runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Astrid Krag (SF), 2011-05-26:
Man må lige tage en dyb indånding, inden man tager ordet heroppe, for jeg vil ikke kaste med sten, men jeg føler ikke, at det er mig, der har været polemisk i dag, jeg føler ikke, at det er mig, der har prøvet at brede diskussionen ud, både i forhold til hvad det drejer sig om i udlændingelovgivningen og tidsmæssigt til at snakke om en tid, hvor jeg i hvert fald selv ligesom Venstres ordfører gik i folkeskolen.
Ministeren siger, at han med det her forsøger at prøve at rette en appel til oppositionen.
Han siger selv, at det her er et principielt nybrud, og alligevel har man fra ministerens side ikke været villig til at lytte til de bekymringer, vi har i oppositionen, og som jeg altså stadig fastholder er begrundede bekymringer for, hvorvidt de kriterier, man har opstillet, er diskriminatoriske eller ej.
Det siger jeg på baggrund af Institut for Menneskerettigheders høringssvar, som de har fremsendt af egen drift, men det siger jeg også på baggrund af det samråd i tirsdags, hvor justitsministeren bekræftede over for mig, at det var på baggrund af henvisning til den hollandske og tyske model, at man kunne sige, at det her ikke var i strid med konventionen.
På samme møde sagde Justitsministeriet jo, at de f.eks. ikke var blevet gjort bekendt med, at der kørte en sag ved EU-Domstolen om det hollandske system.
Jeg står altså ikke tilbage med en følelse af, at det her er blevet grundigt belyst, så hvis integrationsministeren mener alle de ord, han står her og siger, om, at det her handler om at rette en appel og det her handler om at få en saglig diskussion om de konkrete forslag, der ligger på bordet, kan jeg kun undre mig over, at et flertal i udvalget har afvist den simple appel om, at vi kunne få det her ændringsforslag belyst grundigt og fyldestgørende.
Der er jo ikke rigtigt det store spørgsmål i det her.
Jeg tror ikke på, at jeg får ministeren nogle steder hen.
Nu har vi prøvet ad flere omgange, så det her er blot et suk.
Søren Pind (V), 2011-05-26:
Jeg skal lade være med at betvivle fru Astrid Krags bekymringer.
Det er det sidste, jeg ville gøre.
Men der er to ting at sige til det.
Den ene ting er, at det her drejer sig om et lillebitte hjørne, ægtefællesammenføring, hvor vi positivt særbehandler visse lande på objektive kriterier.
Jeg kan ikke forstå, hvem det er, at vi volder skade.
Det andet er, at den kolossalt principielle debat, som fru Astrid Krag så gerne vil have, og som er hendes egentlige bekymring, skal vi nok få.
Den skal vi få, når dygtige jurister i dette land har siddet og gennemarbejdet, hvilke muligheder der er for at gå i den retning, hvor man gør det så nemt som muligt for så mange som muligt, som kan og vil Danmark, at komme til Danmark.
Derfor må jeg sige, at resten jo bliver polemik.
Jeg stillede ikke dette forslag, hvis ikke jeg var overbevist om, at det var i overensstemmelse med internationale konventioner.
Så enkelt er det.
Astrid Krag (SF), 2011-05-26:
Men så er det fra ministerens side vel også en tilståelse af, at vi bliver nødt til at have en grundig og principiel debat med inddragelse af fagkundskaben, og at det ikke bare skal være, hvad vi hver især kan føle er objektive kriterier, som jeg i øvrigt har forstået ud fra ministeriets egne svar ikke alene skal være objektive kriterier, men altså også skal være kriterier, som er rimeligt begrundede, og som varetager anerkendelsesværdige formål.
Det er alle de ting, man skal bevise, for at man kan sige, at man ikke laver diskriminatorisk eller ulovlig forskelsbehandling.
Ministeren kan jo ikke sige, at noget, der på samme tid er et principielt nybrud og en principiel problemstilling vedrørende ulovlig forskelsbehandling, er et hjørne, fordi ministeren nu lige vil have den her del hastet igennem.
Altså, når ministeren anerkender, at vi bliver nødt til at tage en grundig principiel debat, hvor vi involverer fagkundskaben – der skal sågar nedsættes en kommission – men at det her som en del af det principielle nybrud nu lige skal hastes igennem, så synes jeg, man fra ministerens side står med en meget dårlig sag.
Vi kan jo revidere lovgivningen, når vi har fået kigget ordentligt på, hvad det egentlig er, vi er i gang med at lave.
Men det ønsker man fra ministerens side ikke, og det kan vi jo bare tage til efterretning er den indstilling, man har, når det kommer til lovkvalitet, og når det kommer til den grundlæggende respekt for, hvad vi skylder vores demokrati, og det synes jeg er trist.
Søren Pind (V), 2011-05-26:
Der er jo ikke meget mere at sige, andet end at alle regler – selv de formelle – i den her sammenhæng er overholdt, og det gælder også kravet om, hvorvidt der skal være en høring eller ej; der er ikke noget krav.
Folk er blevet hørt, og der er en demokratisk debat i Folketingssalen, hvor man oven i købet skal høre på uhyrligheder.
Så altså, ærlig talt: Suk hjerte, brist ej; hvad vil du mere?
Henrik Dam Kristensen (S), 2011-05-26:
Ude i den virkelige verden er der et begreb, der hedder tudefjæs.
Det er lige præcis, hvad vi har oplevet også i Folketingssalen.
Magen til arrogance skal man lede længe efter som i den tale, vi hørte lige før af ministeren.
En overgang kunne man jo nærmest få ondt af ministeren, fordi alle var så slemme og onde ved ham, men det er jo ministeren, der i den grad udviser arrogance, forsøger via medierne, via talerstolen her i dag at sige: Jeg vil gerne en ny politik på det her område, jeg vil gerne i dialog, jeg vil gerne tale med befolkningen, med Folketinget.
Har der været en eneste henvendelse til oppositionen om den nyorientering, som ministeren påstår han gerne vil have på det her område?
Har der været noget, der bare ligner et forsøg på dialog med det politiske liv ud over den, der omgærdes af Dansk Folkeparti?
Har der været noget forsøg på, når vi har forsøgt at sætte spørgsmålstegn ved det her ændringsforslag, at give en ærlig forklaring ud over at vende tilbage til et eller andet lovforslag, der blev vedtaget en gang i begyndelsen af 1990'erne?
Jeg må bare sige, at jeg har hørt mange gode, spændende taler fra den her talerstol, men den, jeg hørte her for et øjeblik siden, var en tudefjæstale.
Søren Pind (V), 2011-05-26:
Hver fugl pipper med sit næb, og man omgås jo selv Folketingets værdighed, som man synes.
Det skal jeg ikke blande mig i.
På spørgsmålet om, hvorvidt der har været henvendelser til oppositionen, kan jeg svare ja.
Henrik Dam Kristensen (S), 2011-05-26:
Ja, værdighed er jo mange ting.
Og jeg synes måske, at ministeren skulle tage og læse sin tale igennem – den kan man jo læse lidt senere på dagen på nettet.
Skal jeg forstå det svar, der blev givet nu her, sådan, at der er et reelt ønske fra ministeren om at forsøge at skabe noget i en bred sammenhæng på hele flygtninge- og integrationsområdet?
Det har jo ikke været tilfældet siden 2001.
Men har den nye minister et reelt ønske om, at der skal kunne laves brede aftaler på det her område?
Er det det, svaret udtrykker?
Sophie Løhde (V), 2011-05-26:
Nu fik vi da i hvert fald bekræftet, at den socialdemokratiske ordfører ikke har ulejliget sig med at dykke ned i, hvad det her lovforslag egentlig indeholder.
For han bliver jo ved med at påstå her i Folketingssalen, at man vil tilføre den eksisterende vejlov noget, som findes i forvejen, og at det her lovforslag derfor er unødvendigt.
Der kom et nik fra den socialdemokratiske ordfører.
Men det er jo ikke det, det her lovforslag handler om, og derfor må jeg opfordre til, at man måske anstrenger sig og læser det igennem en ekstra gang.
For det her lovforslag handler jo om at sætte nogle grænser, i forhold til at man bare som kommune – Københavns Kommune – skal kunne opkræve uanede mængder parkeringsafgifter, uden at det har nogen konsekvenser overhovedet.
Skal der ikke være en øvre grænse, i forhold til hvor meget en kommune må kunne tjene på at sætte parkeringsafgifterne op og i øvrigt indføre parkeringsafgifter og licenser ud over hele området?
Derfor vil jeg gerne bede den socialdemokratiske ordfører om at forklare mig, når nu alting sådan er i den skønneste orden i dag, hvordan det så kan være, at Københavns Kommune i dag – og det har vi jo sort på hvidt, det er et faktum – opkræver langt flere penge i afgifter end det, som Københavns Kommune bruger på etablering af parkeringsfaciliteter.
Rasmus Prehn (S), 2011-05-26:
Jeg synes først og fremmest, det er et lidt dårligt udgangspunkt for sådan en debat at starte med at beskylde hinanden for ikke at have læst lovforslaget.
Det er jo en uværdig måde at debattere på.
Jeg sagde faktisk her fra Folketingets talerstol, at man vil tilføre loven noget, der allerede står i den, plus nogle yderligere bureaukratiske tiltag.
Så det er altså rigtigt, at man tilfører noget, der allerede står i loven, og så har man fundet på nogle flere sådan bureaukratiske krumspring for at gøre det endnu mere besværligt for kommuner og for borgere.
Og det er sådan set det, vi er kritiske over for.
Sagen er den, at hvis det er sådan, at Venstre og fru Sophie Løhde har ret i, at Københavns Kommune bare sætter afgifterne op for at tjene penge, vil jeg sige, at så er det faktisk sådan, at det er ulovligt ifølge den gældende vejlov.
Og det synes jeg da er en meget alvorlig anklage at komme med af Venstre og fru Sophie Løhde.
Det er det, man har gjort i Københavns Kommune, fordi man gerne vil have, at folk kan parkere.
Eller der er områder, hvor man siger: Vi vil gerne have at der er mindre trafik dér, og derfor prøver vi at styre det.
De muligheder skal der være.
Meta Fuglsang (SF), 2011-05-26:
Man kan hurtigt få debat om noget, som ser småt ud, første gang man kigger på det.
Når fru Sophie Løhde siger, at Venstre ikke mener, det er rimeligt, at man bare skal kunne sætte afgiften op, så må man sige, at det her lovforslag ikke rammer ind i den problemstilling.
Det her lovforslag gør jo ikke, at man ikke kan sætte afgiften op; det betyder bare, at hvis man gør det, skal man aflevere en del af det overskud, der ligger over en vis grænse.
Det er sådan set det, der er pointen.
Så nu har vi fået flere forskellige forklaringer på grunden til det, og vi har fået flere forskellige forklaringer på, hvad konsekvensen er, og det fortsætter åbenbart her ved andenbehandlingen.
Det her lovforslag sikrer ikke, at man ikke bare sætter afgiften op; det sikrer bare, at man skal aflevere en del af overskuddet.
Så hvis det er det, der er meningen, så har det ramt forbi.
Den anden del af det handler om, hvem det er, man skal hjælpe med det her.
Vi hørte også under førstebehandlingen, at det ikke kan nytte noget, at man hiver penge ud af borgerne.
Det forhindrer man jo så heller ikke med det her, for man kan sagtens sætte afgiften op, man skal bare aflevere noget af overskuddet.
Der står i loven nu, at man ikke må gøre det her af fiskale hensyn.
Det står der allerede; det behøver vi ikke vedtage en gang til.
Det, der sker yderligere med det her, er, at man nu fra regeringens side sætter på formel, hvornår noget sker af fiskale hensyn, og det gør man ved at indføre en bestemt måde at beregne et overskud på.
Det er det, der sker med det her.
Pindet ud kan det egentlig siges sådan, at man ikke opnår det, man vil, nemlig at borgerne ikke skal betale så meget, for kommunerne kan faktisk sagtens sætte betalingen op, de skal bare aflevere nogle af pengene.
Så kommunerne bliver bare straffet for det.
Man sætter bare på formel, hvornår noget er fiskale hensyn, og det burde ikke være nødvendigt, når det står i loven.
Rasmus Prehn (S), 2011-05-26:
Jeg synes ellers, at det fremgik meget klart af mit svar på hr. Rasmus Jarlovs spørgsmål, om vi ville rulle det her lovforslag tilbage.
Det er altså L 198, som er et lovforslag om at tilføre den eksisterende vejlov nogle ekstra paragraffer, og det er det, vi vil rulle tilbage.
Så Venstre og fru Sophie Løhde kan rolig regne med den eksisterende vejlov, der siger, at kommuner ikke må opkræve parkeringsafgifter af fiskale hensyn, altså for at tjene penge.
Hvis man alene har det mål at sætte afgiften op for at tjene penge til at bruge på noget andet, så er det forbudt, så er det ulovligt.
Og det er ulovligt i dag.
Det er derfor, vi siger, at så er der ingen grund til at lave dobbeltlovgivning, så er der ingen grund til at finde på en ny lov, der skriver det samme en gang til, med noget mere bureaukrati og mere juristeri.
Nej, det ruller vi tilbage, men det er stadig væk forbudt.
Så det, danskerne kan regne med, er, at ligesom det er tilfældet i dag, vil det også fremover være forbudt for en kommune at sætte afgiften højt op alene for at tjene penge.
Sådan er loven, og derfor er der ingen grund til at lave flere juridiske krumspring.
Jeg tror ikke, danskerne ser på det på samme måde.
Rasmus Jarlov (KF), 2011-05-26:
Det er jo lige med at kende proceduren – for os, der ikke har været herinde så længe.
Det er en fuldstændig korrekt udlægning, fru Meta Fuglsang gav her: Der bliver lagt et loft, og alle parkeringsindtægter over det loft tilfalder statskassen.
Så det, vi gør, er, at vi fjerner kommunernes incitament til at hæve parkeringsafgifterne, fordi der mangler penge i kommunekassen, fordi man vil bygge et ungdomshus eller en lysende bænk eller et eller andet andet, som man synes man mangler penge til i en kommune.
Det betyder jo ikke, at vi har anklaget Københavns Kommune for at have brudt loven; det betyder, at vi laver en fornuftig incitamentsstruktur, som det hedder på økonomisk, og det gør vi jo hele tiden.
Når vi beskæftiger os med kommunerne, vil vi gerne anspore dem til at have en sund økonomisk adfærd.
Og vi har jo et skatteloft i Danmark, det har vi hele tiden haft; der har hele tiden været begrænsninger på, hvor meget man må beskatte borgerne, og det er bare det, vi nu også udbreder til parkeringsafgifterne, for vi synes ikke, det er rimeligt, at man kan bruge det som en skatteskrue, således at det bliver en indtægtskilde for kommunerne.
Meta Fuglsang (SF), 2011-05-26:
Nu begynder det at blive sjovt, for nu har vi faktisk en situation, hvor den nuværende lov åbenbart ikke virker, en form for ufuldstændig lov, lex imperfecta, hvor vi har en lov, som regeringen åbenbart opgiver at håndhæve.
Det synes jeg er spændende.
Vi har en lov, som siger, at man ikke må gøre det her af fiskale hensyn; det tror vi ikke på ikke kan lade sig gøre, vi kan ikke bevise, at de gør det af fiskale hensyn, men vi tror det, så nu laver vi en formel for, hvornår det er af fiskale hensyn.
Så man laver unødigt bureaukrati, laver nye regler for, hvad kommunerne skal redegøre for, i stedet for at sørge for, at den lov, man har, bliver brugt på en måde, så den faktisk kan anvendes.
Hvis man tror, der er fiskale hensyn, må man gå ind i den diskussion med de kommuner, der er under mistanke for det, så man kan håndhæve den lov, vi har, i stedet for at lave en ny lov, som er baseret på nogle forudsætninger, som er usikre, og som giver et voldsomt bureaukrati.
Rasmus Jarlov (KF), 2011-05-26:
Jamen sådan er det jo med den slags; det er jo ikke muligt at bevise, hvad der foregår oppe i hovedet på mennesker, når de træffer politiske beslutninger.
Og derfor mener jeg heller ikke, det er særlig sandsynligt, at man skulle kunne gå ind og bevise, hvad der har ligget til grund i nogle forhandlinger, hvor man ikke har været til stede.
Ja, jeg har godt nok selv været til stede under én budgetforhandling i Københavns Kommune, så jeg har dog en vis indsigt i det som medlem af Borgerrepræsentationen, men hvad der i øvrigt er foregået, kan man jo ikke bevise.
Faktum er bare, at der er blevet indkrævet meget, meget store beløb i parkeringsindtægter, faktisk milliarder af kroner i årenes løb, som man ikke har brugt på at forbedre parkeringsforholdene.
I 2007 indkrævede man over 500 mio. kr., og man byggede parkeringsanlæg for 19,8 mio. kr. Så der er et gigantisk misforhold mellem, hvad man kræver ind, og hvad man bruger.
Jeg vil bare gerne spørge Socialistisk Folkeparti for lige at være helt sikker på, at borgerne ved, hvad de får: Er det sådan, at Socialistisk Folkeparti vil rulle den her lov tilbage, hvis der sker det unævnelige, at regeringsmagten måtte skifte efter et folketingsvalg?
Det kunne jeg godt tænke mig at høre en bekræftelse eller gerne en afkræftelse af.
Meta Fuglsang (SF), 2011-05-26:
Det, vi er ude i nu, er sådan en gang tankepoliti; det handler om, at man tror, man kan læse, hvad der foregår inde i andres hoveder, og hvad det er for nogle hensyn, der er.
Helt almindelig lovgivning, som kan håndhæves, kræver, at man af de handlinger, der sker, kan se, om de er i overensstemmelse med loven.
Det er sådan, vi plejer at håndhæve lovene.
Vi plejer ikke at skulle ind i andres hoveder for at læse os til, hvad det er, man egentlig har tænkt sig.
Selv når der i strafferetten er tale om, at man skal have forsæt til at gøre noget, kræver det, at et eller andet i omstændighederne viser, at det er at betragte som noget, man har villet, eller som man har regnet med ville være sandsynligt.
Så det er langt ude, det er kafkask at høre det, der ligger til grund for det her, beskrevet sådan, at man jo ikke kan læse tankerne bag, og derfor er vi nødt til at lave den her lovgivning.
Vi har en lov, hvor det er forbudt at gøre det her af fiskale hensyn.
Jeg kan sige så meget, som at vores mål i en ny regering er en regelforenkling, en afbureaukratisering i kommunerne, og det er jo oplagt at sige, at den her form for bureaukrati vil vi ikke være med til.
Vi vil gerne kigge på, om der er orden på reglerne i vejloven, og vi vil gerne se på, om der skulle være nogen problemer med det, og om man gør tingene af fiskale hensyn, hvilket ikke er i overensstemmelse med loven, men vi vil ikke være med til at lave et unødigt bureaukrati baseret på mistillid, baseret på nogle erfaringer fra nogle enkelte politikere, som både sidder i en kommune og i Folketinget og mener, at de derfor har en særlig viden om, hvad der foregår inde i hovederne på dem, der er kolleger andre steder.
Sophie Løhde (V), 2011-05-26:
Jeg synes efterhånden, det er lidt morsomt, at hver gang man i Socialistisk Folkeparti eller hos Socialdemokraterne ikke rigtig ved, hvad man skal svare for at skyde et lovforslag ned, så kalder man det for unødigt bureaukrati, og så kan man sådan dække sig af med, at det er derfor, man er imod.
Den her lov handler jo ikke om, hvorvidt der er nogen, der overholder eller bryder en lov.
Det handler om, hvad det er for en incitamentsstruktur, der skal være bygget op om de muligheder, som man har, for at opkræve afgifter for parkering fra kommunernes side.
Her synes vi, det er et ganske sundt princip at sige, at kommunerne selvfølgelig skal kunne lave parkeringsafgifter ud fra trafikale hensyn.
Men det er jo samtidig også godt, at der ikke behøver at være blandet alle mulige andre økonomiske overvejelser ind i de ting, man skal tage stilling til.
Man sikrer sig, at beslutningen alene træffes ud fra trafikale hensyn.
Hvorfor er det, at man er imod det i Socialistisk Folkeparti, hvis man gerne vil sikre, at borgerne ikke skal have for høje p-afgifter?
Det virker en anelse underligt.
Rasmus Jarlov (KF), 2011-05-26:
Tak for det.
Det synes jeg borgerne har krav på at få at vide i Danmark: Hvorvidt Socialdemokraterne har tænkt sig også på det her område at lade skatterne stige.
Hvis man får magten, har man så tænkt sig at fjerne den her lov, således at det vil stå kommunerne frit for at hæve parkeringsafgifterne rundtomkring i Danmark lige så meget, som de har lyst til?
Det var bare derfor, jeg tog ordet.
Jeg vil gerne høre, hvad Socialdemokraterne har at sige til det.
Sophie Løhde (V), 2011-05-26:
Den socialdemokratiske parkeringsordfører lægger meget vægt på, at nu bliver der lovgivet om et problem, som ikke findes.
Og så kan man jo drage den konklusion, at enten har den socialdemokratiske ordfører ikke læst lovforslaget, eller også har den socialdemokratiske ordfører ikke været en tur ude i vores dejlige hovedstad, København.
Det her lovforslag handler jo ikke om at begrænse kommunernes muligheder for at opkræve parkeringsafgifter af trafikale hensyn.
Det her handler jo om noget så principielt som, hvorvidt man synes, det er i orden, at kommunerne har uanede mængder af frihedsgrader til bare at opkræve og opkræve, uden at der stilles nogen krav til, at de måske også skulle sørge for at forbedre forholdene for parkeringsbilisterne.
Og derfor kunne jeg godt tænke mig at høre den socialdemokratiske ordfører, når nu man i dag har meddelt, at man vil rulle det hele tilbage, hvis man får magt, som man har agt, om friheden til en fornuftig parkeringspolitik – som var det udtryk, ordføreren brugte – består i, at man vil sikre, at kommunerne, heriblandt Københavns Kommune, fremadrettet skal have fuld frihed til at kunne sætte afgifterne op lige så meget, som de lyster, uden at der stilles nogen som helst krav til, hvad det er, pengene bliver brugt til, og hvor meget man kan opkræve.
Karsten Lauritzen (V), 2011-05-26:
Jeg kan spørge fru Line Barfod om Den Europæiske Union.
Man bliver jo ikke undervist i dansk eller dansk kultur for den sags skyld eller dansk historie i Italien, men alligevel har man som italiensk statsborger privilegeret adgang til Danmark, fordi vi er blevet enige om, at det synes vi er en god idé.
Det er da rigtigt, man underviser i dansk kultur i Island, man underviser i svensk i Finland, men jeg må nu også erkende, at jeg kender rigtig, rigtig mange islændinge og finner på min egen alder, og de ved ikke ret meget om Danmark og taler ikke ret meget dansk og har ikke har ret meget forståelse for dansk, men de har dog et bedre udgangspunkt for at blive integreret og bo og leve i Danmark end en person, som kommer fra et udemokratisk land, hvor analfabetisme er udbredt, og hvor folket har været styret af en autoritær diktator i 40 år.
Der er jo ikke noget i vejen med at lave forskelsbehandling, så længe den baserer sig på nogle objektive, saglige kriterier.
Rasmus Jarlov (KF), 2011-05-26:
Det var jo et meget klart løfte fra Socialdemokraterne om, at man vil fjerne den her lov igen.
Det betyder, at kommunerne får frit spil til at fortsætte med at hæve parkeringsafgifterne.
Det synes jeg er vigtigt at især borgere, der færdes i København, får at vide, i og med at vi jo allerede har parkeringspriser på næsten 30 kr. i timen i indre by.
Dem vil man lade stige endnu mere.
Jeg vil blot bemærke, at lovforslaget ikke betyder noget for det, som hr. Rasmus Prehn omtaler, men at det betyder noget for, hvor meget skatterne kan stige.
Det er derfor, vi laver loven.
Der er ikke nogen dobbelt lovgivning i det, for der findes ikke i dag en lov, som forhindrer kommunerne i at hæve afgifterne.
I forhold til formålet med loven kan det godt være, at det står et andet sted i forvejen, men der er i dag intet, der forhindrer kommunerne i at sætte parkeringsafgifterne lige så højt, som de vil, og høste gevinsten på det.
Derfor er der behov for den her lov.
Vi synes simpelt hen ikke, det er rimeligt, at bilister, der færdes i København, skal brandbeskattes på den måde, som det er foregået på, og vi synes, det er rimeligt, at kommunerne ikke har en fiskal grund til at hæve parkeringsafgifterne.