Frank Aaen (EL), 2011-03-18:
Vi er indædt imod krig og vold.
Erfaringerne fra Irak og Afghanistan taler deres tydelige sprog.
Men der er situationer, hvor ønsket om at redde menneskeliv vejer tungere end modviljen mod militært engagement.
I Rwanda så vi, hvordan verden passivt så til over for folkemordet, som betød, at op imod 1 million mennesker blev massakreret.
Senere oplevede vi folkemordet i Darfur.
Men vi har holdt fast i, at nogle klare forudsætninger skal være opfyldt.
For det første skal alle andre veje have været afprøvet, og for det andet er det afgørende, at FN har givet sit klare mandat.
Det var bl.a. derfor, at Enhedslisten entydigt afviste de folkeretsstridige krige i Afghanistan og Irak.
I Libyens tilfælde er situationen en helt anden.
Det er oplagt, at tiden er ved at rinde ud.
Sanktioner og internationalt pres har ikke stoppet Gaddafis brutale fremfærd.
Og her foreligger der et klart FN-mandat, der understreger, at formålet med operationen er humanitært, og at man går efter en våbenhvile og en forhandlet løsning på konflikten.
Formålet med en aktion må være at åbne muligheden for, at libyerne selv kan afgøre deres fremtid og fortsætte deres kamp for demokrati uden at blive bombet sønder og sammen.
Derfor er det også helt afgørende for Enhedslisten, at den libyske opposition selv har bedt om international indgriben, og at landene i regionen ligeledes støtter FN-aktionen.
Endelig har det vejet tungt, at udviklingen i Libyen vil have stor betydning for foråret i Mellemøsten.
Lykkes det for Gaddafi at drukne oprøret i blod, vil det være en inspiration for andre trængte diktatorer til at gå til det yderste for at stoppe demokratibevægelserne i deres lande.
På trods af det har vi alligevel i Enhedslisten haft store bekymringer i forhold til at støtte aktionen, først og fremmest fordi vi er meget bekymret over, at et flyangreb på Libyen vil medføre mange civile ofre.
Derfor har vi tidligere i dag sagt, at Enhedslisten først kan tilslutte sig, når en række forudsætninger er opfyldt.
Der skal være garanti for, at den militære indgriben stoppes.
Hvis Gaddafis regime accepterer en våbenhvile og indstiller sine angreb, er det tid at stoppe det militære.
Der skal være en garanti for, at FN-styrkerne tager det allerstørste hensyn til civilbefolkningen og f.eks. ikke bomber civile mål.
Efter forhandlingerne her i Folketingssalen og forhandlingerne og spørgsmålene i Forsvarsudvalget mener jeg at vi har fået klare tilkendegivelser fra regeringen om, at disse forudsætninger er opfyldt.
Udenrigsministeren har tilkendegivet, at målet med aktionen er at beskytte civilbefolkningen, naturligvis, og at man vil undgå civile ofre.
Ministeren har også tilkendegivet, at hvis Gaddafiregimet stopper sine angreb og indvilger i en reel kontrolleret våbenhvile, vil de militære angreb også blive indstillet, og fokus vil blive lagt på en forhandlingsløsning understøttet af FN's særlige udsending.
Endelig er det klart tilkendegivet, at målet med operationen ikke er at sætte sig på Libyens olie, og at man selvfølgelig vil give det libyske folk suverænitet og fuld respekt hele vejen igennem.
Det er på den baggrund, at vi kan meddele, at Enhedslisten giver sin støtte til operationen.
Jeg vil også gerne understrege her til sidst, at vi vil holde regeringen fast på disse tilkendegivelser.
Brydes de, og bliver den militære indsats i Libyen i modstrid med dem, vil vores støtte til aktionen bortfalde, og vi vil kræve de danske militære bidrag trukket tilbage.