V), 2007-05-22:
Det er klart, at en proces, hvor en virksomhed står over for at skulle sælges, vil give en vis usikkerhed hos personalegrupperne på alle virksomheder.
Det er nok ikke overraskende.
Det handler selvfølgelig om at sørge for, at processen går så let og gnidningsfrit som overhovedet muligt, og der foregår som sagt forhandlinger i øjeblikket.
Med hensyn til personalesituationen i forsvaret medgiver jeg hr. Bjarne Laustsen, at vi mangler mange stillinger.
Men det må jo også være sådan, at vi som politikere er realistiske med hensyn til det, vi foretager os, forstået på den måde, at da vi indgik forliget den 10. juni 2004, flyttede godt 10.000 ansatte i forsvaret eller flere og skiftede jobfunktion – tusindvis af ansatte skulle flytte til Vestdanmark, og tusindvis af ansatte skulle flytte til Østdanmark – samtidig med at vi siger til forsvarets personel, at de skal lade sig udsende til verdens brændpunkter hvert tredje år.
Det kombineret med, at der er travlt ude på den anden side af hegnet,
gør så at sige, at der er nogle, der vælger at prøve de udfordringer, der ligger på den anden side af hegnet.
Vi skal gøre, hvad vi kan for at gøre forsvaret attraktivt, men det er i hvert fald en forklaring på noget af det, der sker i øjeblikket med hensyn til personel og forsvar.
Bjarne Laustsen (S), 2007-05-22:
Men der er en vis form for personaleflugt, og nu har vi så haft nogle eksempler, hvor det drejer sig om, at man ikke har fået den løn.
Jeg håber ikke, at de to ting kan kædes sammen.
Men alligevel synes jeg, der er gået urimelig lang tid, for de her mennesker ved jo ikke, om de er købt eller solgt i det her system – alene det, at der har været uoverensstemmelse mellem det, at der i en periode, hvor der er godt gang i den, som man siger på nordjysk, ansættes nogle ekstra folk, men at de så ikke har vidst, om lønnen fulgte med.
Den slags ting synes jeg måske nok er i bagatelafdelingen, men jeg synes alligevel, det er væsentligt, og at det siger noget om de problemer, der er i forsvaret i dag.
Søren Gade (V), 2007-05-22:
Men jeg må også sige til hr. Bjarne Laustsen, at der altså er tale om en organisation med mere end 25.000 fastansatte og mere end 60.000 frivillige, og der vil det altså være sådan, at der desværre vil ske nogle fejl i hver måned.
Forsvaret skal gøre – og gør – hvad de kan for at minimere det, og jeg vil sige, at antallet af folk, som ikke får udbetalt den korrekte løn til tiden, er faldende.
Med hensyn til Ammunitionsarsenalet kan jeg sige til hr. Bjarne Laustsen, at jeg kan oversende et skriftligt notat til hr. Bjarne Laustsen, som viser, hvad status er.
For der foregår rent faktisk noget på området nu.
Jeg var glad for at få lov til at være oppe på Ammunitionsarsenalet og tale med de dygtige medarbejdere, der er oppe i Nordjylland på det område.
Så jeg vil oversende et stykke papir til hr. Bjarne Laustsen, som viser, hvor man er henne i processen.
Bjarne Laustsen (S), 2007-05-22:
Men det er også tydeligt at se, at forsvaret har været spændt hårdt for med to operationer i udlandet, og at der er nogle ting, der har kikset på hjemmefronten.
Jeg er glad for, at ministeren anerkender, at når man laver noget, også hos forsvaret, så skal man have sin løn og også til tiden.
Men jeg synes alligevel, at det har fået lov at køre i for lang tid, for det har stået på i urimelig lang tid, synes jeg, ifølge de efterretninger, jeg får.
Så derfor håber jeg, at ministeren tager fat i det og sørger for, at der bliver rettet op på det her, således at løn og personaleregnskab og den slags ting kører.
Så er der en anden ting, jeg også gerne vil bringe på bane, og det er med hensyn til salget af Ammunitionsarsenalet.
Det er en ting, som ministeren har haft højt på dagsordenen.
De meldinger, jeg får, er, at der sker for lidt i sagen.
Nu har man jo besluttet og fået opbakning fra personalesiden til også at gennemføre en sådan handling.
Så derfor vil jeg godt høre, om jeg også kunne få en status på det område.
Søren Gade (V), 2007-05-22:
Ikke overraskende er jeg jo enig med hr. Bjarne Laustsen i, at man skal have sin løn eller sit vederlag til tiden, det gælder også i forsvaret.
Men jeg må sige til hr. Bjarne Laustsen, og det lyder også, som om hr. Bjarne Laustsen er klar over det, at forsvaret er under store forandringer.
og jeg medgiver hr. Bjarne Laustsen, at der i perioder har været problemer med lønudbetalinger for et antal af forsvarets ansatte.
Bjarne Laustsen (S), 2007-05-22:
Nu forlyder det jo, at Forsvarets Efterretningstjeneste mener, at det er en borgerkrig, der er i gang i Irak.
Jeg håber ikke, at forsvarsministeren har fået kørt forsvaret så langt ned, at han kan nikke genkendende til de efterretninger, jeg får om, at det kniber med lønudbetalingerne, især til de civilt ansatte i forsvaret.
Jeg synes jo, det er et stort problem, selv om vi er et stykke henne i forligsperioden og implementeringen af det nye forsvarsforlig.
Mange har fået nye opgaver, mange ting er blevet lavet om, men det må til enhver tid være sådan, at når man har udført sit arbejde, så kan man også forvente at få sin løn og den korrekte løn til rette tid.
Derfor håber jeg, at ministeren, hvis han kan nikke genkendende til det, også kan give en lille forklaring på, hvad årsagen er til det, og hvordan han vil lave om på det.
Søren Gade (V), 2007-05-22:
Nu kører vi en lille smule i ring.
Jeg skal henvise til de svar, jeg allerede har givet her i Folketingssalen og sige til hr. Rune Lund, at jeg meget gerne svarer på det spørgsmål skriftligt.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Spm. nr. US 139
Rune Lund (EL), 2007-05-22:
Vi må da gå ud fra, specielt i forlængelse af hele den lange diskussion, der har været om de 31 fanger, som er blevet udsat for mishandling i Afghanistan, at man havde et meget tilbundsgående overblik over, hvordan den tilsvarende situation ser ud i Irak med hensyn til de fanger, som Danmark har et juridisk ansvar for dér.
Men jeg vil så spørge forsvarsministeren: Hvis man ikke har det overblik, er forsvarsministeren så indstillet på at undersøge sagen, således at det bliver klargjort, om det for hver enkelt af de 113, som er blevet overladt til irakisk politi, og for hver enkelt af de 50 personer, som er blevet overladt til Storbritannien, er sådan, at der ikke er blevet begået overgreb, mishandling eller tortur i strid med konventionerne?
Søren Gade (V), 2007-05-22:
Jeg vil opfordre hr. Rune Lund til at stille det spørgsmål skriftligt i den lange række af spørgsmål, som hr. Rune Lund allerede har stillet om det her emne.
Jeg kan sige til hr. Rune Lund: Vi lever op til konventionerne, vi gør alt, hvad vi kan for at uddanne irakerne til at opfylde menneskerettighederne.
De griber ind, hvis de ser overgreb, de kan ikke udlevere, hvis der er mistanke om overgreb.
Vi gør kort sagt alt, hvad vi kan, for at de mennesker bliver behandlet ordentligt.
Men jeg kan ikke her på stående fod tale om de 113 navngivne personer, som hr. Rune Lund angiveligt har oplysninger om.
Men jeg vil meget gerne svare på hr. Rune Lunds spørgsmål.
Rune Lund (EL), 2007-05-22:
Det her handler om, at det er nogle fanger, som Danmark har et juridisk ansvar for jævnfør konventionerne.
Det ansvar bliver vi ved med at have, når vi overdrager dem til et andet land, og derfor har vi også et ansvar for at følge med i, hvad der sker de fanger efterfølgende.
Der er jeg da glad for, at forsvarsministeren siger, at man selvfølgelig overholder konventionerne.
Men så burde det også være meget nemt for forsvarsministeren at kunne garantere, at der ikke er sket noget med disse 113 fanger, som er blevet overladt til irakisk politi, og de 50, som er blevet overladt til briterne.
Og det må forsvarsministeren jo vide, hvis man overholder konventionerne og holder øje med, hvad der sker med de her fanger.
Alternativt må forsvarsministeren vide, om der er sket noget med dem.
Eller har forsvarsministeren et andet overblik over, hvad der er sket med de mennesker?
For overblikket må forsvarsministeren da have i det her meget vigtige spørgsmål, specielt set i lyset af den debat, der har været i forbindelse med Afghanistan.
Søren Gade (V), 2007-05-22:
Danmark lever selvfølgelig op til konventionsforpligtelsen.
Men jeg er nødt til at sige til hr. Rune Lund, at vi er der på baggrund af en FNresolution, vi er der på en invitation fra den irakiske regering, og vi anerkender fuldt ud den irakiske regering og det irakiske folks suverænitet over deres eget land.
Derfor er det sådan, at når vi deltager i en aktion, og der bliver tilbageholdt irakere, er det jo et irakisk ansvar, i og med at irakerne er ansvarlige for deres eget land.
Vi har sagt, og jeg har sagt flere gange, også i Folketinget: Når soldater ser overgreb, når der er mistanke om overgreb, så griber danske soldater ind, og så får jeg en underretning om det.
Der har været et eksempel, som har været nævnt flere gange, hvor den danske bataljonschef gik ind og stoppede en hårdhændet behandling af irakere.
Vi er der for at hjælpe irakerne med at blive herre i eget hus.
Vi underviser dem i, hvordan man behandler andre mennesker.
Vi har dansk politi dernede, som underviser i menneskerettighederne.
Jeg har selv været der, jeg har hørt lektioner i menneskerettigheder, men jeg kan jo ikke stå her og garantere, hvad der sker i et suverænt land.
Men vi gør, hvad vi kan, for at man også i Irak overholder de menneskerettigheder, som vi i Danmark værdsætter.
Rune Lund (EL), 2007-05-22:
Det svar synes jeg er højst besynderligt, for de fanger, der her er tale om, er fanger, som danske soldater har taget til fange, og som vi dermed har ansvaret for.
Det vil sige, at Danmark faktisk skal vide, hvad der er sket med de her fanger, og hvordan det går de her fanger, når man overdrager dem til en anden stat.
Derfor må jeg gå ud fra, at man i Forsvarsministeriet selvfølgelig har et overblik over, hvad der er sket med de 113 personer, som er blevet overladt til irakisk politi, og de 50 personer, som er blevet overladt til Storbritannien.
Jeg går ud fra, at forsvarsministeren selvfølgelig kan bekræfte, at man lever op til sine konventionsforpligtelser på det område.
Vi husker sagen i Afghanistan, hvor danske soldater overleverede 31 fanger til amerikanerne, hvorefter fangerne blev udsat for mishandling.
Det var sagen i Afghanistan.
Spørgsmålet er, om noget lignende kan være hændt i Irak.
I et svar på et spørgsmål, jeg har stillet, som er spørgsmål nr. S 2434, har jeg fået at vide, at der i alt er blevet taget 198 fanger.
De 113 af dem er blevet overladt til irakisk politi, 50 er overladt til Storbritannien, og de resterende 35 er frigivet af danske styrker, uden at overdragelse har fundet sted.
Det har forsvarsministeren svaret mig den 24. april i år.
Jeg vil bare gerne høre, om forsvarsministeren over for mig kan garantere,
at ingen af de 113 personer, som er blevet overladt til irakisk politi, og ingen af de 50, som er blevet overladt til Storbritannien, er blevet udsat for mishandling eller tortur.
Jørn Dohrmann (DF), 2007-05-22:
Hvis man som Enhedslisten altid ønsker den laveste fællesnævner, er det jo klart, man kommer frem til den konklusion.
Men vi ønsker jo gerne, at butiksejerne skulle kunne give nogle ekstra muligheder for deres medarbejdere.
Derfor går vi ikke ud fra, at vi kun skal give minimumsstandarder til bl.a. personaleforholdene.
Det skulle gerne være sådan, at det også kunne være et alternativ til lønnen, at man måske giver et ekstra motionsrum eller andre fitnessting, som kunne være interessante for personalet.
Det her er noget, som vil komme personalet til gode.
Derfor kan vi kun være for, at vi giver de 200 m2 ekstra til personalefaciliteter.
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Ændringsforslag nr. 1 forkastedes, idet 15 stemte for, 87 imod.
Ændringsforslag nr. 3 forkastedes uden afstemning.
Ændringsforslag nr. 2 vedtoges uden afstemning.
Ændringsforslag nr. 4 forkastedes, idet 2 stemte for, 99 imod.
Ændringsforslag nr. 5 og 6 vedtoges uden afstemning.
Ændringsforslag nr. 7 forkastedes, idet 37 stemte for, 66 imod.
Lovforslaget overgik derefter til tredje behandling.
Søren Gade (V), 2007-05-22:
Jeg kunne jo blive fristet til at spørge hr. Rune Lund, om han vil holde op med at slå sin kone: Ja eller Nej?
Vi er i Irak for at hjælpe den irakiske regering.
Vi uddanner irakiske soldater, vi uddanner irakisk politi, vi uddanner i menneskerettigheder, vi er der på invitation af den irakiske regering, og vi anerkender fuldt ud, at Irak er suveræn, at irakerne er suveræne i deres eget land.
Når vi overdrager tilbageholdte til irakerne, sker det med en forventning om, at de overholder de konventioner, de selv har underskrevet, og som vi underviser i, men jeg kan jo ikke stå her i Folketinget og garantere hr. Rune Lund noget som helst, da vi har at gøre med en selvstændig og suveræn stat, som bestemmer i deres eget land.
Det er bl.a. derfor, at irakerne selv har bedt om at overtage ansvaret for den sydlige del af Irak.
Det er det, som gør, at de danske styrker kan trækkes hjem her med udgangen af juli måned.
Lone Møller (S), 2007-05-22:
Der er ingen tvivl om, at det lovforslag, vi behandler nu, er et resultat af et forlig.
Der er heller ingen tvivl om, at det ikke vil være sidste gang, vi i dette Folketing kommer til at behandle en lov om rygeforbud i Danmark.
Min egen personlige mening er, at jeg selvfølgelig til enhver tid vil støtte det forlig, som Socialdemokratiet er en del af, men jeg mener virkelig, det er noget klamp.
Jeg har læst spørgsmål og svar, og noget af det, jeg kan se, er, at der ligger et svar fra beskæftigelsesministeren om, at arbejdsmiljøloven ligger over rygeloven.
Derfor vil jeg gerne spørge beskæftigelsesministeren: Skal Arbejdstilsynet i det tilfælde, hvor Arbejdstilsynet kan konstatere, at de ansatte mere eller mindre frivilligt affinder sig med at være udsat for passiv rygning, så skride ind i overensstemmelse med arbejdsmiljølovens regler?
Der er en del andre spørgsmål, som karambolerer med sundhedsloven og arbejdsmiljøloven, og derfor ville jeg være glad for at få ministerens tilkendegivelse om, at ministeren i hvert fald vil stramme op på arbejdsmiljøloven, sådan at den kommer i harmoni med rygeloven fremover.
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Ændringsforslaget vedtoges uden afstemning.
Lovforslaget overgik derefter til tredje behandling.
Poul Nødgaard (DF), 2007-05-22:
Jeg skal gøre det ganske kort.
Hr. Ole Stavad plejer jo at være præget af en vis fornuft.
Vi rækker en hånd frem for at finde en løsning på problemet.
Jeg synes, det ville være ret og rimeligt, at den sag blev forhandlet, som jeg har sagt nu to-tre gange, på demokratisk vis.
Det ønskede Socialdemokratiet tilsyneladende ikke, og det er jo så bare sørgeligt for dem.
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Ændringsforslag nr. 2 forkastedes uden afstemning.
Lovforslaget overgik derefter til tredje behandling.
Ole Stavad (S), 2007-05-22:
Det ved hr. Poul Nødgaard også godt, for det udvalgsarbejde, der ligger til grund for lovforslaget, har selvfølgelig også omfattet repræsentanterne fra Kommunernes Landsforening.
Så jeg kan bare konstatere, at hr. Poul Nødgaard mener, at hvis de kommer fra borgmestrenes side og siger, at de synes, det er en rigtig god idé, at man kan beslutte, at de skal have mindre, så vil hr. Nødgaard gerne tilslutte sig det.
Hvis ikke man gør det, så vil hr. Nødgaard på trods af sin principielle enighed ikke tilslutte sig forslaget.
Det er for tyndt, og det hænger ikke sammen, og på trods af venligheden kan jeg ikke bruge det til noget, når hr. Poul Nødgaard om et øjeblik stemmer imod det socialdemokratiske forslag sammen med sin gruppe her i Tinget.
Poul Nødgaard (DF), 2007-05-22:
Det skal jeg nok forsøge at overholde.
Hr. Ole Stavad må jo ikke glemme, at Københavns Kommune har givet en udtalelse i den her sag – det er også det, hr. Ole Stavad fremførte – og at de danske kommuner jo er andet end Københavns Kommune; det er jo også hele Kommunernes Landsforenings øvrige medlemmer.
Og derfor kan jeg ikke forstå, at hr. Ole Stavad ikke tager imod den venlige hånd, jeg har strakt frem til, at han retter henvendelse bl.a. til sine mange socialdemokratiske borgmestre, der sidder i Kommunernes Landsforenings bestyrelse, og hvis det her har grobund – det har det muligvis – så at få det ført ad den vej, ad forhandlingens vej, via KL og regeringen, som netop forhandler; jeg tror, at de i løbet af de næste 14 dage, 3 uger indgår en aftale.
Hvis man der kan få hele den her problemstilling endevendt fra a til z, så skulle jeg vel hilse med meget stor tilfredshed, at det kunne finde sted.
Til det lovforslag, vi nu har til behandling her, er der stillet et ændringsforslag af Socialdemokratiet.
Det er et ændringsforslag – for de medlemmer, der ikke måtte vide, hvad det går ud på – om, at man ønsker, at der, hvor en borgmester er udpeget af sit byråd til at sidde i en eller anden styrelse og han ikke selv kan få vederlag udbetalt, skal pengene gå fra den pågældende styrel se til den kommune, som borgmesteren kommer fra.
Det forslag har vi egentlig en vis sympati for, og det har jeg også tilkendegivet i Kommunaludvalget, hvor vi har behandlet sagen, men når vi i dag stemmer imod forslaget, er det, fordi vi simpelt hen synes, at Kommunernes Landsforening må inddrages i den sag.
Derfor er min opfordring til de socialdemokratiske medlemmer, der har frembragt den her sag i udvalget, at de sørger for at få den sag bragt frem på Kommunernes Landsforenings bord også nu i forbindelse med de kommende forhandlinger om kommunernes økonomi.
Der vil det være nærliggende, at man tog den frem og så på hele den problemstilling, der er om, i hvilken udstrækning borgmestre må have ekstra vederlag, og i hvilke situationer man så kan få pengene – der, hvor borgmesteren ikke må få pengene – overført til den pågældende kommune.
Det må kulegraves.
Hvis det kommer frem i Kommunernes Landsforening efter forhandling med finansministeren og indenrigsministeren – hvis de forhandlinger kommer til at foregå – vil vi bestemt ikke være nogle af dem, der spænder ben for det forslag.
Men i dag stemmer vi imod, fordi vi synes, det kommer som en form for et hovsaforslag.
I forbindelse med et lovforslag, der egentlig drejer sig om noget helt andet, stiller Socialdemokratiet så det her ændringsforslag.
Det har jeg undersøgt at man har lov til at gøre, men man kan nok sige, at ændringsforslaget efter vores opfattelse ikke hører helt hjemme i det her lovforslag – måske snarere under lov om vederlag til borgmestre, og hvad ved jeg.
Så der kunne det have været taget ind på et givet tidspunkt.
Men som sagt disse venlige ord til forslagsstillerne om, at selv om man får en rød lampe i dag fra Dansk Folkepartis medlemmer, kan det meget vel blive skiftet til en positiv indstilling, hvis den her sag bliver grebet rigtigt an.
Ole Stavad (S), 2007-05-22:
Jeg kan se, at beskæftigelsesministeren stadig ikke har planlagt at tage ordet i den her debat.
Jeg vil bare ganske kort konstatere, at magtfuldkommenheden på regeringsbænkene, hos beskæftigelsesministeren, hos de to regeringspartier, Venstre og Konservative, tilsyneladende efterhånden er så udpræget, at man end ikke i en debat med Folketinget agter at begrunde, hvorfor man mener, at syge mennesker skal underlægges restriktioner, der kan betyde, at de bliver kastet ud af deres bolig, at de ikke har økonomi til et ordentligt liv.
Jeg konstaterer, at magtfuldkommenheden i regeringen og på bænkene ovre hos Venstre og De Konservative efterhånden har nået en højde, så man end ikke vil begrunde, hvorfor man om et øjeblik stemmer et forslag fra en samlet opposition ned.
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Ændringsforslag nr. 2 forkastedes uden afstemning.
Lovforslaget overgik derefter til tredje behandling.