runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Peter Vernersen (S), 2007-03-23:
Problemet er jo – hvis man skal følge op på fru Pia Christmas-Møllers tale – at man så må have en definition af: Hvad er et skattehul?
Og hvad er en uhensigtsmæssighed?
For det fremgår jo klart af rapporten, at hvis der er en uhensigtsmæssighed i skattelovgivningen, skulle der ikke nødvendigvis gribes ind over for det.
Det fremgår også klart, at tiden ikke var til skærpelse af skattelovgivningen, da man havde fået VK-regeringen, og derfor var det klart, at man skulle trække alle mulige skærpelser ud af enhver lovgivning, der lå fra Skatteministeriet.
Så er der jo et spørgsmål, som det også er vigtigt at tage stilling til, på side 266 i første bind, hvor det jo fremgår, at hr. Svend Erik Hovmand, som der står, ikke besvarer den del af spørgsmålet, hvoraf det fremgik, at Skatteudvalget ønskede oplysning om, hvorfor der ikke skete en genfremsættelse af hele forslaget fra den socialdemokratisk ledede regerings tid.
Om lige bestemt det spørgsmål skriver kommissionen, at de ikke påtager sig at tage stilling til en overtrædelse af ministeransvarlighedsloven eller andre regler og konsekvenser.
Dermed siger de jo, at omkring det spørgsmål er der altså en overtrædelse af ministeransvarlighedsloven, som vi skal være opmærksomme på.
Og det står fuldstændig klart på side 266, ellers var der ingen grund til, de beskrev det på den måde, og derfor er der i hvert fald dér et punkt, man ikke har forholdt sig til.
Jeg forstår, at Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti ikke mener, der er tale om en overtrædelse af ministeransvarlighedsloven.
Pia Christmas-Møller (KF), 2007-03-23:
Nej, det mener vi ikke der er tale om.
Punktum.
Jeg vil godt føje lidt til.
Det er altså ikke en forpligtelse at skulle svare på alle former for spørgsmål af politisk karakter fra oppositionen.
Den ret er helt evident i et demokrati.
Sådan er det, og det skal ikke forveksles med ministeransvarlighedslov og med ministres forpligtelser.
Ministre skal selvfølgelig give retvisende og fyldestgørende oplysninger til Folketinget om konkrete forhold, men politiske holdninger hører hjemme i en helt anden sammenhæng.
Her kan man diskutere sig frem til at få et holdningsmæssigt svar, men der er ikke en juridisk forpligtelse til at give det.
Og det mener jeg heller ikke på nogen måde vi skal have indført.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2007-03-23:
Jeg vil gerne spørge hr. Poul Nødgaard, om ikke oppositionens opførsel undrer såre.
Nu hører vi jo i dag, at specielt Socialdemokratiet har sendt flere folk på banen for at fortælle, at man burde have reddet landet.
Har det ikke også undret hr. Poul Nødgaard, at Socialdemokratiet, som i hvert fald har tre tidligere skatteministre i gruppen, ikke omgående efter folketingsvalget fremsatte et forslag, sit eget lovforslag, som det er partiets grundlovssikrede ret at gøre, for at lukke det hul, som man åbenbart var så sikker på at der var?
Kim Christiansen (DF), 2007-03-23:
Tak til hr. Simon Emil Ammitzbøll, og tak for kopi af artiklen; det er jo altid rart, for så diskuterer vi ud fra de samme papirer.
Det, der står i artiklen, er jo, som det ganske rigtigt blev citeret, at det er svært at adoptere, og at vi ikke har brug for, at bureaukratisk diskrimination kan afholde flere fra at adoptere.
Omvendt har vi heller ikke brug for at motivere dem ved at give dem et uberettiget tilskud, som de i bund og grund ikke er berettiget til, for som tidligere omtalt er der ikke nogen social begivenhed, der taler for, at en enlig adoptant skulle have krav på et særligt børnetilskud.
Kirsten Brosbøl (S), 2007-03-23:
Først og fremmest skal jeg starte med at sige, at Socialdemokraterne kan støtte det af SF fremsatte forslag.
Vi mener, at det er et forslag, der retter op på en helt tydelig urimelighed i den måde, man tildeler det særlige børnetilskud på i dag.
Det er sådan, at i forbindelse med at forældreansvarsloven skulle drøftes, har et meget bredt flertal i Folketinget jo for ganske nylig besluttet, at vi skal have en kulegravning af alle de forskellige former for tilskud, der er til familier.
Det er jo meget på baggrund af, at vi i en årrække har oplevet en udvikling i familiemønstrene i Danmark; folk lever i dag anderledes sammen, end man tidligere har gjort, og vi ser altså en udvikling, som betyder, at vi også er nødt til at gå ind og se på, hvordan vi tildeler forskellige tilskud til forskellige familieformer.
Socialdemokraterne er i forhold til den konkrete problemstilling her overbevist om, at vi er nødt til også at gå ind og se på det her område i forhold til eneadoptanter.
Vi er i lighed med SF nået til den konklusion, at vi synes, at det her er en urimelig forskelsbehandling, som sådan set straffer barnet for, hvordan dets forældre nu engang har valgt at få det.
Det synes vi er fuldstændig uhensigtsmæssigt, og derfor er vi også indstillet på at gå ind og ændre på den fuldstændig urimelige forskelsbehandling, der finder sted.
I et af spørgsmålene tidligere blev det jo sagt, at vi har fået et brev fra Adoption & Samfund, som kommer med nogle klare eksempler på den forskelsbehandling, der finder sted.
Jeg vil gerne lige kort læse nogle af eksemplerne op – jeg synes, de meget godt illustrerer, hvad det er for et problem, vi står over for:
Anna, som lever i et parforhold, vil gerne være mor og bliver gravid ved anonym sæddonation.
Barnet modtager særligt børnetilskud.
Bente, som ikke lever i et parforhold, vil gerne være mor og har et one night stand med en mand på en international konference.
Hun bliver gravid og beslutter sig til at blive mor, men vil ikke involvere faderen.
Barnet modtager særligt børnetilskud.
Cecilie, som ikke lever i parforhold, vil gerne være mor og adopterer et barn fra udlandet.
Barnet modtager ikke særligt børnetilskud.
I alle tre eksempler har kvinden aktivt og bevidst valgt at blive mor og eneforsørger, men alligevel bliver børnene ikke behandlet ens, hvad angår særligt børnetilskud.
Som sagt mener Socialdemokraterne, at det her er et af de områder, som vi er indstillet på at gå ind og ændre på, og som sagt er det jo sket i forbindelse med, at vi med et bredt flertal i Folketinget har besluttet, at vi vil ind og se på alle de her former for tilskud.
Det er familie- og forbrugerministeren, der selv har været inde over det i forhold til forældreansvarsloven, og som også i den sammenhæng har givet til kende, at man er indstillet på at gå ind og se på alle de her forskellige former for tilskud, som vi giver i dag.
Og vi synes, det er oplagt, at vi også tager den her del med ind i den diskussion.
Så der er opbakning fra Socialdemokraterne til beslutningsforslaget.
Kim Christiansen (DF), 2007-03-23:
Jamen der er såmænd ikke sket andet end det, jeg har redegjort for.
Der står ganske rigtigt, at vi påpeger, at der er en ulighed og en urimelighed i det, men det er ikke ensbetydende med, at vi mener, at enlige adoptanter skal have ret til det særlige børnetilskud.
Det ligger jo i ordlyden, at det er særligt, og det er, fordi det skal gives, når der er særlige omstændigheder, der taler for det.
Inger Beinov Støjberg (V), 2007-03-23:
Jeg må indrømme, at det står mig lidt uklart, hvad det er, hr. Kristen Touborg spørger om.
Men man kan jo godt sætte mærker på, man kan faktisk frivilligt sætte mærker på, hvis man vil det.
Vi kan bare ikke lave et lovkrav.
Det er præcis det samme som med ernæringsmærket.
Vi har jo udarbejdet et rigtig godt ernæringsmærke, og det er man meget velkommen – man er endda hjertelig velkommen – til at bruge.
Vi ser gerne, at rigtig mange sætter de her ernæringsmærker på.
Men skal det være et lovkrav, ja, så skal det være på EU-plan.
Men jeg synes bare, at det, der er relevant at diskutere i dag, er: Er der behov for et mærke som det her?
Jeg har ikke hørt, at der er et behov.
Ministeren har ikke hørt, at der er et behov.
Ministeriet har ikke hørt, at der er et behov, og tilsyneladende har Dansk Folkeparti, som har fremsat det her forslag, heller ikke hørt, at der er et behov, for man begrunder det i hvert fald ikke med et behov i fremsættelsen.
Jeg synes sådan set, at det mindste, man kunne forlange, når der fremsættes et forslag, er, at der er en begrundelse for at fremsætte det.
Men det har man åbenbart ikke ønsket.
Kristen Touborg (SF), 2007-03-23:
Jeg vil bare sige: Vi tror overhovedet ikke på, at det har nogen virkning.
Det betyder sådan set bare, at forretninger, der ønsker at mærke, gør det, og ønsker de det ikke, så lader de bare være.
Så det er der ingen forbrugervejledning i overhovedet.
Men jeg tror ikke, Venstres ordfører helt har hørt efter, hvad ministeren sagde.
Det kan være, Venstres ordfører troede, hun vidste, hvad ministeren ville sige fuldt og helt.
Det, jeg har opfattet at ministeren siger, er, at man nationalt ikke kan mærke madvarer generelt, men at man godt kan mærke enkelte grupper.
Det er i hvert fald det, jeg slutter, altså at man ikke kan mærke generelt.
Det er derfor, jeg spørger: Hvis man nu fik præciseret forslaget, sådan at det ikke er dyr generelt set, men at det f.eks. er dyregrupper, altså f.eks. kvæg og får, man snakker om, vil Venstre så kunne gå ind for det?
Inger Beinov Støjberg (V), 2007-03-23:
Nu må jeg altså i al beskedenhed erkende, at jeg simpelt hen ikke kan stå heroppe og regne ud, hvad hr. Kristen Touborg selv slutter af, hvad en minister tidligere har sagt.
Mine evner rækker ganske enkelt ikke til at tage sådan et kig ind i hr. Kristen Touborgs tankegang, om end jeg faktisk tror, det nogle gange kunne være utrolig interessant – det skal jeg slet ikke afvise.
Men nu var jeg egentlig også af den opfattelse, at hr. Kristen Touborgs parti, SF, var tilhænger af EU og derfor også tilhænger af, at vi skal have en fælles europæisk forbrugerpolitik, for så vil vi stå så meget stærkere.
Men det kan jeg så høre nu at man ikke er.
Umiddelbart kan jeg ikke se, hvad der skulle få Venstre til at støtte det her forslag.
Så skal der i hvert fald nogle andre begrundelser på bordet, end der ligger her.
Jeg kan selvfølgelig ikke heroppefra slutte, hvad hr. Kristen Touborg kunne finde på at fremsætte i fremtiden, men vi kigger jo på alle forslag og behandler dem med stor seriøsitet her i Folketinget.
Så hr. Kristen Touborg er velkommen til at fremsætte et forslag, så skal vi nok diskutere det.
Christian H. Hansen (DF), 2007-03-23:
Jeg synes, det var positivt at høre Socialdemokratiets tale her.
Det var lige før, at jeg opfattede det, som om det et eller andet sted måske godt kunne ende med, at man støttede det her.
Jeg tror, vi kan tale os frem til mange ting under udvalgsbehandlingen.
Det, som mit spørgsmål går på, er netop, at den socialdemokratiske ordfører, fru Mette Gjerskov,
nævnte, at man på nogle områder mærker og på andre områder ikke mærker.
Så blev der nævnt lidt om det her med halalslagtning, og det er jo faktisk sådan, at nogle firmaer i dag i hvert fald mærker med, at kyllinger er halalslagtede.
Der er det jo en forbrugeroplysning, der er på, og som jeg ved at mange forbrugere gør brug af.
Der er mange, der så ikke køber det, og hvad begrundelsen er, skal vi ikke debattere i dag, det er sådan set ikke det, det handler om.
Men der er mange forbrugere, der så vælger at lægge det tilbage og finde noget andet, f.eks. en bornholmsk unghane, som ikke er slagtet på den måde, og så køber de den vare i stedet for.
Så allerede der kan man se, at det er relevant for forbrugerne.
Derfor synes jeg, at Socialdemokratiet måske skulle få det lidt højere op på listen, og det er det, jeg gerne vil høre om man ikke kunne være interesseret i.
Jeg tror, vi kunne mødes til en god pardans.
Mette Gjerskov (S), 2007-03-23:
Jamen jeg er jo altid med, når Dansk Folkeparti byder op til dans, hvis de byder op med noget kvalitetspolitik.
Men det mener jeg faktisk ikke at Dansk Folkeparti har gjort her.
Jeg har ikke set nogen begrundelse fra Dansk Folkeparti for, at det her forslag er nødvendigt.
Derfor kan jeg kun gætte mig til, at den eneste begrundelse er et eller andet, der har nogle fremmedfjendske undertoner, og det bryder jeg mig ikke om.
Kan man komme med noget sagligt, fair nok, så kan vi diskutere det, men sådan som forslaget ligger her, er det en mærkningsordning, som vi vil prioritere meget lavt.
Christian H. Hansen (DF), 2007-03-23:
Jeg vil sige, at der nu slet ikke er nogen af den slags undertoner, som fru Mette Gjerskov taler om her.
Og jeg er da meget ked af, at jeg under den her dans – lige da vi startede – åbenbart er kommet til at træde fru Mette Gjerskov lidt over tæerne.
Så min opfordring vil være, at vi nu går sammen og danser lidt videre, og så må fru Mette Gjerskov lære undertegnede at styre sine tæer, således at jeg ikke kommer til at træde fru Mette Gjerskov over tæerne en gang mere.
Lad os da finde sammen om et eller andet, som kan gøre, at Socialdemokratiet kan få nogle af de mærkningsting, som de ønsker, med, og vi får det her med.
Det kunne ende med en rigtig god dans – jeg tror, vi kunne blive årets par.
Mette Gjerskov (S), 2007-03-23:
Jamen jeg ved ikke rigtig, hvad jeg skal sige.
Men jeg må samtidig sige, at hvis et forslag om mærkning med slagtemetode på nogen måde skal indgå i en aftale, som Socialdemokraterne er med i, så skal vi have fjernet den del af det, som giver mig anledning til at mene, at der er fremmedfjendske undertoner.
Og så skal vi have nogle ordentlige argumenter på bordet.
Så skal de her tre en halv linje udbygges med en reel dokumentation for, at der er behov for denne mærkningsordning.
For vi vil gerne give forbrugerne et valg, vi vil gerne give dem et valg om kvalitet, om ernæring og om dyrevelfærd.
Det vigtigste er bare, at det er nogle reelle valgmuligheder, de får, og at forbrugerne rent faktisk får de informationer, de efterspørger.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2007-03-23:
Jeg må indrømme, at jeg meget sjældent har læst et beslutningsforslag så indgående, inklusive bemærkninger, som det, vi står og behandler her i salen i dag.
Og jeg har egentlig også, som flere andre ordførere også har været inde på, undret mig lidt over begrundelserne for, at vi skal tage så drastisk et skridt, som jeg egentlig finder at det her kan være set i relation til den aktuelle situation, hvor vi jo har et ernæringsmærke, som flere partier ønsker at man skal prøve ved EFDomstolen.
Derfor vil jeg egentlig godt benytte lejligheden til også at stille forslagsstilleren nogle spørgsmål, som der så forhåbentlig bliver mulighed for at få svar på senere, bl.a. om, hvor langt Dansk Folkeparti er klar til at gå med det her forslag for at få det igennem.
Er det noget, som man også vil udfordre EF-Domstolen på?
Ligger det i den prioriteringsskala, som vi f.eks. har set for ernæringsmærket?
Som både ministeren og Venstres ordfører har været inde på, må jeg indrømme, at jeg har svært ved at se den store efterspørgsel efter en sådan mærkningsordning, som vi drøfter her i dag.
Men hvis der er mere tungtvejende grunde, end vi kan se ud fra det beslutningsforslag, der ligger, er jeg da meget åben for at kigge nærmere på det.
Men at slutte ud fra dette, at vi ikke kerer os om forbrugerpolitikken, synes jeg måske er en lidt voldsom konklusion.
Der er andre ordførere, der har været inde på prioriteringen af mærkningsordninger.
Jeg er også tilhænger af, at forbrugerne har de allerbedste muligheder for at træffe kvalificerede valg, når de står ved køledisken, men jeg tror også, at det i hele debatten om mærkningsordninger er helt naturligt og helt relevant at kigge på selve mærkningsordningens relevans som sådan.
Det er ligesom en trend i tiden, at det er svaret på alle problemer at sætte et klistermærke på produkterne,
så er den hellige grav vel forvaret.
Jeg tror, at hvis vi indfører alt for mange mærkningsordninger, overklistrer produkterne med mærker, kan man også skabe en vis forvirring omkring dem.
Jeg tror, vi skal passe på med at gå den vej, Men som det jo nok fremgår klart af min ordførertale her, kan vi fra konservativ side ikke støtte dette beslutningsforslag.
Christian H. Hansen (DF), 2007-03-23:
Nu sagde den konservative ordfører, hr. Per Ørum Jørgensen, at der ikke var så mange bemærkninger til det her.
Men det er jo, fordi hr. Per Ørum Jørgensen kommer fra et parti, hvor man ligesom har valgt en anden strategi, nemlig at jo mere der skrives, jo mindre fatter folk af, hvad det egentlig er, der sker.
Altså jo mere kompliceret det er, jo mindre har folk mulighed for at sætte sig ind i det, og så kan man jo bare gennemføre noget, for der er egentlig ikke rigtig nogen, der ved, hvad der sker.
Grunden til, at det her er gjort kort, er netop, at det er ganske simpelt.
Det er et simpelt ønske om, at der bliver indført en mærkningsordning, hvorpå man kan se slagtemetoden.
Og man behøver jo ikke at skulle læse til professor eller bruge en hel aften på at sidde og læse 20-25 sider for at finde ud af, at det er budskabet.
Det er budskabet, og det er egentlig klart.
Så kom hr. Per Ørum Jørgensen også lige ind på ernæringsmærket, og det er jo sådan lidt interessant, for det ønskede hr. Per Ørum Jørgensen indført.
Må jeg gøre hr. Per Ørum Jørgensen opmærksom på, at der faktisk er et flertal i Folketinget allerede nu, som gerne vil have indført det her ernæringsmærke.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2007-03-23:
Jamen der er sikkert mange ting, vi kunne få styr på i løbet af pausen.
Men med hensyn til den konkrete debat om ernæringsmærket tror jeg desværre, at jeg må skuffe Dansk Folkepartis ordfører med, at vi ikke har foretaget nogen kovending i den her sag – ligesom vi f.eks. i den seneste tid har set Socialdemokraterne foretage en gigantisk kovending og have en totalt uansvarlig tilgang til det EU-samarbejde, som vi jo normalt regner med at Socialdemokraterne ansvarligt bakker op om.
Så jeg må desværre skuffe Dansk Folkepartis ordfører med, at vi er tilhængere af et ernæringsmærke på frivillig basis, og at vi også er indstillede på – hvilket man kan sige at skiftende ministre gang på gang har kæmpet for – at vi får et fælles ernæringsmærke på europæisk plan.
Det er den rette vej frem, og derfor mener jeg også, at det, vi har set i forløbet omkring ernæringsmærket, er med til at skubbe Danmark tilbage i bestræbelserne på at få et fælles EUernæringsmærke.
Christian H. Hansen (DF), 2007-03-23:
Nu kunne man så forestille sig, at vi nøjedes med at sige, at det her skulle være frivilligt.
Det er ligesom det, jeg hører: at det ville være en god idé, og at man egentlig godt kunne lave det her; man kunne godt mærke med slagtemetoden allerede i dag, og det bedste ville være, at det var frivilligt.
Det er egentlig også det, hr. Per Ørum Jørgensen siger om ernæringsmærket.
Så er det, jeg kommer til at tænke på, at hvis man nu skal uddrage erfaringer, og hvis jeg skal overbevises om, at det bedste ville være bare at gøre det frivilligt, så vil jeg gerne høre, hvordan det går med ernæringsmærket.
Det lægger man også op til skal være frivilligt.
Hvordan går det med organisationerne der?
Hvordan ser det ud der?
Har de sagt: Jamen det gør vi så, og så får vi det sat i gang?
Eller er det gået lige modsat, er de forhandlinger med erhvervet i virkeligheden brudt totalt sammen – ja eller nej?
Det kan besvares simpelt.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2007-03-23:
Jamen jeg kan da bekræfte over for hr. Christian H. Hansen, hvad ordføreren selvfølgelig også er klar over, at det absolut ikke har været nogen let vej at gå i relation til dansk detailhandel, når det gælder ernæringsmærket.
Det er egentlig en situation, som jeg synes er yderst, yderst ærgerlig, at man fra dansk detailhandel i den sammenhæng ikke har vist større samarbejdsvilje og større ansvarlighed.
Jeg vil slet ikke lægge skjul på, at det synes jeg faktisk er rigtig, rigtig ærgerligt.
Men når nu vi har nogle EU-regler, vi har nogle fælles spilleregler omkring det indre marked, som vi skal henholde os til, så er vi selvfølgelig fra dansk side ansvarligt nødt til at tage højde for, hvordan de regler nogle gange er udformet.
Ellers bliver det jo et spørgsmål, om vi skal være medlem af EU eller ej.
Og der ved jeg godt, at der er divergerende holdninger mellem Dansk Folkeparti og Det Konservative Folkeparti, men det er jo faktisk det, der så er spørgsmålet.
Mette Gjerskov (S), 2007-03-23:
Derfor undrer det mig også, at De Konservatives ordfører benytter lejligheden til lige pludselig at fyre en bredside af mod Socialdemokratiet om, hvad vi har gjort og ikke har gjort i nogle helt andre sager.
Derfor vil jeg gerne høre, hvordan Det Konservative Folkeparti kan se, at et spørgsmål om mærkning af slagtemetode, som er fuldstændig ligegyldig for kvalitet, for ernæring, for dyrevelfærd eller noget som helst, kan sammenlignes med et ernæringsmærke, som giver forbrugerne en oplysning om næringsindholdet og ikke mindst fedtindholdet, sundheden af den fødevare, mærket sidder på, i en situation, hvor vi har en fedmeepidemi i Danmark, hvor ½ million danskere er svært overvægtige.
Er der overhovedet nogen sammenligning mellem de to former for mærkning?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2007-03-23:
Nu tror jeg, at fru Mette Gjerskov er nødt til at forholde sig til det spørgsmål, som jeg fik fra Dansk Folkepartis ordfører, som konkret gik på ernæringsmærket, og om Det Konservative Fol keparti havde ændret holdning i den sag.
Det var sådan set baggrunden for, at jeg måske blev skyld i den oprørskhed, som vi hører fra fru Mette Gjerskov i øjeblikket.
Mette Gjerskov (S), 2007-03-23:
Nu er det jo fint med en forklaring på, hvorfor Socialdemokratiet skal have den her bredside.
Jeg synes bare, det er vigtigt, at vi lige får slået fast, at Socialdemokratiet ikke gør noget, der er EU-stridigt, heller ikke i forbindelse med ernæringsmærket.
Jeg synes også, det er vigtigt at få slået fast, at det, der er ansvarligt over for den danske befolkning, er at hjælpe den til at leve et sundere liv, og det kan vi gøre med et ernæringsmærke.
Vi står med en fedmeepidemi foran os, og der er ingen fra regeringen, som tager nogen som helst konstruktive skridt for at få gjort noget ved den sag.
Det gør Socialdemokratiet, og vi gør det oven i købet i medfør af EU-reglerne og ikke imod EU-reglerne.
Det synes jeg bare vi lige skulle have slået fast.
Og så gik mit spørgsmål jo på, om De Konservative ser med lige så stor alvor på et 3½-linjesforslag om mærkning af slagtemetode, som ingen andre end Dansk Folkeparti har ment at der overhovedet er nogen grund til at have, og så et ernæringsmærke, som vitterlig kunne betyde noget for danskernes helbred, og som måske faktisk kunne redde rigtig mange menneskeliv i Danmark.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2007-03-23:
Til det konkrete spørgsmål vil jeg sige, at jeg er helt enig i den prioritering, som fru Mette Gjerskov også giver udtryk for.
Jeg vil da gerne, hvis der er nogle klare argumenter, noget uddybende materiale om det her spørgsmål, som viser, at der i den danske befolkning er et stort ønske og behov omkring de her ting, kigge på det.
Jeg tror også, det var det, fru Mette Gjerskov gav udtryk for over for Dansk Folkepartis ordfører.
Men jeg har ikke hørt noget om det her behov.
Og derfor er det nemlig også helt rigtigt, når vi snakker mærkningsordninger, at der selvfølgelig skal være en sondring af relevans for forbrugerne med hensyn til prioritering, for ellers har vi jo et kaos af mærker.
Så vil jeg sige om EU-spilleregler, at jeg synes, det er helt relevant i den her debat, om Dansk Folkeparti er klar til at udfordre EU-reglerne, er klar til, at Danmark eventuelt kan risikere en sag for EF-Domstolen, på samme måde som vi har set, når det gælder ernæringsmærket.
For det er da en kedelig trend i det danske Folketing, hvis man ikke anerkender de spilleregler, der er i EUsamarbejdet.
Kristen Touborg (SF), 2007-03-23:
Ministeren oplyste i sit indlæg, at man ikke i Danmark kan mærke fødevarer generelt, f.eks. med slagtemetoder.
Jeg vil godt spørge Venstres ordfører: Hvis det nu præciseres i forslaget, at det ikke vedrører fødevarer generelt, men f.eks. kun vedrører kød fra større dyr, altså fra bestemte dyregrupper, vil Venstre så kunne støtte forslaget?
Altså, man ville jo dermed kunne opfylde EU-kravene – sådan forstod jeg ministeren.