runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Frahm (SF), 2009-03-27:
Jeg er meget glad for, at vi kan få fastslået, at det her i hvert fald ikke er noget med at krænke grundloven, men tværtimod at fastholde, at vi som folketingsmedlemmer også har nogle forpligtelser til at undersøge, om grundlovens principper er holdt.
For jeg hørte nemlig før hr. John Dyrby Paulsen - og så beklager jeg, hvis jeg har misforstået det - sådan, at hvis man gik ind i det her, sammenblandede man den lovgivende, den udøvende og den dømmende magt.
John Dyrby Paulsen (S), 2009-03-27:
Jeg er ikke sikker på, at jeg forstod det spørgsmål.
Men jeg er fuldstændig enig i, at alle medlemmer af dette Ting selvfølgelig har en forpligtelse til at råbe vagt i gevær, om jeg så må sige, hvis der er noget, som man synes er forkert.
Jeg har ikke på noget tidspunkt anklaget Enhedslisten eller andre for at bryde grundloven eller for at rykke ved det her princip om den lovgivende, den udøvende og den dømmende magt.
Jeg har bare sagt, at jeg i det her tilfælde synes, at vi kommer mistænkelig tæt på det, og derfor er det også min opgave at råbe vagt i gevær, når jeg synes, at vi er på vej ind på en glidebane, på et skråplan.
Så vi har jo begge to den forpligtelse.
Det synes jeg tværtimod er positivt.
Men det vigtige er jo, at vi i den her debat siger, nøjagtig hvad vi mener.
Line Barfod (EL), 2009-03-27:
Jeg skal bare høre: Når Dansk Folkeparti ikke mener, det er relevant at få afklaret, om der foregår aflytning i dette land uden domstolskontrol, og ikke mener, det er relevant at få afklaret, hvorvidt vi alle sammen kan være udsat for aflytning uden domstolskontrol, uden de begrænsninger, der normalt ligger i retsplejeloven, er det så, fordi Dansk Folkeparti egentlig mener, at det bare er lidt besværligt og lidt overflødigt med de begrænsninger i retsplejeloven, der ellers ligger i forhold til aflytning?
John Dyrby Paulsen (S), 2009-03-27:
Jamen det, der jo er problemet her, er, at vi har en lovgivning, der gælder, og som lægger noget af det her over til det, vi kalder Kontroludvalget, der, som fru Line Barfod ganske rigtigt siger, bl.a. består af fem parlamentarikere.
Det er den proces og det system, vi sat op i Danmark, og det synes jeg vi skal holde os til.
Og det går vi altså ud over, hvis vi siger ja til dette beslutningsforslag fra Enhedslisten.
Så kan det godt være, at man i en anden sammenhæng kan diskutere, om det er det rigtige setup, men jeg tror, at det er det rigtige setup, for det er en balance mellem på den ene side at sige, at vi kan få nogle helt ekstraordinære situationer, hvor vi er nødt til at gøre det her, men at det skal være helt ekstraordinære situationer - det er jo det, der ligger i det - og at vi så på den anden side skal have den nødvendige handlekraft og muligheden for at handle meget, meget hurtigt, hvis vi får nogle efterretninger, der antyder, at der er noget på vej.
Så kan det ikke nytte noget, at vi skal f.eks. skal vente på, at der bliver taget en beslutning her i Folketinget.
Line Barfod (EL), 2009-03-27:
Enhedslisten synes, det er fornuftigt, at man i krigssituationer har muligheden for at gå ind og tage nogle helt ekstraordinære skridt.
Det, vi ikke finder betryggende, er, at vi ikke kan få afklaret, om vi er i sådan en situation i dag.
Vi mener ikke, der er noget som helst, der antyder, at Danmark skulle være i krig i dag, og at man skulle have behov for at aflytte alle uden nogen domstolskontrol.
Det er det, vi mener er nødvendigt at få afklaret - vi troede, at det kunne afklares ved spørgsmål til ministeren, men det har det så vist sig ikke at kunne, og derfor bliver vi nødt til have debatten her.
I Sverige har man jo en kæmpe debat, fordi man derovre vil give forsvaret mulighed for at bruge aflytning.
Hr. John Dyrby Paulsens partifæller i Sverige er meget optaget af, at der skal være domstolskontrol, og jeg kan ikke helt forstå, hvorfor Socialdemokraterne i Danmark ikke ønsker, at der skal være domstolskontrol med den aflytning, der kan foretages af efterretningstjenesterne i fredstid.
John Dyrby Paulsen (S), 2009-03-27:
Jeg ved ikke, om seerne, der måtte følge den her debat ude foran tv-skærmene, er helt klar over, hvad det egentlig er, vi debatterer.
Det, Enhedslisten har fremsat forslag om, er jo, at Folketinget skal beslutte, at forsvarsministeren ikke skal kunne sætte det, der hedder § 17 i forsvarsloven, i anvendelse.
Jeg er lidt betænkelig ved Enhedslistens formulering, for jeg synes i virkeligheden, at vi kommer betænkelig tæt på, at Folketinget bliver sådan en slags udøvende magt.
Altså, vi har jo vedtaget forsvarsloven som den lovgivende magt, og det er, som det skal være.
Der er nogle bestemte regler i forsvarsloven, som bl.a. betyder, at forsvarsministeren under helt givne betingelser kan sætte det, der hedder § 17, i spil.
Det involverer bl.a., som det også er fremgået af debatten, at man i visse situationer har mulighed for at aflytte telefoner og lignende.
Vi har i det system det, vi kalder Kontroludvalget, der skal holde øje med, om tingene sker efter reglerne, og at der ikke sker overgreb uden for lovens bestemmelser på f.eks. journalister eller andre borgere i dette land.
Det kan godt være, at Enhedslisten synes, at forsvarsloven skal laves om, men så er det jo det, Enhedslisten skal fremsætte forslag om, og ikke, at Folketinget skal fastslå, at vi ikke er i sådan en situation nu - for det må jo gælde lige nu og her - og så skal vi også fastslå det i morgen og i overmorgen, og jeg synes altså, at vi så kommer tæt på her i Folketinget at være en form for udøvende eller måske ligefrem dømmende magt, og det synes jeg ikke er relevant.
Jeg er lidt betænkelig ved den del af det, og derfor kan vi ikke støtte det beslutningsforslag fra Enhedslisten.
Men når dette er sagt, så synes jeg også, at det er på sin plads at præcisere, at det, danske styrker er involveret i i Afghanistan, er, hvad vi kalder en ikke-international væbnet konflikt, og jeg synes også, at man må konstatere, at det jo ikke i sig selv betyder, at den danske stats handlefrihed eller sikkerhed er truet.
Og jeg synes også, man må konstatere, at det, der har været tanken bag § 17 i forsvarsloven, jo er, at det er helt særlige og helt ekstraordinære omstændigheder, der skal til for at bringe denne paragraf i anvendelse, og det skal altså involvere, at den danske stats sikkerhed eller handlefrihed er truet.
Det synes jeg man må have med i den her sammenhæng. Så vil jeg endelig til sidst sige, at jeg synes, at det fremgår af forsvarsloven og det forarbejde, der er til forsvarsloven, herunder den rolle, Kontroludvalget har, at det her er altså er en måde, hvorpå vi sikrer den optimale balance mellem en demokratisk kontrol og det hensyn, der måtte være til at udøve det her inden for de givne rammer.
Og hvis der bliver spurgt, om jeg har tillid til vore kollegaer i Kontroludvalget, så må jeg sige: Ja, jeg har den tillid til vore kollegaer i Kontroludvalget.
Pernille Frahm (SF), 2009-03-27:
Formanden må godt give tre ture, hvis han vil - har jeg hørt.
Men skidt nu med det.
Jeg vil bare minde hr. John Dyrby Paulsen om, at der i grundlovens § 32, stk. 7, står: »Ethvert nyt medlem afgiver, når hans« - hans - »valg er godkendt, en højtidelig forsikring om at ville holde grundloven.« I det ligger jo også, at vi som folketingsmedlemmer på en eller anden måde er grundlovens vogtere, og når vi som folketingsmedlemmer oplever noget, der omhandler et område, som er helt fundamentalt i en retsstat og dermed også en del af hele vores forfatningstradition, nemlig at man skal kende loven, at man har ret til som borger at kende loven og vide, hvilken lov der virker, er vi så ikke forpligtet til at foretage os noget?
Er det så ikke vores opgave?
Er det så ikke noget andet end at sammenblande lovgivende, udøvende og dømmende magt, men i virkeligheden at udfylde vores opgave?
Karsten Nonbo (V), 2009-03-27:
Det eneste, jeg kan garantere, er, at hjemmelen er der.
Morten Helveg Petersen (RV), 2009-03-27:
Jeg skal ikke forsøge at kaste mig ud i, hvordan en sådan formulering eller et sådant svar præcis kunne være, men jeg synes, at feltet bør belyses.
Det er et felt, der bør belyses, og af samme grund synes vi, det er relevant at nedsætte en terrorkommission, som bl.a. kan komme ind på nogle af de her diskussioner.
Ib Poulsen (DF), 2009-03-27:
Altså, det er et flertal her i Folketinget, der har besluttet, at man bemyndiger forsvarsministeren og giver de her muligheder.
Hvorvidt de på nuværende tidspunkt eller før eller siden er taget i brug eller ej, har vi som sagt et kontroludvalg, der bliver informeret om.
Det er nedsat af Folketinget, så der er jo ikke nogen grund til - hvad skal man sige? at opfinde den dybe tallerken en gang til.
Line Barfod (EL), 2009-03-27:
Det glæder mig at høre, at De Radikale går ind for, at der skal være mere kontrol med efterretningstjenesterne, og går ind for, at vi skal se på lovgrundlaget.
Derfor vil jeg gerne høre, om ordførertalen er udtryk for, at De Radikale rent faktisk mener, at der er behov for, at vi også går ind og ser på lovgrundlaget for Forsvarets Efterretningstjeneste, altså går ind og ser på, hvordan vi får indsnævret, i hvilke situationer forsvaret får de her utrolig vidtgående beføjelser, så befolkningen i Danmark kan vide, om de er i en situation, hvor forsvarsministeren har ret til at iværksætte aflytning af os alle sammen, eller om vi ikke er i en sådan situation.
Jeg siger ikke, at det skal ind i loven, at der skal sendes en meddelelse ud om, at vi nu er i krig.
Man kan normalt godt selv vurdere, om vi er i en situation, hvor vi er i krig eller ej, men problemet er, at det er så bredt formuleret i loven, at vi ikke har kunnet få noget klart svar fra ministeren på, om vi er i en krigslignende situation eller ikke er det.
Morten Helveg Petersen (RV), 2009-03-27:
Det Radikale Venstre kan ikke, som det ligger her, støtte Enhedslistens beslutningsforslag.
Som det har været anført af en række tidligere ordførere, har Folketinget selv siden 1951 givet de beføjelser til ministeren i forbindelse med anvendelsen af den her diskuterede paragraf.
Det synes vi er vigtigt i en tid, hvor der er en grundlæggende fælles erkendelse af, at efterretningsvirksomhed er helt centralt i kampen mod terror, hvor der investeres flere midler og bruges flere penge på efterretningsvirksomhed generelt.
Gør man det, bør det også følges af et nødvendigt krav om mere parlamentarisk kontrol med den efterretningsvirksomhed, der foregår.
Af samme grund har vi stillet forslag om her i Folketingssalen, at der burde nedsættes en terrorkommission, der samlet set kan belyse de udfordringer og omfanget af de trusler om terrorismen, som Danmark står over for, og også give nogle gode samlede bud på, hvordan vi så håndterer de her udfordringer, i stedet for den form for knopskydning, som gennem de seneste år har fundet sted på det her område.
Vi er også optaget af at diskutere selve lovgrundlaget for efterretningsvirksomhed og efterretningstjenester.
Det er diskussioner, som vi meget gerne deltager i, fordi vi synes, at det er fantastisk vigtige diskussioner, det er principielle diskussioner, og det er diskussioner, som vi kommer til at have i årene fremover.
Men på det grundlag, som ligger her, kan vi ikke støtte beslutningsforslaget isoleret set.
Pernille Frahm (SF), 2009-03-27:
Forslaget handler jo i virkeligheden om, at vi skal have ret til at kende loven, have ret til at kende vores rettigheder, have ret til at kende myndighedernes rettigheder, have ret til at vide, hvad det er, vi kan vente os.
Det er jo noget temmelig fundamentalt i en retsstat.
Nu er det så pludselig blevet interessant.
Men i 1951 så verden jo lidt anderledes ud, og Danmarks rolle globalt var jo en helt anden, end den er i dag.
Det, som jeg virkelig synes bliver problematisk, er, at det tilsyneladende er så svævende, hvornår den her paragraf kan træde i kraft.
Det kan være i dag, det kan være i morgen, det kunne være i går, det kan være om en uge, og vi har ikke en mulighed for at vide det.
Det betyder jo ganske meget, som fru Line Barfod også har talt om et par gange.
Det betyder ganske meget for f.eks. kritiske journalisters mulighed for at arbejde og også kritiske parlamentarikeres mulighed for at arbejde, fordi man ofte benytter sig af fortrolige kilder.
Tro det eller ej, så findes sådan nogle, og man er nødt til netop at kunne garantere en vis fortrolighed omkring sit arbejde.
Hvis ens kommunikation bliver aflyttet, kan man jo ikke garantere en fortrolighed.
Nu taler jeg ikke om kilder, der er ulovligt fortrolige, men om ganske almindelige mennesker, der gerne vil have lov til at fortælle ting i al fortrolighed til en journalist eller en parlamentariker.
Det kan man jo ikke garantere dem med den her lovgivning, og jeg synes, det er dybt problematisk, at vi ikke kan komme med de garantier.
Jeg synes også, at det er fundamentalt rystende i en retsstat, at man ikke klart kan sige til borgerne, hvilken lov der gælder, eller hvilken lov der ikke gælder.
Nu lavede jeg sjov før med det her med, at man kunne komme og hente min hest.
Det tror jeg sådan set ikke forsvarsministeren kunne finde på, først og fremmest fordi jeg ikke har nogen hest, men selv hvis jeg havde en.
Men man kunne godt forestille sig andre end mig i en situation, hvor de var i besiddelse af et eller andet, som kunne blive konfiskeret, uden at de vidste, at der var den mulighed.
Jeg synes, at det er dybt krænkende i hvert fald for min retsfølelse, at jeg ikke kan gøre rede for, hvilken lov der gælder, og på den måde ikke kan sige til folk, hvornår de er på lovens solside, og hvornår de er på lovens skyggeside.
Det er altså fundamentalt for en retsstat.
Vi skal lidt nærmere et svar, synes jeg, end vi er kommet i dag.
Ib Poulsen (DF), 2009-03-27:
Den sammenligning kan jeg slet ikke genkende.
Som jeg altså lige sagde før, er det jo sådan, at forsvarsministeren via kontroludvalget får at vide, hvad der foregår, og det vil sige, at der jo ikke er de der beføjelser, som fru Line Barfod henviser til, i andre bananrepublikker.
Her er der jo kontrol med, hvad der foregår, så det kan jeg ikke se noget problem i.
Line Barfod (EL), 2009-03-27:
Vi har jo tidligere set andre samfund, hvor man også gav nogle ret til bare at aflytte alle i landet, som de havde lyst til, uden domstolskontrol.
Mener Dansk Folkeparti, at det er et samfund, vi skal efterligne?
Skal vi have den tilstand i Danmark, at vi har efterretningstjenester, der har ret til at aflytte alle borgere, uden at der er domstolskontrol, og uden at der er lovbegrænsninger på, og uden at borgerne kan få det oplyst?
Er det Dansk Folkepartis ønske, at vi skal have sådan et samfund i Danmark?
Jo, men hr. Karsten Nonbo bliver jo nødt til at forholde sig til den situation, vi har i dag.
Lige nu har vi ikke kunnet få noget svar fra ministeren på: Foregår der aflytning med hjemmel i forsvarsloven, eller foregår der ikke aflytning med hjemmel i forsvarsloven?
Jeg synes da, det er væsentligt at vide for borgerne generelt i Danmark, særlig for journalisterne, der jo tror, at de i retsplejeloven og reglerne for politiet og Politiets Efterretningstjeneste har en beskyttelse af deres kommunikation.
Men det har de jo ikke i forhold til Forsvarets Efterretningstjeneste.
Kan hr. Karsten Nonbo garantere, at der ikke foregår aflytning af kritiske journalister?
Kan hr. Karsten Nonbo garantere, at der ikke foregår aflytning af Folketingets kommunikation?
Søren Gade (V), 2009-03-27:
Tak for det.
Grunden til, at jeg tager ordet anden gang, er simpelt hen, at jeg vil understrege, at jeg nu vil tage initiativ til, at der bliver afholdt et møde, hvor forsvarets psykologer vil komme og redegøre for den undersøgelse, der for nuværende foregår.
Og hvis det er således, at nogle af medlemmerne ikke er i stand til at komme, vil jeg sige til de pågældende, at så er de inviteret ud til forsvarets psykologer, som de får lov til at tale med, uden at der står en minister eller andre ved siden af, og således at man ved selvsyn kan konstatere, at der er et meget omfattende støtteprogram til soldaterne, som vi godt kan være bekendt, og som løbende bliver udviklet.
Der er ingen uoverensstemmelser mellem hr. Frank Aaen, mig som minister, regeringen, forsvarets ansatte eller forsvarets psykologer, for alle ønsker at gøre det bedst muligt for dem, der har været ude at løse en opgave, som vi her fra Folketingets side har pålagt dem.
Line Barfod (EL), 2009-03-27:
Umiddelbart skulle man jo tro, at det var ret nemt at svare på, om landet er i krig eller ikke er i krig.
Den lovgivning, man har lavet, er jo fra en tid, hvor det var ret enkelt at se, om et land var i krig eller ej.
Den er også fra en tid, hvor man faktisk var optaget af at sikre de grundlæggende frihedsrettigheder, og hvor man jo gik ud fra, at hvis landet var i krig, var befolkningen klar over det, og befolkningen var dermed også klar over, at de kunne blive udsat for aflytning fra forsvarets side.
Mener ministeren ikke, at det i et demokratisk samfund er væsentligt, at borgerne har muligheden for at kunne se i lovgivningen, hvad retstilstanden er; har muligheden for at vide, om staten har retten til at foretage aflytninger af alle telefonsamtaler, eller om staten ikke har den mulighed uden dommerkendelse?
Karsten Nonbo (V), 2009-03-27:
Jeg synes egentlig, det er udmærket, at vi har haft debatten om, hvad der er blevet gjort, og hvad vi kan gøre, men som hr. Ib Poulsen også sagde, er det netop at sparke en åben dør ind; altså, der er jo ikke nogen grund til at stemme om noget, som egentlig er en delmængde af det, der allerede bliver gjort.
Det her er en lille delmængde af det store tiltag, der bliver gjort.
Jeg anerkender, at vi får debatten, men jeg vil ikke anerkende, at den skulle ende ud i en andenbehandling og en afstemning.
Frank Aaen (EL), 2009-03-27:
Nu står det jo enhver helt frit for at tage ordet for at komme med sin mening, og det er så også helt i orden, men man kunne eventuelt have forholdt sig til det, jeg har sagt, nemlig at jeg synes, det er underligt, at man ikke kan stemme for det her forslag, for det udtrykker det, vi alle sammen mener.
Jeg synes i virkeligheden, det er flovt, at man kan få sig til at trykke på den røde knap og altså stemme imod, når det her forslag kommer til anden og sidste behandling.
Jeg kan ikke se andet, end at det da må være forunderligt for dem, der står udenfor og skal kigge på, at noget, vi alle sammen er enige om, stemmer V, K, O og Socialdemokratiet bare imod.
Karsten Nonbo (V), 2009-03-27:
Da jeg markerede, var det, før hr. John Dyrby Paulsen og hr. Ib Poulsen tog ordet, så der er egentlig ikke så meget at sige, andet end at jeg lagde mærke til, at hr. Frank Aaen sagde, at den her debat havde sat spor i den virkelige verden, og at jeg nu håber, at den virkelige verden fremover også vil sætte spor i hr. Frank Aaen, for det kniber det med.
Frank Aaen (EL), 2009-03-27:
Jeg kunne igen ikke høre noget argument for at stemme imod det her forslag, og jeg kunne heller ikke høre noget argument imod det, jeg har sagt flere gange, nemlig at det havde været flot, om det her Folketing og man kan jo overveje det til andenbehandlingen - på trods af uenighed om de forskellige krige, på trods af at vi har stemt forskelligt om krigene, står ved i fællesskab, at der på en ordentlig måde skal tages hånd om dem, vi som nation har sendt ud, når de kommer hjem.
Det synes jeg havde været flot.
Søren Gade (V), 2009-03-27:
Jeg mener, det er vigtigt for borgerne at vide, at der er en kontrol med de beføjelser, man tillægger en minister, her er der så tale om forsvarsministeren.
Jeg mener helt overordnet også, at borgerne i det her land har krav på at vide, at der bliver passet på dem.
Og når der ligger en beføjelse i § 17 til forsvarsministeren, hvor man jo så i helt ekstraordinære tilfælde, når rigets sikkerhed er truet, f.eks. kan aflytte telefonsamtaler, jamen så skyldes det jo hensynet til statens sikkerhed og i sidste ende også borgernes sikkerhed.
Det, at der ligger en afrapportering i Kontroludvalget, gør jo, at borgerne jo alt andet lige må føle sig sikre.
Og det er vigtigt for mig at understrege, at det jo ikke er nogen nytillagt beføjelse til ministeren, men en beføjelse, som i let varierende ordvalg har været at finde i forsvarsloven siden 1951.
Karsten Nonbo (V), 2009-03-27:
Jeg har udelukkende forholdt mig til teksten, der er i loven, og ikke til, hvordan situationen ser ud i dag.
Jeg forsøgte bare at forklare, at man formentlig, da man vedtog loven i 1951, har tænkt på, hvordan det foregik i anden verdenskrig.
Det er det eneste, jeg har forholdt mig til.
Line Barfod (EL), 2009-03-27:
Jeg går ikke ud fra, at hr. Karsten Nonbo mener, at vi er i en situation, der bare er i nærheden af den 8. april 1940.
Jeg går ikke ud fra, at hverken Venstre eller Konservative mener, at der er en umiddelbart forestående besættelse af Danmark.
Derfor burde det være nogenlunde nemt at svare på, om vi er i den situation, hvor forsvarsministeren har ret til at aflytte os alle sammen uden dommerkendelse, eller vi ikke er i den situation.
Jeg kan forstå, at hr. Karsten Nonbo mener, at vi egentlig slet ikke behøver at have alt det her med domstole og retssikkerhed osv., for vi skal bare have tillid til de ministre, der sidder, og så til de fem folketingsmedlemmer, der sidder i Kontroludvalget, til at de kan kontrollere alt, hvad ministrene og alle deres ansatte i de forskellige efterretningstjenester kan finde på at foretage af aflytning.
Jeg skal bare spørge, om Venstre kan garantere, at der ikke foregår aflytning af folketingsmedlemmer, af vores kommunikation, og at der ikke foregår aflytning af journalister og deres kommunikation, med hjemmel i den lovgivning, der er.
Karsten Nonbo (V), 2009-03-27:
Nu skal det her ikke udvikle sig til en større akademisk diskussion.
Jeg har for øvrigt lovet at sige fra forsvarsordføreren for De Konservative, hr. Helge Adam Møller, at han ikke kan være til stede, men han har lovet at stå bag de ord, jeg måtte sige, og derfor skal jeg nok af hensyn til hr. Helge Adam Møller ikke sige så meget.
Jeg vil gerne lægge mig i slipstrømmen af det, ministeren sagde, og sige, som der også står i loven, at det jo ikke bare er under krig, som der også er blevet spurgt om, men også under ekstraordinære forhold, at forsvarsministeren kan gøre det, der står i forsvarsloven.
Danmark var, kan man sige, i krig den 9. april 1940; det var måske ikke så mange dage, og så blev vi besat uden krigshandlinger.
Den 8. april var Danmark ikke i krig.
Det kan meget nemt have været ekstraordinære forhold, altså optræk til et eller andet, så det mener jeg egentlig kan forklare, at det, når det er ekstraordinære forhold, så ikke er hverdag, og derfor kan forsvarsministeren ikke komme og hente fru Pernille Frahms hest.
Jeg har det egentlig godt med, at det er ministeren, som har ministeransvar.
Det må jo også være til oppositionens fordel, hvis man ønsker at se ministerens hoved på et fad, at det så er ministeren og regeringen, der vurderer, hvornår forsvarslovens § 17 kan bruges, og der er jo også et Kontroludvalg til at påse, at det går rigtigt til.
Det er jo sådan, at Folketinget nok kan se, hvornår der er krig, men de ekstraordinære forhold er altså ikke nogen, man sådan kan stå og debattere her i Folketingssalen, for så kunne jeg da forestille mig, at den, som var årsag til de ekstraordinære forhold, også lyttede med og tog sine forholdsregler ud fra det, der blev sagt.
Så vi kan ikke støtte det her beslutningsforslag.
Søren Gade (V), 2009-03-27:
Jeg vil advare fru Pernille Frahm mod at drage den slutning, at fordi vi er i Afghanistan, finder den pr. automatik anvendelse.
Den automatik findes ikke.
Pernille Frahm (SF), 2009-03-27:
Men det er jo netop balancen - tryghed kontra frihed.
Jeg må indrømme, at jeg egentlig havde regnet med, at vi fik svaret her i dag i salen, naiv som jeg er.
Jeg må indrømme, at jeg, når man nu ikke får det, bliver vildt bekymret og tænker: Jamen er der så overhovedet noget tidspunkt fra nu af og i næsten uoverskuelig fremtid, hvor den her lov ikke potentielt er i kraft?
Så betyder det ikke, at vi fra nu af er permanent i krig, og at forsvarsministeren fra nu af uden videre kan komme og hente f.eks. min hest, som man kan ifølge § 17?