Bjarne Laustsen (S), 2010-04-27:
Jeg har inden udvalgsbehandlingen her i dag bedt om en liste over – og den fik jeg her til formiddag – hvor mange dyr det er, der går til destruktion.
Her har vi jo altså det forhold, at rigtig mange spædekalve bliver aflivet, så snart de bliver født.
Jeg har fået at vide, at 110.837 spædekalve går direkte til destruktion.
Så kalveproducenterne er kommet og har spurgt, om vi ikke godt ville kigge på de regler, som justitsministeren har lagt op til, nemlig at der skulle være et loft over, hvor mange kalve der må være i en boks, nemlig 12.
De er nemlig faktisk i gang med at opbygge nogle staldsystemer, der gør, at de kan have mange flere kalve, uden at det giver anledning til mere sygdom, mere smitte, større dødelighed osv.
Det lyttede vi til, og vi fik lavet en eksperthøring i Fødevareudvalget, og et af mine spørgsmål var: Har man forsket i at have kalvesystemer med helt op til måske 90 kalve?
Det havde man ikke.
Vi spurgte også til, hvordan dødeligheden var blandt deres kalve, og den var meget lavere end gennemsnittet, så der var en lang række saglige ting, der talte for, at man sagtens kunne have systemer, hvor man havde mere end de 12, der oprindelig var lagt op til.
Derfor skal jeg til sidst takke justitsministeren for, at han har valgt at sige, at han ikke vil køre frem med en bekendtgørelse, der lægger et loft over antallet, men at der kan være flere.
Det synes jeg er en fornuftig imødekommelse.
Så selv om vores dygtige formand i Fødevareudvalget gentagne gange har løftet lidt på brynene over, at vi endnu en gang har udsat sagen, er det jo en historie om, at det viser sig, at det nu er godt også at lytte til fagfolkene.
Det gjorde vi som sagt på venstrefløjen, og derfor sagde vi, at det da ikke var en sag, vi skulle have til afstemning her, sæt nu man var kommet til at lave noget galt.
Det ville da være frygteligt.
Derfor bliver der nu nogle regler, således at vi kan få nogle forhold, der gør, at vi kan få flere kalve opfedet i Danmark.
Jeg tror, at hele det danske oksekødsmarkedet vil have godt af, at der kommer noget mere dansk kalvekød på markedet osv.
Og jeg tror også, at der er en ret betydelig mængde arbejdskraft forbundet med den her kalveproduktion, og det genererer selvfølgelig arbejdspladser i det hele taget.
Så det er en rigtig god sag, der ligger her, hvis vi kan forene alle de fælles mål, vi nu er endt med at få her til sidst.
Så det skal ministeren bestemt ikke have utak for.
Men jeg synes, det har været en uskøn proces – og det er heller ikke den nuværende minister, jeg sigter mest på i den her sag; det var den tidligere justitsminister, som ikke havde nogen forhandlinger med Folketingets partier om den her sag.
Hvis det var meningen – og det kan jeg jo ikke vide om det var – at han ville have et bredt flertal bag ved den lov, kunne han godt have gjort sig den ulejlighed; det gør vi i mange andre sager.
Jeg har bare ikke modtaget nogen invitation, og derfor vil vi så forholde os til sagen, som jeg har redegjort for her, og så i øvrigt takke udvalgets medlemmer for den konstruktive del, vi har fået her til sidst, så vi også kan have en kalveproduktion i Danmark.
Vi kommer jo til efterfølgende at behandle forslag om handyrpræmien, afkobling eller ej, men jeg tror, det er klogt her og langt bedre at målrette støtten, i stedet for at smøre et tyndt – i nogle tilfælde et tykt – lag støtte ud over alle landmænd.
Og det kan vi gøre her med den handyrpræmie, fordi vi derved kan skaffe økonomi i at have en kalveproduktion i Danmark.
For det, vi har set, er jo, at det koster rigtig, rigtig mange penge at investere i de her sutteautomater osv., der skal til, så hvis man kan holde smittettrykket nede og mindske sygdommene osv., have et godt management i stalden, vil det også vise sig, tror jeg, at være klogt i forhold til vores kalve at vedtage de ting nu her i dag, som ministeren så kan udmønte senere hen.
Vi skal på alle felter have dødeligheden blandt vores produktionsdyr bragt ned.
Det er branchen godt klar over, og i dag tager vi et rigtig godt skridt i den rigtige retning.
Tak, hr. formand.
Det er første gang i danmarkshistorien, at koen får sin egen lov, og derfor er der grund til opmærksomhed.
Salig Svend Auken sagde jo, at det eneste, man kunne være sikker på her i verden, var selvros, så det vil jeg prøve lidt af.
Nu tillader taletiden jo ikke, at jeg kan gennemgå hele den rapport her, som arbejdsgruppen har lavet – et dygtigt udført stykke arbejde om hold af malkekvæg – men der er alligevel nogle punkter, som vi er nødt til at vende.
Det er godt, at der fokus på det her område; det er godt, at der bliver taget hånd om tingene.
Der er alt for mange dyr, der ikke når at komme hen til slagteriet.
De, havde jeg nær sagt, bukker under for den produktionsform, vi har haft hidtil, og det er der god grund til at vi får forbedret.
Det, jeg gerne også vil takke Dansk Kvæg for, er jo, at man har været med i den her arbejdsgruppe og fulgt anbefalingerne.
Når vi kigger på det og på den seneste udvikling i forhold til kalveprocenterne, som jeg kommer tilbage til, kan vi se, at landbrugets venner i den sag her jo ikke er regeringen – det er det måske blevet lidt til sidst – men derimod venstrefløjen, der har holdt fast i, at vi skulle have nogle andre regler end dem, regeringen har spillet ud med.
I forhold til de to problemfelter, der var, var det jo også, som hr. Per Clausen var inde på, et spørgsmål, om kvierne og køerne skal ud 150 dage om året.
Der har vi fra Socialdemokratiets side sagt, at vi har det sådan i dag, at forbrugerne har et alternativ: De kan vælge at købe økologisk mælk fra køer, der er ude, og så er der Lærkevang eksempelvis, der også lukker sine køer ud.
Så har vi et helt andet segment, der handler om, at gårdene bliver større og større, og der er nogle fysiske rammer, der gør, at det med det landbrug, som vi har nu, kan være svært at få kreaturerne ud.
Derfor har vi fra socialdemokratisk side sagt, at vi har et ændringsforslag – og det vil vi selvfølgelig gerne have at alle stemmer for – der siger, at indtil vi har de staldsystemer, som er oplistet i den rapport her, skal kreaturerne lukkes ud.
Der har vi jo så det rigtig gode incitament, at hvis landmanden synes, det er rigtig træls at skulle lukke sine kreaturer ud 150 dage om året, har han her muligheden for at slippe ved at sørge for, at de får de forhold.
For et af problemerne ved at gå ud og kræve, at alle kreaturer skal ud 150 dage om året, er jo, at vi er i gang med at afvikle de gamle bindestalde og stalde, hvor de gik på spalter osv., fordi det ikke er særlig godt for dyrenes sundhedstilstand.
Derfor synes vi, det ligger fint i tråd med, at vi siger, at man så, indtil vi har de staldsystemer, må lukke sine dyr ud 150 dage om året.
Jeg kan også sige i forhold til ændringsforslagene, at vi vil undlade at stemme til de af Enhedslisten stillede ændringsforslag.
Når vi har grund til at være lidt kritiske over for regeringen, er det jo, fordi vi normalt har et rigtig godt samarbejde i Folketinget – kan have det da.
Vi ved så, at der er områder, hvor Dansk Folkeparti siger til regeringen: Her må I ikke have lov til at forhandle med andre.
Jeg ved ikke, hvad der er sket i den sag her.
Jeg ved bare, at jeg ikke er blevet kontaktet af nogen som helst minister i den sag her.
Jeg vil jo gerne være med til at lave aftaler, også nogle, der rækker ind i fremtiden, og det tror jeg såmænd også at brancheorganisationen gerne vil have.
Men det har vi altså ikke fået adgang til her.
Jeg forstår jo, at det eneste, der sådan set er sket i den sag her, er, at regeringen og Dansk Folkeparti er blevet enige om, at den overgangsperiode på 14 år, der stod beskrevet et sted, så er blevet sat ned til 12 år, altså reduceret med 2 år.
Det er da en stor sejr, Dansk Folkeparti har fået, hvis de skal have æren for det, men fred være med det.
Men det gør så, at vi ikke har lod og del i det, så vi vil undlade at stemme, når sagen kommer til endelig afstemning ved tredje behandling.
Den sidste del, vi har haft et rigtig godt forløb om, er det, at kalveproducenterne henvendte sig og sagde, at de havde et problem med at få økonomi i deres opfedning af kalve.
Og vi har jo set de her billeder, der viser, at man eksporterer spædekalve til Holland eksempelvis, og vi synes ikke, at de har særlig gode forhold dernede, og heller ikke, at turen derned er god.
Derfor synes vi jo, at hvis vi kan skabe en produktion og sørge for at få tingene til at hænge sammen herhjemme, er det da langt, langt mere fornuftigt.