runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Flemming Møller Mortensen (S), 2014-04-29:
Jeg vil gerne stille et spørgsmål om forsoningskommissionen.
Som jeg har tolket det, læst det, hørt det, er forsoningskommissionen et internt grønlandsk anliggende.
Det er grønlandsk finansieret, det er et grønlandsk initiativ, det er et grønlandsk projekt, og det bliver et grønlandsk kommissorium.
Det, jeg har fæstet mig ved i ordlyden, er: »For at lægge afstand til koloniseringen af vort land, er det nødvendigt at der finder forsoning og tilgivelse sted.«
Der har været en lille smule forvirring, synes jeg, med hensyn til om man her har haft klare forventninger til Folketinget, til Danmark om at involvere sig i forsoningskommissionen.
Jeg kan i hvert fald ikke se noget sted i strukturen, at man her har givet udtryk for en forventning til Danmark.
Doris Jakobsen (SIU), 2014-04-29:
Trods indlemmelsen i rigsfællesskabet er der stadig væk den dag i dag en del sager, man kan bringe op til revurdering, ligesom jeg har nævnt de forskellige ting.
Vi mener også, at ved at adressere tidligere svigt og konfliktoplevelser kan man begynde at hele såret og skabe en sund fremtid for de implicerede.
Vi har som samfund et fælles ansvar for at løfte fælles udfordringer og bidrage til en positiv samfundsudvikling i samarbejde med f.eks. Danmark.
Men det er ærgerligt, at Danmark ikke vil være med.
Men det vigtigste er, at man skal bearbejde de grønlandske følelser.
Flemming Møller Mortensen (S), 2014-04-29:
Det er jo klart, at jeg føler en lille smule for det, når der ligger lidt en bebrejdelse af, at Danmark ikke vil være med.
Når jeg læser om det, vil jeg sige til fru Doris Jakobsen, kan jeg ikke noget sted se, at der fra Siumuts side er blevet givet udtryk for, at det faktisk er en forventning, at man går med.
Men lad os tale mere om det efterfølgende.
Med hensyn til juridisk faderløse børn vil jeg gerne høre fru Doris Jakobsen om Siumuts holdning til, hvad den økonomiske kompensation skal gå ud på.
Er det sådan, at Siumut har gjort sig konkrete tanker om, at det skal være en samfinansiering mellem Grønland og Danmark, eller kan hun måske give et lidt mere konkret billede af det?
Finn Sørensen (EL), 2014-04-29:
Tak for svaret, som i hvert fald tydeliggjorde for mig, at der jo er en ekstra dimension i det at løfte det ansvar, vi har på de områder, hvor det er Danmark, der har ansvaret, f.eks. retsvæsenet.
Der er jo også en mere langsigtet strategi bag det.
Kunne ordføreren sætte flere ord på, hvordan det hænger sammen?
Og kunne ordføreren sætte lidt flere ord på, hvad det er for ting, vi skal diskutere, hvis vi nu ellers kunne få en ordentlig dialog, i forbindelse med den her forsoningskommission?
Sara Olsvig (IA), 2014-04-29:
Den forsoningskommission, som skal nedsættes af naalakkersuisut, handler, så vidt jeg forstår det, jo kun om det interne i Grønland, og det er vi fra IA's side sådan set o.k. med.
Vi har bare ikke set noget kommissorium endnu, og vi efterlyser at se et kommissorium for at se, præcis hvad det skal handle om.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi har en intern proces i Grønland, men jeg synes ikke, man skal glemme, at der altså er områder, som også behøver en form for forsoning mellem Grønland og Danmark, ikke for vores skyld i Grønland, mere for danskernes skyld.
Jeg oplever, at der er rigtig mange danskere, som har forskellige følelsesmæssige tanker osv. om forholdet til Grønland og kolonitiden, og der tror jeg man kunne have rigtig god gavn af at få belyst de områder og også få dem gennemdebatteret mellem Grønland og Danmark, både for grønlændere og danskere.
Flemming Møller Mortensen (S), 2014-04-29:
Mange tak.
Jeg vil gerne takke fru Sara Olsvig for IA's bidrag til debatten, og så vil jeg gerne give en kommentar til det, som ordføreren siger, om, at vi har behov for at få løftet ansvaret i Folketinget på en anden måde, og sige til fru Sara Olsvig, som er formand for Grønlandsudvalget, at jeg synes, vi har et godt udvalg, og at vi har et engageret udvalg, og jeg synes i den grad, at vi har et udvalg med meget få begrænsninger.
Det vil jeg egentlig sige, for når fru Sara Olsvig efterlyser mere proaktivitet, må jeg sige, at jeg faktisk synes, vores udvalg er proaktivt.
Men vi kan godt have endnu mere proaktivitet i udvalget.
Fra udvalgets side er der mulighed for at påvirke alle Folketingets partier.
Det er vores mulighed her i Folketinget, og jeg synes, det er en rig mulighed, som vi blot skal udfolde mere, hvis fru Sara Olsvig og et samlet udvalg kan blive enige om det.
I forhold til juridisk faderløse børn vil jeg sige, at jeg meget gerne her vil høre fru Sara Olsvigs løsningsforslag.
Hvilken form for kompensation skal det være, og hvordan skal den sikres i forholdet mellem Grønland og Danmark?
Sara Olsvig (IA), 2014-04-29:
I forhold til Grønlandsudvalget vil jeg også sige, at jeg er rigtig glad for, at udvalget har været forholdsvis aktivt, i hvert fald i den tid, jeg har været medlem af Folketinget, og også for, at vi har fået fjernet den tekniske barriere, som handlede om at have direkte kontakt med Inatsisartut, selv om vi sidder her på Christiansborg i København, så vi rent faktisk har fået mulighed for at have videokonferencer med inatsisartutudvalg og at have foretræder med folk, som sidder i Grønland.
Det synes jeg er et rigtig stort fremskridt i forhold til at have en bedre dialog mellem Grønland og Danmark på parlamentarisk niveau og også et stort fremskridt, i forhold til at Grønlandsudvalget og forhåbentlig også andre udvalg i Folketinget, når man sidder med sager, kan tage direkte kontakt til folk, som sidder i Grønland, uden at være begrænset af den afstand på 4.000 km, som vi nu er væk fra hinanden.
Med hensyn til de juridisk faderløse – nu kan jeg se, at tiden er gået, jeg ved ikke, om jeg skal fortsætte?
Doris Jakobsen (SIU), 2014-04-29:
Vi vil gerne samarbejde med Danmark med hensyn til de kommende udvindinger.
Vi har kun givet licens til London Mining indtil nu.
Men vi er åbne for at samarbejde om uran, og derfor vil vi gerne lave en samarbejdsaftale med Danmark, også fordi det har direkte med sikkerhed at gøre.
Vi vil selvfølgelig opfylde alle konventionerne.
Men som sagt er sjældne jordarter ligesom alle andre mineraler, og professor Ole Spiermann mener også, at det er et grønlandsk anliggende.
Flemming Møller Mortensen (S), 2014-04-29:
Det vil jeg så naturligvis gerne holde fast i, for jeg synes ikke, at vi i Grønlandsudvalget, når vi har diskuteret det, har hørt noget fra IA's side eller fra Siumuts side om, hvad der rent faktisk bæres med til bordet som et løsningsforslag.
Og medmindre der bliver givet udtryk for en klar holdning fra Grønlands side til det her område, synes jeg rent faktisk, at den helt klare næsten iscenesættelse, der har været her i debatten i dag, af, at det er et politisk kardinalspørgsmål set fra Grønlands side, viser, at det også har stor indenrigspolitisk indflydelse i den aktuelle debat i Grønland.
Det har jeg også fuld forståelse for, men det er jo blevet sagt, også i min tale, at det her er et vigtigt område, som vi ønsker at gøre noget ved, så hvad er IA's model til en løsning på problemet?
Sara Olsvig (IA), 2014-04-29:
Fra IA's side har vi faktisk selv bragt emnet om den nye forskelsbehandling ind i behandlingen af den her lovændring i Inatsisartut.
Foreningen Ataata – eller det, der hed Foreningen Ataata, altså Foreningen af Juridisk Faderløse – efterlyste, at der blev rettet op på den her nye forskelsbehandling, og det tog vi fra IA's side op i Inatsisartut.
Da sagde vi også ganske klart, at vi snakkede om en form for kompensation, uden at gå i detaljer om, hvad det præcis skulle være.
Kravet om en økonomisk kompensation kom fra andre partier.
Så derfor har der været både nogle strukturelle og nogle administrative ting, som har gjort, at det hele blev forsinket, f.eks. at vi kun havde høringssvarene på dansk og måtte bruge en masse tid på at få dem oversat til grønlandsk, da vi sad med lovforslaget oppe i Grønland.
Det er en af de ting, der har været en hindring her.
Så vi er aldrig rigtig nået til debatten om, hvad det præcis skal indeholde, og det vil jeg ellers rigtig gerne debattere.
Christian Friis Bach (RV), 2014-04-29:
Tak for det, og tak for et godt indlæg.
Jeg deler ordførerens vision om at styrke samarbejdet mellem Danmark og Grønland på erhvervsområdet og håber også, at det på sigt kan give indtægter til statskassen, som ordføreren sagde det.
Redegørelsen viser dog betydelige økonomiske udfordringer i Grønland, og mit spørgsmål til ordføreren er, om ordføreren finder, at viljen er der i Grønland til at gennemføre de nødvendige økonomiske reformer for at sikre en bæredygtig økonomi på sigt.
Doris Jakobsen (SIU), 2014-04-29:
Statsministeren har også nævnt, at vi kommer til at mangle 1 mia. kr. hvert år frem til 2040.
Derfor er det også nødvendigt at starte med den råstofudvinding og minedrift i Grønland, som vi har brug for.
Men det skal selvfølgelig være på den sikreste måde.
Derfor vil vi også samarbejde med Danmark.
Vi kan ikke altid kun regne med råstofferne, så vi tænker også på de andre erhverv, f.eks. fiskeri og turisme og de andre.
F.eks. Island tjener godt på turisme.
Det er noget, som vi kan lære af.
Christian Friis Bach (RV), 2014-04-29:
Tak for det.
Den vision med at samarbejde om at styrke sådan en bred erhvervsudvikling i Grønland og tilsige større danske investeringer deler jeg.
Min pointe var udelukkende, at selv med de mest optimistiske scenarier for råstofudvindingen ser det ud til at tage noget tid, og derfor er der jo brug for økonomiske reformer på kort sigt.
Jeg kunne godt tænke mig også at spørge ordføreren: Er det ikke til gavn både for Grønland og for Danmark, at vi står sammen, når det gælder udvindingen af både uran og sjældne jordarter, i lyset af de store politiske og sikkerhedspolitiske udfordringer, der vil ligge?
Er det ikke til gavn for os begge to, at vi samarbejder om det?
Finn Sørensen (EL), 2014-04-29:
Tak til ordføreren, også for de mange positive bemærkninger.
Så er det jo, at jeg synes, at ordføreren falder lidt i den samme grøft som de andre ordførere.
Men jeg kan godt høre forskel; sådan skal det ikke forstås.
Jeg kan sagtens høre forskel på de ting, ordføreren siger, og dem, som Venstre og hr. Bjarne Laustsen sagde.
Jeg noterede mig, hvilket jeg blev meget glad for, at ordføreren sagde, at vi skal kæmpe for at få en social protokol, så vi kan få slået fast, at de faglige og sociale rettigheder er vigtigere end den fri bevægelighed.
De må i hvert fald ikke blive kørt over af reglerne om fri bevægelighed, og det med arbejdsudleje er rigtig godt.
Lad os sammen presse regeringen på de punkter.
Det er da bagvendt.
Mette Bock (LA), 2014-04-29:
Altså, jeg må bare konstatere, at forudsætningen for, at man kan få skatteindtægter, jo er, at der er nogle mennesker, som modtager nogle lønninger, og hvis arbejdspladserne rykker ud af Danmark, er der ingen lønninger at beskatte.
Og dermed er man jo inde i den onde cirkel, som vi desværre har set udvikle sig igennem en årrække, og som vi i hvert fald fra Liberal Alliances side meget gerne vil have sat en stopper for ved at gøre danske virksomheder mere konkurrencedygtige, så man kan tiltrække både investeringer og flere arbejdspladser.
Stine Brix (EL), 2014-04-29:
Der er en lang række patienter, som beskriver, at de har stor glæde af medicinsk cannabis til at lindre deres sygdom.
Det er sclerosepatienter, det er smertepatienter, og det er også patienter med posttraumatisk stress og andre.
Jeg er sikker på, at ministeren er bekendt med mange af dem, som beskriver det.
Der er noget helt grundlæggende, jeg ikke forstår, og det er, hvorfor vi straffer de patienter for at gøre noget, som de oplever som en forbedring for dem selv.
Og det er jo det, vi prøver at tage fat på med det her beslutningsforslag, altså at lægge op til, at den gruppe, som har en medicinsk begrundelse for at bruge cannabis, skal fritages for straf.
Det er ikke det samme som at legalisere et stof.
Man kan sige, at det måske mere er i stil med, at vi har en praksis for de stofmisbrugere, som befinder sig i nærheden af fixerum, for at vi ikke straffer dem for at besidde det stof, de skal bruge i fixerummet.
Så jeg kunne godt tænke mig at høre ministeren om, hvorfor det er, at de her patienter skal udsættes for en straf for at gøre det, de oplever som bedst for dem selv.
Finn Sørensen (EL), 2014-04-29:
Tak til ordføreren også for den bemærkning; det er jo en lang og i øvrigt meget, meget relevant diskussion, ordføreren dér rejser, så den kan vi ikke afslutte med den her bemærkning.
Og hvis vi kan få redskaberne til at sikre det, tror jeg også, vi kan bevare velfærdssamfundet og også bevare arbejdspladserne her i landet.
Nick Hækkerup (S), 2014-04-29:
Det er jo, fordi det er sådan, at hvis vi skal stå på mål for lægemidler, hvilket vi skal, ikke bare cannabis som i det her tilfælde, men også alle andre lægemidler, så er det netop af hensyn til patienterne og patientsikkerheden, at vi for hvert eneste lægemiddel bliver nødt til at sige, at du altså ikke må sælge ting som lægemiddel i Danmark, hvis du ikke kan bevise, at der er en effekt, hvor virkningen er større end bivirkningerne, at det er sikkert at anvende, og at det har en kvalitet, så vi er sikre på, at man får den mængde, man skal have, og at der i øvrigt er evidens for det.
Det er jo krav, vi stiller til alle lægemidler i Danmark, og jeg vil bare sige, at jeg faktisk kun tror, det er, fordi der er tale om cannabis her.
Jeg tror, at forslagsstillerne vil være enig med mig i, at det i øvrigt er godt, at vi har et system, hvor ikke enhver kvaksalver kan stille sig op og sige, at vedkommende har opfundet et lægemiddel og kan sælge det som lægemiddel, uanset hvilken effekt det så i øvrigt måtte have, og uanset hvilken dokumentation der måtte være for effekten.
Derfor er det så vigtigt at holde fast i, at de krav, vi stiller til lægemidler, selvfølgelig også skal gælde for cannabis, i det omfang det skal anvendes medicinsk.
Stine Brix (EL), 2014-04-29:
Jeg taler ikke om lægemidler, der skal godkendes – det står der ikke et ord om i det her forslag.
Jeg er enig med ministeren i, at der skal være evidens bag lægemidler, der er godkendt.
Jeg taler om de patienter, som selv træffer et valg på baggrund af helt konkrete oplevelser med, hvad de har følt på deres egen krop, om, at medicinsk cannabis hjælper dem, og om vi skal straffe dem for at træffe det valg.
Jeg vil gerne give ministeren en chance til for ikke at tale om processen for godkendelse af lægemidler, men for at tale om, hvorvidt vi skal straffritage de mennesker, som træffer det her valg på eget ansvar, frem for at gå ind og dømme dem, uddele bøder, idømme fængselsstraffe, eller hvad man ellers kan få efter lov om euforiserende stoffer.
Nick Hækkerup (S), 2014-04-29:
Når jeg svarede, som jeg gjorde, var det, fordi udgangspunktet var, at man skulle se bort fra straf, og det vil sige, at så er vi ovre i lægemiddelområdet.
For hvis vi ikke skal se bort fra straf, er der jo bare tale om almindelig brug af cannabis, og så er vi tilbage i et spørgsmål om, hvorvidt vi skal legalisere cannabis eller ej.
Så vi går ikke ind for legalisering af cannabis.
Jeg er med på, at det er der andre partier i Folketinget der gør, men det gør vi bare ikke.
Mette Bock (LA), 2014-04-29:
Tak for det.
Nu er det jo ganske vist ved at være sent på aftenen, og derfor kan man godt have en vis forståelse for, at vi bliver lidt lange i spyttet, men jeg må dog sige, at ministerens redegørelse var ved at tage en præmie for længde og uklarhed og usaglighed – undskyld, jeg siger det.
Enhedslisten har altså her fremsat et forslag, som er fuldstændig enkelt.
Det er udtryk for sund fornuft.
Der står intet om lægegodkendte behandlingsmidler i det her.
Er den egentlige årsag til, at ministeren og dermed regeringen afviser det her beslutningsforslag, at det er fremsat af et parti i opposition, og at det derfor skal hældes ned ad brættet pr. automatik?
Nick Hækkerup (S), 2014-04-29:
Hvis fru Mette Bock vil give mig karakterer for min præstation, skal hun være velkommen til det.
Jeg skal afholde mig fra at give fru Mette Bock karakter, men bare pege på, at der lige under, hvor der står folketingsbeslutning, står medicinsk cannabis.
Så man kunne jo godt få den indikation, at det drejede sig om et lægemiddel.
Mette Bock (LA), 2014-04-29:
Der er her tale om et middel, som hundredtusindvis af danskere bruger i deres dagligdag uden at fejle noget som helst.
Der er tale om, at man beder om, at der bliver en straffritagelse for at gøre det her.
Og så henviser ministeren til, at det jo generelt er ulovligt at anvende cannabis.
Ja, det er det.
Handicappede kan få et skilt i deres bil, som gør, at de kan parkere steder, hvor andre mennesker ikke kan parkere.
De bliver altså straffritaget for det.
Hvorfor i alverden kan de her mennesker, som selv mener at have gavn og glæde at det her i et alvorligt sygdomsforløb, ikke blive straffritaget?
Jeg kan simpelt hen ikke med min bedste vilje se den saglige begrundelse for, at man fra regeringens side skal tvinge de her mennesker til at begå ulovligheder.
Pia Adelsteen (DF), 2014-04-29:
Først i forhold til det her med at rejse ud: Jeg synes, at alle virksomheder eller arbejdere for den sags skyld skal rejse ud og arbejde i andre lande, hvis de har lyst til det.
Men jeg mener, at det skal være sådan, at når man rejser ud, er det altså lidt på eget ansvar.
Jeg ville jo f.eks. aldrig nogen sinde rejse til Kina uden at vide, at jeg havde et arbejde dernede, og jeg ville faktisk heller ikke gøre det, hvis det var i Spanien.
Det skal jeg altså ærligt indrømme, men jeg er også sådan lidt en sikkerhedsfreak.
Det kan være, det er derfor.
Jeg synes jo, at hvis man rejser for at tage et arbejde, er det typisk, fordi man kan få noget.
Det er jo smaddergodt, og så skal man selvfølgelig gøre det.
Men samtidig vil jeg da sige, at jeg synes, det må være op til det land, man så rejser til, at sige
: Ved du hvad, det er meget muligt, at du kommer, og det er meget muligt, at du gerne vil have arbejde her, men vi har så mange arbejdsløse, så nogle af dem skal altså tage det arbejde først – f.eks. hvis man nu har nogle sociale ydelser, ligesom vi har i Danmark.
Det er jo ikke alle lande, der har det; det skal man jo altså også huske på.
Så jeg synes, det er fint at kunne rejse, men jeg synes også, man må have lov til at sige nej til, at folk rejser ind, hvis man ved, at egne borgere bliver arbejdsløse.
Det synes jeg faktisk er rimeligt.
I forhold til at gøre EU til fjenden vil jeg bare sige: EU vil jeg gøre til mange ting, men jeg vil ikke gøre EU til hovedfjenden.
Socialdemokraterne har jo sådan set selv været med til at vedtage efterlønsreformen og dagpengereformen.
Bjarne Laustsen (S), 2014-04-29:
Hverken før eller efter ville det have kunnet lade sig gøre at lave ændringer i dagpengene eller efterlønnen, hvis ikke det havde været for Dansk Folkeparti.
Så er det vel klaret af; sådan er det bare.
Og vi ved alle sammen, hvor forslagene kom fra.
Jeg synes, at det er hykleri.
Nu er 28 lande blevet enige om at have et sæt fælles regler, når man sender arbejdskraft frem og tilbage til hinanden.
Det, vi bare skal sikre, er, at der ikke sker social dumping.
Jeg var inde på tidligere, at dansk fagbevægelse kunne stå for, at der ikke var noget social dumping.
Derfor er det underligt, når Dansk Folkeparti står og leder efter et system til, hvordan man kan undgå det her, at man så netop har været med til at svække den danske fagbevægelse.
Pia Adelsteen (DF), 2014-04-29:
Altså, jeg synes, at det er noget eklatant vrøvl.
Jeg mener ikke, at Dansk Folkeparti har været med til at svække den danske fagbevægelse.
Så har vi da godt nok mere magt, end jeg har opdaget – skulle jeg hilse og sige – også i forhold til fagbevægelsen.
Det er altså sådan, at ja, Dansk Folkeparti har været med til at lave en dagpengereform, Dansk Folkeparti har været med til at lave en efterlønsreform, men mig bekendt var der et folketingsvalg i 2011, hvor der stod i hvert fald en del socialdemokrater og fortalte, at det ville blive lavet fuldstændig om, hvis man kom til magten, og det skete ikke, vil jeg sige til hr. Bjarne Laustsen, for der stemte Socialdemokraterne for lige præcis de samme reformer, på trods af at man havde flertal og sagtens kunne have lavet det om.
Mette Bock (LA), 2014-04-29:
Det er jo altid noget, at vi, hvis vi ikke kan være enige om andet, så kan være enige om at være uenige, og der synes jeg og værdsætter jeg ligesom forslagsstillerne, at vi altid er klar over, hvad vi er uenige om imellem Liberal Alliance og Enhedslisten.
Men jeg vil så samtidig sige, at den uenighed jo er fair nok, for det er en politisk uenighed.
Jeg vil bare sige, at jeg, hvis man kigger lidt længere ud i horisonten – selv om det jo er fair nok, at Enhedslisten kæmper den kamp – så har utrolig svært ved at forestille mig, at vi i Danmark kan blive ved med at have et system, hvor både skatter og lønninger distancerer sig så markant fra det, de er i andre lande, ikke bare andre lande, der ligger langt, langt væk fra Europa, men også andre lande i Europa.
Hvis vi bliver ved med det, vil vi jo fortsat se en udvikling, hvor arbejdspladserne flytter sig ud af Danmark, og hvor nye investeringer går uden om Danmark, og resultatet af det er noget, som hverken Enhedslisten, Liberal Alliance eller andre partier i det danske Folketing ønsker, nemlig at vi mister flere og flere arbejdspladser, og at det bliver vanskeligere og vanskeligere at finde beskæftigelse til borgerne i Danmark, og det synes jeg ville være en rigtig ulykkelig situation.
Jeg tror, vi er enige om det langsigtede mål om, at vi skal skabe og bevare arbejdspladser i Danmark, men vi er jo så rygende uenige om, hvilken vej man skal gå for at sikre, at de arbejdspladser faktisk bliver skabt.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2014-04-29:
Tak for bemærkningerne.
Noget af det var jeg enig i, specielt rosen, og andet i mindre grad.
Jeg synes ikke, at jeg ikke kommer ind på de enkelte elementer.
Jeg siger bl.a., at selv om sammenlægningsprincippet bliver fortolket på den måde i forhold til dagpenge, så skal vi kæmpe for det, fordi der kan man godt lave det om.
Så der er lidt forskelligt blandet i det.
I forhold til opfordringen til beskæftigelsesministeren har vi jo siddet ved forhandlingsbordet, og jeg ved godt, at hr. Finn Sørensen siger: Jamen hvorfor skal vi forhandle for at få et forslag igennem, som vi ikke er enige i?
Men sådan foregår meget politik jo.
Regeringen vil gerne have et flertal bag sit eget forslag.
Vi er interesserede i, både hr. Finn Sørensens parti og mit eget parti, at få nogle værnsregler i forhold til nogle af de udfordringer, som det stiller os over for.
Det var på det forhandlingsbord – nu skal man jo ikke gengive, hvad der lå på bordet her i det relativt offentlige rum – der jo lå nogle fantastisk gode ting.
Finn Sørensen (EL), 2014-04-29:
Jeg vil bare lige sige, at vores forslag om fair konkurrence ikke forholder sig til, hvordan danske virksomheder skal aflønne danske arbejdere, hvis de er udstationeret i udlandet,
overhovedet ikke.
Nej, det forholder sig til, hvordan udenlandske virksomheder her i landet skal opføre sig, nemlig ligesom alle mulige danske virksomheder.
Så må jeg spørge ordføreren: Mener ordføreren virkelig, at ordføreren vil afvise en opfordring til en hurtig forhandling om at få lavet aftaler om nogle ting, som vi i det store hele er enige om?
Vil ordføreren afvise en sådan opfordring ved at sige, at sidst vi sad sammen, kunne vi ikke blive enige, fordi der var nogle andre ting rodet ind i det?
Ordføreren insisterer altså på at rode de andre ting, som vi er uenige om, ind i en hurtig forhandling, hvor vi kan skaffe nogle resultater, der kan vise befolkningen, at der altså er et flertal i Folketinget, der tager bekymringerne om social dumping alvorligt.
Vil ordføreren virkelig afvise en sådan opfordring med henvisning til, at vi tidligere har været uenige om et helt tredje element?