runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Carsten Bach (LA), 2015-11-19:
Tak for det, og tak til ministeren for bemærkningerne.
Vi skal nok følge med også i evalueringen af den her udmøntning af forliget om rekvireret vejledning.
Jeg forstår, at fødevareforlig 3 samlet set vil betyde en sænkelse af gebyret for virksomheder, men kan ministeren ikke bekræfte, at det helt isoleret set for det her kampagnebaserede kontrolsystem vil skabe øget gebyrfinansiering for virksomhederne?
Mattias Tesfaye (S), 2015-11-20:
Tak for spørgsmålet.
Jeg har også funderet lidt over det, efter at jeg så Enhedslistens ændringsforslag, og har spekuleret over, hvordan det ville være, hvis jeg nu selv var på flugt.
Jeg har to børn, en på 5 år og en på 2, og jeg kunne jo prøve at forestille mig, hvad jeg ville gøre, hvis der var borgerkrig i Danmark og vi nu var på flugt fra Danmark og vi endte i Litauen, og de litauiske myndigheder sagde: Mattias, du skal bo henne i den containerby, hvor der er en seng og noget mad og noget medicin, og mens vi finder ud af, hvem du er, og vi finder ud af, under hvilke forhold din asylansøgning skal behandles, så kan du ikke stikke af ude i skovene eller tage i biffen inde i Vilnius, men så skal du bo her.
Ville jeg synes, det var okay?
Ja, det vil jeg faktisk synes var okay, og det ville jeg foretrække, frem for at der opstod en situation, der ikke var til at håndtere for de litauiske myndigheder.
Derfor har jeg ikke noget problem med at bakke op om forslaget, og derfor stemte jeg også nej til Enhedslistens ændringsforslag.
Danmark står i en ekstremt alvorlig situation, en situation, som ændrer sig hele tiden, og som hurtigt kan blive akut værre.
Det er en situation, som vores myndigheder skal være klar til at håndtere.
Socialdemokraterne har længe kritiseret regeringen for ikke at have en samlet beredskabsplan, og derfor er vi glade for, at der nu endelig sker noget.
Det er presserende.
Ingen af os håber, at presset vokser betydeligt, ingen af os håber, at vi kommer til at stå i situationer, som er langt værre og mere kaotiske end dem, vi oplever nu, eller måske endda dem, vi oplevede i september, men det kan ikke udelukkes.
Derfor skal vi være forberedte, og derfor bakker Socialdemokraterne også op om de forslag, der er på bordet.
Vi anser det for naturligt, at vi nu giver vores myndigheder de ekstraordinære redskaber, de skal have, for at håndtere en eventuel ekstraordinær situation, det gælder kapaciteten til at indkvartere asylansøgere, det gælder politiets kontrol med indrejse og ophold, og det gælder politiets muligheder for at opretholde ro og orden.
Det sker med det her lovforslag første gang om 2 år, og vi støtter derfor forslaget.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2015-11-20:
Mit spørgsmål har intet med ændringsforslaget gøre, men mit spørgsmål handler om en del af det her lovforslag, der ikke har været diskuteret så meget, nemlig at børn kan frihedsberøves, mens den indledende del af sagsbehandlingen i deres asylsag er i gang, og for mig er det jo ikke særlig interessant, hvad hr. Mattias Tesfaye ville gøre, hvis han var på flugt.
Jeg vil gerne vide, hvad Socialdemokraternes holdning er til, hvor længe et barn, hvis asylsag er under behandling, kan sidde frihedsberøvet, og vi taler jo om børn, som intet kriminelt har gjort, men som er på flugt, og som derfor søger asyl.
Hvor længe mener Socialdemokraterne at de børn må sidde frihedsberøvet?
Noget af det, der endnu ikke har været så meget fokus på i debatten – det har været en meget kort debat – er, at lovforslaget faktisk lægger op til, at børn kan frihedsberøves, mens den indledende del af behandlingen af deres asylsag er i gang, det vil sige børn, som ikke har gjort noget galt, men som bare har søgt om asyl, f.eks. fordi de er på flugt fra Islamisk Stat.
Hvor lang tid mener hr. Mattias Tesfaye det er rimeligt, at et barn, hvis eneste forbrydelse er, at barnet har søgt asyl her i Danmark, sidder frihedsberøvet, mens sagen behandles?
Jacob Mark (SF), 2015-11-20:
Jeg havde egentlig tænkt mig at spørge om noget andet, men jeg synes jo ikke, ordføreren svarede.
Altså, hvis ordføreren var et barn – lad os tage det på den måde – og var flygtet fra Islamisk Stat og kom til et land, hvor lang tid ville ordføreren så mene det var okay at man blev frihedsberøvet?
Altså, hvad er rimeligt, og hvor går grænsen?
Og det drejer sig ikke om noget med konventioner, men hvor går grænsen i tid?
Christian Juhl (EL), 2015-11-20:
Jamen det er vel ikke useriøst at insinuere noget – som ordføreren siger.
Det er vel seriøst nok at spørge, når nogle har fremsat et forslag, som skal hastes igennem – guderne skal vide hvorfor – hvad det betyder i praksis.
Ja, de kan blive tilbageholdt et ubestemt antal dage, tidsubestemt – eller hvordan man skal beskrive det.
Så er det jo lettere, at dem, som har fremsat forslaget, og dem, der støtter forslaget, fortæller, hvad de har regnet med er den øvre grænse.
Hvor ligger smertegrænsen henne?
Er det 24 timer eller 48 timer, eller hvad er det?
Tilbageholdelse af den længde plejer vi at kunne håndtere, og der er også en praksis for det, og så ved mennesker det.
Så skal de ikke leve i uvished om, hvornår de f.eks. kommer for en dommer eller noget andet.
Mattias Tesfaye (S), 2015-11-20:
Hvis jeg selv var barn – vil jeg sige til spørgsmålet fra ordføreren for SF – ville jeg være interesseret i at blive bragt i sikkerhed, at komme i skole, at få medicin, at få mad, og at jeg var frihedsberøvet i så kort tid som overhovedet muligt.
Jacob Mark (SF), 2015-11-20:
Tak for svaret, men ordføreren kan så ikke sige noget konkret om tid.
Altså, ordføreren kan ikke svare på, om det er 14 dage, der er rimeligt, eller om det er 3 måneder, eller om det er 6 måneder.
Mattias Tesfaye (S), 2015-11-20:
For det første vil jeg sige, at jeg anser det for at være useriøst at insinuere, at man med det nuværende lovforslag vil tilbageholde folk i 6 måneder.
For det andet vil jeg sige, at hvis det var 6 måneder, så ville jeg anse det for at være uretfærdigt og urimeligt, ja.
For det første er der ikke nogen, der anklager de børn for at have begået en forbrydelse.
For det andet er det muligt, at det ikke er interessant for ordføreren, hvordan jeg selv oplever det, men for mig er det væsentligt, at jeg nogle gange prøver at vende spørgsmålet på hovedet og forestiller mig, hvordan jeg selv ville opleve det i en lignende situation, og om jeg ville anse det for at være rimeligt.
Og der spørger jeg bare i forhold til det, der er lagt frem i det her lovforslag, om jeg, hvis jeg selv var flygtning, og hvis jeg selv havde min familie, mine børn med mig, ville anse det for at være uretfærdigt.
Og nej, det ville jeg ikke.
Jeg stoler på – og det mener jeg også godt at ordføreren fra Enhedslisten kan stole på – at samtlige internationale konventioner, herunder om børns rettigheder, bliver overholdt, selvfølgelig, og de høringssvar, der ligger, også fra Institut for Menneskerettigheder, giver heller ikke anledning til at tro andet.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2015-11-20:
Enhedslisten, Alternativet, Radikale og SF har ved den her tredje behandling valgt at stille to ændringsforslag til et lovforslag, som vi jo synes er forrykt.
Det er nemlig et forslag, der giver ret til at frihedsberøve mennesker uden en øvre grænse for, hvornår de skal for en domstol.
Noget af det, der kendetegner en retsstat, er jo, at man ikke bare kan blive spærret inde og på et eller andet tidspunkt komme for en dommer, men at der faktisk er en øvre grænse for, hvor længe man kan sidde indespærret.
Regeringens forslag vil betyde, at både flygtninge, men også alle mulige andre udlændinge, som kommer til Danmark – også børn – kan frihedsberøves uden en øvre grænse for, hvornår de skal for en dommer.
Og vi har stillet to ændringsforslag.
Vi har mange gange hørt både Socialdemokraterne, Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti argumentere for det her meget, meget vidtgående lovforslag med, at vi står i en meget akut situation, og at man derfor er nødt til at tage nogle vidtgående tiltag i brug.
Regeringen har besluttet sig for at lave en solnedgangsklausul, som det hedder, og det vil sige, at efter 4 år skal denne lov ikke længere gælde.
Vi har fra Enhedslisten, Alternativet, Radikale og SF's side valgt at stille et ændringsforslag, som går ud på, at denne solnedgangsklausul træder i kraft efter et ½ år.
Det vil sige, at den her ekstremt vidtgående lovgivning, som altså begrundes med en meget akut situation, gælder i ½ år, og så må man så tage stilling til, om man igen vil vedtage den her form for lovgivning.
Det andet ændringsforslag, som Enhedslisten, Alternativet, Radikale og SF har stillet, handler om at undtage børn.
Det må være en selvfølge, at man ikke spærrer børn inde i ubegrænset tid, altså uden en eller anden form for garanti for, hvornår de kommer for en dommer.
Så vi stiller de to ændringsforslag.
Finn Sørensen (EL), 2015-11-20:
Jamen så takker jeg for den klare tale, som jo så bare fylder mig med skuffelse, fordi jeg lagde for meget i det.
Det er jeg rigtig ked af.
For vil ordføreren ikke gerne forholde sig til og indrømme, at når Ankestyrelsen den ene gang efter den anden godkender kommunernes grove behandling af syge mennesker, som jeg ved ordføreren selv er oprørt over, og når Ankestyrelsen tilmed siger, at kommunerne er for slappe og tilkender for mange førtidspensioner, og at de i højere grad skal sende folk ud i alle disse forfærdelige forløb, så er det loven, der er noget galt med?
Vi har jo gentagne gange fået at vide, at Ankestyrelsens ord er lov, og at hvis vi ikke bryder os om Ankestyrelsens ord, så må vi lave loven om.
Karsten Lauritzen (V), 2015-11-20:
Lovforslag
Der er ikke mere at foretage i dette møde.
Men det næste møde afholdes senere i dag, og af hensyn til teknikken skal vi holde cirka 10 minutters pause.
Mødet er hævet.
Karsten Hønge (SF), 2015-11-20:
Jeg bærer gerne over med hr. Finn Sørensen.
Det er sket før, og det kommer sikkert til at ske igen.
Hr. Finn Sørensen hørte ikke efter, for jeg sagde faktisk ikke, at der var brug for en revision af loven, men at der er brug for en revision af den måde, som kommunerne håndterer loven på.
Jamen vi lever på mange måder i en ond verden, og nu har vi også fået Venstreregering.
Men pointen for os er, at vi mener, at man inden for de rammer, loven giver os, kan give mulighed for, at kommunerne i langt højere grad får etableret nogle situationer, som i virkeligheden ikke kun er i borgernes interesse, men også i kommunernes interesse.
For hvad angår en række af de forløb, vi kan se udeomkring i landet, som det er fuldstændig rigtigt i den grad oprører mig, kan man se, at de ganske enkelt ikke giver nogen mening, og at det drejer sig om situationer, som borgerne taber på, men som kommunerne i virkeligheden også taber på.
Og de virksomheder, man havde en forestilling om engang skulle gøre brug af den her arbejdskraft, vil overhovedet ikke gøre det, fordi man har drevet det ud i nogle ekstremer, som ikke hører nogen steder hjemme.
Vi mener bare, at det kan håndteres inden for rammerne af den lovgivning, vi har.
Rasmus Jarlov (KF), 2015-11-20:
Der har været nogle uhensigtsmæssigheder i reglerne, som har gjort, at folk er blevet stillet et beskæftigelseskrav, som de ikke har kunnet leve op til.
Og det skal selvfølgelig ikke være sådan, at folk, der ligger og kæmper med alvorlig kræft eller andet alvorligt, ikke kan få deres sygedagpenge.
Så vi synes, det er rigtigt, at vi udvider mulighederne her.
Så kan man selvfølgelig samtidig tage diskussioner om en masse andre situationer, som lovforslaget ikke dækker.
Men jeg håber, at alle vil anerkende, at det her lovforslag i hvert fald går den rigtige vej.
Jørn Neergaard Larsen (V), 2015-11-20:
Jeg vil gerne starte med at takke for behandlingen af lovforslaget.
Lovforslaget har jo tidligere været drøftet her i Folketingssalen, men som bekendt faldt lovforslaget bort på grund af udskrivelsen af folketingsvalget.
Jeg er glad for, at partierne bag sygedagpengereformen har holdt fast i at udvide muligheden for, at personer med livstruende eller alvorlig sygdom kan få ret til sygedagpenge.
Vi foreslår, at muligheden skal indføres som en midlertidig ordning i 2 år.
Det vil gøre det muligt i sommeren 2017 at kvalificere et skøn over målgruppens størrelse, som vil kunne danne grundlag for en politisk drøftelse om, om vi skal gøre ordningen permanent.
Der er en del af lovforslaget, som ikke vedrører livstruende og alvorlige sygdomme.
Jeg vil her fremhæve to ting.
For det første justeres kravene til kommunernes opfølgning, f.eks. når den sygemeldte forventes at være fuldt raskmeldt inden for en kortere periode.
Det betyder, at personer, som forventes raskmeldte inden 8 uger regnet fra overgangen til et jobafklaringsforløb, ikke skal have deres sag behandlet i rehabiliteringsteamet.
Og derudover kan opfølgningssamtale i sygedagpengesagen ske telefonisk, digitalt eller skriftligt, når borgeren forventes enten at være fuldt raskmeldt og på vej tilbage i arbejde eller at gå på barsel inden for en 4-ugersperiode.
Forslagene kommer på baggrund af henvendelser fra kommuner, der har peget på, at vi her kan gøre reglerne mere smidige og dermed give den sygemeldte en bedre opfølgning.
For det andet ændres reglerne for fradrag i ressourceforløbsydelsen, så der kun skal ske fradrag for indtægter i den periode i 1 måned, hvor personen er i jobafklaringsforløb eller i et ressourceforløb.
Flere kommuner har også her henvendt sig, fordi de nuværende regler er uklare.
Jeg ser frem til en god udvalgsbehandling.
Som nævnt er det her jo en genfremsættelse af et lovforslag – en genfremsættelse, som jeg nu har ansvaret for og står inde for.
Og det betyder naturligvis, at jeg er enig i den afgrænsning, der er foretaget i lovforslaget, i alle henseender.
Hvis det er sådan, at der er ting i lovforslaget, som man under udvalgsarbejdet er i stand til at kvalificere, så vil jeg naturligvis se på det i den videre proces.
Men jeg har ikke på nuværende tidspunkt nogen anledning til at foretage overvejelser om ændringer i det fremsatte forslag.
Finn Sørensen (EL), 2015-11-20:
Jeg er optimist til det sidste.
Så alene det, at ministeren ikke fra talerstolen blankt afviser at kigge på beskæftigelseskravet og på spørgsmålet om en definition af livstruende sygdomme, vil da, selv om det ikke giver mig voldsomme forhåbninger om det, øge min energi med hensyn til at prøve at overbevise om, at det skal laves om.
Så vil jeg sige, at man ikke behøver at lede efter en kvalificering; den ligger i høringssvaret fra overlæge Paul Gram-Hansen, som jo gennemgår situationen, og hvordan forståelsen af det her spørgsmål om livstruende sygdomme er hos læger, og hvor vidt forskelligt de ser på det.
Er det betryggende for borgernes retssikkerhed, at lægerne ser så forskelligt på det spørgsmål?
Jørn Neergaard Larsen (V), 2015-11-20:
Jeg har ikke yderligere bemærkninger til det.
At der i faglige miljøer måtte være forskelligartede opfattelser af ting på det her punkt, tager jeg til efterretning.
Det er der garanteret også på mange andre områder.
Finn Sørensen (EL), 2015-11-20:
Tak, og tak til ministeren.
Først vil jeg gerne lige høre, om den debat, vi har haft her i salen, giver anledning til, at ministeren ændrer sin holdning til spørgsmålet om beskæftigelseskravet, for i høringsnotatet står der jo fuldstændig iskoldt, at det vil man ikke ændre på, på trods af at man laver en grov forskelsbehandling af mennesker med livstruende sygdomme.
Så det skal jeg bare – sandsynligvis desværre nok – have bekræftet, men meget gerne afkræftet.
Det andet spørgsmål er: Mener ministeren, det er et problem, at der ikke findes en klar definition i lovforslaget af, hvad livstruende sygdom er?
Mattias Tesfaye (S), 2015-11-20:
Tak for spørgsmålet.
For det første vil jeg sige, at der også i lovforslaget står, at særligt sårbare grupper ikke skal behandles på samme måde som ikkesårbare grupper, altså at der tages særlige hensyn.
Når Folketinget giver ministeren bemyndigelse til at suspendere for de tre gange 24 timer, skal ministeren stadig leve op til de internationale forpligtelser, vi er bundet af, altså artikel 5 i den europæiske menneskerettighedskonvention, og deraf har der jo udviklet sig en retspraksis.
Og hvis ministeren ikke følger den retspraksis, er det jo vores opgave som Folketing at kontrollere regeringen og i sidste ende trække stikket, altså vælte ministeren.
Christian Juhl (EL), 2015-11-20:
Jeg synes, det er en ret uhensigtsmæssig lovgivning, hvis man skal vælte en minister for at få en praksis frem.
Ville det ikke være bedre, at ordføreren fortalte mig, om det er 2 døgn, 3 døgn, 4 døgn eller 5 døgn, som så er den praksis, han mener er smertegrænsen?
Det er tidsubestemt, indtil man får at vide, hvor lang tid maksimumtiden er.
Spørgsmål 2: Ordføreren siger »sårbare grupper«.
Er børn ikke sårbare grupper i en flugt- eller krigssituation på vej væk fra et helvede, hvor ISIL jagter dem?
Nikolaj Villumsen (EL), 2015-11-20:
Tak for det.
Jeg går ud fra, at ordføreren er enig med mig i, at vi som lovgivende forsamling selvfølgelig skal tage ansvaret for den lovgivning, vi laver, og i den sammenhæng håber jeg selvfølgelig også, at ordføreren er opmærksom på, at vi jo i de her tilfælde også taler om uledsagede flygtningebørn, der kan komme til Danmark.
For det er jo det, der kan ende med at være resultatet, forhåbentlig ikke for ordførerens egne børn, men for flygtningebørn, der flygter fra Islamisk Stat eller Assad i Syrien.
Er det virkelig rimeligt?
Mattias Tesfaye (S), 2015-11-20:
Tak for spørgsmålet.
Det er okay, at spørgeren bringer mine børn ind i det.
Jeg startede jo selv.
Lad mig forestille mig min ældste søn flygte uden sine forældre til et andet land, og at han blev modtaget af nogle myndigheder, der sagde: Presset på vores grænser er så stort, at vi er nødt til at bede dig om at sætte dig ind i en containerby og spille PlayStation og få mad tre gange om dagen, indtil vi kan registrere, hvem du er, under hvilke vilkår du er her, og hvorvidt du skal have ophold i landet.
Ja, det ville jeg.
Nikolaj Villumsen (EL), 2015-11-20:
Nu har jeg ikke set, at der står noget om PlayStation i det her lovforslag, men tidligere sagde ordføreren, at 6 måneder ville være for længe, et uledsaget flygtningebarn skulle sidde i en container.
Altså, vi har jo som lovgivende forsamling ansvaret for den lovgivning, der er.
Det er vi enige om.
Så hvilken sikkerhed har ordføreren for, at det ikke bliver 6 måneder med det her lovforslag?
Mattias Tesfaye (S), 2015-11-20:
Spørgerens første kommentar i sin første korte bemærkning var, at han regnede med, at jeg som lovgiver tog ansvar for den lovgivning, vi vedtager, og det gør jeg.
I spørgerens sidste spørgsmål mener jeg måske at spørgeren har en tendens til at blande den lovgivende, udøvende og den dømmende magt lidt sammen.
For hvad er vores ansvar som lovgivere?
Det er at fastsætte en lovgivning, som bagefter vil kunne prøves ved en domstol og blive fortolket.
Spørgeren spørger, hvad der er min sikkerhed for, at det ikke bliver til 6 måneder.
Jamen min sikkerhed er, at der jo allerede er udviklet en retspraksis ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, som den danske regering er bundet af, og hvis man i øvrigt læser Institut for Menneskerettigheders høringssvar, hvilket jeg varmt kan anbefale, kan man se, at der falder dommene jo i løbet af 6, 7, 14, 16 dage.
Det er jo deromkring, vi ligger, det er ikke i nærheden af 6 måneder, og vores nuværende minister er bundet af den retspraksis.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2015-11-20:
Gør det indtryk på ordføreren, at Advokatsamfundet har udtalt en skarp kritik, og at juraprofessor Eva Schmidt har udtalt en skarp kritik og kaldt det i strid med den europæiske menneskerettighedskonvention?
Gør det indtryk, at Dommerforeningen har udtalt en skarp kritik?
Dommerforeningens formand har udtalt, at: »Forslaget er for vidtgående.
Det er næsten som at smide nøglen væk.
Det strider imod alt, hvad vi hidtil har stået for i Danmark.«
Og så siger han: Hvis man skulle lave det her, kunne man ramme det bedre ind. Så kunne man sige, der er maks. 7 døgn, man kan blive frihedsberøvet uden at komme for en dommer.
Man kunne præcisere det meget mere specifikt, så Folketinget ikke bare giver en blankocheck til en minister.
Man kunne præcisere meget mere specifikt, hvornår en situation kræver den her suspendering.
Mattias Tesfaye (S), 2015-11-20:
Tak for spørgsmålet.
Jeg beder ikke hr. Finn Sørensen eller andre om at stole blindt på myndighederne.
Det er det, enhver borger har at læne sig op ad.
Det er ikke et spørgsmål om, at man skal stole blindt på myndighederne.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2015-11-20:
Nu henviser ordføreren jo hele tiden til Institut for Menneskerettigheders høringssvar.
Deres konklusion er jo en skarp kritik.
Det må ordføreren vel være enig i.
Det tror jeg ikke kan gradbøjes for nogen af dem, der har deres høringssvar.
De er meget, meget kritiske over for det her lovforslag.
Men det, jeg vil sige, er: Ordføreren siger, at vi ikke nu står i en akut krisesituation, men det er jo hele baggrunden for regeringen og de partier, der støtter op om det, nemlig at de siger, at det haster, fordi vi nu står i en akut situation, hvor vi bliver nødt til at hastebehandle det her.
Mattias Tesfaye (S), 2015-11-20:
Institut for Menneskerettigheder er på linje med en række andre organisationer og enkeltpersoner kommet med forslag til, hvordan der burde ændres i det nuværende lovforslag.
Det, jeg forholder mig til, er, at Institut for Menneskerettigheder ikke siger, at Folketinget nu vedtager en lovgivning, som er i strid med de konventioner, vi har tiltrådt, og det mener jeg er væsentligt, fordi jeg har hørt på diskussionen ved både første og anden behandling, og det mener jeg der er blevet sået tvivl om.
Så derfor havde jeg bare det behov for lige at sige, at jeg synes, det høringssvar er fremragende, og jeg vil anbefale alle at læse det.
Ida Auken (RV), 2015-11-20:
Dagen efter terrorangrebet læste jeg noget af det mest rørende på Facebook.
Det var faktisk skrevet af hr. Mattias Tesfaye, og jeg citerer: Hvad regner de med? At vi opgiver demokratiet?
At vi indgår i forhandlinger og mødes et sted mellem oplysningstiden og middelalderen?
Glem det!
Er det i hvert fald ikke en millimeter, vi snakker om her?
Mattias Tesfaye (S), 2015-11-20:
Nej, og det har jeg gjort rede for tidligere.
Det er ikke op til mig, og det kommer heller ikke til at være op til Folketinget at fastsætte, hvor lang tid reglerne om 3 gange 24 timer kan suspenderes.
Det er allerede fortolket af Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, og det har jeg større tillid til, end at vi herinde fastsætter en tidsramme.
Jeg skal fortælle dig hvorfor: Fordi det skal bygge på den konkrete kontekst, som sagen rejses i, og det kan man ikke sige generelt.
Så jeg har faktisk rimelig stor tillid til, at regeringen overholder de konventioner, vi har tiltrådt, og hvis ikke den gør det, har jeg stor tillid til, at Folketinget tager de nødvendige konsekvenser.
Ida Auken (RV), 2015-11-20:
Så lad os vende tilbage til den europæiske kulturarv, som hr. Mattias Tesfaye nævner i sit blogindlæg.
I 1919 lavede man Weimar-forfatningen.
I den var en paragraf, § 21, artikel 21, som Hitler regerede 14 år på.
Der var ikke nogen i 1919, der havde fantasi til at forestille sig, at i denne forfatning ville man bruge den her paragraf, der sagde, at i en undtagelsestilstand kan en diktator sætte visse ting ud af kraft.
Jeg siger bare, at det at bruge begrebet, at det har vi ikke forstand til, og samtidig lægge en undtagelsesbestemmelse ind i vores lovgivning, har vi i vores europæiske kulturarv meget alvorlige eksempler på.
Jeg siger ikke, at det er det, der kommer til at ske, men at lægge undtagelseslovgivning ind skal man nok være meget på vagt over for.
Er ordføreren enig med mig i det?