Villum Christensen (LA), 2010-04-22:
Tak for det.
Liberal Alliances folketingsgruppe, og det var den hele, har været på besigtigelse i området ved Østerild og talt med folkene deroppe og repræsentanter fra kommunen, herunder formanden for teknikog miljøudvalget.
Herudover har jeg i tirsdags deltaget i ministeriets eksperthøring, hvor alle relevante fagfolk og interessenter var til stede.
Og lad mig sige med det samme
: Det, vi har set og hørt, og det, vi har kunnet læse os til, gør os meget bekymrede for at skulle sige go på det her grundlag.
Vi er helt med på behovet, og at der skal findes en løsning, der tilgodeser industrien.
Vi er også helt med på, at nogle få flagermus og tudser i en sø ikke på nogen måde skal kunne forhindre vitale erhvervsinteresser i at udfolde sig.
Det, der først af alt bekymrer os her, er proportionerne i projektet, tidspresset, de manglende alternativer og det demokratiske forløb, som kan svække den folkelige accept, noget, som vi ved er rigtig vigtigt i de her sager.
Vi har at gøre med danmarkshistoriens måske allerstørste indgreb i naturen, som vi nu skal til at sige ja til uden reelt at få belyst fordele og ulemper ved alternativer.
Politikernes fornemste opgave er velsagtens at afveje en række forskellige hensyn mod hinanden og herefter træffe et valg.
Det har vi ingen som helst mulighed for at gøre her, fordi der kun er belyst én mulighed, som vi ser det.
Og det er sket på baggrund af en helt usædvanlig og såkaldt lineær screening, som vi hørte om, og som på grund af den meget mekaniske tilgang forhindrer enhver alternativ diskussion, samt en sagsbehandlingsproces, der er gået så stærkt, at rigtig mange små erhvervsdrivende – og her tænker jeg faktisk på landmænd osv., der bygger f.eks. en svinestald – må sig forbarme.
Noget, der har miljøpåvirkninger, som kan måles i promiller af de miljøødelæggelser, vi ser her, kan tage 3-4 år.
De må føle sig dybt provokeret af den her proces, som vi ser som en ren top-down-proces.
Der er som bekendt ikke nogen beslutning, der er bedre end dens grundlag, og kommunalbestyrelsen tager beslutningen på et meget tidligt tidspunkt og efter mine bedste vurderinger uden at vide, hvad det her præcis vil få af konsekvenser.
Og det siger jeg også, efter at vi har drøftet de her forhold med byrådsmedlemmerne.
Det var vores klare indtryk, at det vigtigste var at få aktivitet i kommunen eller i området.
Det er jo fair nok, men jeg er overbevist om, at den overvejende del af befolkningen ikke er enig i byrådets beslutning.
Et andet element i forbindelse med proportionerne i det her projekt er nok det forhold, at vi har utrolig svært ved at leve med tanken om at skulle fjerne over 3.000.000 træer, uden at det på overbevisende måde kan godtgøres, at det er bydende nødvendigt – og jeg mener: bydende nødvendigt.
Og når vindmølleindustrien bløder lidt op på det her felt her lige inden førstebehandlingen, rejser det bare en række andre spørgsmål om, hvor nagelfaste de øvrige kriterier om kravene til en placering i virkeligheden er.
Kan man rokke lidt ved valgkriterierne, vil der jo automatisk dukke en række nye muligheder op i screeningen af arealerne.
Det var i hvert fald slående, så hurtigt man kunne skrælle uegnede arealer væk, når bare man fastholdt de oprindelige udpegningskriterier.
Vi fik at vide i tirsdags, at det var muligt seriøst at udarbejde alternative beslutningsoplæg til andre placeringer inden for et par måneder, og det mener jeg bestemt vi skal gøre.
Jeg har i mit politiske liv, heraf 20 år i en kommunalbestyrelse, prøvet rigtig mange gange at få pistolen sat for tindingen af et embedsværk, som på baggrund af et forholdsvis udefineret og uklart tidspres nærmest var tvunget til at voldtage de almindelige demokratiske processer for at få en beslutning igennem.
Det kommer der ikke noget godt ud af, og man får som politiker fantastisk svært ved at forklare sig bagefter, når alt det forudsete vælter ind over det politiske system, fordi sagen ikke har været belyst ordentligt.
Det er den samme fornemmelse, jeg har her.
Ja, så er grundlaget faktisk langt, langt mere kvalificeret end det, jeg har set her.
Jeg synes ikke, vi kan være processen helt bekendt, og jeg mener, at borgerne deroppe heller ikke kan være tilfredse med det, og at vi ikke på det foreliggende grundlag kan iværksætte så store indgreb.
Så forstår jeg heller ikke helt Miljøministeriet – jeg skal nok være færdig om lidt – som Jyllands-Posten i går kaldte for Miljøødelæggelsesministeriet.
Det er måske nok lidt voldsomt, men ministeriets ageren kan næsten kun forstås, hvis de har fået armene vredet rigtig godt og grundigt om.
Miljøinteresserne og den demokratiske proces er bestemt ikke noget at juble over i den her sag, og vi synes, den skal gå om.
Den skal gå rigtigt om, også selv om vi kommer over på den anden side af sommerferien.