Jeppe Kofod (S), 2013-02-22:
Jeg er glad for, at vi får mulighed for at drøfte menneskerettighedssituationen i Kina, og hvordan vi fra dansk side kan arbejde på at forbedre menneskerettighederne og respekten for menneskerettigheder.
Jeg vil også gerne takke udenrigsministeren for hans, synes jeg, meget konkrete og meget gode besvarelse af spørgsmålet.
Jeg er faktisk også glad for, at hr. Søren Espersen og Dansk Folkeparti interesserer sig for, hvordan menneskerettighederne respekteres i Kina.
Men jeg er måske også en lille smule forundret.
For ellers har hr. Søren Espersen jo mange gange været imod, at Danmark skulle blande sig i, hvad der foregår i andre lande.
For få år siden udtalte hr. Espersen sig i et interview om, hvorvidt Danmark skulle sælge teknologi til lande, der bruger det til at undertrykke deres befolkning, og jeg citerer fra Computerworld
: Jeg har ingen ideologi om, at vi skal fremme demokrati i andre lande.
Vi kan heller ikke få noget klart svar her i dag på, hvorvidt Dansk Folkeparti går ind for menneskerettighederne.
Og jeg citerer hr. Søren Espersen, der til Kristeligt Dagblad engang har sagt: Der er en dyrkelse af menneskerettigheder, humanisme og bestemte styreformer som demokrati, som det er blevet næsten kætterisk at sætte spørgsmålstegn ved.
Derfor kunne man jo forledes til at tro, at Dansk Folkeparti kun interesserer sig for menneskerettigheder, når de bliver krænket af Kina eller af de arabiske lande, men ikke andre steder i verden, eksempelvis i Israel for at tage et konkret eksempel.
Lad mig derfor indledningsvis slå fast, at Socialdemokraterne mener, at menneskerettigheder både er universelle og vigtige.
Men det er også vigtigt at forstå, at Danmark ikke er verdens dominerende supermagt.
Vi kan ikke diktere verdens gang, men vi kan så sandelig påvirke den.
Her i Folketinget er vi enige om, at Kina ikke efterlever menneskerettighederne, og at vi skal arbejde for at ændre det.
Hos Socialdemokraterne synes vi, det er vigtigere at skabe reelle forbedringer end alene bare at løfte den moralske pegefinger.
Jeg synes, at det selvfølgelig er Dansk Folkepartis ret at svinge menneskerettighedsfanen højt ved festlige lejligheder.
Men jeg synes, at det vigtige i den her diskussion er, hvordan Danmark og andre lande kan være med til at forbedre respekten for menneskerettigheder i Kina.
Lad mig slå fast, at det ikke er noget, som er begyndt i den her regeringsperiode, selv om jeg synes, at udenrigsministeren havde et godt svar.
Også den tidligere regering og borgerlige udenrigsministre har spillet en vigtig og nyttig rolle i de her bestræbelser.
Selv om tortur ikke er en del af emnet for forespørgslen, vil jeg også gerne knytte en bemærkning til Danmarks arbejde med kineserne i det spørgsmål.
Jeg ved eksempelvis, at Institut for Menneskerettigheder i flere år har været involveret i en dialog med kinesiske jurister, og det har været en af de medvirkende faktorer til, at Kina jo, som man ved, har forbudt tortur ved lov.
Også i andre spørgsmål er det vigtigt ikke kun at fokusere på lovgivning, men også på den praksis, der tilsyneladende foregår.
Og selv om både organhøst og tortur er forbudt ved lov, indløber der jo løbende rapporter om, at det foregår.
Derfor nytter det ikke noget, at vi vil moralisere og skælde Kina ud.
Vejen mod forandring i Kina går gennem dialog og ved at give kineserne konkrete eksempler på, hvordan vi gør det bedre, f.eks. hvordan vi gør det herhjemme.
Udenrigsministeren fortalte om, at Danmark har støttet projekter i Kina på retsplejeområdet og om ytringsfriheden.
Det skal vi fortsætte med, men det vil selvfølgelig ikke betyde, at Kina vil respektere menneskerettighederne på samme måde, som vi gør det, i overmorgen.
Det er en lang proces, hvor det bedste, vi kan gøre, er at indgå i en ligeværdig dialog og gå foran med gode eksempler.
Det er vejen til at skabe konkrete menneskerettighedsforbedringer i Kina, som kommer befolkningen til gode.
Og jeg synes, det er vigtigt at sende det budskab, også i en debat som i dag.