Jan E. Jørgensen (V), 2014-01-23:
Tak for det.
Med lovforslag L 111 lægges der op til, at vi, om jeg så må sige, skal skyde gråspurve med kanonslag.
Forslaget går ud på, at man vil reducere de perioder, hvor man må henholdsvis anvende fyrværkeri og sælge fyrværkeri.
Ja, helt konkret foreslås det, at hvor man i dag må både sælge og anvende fyrværkeri i hele december måned, skal det fremover være sådan, at man kun må bruge fyrværkeri fra den 27. december til den 1. januar, og salgsperioden foreslås så indskrænket til at løbe fra den 15. december til den 31. december.
Grunden til, at man kommer med det her forslag, er, at en række dyreorganisationer – ikke dyre organisationer, men dyreorganisationer – har peget på, at de nuværende regler er til gene for nogle hunde, som bliver generet af både lys og støj fra fyrværkeri.
Man mener så, at en kortere affyringsperiode vil kunne mindske de gener, som vores firbenede venner oplever, når det buldrer og brager udenfor.
Er der nogen, der har noget imod hunde?
Jeg har i hvert fald ikke.
Men vil det her forslag løse flere problemer, end det skaber, og vil det overhovedet løse de problemer, som der lægges op til at man vil løse?
Det er kun 3,4 pct. af fyrværkeriet, der afbrændes i løbet af december måned.
Næsten 97 pct. – 96,6 pct., for at være helt præcis – fyres altså af nytårsaften mellem kl. 18 og kl. 2.
Så min påstand er – det er også den påstand, der fremhæves i flere af høringssvarene – at det altså ikke er det lovlige fyrværkeri, som er et problem for de mange hundeejere; det er det fyrværkeri, som i forvejen er ulovligt, altså som importeres ulovligt fra f.eks. Tyskland eller bliver bestilt via internettet.
Så vi løser formentlig ikke nogen problemer, i hvert fald ikke særlig mange, for de hundeejere, der er på tale, og spørgsmålet er så: Skaber vi nogle nye problemer?
Det fremgår det af den rapport, der ligger til grund for hele arbejdet – en rapport, som Rambøll har udarbejdet, der hedder »Risikoanalyse – fyrværkeridistribution i detailledet« – at hvis lovforslaget vedtages, og hvis man formindsker salgsperioden, vil det givetvis have en indflydelse på mængden af illegalt fyrværkeri.
Altså, hvis man ikke lovligt kan købe fyrværkeri i den første halvdel af december, vil man kun have mulighed for at købe ulovligt fyrværkeri, og dermed er der altså en væsentlig risiko for, at der vil komme mere ulovligt fyrværkeri.
Det er noget af det fyrværkeri, der siger bang, og det er altså noget af det fyrværkeri, som i særlig grad er til gene for vores kæledyr.
Så altså, mere ulovligt fyrværkeri, en stimulering af det sorte marked og grænsehandel osv. er jo ikke ligefrem det, som vil hjælpe på de problemer, som ifølge lovforslaget skulle kunne blive afhjulpet.
Så er der spørgsmålet om sikkerhedsrisikoen.
Her fremhæves det fra flere sider, bl.a. Københavns Politi, at den foreslåede halvering af salgsperioden kan medføre en risiko for, at salgsperioden bliver så tidsmæssigt presset, at de sikkerhedsmæssige foranstaltninger omkring håndteringen af store mængder fyrværkeri vil blive forringet, herunder i forbindelse med transport og opbevaring af fyrværkeri.
Der vil særlig være en risiko for, at lagre af fyrværkeri opbevares i køretøjer, der hensættes nær ved salgsstederne, hvilket vil indebære en forøget risiko for ulykker med fyrværkeri.
Det fremhæves også i Rambøllrapporten, at den forkortede salgsperiode også vil medføre større risiko for, at der sker menneskelige fejl.
Der vil være en risiko for, at der er flere mennesker til stede ved salgsstederne, og dermed er der, hvis en ulykke indtræffer, altså også flere mennesker, der kommer til skade.
Og det er jo lidt absurd, i betragtning af at når vi overhovedet i sin tid indførte en begrænsning for, hvornår man måtte købe og anvende fyrværkeri, så var det jo netop af hensyn til sikkerheden.
Det var som følge af den meget forfærdelige ulykke i Seest ved Kolding, at vi overhovedet indførte en begrænsning på fyrværkeri.
Det var jo ikke af hensyn til at sikre hundes nattesøvn; det var for at sikre menneskers liv og helbred, at vi overhovedet indførte de her restriktioner.
Og så virker det jo helt absurd, at vi nu er i gang med at vedtage et lovforslag, som vil få den modsatte konsekvens.
Der blev også peget på fra Københavns Politis side, fra Sikkerhedsstyrelsens side, fra Rigsadvokatens side, at det, at man har en periode, hvor man godt må sælge fyrværkeri, men ikke må anvende det, gør, at det vil være meget svært at håndhæve de her bestemmelser.
Det er ikke særlig hensigtsmæssigt, og der er heller nogen særlig grund til at antage, at politiet vil ofre større ressourcer på at komme det her problem til livs.
Så er der som det sidste
spørgsmålet om hele erhvervslivet.
Venstre går ind for et byrdestop, og det påpeges af både Dansk Industri, Dansk Erhverv, brancheforeningen selv og eksempelvis Trier Festfyrværkeri – hvor direktøren har skrevet, at dette er hans og hans kolleger i branchens klare opfattelse – at der sker for mange ændringer på dette område, og at de mange ændringer gør det sværere at drive en virksomhed, fordi man hele tiden skal sætte sig ind i nye regler.
Altså, hvis vi mener noget alvorligt med, at vi ikke altid skal lovgive os ud af problemer, så er det her altså et meget godt sted at stoppe op, selv om jeg anerkender, at det ikke er verdens største lovforslag.
Jeg synes i stedet for, at vi skulle foreslå, at man lavede nogle kampagner.
Det har tidligere vist sig effektivt.
Eksempelvis kender alle vel kampagnen »Gå aldrig tilbage til en fuser«, og det kan være, at Venstre måske endda vil genbruge den kampagne i sin næste folketingsvalgkamp; det vil jeg ikke afvise.
Men kampagner er altså et udmærket og effektivt instrument.
Vi skal ikke altid ty til lovgivning, fordi vi oplever et eller andet problem. Så på den baggrund må jeg sige, at Venstre ikke kan støtte lovforslaget og anbefaler, at regeringen trækker det.