runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bertel Haarder (V), 2007-12-06:
Jeg vil blot slutte med at sige tak til ordførerne.
Jeg tror, det er, fordi julen nærmer sig - i hvert fald virker det, som om vi kan ende med en enstemmig vedtagelse.
I dag ydes der rabat på abonnementskort, men det passer ikke godt sammen med, at uddannelserne bliver mere fleksible, og at der er nogle, der kun skal af sted i ganske få dage på brobygning - så duer det ikke, at der kun kan gives rabat på abonnementskort.
Det er en af grundene til, at vi skal ændre det.
Så har vi haft nogle enkelte problemer med helt ekstremt store transportudgifter, f.eks. er der en elev, som har fået ret til rabat på strækningen mellem Randers og København, selv om den samme uddannelse blev udbudt på flere uddannelsessteder i nærheden af hjembyen.
Det er en af grundene til, at der nu vil blive fastsat både en øvre og en nedre grænse, og det vil selvfølgelig ske i samarbejde med trafikselskaberne, sådan at transportordningen alt i alt kan blive mere rimelig.
Med hensyn til hvordan det finansieres, vil jeg sige, at det selvfølgelig vil være kommunalbestyrelsen, der tager sig af folkeskolerne og ungdomsskolerne, mens staten vil oprette en årlig pulje for de frie grundskoler og de frie kostskoler.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2007-12-06:
Vi synes, det er vældig godt, at man med forslaget anerkender, at det også for de kortere uddannelsesforløbs vedkommende er vigtigt at indrette de ydre rammer, så det giver mindst muligt besvær for de uddannelsessøgende at deltage i undervisningen.
Og det betyder altså, at Enhedslisten som udgangspunkt er positivt indstillet over for forslaget.
Det er vigtigt at sige, at det absolut ikke skal være adgangen til transport eller - som i det her tilfælde - prisen på transport, der er det afgørende for, om man kan få sig en uddannelse.
Som studerende er det dyrt nok i sig selv at benytte den offentlige transport, og hvis man ikke har mulighed for at få befordringsrabat, jamen så er det helt håbløst.
Enhedslisten hilser det derfor velkomment, at man i stedet for at udelukke én gruppe studerende fra nogle rettigheder, som andre studerende har, i stedet indretter befordringsrabatten efter, hvordan uddannelserne er bygget op.
Det gælder både de studerende på brobyggerforløbene og for de studerende, der deltager i de kortere uddannelsesforløb, f.eks. på produktionsskolerne.
I den forbindelse er det vigtigt at understrege, at de enkelte uddannelsesinstitutioner ikke skal have besvær med yderligere administration, fordi man ændrer lovgivningen, ligesom det er vigtigt, at ingen risikerer at få mindre i tilskud som følge af loven.
Vi er også positivt indstillet over for, at DSB's og Arrivas ungdomsrabatordninger udvides til også at gælde studerende over 25 år.
Hvorvidt man som studerende kan få rabat til transport, bør selvfølgelig afhænge af ens økonomiske situation, og man får ikke mere i SU, bare fordi man fylder 26 år.
Så også på det her område er lovforslaget altså et opgør med en lov, der ikke er i trit med udviklingen.
Samtidig er det altså vigtigt at sige, at Enhedslistens tilslutning til lovforslaget på det her punkt er helt afhængig af, om man sikrer aktivt samtykke fra de studerende, før trafikselskaberne kan trække personoplysninger ud om vedkommende.
Og her er vi altså helt på linje med Datatilsynets bemærkninger i deres høringssvar til lovforslaget.
Hvis det viser sig, at det ikke er tilfældet - altså at man sikrer aktivt samtykke - vil vi få meget svært ved at stemme for lovforslaget.
Malou Aamund (NY), 2007-12-06:
Ny Alliance støtter lovændringen om befordringsrabat til uddannelsessøgende på ungdomsuddannelser.
Vi synes, det er rimeligt, at tilskud gives efter de regler, der gælder for den uddannelse, som den uddannelsessøgende kommer fra, så vi undgår, at de studerende falder ned mellem to stole.
Henrik Rasmussen (KF), 2007-12-06:
Som led i kommunalreformen 2007 blev der etableret en ny statslig befordringsordning for uddannelsessøgende på bl.a. ungdomsuddannelserne.
Efter de gældende regler har deltagerne i et brobygningsforløb, der er sammensat i overgangen mellem grundskolen og ungdomsuddannelserne, ret til rabat efter lov om befordringsrabat.
Med denne lov ønskes indført en mere fleksibel befordringsordning.
Ændringerne har bl.a. til hensigt at lette administrationen og gøre det lettere for ansøgere at forstå systemet samt naturligvis hindre misbrug af ordningen.
I loven foreslås det, at der skabes hjemmel til at fastsætte regler om en nedre grænse for rabat, så der ikke gives rabat på et større antal zoner end det, der også er nødvendigt for at dække befordringsbehovet på strækninger mellem den uddannelsessøgendes bopæl og uddannelsesstedet.
Det foreslås endvidere, at der etableres et webbaseret selvbetjeningsmodul.
Formålet med fællessystemet er, at den uddannelsessøgende med den elektroniske selvbetjening kan ansøge om rabat samt bestille sit uddannelseskort i samme arbejdsgang.
Det må siges at være væsentlig nemmere.
Derudover skal SU-loven ændres, således at udbetaling af en rejsegodtgørelse efter en kilometersats ikke påvirker mulighederne for indkomst ved siden af SU.
Efter at WildCard-ordningen blev ændret den 1. juli 2007 for rejsende over 25 år, så de nu også som modtagere af SU kan købe et WildCard,
Det er klart, at man der må have et digitaliseret system, sådan at jernbanerne har mulighed for at kunne komme ind og kontrollere dette.
Nanna Westerby Jensen (SF), 2007-12-06:
Som det er gennemgået nogle gange efterhånden, så er hensigten med det her forslag at forenkle befordringsordningerne og administrationen af dem, sådan at der ikke er elever, der er omfattet af to forskellige ordninger og to forskellige administrationer.
Det synes vi er rigtig hensigtsmæssigt.
Vi vil også meget gerne forenkle, vi vil også meget gerne gøre det meget mere gennemskueligt.
Men SF vil gerne påpege, at vi er bekymrede for indførelsen af det øvre loft og den øvre grænse og for, hvordan ministeren har tænkt sig at udmønte den øvre grænse for, hvor store afstande der gives befordringsrabat til.
Og når ministeren skal udmønte den, er det for os rigtig vigtigt, at der er mulighed for, at man kan dispensere, sådan at elever kan få befordringsrabat til at tage på en uddannelse, som kun udbydes få steder i landet.
Alligevel tilslutter vi os forslaget og er overvejende positive over for det, og vi glæder os til at behandle det i udvalget.
Martin Henriksen (DF), 2007-12-06:
Som jeg startede med at sige før, så er det sådan, at det jo, når man har en pose penge og så harmoniserer, vil være sådan, at nogle får lidt mindre og nogle får lidt mere.
Altså, det mener jeg ikke er den store videnskab, det er sådan set ligetil.
Hvis der er nogle problemer med uddannelsessøgende, der ikke kan få nok tilskud, fordi de er i et yderområde eller kunne være nogle andre steder i landet for den sags skyld, så vil vi sådan set godt være med til at gå ind og kigge på, om det skulle være et problem.
Bjarne Laustsen (S), 2007-12-06:
Jeg kan forstå, at der i Dansk Folkepartis lommebog ikke står noget om, at man kan harmonisere nedad, det er altid opad.
Vil hr. Martin Henriksen benægte, at cirka halvdelen af landets elever har fået en øget brugerbetaling som følge af det her lovforslag?
Det er en faktuel kendsgerning, sådan er det, og det har stor betydning for udkantsområderne.
Jeg troede bare, de var en del af Dansk Folkepartis politik, men da det kom til stykket, viste det sig, at det var noget helt andet.
Nu er det jo ikke menighedsråd, vi taler om, det er befordringsrabat, og det drejer sig om, at halvdelen af landets studerende får en højere brugerbetaling som følge af det her lovforslag.
Martin Henriksen (DF), 2007-12-06:
Det er næsten ærgerligt, at hr. Bjarne Laustsen ikke var her tidligere i dag, hvor fru Johanne Schmidt-Nielsen fra Enhedslisten også fortalte Folketinget om, hvordan der nu bliver åbnet en ladeport for brugerbetaling i uddannelsessystemet, selv om den lov, det drejer sig om, rent faktisk har haft den paragraf i mange år, før vi overhovedet kom til det her lovforslag, som vi formentlig vedtager, og det har ikke skabt brugerbetaling.
Man kunne næsten forestille sig, at de to folketingsmedlemmer kunne danne et nyt parti, Spøgelsespartiet, der tror, at der kommer brugerbetaling, hver gang der er et nyt lovforslag fra regeringen, som bliver bakket op af Dansk Folkeparti.
Vi skammer os ikke over, at vi har været med i kommunalreformen.
Det, der er tale om på det her område, er, at fordi man er gået fra nogle amtskommunale ordninger til at lave en statslig ordning på det område, er der sket en harmonisering.
Det er rigtigt, at der så er nogle, der oplever, at de faktisk får lidt mindre i tilskud fra staten, og at der er nogle, der oplever, at de får lidt mere i tilskud fra staten - og så er der nogle, der oplever, at der ikke er sket den store forandring.
Men sådan er det jo, når man har at gøre med en harmoniseringsordning.
Jeg tror egentlig, at det er meget fornuftigt, for man skal også kigge på nogle af de fordele, der er ved det.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2007-12-06:
Nej, sådan kan du ikke tolke det.
Det ville jeg da synes var rigtig, rigtig fornuftigt.
Bjarne Laustsen (S), 2007-12-06:
Jeg vil gerne spørge hr. Martin Henriksen, om han har fortrudt, at Dansk Folkeparti er gået med til en brugerbetaling på det her område, så halvdelen af landets uddannelsessøgende og deres forældre får en større brugerbetaling end før det her lovforslag.
Det skal også ses i lyset af, at Dansk Folkeparti har været ivrige fortalere for at give store skattelettelser til de rigeste i det her land.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2007-12-06:
Venstre kan naturligvis tilslutte sig dette lovforslag.
Det er et lovforslag, som medfører en forenkling, og er der noget, vi gerne vil se, er det forenklinger.
Det er en forenkling i forhold til det eksisterende lovgrundlag.
Det er et lovforslag, som tilgodeser de unge, der er i et brobygningsforløb.
Det er vigtigt, at befordringsrabatten fremover følger lovgivningen i den uddannelse, eleven er i, sådan at eleven ikke oplever, at man er omfattet at to forskellige befordringsordninger med to forskellige administrationer.
Det er altså et lovforslag, der vil fremme forenkling, og det er noget, Venstre støtter.
Ændringerne har jo bl.a. til hensigt at lette administrationen og hindre misbrug af ordningen.
Bertel Haarder (V), 2007-12-06:
Jeg vil gerne takke ordførerne for den meget brede opbakning til dette forslag om at give EVA - evalueringsinstituttet - en helt central rolle i fremtidens kvalitetssikring af danske uddannelser.
Alle videregående uddannelser inden for Undervisningsministeriets område skal akkrediteres af Akkrediteringsrådet, og evalueringsinstituttet skal levere basis for denne akkreditering.
Det bliver primært Danmarks Evalueringsinstitut, som gennemfører akkrediteringsvurderinger og udarbejder akkrediteringsrapporter som grundlag for Akkrediteringsrådets afgørelser om akkreditering af videregående uddannelser.
Samtidig bliver evalueringsinstituttet bedre i stand til og får mulighed for at evaluere forhold, der rækker ud over undervisning og uddannelse.
Loven foreslås ændret, således at instituttet også kan gennemføre andre former for evalueringer, herunder evalueringer af en institutions samlede virksomhed eller dele af den.
Instituttet fastsætter selv emner og metoder for de enkelte evalueringer, og dermed viser vi evalueringsinstituttet en stor tillid.
Instituttet bliver en helt central institution i fremtidig kvalitetssikring, og da det jo kun skal virke på Undervisningsministeriets og Kulturministeriets områder er det naturligt, at Videnskabsministeriets repræsentant erstattes af en repræsentant fra Kulturministeriet.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2007-12-06:
Ved den seneste ændring af lov om Danmarks Evalueringsinstitut stemte Enhedslisten imod, og det gør vi også denne gang.
Akkreditering er en smileyordning på uddannelsesområdet.
Det er useriøst, og det vil have store konsekvenser for institutionernes muligheder for at tiltrække kvalificerede undervisere og studerende.
Med dette lovforslag bliver instituttets beføjelser udvidet betydeligt, så det ikke længere kun skal evaluere undervisnings- og uddannelsesforhold.
Instituttet vil fremover kunne beslutte, hvad og hvornår der skal evalueres.
Det har stor betydning for uddannelsesinstitutionernes mulighed for selvevaluering, og det bryder vi os ikke om.
Vi mener, at selvevaluering er et redskab, som er både relevant og meget nyttigt i forbindelse med udviklingen at de uddannelsespolitiske perspektiver på den enkelte institution.
Gennem selvevaluering får de evaluerede parter mulighed for at komme til orde, og det giver dem også mulighed for at bidrage aktivt til evalueringens konklusioner og anbefalinger.
Endelig er det meget vigtigt for Enhedslisten, at instituttets bestyrelse og repræsentantskab er bredt sammensat af repræsentanter for de forskellige institutioner, herunder repræsentanter for både de ansatte og de studerende.
I ministeriets notat om høringssvarene står der f.eks., at repræsentationen af elever og studerende bibeholdes som i dag, men af bemærkningerne til lovforslaget fremgår det blot, at uddannelses- og institutionsområder m.fl. vil blive repræsenteret sammen med elever og studerende, faglige foreninger og arbejdsmarkedets parter - altså ikke nogen tydelig markering af, om repræsentationen indskrænkes eller bibeholdes, og det er klart, at Enhedslisten i det videre arbejde vil have en ordentlig afklaring af netop dette spørgsmål.
Men alene centraliseringen og ensretningen gør som sagt, at Enhedslisten ikke kan bakke op om lovforslaget.
Malou Aamund (NY), 2007-12-06:
Jeg kan godt mærke, at jeg er ny i klassen, for jeg har altså lige brugt nogle minutter på at finde ud af, hvem hende EVA, som alle taler om, er.
Men jeg tror, tiøren er ved at falde nu.
Jeg kan sige, at Ny Alliance støtter de foreslåede ændringer af evalueringsinstituttets rolle, ansvar og bestyrelsessammensætning.
Når instituttet nu har haft ansvaret for at udvikle og sikre kvalitet i uddannelserne, synes vi også, det er helt naturligt, at det kommer til at stå for en stor del af akkrediteringerne på uddannelsesområdet.
Jeg kan også sige, at som udefrakommende virker det helt ulogisk på mig, hvorfor instituttet ikke har ansvaret for alle uddannelser.
Det handler jo om at opbygge et center, der har kompetencerne til at kigge på kvaliteten og vurdere uddannelserne, og så burde det vel også kunne dække hele skalaen, i stedet for at vi lægger ansvaret flere steder.
Det er i hvert fald et af de spørgsmål, jeg vil tale med mine nye venner i Uddannelsesudvalget om, når vi kommer så langt.
En anden ting er, at i Ny Alliance har vi tillid til, at organisationer og institutioner præsterer mest uden al for megen indblanding fra centralt hold.
Vi er positive over for lovforslaget og vil kigge på det, når det kommer i udvalget.
Henrik Rasmussen (KF), 2007-12-06:
Det fremsatte lovforslag ændrer den nuværende lov, således at evalueringsinstituttet kan gennemføre andre former for evaluering, herunder evaluering af instituttets samlede virksomhed eller dele heraf.
Det vil sige, at instituttet efter foretagen vurdering selv kan bestemme, hvilken evalueringsmetode man faktisk ønsker anvendt, og dette mener jeg vil styrke den faglige evaluering i de enkelte institutioner.
Men det er vigtigt, at evalueringsinstituttet nu er uafhængigt, men stadig har en forpligtelse til at udvikle kvaliteten af uddannelse, undervisning og læring.
Den konservative gruppe bakker helt op om dette lovforslag.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2007-12-06:
Som vi har hørt, er dette lovforslag ligesom de forrige en udløber af velfærdsforliget og udmøntningen af globaliseringspuljen.
Det er selvfølgelig også en udløber af hele lovsættet omkring professionsbacheloruddannelser og erhvervsakademiuddannelser osv., som SF jo har valgt at forholde sig afventende til.
Men lovforslaget her, som handler om et uafhængigt organ, altså EVA, som skal kvalitetssikre og godkende uddannelser og institutioner, kan SF umiddelbart støtte.
Vi har også bemærket os høringssvarene, herunder KL's høringssvar om inddragelse af kommunernes institutioner i forbindelse med evalueringen, og ligesom Socialdemokraternes ordfører undrer vi os også over, at EVA mister beføjelsen til på eget initiativ at undersøge på folkeskoleområdet.
Men SF tilslutter sig altså forslaget.
Martin Henriksen (DF), 2007-12-06:
Lovforslaget her er også en udmøntning af forliget bag globaliseringspuljen.
Et af elementerne i aftalen er, at der skal indføres et akkrediteringssystem med henblik på en systematisk kvalitetssikring af de videregående uddannelser.
EVA skal sige god for eksisterende uddannelser, for at de kan fortsætte, EVA skal sige god for nye uddannelser, og EVA's indstilling vil gå videre til Akkrediteringsrådet, som så indstiller til ministeren, der træffer den endelige afgørelse.
Ministeren kan ikke godkende en uddannelse, medmindre Akkrediteringsrådet har sagt god for den.
Ligesom fru Christine Antorini vil jeg også sige, at det en ganske god ordning, at man fastholder, at ministeren i sidste ende har ansvaret for at godkende nye uddannelser.
Jeg troede faktisk, at det mest var Dansk Folkeparti, der kæmpede for det i forbindelse med forhandlingerne, men jeg er altså blevet klogere efterfølgende.
EVA får som noget nyt mulighed for ikke bare at evaluere undervisningen, men også institutionernes økonomistyring, ledelsesformer osv.
Bestyrelsens sammensætning ændres, bl.a. fordi EVA som noget nyt også får uddannelserne under Kulturministeriet i sit regi.
Derfor indtræder en repræsentant for Kulturministeriet, og repræsentanten for Videnskabsministeriet udtræder, da EVA som udgangspunkt ikke skal evaluere universitetsuddannelser, men primært forholde sig til Kulturministeriets og Undervisningsministeriets uddannelser.
Det er ganske rigtigt, at det er en underlig ordning, at EVA ikke også lige så godt kunne tage sig af universitetsområdet, men hvis der er nogle her, der føler sig stødt over, at de bliver blandet sammen med gymnasier og andre, skal vi selvfølgelig ikke pålægge dem noget.
EVA kan dog selv udpege en repræsentant med særlig faglig indsigt inden for et bestemt område, eksempelvis universitetsområdet, hvis det skulle ske, at Akkrediteringsrådet beslutter, at EVA egentlig er ganske udmærket egnet til at godkende eller komme med indstilling til Akkrediteringsrådet om, hvorvidt en uddannelse skal fortsætte eller oprettes.
Så kan man lige så godt arbejde lidt sammen.
Høringssvarene er overordnet set positive.
Dog er Kommunernes Landsforening kritisk, idet de frygter, at EVA's udvidede beføjelser vil føre til evaluering af daginstitutionernes og folkeskolernes ledelsesformer og økonomistyring.
Til det må man sige, at hvis der kommer det ud af lovforslaget, vil der måske heller ikke være nogen skade sket.
Det kunne måske være, vi kunne blive klogere, og at kommunerne også kunne blive klogere, hvis der er nogle, der kigger deres økonomistyring og ledelsesformer efter i sømmene.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2007-12-06:
Vi må jo sige, at de lovforslag, der er for uddannelsesområdet i dag, hænger sammen - de nævner indbyrdes hinanden - og nu er vi så kommet til det, der egentlig var nævnt i loven tidligere.
Vi har et evalueringsinstitut, og vi er nødt til at lave om på beføjelserne.
Venstre finder det meget positivt, at vi indfører et akkrediteringssystem, som sørger for en systematisk sikring af de videregående uddannelser.
Forslaget vil her åbne op og give nogle mere fleksible rammer for - ja, det er jo en forkortelse, så vi siger så EVA - EVA's fremtidige opgaver.
Med det brede arbejdsfelt, som EVA har, er der behov for, at EVA får friere muligheder for at evaluere nogle forhold.
Det skal være forhold, der rækker ud over undervisning og uddannelse, og for at EVA får friere hænder end i dag, skal vi altså lave en ændring i loven, og det gør, at EVA kan beslutte metoder for, hvordan de enkelte evalueringer skal gennemføres.
Når man kigger høringssvarene igennem, kan man se, at der har været nogle ting, som oven i købet er blevet imødegået.
Vi kan se her, at lovteksten er blevet præciseret sådan, at kravet om, at de medlemmer, der udpeges, har viden og erfaring inden for de respektive områder, kommer til at gælde for alle medlemmer.
På den her måde er vi i hvert fald garanteret, at fagligheden er blevet forankret, og det kan ikke være noget, nogen kan kritisere.
Venstre bakker meget op om forslaget og glæder sig til det videre arbejde.
Bertel Haarder (V), 2007-12-06:
Hensigten med lovforslaget er at rette op på en ejendommelig skævhed, der er i det danske uddannelsessystem.
Ser vi på erhvervsuddannelserne, sigter de i høj grad på både den offentlige og den private sektor, især på den private sektor.
Ser vi på universiteterne, sigter de på både den offentlige sektor og den private sektor - måske hidtil mest på den offentlige, men nu er det meget mere blandet offentligt og privat.
Men ser vi så på mellemuddannelserne, er der en kraftig dominans af uddannelser, der sigter på den offentlige sektor.
Det får så nogle til at sige: Jamen så skal disse uddannelser da ikke slås sammen og have ansvaret for at udvikle uddannelser til den private sektor.
Men de nye professionshøjskoler får brug for hjælp til det, og den hjælp kan de få i erhvervsakademierne, som i forvejen langt overvejende sigter på den private sektor.
Visionen er, at vi om 10 år har en stærk, praksisorienteret mellemuddannelsessektor med uddannelser på bachelorniveau, der i lige så høj grad sigter på den private som den offentlige sektor.
Der skal ikke være blindgyder.
Fru Christine Antorini har fuldstændig ret i, at når vi taler om, at man kan tage en halv uddannelse, er det altså ikke, fordi der er nogen som helst uddannelser, der skal halveres, og der er ingen, der skal behandles af halvstuderede røvere.
Det handler om at undgå blindgyder, så man kan komme videre, uanset hvilken uddannelse man har taget.
Der er en forskel på universitetsuddannelserne og disse professionsbacheloruddannelser i den måde, de godkendes på, og det har ikke noget at gøre med, at de ligger i to forskellige ministerier.
Det har en rigtig god begrundelse, nemlig at universitetsuddannelser er forskningsbaserede.
Forskningen skal koncentreres få steder i landet, og derfor bliver uddannelserne også koncentreret få steder i landet.
Derimod er de uddannelser, der er tale om her, praksisorienterede.
Der skal være praktikpladser; vi skal have forsynet hele landet med de uddannelser, og vi vil gerne have talenter fra hele landet til at gå på disse uddannelser, og derfor er der en forpligtelse til at uddannelsesdække alle dele af Danmark.
Så forskellen i godkendelsen af uddannelserne er meget velbegrundet.
Der er også forskel på, hvordan man godkender nedlæggelser, og hvordan man godkender flytninger af uddannelsessteder.
Ministeriet kan stoppe en nedlæggelse, men flytninger er tilladte, for vi ønsker, at disse nye institutioner ikke blot får et ansvar for at placere uddannelserne mest hensigtsmæssigt, men også får noget at have det ansvar i.
Til sidst om brugerbetaling: Jeg kan fuldstændig bekræfte, hvad fru Christine Antorini og hr. Martin Henriksen har sagt, nemlig at der ikke er noget nyt på det felt.
Det håber jeg at jeg kan beskrive så overbevisende i udvalget, at selv fru Johanne Schmidt-Nielsen kan ende med at stemme for forslaget i lighed med fru Hanne Agersnap, som jeg også kunne forstå var nær ved at gøre det.