Benny Engelbrecht (S), 2010-03-02:
Det foreliggende lovforslag består af to elementer, der strengt taget ikke har noget med hinanden at gøre, ja, man fristes næsten til at sige som sædvanlig.
Den ene del af forslaget handler om at give forbrugerombudsmanden mulighed for at få forlænget sin ansættelse og for at blive genudnævnt efter fornyet opslag.
Det er et fornuftigt forslag.
Tidligere sad forbrugerombudsmanden på ubegrænset tid, og det var ikke hensigtsmæssigt, så gik man over i den anden grøft, og han kunne slet ikke genudnævnes, og det er bestemt heller ikke hensigtsmæssigt.
Forbrugerombudsmandens funktion kræver faglig dygtighed og indsigt, og her er kontinuitet en styrke.
Med forslaget sikres nu en god balance, og den del har vi kun ros tilovers for.
At Forbrugerombudsmandens og Forbrugerstyrelsens ressourcer så er meget presset på grund af en stor stigning i antallet af sager, er et helt andet problem, som ikke behandles i dette forslag, men som jeg ikke vil undlade at gøre opmærksom på.
Som man kunne læse i dagbladet B.T. i januar, er antallet af sager steget fra ca. 2.700 i 2008 til over 4.000 i de første 11 måneder af 2009.
Jeg skal ikke undlade at gøre opmærksom på, at Socialdemokraterne i vores finanslovforslag anviste yderligere ressourcer til Forbrugerombudsmanden.
Den anden del af forslaget handler på papiret om at lette virksomhedernes administrative byrder ved at begrænse og i nogle tilfælde ophæve faktureringspligten.
Men forslaget vil få den stik modsatte effekt, hvis det gennemføres i den nuværende form.
Resultatet vil være en forringelse af forbrugerbeskyttelsen, og det vil forøge virksomhedernes byrder.
Der er ingen erhvervsorganisationer, der har efterspurgt forslaget og heller ikke nogen forbrugerorganisationer.
Baggrunden for forslaget er, at Erhvervs- og Selskabsstyrelsens Center for Kvalitet i ErhvervsRegulering løsrevet fra virkeligheden har lavet nogle beregninger, der fastslår, at en sådant forslag vil lette virksomhedernes byrder med 255 mio. kr. Men der er tale om et fiktivt regnestykke uden hold i virkeligheden, ja, det kan nærmest bedst sammenlignes med »Kejserens nye klæder«.
Alle seriøse virksomheder giver jo allerede i dag deres kunder en faktura som bevis på det stykke arbejde, der er udført, og med forslaget lægges der så godt nok op til en mere generel faktureringspligt, men den begrænses alene til timepris, timeforbrug og materialeforbrug, og det kan så i øvrigt fraviges helt eller delvis.
Hermed erkendes det jo i selve forslaget, at forbrugerne ikke er sikret tilstrækkelige oplysninger, så de kan kontrollere prisen for den modtagne ydelse.
Men hvorfor så – spørger jeg så – slække på kravene til fakturaerne?
Det giver jo ikke nogen mening.
For en virksomhed kan det være en stor byrde efterfølgende at skulle rekonstruere indholdet af en leveret ydelse, særlig hvis der er gået lang tid.
Denne usikkerhed gøres endnu værre, ved at det er helt uklart, hvilke oplysninger forbrugeren efterfølgende skal kunne forlange at få, derfor er der brug for, at kravene til fakturaen udbygges.
Forslaget ophæver helt faktureringsbekendtgørelserne og krav til fakturaer mellem virksomheder – det, som kaldes business to business – heller ikke her er der tale om et ønske fra erhvervsorganisationerne.
Forslaget er problematisk på flere punkter.
Lad os tage et eksempel: Et værksted har udført en reparation af en pc for en elektronikforhandler, og fakturaen for reparationen er et vigtigt bevis i sidste ende for forbrugeren, hvis han eller hun efterfølgende får brug for at skulle dokumentere en mangel i henhold til købeloven.
Forbrugeren kan derfor blive ramt utilsigtet og negativt, hvis ikke der er sørget for faktura mellem elektronikforhandleren og værkstedet.
Dertil kommer, at virksomhederne i henhold til momsloven er forpligtede til at lave fakturaer som dokumentation for deres regnskaber.
Det er som den lille dreng i H.C. Andersens eventyr, der forbløffet konstaterer, at kejseren ikke har tøj på.
Folketinget bør i forbindelse med behandlingen af dette lovforslag sørge for en anstændig påklædning.
Kravene til fakturaen skal udbygges.
For det er vel ikke sådan, at regeringen kun vil fremsætte forslag med det formål at få det til at se godt ud på papiret.
Socialdemokraterne vil derfor foreslå, at forslaget om faktureringspligt ændres markant, eller at lovforslaget alternativt opdeles i to, da vi ikke kan støtte den ændrede faktureringspligt i dens nuværende form.