runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jacob Jensen (V), 2011-06-21:
Man kan i hvert fald sige, at smugling af penge ville være vanskeligt at konstatere eller optrevle, hvis man ikke var ved grænsen.
Jeg noterer mig også, at det jo er noget, som fuldstændig ligger i tråd med det, hr. Nick Hækkerup og Socialdemokraterne og SF selv foreslår, nemlig at der skal være toldkontrol ved grænsen.
Jeg kan forstå, at det er det, som bl.a. hr. Jesper Petersen fra SF har sagt, nemlig at der skal være en toldindsats ved grænsen, og man har faktisk sat ressourcer af til det i sit eget forslag.
Jeg kunne også forstå, at hr. Henrik Dam Kristensen har sagt, at det er rigtig godt, og at man kunne få Socialdemokraternes stemmer til det for flere år siden.
Så jeg tror sådan set, vi er rimelig enige i det synspunkt, og derfor undrer det mig lidt, at hr. Nick Hækkerup forsøger at så tvivl om det.
Det er klart, at der jo netop er den idé ved at være ved grænsen, at man kan fange nogle af de ting, inden det spreder sig ind i landet.
Nick Hækkerup (S), 2011-06-21:
Den store forskel er jo den, at ordførerens argumentation var rigtig, hvis det her var den eneste grænseovergang ind til Danmark, men når man nu noterer sig, at der er et sted mellem 13 og 20 grænseovergange mellem Danmark og Tyskland, alt efter hvem der tæller op, er der jo, navnlig når man vælger at stille alle tolderne ved en enkelt grænseovergang, nogle andre grænseovergange, som man godt kunne forestille sig der også kunne smugles varer ind over.
Vi har 50 lufthavne og flyvepladser, vi har erhvervshavne, vi har lystbådehavne, vi har 7.300 km kyststrækning, og det, jeg efterlyser, er, om ikke man kunne forestille sig, at ressourcerne kunne bruges mere effektivt, hvis man, som vi har foreslået, brugte det stikprøvemæssigt, brugte det baseret på risikoanalyser, i stedet for at sige, at vi nu stiller alle tolderne et enkelt sted, og så lader vi dem stå der, for så ved dem, der har noget ulovligt med, at de skal køre derover og blive fortoldet og ikke tage nogen af de andre muligheder, de andre havne, de andre grænseovergange osv.
Det er simpelt hen et spørgsmål om, hvordan vi anvender skatteborgernes penge og respekten for det.
Det er ikke vores egne penge, vi har med at gøre her, men penge, fællesskabet har til rådighed betalt af skatteborgerne.
Jacob Jensen (V), 2011-06-21:
Som jeg sagde i mit første svar, står det i aftaleteksten, at aftalen skal være inden for Schengenreglerne.
Så det tror jeg sådan set er et relativt klart svar.
Som sagt står det også i en notits fra Justitsministeriet, og den kan man læse på ministeriets hjemmeside.
Det er også blevet sagt gentagne gange af skatteministeren her i dag, i åbne samråd i Finansudvalget og andre steder, at man selvfølgelig skal overholde de internationale forpligtelser.
Det står i modsætning til det, Socialdemokraterne har foreslået, nemlig den gamle grænsekontrol med pas, politi, bom og hele pibetøjet, hvilket ville være direkte i modstrid med Schengenreglerne.
Det er det, jeg bare anholder.
Vi har en debat her i dag, hvor også Socialdemokraterne selvfølgelig aktivt deltager.
De står og beskylder os for at så tvivl om, hvorvidt vi vil efterleve de internationale forpligtelser, bl.a. Schengenreglerne og EU-traktaten.
Det er lidt paradoksalt, at man skal høre det fra Socialdemokratiet, når de selv har foreslået noget, som er direkte imod de regler.
Morten Østergaard (RV), 2011-06-24:
Det er jo en lidt sær debat at følge, hvor ministeren og et par ordførere stædigt forsøger at overbevise nogen om ikke at støtte regeringens lovforslag, og det skal jeg ikke blande mig i, men jeg undrer mig blot over det.
Det Radikale Venstre stemmer imod, som vi har annonceret hele vejen igennem.
Men det, jeg gerne vil bede integrationsministeren om at bekræfte her, er, at Danmark med det her lovforslag bevæger sig ind i et selskab af lande, som ligesom siger: Jamen altså, vi må tage risikoen for at tabe sager ved Menneskerettighedsdomstolen.
Det var det, som integrationsministeren sagde, da han lancerede forslaget her: Vi må løbe den risiko, det er at tabe sager ved Menneskerettighedsdomstolen.
Nu har jeg været en af de delegerede til Europarådet i nogle år og har oplevet, hvordan lige præcis den tilgang jo lægger gift for domstolens arbejde, for det betyder, at sagerne hober sig op.
Og derfor vil jeg bare spørge, om det virkelig stadig væk står til troende, at integrationsministerens signal er, at man hellere vil gennemføre en lovgivning, som gør, at vi løber ind i en procesrisiko ved domstolene, end at holde sig på den sikre side af de konventioner, som et bredt flertal i Folketinget har forpligtet sig på.
Søren Pind (V), 2011-06-24:
Jamen det er jo hele pointen, vil jeg sige til hr. Morten Østergaard, og det er sådan set også derfor, jeg går op og siger de ting fra Folketingets talerstol, jeg siger.
Man kan udtrykke sig på hver sin måde, man kan kalde tingene, hvad man vil, man kan sige en hel masse ting, men en af grundene til, at Det Radikale Venstre og Enhedslisten og dele af SF er imod det her, er jo præcis en af de grunde, som hr. Morten Østergaard polemisk viderefører – også videre, end jeg ville have gjort det.
Man altså, essensen i den her sag er, at vi går lige så langt nu, som vi overhovedet kan, og det næste skridt, hvis der skal foretages noget, bliver en diskussion om selve konventionerne.
Jeg tror personligt ikke på – selv om det godt senere kan vise sig, at jeg tager fejl – at man kan gå længere nu i forhold til en skærpelse af udvisningsreglerne, hvis vi ikke skal overtræde de internationale konventioner.
Morten Østergaard (RV), 2011-06-24:
Jeg er på sin vis glad for, at integrationsministeren i sin retorik vælger at sige noget andet end det, han sagde til medierne, hvor han sagde, at fremover skal tvivlen komme udvisningen til gode, for det er jo retsprincipmæssigt et gigantisk skred.
Men det, der undrer mig, er, når man så siger, at det fremover skal være sådan, at man udviser, medmindre det med sikkerhed – med sikkerhed – er i strid med konventionen.
Der vil jeg bare spørge integrationsministeren, som i øvrigt også er jurist af uddannelse: Er det ikke præcis sådan med Menneskerettighedsdomstolen, som det er med enhver domstol, altså at man jo ikke ved det, før en sag er prøvet?
Og det er jo det, der er humlen her.
En dansk domstol kan ikke med sikkerhed vide, om noget er i strid med konventionen.
Det er jo i sidste ende Menneskerettighedsdomstolen, der skal afgøre det.
Derfor vil der altid være det skøn, og det er jo derfor, der af så mange er rejst meget tvivl om det – altså, at det sådan set bare er et pres på at skubbe noget ud over kanten af konventionen, ikke på at gå til kanten af konventionen, for det lå også i den eksisterende lovgivning.
Per Clausen (EL), 2011-06-24:
Nu er ministeren jo jurist, og det er vel derfor, han bruger betegnelsen procesrisiko.
Det er sådan noget, advokater tit siger, når man henvender sig til dem.
Men er realiteten ikke, at med det lovforslag, som et flertal i Folketinget vil vedtage om nogle få minutter, løber vi risikoen for at krænke menneskers rettigheder, som de er defineret i konventionerne, og at det faktisk kan få ganske alvorlige konsekvenser for de mennesker, det går ud over?
Så det er altså en procesrisiko, den danske stat løber, men det er sådan set en risiko af en helt anden karakter, de mennesker, der bliver udvist, løber.
Søren Pind (V), 2011-06-24:
Jeg deler til fulde hr. Morten Østergaards analyse, altså at det her er at forskubbe den nuværende retstilstand.
Og det er også derfor, jeg tager ordet, for det fornægtes af dele af dem, der stemmer for det her lovforslag, og det kan jeg ikke anerkende, for det skal siges.
Så kan vi være enige eller uenige om, hvorvidt det går ud over kanten.
Men selvfølgelig forskubber vi retstilstanden, og det må man altså selv have en diskussion om i oppositionen.
Per Clausen (EL), 2011-06-24:
Det er jo rigtigt, at det er en meget spændende debat, og jeg synes, ministeren udfolder store anstrengelser for at overbevise os om, at det er rigtigt at stemme nej til lovforslaget, og tak for det.
Men jeg vil gerne spørge ministeren om en enkelt ting: Er konsekvensen af at vedtage det her lovforslag ikke, at der er en meget, meget stor sandsynlighed for – nogle vil måske endda sige sikkerhed for – at Danmark vil ende med at tabe sager ved de internationale domstole på grund af afgørelser, som de danske domstole træffer i forlængelse af det, vi vedtager nu om lidt?
Søren Pind (V), 2011-06-24:
Jeg har jo sagt før fra den her talerstol, at der består en procesrisiko.
Det er også derfor, at man ikke kan være bekendt at sige de ting, der bliver sagt fra bestemte dele af Folketinget, som stemmer for det her lovforslag, for ansvaret til den tid vil ikke blive dommernes, hvis det måtte ske.
Som fru Karen Hækkerup rigtigt nok citerede mig for, tvivler jeg på det, men hvis det måtte ske, kan man ikke skælde dommerne ud for at have løbet den risiko, for det har vi bedt dem om.
Jamen jeg forstår slet ikke det nye i det standpunkt, og jeg forstår slet ikke, hvori modstriden så skulle ligge,
det her lovforslag har på intet tidspunkt lagt op til, at det var Folketinget eller ministeren, der skulle sidde og dømme folk til udvisning.
Men det, som det jo handler om, er, at det er det her Folketing og regeringen, der i forening udgør den lovgivende magt, og som lægger rammerne for domstolenes virke, og i den primære retskilde, nemlig lovteksten, skriver vi, at kriminelle udlændinge – udlændinge, som får fængselsstraf og lignende – skal udvises, medmindre det med sikkerhed strider imod Danmarks internationale konventioner.
Det er det, dommerne skal lægge til grund, når de dømmer.
Og det kan jeg ikke forstå hvorfor Socialdemokratiet og SF har behov for at lægge skjul på.
Karen Hækkerup (S), 2011-06-24:
Jeg beder om, at det bliver bemærket, at der allerede tælles vedrørende min taletid.
Så jeg må have tillægstid.
Hold da op, hvad var nu det?
En ekspert!
Kan vi nu stole på det?
Man bliver jo en lillebitte smule rystet.
Jeg synes altså ærlig talt, det virker, som om ministeren nu har fundet en ekspert, der måske uden at have læst de skriftlige svar, ministeren har givet på de spørgsmål, der er stillet til lovforslaget, har hørt om lovforslaget, har læst om det, og så har givet nogle kommentarer.
Det ligger stort set en måned tilbage.
Det var den 30. maj, så vidt jeg husker.
Der er kommet rigtig meget opklaring og afklaring efterfølgende.
Der får vi det svar, at domstolene skal dømme som hidtil.
Det er dem, der skal foretage et skøn.
Vi har spurgt til, om Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol nu skal til at fungere som en fjerde instans, altså som et sted, hvor tvister fra Danmark skal til at afgøres.
Det er ikke blevet bekræftet, det er blevet afvist.
Så synes jeg, det må mane til eftertanke, at vi under andenbehandlingen også hørte integrationsministeren stå og sige, at vi påtager os en procesrisiko, og at dem, der fornægter det, lukker øjnene for virkeligheden.
Samtidig fulgte ministeren op med en kommentar, som var: Vi kan risikere at tabe en sag ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, men jeg tror det nu ikke.
Det er der, vi er.
Meta Fuglsang (SF), 2011-06-24:
De retskilder, der ligger til grund for det her – det er ud over loven også betænkningerne og de vejledninger, som domstolene stadig væk venter på for at kunne behandle den her lov, sådan som det er meningen – er retskilder, der er ret stærke, også i form af de spørgsmål og svar, der er givet.
Og de svar på spørgsmål, der er givet, er korte og præcise.
De understøtter det, som SF og Socialdemokraterne siger om det her, og jeg vil tro, at som retskilde er det, der foregår under en debat i Folketingssalen, trods alt en forholdsvis sekundær, tertiær, jeg ved ikke hvor meget, kilde.
Det ved domstolene, og jeg håber, at de har et større overblik over det, end ministeren har i det svar, der bliver givet her.
Som retskilde er det her noget, man går til, når vi har været igennem alle de andre kilder, også de kilder, som ministeren har ansvar for som minister.
Det er kilder, som skal gives som betænkninger, som vejledninger, altså som det, der skal ligge direkte.
Og når ministeren står her og siger, at vi jo skal påvirke praksis på den her måde, er jeg lidt betænkelig og ved ikke, om ministeren er klar over, at ministerens fokus og Folketingets fokus er at lave lovgivning, og at det, vi får bekræftet i svarene på spørgsmålene, netop er, at domstolene skal træffe de vurderinger, der skal træffes.
Det tror jeg ikke ministeren behøver at have den store bekymring for.
Det er ikke noget, vi skal lave her.
Det er domstolenes arbejde.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2011-06-24:
Der er nok ikke nogen, der er i tvivl om, hvad Enhedslisten mener om det forslag, der er til behandling i dag.
Men jeg synes alligevel, jeg vil læse op fra forsiden af dagbladet Information: Det forslag, som vi behandler i dag, vil ifølge Røde Kors medføre store menneskelige tragedier; ifølge UNHCR går det længere, end hvad flygtningekonventionen tillader; ifølge Red Barnet er det meget bekymrende i forhold til børns rettigheder; ifølge Institut for Menneskerettigheder begrænser det domstolenes beskyttelse af udlændinge; ifølge Dansk Flygtningehjælp sender det flere på tålt ophold; ifølge Domstolsstyrelsen er det langt mere tidskrævende og vil belaste de danske domstole; og ifølge Forsvarsadvokaterne vil det skabe en større strøm af sager til Menneskerettighedsdomstolen.
Enhedslisten støtter ikke det her forslag, og jeg har meget svært ved at forstå, at de partier, som vi ellers er meget glade for at samarbejde med i oppositionen, kan finde på at stemme for.
Søren Pind (V), 2011-06-24:
Nu har jeg selvfølgelig kun være medlem af Folketinget siden 2005 og har kun været minister i knap halvandet år, men jeg må alligevel sige, at jeg er forundret.
Jeg må sige, at når jeg har læst i medierne de seneste dage, kan jeg jo godt konstatere, hvorfor det sker.
Det sker, fordi man har sagt noget i sin egen folketingsgruppe, som ikke er i overensstemmelse med den virkelighed, som optræder i lovforslaget, og så er man jo nødt til at fastholde, at det her ingenting betyder, og at man derfor stemmer for det.
Så stiller man i øvrigt ændringsforslag, som heller ikke betyder noget, og i det hele taget betyder ingenting noget.
Alt er ophævet.
Derfor er det også vigtigt for mig – ikke kun af polemiske årsager og for at tydeliggøre, at der er ballade i oppositionen, men jo også af hensyn til dem, der skal dømme i fremtiden – klart at sige, at lovgivers utvetydige, stadfæstede intention med det her lovforslag er at skærpe praksis over for kriminelle udlændinge i forhold til udvisning, således at der fremover, medmindre det direkte strider imod danske og internationale forpligtelser, skal ske udvisning.
Så være det sagt.
Det synes jeg er afgørende.
Altså, jeg kan simpelt hen ikke forstå, hvorfor Socialdemokraterne stemmer for det her forslag, når man bliver ved at sige, at det slet ikke er det, det handler om.
Jeg vil i øvrigt beklage, at fru Johanne Schmidt-Nielsen ikke valgte at læse hele Informations forside op, for der stod også andre interessante ting, men jeg vil trygt overlade til Enhedslistens ordfører selv at vurdere, hvad der skal læses op, og hvad der ikke skal læses op.
Karen Hækkerup (S), 2011-06-24:
Jeg synes, det er meget sigende, at en minister, der har fremlagt et lovforslag, som han får rigtig, rigtig bred opbakning til, bruger sin taletid på at kritisere dem, der stemmer for.
Vi har selvfølgelig haft debatten før, nu er det tredje behandling, men jeg vil da gerne en gang til sige, hvorfor Socialdemokraterne støtter det her lovforslag.
Det gør vi, fordi der bl.a. er en skærpelse i lovforslaget, og det anerkender vi, det støtter vi.
Har man begået organiseret kriminalitet, bandekriminalitet, skal det være en skærpende omstændighed i forbindelse med udvisning.
Så kører ministeren rundt i § 26.
Jeg synes, det er tankevækkende, at der er tale om en minister, hos hvem valgsproget åbenbart er, at en ting er politik, noget andet er jura.
Her bliver jeg bare nødt til at sige, at integrationsministerens sammenkædning i forbindelse med, hvad der bliver sagt, og hvad der står i de skriftlige svar, ikke hænger sammen.
Der er ingen ændring i det her lovforslag, for så vidt angår, at Danmark skal overholde de internationale konventioner, det vil sige, at samtlige af de ting, man nu piller ud af § 26 i lovteksten, skal domstolene alligevel tage med i deres overvejelser.
Derfor bliver jeg bare nødt til at spørge ministeren: Hvorfor er det, at ministeren er så forbandet over, at et bredt flertal bakker op om, at det skal være en skærpende omstændighed, at bandemedlemmer kan udvises?
Hvorfor er man ikke bare taknemlig?
Hvorfor vil man mistænkeliggøre vores motiver, og hvorfor kan vi ikke få en klar sammenhæng mellem, hvad der bliver sagt og hvad der bliver skrevet?
Meta Fuglsang (SF), 2011-06-24:
Jeg synes, at det må påkalde sig en vis opmærksomhed, at en minister på talerstolen siger noget, som han åbenlyst siger ikke kun er polemisk, men han siger, at han også af andre grunde vil påpege noget.
Så vi har altså en debat, som kører på noget indhold, og så har vi en debat, som kører på polemik.
Og ministeren skal da trods alt have den ros, at det er så åbenlyst, at det her også er ren polemik.
For polemikken handler netop om en lille ting, en diskussion, som kører her, og som handler om at kunne sige til venstrefløjen: Øv bøv, vi har fået jer til at stemme for noget slemt.
For det skal man bruge i en eller anden debat.
Det er ikke o.k.
Det er ikke værdigt, og det er ikke det, der skal foregå på talerstolen i Folketinget.
Vi skal diskutere et lovforslag.
Det har vi gjort.
Og som fru Karen Hækkerup har sagt tidligere, har vi jo stillet en række spørgsmål, som går på, at der ikke er nogen nye ting, der er omfattet af det her.
Praksis ligner.
Man skal stadig væk være omfattet af internationale konventioner.
Der kan være uenighed om det her med domstolene, altså om de skal varetage det.
Så hvorfor skal vi så diskutere det her?
Det vil jeg spørge ministeren om.
Per Clausen (EL), 2011-06-24:
Man kan sige, at det indhold, der er i det her beslutningsforslag, nu bliver helt klargjort, for skatteministeren har jo ikke noget svar på, hvad der skal ske for de mennesker, hvis ejendomspriser faktisk falder til under 2001-niveauet, så længe gennemsnittet ikke gør det; det vil sige, at en række mennesker, som bor i de dele af Danmark, hvor den økonomiske udvikling i forvejen er negativ, altså kan risikere at komme til at betale mere i skat som en konsekvens af det her beslutningsforslag; det svarede ministeren ikke på.
Ministeren er glad for, at man, når man får vedtaget det her beslutningsforslag, er fri for i fremtiden at føre en debat om, at skattestoppet i forbindelse med jord og fast ejendom i virkeligheden bare betyder, at man giver store skattelettelser til de rigeste danskere, som betales af nedskæringer i den offentlige sektor og af skattestigninger til de fattigste danskere.
Det er sådan, realiteten er, og det ønsker ministeren ikke at diskutere.
Man kan undre sig over, hvad der driver Socialdemokraterne og SF til at stemme for et beslutningsforslag, der har de konsekvenser.
Peter Christensen (V), 2011-06-24:
Jeg giver intet for Det Radikale Venstres bekymring for boligejerne – intet.
Når man har som politisk erklæret mål at få genindført stigningerne i boligskatten som det vigtigste, man vil have gennemført, og så bagefter prøver at pakke det ind i, at man gerne vil skabe tryghed for boligejerne, når vi en grad af hykleri, som jeg ingenting giver for.
Og så bliver det pakket ind.
I stedet for at være ærlige omkring, at det er Det Radikale Venstres absolut største politiske mål, bliver det pakket ind i proces.
Jeg har svaret på, at man, hvad grundskylden angår, jo vil få vurderingen for 2011, og det vil sige, at de bevægelser, man har set i boligmarkedet, jo også vil afspejle sig i vurderingen for 2011.
Så bliver jeg desuden anklaget for, at jeg ikke har svar med hensyn til alle de følgevirkninger af lovforslaget, der kommer.
Nej, for der er ikke et lovforslag endnu.
Det her er et beslutningsforslag, hvor Folketinget pålægger mig som minister at lave et lovforslag, og så handler debatten om, at lovforslaget ikke er der.
Det er en meget mærkværdig debat, men der er jo en grund til, at den er her, og det er, fordi Det Radikale Venstre gerne vil lægge et røgslør ud over, at det, de ønsker, er at brandskatte boligejerne.
Morten Østergaard (RV), 2011-06-24:
Det Radikale Venstres skattepolitik med lavere skat på arbejde fuldt finansieret er velkendt, og den forsøger vi under ingen omstændigheder at feje ind under gulvtæppet.
To gange har man haft det på lovprogrammet – det er flere år siden – men har måttet opgive sit ærinde, fordi man ikke har kunnet finde løsninger.
I dag har vi behandlet et beslutningsforslag, der i al hast er frembragt som følge af forhandlinger, der er pågået med høj intensitet her i maj måned.
Men lige præcis det her spørgsmål har man altså ikke kunnet levere lovforslag på, selv om man jo i virkeligheden må have haft mange år til at overveje de her problemstillinger.
Der ville man netop gerne for at lægge et røgslør ud over de store problemer, det medfører, have, at det skulle være et beslutningsforslag fremsat af støttepartiet. Derfor er det bare, vil jeg sige til skatteministeren, at hvis regeringen havde svar på de spørgsmål, var det jo bare at lægge dem frem.
Så kunne man bare have fremsat det lovforslag, man har taget tilløb til nogle gange.
Men i stedet for får vi sådan nogle helt heroiske betragtninger om, at hvis det skulle vise sig, at der er behov for at ændre vurderingerne, så kan Folketinget jo gøre det.
Er det virkelig regeringens opfattelse, at det fremover er Folketinget, der skal fastsætte den offentlige vurdering af ejendommene i Danmark?
Jeg siger bare god fornøjelse.
Vi stemmer ikke for.
Peter Christensen (V), 2011-06-24:
Jeg ved ikke rigtig, om essensen af det sidste indlæg var, at vi skulle have hastet et lovforslag igennem.
Men det vil vi ikke, for det, jeg har gjort klart, er, at det har en række konsekvenser i andre lovgivninger, og det er klart, at det skal der bruges tid på at få lavet de svar på der skal være.
Det er en opgave, som jeg er sikker på jeg over for Folketinget vil kunne fremlægge gode løsninger på.
Men det her handler først og fremmest om, hvorvidt man ønsker, at boligskatten skal stige, og det synes jeg man skal være ærlig om.
Jeg kan sige – og det tror jeg vil glæde hr. Morten Østergaard –
at skulle det ulykkelige ske, at Det Radikale Venstre engang får flertal for synspunktet om, at boligejerne skal betale mere i skat, vil man altid bare kunne skrue på satsen.
Det vil have den fordel, at det skal i Folketinget i stedet for som i det gamle system fra før 2001, hvor det foregik uden Folketingets mellemkomst helt pr. automatik år efter år.
Fremover vil det skulle i Folketingssalen, hvis man vil øge satserne.
Det synes jeg er glimrende, for så kan vi få en politisk debat, hver eneste gang man ønsker at plukke fjerene af boligejerne.