Sophie Løhde (V), 2015-12-10:
Jeg bliver i forespørgslen spurgt om, hvad jeg kan oplyse om manglen på praktiserende læger og herunder problemerne med at få praktiserende læger til at åbne praksis i landets yderområder og socialt belastede områder.
Spørgsmålene kredser jo om et rigtig vigtigt og aktuelt emne, som regeringen er meget optaget af, nemlig vores fokus på at skabe vækst og udvikling i hele Danmark.
Der er sundhedsområdet på mange områder centralt, for en af forudsætningerne for, at vi kan skabe vækst og sikre udvikling i alle egne af landet, er, at vi er i stand til at skabe tryghed og sikre, at alle danskere har adgang til sundhedsydelser af høj kvalitet.
Det gælder ikke mindst adgang til behandling hos en alment praktiserende læge.
Men hvad er det så for nogle udfordringer, vi helt konkret står over for, og hvordan er status i dag?
Det første spørgsmål, vi jo må stille os selv, er, om der i dag er danskere, som tilhører sygesikringsgruppe 1, som ikke er tilmeldt en læge.
Det spørgsmål har jeg stillet til Danske Regioner, og her er det korte svar nej.
Der er ingen af de danskere, der ønsker at være tilmeldt en fast praktiserende læge, som ikke i dag er tilmeldt en læge.
Danske Regioner har også oplyst, at regionerne hvert år laver en lægedækningsundersøgelse.
I den forbindelse spørger man lægerne, om de har mulighed for at have flere patienter tilmeldt klinikken, og helt overordnet svarer de eksisterende klinikker, at de samlet set har plads til at kunne tage flere patienter ind.
Opgørelsen fra 2014 viste, at de faktisk havde plads til at optage 273.000 flere patienter.
Så den aktuelle status er altså, hvis vi ser på det samlede antal praktiserende læger i hele landet, at der ikke er mangel på læger.
Men hvordan ser det så ud, når vi ser fremad?
Også her er det korte svar nej.
I Danmark uddanner vi historisk mange læger, også efter international målestok, og der forventes et stigende antal læger i de kommende år.
Konkret tyder lægeprognosen, som Sundhedsstyrelsen har udarbejdet, på, at stigningen fortsætter frem mod 2035.
I perioden fra 2015 til 2035 forventes antallet af speciallæger i almen medicin at stige med 31 pct.
I 2009 blev optaget på medicinstudiet på landsplan øget med 200 nye pladser, og i 2015 blev det besluttet at øge optaget på lægeuddannelsen på Aalborg Universitet med 50 pladser.
Vi kan altså svare nej på spørgsmålet om, hvorvidt der samlet set er for få praktiserende læger, og vi kan også svare nej på spørgsmålet om, hvorvidt der bliver uddannet for få læger.
Men er der så ikke nogen udfordringer med at skaffe praktiserende læger nogen steder i landet?
Der er problemer, og det er ikke godt nok.
På nuværende tidspunkt oplever man i nogle egne af landet, at det kan være svært at få praktiserende læger til at slå sig ned på egnen, når en læge vælger at stoppe for eksempelvis at gå på pension.
Det er slet ikke godt nok.
Og hvis vi kigger på de praktiserende lægers alder, kan vi også se, at en del af dem står over for at forlade arbejdsmarkedet i de kommende år.
Gennemsnitsalderen har ganske vist siden 2014 ligget nogenlunde stabilt på 53 år, hvis vi ser på alle praktiserende læger i hele landet, men over de seneste knap 20 år er der også sket betydelige aldersforskydninger inden for lægegruppen.
læge var over 60 år i 2014.
Hvis man dykker lidt længere ned i tallene, kan man også se, at lægernes gennemsnitlige alder varierer en smule på tværs af regionerne.
Lægerne i Region Syddanmark er i gennemsnit 52 år gamle, mens lægerne i Region Nordjylland i gennemsnit er 3 år ældre.
Hvis vi zoomer helt ned på kommunalt niveau, kan man se endnu større variationer.
Og vi kan desværre også se, at gennemsnitsalderen på de praktiserende læger i de enkelte kommuner ligger på omkring de 60 år.
Det gælder eksempelvis kommuner på tværs af regioner som f.eks. Dragør, Morsø, Lemvig, Langeland og Frederikshavn Kommuner for at nævne nogle.
Men hvordan sørger vi så for, at det også fremover bliver muligt at sikre, at alle danskere kan være tilmeldt en alment praktiserende læge, at de unge får lyst til at arbejde som alment praktiserende læge de steder, hvor der er behov for det?
For helt overordnet handler det for mig også om, at vi skaber rammerne for og incitamenterne til, at de unge læger ikke alle sammen vil arbejde i København eller i de store byer, at de kan se en fremtid for sig selv og deres familie f.eks. i Nordjylland eller på Lolland eller i andre områder længere væk fra de store byer.
Her er jeg helt overbevist om at vi ikke kun kan nøjes med at se på sundhedsområdet isoleret set.
Det handler i lige så høj grad om, at kærester og ægtefæller kan få jobs, at der er gode uddannelsesinstitutioner og fritidsmuligheder for børnene, at der er en god infrastruktur, en god internetadgang, ja, mange, mange andre af de ting, som man i det 21. århundrede lægger vægt på, når man gerne vil skabe sig en fremtid for sig selv og sin familie.
Det er mange af de ting, som vi i regeringen vil tage fat på med vores strategi for vækst og udvikling for hele Danmark.
Hvis vi så ser snævert på sundhedsområdet, vil jeg sige, at det jo er sådan, at det er regionerne, der har myndighedsansvaret for at sikre, at alle har adgang til en praktiserende læge.
Men fra centralt hold skal vi selvfølgelig sørge for at understøtte det, og vi skal medvirke til at sikre, at de overordnede rammer også er på plads.
Som et konkret eksempel på et initiativ, som allerede er sat i værk, vil jeg pege på nogle af de ændringer af sundhedsloven, som vi vedtog sammen med den forrige regering, og som trådte i kraft den 1. september 2014.
Vi fik med lovændringen bl.a. indført, at regionerne kan udbyde driften af almen praksis-klinikker til andre private aktører end læger, som så kan drive klinikken med ansatte læger.
Det udvider paletten af muligheder for regionerne til lokalt at kunne sikre lægedækning, f.eks. når en læge vælger at gå på pension.
Og for de unge læger giver det mulighed for at arbejde som ansat i en klinik, hvis man ikke lige har lyst til eller mulighed for selv at foretage en større investering og eje en klinik.
Danske Regioner har oplyst, at der på nuværende tidspunkt på landsplan allerede er etableret ti udbudsklinikker efter de nye regler, og flere er på vej.
Det er bare ét eksempel på initiativer, der kan medvirke til at understøtte lægedækning i alle egne af landet.
Men der skal meget mere til end det.
Vi har fra regeringens side sørget for, at der allerede er sat en række initiativer i søen.
I sundhedshusene bliver der mulighed for at lave nogle stærke faglige fællesskaber og finde nogle gode samarbejdsmodeller på tværs af faglighed.
Flere læger kan her arbejde sammen og i højere grad arbejde sammen med andre faggrupper som f.eks. sygeplejersker.
Større fællesskaber kan være med til at understøtte den høje kvalitet og mere effektive arbejdsgange, men de kan også være med til at fremme rekrutteringen og fastholdelsen af læger i almen praksis over hele landet.
I sidste måned havde jeg selv fornøjelsen af at besøge et lægehus i Skjern, hvor de har fået lavet en god lokal løsning under de givne vilkår.
I Skjern er det netop lykkedes at tiltrække og fastholde en gruppe af yngre læger, som gerne vil arbejde sammen med andre læger og andet sundhedsfagligt personale.
Midler til større sundhedshuse, lægehuse er ét eksempel på et initiativ, der kan være med til at understøtte lægedækningen.
Som et andet konkret initiativ fra regeringens side vil jeg nævne det forsøg, vi vil sætte i gang nu her med at se på lægernes honorering.
Med forsøget skal det bl.a. undersøges, om lægernes honorarpakke kan skrues bedre sammen, så den understøtter, at lægerne har større lyst til at slå sig ned i landets yderområder og i socialt belastede områder.
Der er afsat i alt 187 mio. kr. til forsøget i perioden 2015-2018.
Ud over de konkrete initiativer, som vi allerede har besluttet, har vi også behov for at få et bedre overblik over de udfordringer, som vi står over for.
For selv om vi kan svare nej til nogle af de indledende spørgsmål, jeg stillede i starten, så kan vi desværre også samtidig svare ja til det sidste og dermed sige, at vi har en reel udfordring, som vi skal have taget fat på.
Derfor har regeringen også besluttet at nedsætte et lægedækningsudvalg med repræsentanter fra staten, Lægeforeningen, Danske Regioner og Kommunernes Landsforening.
Udvalget skal skabe et bedre overblik over fordelingen af læger i bred forstand – både læger på sygehusene, speciallæger og de alment praktiserende læger – og komme med løsningsforslag til, hvordan man kan sikre en bedre lægedækning i Danmark.
Et andet centralt element, når det drejer sig om lægedækning til alle, er at sikre, at vi anvender de lægelige ressourcer bedst muligt, at sikre, at behandlingen hele tiden foregår på det rette niveau og under en fornuftig anvendelse af de kompetencer, der er til rådighed, så læger f.eks. ikke bruger tid på at arbejde med ting, som andre faggrupper, f.eks. sygeplejersker, lige så godt kan udføre.
Lad mig i den forbindelse også nævne, at regeringen sammen med Danske Regioner og ikke mindst Kommunernes Landsforening har aftalt, at vi nedsætter et udvalg, der skal komme med en plan for, hvordan vi styrker det nære og sammenhængende sundhedsvæsen.
Det er et klart formål med arbejdet, at borgerne i alle dele af landet skal have tilbud om behandling og pleje af samme høje faglige kvalitet.
Et vigtigt fokusområde for udvalget er også, at vi skal sikre de rette kompetencer til de rette opgaver, så f.eks. sygeplejerskerne er rustede til at klare de opgaver, som fremtiden byder på.
Vi uddanner som sagt rigtig mange læger, og der er, som jeg har fremlagt, også samlet set lægekapacitet nok.
Men alle de læger, vi uddanner, arbejder desværre ikke altid lige der, hvor patienterne har størst behov for dem.
Vi uddanner lægerne, for at de skal behandle patienterne, dvs. os alle sammen, alle danskere, når vi bliver syge, og det kræver selvfølgelig også, at lægerne arbejder der, hvor patienterne har størst behov for dem, og at vi indretter vores sundhedssystem efter patienterne og ikke omvendt.
Jeg har nu i dag redegjort for en række af de initiativer, som vi har i pipelinen fra regeringens side, og som skal medvirke til at sikre en bedre fordeling af de praktiserende læger.
Jeg vil gerne invitere alle her i Folketinget til, at vi kan arbejde sammen om den her vigtige dagsordenen.
Jeg synes, at den her forespørgsel er en rigtig god anledning til, at vi kan få en politisk drøftelse af den vigtige problemstilling, og jeg vil også gerne i dag give håndslag på, at jeg og regeringen vil opretholde fokus på at sikre, at alle borgere har adgang til en praktiserende læge, og jeg vil orientere Folketinget om status på de initiativer, som vi har sat i gang og nu vil sætte i gang.
Tak for ordet.