Per Clausen (EL), 2008-12-05:
Det er derfor, at vi har gjort det, at vi har valgt at stille forslag om, at der skulle laves en plan.
Jeg vil godt sige, at jeg da godt kunne forestille mig en udgang på det her beslutningsforslag, som er, at vi i Fødevareudvalget laver en beretning, hvor vi siger til regeringen, at vi inden udgangen af 2009 vil have en plan for, hvordan man kan sikre, at søer ikke fremover fikseres.
Og her har jeg så givet to indrømmelser allerede, nemlig at jeg har sagt: O.k., det bliver ikke til juni næste år, men det bliver inden udgangen af 2009.
Jeg har også givet den indrømmelse, at hvis man kan sikre det på anden måde end gennem lovgivning, så er det også i orden med mig.
Det skal ikke være sådan, at der skal være nogle partier, der skal føle, at de bliver holdt uden for muligheden for med denne beretning at sige til regeringen, at man gerne ser, at den i løbet af et år laver en plan for, hvordan den effektuerer en af sine målsætninger.
Jeg synes ikke, det er nogen særlig dramatisk beretning.
Set i forhold til det parlamentariske system og den politiske virkelighed og alt muligt er det stilfærdigt og beskedent at gøre sådan, og det gør oven i købet, at regeringen eller ministeren kan lave en plan på baggrund af det udvalgsarbejde, der foreligger.
Vi er jo heller ikke sikre på, hvornår vi får en plan for, at Danmark skal være uafhængigt af fossile brændstoffer, og der kunne det måske også være meget godt at få vedtaget i Folketinget, at en sådan plan skal foreligge inden en eller anden dato.
Det kunne være værd at gøre den øvelse.
Men det er sådan set den åbenhed, som jeg synes det er vigtigt at vise i en sag, som er vigtig, fordi søernes forhold under svineproduktion er et af de største dyrevelfærdsmæssige problemer i Danmark.
Der er brug for at yde en markant indsats.
Til gengæld synes vi jo, at hvis det lige præcis er noget, der tager tid at gennemføre, så er det jo ikke et argument for, at det skal tage enormt lang tid at lave en plan.
Tværtimod er det vel et argument for, at man laver en plan forholdsvis hurtigt.
Men jeg anerkender så, at vi måske, hvis vi venter til det udvalgsarbejde, som ministeren refererede til, med at få en plan, så også kan stille større krav til både kvaliteten og præcisionen i den plan, der kommer.
På trods af at der tales meget om, at vi også har produktion af fritgående svin osv., så er det i hvert fald en meget stor ting.
Der er en række grunde til, at der for mig at se ikke er nogen tvivl om, at de forhold, der er nu, er uacceptable og utilstrækkelige.
At forsøge at bilde folk ind, at det, at man spænder et dyr ind i en boks, som ofte nærmest er mindre end den so, det handler om, er godt, tror jeg altså er et udsigtsløst projekt, og det er vel også derfor, at man langt ind i landbrugets egne rækker nu har erkendt, at man bliver nødt til at finde nogle løsninger.
Det er også vigtigt at gøre opmærksom på, at da man jo i dansk svineproduktion for godt 20 år siden besluttede, at det var den vej, man skulle betræde, var argumentet jo ikke frygten for pattegrisedødelighed, for den var med de undersøgelser, man lavede dengang, stort set den samme, hvad enten man brugte den ene eller den anden metode, altså om man fikserede søerne eller de havde mulighed for at bevæge sig frit rundt.
Nej, argumentet var det klare økonomiske, at det krævede mindre arbejdskraft, hvis man fikserede søerne.
Jeg mener sådan set også, at et af de vigtigste argumenter for at fastholde fiksering i dag er økonomien.
Det ændrer jo ikke noget ved, at selv om vi i dag har en række mindre forsøg og også nogle, der er lidt større, som viser, at der ikke er nogen ekstra dødelighed for pattegrisene i forhold til, hvis de ikke er fikserede - og hvis man tager det antal med, som dør i forbindelse med eller umiddelbart efter fødslen - så er der formentlig snarere en fordel i forhold til de løsgående søer og smågrise.
Så ændrer det, at vores viden alligevel er forholdsvis begrænset på det her område, jo ikke ved, at inden man for alvor satte i gang med en total omlægning af dansk landbrug, ville det være godt at vide noget mere.
Det er jeg sådan set fuldstændig enig i.
At jeg så også tror, at en af konklusionerne på den diskussion bliver, at det bliver vanskeligt at opretholde en svineproduktion af samme størrelse som den, vi har i dag, er så en anden sag.
Det tror jeg også af klima- og miljømæssige grunde bliver umuligt, men det er jo ikke afgørende, om vi er enige eller uenige i det, når vi snakker om at lave en plan for at sikre, at fiksering af søer afskaffes i den danske svineproduktion.
De mange skader, som man ser på søerne, kommer til udtryk i form af, at der er de der 170.000 søer om året, som aflives og køres til destruktionsanstalter.
Skuldersår er et meget omtalt eksempel, fordi det kommer til udtryk på ydersiden, om jeg så må sige, af søerne, men der er jo også masser af andre skader, f.eks. udskridning osv., som gør, at søerne har et dårligt liv, og som kan ses i sammenhæng med den måde, vi behandler dem på.
Og selv om man i forhold til søer, som har været udsat for den forfiningsproces, som jo er sket, måske skal passe lidt på med at tale alt for meget om deres naturlige behov, er der ikke nogen tvivl om - og det viser søerne jo også - at de faktisk stadig væk har behov for at kunne gøre nogle ting; f.eks. har de som et led i det der med, at de føder smågrise, behov for at gøre nogle ting, som de ikke har mulighed for at gøre under de nuværende vilkår, og som det ville være godt at give dem mulighed for, hvis vi har det udgangspunkt, at vi vil skabe den bedst tænkelige dyrevelfærd.
Min konklusion på det her er i virkeligheden, at der er et stort flertal, måske et enigt Folketing, som kunne lave en beretning, som indeholder to vigtige pointer, nemlig at vi siger til regeringen, at vi deler deres målsætning om, at vi skal have et fremtidigt dansk landbrug uden fiksering af søer, og at vi gerne vil have en plan for det inden udgangen af 2009.
Hvis det kunne blive udgangen på det her, vil jeg sige, at så har også dette punkt, på trods af at det ikke bare løses, ved at man vedtager Enhedslistens forslag, været et rigtig godt punkt og en rigtig god diskussion, som kan bringe store fremskridt for dyrevelfærden i fremtiden.