Finn Sørensen (EL), 2012-12-14:
Vi nærmer os jo dommens dag i forhold til det lovforslag om reform af førtidspension og fleksjob, som er blevet fremsat.
Det er godt nok ikke i dag; det er først i næste uge.
I dag har vi andenbehandlingen, og der har vi valgt i Enhedslisten, at vi i stedet for bare at sætte os hen og skælde ud vil prøve så konstruktivt, som vi overhovedet kan, at se, om vi kan få forbedret den her reform på de præmisser, der ligger i den, selv om vi er fuldstændig principielt modstandere af hele projektet.
I den forbindelse vil jeg gerne takke, desværre ikke udvalget, for der synes jeg, at der har været en meget overfladisk behandling af de problemstillinger, men de mange interesseorganisationer, handicaporganisationer, fagforbund og enkelte mennesker, der bliver berørt af den her reform, for det store engagement, de har udvist, for de ændringsforslag, vi stiller, bygger i høj grad på de mange forslag, vi har modtaget fra de nævnte organisationer.
Jeg skal lige meddele, at vi støtter beskæftigelsesministerens ændringsforslag.
Det er tekniske ændringer, som ikke volder problemer.
Vi støtter også Dansk Folkepartis ændringsforslag på det her område.
Jeg kan ikke nå at gennemgå det hele.
Jeg håber, at alle medlemmer af Tinget har sat sig grundigt ind i det og i det mindste har læst bemærkningerne, for så vil de kunne se, hvad forslagene handler om.
I dag er det sådan, at en fleksjobber skal ansættes i henhold til den gældende overenskomst for virksomheden.
I forslaget hedder det, at der bare skal tages udgangspunkt i den.
Der bliver også lavet en ændring, så virksomheden og den enkelte fleksjobber i forhandlingen om løn- og ansættelsesvilkår kan blive enige om at fravige den gældende overenskomst, uden at overenskomstparterne er involveret i det.
Det er et fuldstændigt brud med hidtidig praksis på det her område og med regeringens – og også tidligere regeringers – hidtidige politik, som er, at man i nogle tilfælde kan tillade eller åbne op for, at arbejdsmarkedets parter kan fravige overenskomsterne under det ene og det andet hensyn, men det er så overenskomstparterne, der ejer overenskomsten, der aftaler det.
Vi har mig bekendt ikke været ude for en situation, hvor man lovgivningsmæssigt bestemmer, at den enkelte ansatte sammen med arbejdsgiveren kan fravige, dvs. forringe, overenskomsten uden om dem, der ejer overenskomsten.
Det er et fuldstændigt brud med den danske arbejdsmarkedsmodel.
Samtidig sker der det, at fleksjobberens mulighed for at blive beskyttet af sin fagforening i forhandlinger med arbejdsgiveren om løn- og ansættelsesvilkår ved oprettelsen af et fleksjob bliver afskåret.
I den gældende lov er der en klar bestemmelse, der siger, at fagforeningen skal inddrages ved forhandlinger om fleksjobberens løn- og ansættelsesvilkår.
Det er også blevet bekræftet af de svar, vi har fået, at det er konsekvensen af den her lovgivning.
Fleksjobberen må gerne snakke med sin fagforening, det er ikke forbudt, så vidt er det altså ikke kommet, men fleksjobberen har ikke krav på, at fagforeningen er til stede og kan hjælpe og beskytte fleksjobberen i den meget udsatte position.
Det er helt uforståeligt for Enhedslisten, at en socialdemokratisk beskæftigelsesminister overhovedet kan finde på sådan nogle ændringer, og jeg håber sandelig, at hele Tinget lytter meget til det, jeg siger her, og støtter Enhedslistens ændringsforslag på det punkt, som fører retstilstanden tilbage til det, som den er nu.
Jeg kan se, at tiden iler, så jeg når jo ikke at kommentere ...
Jamen så vil jeg da gerne benytte lejligheden til ...
Ja, tak for det.
Med ærlighed kommer man længst.
Ellers havde jeg insisteret på at få 5 minutter mere.
Jeg vil så lige kommentere nogle enkelte ting, hvor jeg faktisk synes, at man slår sig selv for munden og modvirker den erklærede hensigt med den her reform.
Den ene er ressourceforløbene.
Oprindelig var vi jo positive over for den del af reformen, fordi det lå i ånden – og sådan blev det også solgt, om man så må sige – at det skulle være et led i en tidlig forebyggende indsats.
Det er jo det, som alle er enige om er det rigtige, for jo længere tid, der går, før man hjælper folk, jo mere syge bliver de.
Men nu kan vi se, at den endelige udformning medfører, at man først skal opfylde en lang række betingelser.
Man skal have modtaget offentlig forsørgelse i lang tid, og man skal have deltaget i virkningsløse aktiveringstilbud, altså nogle, som ikke medførte forbedret arbejdsevne.
Det er bare for at nævne nogle af de forløb, man skal igennem.
Det synes vi er helt urimeligt, for ressourceforløbet er jo kun en god ting, hvis det kan bruges til den tidlige forebyggende indsats, og derfor har vi stillet en række ændringsforslag, der sikrer, at det kan bruges til det.
Det er jo nyskabelsen, om man så må sige, at det skal være muligt, at der kan gives tilskud fra det offentlige til den fleksjobber, der kun kan arbejde 2-4 timer, så vedkommende kan få et fleksjob.
Det er jo som sådan en udmærket tanke.
Problemet er, at vi taler om mennesker, der er så udsatte og med så nedsat arbejdsevne, at det altså ikke kan nytte noget, at det er noget, de tvangsmæssigt kan visiteres til, fordi kommunen mener og har en formodning om, at der ad den vej kan udvikles noget indtil nu ikke opdaget arbejdsevne.
Derfor bør det være sådan, at det er en frivillig sag.
Med hensyn til økonomien i ressourceforløbene er det jo vigtigt for os at få begrænset antallet af dem, ikke af hensyn til statskassen, men af hensyn til de mennesker, der skal ud i ressourceforløbene, for der er ikke – og det har vi også fået bekræftet gennem svarene – nogen hindring eller barriere for, at kommunerne kan sætte unge mennesker i det ene efter det andet ressourceforløb fra de er 18 år til de er 40 år og vel at mærke på en sats, der svarer til kontanthjælpen.
Vi må altså sige, at det er der ikke nogen, der bliver hverken mere raske eller mere arbejdsføre af, tværtimod.
Så er der problematikken om fastholdelsesfleksjob.
Alle faglige organisationer siger, at det er fuldstændig forrykt.
Det vil føre til, at der fremover bliver oprettet meget, meget få fastholdelsesfleksjob, for det viser sig i dag, at halvdelen af de fleksjobansatte er ansat i såkaldte fastholdelsesfleksjob.
Vi foreslår ganske enkelt, at den bestemmelse bliver strøget, så det stadig væk er muligt at blive ansat i et fastholdelsesfleksjob på ens egen virksomhed uden først at have været igennem 12 måneder på særlige vilkår.
Vi har så en lille ting, som det er underligt at Enhedslisten skal gøre opmærksom på.
De bestemmelser, der er lavet omkring selvstændiges muligheder for at få et fleksjobtilskud, eller hvad man nu skal kalde det, gør, at der ikke bliver oprettet ret mange af dem, fordi det forudsætter, at man i forvejen har drevet selvstændig virksomhed.
Dermed udelukkes iværksættere jo fra at gå i gang med det, og det var måske ellers en jobmulighed.
Det handler jo ikke mindst om de ydelser, som vi giver til de her meget udsatte mennesker på arbejdsmarkedet, hvad enten de er i ressourceforløb, i fleksjob, på ledighedsydelse eller fleksydelse.
Der har vi stillet en række ændringsforslag, der sikrer, at vi ikke ud af den her reform får endnu flere fattige og ulykkelige mennesker, end vi har i forvejen.
Jeg håber, alle vil kigge konkret på vores ændringsforslag og også se i øjnene, at nogle af dem faktisk er en forbedring af det reformforslag, der er lagt frem, også selv om man ser det på reformforslagets præmisser.
Tak for ordet.