Merete Riisager (LA), 2011-11-22:
Næsten to tredjedele af danskerne, 63,2 pct., ville stemme nej, hvis euroen var til afstemning i dag.
Danskerne har ellers altid været delt i to lige store dele, når det kom til euroen, men nu er der altså sket et skred.
Selv om både medierne og de fleste af jer herinde taler om den europæiske gældskrise, som om det ikke har noget at gøre med Danmark, så har befolkningen alligevel gennemskuet, at der er al mulig grund til at tage det her meget alvorligt.
Europa bløder, og der er ingen tvivl om, at gældskrisen er meget smitsom.
Jeg er urolig for, om også mangelen på mod og ansvarlighed er smitsom, og at smitten allerede er nået til Danmark.
For når den danske regering ikke vil forholde sig åbent og ærligt til udviklingen i Europa, så må det skyldes mangel på mod, frygt for vælgernes reaktion, når man siger det, som det er, og mangel på følelse af ansvar for med rettidig omhu at styre Danmark så langt uden om den europæiske gældskrise som muligt.
Det har desværre betydet, at Danmark har bevæget sig ind på det forkerte spor.
Vi er på trods af det danske euroforbehold trådt ind i europluspagten.
Med den beslutning har Danmark accepteret en stadig tættere økonomisk koordinering og dermed et stadig mindre ansvar for egen økonomi.
Det er en ansvarsfraskrivelse, som Liberal Alliance vender sig klart imod.
I virkeligheden er der tre veje, som Danmark kan vælge.
Vi kan flyde med strømmen som en død fisk og lægge vores økonomiske fremtid i hænderne på EU; vi kan træde et skridt frem og melde os ind i en klub, som ikke virker særlig attraktiv; eller vi kan træde et skridt tilbage og få mere overblik, mere plads at bevæge os på og det fulde ansvar for vores egen økonomi.
Det er ikke for sent at ændre kurs og vælge den sidste løsning.
Vi skal gøre det nu.
Den tyske kansler Angela Merkel har nemlig helt åbent luftet sine ambitioner om at ændre EU-traktaten på flere afgørende områder.
Merkel vil have såkaldte sparekommissærer, som skal have direkte magt til at styre økonomierne i de mest forgældede lande.
Hun vil have automatiske sanktioner mod eurolande, der ikke overholder budgetreglerne, og hun vil have en formand for Europa-Kommissionen, som borgerne i alle 27 EU-lande direkte har valgt, altså i praksis et EU-overhoved.
Som en af hendes tætte allierede i CDU har udtrykt det: Pludselig taler Europa tysk.
Danmark skal være et åbent land, der er parat til at lære af andre, men at være åben og i dialog er ikke det samme som at ønske sig en EU-kogebog, en EU-kogebog med en detaljeret opskrift på, hvordan vi skal opføre os, og hvilke valg vi skal træffe.
Mens nogle borgerlige mener, at vi skal finde begejstringen og EU-strømperne frem, lægger regeringen op til en mere passiv og afventende tilgang, i hvilken man nedtoner den voldsomme udvikling og dens betydning for Danmark.
Liberal Alliance vil gerne advare imod, at vi blot læner os tilbage og venter på, at Merkel kommer og prikker os på skulderen, eller endnu værre tager over.
Vi skal træde et skridt tilbage fra det morads, eurosamarbejdet har udviklet sig til, og se med åbne øjne på de muligheder, vi har for at forbedre vores egen situation, og de udfordringer, vi skal håndtere.
I Liberal Alliance betragter vi med stigende skepsis den koncentration af magten, som Merkel lægger op til, og som vi har været vidne til det sidste stykke tid med eurolandenes etablering af en form for euroregering.
Liberal Alliance er ikke alene om bekymringen.
Kritiske røster lyder fra flere forskellige hjørner af samfundsdebatten.
Mens Dansk Erhverv kalder udviklingen nødvendig for eurolandene, men bekymrende for Danmark, beskriver erhvervsredaktøren hos Politiken euroregeringen sådan her: Resultatet er en hidtil uset og meget lidt demokratisk orienteret koncentration af magten, ikke bare blandt eurolandene, men reelt i hele EU, fordi de ti ikke-euromedlemmer reelt ikke kan gøre andet end at bakke op om det, magttoppen enes om.
Det er dybt bekymrende, at Danmarks mulighed for at udstikke den økonomiske kurs på den måde bliver indsnævret.
Regeringen har en demokratisk forpligtelse til at informere danskerne om, at man er i gang med at overlade tømmerne til EU.
Derfor fremsætter Liberal Alliance følgende:
Folketinget opfordrer på den baggrund regeringen til løbende at oplyse om, hvad de konkrete konsekvenser af et stadig tættere finanspolitisk samarbejde og en magtkoncentration i en de facto-euroregering vil være for Danmarks muligheder for frit at kunne agere økonomisk og politisk fremover.«