Lissa Mathiasen (S), 2007-05-11:
Tak til ordførere og minister for en debat, som jeg i hvert fald vil vælge at tage som en positiv debat, og det vil jeg gøre, ud fra at jeg hørte, at der fra ministerens side blev sagt, at der er flere positive vinkler.
Godt, så lad os arbejde videre med dem.
Jeg hørte, at der fra Venstres side blev sagt: Vi har nogle konkrete punkter.
Lad os kigge på dem.
Og på den måde synes jeg egentlig, at vi på sådan en fredag eftermiddag her skal glæde os over, at der rent faktisk i hvert fald er sket en lille åbning, og det synes jeg også der er god grund til.
Det er i år 18 år siden, børnekonventionen blev vedtaget, og i 1991 blev den ratificeret her i Folketinget; det vil sige, at det var her, at vi fra dansk side altså besluttede os for at ville bruge børnekonventionen som grundlag for også at sikre barnets bedste.
Set i forbindelse med det skal jeg da ikke lægge skjul på, at vi meget gerne så – det er det, der står i forslaget – at statsministeren traf en politisk beslutning om, hvilken minister der skal have det overordnede ansvar for børnepolitikken i Danmark.
Vi havde under den tidligere socialdemokratisk ledede regering fået nedsat et tværministerielt børneudvalg med en tovholder, som var socialministeren, som børnene hørte under på det tidspunkt.
Det var jo netop ud fra ønsket om at få overblik over de forskellige ministeriers initiativer, som vedrørte børn.
Herunder blev det også besluttet at udvide arbejdsfeltet, sådan at udvalget i højere grad kunne leve op til de krav, der stilles i børnekonventionen, og sikre, at de enkelte fagministre var opmærksomme på at indtænke børns forhold i deres initiativer, for det er ikke kun den minister, der sidder med, skal vi sige, de store forslag; der er en lang række andre initiativer, når vi kigger på det lovgivningsmæssigt, som vedrører børn, og derfor er det væsentligt, at de øvrige fagministerier også rent faktisk kommer ind.
Derfor var vi jo rigtig, rigtig kede af, at man fra den borgerlige regerings side som noget af det første valgte at nedlægge det tværministerielle børneudvalg, for vi mener, at man i centraladministrationen rent faktisk mistede muligheden for at sikre, at de enkelte fagministre får gennemført initiativer, uden at overveje, hvordan initiativerne rent faktisk berører børn og unge.
Det er jo heller ikke helt tilfældigt, at vi kommer med det her forslag
set i forhold til, som det allerede har været nævnt, at en stribe organisationer rent faktisk har sendt en henvendelse til os.
11 organisationer og aktører har sendt en hilsen med en meget kraftig appel til det danske Folketing om at få børnekonventionen inkorporeret i den konkrete lovgivning: at få sikret, at børns rettigheder bliver styrket, at børns rettigheder bliver hørt, at børns udsagn bliver hørt, at børn får lettere ved at klage over afgørelser, som vedrører børns liv og levned.
Der har allerede fra visse ordføreres side været nævnt nogle konkrete eksempler.
Jeg kunne også nævne mange.
Jeg synes, det er helt naturligt.
Vi skylder børnene – vi skriver 2007 – at få lov til at blive hørt.
Det er jo grotesk, når vi f.eks. oplever sager, hvor et barn anbragt uden for hjemmet rent faktisk kommer i den situation, at det ikke har krav på at blive hørt, hvis det bliver hjemtaget.
Det berører dog et barn meget alvorligt.
I en anden kategori kan man tage en ung i 9. klasse, der kommer ud for at blive bortvist fra skolen.
Barnet, den unge, har ikke mulighed for selv at komme med udsagn, har ikke mulighed for at blive hørt.
Sådan kunne jeg nævne en stribe områder, som vi finder rent faktisk er krænkende.
Vi mener, at der er brug for at styrke børns retsstilling.
Det var ved at gå ind og styrke Ombudsmandens rolle i forhold til børnene – og jeg håber, at partierne vil være positive over for det, jeg hørte i hvert fald, at der var positive signaler fra Venstre, og jeg håber også, at de øvrige borgerlige partier vil være positive over for det – altså styrke den på den måde, så vi på samme måde som i 1993, hvor vi sagde, at vi godt ville have Ombudsmanden til at have særlige beføjelser til at kunne gå ind med særlig bevågenhed i forbindelse med handicappede, på en meget positiv måde kunne sikre, både at Ombudsmanden af egen drift kunne gå ind i de her sager, og at man generelt ville lægge en større styrke ind.
Og det håber jeg meget at vi undervejs i udvalgsarbejdet også kan komme videre med.
Så jeg vil godt sige tak for debatten.
Jeg håber, at vi både generelt i forhold til forslaget og også i forhold til Ombudsmanden undervejs i udvalget kan blive enige om, at her er der nogle ting, som vi kan gøre langt, langt bedre, end tilfældet er i dag med hensyn til at styrke børns retsstilling.
Det fortjener vores børn.
Vi har brug for dem.
Vi skylder dem også, at vi tager dem alvorligt.
Afstemning