runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-05-23:
Nu kan det blive sådan et større skoleridt i, hvordan man forstår ord.
Men vi i regeringen er helt klar på, at vi ønsker fair konkurrence, og det vil sige, at hvis der ikke er fair konkurrence, så vil der være en utilsigtet favorisering af den ene eller den anden part.
Men uanset hvor jeg kommer hen, hører jeg, at der er stemmer i hver sin retning, og det er derfor, jeg siger: Lad os dog få afklaret og moderniseret det her DRG-system, så vi kan få fair konkurrence.
For vi har ikke nogen intentioner om at favorisere den ene frem for den anden.
Jens Peter Vernersen (S), 2008-05-23:
Jeg forstår på fru Birgitte Josefsen, at det også er afgørende for Venstre, at patienterne får den bedste og sikreste behandling ved sygdom og alvorlig sygdom.
Vi har været inviteret til et møde i ministeriet, hvor der blev diskuteret specialesammenlægninger ved større og vanskelige operationer.
Den diskussion, vi havde,
var om, at operationer og behandlingen af æggestokkræft, som jo er en meget alvorlig sygdom, og som vi i Danmark har en overdødelighed af, skulle samles på færre hospitaler.
Man besluttede at samle specialerne på fire hovedhospitaler.
Sådan er det også med andre kræftformer, at hvis man ikke i første omgang får den rigtige kirurgiske behandling, kan det gå rigtig galt.
Men er det ikke der, det kan komme til at gå rigtig galt?
De lever jo ikke op til det, som de gør på de fire store hospitaler.
Birgitte Josefsen (V), 2008-05-23:
Det er jo sådan, at når man som udbyder på sundhedsområdet, uanset om man er privat eller offentlig, skal sikre, at der er en god lægefaglig kvalitet i de opgaver, der skal løses.
Det er også derfor, at jeg var inde på i min ordførertale, at jeg er meget optaget af akkreditering, som jo skal foregå på både de private og de offentlige sygehuse.
Nu er det jo ikke os, der bestemmer, hvor den enkelte patient bevæger sig hen.
Men jeg vil sige, at vi har været meget optaget af at få sat turbo på kræftbehandlingen, og derfor er vi jo glade for, at vi nu ser kræft som et akutområde, hvor der skal ske en akut behandling, så snart man har en mistanke om diagnosen.
Det er jo det, det offentlige skal leve op til, og derfor vil jeg kun her fra talerstolen appellere til patienterne om, at de er meget vågne med hensyn til, hvor de går hen for at blive behandlet.
Det er som sagt sådan, at det offentlige skal leve op til de aftaler, der nu er indgået, og derfor vil jeg som borger, hvis jeg bliver patient, i hvert fald sikre mig, at den læge, der skal udføre den behandling, som jeg eventuelt skal modtage, har den rigtige og gode faglige baggrund til at kunne gøre det.
Det er jo patientens valg, om man vil have lavet det offentligt eller gå hen på privathospitalet.
Per Clausen (EL), 2008-05-23:
Nu synes jeg ellers, at fru Birgitte Josefsen på et tidspunkt sagde, at der blev stillet de samme krav.
Nu kan vi konstatere, at det gør der ikke.
De kvantitative krav, som man stiller til kræftbehandling på offentlige sygehuse, stiller man ikke til private sygehuse, på trods af at man jo netop stiller disse kvantitative krav, fordi man mener, at det giver bedre kvalitet.
Så jeg synes jo, at fru Birgitte Josefsen bliver nødt til at erkende, at det, hun sagde om, at der var lige vilkår, ikke gælder.
Birgitte Josefsen (V), 2008-05-23:
Det er da rigtigt, at alle læger jo skal leve op til de anbefalinger, der er beskrevet af Sundhedsstyrelsen, og det går jeg ud fra enhver læge gør, altså at man ikke går i gang med en operation eller en anden behandling, hvis ikke lægen er fagligt dygtig nok til at kunne udføre behandlingen.
Så derfor ligger der jo et meget, meget stort ansvar i det at være læge, hvis nu man går ud og er læge på et privathospital og ikke er den, der så er i stand til at løse opgaven.
Det, som jeg som sagt er optaget af, er, at der skal ske en akkreditering af begge instanser, både de private og de offentlige.
Der vil det jo så også komme til at fremgå, at der vil være en god kvalitet både det ene og det andet sted.
Det kan jo være, at der er nogle, der ikke kan leve op til de akkrediteringskrav, og så må man jo ligesom synliggøre det.
Per Clausen (EL), 2008-05-23:
Men det, der står tilbage, er, at de kvantitative krav, som man har stillet til de offentlige sygehuse, når det handler om kræftbehandling for at sikre kvaliteten - det var jo det, der var formålet - stiller man ikke til private sygehuse.
Det er vel det, der står tilbage, uanset hvor mange ord fru Birgitte Josefsen bruger på at tale uden om den kendsgerning.
Birgitte Josefsen (V), 2008-05-23:
Det er jo sådan, at vi lever i et frit land, og de, der får stillet en kræftdiagnose, får et tilbud om at blive behandlet i det offentlige sundhedsvæsen.
Hvis der så er nogle, der ikke vil det, så kan vi jo ikke forbyde dem at gå et andet sted hen.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2008-05-23:
Selv om patienterne generelt er vidende, så er det jo ikke sikkert, at alle patienter, der vælger et privat tilbud, altid er klar over, at den læge, hvis kniv de vælger at lægge sig under, faktisk ikke lever op til de kvantitetskrav, som man fra Sundhedsstyrelsens side gerne har villet fremme i f.eks. kræftbehandlingen.
Derfor må det undre lidt.
Hr. Per Clausen har jo en pointe: Man stiller jo ikke de samme krav til privathospitalerne, som man gør til de offentlige hospitaler.
Hele strukturreformen er jo netop blevet til på baggrund af, at man sagde, at der var afdelinger i Danmark, hvor lægerne ikke selv havde indset, hvilket fru Birgitte Josefsen antydede, at det nok ikke var klogt at behandle og operere for f.eks. livmoderhalskræft, men hvor man bare fortsatte til trods for, at kvaliteten var meget stærkt kritisabel.
Det er jo netop derfor, at man fik en strukturreform, og at Sundhedsstyrelsen skulle have nogle ekstra muskler at gøre godt med.
Nu har man så fået langt større funktionsbærende enheder rundtomkring, og så stiller man ikke kravene til de private hospitaler.
Det er vel der, problemet ligger.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-05-23:
Jeg kan forstå, at fru Sophie Hæstorp Andersens kilder er nogle af dem, der ikke forholder sig til de oprindelige forudsætninger, der er aftalt, nemlig at pengene skal frigives i perioden fra 2009 til 2018.
Jeg skal hilse og sige, at 25 mia. kr. er mange penge sidst på måneden, og at det er en utrolig vigtig struktur, vi skal have opbygget.
Det et hospitalsvæsen, som skal fungere og være moderne mange år ud i fremtiden.
Jeg har det sådan, at jeg synes, vi skal sørge for at få evalueret de fem planer, der kommer, af et ekspertpanel.
Ja, det er rigtigt, jeg er ikke flov over at sige, at der er et ekspertpanel, som virkelig kender sundhedsvæsenet rigtig, rigtig godt, der kommer med nogle forslag til, hvordan vi får den her overordnede sammenhæng, så vi kan få et sygehusvæsen, som er moderne også lang tid ud i fremtiden.
Og så synes jeg, det er lidt ligegyldigt, om pengene falder den ene måned eller den anden.
Jeg kan bare forstå, at fru Sophie Hæstorp Andersen med de kilder, hun har, trækker nogle argumenter ind, som aldrig nogen sinde har været legale, fordi man misbruger de oprindelige forudsætninger, der er lagt, nemlig at pengene skal frigives i perioden fra 2009 til 2018.
Det blev oprindelig aftalt, og sådan har det været hele tiden.
Jeg ved godt, der er nogle ude i regionerne, som ikke har forstået det.
Birgitte Josefsen (V), 2008-05-23:
Såfremt man ikke kan løse opgaven i det offentlige og henviser til et privathospital, så er det jo regionen, som har ansvaret for at løse opgaven, der har indgået aftalen med privathospitalet.
Derfor må regionerne jo også sikre sig, at det privathospital, de indgår aftalen med, kan løse opgaven.
Derudover har patienterne jo, hvis ikke de vil gå den vej, muligheden for selv at tage nogle penge op af lommen og gå et andet sted hen, og det kan jeg aldrig nogen sinde forbyde dem.
Men hvis man bevæger sig fra et offentligt hospital og ud til et privathospital, så er det jo et hospital, som regionen har indgået en aftale med, og dermed har regionen forhåbentlig sikret sig, at kvaliteten er i orden med hensyn til den opgave, der skal løses.
For de private sygehuse kan ikke løse andre opgaver end dem, som det offentlige bestiller dem til at løse, når det er os, der skal betale for at løse opgaven.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-05-23:
Hr. Jens Peter Vernersen har ikke helt hørt efter, hvad jeg har sagt, for jeg har sagt, at der ikke er nogen favorisering af det ene eller det andet væsen.
Men der er fra tid til anden påstande om ulige konkurrence, og det ønsker vi ikke.
Vi ønsker lige konkurrence, hvad vi også har skrevet i regeringsgrundlaget, og hvad jeg også har stået på den her talerstol og sagt mange gange inden for de seneste uger under behandling af beslutningsforslag, der stort set ligner det her bare i forskellige afskygninger.
Det er derfor, jeg har iværksat en vurdering af, om DRG-systemet kan moderniseres, sådan at vi får en fair konkurrence, for det skal vi selvfølgelig have.
Men det, jeg sagde, var, at der ikke er nogen favorisering.
Det er noget andet end konkurrenceforvridning.
Jens Peter Vernersen (S), 2008-05-23:
Når ministeren siger, at der ikke er nogen konkurrencefordele for privathospitalerne i forhold til de offentlige hospitaler, må det jo forudsættes, at det er et synspunkt, som ministeren er fuldstændig enig med Danske Regioner i - altså at der ikke er nogen som helst forskel på konkurrencevilkårene.
Når jeg forudsætter den enighed, er det selvfølgelig, fordi ministeren siger det fra Folketingets talerstol, og så er det jo vigtigt - i hvert fald for os - at vi præsenterer Danske Regioner for det synspunkt, så de kan give os et svar.
Det glæder jeg mig til, men jeg vil godt spørge, om ministeren har stemt synspunktet om, at der ikke er nogen ulighed i konkurrencen, af med Danske Regioner.
Karl H. Bornhøft (SF), 2008-05-23:
Jeg synes, det er dejligt at konstatere, at ministeren har humoristisk sans.
Jeg synes, det er flot, at ministeren kan stå deroppe uden at trække på smilebåndet og sige, at der ingen favorisering er af de private sygehuse.
Det er da udtryk for en helt særlig humoristisk sans.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-05-23:
Der er politikere forud for mig, der er kommet særdeles uheldigt af sted med at sammenligne procenter og lægge procenter sammen og tro, at man kan gøre det fra den her talerstol, så det vil jeg ikke begynde på.
Men jeg takker i øvrigt for bemærkningerne om min humoristiske sans.
Jeg vil bare sige, at vi jo har haft den her diskussion i flere forskellige forklædninger inden for de sidste par uger.
Diskussionen om, hvorvidt privathospitalerne favoriseres, er mærkelig, for der er mange, der siger, at privathospitalerne favoriseres, og der er også nogle, der siger, at det offentlige får for meget.
Når man ikke kan sammenligne, er det, fordi det offentlige skal stille et meget stort akutberedskab til rådighed 365 dage om året 24 timer i døgnet.
Det er derfor, jeg fra den her talerstol - også andre gange - har sagt: Lad os dog få udarbejdet en privat DRG eller få moderniseret DRG'en, sådan at der bliver en fair konkurrence.
For vi er nemlig helt enige om, at der skal være fair konkurrence på det her område, og derfor har vi også skrevet det ind i regeringsgrundlaget.
Karl H. Bornhøft (SF), 2008-05-23:
Jeg synes naturligvis, det er i orden, at ministeren undlader at svare på spørgsmålet, for det er jo helt i overensstemmelse med de fritvalgstider, vi er inde i.
Så det synes jeg er o.k.
Når ministeren nu siger, at de private sygehuse er villige til at indgå i et samarbejde om uddannelsen, så er vi jo grundlæggende enige om det.
Det er der flere der har vist indtil nu.
Det, vi foreslår, er, at de også alle sammen har en forpligtelse til det, og derfor vil jeg spørge ministeren, om han er i stand til at se forskel på en forpligtelse og en mulighed.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-05-23:
Jeg er da utrolig glad for, at hr. Karl Bornhøft nu også anerkender det frie sygehusudvalg, måske i en lidt bred fortolkning - det medgiver jeg.
Men svaret er ja.
Jeg kan godt se forskel på forpligtelser og muligheder og på rettigheder og forpligtelser.
Men jeg ser ikke noget problem her, for de private hospitaler tilbyder sig som uddannelsessted.
De vil faktisk gerne være uddannelsessted.
Det, der er min præmis, er, at kvaliteten er i orden.
Det er ikke, om det ene eller det andet væsen tilbyder så og så mange procent, det er, at kvaliteten skal være i orden.
Per Clausen (EL), 2008-05-23:
Jeg vil godt spørge sundhedsministeren, om man ikke, når man snakker om at regulere forholdet til private sygehuse, gør klogt i at erkende, at der er tale om private virksomheder, som eksisterer med det formål at tjene penge, og at de derfor, så længe man kun giver dem muligheder, men ingen pligter, sikkert vil tage de opgaver på sig, som der er penge i, og lade dem ligge, som der ikke er penge i.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2008-05-23:
Det her forslag er meget enkelt.
Det er meget let realiserbart, og så er det oven i købet billigt.
Hvis vi i det her land skal have en sammenhængende familiepolitik og en sammenhængende ligestillingspolitik, hvor børn har ret til to ligeværdige forældre, må vi også være villige til at udbrede muligheden for det allerede fra barnets første færd, altså det med at lade mor og far sammen være nærværende i den nyfødtes liv, ikke bare i de første timer, men også i de første dage.
Fædre er ikke og bliver ikke sekundære forældre, men det kan godt være, at vi er med til at understøtte den tanke ved at smide far ud af barselgangen 2 eller 4 timer efter fødslen.
Altså, hvis vi mener noget med de fine ord om, at børn har lige meget ret til begge forældre, og hvis vi mener noget med, at mor og far og mænd og kvinder skal have de samme muligheder, skal vi altså også indrette samfundet, så de meninger bliver til handling.
Ydermere er både jordemødrene, regionerne og sygehusene positive over for tankerne i forslaget.
Der peges både på, at det kan medføre aflastning af personalet, og på større velfærd for både den nyfødte og forældrene.
Ministeren kunne ikke finde hårdtslående argumenter imod forslaget, og det kan jeg sådan set godt forstå, fordi om det så kostede 25 mio. kr., ved ministeren udmærket godt, at der er tale om småpenge i den her sammenhæng i forhold til de positive effekter.
Jeg vil godt lige læse op, at de Danske Regioner har oplyst, at det er minimalt, hvad det koster at have overnattende pårørende, fordi de pårørende selv skal betale for kosten og udgifterne derfor kun omfatter mindre udgifter i form af opredning og vask af sengetøj.
Danske Regioner har endvidere udtalt, at fordelen ved overnatningsmuligheder på sygehusene for pårørende til fødende langt overstiger ulemperne.
Det var dog værd at lytte til regionerne i den her forbindelse.
Venstre lægger spørgsmålet ud til regionerne, og det er jo en meget fin, decentral tanke, men Venstres ordfører undlader helt at forholde sig til indholdet, og det er da en lille smule ærgerligt, synes jeg.
DF kommer med den positive melding, at hvis det viser sig, at der er et reelt behov, vil Dansk Folkeparti gerne være med til at se på intentionerne i det her forslag, og det er jeg meget begejstret for, især med de udmeldinger, vi har hørt fra bl.a. hr. Mogens Camre fra Dansk Folkeparti.
Men det er da godt, at ordføreren på lige præcis det her forslag har en anden holdning, og så håber vi da, at det er den, der kan vinde indpas i Dansk Folkeparti.
Ellers vil jeg sige mange tak for en velvillig behandling.
Jeg glæder mig til, at vi skal stille ministeren rigtig mange spørgsmål i udvalget, så det bliver helt klart, at her er et reelt behov, også et behov, der skal opfyldes.
Per Clausen (EL), 2008-05-23:
Ja, og pointen er, at det, ministeren siger meget klart, er, at han overhovedet ikke vil pålægge disse private virksomheder nogen som helst forpligtelser.
Det vil sige, at det, som de vurderer de ikke kan tjene penge på, overlader de til det offentlige sundhedsvæsen.
Så spørger jeg bare ministeren, hvilken en fair konkurrence han tror der kommer ud af det.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-05-23:
Nu sagde hr. Per Clausen, at jeg som minister ikke var parat til at pålægge privathospitaler nogen form for forpligtelser.
Så har hr. Per Clausen ikke hørt, hvad jeg har sagt.
Vi er parate til at pålægge privathospitalerne nøjagtig de samme faglige og medicinske forpligtelser som alle mulige andre.
Vi går nemlig overhovedet ikke på kompromis med fagligheden.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2008-05-23:
Så vil jeg da gerne høre, hvornår ministeren har tænkt sig at forpligte privathospitalerne til at leve op til de samme retningslinjer i den danske kvalitetsmodel, som de offentlige hospitaler nu er ved at blive akkrediteret efter, og om man vil kompensere privathospitalerne for deres arbejde i den henseende.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-05-23:
Kernen i den sundhedsfaglige behandling skal være ens.
Det er noget, jeg har bedt Sundhedsstyrelsen om at kigge på i disse dage, og Sundhedsstyrelsen vil komme med nogle indstillinger til, hvordan vi sikrer det.
Det kræver, at der er nogle kvalitetskrav og nogle behandlingsmuligheder, også sådan at hvis man begynder at beskæftige sig med komplicerede ting, der pludselig kan udvikle sig i en forkert retning, så kan man også håndtere det.
Det er jo det, som i dag kun er muligt i det offentlige.
Så hvis man bevæger sig ud i at lave større områder, vil jeg stadig væk fastholde, at kernen i den sundhedsfaglige behandling skal være ens.
Det faglige niveau, der skal lægges, vil jeg selvfølgelig hente faglig inspiration til fra Sundhedsstyrelsen.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2008-05-23:
Det er alt sammen meget godt, men skal eller skal privathospitalerne ikke på sigt leve op til den akkrediteringsmodel, som hedder den danske kvalitetsmodel, og som alle de offentlige hospitaler skal leve op til her om meget kort tid?
Skal privathospitalerne med andre ord have penge med for at kunne leve op til de samme kvalitetskriterier, som det øvrige offentlige sundhedsvæsen nu er blevet pålagt?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-05-23:
Størstedelen af de aktiviteter, der foregår på privathospitalerne, foregår jo inden for rammerne af det udvidede frie sygehusvalg.
Som det nok også er fru Sophie Hæstorp Andersen bekendt, står regeringen over for at skulle indlede nogle forhandlinger med både Danske Regioner og KL, så derfor vil jeg ikke stå her og afsløre, hvilket mandat regeringen møder op med der.
Jo, der er tale om private virksomheder.
Der er tale om private virksomheder, som laver en forretning ud af, at de får 95 pct. af den DRG-takst, som ellers går til det offentlige.
Jørn Dohrmann (DF), 2008-05-23:
Det var også derfor, at jeg blev lidt bekymret, da jeg hørte hr. Per Ørum Jørgensen tale om, at det var pengene, der ligesom afgjorde det.
Jeg har forhåbentlig forstået det rigtigt, at man ligesom ønsker at spille på nogle flere strenge og sige, at hvis det er sådan, at man kan få indført nogle strengere motorkrav, EU-normer, så er det én måde at gøre det på, men ønsker man at indføre nogle særlige regler, man kan sige, i miljøzoner, så må jeg bare sige, at vi fra Dansk Folkepartis side ønsker, at der skal være lige konkurrence for de biler, der kommer ind, uanset om de er på polske nummerplader eller om de er på danske nummerplader.
Og der vil jeg bare spørge: Er hr. Per Ørum Jørgensen enig i, at man dér skal sørge for, at man ligesom får flest mulige biler involveret i at få reduceret partikeludslippet?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2008-05-23:
Luftforureningen er jo et grænseoverskridende fænomen, det tror jeg giver sig selv.
Det ligger næsten i sagens natur, og derfor mener jeg, at den allerbedste løsning er at få reguleret så meget som muligt gennem EU.
Jeg synes, det klart vil give de bedste løsninger, at man har de samme vilkår i Tyskland, i England, i Polen og i Danmark, uanset hvor man kører rundt med sine tunge køretøjer, og at det så er reguleret i EU-sammenhæng.
Der er et godt stykke vej endnu, men jeg mener, at det selvfølgelig er den allerbedste løsning.
Benny Engelbrecht (S), 2008-05-23:
Jeg kan da godt forstå bekymringen, for den fornemme beregning, som vi fik af miljøministeren tidligere, lød jo også af rigtig mange penge, men kan vi ikke godt blive enige om, at vi snakkede samfundsværdi?
Det er altså ikke et spørgsmål om, at vi skal have skattekroner op af statskassen for at finansiere det her, så det er ikke et spørgsmål om, at vi kan gå ud og bruge pengene på anden vis.
Det lyder altså, som om hr. Per Ørum Jørgensen sætter penge over sundhed, og det lyder ikke godt i mine ører.
Der er en berømt politiker, der engang kom til at sige, at han kun troede på den statistik, han selv havde manipuleret, så lad os nu forholde os til det, der er faktum her, nemlig at vi gerne vil have indført miljøzoner.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2008-05-23:
Jeg forstår slet ikke den præmis i relation til det her, for skulle man følge den præmis, at det her bare er et spørgsmål om penge kontra sundhed, fuldt ud, så har man jo ikke taget udgangspunkt i den første del af min ordførertale, hvori jeg klart anerkender mange af de ting, som jeg også tror at hr. Benny Engelbrecht er enig med mig i, og som har en væsentlig effekt på det her.
Det, at man indfører en NOx-afgift, og det, at man har lavet nye bilafgifter, grønne bilafgifter, så man sikrer, at folk får en adfærd, så de køber biler, der er så miljørigtige, og som kører så langt på literen som overhovedet muligt tror, jeg vi er enige om, og at vi skal kigge på miljøzoner som noget positivt.
Hvordan kan vi eventuelt udvide dem, hvad er det for nogle erfaringer, der er rundtomkring?
Det tror jeg også at hr. Benny Engelbrecht er enig med mig i.
Det, jeg bare hæfter mig ved, er, at der er et spænd på 0,5 mia. kr. mellem, hvad beslutningsforslagsstillerne mener det her koster, og hvad ministeren mener det koster.
Der må da være nogle fakta, som vi ikke har helt styr på endnu.
Benny Engelbrecht (S), 2008-05-23:
Vi kan jo stadig væk godt blive enige om, at det er nogle beregninger om samfundsværdi, der ligger på det her.
Det handler altså ikke om en skattefinansiering eller noget andet, som det næsten lød i hr. Per Ørum Jørgensens indlæg tidligere.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2008-05-23:
Det, jeg kan forholde mig til, og det, man jo henviser til her, er den samfundsøkonomiske effekt.
Mener Socialdemokratiet ikke, at den samfundsøkonomiske effekt er vigtig?
Eller er man bare fuldstændig ligeglad?
Jeg er godt klar over, at man er i opposition og ikke skal tage ansvar og derfor heller ikke er klar til på miljøområdet at gå med i ret mange aftaler - det er jo beklageligt, desværre - og dermed tage et ansvar for at forbedre miljøsituationen.
Derfor er det meget enkelt og let at have de her betragtninger.