runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Brian Mikkelsen (KF), 2011-03-29:
Med forslaget, som vi skal behandle i dag, ønsker forslagsstillerne at udvide de færøske og grønlandske ministres mulighed for at modtage fortrolige oplysninger fra Finanstilsynet.
Ifølge bemærkningerne til forslaget er begrundelsen for forslaget, at oplysningerne er nødvendige som led i varetagelsen af ansvaret for Færøernes og Grønlands økonomiske forhold og til brug for landsstyrernes planlægning og regulering af den økonomiske politik.
Jeg vil godt starte med at sige, at de i forslaget ønskede oplysninger ikke direkte er relevante for varetagelsen af den økonomiske politik.
Oplysninger indhentet i forbindelse med tilsyn er nemlig ikke oplysninger, der typisk vil indgå i planlægning og udførelse af den økonomiske politik.
Endelig vil jeg også godt erindre om, at Færøerne og Grønland ikke har ansvaret for pengepolitikken, idet den varetages af Danmarks Nationalbank.
Derfor må jeg indrømme, at jeg har svært ved at se, hvordan de ønskede oplysninger er nødvendige som led i varetagelsen af ansvaret for Færøernes og Grønlands økonomiske forhold og til brug for landsstyrernes planlægning og regulering af den økonomiske politik.
Tilsynet med bankerne er i dag et dansk anliggende og varetages af Finanstilsynet, hvorfor det er mig som minister, der har det overordnede ansvar herfor.
Derfor har jeg også mulighed for at anmode om oplysninger som led i mit overordnede tilsyn med Finanstilsynet.
Men det skal bemærkes, at jeg heller ikke modtager disse oplysninger til brug for udøvelsen af økonomisk eller erhvervsmæssig politik, men alene som led i mit overordnede tilsyn med Finanstilsynet.
Derudover skal det bemærkes, at penge- og realkreditinstitutter er forpligtet til på deres hjemmeside at offentliggøre Finanstilsynets redegørelser om inspektion.
Efterfølgende offentliggøres redegørelsen også på Finanstilsynets hjemmeside.
Dette giver en god mulighed for løbende at følge Finanstilsynets tilsynsvirksomhed.
Jeg medgiver, at det i krisesituationer er relevant at modtage fortrolige oplysninger fra Finanstilsynet for at kunne agere politisk og dermed sikre den finansielle stabilitet.
Men denne adgang til oplysninger har de ansvarlige færøske og grønlandske ministre som nævnt allerede med de gældende regler.
Endelig vil jeg også gerne fremhæve, at den i forslaget foreslåede adgang til oplysninger er ret vidtgående.
Såfremt forslaget vedtages, vil det i praksis betyde, at de ansvarlige færøske og grønlandske ministre automatisk vil modtage fortrolige og tavshedsbelagte oplysninger direkte fra Finanstilsynet om tilsynsvirksomheden for færøske og grønlandske finansielle virksomheder i videre omfang, end jeg gør som ansvarlig minister.
Endvidere vil forslaget medføre, at de grønlandske og færøske ministre vil kunne få fortrolige oplysninger fra Finanstilsynet, som Folketinget ikke vil kunne modtage.
Som forslaget foreligger på nuværende tidspunkt og med de konsekvenser, der åbnes op for, kan regeringen derfor ikke støtte det.
Men jeg er indstillet på at se nærmere på muligheden for en udvidelse af adgangen til oplysninger, og det vil ske i forbindelse med den almindelige lovproces op til næste folketingssamling.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2011-03-29:
Så det, integrationsministeren – jeg betoner lige første del af ordet: integrationsministeren – gerne vil sige i dag til de mange unge mennesker, som lever med midlertidige opholdstilladelser i Danmark,
er: Hvis I skal bevise, at I virkelig gerne vil det danske samfund, så skal I droppe det der med uddannelse og tage et ufaglært arbejde, for så viser I, at I ikke bare tager imod, men bidrager til samfundet.
For situationen er jo den, at de mange unge, som er i gang med en ungdomsuddannelse, skal lade være med at gå videre på en videregående uddannelse, fordi integrationsministeren mener, at det er vigtigere, at de viser, at de gerne vil bidrage til samfundet ved at tage sig et ufaglært arbejde.
Grunden til, at jeg nævner, at ministeren ikke bare er minister, men integrationsminister, er, at jeg synes, at det i et integrationsperspektiv er ret tåbeligt at sige til unge mennesker: Lad være med at tage en uddannelse.
Er ministeren ikke enig i, at ud fra et sådant integrationsperspektiv er det ikke særlig klogt, hvis de unge mennesker siger: Ved du hvad, jeg dropper uddannelse; jeg tager mig i stedet et ufaglært arbejde, fordi jeg over for den danske integrationsminister skal vise, at jeg gerne vil bidrage til samfundet, og det gør jeg bedst gennem en avisrute eller som flaskedreng eller ved ufaglært arbejde, f.eks. på et pizzeria?
Det at starte på en uddannelse tæller ikke i integrationsministerens bog.
Søren Pind (V), 2011-03-29:
Det er fuldstændig rigtigt forstået, at der i synet på, hvem der skal have permanent ophold i Danmark, går en afgrundsdyb forskel mellem oppositionen og regeringen, i den forstand at det for os er afgørende, at man har markeret viljen til at forsørge sig selv, og at man ikke har markeret en vilje til at blive forsørget af andre.
Det er rigtigt, det er fuldstændig korrekt.
Hvis det krav skal markeres, vil jeg spørge fru Johanne Schmidt-Nielsen, hvordan kan man så markere det krav uden at forvente en vis beskæftigelsesgrad som betingelse for at få permanent opholdstilladelse?
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2011-03-29:
Ministeren siger, at det ikke er korrekt, når vi i oppositionen sætter spørgsmålstegn ved det her med, at man med pointsystemet motiverer unge mennesker til at tage sig et ufaglært arbejde i stedet for at uddanne sig, for ministeren siger, at uddannelse jo også giver point.
Det er korrekt, at der i de 30 valgfri point, kan man sige, er, så vidt jeg husker, en mulighed for at få 15 point for en bacheloruddannelse, men de 70 point er jo ufravigelige.
I de 70 point er det sådan, at for at få dem skal du have haft 2½ års beskæftigelse.
Det vil sige, at de 15 point, man kan få sig for en bacheloruddannelse, ikke kan bruges til noget, hvis ikke man har haft de 70 ufravigelige point, herunder 2½ års beskæftigelse.
Det vil sige, at den besked, det her pointsystem sender til unge, der f.eks. bliver færdige med deres ungdomsuddannelse, er, at de skal gå ud og tage 2½ års ufaglært arbejde, for ellers kan de slet ikke komme i nærheden af de 100 point.
Det er nødvendigt for at få de 70 ufravigelige point.
Jeg vil bare gerne være sikker på, at ministeren kender lovgivningen og ved, at det forholder sig sådan, at de 70 point altså indeholder 2½ års beskæftigelse.
Søren Pind (V), 2011-03-29:
Jeg må sige helt ærligt, at jeg tror, at SF overdriver det pågældende valgs karakter for et menneske, som står f.eks. over for at skulle tage en universitetsuddannelse, at det måske må udsætte ønsket om permanent opholdstilladelse en kort periode – altså at man så skulle vælge det fra.
Det ville undre mig kolossalt meget, hvis det var genstand for det livsvalg, der nu engang er, og jeg vil også ærligt sige her fra Folketingets talerstol, uden at jeg på nogen måde skal blande mig i folks livsførelse, at jeg ville synes, at det ville være et dumt valg.
Astrid Krag (SF), 2011-03-29:
Jeg må sige, at jeg ser frem til igen at få den her diskussion med ministeren på et tidspunkt, hvor ministeren er mere skarp på, hvornår der er tale om politik, der regulerer, hvem der overhovedet kan komme til landet, og så spørgsmålet om det at få permanent ophold her i landet.
Det er altså to meget forskellige ting, og derfor er det ikke et spørgsmål om at blæse og have mel i munden, når man i forhold til pointsystemet for ægtefællesammenføring siger: Det er dog besynderligt, at det er ministeren, der skal være smagsdommer, i forhold til om du må forelske dig i en, der har gået på det eller det universitet, for det giver flere point.
Det er én kritik, og den er sådan set fuldstændig uafhængig af pointen, når vi kommer til det permanente ophold.
Her har regeringen jo lavet et system, hvorefter det for tre unge mennesker fra min egen fødeegn, Hedensted, bedre kan betale sig, at de går ud og arbejder fuld tid med tre avisruter eller står nede i den lokale kiosk i 3 år eller arbejder i bagerbutikken – hvad ved jeg? – i 3 år, end at de tager de uddannelser, de er i gang med.
Det er da forhåbentlig for enhver, der følger den her debat, åbenlyst, at det, når vi i fremtiden har brug for, at flere unge mennesker tager en uddannelse, er totalt hul i hovedet, at vi indretter et system, hvor det at få permanent ophold, som jeg godt kan forstå er vigtigt for unge mennesker – både for dem, der er født og opvokset her i landet, for dem, der er kommet hertil i deres barndom, og i øvrigt andre mennesker, der drømmer om at kunne bidrage og slå rod i landet – er baseret på nogle helt skæve incitamenter.
Det ærgrer mig, at ministeren er gået fra at være åben i forhold til den kritik i starten til nu at lukke den kritik temmelig polemisk ned.
Søren Pind (V), 2011-03-29:
Jeg har såmænd bare kunnet konstatere, at i de andre forslag i dette Ting, som også drejede sig om familiesammenføringer eller ægtefællesammenføringer, har SF og andre partier talt om uddannelsessnobberi, så snart man prioriterede uddannelse.
Så var det et stort problem, at man var uddannelsessnob, fordi man f.eks. mente, at en uddannelse af en vis kvalitet skulle være bedre end andet.
Her forholder det sig stik modsat.
Og det er jo dér, hvor jeg siger, at der ingen sammenhæng er, og det kunne være utrolig rart med konkrete, målrettede forslag fra oppositionen.
Vi ved, hvad Enhedslisten vil, vi ved, hvilken retning Enhedslisten vil trække Socialdemokratiet og SF i.
Hvor Det Radikale Venstre står henne i den her sammenhæng er jeg ikke helt klar på, men det er altså sådan set mit standpunkt, meget enkelt, at man ikke både kan blæse og have mel i munden, heller ikke selv om man er medlem af Socialistisk Folkeparti.
Astrid Krag (SF), 2011-03-29:
Ja, jeg ved godt, at ministeren ikke har været minister så længe, men den politiske debat har vi jo taget rigtig mange gange, første gang, da vi behandlede lovforslaget til at starte med, og ministeren kan lige tjekke i betænkningsbidraget fra S og SF.
Der står sådan set meget klart, hvor vi ville have skruet det anderledes sammen, hvis det var os, der havde flertallet.
Jeg må altså også sige til ministeren, at jeg håber, han bliver lidt skarpere i den der skelnen mellem mennesker, der kommer til Danmark udefra, og folk, der bor her og for manges vedkommende er født her, lever deres liv her og søger om permanent ophold, for ud over de forskelle på midlertidigt og permanent ophold, som Socialdemokraternes ordfører ridsede op, mødte jeg som eksempel i går en håndfuld bekymrede familiefædre, som ikke kan få permanent opholdstilladelse og derfor får at vide af banken: Det kan godt være, at du ellers kunne låne penge til at købe et hus og skabe tryghed for din familie, men det kan du ikke få lov til at låne penge til, når du har en midlertidig opholdstilladelse.
Det samme med bil.
Så der er altså for folks liv og tryghed og almindelige velfærd en meget stor forskel her, som jeg tror vi også bliver nødt til at anerkende i den her diskussion.
Så siger ministeren, at det er en falsk melodi, vi synger, når det kommer til uddannelse.
Vil det sige, at ministeren ikke mener, at det er uhensigtsmæssigt at lave et system, hvor incitamentsstrukturen peger på, at man hellere skal tage job i et pizzeria end at gøre sin uddannelse færdig, og hvor man bliver straffet, hvis man f.eks. i sit voksenliv får et truckkørekort, som kræver en uddannelse, som ens arbejdsgiver betaler?
Frank Aaen (EL), 2011-03-29:
Med hensyn til at tabe penge kan vi jo se på de skandaler, der har været, og som har kostet staten rigtig mange penge, f.eks. senest da Amagerbanken krakkede, hvilket betød et tab på ca. 7 mia. kr., at det ikke var et tab på almindelige bankforretninger, men at det var på forskellige former for spekulative bankforretninger.
Det er jo dér, tabene har været, og det er derfor, vi synes, at det ville være en rigtig god idé, at man gav borgerne i Danmark mulighed for at få deres helt almindelige bankforretning varetaget i en bank, der er spekulationsfri.
Også af hensyn til statens finanser er det jo en god idé, at vi prøver at få en sektor i finanssektoren, som ikke er præget af spekulation, fordi vi ad flere omgange har set – også tilbage i 1980'erne – at de der spekulationsbanker koster staten rigtig mange penge, når de skal reddes.
Niels Sindal (S), 2011-03-29:
Det at skabe den nye hjemmel, som kun gælder for det nordatlantiske, vil egentlig stille Folketinget ringere.
Jeg har, om jeg så må sige, Nationalbanken, placeret herover på hjørnet, og det er de nordatlantiske medlemmer helt informeret om, og derfor har vi et regelsæt, der skal passe til det.
Derfor kan man jo ikke bare sige, at nu siger vi, at der skal være hjemmel til det.
Hvis man gjorde det, vil jeg sige, at så kender jeg hr. Høgni Hoydal så godt, at når det var vedtaget, ville hr. Høgni Hoydal stå her ugen efter og forlange nogle informationer.
Det kan vi ikke engang gøre i Erhvervsudvalget.
Jeg synes, at vi skal tage det forfra.
Jeg er slet ikke afvisende, men jeg mener, at vi skal ind over regeringen og Folketinget.
Høgni Hoydal (T), 2011-03-29:
Tak for det til hr. Niels Sindal.
Det er jo ikke sådan, at det her bare er kommet ud af den blå luft, skal jeg lige understrege.
Det her er også drøftet med de grønlandske og færøske myndigheder.
Der er gået mange måneder, siden vi oplevede den sidste bankkrise i Færøerne, så jeg tror, at alle er indstillet på den dialog.
Det kan kun være godt, hvis vi får den dialog i gang.
Jeg vil bare spørge Socialdemokratiets ordfører: Ideen med det her lovforslag er egentlig bare at skabe hjemmel til, at Finansudvalget kan give de samme oplysninger til de færøske og grønlandske ministre, som den danske minister får.
Er Socialdemokratiet enig i, at sådan burde det være?
Niels Sindal (S), 2011-03-29:
Når man forbereder sig til sådan et lovforslag fremsat af to gode venner fra det nordatlantiske og sætter sig lidt ind i, hvad det egentlig er, man vil, så kan man have meget sympati for tanken og det, der ligger bag – endda rigtig meget – men man er jo som sagt som medlem af det danske Folketing også nødt til at se på, hvordan det fungerer i dag, og den ændring, der skete i 2006, hvor man fik adgang til mere information, må man jo sige var et fremskridt.
Nu vil man gerne have hjemmelen udvidet til mere kontinuerlig og mere intensiv information.
Det kan der være gode grunde til.
Som medlem af Erhvervsudvalget må jeg jo sige, at jeg indimellem har været noget pikeret over, at jeg ikke kunne få information om, hvad Finanstilsynet mente om mit pengeinstitut på Fyn.
Til det, der er sagt af ministeren og af Venstres repræsentant på tinge, vil jeg sige – med fare for at få skudt i skoene, at jeg støttede regeringen – at jeg faktisk deler argumenterne.
Men jeg vil godt vende diskussionen om, fordi det, jeg egentlig har i sinde at sige, er, at når to gode medlemmer af Folketinget fremsætter et forslag, hvor man beskriver, at såvel grønlandske som færøske ministre er indstillet på at drøfte det her, så mener jeg jo altså, at man går ad bagdøren. Jeg vil jo godt støtte Venstre i at sige: Lad os nu tage det ad fordøren, tage ministeren i hånden og tage de nordatlantiske ministre i hånden og så få det her drøftet igennem, så vi kan se, hvad det er for et niveau, hvad er det for et regelsæt, vi skal have.
Jeg kan høre allerede nu, også ved samtale med hr. Høgni Hoydal, at der er, om ikke misforståelser, så ikke ens forståelse for de regler, vi har nu, og heller ikke anvendelsen af dem, og hvad det er for nogle informationer, der er brug for.
Jeg forstår godt, at man sidder oppe i Nordatlanten og ryster i bukserne, når vi har en bankkrise.
Det gør vi også her.
Så jeg vil foreslå, at vi starter forfra.
Vi kan sagtens behandle lovforslaget her, udvalgsbehandle osv., men mit betænkningsbidrag skal være, at vi tager det ad fordøren og tager de tre ministre i hånden og siger: Kunne vi ikke prøve at se på det her og så udvikle det, som blev vedtaget ved en lovændring i 2006, så alle vil kunne være tilfredse.
Sophie Løhde (V), 2011-03-29:
Jo, men hvis man allerede sidder og udlægger konklusionen på forhånd, så er det jo ikke at indbyde til ret meget dialog.
Vi siger netop, at systemet muligvis ikke er perfekt, som det er i dag, og at der kan være grundlag for at foretage nogle justeringer, forbedringer.
Dem foreslår vi at man sætter sig ned sammen og drøfter og ser nærmere på.
Derfor er jeg også samtidig nødt til at forholde mig til, hvad det så konkret ville indebære, såfremt vi skulle vedtage det lovforslag, som i dag er stillet af bl.a. hr. Høgni Hoydal.
Vi synes, at forslaget er for vidtgående, som det ligger i sin nuværende form, men vi synes, det er positivt, at ministeren i sin tale lægger op til, at der skal ske en drøftelse mellem parterne med henblik på en eventuel ændring i næste folketingssamling.
Jeg synes næsten ikke, at man kan løbe større åbne døre ind, medmindre det selvfølgelig er, at man partout gerne vil have en eller anden konfrontation her i Folketingssalen.
Line Barfod (EL), 2011-03-29:
Jeg spurgte ikke overhovedet til, om nogen ville diktere noget.
Jeg synes, det er en vældig god ting at have en dialog, og når man vil have dialog, er det en fordel, at man også er i stand til at sige, hvad det så er, man selv vil, og så kan man så snakke sammen i den dialog og forhåbentlig nå frem til et resultat.
Så hvad vil Venstres indspark være til den dialog, som Venstre ønsker der skal være?
Sophie Løhde (V), 2011-03-29:
Vi har ikke i Venstre tradition for, at det er os her på Christiansborg, der sidder og dikterer ovenfra og ned, hvad det er vi synes er det mest hensigtsmæssige.
Line Barfod (EL), 2011-03-29:
Det er jo det der interessant at få at vide.
Hvis man skal have en dialog, er det jo meget rart at høre, hvad Venstres bud i den dialog så er på, hvordan forslaget skal være, for at man vil støtte det.
Sophie Løhde (V), 2011-03-29:
I Venstre er vi meget på linje med økonomi- og erhvervsministerens vurdering af, at forslagsstillernes forslag om en udvidet adgang til at videregive fortrolige oplysninger til færøske og grønlandske myndigheder i sig selv repræsenterer et temmelig vidtgående forslag, som det foreligger i sin nuværende form.
F.eks. vil forslaget medføre, som også ministeren redegjorde for i sin tale, at færøske og grønlandske ministre automatisk vil modtage fortrolige og tavshedsbelagte oplysninger i væsentlig videre udstrækning end det, som den tilsvarende ansvarlige danske minister og for den sags skyld også Folketinget vil kunne modtage.
Muligheden for, at færøske og grønlandske myndigheder kan få endnu videre adgang til at kunne modtage fortrolige og tavshedsbelagte informationer, skal derfor set med Venstres øjne ses i en bredere sammenhæng, dvs. i forhold til de allerede eksisterende muligheder holdt op imod de oplysninger og det overordnede tilsyn, som den ansvarlige ressortminister i dag har ansvar for.
I Venstre er vi derfor også enige i, at det i krisesituationer selvfølgelig er relevant og dybt nødvendigt at kunne modtage oplysninger om de finansielle virksomheder fra Finanstilsynet, men vi bemærker os, at de færøske og grønlandske ministre allerede i dag i vid udstrækning har adgang til disse oplysninger med de nugældende regler.
Det betyder ikke, at vi i Venstre ikke er lydhøre over for muligheden for drøftelser om behovet for eventuelle udvidelser af adgangen til oplysninger.
På den baggrund vil vi gerne fra Venstres side kvittere for det tilsagn, som økonomi- og erhvervsministeren allerede her under førstebehandlingen er kommet med i forhold til at se nærmere på mulighederne for en udvidelse af adgangen til oplysninger op til næste folketingssamling.
På den baggrund afviser vi forslaget, som det foreligger i sin nuværende form, men støtter til gengæld fuldt ud, at man ser nærmere på mulighederne i et samarbejde mellem de ansvarlige færøske, grønlandske og danske ministre.
Det takker ordføreren så for.
Det er jo altid pænt, at der er nogle gode kollegaer i Folketinget, som også tager hensyn til den slags ting under debatterne.
Vi synes derfor ikke, at man bare kan acceptere at sige, at det så er en god idé, som det ligger her.
Vi synes derimod, at man skal indbyde til en dialog mellem de ansvarlige ministre.
Det er også noget af det, vi har en god tradition for, hvad angår Færøerne og Grønland som værende en del af rigsfællesskabet.
Kristen Touborg (SF), 2011-03-29:
Når jeg spørger, er det jo, fordi Venstres ordfører giver udtryk for, at forslaget her går videre end de muligheder, de danske ministre og den danske regering har.
Det naturlige ville så være at spørge: Er Venstre så klar til at stå ved det udsagn?
Nu synes jeg måske, ordføreren snakker lidt uden om, så nu får ordføreren lige muligheden en gang mere.
Sophie Løhde (V), 2011-03-29:
Inden da er man jo nødt til at gøre op med sig selv, hvem det er, der skal have det overordnede ansvar.
Jeg har ikke hørt noget ønske fra hverken Færøerne eller Grønland om, at man skulle overtage det fulde ansvar selv.
Det ligger i dag i regi af økonomi- og erhvervsministeren som øverste ansvarlige i forhold til Finanstilsynet.
Hvis ordføreren fra Socialistisk Folkeparti skulle være i besiddelse af andre oplysninger end dem, jeg er i besiddelse af, ville det være interessant at få dem frem.
Kristen Touborg (SF), 2011-03-29:
Det var lige Venstres ordførers udlægning her til sidst til hr. Høgni Hoydal, der får mig til at spørge: Betyder det, hvis forslaget bliver ændret, således at Færøerne og Grønland har fuldstændig de samme forhold som den danske regering, at Venstre så vil støtte det?
Sophie Løhde (V), 2011-03-29:
Jo, men jeg er nødt til som ordfører for Venstre at forholde mig til det konkrete indhold af det lovforslag, som hr. Høgni Hoydal er forslagsstiller for, og det vil i praksis betyde, at de ansvarlige færøske og grønlandske ministre kan udbede sig alle oplysninger, hvilket er væsentlig mere vidtgående, end de eksisterende regler giver mulighed for
Dermed vil det også implicit betyde, at man vil kunne få væsentlig flere oplysninger end dem, som den danske ressortminister – som i øvrigt kun modtager dem i visse tilfælde på ad hoc-basis – har adgang til, og de oplysninger, som Folketinget kan udbede sig.
Så derfor er forslaget fra hr. Høgni Hoydal væsentlig mere vidtgående.
Som sagt vil jeg gerne understrege, at vi synes, det er fornuftigt, at man sætter sig ned og drøfter de her ting, men jeg synes, det virker en anelse underligt, at hr. Høgni Hoydal siger, at de ting kan bortforklares, fordi man jo skal drøfte det først.
Vi er jo nødt til her i Folketinget at forholde os til det konkrete indhold af de forslag, som fremsættes, bl.a. også af Den Nordatlantiske Gruppe.
Høgni Hoydal (T), 2011-03-29:
Tak for det.
Jeg forstår godt argumenterne om, at der burde være dialog mellem den danske regering og de respektive grønlandske og færøske regeringer i denne sag, og det lægger forslaget jo også op til.
Vil ordføreren give mig ret i, at det jo er indeholdt i forslaget, at den her dialog skal være der, før man overhovedet sætter loven i kraft?
Sophie Løhde (V), 2011-03-29:
Det ligger jo implicit i forslaget, at grønlandske og færøske ministre, altså de ansvarlige ressortministre, hvis det her forslag altså vedtages i sin nuværende form, løbende vil kunne modtage oplysninger om tilsynsvirksomhed, mens den danske minister alene modtager visse af de her oplysninger på ad hoc-basis.
Og dermed er det en udvidelse i forhold til de nugældende regler.
Men jeg signalerer også samtidig som ordfører for Venstre, at vi synes, der skal ske en drøftelse mellem de relevante ressortministre fra Grønland, Færøerne og Danmark, så man kan sætte sig ned og drøfte, om der er behov for nogle justeringer, så vi kan forbedre noget.
Det synes jeg altid er grundlag for en god drøftelse, og det er også derfor, vi kvitterer for tilsagnet fra økonomi- og erhvervsministeren i dag, som jeg opfatter som en positiv indgang fra ministerens side.