runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Flemming Damgaard Larsen (V), 2010-03-02:
Det er jo lige præcis derfor, jeg også siger, at vi vil gå ind og se på de meget fine bemærkninger, der er kommet fra Dansk Erhverv, som jo omhandler den samme emnekreds, og om der er noget, vi kan blive inspireret af der.
Det handler jo ikke om, at vi nu skal til at bygge et kæmpe bureaukrati op.
Det her lovforslag går også ud på at afbureaukratisere, men er der nogen steder, hvor vi kan gøre det mere smidigt og mere gennemsigtigt, vil vi gerne være med til det, og det er det, jeg så siger at vi godt vil se fordomsfrit på under udvalgsbehandlingen.
Venstre støtter lovforslaget.
Formålet med nærværende lovforslag er at skabe større fleksibilitet og tilpasningsevne, når der over årene sker et større udsving i sagsmængden.
Det vil betyde kortere ventetid for de skadelidte samt større sikkerhed for en hurtig sagsbehandling.
Det vil ske, ved at der indføres nye regler for organiseringen af stormflodsordningen.
Endvidere sikres der incitament til skadeforebyggende handlemåder, ved at der indføres en ny erstatningsmodel.
Dernæst bliver erstatningsordningen udvidet til også at dække skader, der følger af oversvømmelser fra vandløb og søer.
For Venstre er det meget tilfredsstillende, at der nu indføres en mere enkel og smidig sagsbehandling, ved at sagerne alene behandles af lodsejernes brandforsikringsselskab og ikke som i dag to steder, og at Stormrådet fremover bliver en tilsyns- og klageinstans.
Det er også meget tilfredsstillende, at der nu indbygges et incitament til forebyggelse og klimatilpasning, ved at selvrisikoprocenterne opbygges som trappetrin, uden at karakteren af katastrofesikringsordningen fjernes.
Venstre hilser det også meget velkommen, at oversvømmelser forårsaget af usædvanlig høje vandstande i vandløb og søer nu er omfattet, uanset årsagen til de usædvanlig høje vandstande, hvilket hidtil ikke har været tilfældet.
At den solidariske ordning for alle brandforsikringstagere fastholdes, og at staten fortsat stiller med en større bagvedliggende garanti, er Venstre helt med på.
Venstre støtter som sagt lovforslaget.
Colette L. Brix (DF), 2010-03-02:
Dette lovforslag viser, at vi med omhu og grundighed sikrer os mod et mere vådt og blæsende klima.
Lige for øjeblikket mærker vi ikke ligefrem mildningen i det danske klima, men flere storme og højvande vil nok komme forbi Danmark.
Lovforslaget har været grundigt behandlet i Stormflodsudvalget, siden den daværende økonomi- og erhvervsminister Lene Espersen nedsatte udvalget i 2008 efter den store stormflod i november 2006.
Jeg vil gerne kvittere for, at vi i dag behandler et lovforslag, som er godt gennemarbejdet.
Vi har tidligere støttet, at ordningen udvides til også at omfatte oversvømmelser som følge af usædvanlig høj vandstand i vandløb og søer.
Ordningen er jo tidligere løbende blevet udvidet, senest i 1999, i takt med at storme og orkaner har hærget de danske kyster og landskaber.
Vi støtter også de øvrige ændringer med hensyn til den nye trappemodel, hvor selvrisikoen stiger ved gentagne oversvømmelser, og forslaget om at samle sagsbehandlingen i det forsikringsselskab, hvor skadelidte er brandforsikret.
Som følge af den udvidede ordning bliver det nødvendigt at hæve statsgarantien og den årlige afgift på brandforsikringspolicer fra 20 kr. til 30 kr.
Til gengæld har vi nu en fremtidssikret stormflodsordning.
Med disse bemærkninger skal jeg meddele, at Dansk Folkeparti støtter lovforslaget.
Karsten Hønge (SF), 2010-03-02:
SF er positive over for lovforslaget.
Vi synes, det er godt, at dækningsområdet nu udvides, og at der lægges op til, at der kan blive foretaget en hurtigere sagsbehandling, når nu uheldet er ude.
Jeg er til gengæld noget skeptisk over for den her såkaldte trappemodel.
Den adfærdsregulering, som man ønsker at opnå, kan være meget svær at imødekomme i virkeligheden, for der er jo en del steder, hvor det ikke praktisk kan lade sig gøre at begrænse risikoen for oversvømmelser.
Vi er også noget skeptiske over for, at forsikringsselskaberne kan differentiere præmien, alt efter hvor man bor.
For os vil det være vigtigt at fastholde det solidariske princip i forsikringsordningerne.
Men alt i alt mener vi, at den her lov vil give bedre forhold end dem, vi har i dag.
Vi skal blive meget bedre til at udnytte de store muligheder for at håndtere vand på en mere intelligent måde, og her er vi jo da i øvrigt i den heldige situation, at vi i Danmark faktisk besidder en stor specialviden på det område.
SF mener også, at det er nødvendigt, at der bliver udarbejdet en samlet plan for en kystbeskyttelse, hvor vi får en koordinering mellem kommunerne til at fungere.
Det handler om alt, lige fra at der kan bygges diger, og til at udpege områder, som kan bruges som overstrømningsområder, hvor vi kan lede vand hen.
Så det er nogle ting, der sådan peger mere fremad.
For der er ingen tvivl om, at vi i fremtiden vil komme til at se flere situationer, som skyldes klimaforandringerne og med mere ekstreme nedbørshændelser.
Benny Engelbrecht (S), 2010-03-02:
Tak, formand.
Jeg skal blot høre noget, for jeg kan fornemme en vis skepsis hos ordføreren i forhold til den del af forslaget, der handler om faktureringspligten.
Skal det forstås sådan, at hvis ministeren ikke klart kan redegøre for, at det her ikke bare er papirlettelser, men faktiske lettelser, så vil Dansk Folkeparti ikke være med på den del af forslaget, men i stedet for være med til at sikre nogle klare og entydige retningslinjer for, hvordan faktureringen skal foregå?
Mike Legarth (KF), 2010-03-02:
Tak, hr. formand.
I Det Konservative Folkeparti støtter vi den her ændring af ordningen vedrørende stormflod og stormfald, fordi vi synes, det er helt rimeligt, at forsikringsordningen nu udvides til permanent dækning, når der er oversvømmelser fra floder og søer – vandløb og søer, hedder det i Danmark – og at det ikke længere er afhængigt af, hvad vandstanden er i havet.
Det synes vi er rigtig glimrende.
Vi synes også, det er fint, at selvrisikoen nu bliver meddelt i en trappeordning, hvor man fastsættes i pris, i forhold til hvor mange gange man har gjort brug af den her ordning og hvad man har gjort for at imødegå skader fra oversvømmelser.
Det synes vi er fair.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2010-03-02:
Venstre støtter lovforslaget.
Lovforslaget har to formål:
Det ene formål er at indføre en generel pligt for erhvervsdrivende til at udstede en regning til forbrugere for regningsarbejde.
Derved skal forbrugeren sættes i stand til at være oplyst om, hvilke arbejder og materialer den samlede tjenesteydelse indeholder.
Det andet formål er at ændre forbrugerombudsmandens ansættelsesvilkår, så forbrugerombudsmandens bombastiske ansættelsesperiode på 6 år kan forlænges med op til 50 pct., altså med op til 3 år.
Venstre hilser det velkommen, at det for forbrugerne bliver mere gennemsigtigt, hvilke arbejder en betaling dækker, og at der sker en afbureaukratisering for de erhvervsdrivende, ved at pligten til fakturaudstedelse med høj detaljeringsgrad i fremtiden alene gælder mellem en erhvervsdrivende og en forbruger og ikke mellem erhvervsdrivende.
Også ophævelsen af en række bekendtgørelser letter situationen for de erhvervsdrivende, der alene skal forholde sig til markedsføringslovens tekst.
Det er ikke meningen, at branchesædvaner f.eks. inden for tandlægeområdet og autobranchen, hvor der er kutyme for at have en standardpris, eller hvor der findes en helt fast pris for en bestemt ydelse, skal skrottes.
Det vigtigste er, at der kommer større gennemsigtighed for forbrugerne.
I Venstre har vi noteret os de synspunkter, der er fremkommet i en række høringssvar, herunder fra Dansk Erhverv.
Dem vil vi gerne se nærmere på under udvalgsarbejdet.
Da der gennem tiden er sket en betydelig ændring og udvidelse af forbrugerombudsmandens arbejdsområde, er der opstået behov for, at forbrugerombudsmanden kan få længere tid til at følge op på de enkelte områder, således at der skabes en større kontinuitet i arbejdet.
Den erfaringsopbygning og viden, der er erhvervet hos forbrugerombudsmanden, kan således langt bedre komme til sin ret.
Venstre bakker som sagt op om lovforslaget.
Benny Engelbrecht (S), 2010-03-02:
Ifølge forslaget er det jo sådan, at en forbruger fortsat skal kunne bede om supplerende oplysninger ud over timepris, timeforbrug og materialeforbrug.
Vil det ikke være naturligt at sikre forbrugerne de nødvendige oplysninger med det samme, altså direkte på fakturaen, i stedet for at virksomheden skal sikre oplysningerne på anden vis?
Vil ordføreren være med til, at et eller flere af følgende elementer kommer med i faktureringspligten, altså dato for arbejdets udførelse, identifikation af ydelsen, kørsel, hvis det er relevant, brug af fremmed arbejde, hvis det er relevant, og eventuelle gebyrer på f.eks. forsendelse, miljø m.v.?
Flemming Damgaard Larsen (V), 2010-03-02:
Jeg tror, at hr. Benny Engelbrecht dér går langt ud over, hvad der er helt rimeligt.
Det, som jeg godt vil give tilsagn om, er, at vi i udvalgsarbejdet går ind og ser på de bemærkninger, som er kommet fra f.eks. Dansk Erhverv, og som er meget saglige bemærkninger.
Frank Aaen (EL), 2010-03-02:
Det håber jeg ikke, men inden han så i givet fald blev stormet ud, nåede han at sige, at Det Radikale Venstre stemmer for forslaget.
Det vil jeg også tro at Enhedslisten ender med at gøre.
Men da det jo under alle omstændigheder tager lang tid og vi må forudse, at der kommer mange stormfloder og andre ulykker fra naturen i mange år fremover, er det selvfølgelig også nødvendigt at tilpasse lovgivningen, så vi beskytter de mennesker, der rammes, og det er derfor, vi er enige i den her forbedring af dækningen.
Vi er, som andre også har udtrykt, lidt i tvivl, om det med trappemodellen er en god model.
Det er ikke sikkert, at folk kan beskytte sig, som det jo er meningen, når de nu får et incitament til at beskytte sig selv og deres ejendom.
Hvis det nu ikke er muligt, er det jo ikke den rigtige vej.
Så er det sådan set bare at straffe folk, der rammes mere eller mindre tilfældigt af stormkatastrofer.
Det er den ene ting.
Den anden ting er, at vi også godt lige vil bore lidt mere i, om det er en god idé på den måde, som der er lagt op til, at overlade administrationen til private forsikringsselskaber.
Men det kommer med garanti op i udvalgsarbejdet, og der kigger vi på det.
Men som udgangspunkt er vi altså positive over for det her lovforslag.
Colette L. Brix (DF), 2010-03-02:
Jamen det skal forstås sådan, at det her er en førstebehandling, og der kommer vi jo lidt ned i lagene, og jeg har prøvet at sidde og regne på det og kan ikke rigtig få det her til at gå helt op.
Bare se, at jeg kom til at sige milliarder i stedet for millioner.
Man har jo brugt meget tid på det her, og derfor spørger jeg bare ind til: Hvordan forholder det sig med de her tal?
Det er det, vi gerne vil vide under førstebehandlingen.
Benny Engelbrecht (S), 2010-03-02:
Hvis det blot er et spørgsmål om, at man ikke skal skrive det ned på et stykke papir, det stykke papir, der hedder fakturaen, som man sender videre digitalt eller fysisk til kunden, men man alene skriver en pris på der, så handler det altså alene om, at man i givet fald ville kunne spare nogle linjer på et stykke papir.
Det kan umuligt spare 255 mio. kr., som jeg mener er det, som anslås som værende det, der i givet fald kan spares.
Tværtimod vil der kunne komme en række yderligere forespørgsler både i den professionelle branche, business to business, og der, hvor man sælger til forbrugerne, business to consumer, som tværtimod vil påføre virksomhederne yderligere byrder.
Det hænger da ikke sammen.
Mike Legarth (KF), 2010-03-02:
Det hænger fuldstændig sammen, vil jeg sige til hr. Benny Engelbrecht.
Jeg hører godt om optræden med at rejse rundt uden tøj på og en meget billedlig fortælling om, at det her ikke fungerer.
Jeg kan ikke på nogen måde så tvivl om det tal, der er remset op her, de her ca. 300 mio. kr., der er i besparelse.
Det tror jeg på.
Det handler jo om – og jeg har jo altså drevet virksomhed i mere end 20 år – at når en virksomhed skal skrive en faktura, behøver man ikke bruge 4 timer på at lave den faktura og specificere den i alle ender og detaljer.
Men jeg var da nødt til, dengang jeg gav prisen, at finde ud af, hvad det var, jeg havde af omkostninger, for at kunne give den pris.
Så jeg ved jo et eller andet sted i mit system, hvad det er for en omkostning, jeg har, og hvad det er for nogle materialer, jeg har regnet ind i den pris, så selvfølgelig kan jeg finde ud af det.
Det skal en forbruger selvfølgelig til enhver tid have ret til at få at vide.
Vi må forvente, at man som virksomhed kan præsentere, hvad det er, man har taget den pris for.
Men vi skal da ikke lade virksomhederne sidde og bruge 5 timer på at skrive en faktura, når de kan gå ud og skabe vækst og beskæftigelse til gavn for det danske samfund.
Det er den vej, vi skal tænke, og det er sådan, det hænger sammen.
Benny Engelbrecht (S), 2010-03-02:
Jeg har også arbejdet i erhvervslivet – kun 20 år, beklager, men ikke desto mindre vil erhvervsordføreren vel også give mig ret i, at på det her punkt er tingene altså fuldautomatiseret i dag.
Man har nogle it-systemer, der spiller op imod hinanden, og der er en høj grad af automatisering i det her.
Jeg vil sige, at det oven i købet ville betyde, at man skulle til at ændre på nogle af de faktureringssystemer.
Det er mig bekendt ikke indregnet – det er ikke indregnet – som en omkostning for virksomhederne
, hvis man skal til at lave om på sine it-systemer for at få det her til at fungere.
Eller kan ordføreren bekræfte det modsatte?
Det virker ikke særlig logisk, at man netop skal samle de her informationer op.
Det vil man typisk gøre i nogle interne time/sagsstyringssystemer eller tilsvarende og så ikke bruge dem til at lave beregningen af fakturaen.
Det mener jeg stadig væk ikke hænger sammen.
Morten Østergaard (RV), 2010-03-02:
Altså, det fremgår af høringssvarene, at det ifølge Dansk Erhverv i hvert fald er sådan, at en lang række af de krav, regeringen nu vil afskaffe, alligevel fremgår, fordi man enten kontraktretligt er forpligtet til at oplyse dem eller det følger af god markedsføringsskik.
Så spørger jeg bare hr. Mike Legarth: Er vi enige om, at det ikke er nogen lettelse for virksomhederne, hvis man fjerner et lovgivningskrav, når det alligevel er til stede andre steder i lovgivningen, så det alligevel skal fremgå af fakturaen?
Var det ikke smart nok, at der var én type krav til fakturaen, som gik på tværs af områderne, i stedet for at man fortsat ligesom skal hente de krav, der er til fakturaen i forskellige lovgivninger?
Det var vel nærmest det, der var hele ærindet, altså at forsøge at sanere lidt i det.
Men det er jo nok bare der, hvor forenklingsprincippet mest bliver set fra Folketingets side og ikke så meget fra virksomhedernes side, hvis man i hvert enkelt tilfælde skal til at aftale, hvordan fakturaen skal se ud, og det er jo sådan set det, erhvervslivet kommer og siger.
Derfor spørger jeg bare et parti, der sådan traditionelt gerne vil bryste sig af at tale erhvervslivets sag: Var det ikke en overvejelse værd simpelt hen at lytte til erhvervslivet og spørge, hvad det egentlig er for nogle betænkeligheder, de har?
Der er jo et varmt ønske om netop at få skabt en forenkling, men man peger så på, at det følger af god markedsføringsskik, at der nogle steder er forpligtelser i forhold til fakturaen, og at der er forpligtelser inden for det civilretlige og inden for kontraktretten, som også lægger bindinger i forhold til fakturaen.
Skulle man så ikke gøre oprydningsarbejdet godt nok og sørge for, at der var synkronisering mellem de forskellige, så man ikke stod i denne situation, hvor man påstår en forenkling, som så ikke vil være der i praksis, fordi oplysningerne alligevel skal fremgå som følge af andre enten skikke eller kontraktretlige forhold?
Mike Legarth (KF), 2010-03-02:
Det sletter vi nu, og det er jo det, der er det gode i det her.
Colette L. Brix (DF), 2010-03-02:
Altså, det, jeg spekulerer på, er, om vi får den situation igen.
Er den besparelse på de 300 mio. kr. på baggrund af, at forbrugerne køber det, vi lægger op til med det her lovforslag?
Mike Legarth (KF), 2010-03-02:
Nu ved jeg, at fru Colette L. Brix og jeg har det samme fokus, nemlig på at gøre livet lettere for de små selvstændige.
Det er jo glimrende, at fru Colette L. Brix her rejser den problemstilling, når der er en vis bekymring for det, selv i erhvervet, men jeg er helt fast overbevist om, at den besparelse, der ligger i det, er de timer, som vi nu fritager erhvervet for at bruge på noget administration, som ingen bruger til noget.
For når de fleste er ude at afgive en mindre ordre, er de ikke optaget af, hvilke materialer der helt specifikt er brugt til den.
Det kan slås sammen i nogle helhedsbeløb, og så kan den, der udskriver fakturaen, bruge tid på at skabe beskæftigelse og udføre nogle andre ordrer, så man tjener nogle flere penge og gør dagligdagen lettere.
Jo, hvis det var sådan, men sådan mener jeg ikke at det er, vil jeg sige til hr. Morten Østergaard.
Jeg mener, at der er momsloven, der regulerer nogle helt grundlæggende ting omkring en faktura, og hvordan den skal se ud, og så er der det, vi nu indfører med det her lovforslag.
Jeg ser ikke noget misforhold i det.
Det må jeg bare sige.
Jeg synes også, at jeg helt grundigt og ned i detaljen har redegjort for, hvordan jeg mener at tingene hænger sammen.
Men jeg mener ikke, at der er nogen steder, hvor man ikke kan aftale en pris, indeholdende de her tre hovedelementer – timeforbrug, pris og materialer – hvis det er noget, man er enige om mellem to parter.
Men det er klart, at hvis den ene part ønsker en detaljeret redegørelse for det forbrug, der er, kan man også aftale sig ud af det.
Vi har da heldigvis aftalefrihed.
Colette L. Brix (DF), 2010-03-02:
Selvfølgelig er vi alle sammen interesseret i, at der bliver forenklet, men jeg bliver bare nødt til at spørge en gang til: Er den besparelse på de 300 mio. kr., der er i forslaget, på baggrund af, at forbrugerne tager den form, som vi her har skitseret der skal være på en faktura, til sig? Så vil jeg også gerne spørge, hvis jeg kan få lov til det: Hvis nu de ikke gør det og de så skal ud og hente yderligere oplysninger og firmaerne skal ned i deres arkiver osv., kommer det så ikke til at ligne lidt en anden sag, vi har haft, hvor man går ind i banken med det, vi har foreslået, at der skulle være en revision, og hvor bankmanden så siger: Det er ikke nok, jeg vil have, dit varelager skal tælles op, før jeg giver dig nogle penge?
Det, jeg bare tænker på, er, om det ikke bliver tungere i den anden ende.
Vi skal jo gerne have administrative lettelser, det er vi enige om, og det er det, vi skal sørge for herindefra, og derfor skal det tages i opløbet, hvis vi er ved at lave noget, der bliver tungere end det, vi egentlig havde regnet med.
Det er bare det, jeg gerne vil spørge om.
Colette L. Brix (DF), 2010-03-02:
Jamen jeg kan igen sige til hr. Orla Hav, at grunden til, at jeg stiller spørgsmålet med hensyn til økonomien, er, at vi jo ikke skal have nogen matadorpenge ind i de her ting og i det forslag, der bliver behandlet i dag.
Hvis vi siger til erhvervslivet, at det er en reel lettelse, hvis man går ud og gør, som vi foreskriver her, skulle der jo også gerne være en lettelse.
Jeg har svært ved at regne mig frem til det.
Benny Engelbrecht (S), 2010-03-02:
Jo, og det er også derfor, jeg netop spørger ind til det om det praktiske arbejde i den enkelte virksomhed
Jeg går ud fra, at ordføreren er enig med mig i, at det ikke er nok, at noget ser godt ud på papiret, man er altså også nødt til at kunne få det her til at fungere i praksis.
Hvis det er sådan, at virksomhederne alligevel skal udstede fakturaer, som er specificerede, fordi deres kunder eksempelvis kræver det, så bliver det her jo bare et spørgsmål om at have nogle ting på papir, og så bliver vi altså nødt til at være lidt mere virkelighedsnære herinde i Folketinget og ikke bare tro på, hvad økonomer siger; vi må tværtimod se på, hvad virksomhederne har brug for, og hvad der samtidig også tjener forbrugerne bedst.
Colette L. Brix (DF), 2010-03-02:
Jamen det er da fuldstændig rigtigt, at vi ikke har nogen glæde af, at der bliver opgjort nogle matadorpenge.
Altså, hvis der står noget om lettelser, skal der jo selvfølgelig være reelle lettelser, det er klart.
Og derfor spørger vi også ind til det her: Hvordan forholder det sig?
For ligningen dér har vi ikke rigtig kunnet finde ud af.
Så vi venter på at få svar på det her, og så finder vi frem til, hvad vi vil.
Morten Østergaard (RV), 2010-03-02:
En ting er jo selve regnestykket i kroner og øre og med alle nullerne, men vi kan vel være enige om, at hvis det, man nu vil fjerne som krav, alligevel, som Dansk Erhverv anfører det, enten følger af kravene til god markedsføringsskik eller følger af andre kontraktretlige forhold, så det altså alligevel skal være på fakturaen, så er der i hvert fald ingen administrativ forenkling?
For det er jo fløjtende ligegyldigt for den enkelte virksomhed, hvilken lov eller hvilken skik det følger af, hvordan fakturaen ser ud.
Hvis ikke fakturaen ser anderledes ud efter det her lovforslag, er der vel i sagens natur heller ikke nogen besparelse?
Colette L. Brix (DF), 2010-03-02:
Der er da ikke nogen tvivl om, at vi er interesseret i, at den måde, fakturaen kommer til at se ud på, selvfølgelig skal give de lettelser, som man har nævnt i lovforslaget.
Det skal der overhovedet ikke herske nogen tvivl om.
Det er faktisk også netop derfor, vi spørger ind til det.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-03-02:
Lovforslaget indeholder to dele.
Der skal ikke være nogen tvivl om, at SF mener, at forbrugerombudsmandens institution er vigtig, og han viser i stigende grad, at hans rolle er vigtigere og vigtigere.
Han får flere og flere sager på sit bord.
Derfor er vi også meget positive over for, at regeringen lægger op til, at det skal være muligt at forlænge forbrugerombudsmandens periode, netop fordi at hans eller hendes rolle kræver en vis form for ekspertise.
Vi kan så stille os lidt undrende over for, at man tidligere valgte at ændre modellen, men det er da godt, at man er kommet på bedre tanker og nu går tilbage til, at man kan forlænge forbrugerombudsmandens periode.
Man kan også notere sig, at i samtlige høringssvar er faktisk alle organisationer positive, så jeg tror ikke, der bliver nogen problemer med den del af lovforslaget.
Den anden del af lovforslaget lægger op til at forenkle faktureringspligten.
Man kan sige, at det sker med en henvisning til, at man ønsker at lette virksomhedernes administrative byrder.
Men som det ser ud lige nu, og som vi også har hørt i debatten, er der ingen tvivl om, at der i den nuværende form desværre er risiko for, at resultatet bliver præcis det modsatte.
I stedet for at lette byrderne gør det det sværere for virksomhederne.
Derudover vil forslaget klart forringe forbrugerbeskyttelsen.
Det stiller vi os en anelse kritisk over for i SF, og vi håber derfor, at ministeren vil være villig til – som Venstres ordfører også lagde op til – at kigge på den del af lovforslaget, så man får det ændret.
Der ligger jo i lovforslaget, at man kun skal omtale tre forhold, når man laver faktureringer, nemlig timepris, timeforbrug og materialeforbrug.
Det gør man så også muligt i lovforslaget ved at sætte sådan en lille passus ind i en ny § 13, stk. 6, hvor man giver forbrugeren ret til efter køb i særlige situationer at kunne gå tilbage til virksomheden og bede om yderligere oplysninger.
Både det, at forbrugerne på den måde bliver tvunget i en situation, hvor de skal gå tilbage og forhandle med virksomheden for at få flere oplysninger om den enkelte faktura, og det, at virksomheden jo skal bruge enormt mange ressourcer på efterfølgende at finde ud af, hvad der egentlig er gjort undervejs, gør det besværligt for begge parter.
Vi håber derfor, at ministeren lytter til den her debat og derfor også er villig til at ændre noget i den del af lovforslaget.
Et alternativ er, som Socialdemokraterne også har foreslået, at dele forslaget op i to dele og lade os behandle dem hver for sig.
Jeg håber, vi kan finde en løsning på det sidste, jævnfør det, Venstres ordfører selv lagde op til.
Han har nemlig lyttet til det, der fremgår af Dansk Erhvervs brev.
Det håber jeg så også ministeren har.