Flemming Møller Mortensen (S), 2009-04-14:
Det er helt nødvendigt for mig at dele min ordførertid op, så jeg kan få mulighed for at motivere forslaget, for der har været nogle misforståelser undervejs, og dem vil jeg da nu benytte lejligheden til at få præciseret yderligere her.
Fra socialdemokratisk side ønsker vi netop en åben debat om det her emne, fordi vi skal sørge for at få lavet nogle rammer, hvormed vi kan værne om og sikre vores kulturarv bedst muligt.
Derfor har vi også forsøgt at fremsætte et beslutningsforslag med en meget åben formulering, i håbet om at Folketinget ville tage positivt imod det.
Den nuværende lovgivning medfører visse problemer, som skaber ugunstige forhold for såvel fortidsminder, bygherrer og museer, problemer, som vi må løse her fra salen.
De to altovervejende problemstillinger, som vi ønsker at kulturministeren skal fokusere på og sikre en revision af, er jo netop for det første pligten til at få foretaget en arkæologisk prøvegravning, hvis museet skønner, at det er nødvendigt, og for det andet, at der etableres en forsikringsordning, som finansierer arkæologiske udgravninger, når mindre landbrug, håndværksvirksomheder og private personer er bygherre. Når det gælder prøvegravningerne, er det ifølge den eksisterende lovgivning op til bygherren selv at beslutte, om en anbefaling til en prøvegravning fra museets side efterkommes eller bygherren blot lover at indberette, hvis arkæologiske fortidsminder dukker frem under anlægsarbejdet.
Denne ordning sikrer ikke fortidsminderne tilstrækkelig godt.
Det betyder i praksis, at museet kan være på byggepladsen om mandagen for at kontrollere anlægsarbejdet, mens der så måske tirsdag eller onsdag graves i det område eller det hjørne, hvor der findes værdifulde fortidsminder.
Museerne har langtfra de ressourcer, der skal til for at kontrollere bygherrernes lovede anmeldelser af fund.
En sådan kontrollerende funktion, hvor arkæologen skal have politibetjentens kasket på, er tillige ødelæggende for museets ry og primære funktion.
Ændringen vil betyde, at skønner et museum, at det er nødvendigt med en prøvegravning for enten at af- eller bekræfte fortidsminder, skal denne altid foretages forud for anlægsarbejdets igangsættelse.
Hermed sikres væsentlig kulturarv mod den totale ødelæggelse, oftest foretaget af enten en rendegraver eller en gummiged.
Med andre ord vil arkæologen fremover altid få fortrinsret, altså adgang til fortidsminderne før gummigeden.
Når det gælder finansieringen, er det i dag den enkelte bygherre, der planlægger et anlægsarbejde, som skal betale for udgravningen.
Loven er bygget op efter skadevolderprincippet, hvor det er dem, der forvolder skaden på fortidsminderne, som må betale for at få dem gravet op af jorden.
Der kan således med den nuværende ordning være store personlige omkostninger forbundet med at finde fortidsminder i sin muld.
Socialdemokraterne synes, at udgifterne er helt ude af proportionalitet for små grundejere, og det er et synspunkt, som meget ofte bliver delt med os i pressen og den offentlige debat.
Væsentligt er det, at mange fortidsminder må formodes at blive ødelagt, fordi bygherrerne ikke ønsker at betale for udgravningen og vil undgå at få anlægsprojekter forsinket.
Gældende regler om frivillighed til arkæologiske forundersøgelser og prøvegravning kombineret med egenbetalingen
vurderes at være en meget ugunstig duo.
Socialdemokraterne mener, at skadevolderprincippet i udgangspunktet er rigtigt, fordi det udgør en sund reguleringsmekanisme, der sikrer, at der ikke bliver gravet unødig meget til skade for den kulturarv, der ligger allerbedst i jorden.
Konkret foreslår Socialdemokratiet, at der etableres en forsikringsordning, en såkaldt fortidsmindeforsikring, der sikrer en dækning af arkæologiske udgifter på grunde ejet af mindre landbrug, håndværksvirksomheder og private.
En forsikringsordning kan eventuelt tage udgangspunkt i den model, som man kender fra stormflodsordningen, hvor størstedelen af danske borgere bidrager med et ubetydeligt beløb for at sikre, at man så bliver dækket.
Større virksomheder og offentlige myndigheder skal også have en mulighed for at få dækket en mindre eller større del af deres udgifter, fordi vi ved, at eksempelvis arkæologiske udgravninger fra middelalderen i byerne er ekstremt dyre.
Jeg håber meget på, at debatten her vil afspejle en gunstig og en konstruktiv holdning, og at vi i hvert tilfælde kommer kulturarven, museerne og bygherrerne i møde på dette område.