runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lissa Mathiasen (S), 2007-03-22:
Der er desværre ikke behov for at overdrive, fordi det i sig selv er rigelig grelt.
Vi synes, at det er absurd, at man ikke vil være med til at forbyde det.
Spørgsmålet om, at man kan få en tortgodtgørelse, når man virkelig er blevet udsat for overgreb, ligger i vores forslag.
Medmindre der er tale om ekstremt særlige situationer, ser vi ikke eksempler på tortgodtgørelse.
Og sådan har vi i vores forslag jo rejst en bunke eksempler.
De er ikke eksempler rejst i forbindelse med justitsministerens forslag
, de er rejst i forbindelse med vores forslag på områder, hvor der er behov for at skabe bedre vilkår.
Vi mener ikke, at en medarbejder kan være tilfreds med en overvågning, der kan følge medarbejderen hele tiden.
Og vi mener ikke, at det er godt, at vi ikke har sørget bedre for medarbejderne i forbindelse med overvågning.
Derfor ønsker vi en bedre beskyttelse af medarbejderne.
Det er jo ikke ensbetydende med – og det er jo også det, vi har sagt i dag – at vi ikke støtter det forslag, der ligger fra justitsministerens side, men det er noget helt andet.
Jeg siger så i den forbindelse: Vi mangler anmeldelsen, vi mangler autorisationen, og var de med, var det forslag blevet bedre.
Men jeg har jo ikke stået og hamret på ministerens forslag.
Jeg ved ikke, hvad der går af ministeren.
Lene Espersen (KF), 2007-03-22:
Jeg vil sige til fru Line Barfod, at man naturligvis ikke skal udtale sig om enkeltsager, og at vi heldigvis har domstolene til at tage stilling til dem.
For så vidt angår den anden sag, kender jeg slet ikke detaljerne, men kan blot sige, at det jo har konsekvenser, hvis man begår groft hærværk, og folk må stå ved de handlinger, som de begår.
Jeg kender som sagt ikke den enkeltsag, men det er ikke mit indtryk, at det her system ikke er meget velfungerende.
Line Barfod (EL), 2007-03-22:
Vi kan sagtens tage en lang debat om Ungdomshuset, og det, der er foregået der.
Det foreslår jeg vi gør på et andet tidspunkt.
Jeg vil bare bemærke, at nogle af dem, der blev varetægtsfængslet, altså var folk, der blev taget i en seng, mens de lå og sov, før de overhovedet havde nået at være ude på gaden.
Jeg synes, det så er lidt voldsomt at sige, at det er dem, der har været ude og kaste med brosten.
Det er noget, retten skal tage stilling til, og jeg går ud fra, at ministeren holder fast i, som jeg lige har fået et skriftligt svar på fra ministeren, at hun ikke kan udtale sig om folks skyldsspørgsmål, før det er afgjort ved retten.
Det andet er så: Hvornår er det, folk er blevet stoppet ved grænsen?
For det er jo ikke det, vi snakker om i forbindelse med Ungdomshuset.
Det er en lang række andre situationer.
En af de sager, vi har haft, er om en dansker, der er med i Foreningen Jyder Mod Overflødige Motorveje, som havde fået en dom for at male et billede på en motorvejsbro, og som ikke fik lov til at komme med for at deltage i en fredelig demonstration i Sverige.
Det er den type folk, jeg snakker om, der kan risikere ikke at få lov til at udøve deres lovlige, demokratiske ret til at deltage i en demonstration.
Det mener jeg er et problem.
Line Barfod (EL), 2007-03-22:
Det siger sig selv, når megen kriminalitet også i dag foregår på tværs af grænser.
Men problemet er, at man overhovedet ikke har taget hensyn til, at de systemer, vi har opbygget i de enkelte lande for, hvornår vi registrerer, hvad der er en forbrydelse, hvilke straffe der gives, hvordan politiet er reguleret osv., er utrolig forskellige mellem de forskellige lande i EU og i Schengensystemet.
Det er meget forskelligt, hvordan reglerne er, og hvordan opfattelsen er i Danmark og i f.eks. Grækenland eller Litauen.
Det er absolut ikke de samme måder, ikke de samme hensyn, vi har taget.
Man har ladet det gå utrolig stærkt med at kunne registrere borgere, arrestere borgere, udlevere dem, udlevere oplysninger om borgere osv. på tværs af grænserne, mens hele det regelværk, som er en meget væsentlig del af retssamfundet, nemlig det, der skal sikre borgernes retssikkerhed mod vilkårlig forfølgelse, mod at uskyldige bliver sat i fængsel, har man slet ikke brugt de samme kræfter på, og det halter langt, langt bagefter.
Derfor er Enhedslisten også imod Schengensamarbejdet.
Vi er imod det registreringssystem, der findes i dag, og også den udbygning af det, der ligger i det her forslag.
Vi synes, det er et stort problem, at man registrerer så mange mennesker på så dårligt et grundlag, og at der er så lidt kontrol.
I Politiken i dag kan man se, at Datatilsynet nu går ind i en sag, hvor en dansker fejlagtigt er blevet registreret i Schengensamarbejdet som en såkaldt uønsket fra et tredjeland, altså en person, der skal smides ud af Europa, uanset i hvilket af Schengenlandene han bliver stoppet.
Det er jo nok ikke så sjovt at være den borger, der pludselig bliver udsat for det.
Den slags fejl skulle vi gerne gøre hvad vi overhovedet kan for at undgå, men det er bare ikke det formål, man har som hovedprioritet, når man opbygger de her forskellige systemer og den meget ringe kontrol, der er med dem, altså at man skal undgå at uskyldige bliver fejlregistreret, skal undgå, at der opstår problemer, skal sikre sig, at man kun registrerer folk, hvis der virkelig er et ordentligt grundlag for det.
Der er desværre alt for mange eksempler på, at folk har fået at vide, at de ikke måtte rejse, ikke måtte tage fra et land til et andet for at deltage i lovlige, fredelige demonstrationer.
Det mener vi også er et meget alvorligt aspekt ved hele den registrering, der er opbygget.
Vi mener i allerhøjeste grad, der er brug for, at man sætter retssamfundet og retssikkerhedsgarantier på dagsordenen og begynder at bruge sin politiske energi på at sikre borgernes retssikkerhed i Europa frem for kun at se på, hvordan man kan lave yderligere registreringer og indskrænkninger i borgernes rettigheder.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2007-03-22:
Schengeninformationssystemet er blevet moderniseret og ajourført efter de første års funktion.
Schengeninformationssystemet eller SIS er en vigtig del af det fælles politisamarbejde i EU.
Det nye i SIS II i forhold til SIS I er dels nogle lempelser i betingelserne for at inddrage personer i registeret, nu skal der kun være mistanke om én grov forbrydelse mod tidligere et større antal, dels udvidede muligheder for at opbevare fotos og fingeraftryk med henblik på identifikation af de pågældende personer.
Der bliver også større sikkerhed for, at en identifikation af en registreret person bliver entydig.
Sammenkobling af personer og f.eks. genstande vil også blive udvidet med det formål at lette opklaringen af kriminalitet, der har forgreninger i flere lande.
Endelig åbnes der op for, at oplysninger om bortkomne eller stjålne pas kan udveksles med den anden internationale politisamarbejdsorganisation, Interpol.
Databeskyttelsen er den samme som i SIS I, men Det Radikale Venstre er dog opmærksom på Datatilsynets høringssvar, hvori det påpeges, at man skal sikre, at kun data, som er af tilstrækkelig kvalitet, anvendes i forhold til personer, og at der findes garantier til sikring af, at data er tilstrækkelig entydige.
Vi har i den forbindelse også mærket os Justitsministeriets svar.
På grund af de danske EU-forbehold om retslige og indre anliggender skal vi gå denne lidt besværlige omvej med at vedtage det her i Folketingssalen for at tilslutte os SIS II.
Vi synes, det havde været lettere, hvis vi ikke havde haft forbeholdet, men havde været fuldt og helt medlem af EU.
Denne teknikalitet skal dog ikke forhindre, at Det Radikale Venstre tilslutter sig forslaget her i Folketinget.
Line Barfod (EL), 2007-03-22:
Som sagt vil jeg foreslå, at vi på et senere tidspunkt tager en debat om Ungdomshuset og de ting, der er foregået der, fordi det kræver noget mere tid, end vi har her.
Men jeg synes, det er et problem, hvis jeg skal forstå ministerens udtalelse sådan, at folk, der på et eller andet tidspunkt i deres liv har begået noget strafbart som f.eks. at male et billede på en motorvejsbro, fremover vil være forhindret i at deltage i lovlige, politiske demonstrationer i andre lande i Europa.
Det synes jeg er et ganske alvorligt retssikkerhedsmæssigt problem, hvis det er det, ministeren står og giver udtryk for.
Og jeg håber, ministeren nu kan sige, at jeg har misforstået hende.
Tom Behnke (KF), 2007-03-22:
Lovforslaget om Schengeninformationssystemets anden generation er et lovforslag, som vi varmt kan støtte fra De Konservatives side.
Vi mener, det er rigtigt set, at vi på den her måde får et bedre, et hurtigere og et mere effektivt system, men at vi samtidig også opgraderer det og gør det mere sikkert, således at persondata ikke bare flyder over landegrænserne, men at der er nogle helt klare spilleregler for, hvordan sikkerheden skal være i forbindelse med det.
For i samme takt, som man giver myndighederne bedre og lettere adgang, er det selvfølgelig også vigtigt, at man får strammet op om sikkerheden.
Så på den måde balancerer forslaget godt, og jeg kan da hilse og sige, som en af dem, der bruger det ret ofte, at det SIS-system, vi har i dag, altså Schengeninformationssystemet, jo fungerer godt.
Når der er personer, som er efterlyst eller uønskede, er det et meget hurtigt og meget enkelt system at benytte.
Hvis det er sådan, at der er et såkaldt hit på en person eller en genstand, skal man følge nogle bestemte procedurer frem i retning af, hvad der så skal ske i den pågældende situation.
Men altså ude på stedet, ude hvor man kontrollerer, er det et meget, meget effektivt redskab at bruge i arbejdet i forbindelse med at opklare forbrydelser eller at pågribe forbrydere.
Derfor ser vi fra De Konservatives side frem til, at vi får endnu bedre muligheder for at pågribe forbrydere og uønskede og finde genstande, som skal beslaglægges – det kan være ting, som er efterlyst, fordi de er stjålet osv. – og at man med SIS II-systemet, altså anden generation, følger den teknologiske udvikling.
Det er også vigtigt, at vi holder os for øje, at samtidig med at den teknologiske udvikling udvider sig, får vi mange flere muligheder, og så er der altså også den mulighed, at forbryderne går hen og benytter sig af den teknologiske udvikling, og hvis vi skal kunne følge med, skal vi selvfølgelig have de rigtige og de mest effektive værktøjer at gøre det med.
Det er jo vigtigt med et tæt samarbejde i EU på tværs af landegrænserne i kampen mod forbryderne, og derfor er vi meget tilfredse med, at man nu har fundet frem til et andengenerationssystem, som vi bakker op om, og vi kan anbefale lovforslaget.
Morten Messerschmidt (DF), 2007-03-22:
Et af de elementer af EU-samarbejdet, der har ført til størst skade, er ubestridt Schengenaftalen.
Schengenaftalen, som har nedlagt landegrænserne, har forbudt landene at opretholde national grænsebevogtning og har dermed skabt et fuldstændig frit marked for kriminelle elementer.
Kriminelle netværk, der arbejder med deres afskyeligheder i form af kvindehandel, i form af handel med narkotika osv., har fået langt, langt lettere løbebane, efter at landene, Schengenlandene, er blevet pålagt at nedlægge deres nationale grænsebevogtning, og det har altid været med en meget stærk modstand, at Dansk Folkeparti har set på Schengenaftalen, og det er det naturligvis også i dag.
For os at se
bør man dele tingene op.
Det ene element er, at man nægter landene at opretholde en national grænsebevogtning, og det er grundlæggende forkert.
Et land skal have en grænse, og et land skal selvfølgelig have lov til at bevogte sin grænse, at sikre sig, hvem der kommer ind i landet.
På den anden side kan der jo være meget fornuft i at udveksle informationer på tværs af grænserne.
Hvis man tager rundt i Europa på biltur, vil man kunne konstatere, at der bl.a. ved indkørselsvejene til Frankrig er en konsekvent og kontinuerlig observering med, hvem det er, der kører ind.
Det franske grænsepoliti står og kigger på, hvem der kører ind – særlig hvem kører ind – og hvem der kører ud.
Hvorfor skulle vi i Danmark ikke have mulighed for at have den samme grænsebevogtning?
Det ønsker vi i Dansk Folkeparti.
Men som sagt vedrører det her lovforslag hele delen om at udveksle information, og det er der grundlæggende noget fornuftigt i.
Derfor ser vi også mere positivt på det, end vi ser på Schengenaftalen som en helhed.
Men der er alligevel nogle besynderligheder, som vi er nødt til at få afklaret, bl.a. det forhold, at lovforslaget jo ikke gælder i Grønland og på Færøerne, hvilket jo selvfølgelig for så vidt virker meget fornuftigt, når hverken Grønland eller Færøerne er med i EU, men på den anden side er politimyndigheden i Grønland jo altså dansk.
Skal man så afskære de her informationer fra at komme over Atlanten og op til Grønland, eller hvordan har man teknisk tænkt sig at afholde de her informationer fra at komme til Grønland?
Det andet jeg vil sige er positive bemærkninger om, at jeg grundlæggende synes, det er fornuftigt, at vi har den her diskussion i Folketingssalen.
Det er her, diskussionen bør føres og ikke i et udvalgslokale.
Derfor vil jeg glæde mig over, at vi kan have den her diskussion i Folketingssalen.
For at runde af vil jeg altså sige: Schengenaftalen er ikke Dansk Folkepartis kop te.
Der er en lang række områder, hvor den har skadet Europa, skadet trygheden, skadet sikkerheden for europæerne, men til udveksling af informationer giver det god mening at samarbejde.
Derfor ser vi positivt på den del af forslaget.
Per Kaalund (S), 2007-03-22:
Fra Socialdemokratiets side ser vi som led i kriminalitetsbekæmpelsen et behov for, at man udbygger de tekniske og strukturelle rammer for disse store it-systemer, der kører i tilknytning til Schengenaftalerne, så vi kan støtte, at man overgår til den såkaldte model II.
Vi anser det på den anden side for at være vigtigt, som det også så udmærket er fremført i høringssvaret fra Advokatsamfundet, at de retssikkerhedsmæssige grunde sikres, og at såvel registrering som udveksling af personfølsomme oplysninger sker på et betryggende grundlag.
Vi har hæftet os ved, at der nu er mulighed for at indføre foto og fingeraftryk.
Vi har også hæftet os ved, at det forudsætter en vis kvalitet, før det kan lade sig gøre.
I øvrigt er det en fremtidssikring af systemet, idet det endnu ikke er iværksat og heller ikke er besluttet iværksat endnu, men muligheden vil være til stede.
Vi har også set på det med at sammenkoble forskellige typer af indberetninger, og vi synes, det er vigtigt, at man også rent datateknisk kan koble sager sammen, både forsvindingssager, efterlysningssager og sager om stjålne biler, således at det letter opklaringen af forbrydelser.
Vi er også enige i, at de mere direkte søgninger, som også kan foretages her fra landet i det store SIS-system, er et fremskridt.
Vi har yderligere Datatilsynets bemærkninger, som har været meget grundige, og det kan vi også anbefale at man følger.
Også svarene fra Justitsministeriet er grundige.
Det vil sige, at vi der føler os rimelig trygge ved, at der er øgede krav til datasikkerheden, og at vi føler os overbeviste om, at Datatilsynet fortsat vil følge udviklingen omkring SIS II.
Som bekendt er dette SIS II-system vedtaget via en forordning i EU, og der har Danmark jo ikke kunnet medvirke på grund af vores forbehold over for retlige og indre anliggender, men vi kan, nu der foreligger udkast til en rådsafgørelse, anbefale, at der gives samtykke efter grundlovens § 19, stk. 1, således at Danmark på helt lige fod med andre EU-lande kan deltage i dette arbejde.
Vi kan anbefale det.
Lene Espersen (KF), 2007-03-22:
Jeg vil sige til hr. Morten Messerschmidt, at det, vi jo egentlig drøfter her, ikke har så meget med lovforslaget at gøre, men jo sådan set mere med det indre marked og arbejdskraftens fri bevægelighed, og der er der altså en traktatfæstet ret til også at kunne nedsætte sig i et andet medlemsland og der udøve sit erhverv.
Der er naturligvis nogle krav i forbindelse med uddannelse, der skal være opfyldt.
Og jeg vil sige til hr. Morten Messerschmidt, at jeg sådan set mener, at det indre marked, ikke mindst på det her punkt, er til større gavn for forbrugerne end det modsatte, altså at der er den mulighed for den frie bevægelighed.
Men man kan dog med hensyn til den problemstilling, hr. Morten Messerschmidt rejser, og som jeg ikke kan sige hvor stor omfanget er af, sige, at i og med at der nu sker en væsentlig skærpelse af tilsynet, bliver der altså også en mulighed for hurtigere at kunne gå efter de advokater, som ikke er dygtige nok i forbindelse med deres rådgivning af klienterne, og som i hvert fald bevidst bare forsøger at tjene penge på dem, og som ikke giver dem en korrekt vejledning.
Jeg vil sige til fru Line Barfod, at jeg ikke kender nok til den enkelte sag om motorvejshærværket til at vide, hvad der er op og ned på den sag.
Men jeg vil sige til fru Line Barfod, og det er min helt klare politiske overbevisning, at når man begår grove strafbare handlinger har det konsekvenser for en, og så har det også konsekvenser for en, når man ønsker at overskride landegrænser.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Line Barfod (EL), 2007-03-22:
Enhedslisten synes ligesom alle andre partier, der har været heroppe, at det er fint, at man ser på at få en moderne forældelseslov til at afløse dels Danske Lov og dels forældelsesloven af 1908.
Vi kunne godt ønske os, at man i det hele taget fik gennemgået de sidste bestemmelser, der er i kraft fra Danske Lov, og at vi så ikke længere anvender Danske Lov.
Det bliver selvfølgelig lidt mere kedeligt i forhold til undervisningen på universiteterne, men jeg tror, at for almindelige borgere vil det være noget nemmere at kunne slå op i en moderne lov end at skulle være opmærksom på, hvornår man skal hen og have fat i en lov fra 1600-tallet og forstå den opbygning, der er dér, og som jo er noget anderledes end i de love, vi er vant til i dag.
Vi synes også – ligesom mange andre ordførere – at det på lange stræk er mange fornuftige ting, man har sat ind i den nye forældelseslov, og at det er en fornuftig måde, den er skruet sammen på, men vi mener – som andre også har været inde på – at der er grund til, at vi under udvalgsarbejdet ser mere på især spørgsmålet om personskade.
Ministeren anfører jo i kommentarerne til et høringssvar, at der er meget få tilfælde af, at folk har haft behov for at rejse en sag om personskade efter 30 år, og derfor har jeg lidt svært ved helt at se problemet ved, at man fortsat har muligheden for at gøre det, fordi vi netop i forbindelse med de her personskader – og især arbejdsskader – taler om, at der nogle gange kan være forhold, som man simpelt hen ikke når at være opmærksom på.
Vi har indimellem set, at der kommer ny viden på et område, som betyder, at der er nogle personskader, man slet ikke har tænkt på kunne have relation til arbejdsmiljø, eller hvor det har været fuldstændig afvist tidligere, at det kunne have relation til arbejdsmiljø, men hvor ny viden altså betyder, at man bliver klar over, at det kan have en årsagssammenhæng, og hvor der derfor er behov for at rejse kravet.
Det vil være afgørende for vores endelige stillingtagen til lovforslagene.
Sanne Schroll (SF), 2007-03-22:
Jeg vil starte med at konstatere, at SF grundlæggende er enig i den modernisering af forældelseslovgivningen, som her er lagt frem.
Lovforslaget fremtræder umiddelbart, som om ministeren i store træk har valgt forbrugernes linje, og det er vi i SF altid glade for.
Under udvalgsbehandlingen vil vi dog forsøge at få det nærmere afklaret, om lønmodtagernes interesser er blevet varetaget i tilstrækkelig grad.
Vi ved, at mennesker, som rammes af en arbejdsskade, ofte kommer meget sent i gang med at rejse krav, og det er selvfølgelig ikke rimeligt, hvis de så bliver mødt af en forældelse, før kravet er helt afklaret.
Samtidig har vi bemærket, at det i forbindelse med høringen over lovudkastet gik op for justitsministeren, at denne lovgivning var meget omfattende og strakte sig ind på en masse områder, hvilket man ikke havde været opmærksom på.
Nogle af disse områder er så blevet fanget op i forbindelse med udformningen af det endelige lovforslag, men kan vi nu være sikre på, at alle områder er dækket ind?
Vi skulle jo nødig med denne lovændring stå i en situation, hvor der er områder i dansk ret, som ikke er blevet dækket af de nye forældelsesregler, eller hvor der er usikkerhed om, hvilke forældelsesregler der gælder.
Men grundlæggende er SF altså enig i den modernisering, som der er lagt op til.
Lene Espersen (KF), 2007-03-22:
Jeg er glad for, at fru Lissa Mathiasen og jeg har den her dialog, og at jeg trods alt fik provokeret fru Lissa Mathiasen til at komme med nogle positive tilkendegivelser om mit lovforslag.
Jeg vil sige til fru Lissa Mathiasen, at jeg ikke deler fru Lissa Mathiasens opfattelse af, at fordi der er to, tre, fire, fem eksempler på noget, der ikke ser pænt ud, og som faktisk også måske er noget, der er så slemt, at man må tage kraftig afstand fra det, så skal vi begynde at lovgive på et helt område, hvis det ellers er noget, der er meget velfungerende – det betyder det ikke at vi skal.
Det er meget typisk for Folketinget, at er der to eller tre problemer, er det lige pludselig noget, der skal lovgives om, og så påvirker vi millioner af mennesker i deres dagligdag, der pludselig skal til at leve efter et eller andet regelsæt.
Men jeg vil sige til fru Lissa Mathiasen, at nu får vi en grundig udvalgsbehandling, og forhåbentlig vil fru Lissa Mathiasen anerkende, at det her lovforslag løser mange af de problemer, som Socialdemokraterne har løftet i deres forslag.
Karen Hækkerup (S), 2007-03-22:
Det er jo svært at komme som ordfører nummer to, efter at vi lige har hørt denne meget gode forklaring på, hvorfor vi har behov for de her to lovforslag.
Socialdemokraterne er fuldstændig enige i det, der er blevet sagt.
Tiderne skifter, det er nu engang det, man må lære at leve med, og der er vi heldigvis nogle, der ikke har så meget imod, at det er sådan.
Sådan et moderne hensyn som forbrugerhensyn synes vi sådan set også er utrolig fornuftigt at man får skrevet ind i loven, så den bliver tidssvarende.
Så alt i alt kan jeg meddele, at Socialdemokraterne bakker op om begge lovforslag.
Vi støtter meget, at man samler pakken af alle de forældelsesregler, det drejer sig om, og vi støtter alle de initiativer, der ligger i det.
Der ser vi med meget stor tilfredshed, at personskadeforældelsen ikke sættes ned, men tværtimod går den anden vej, sådan at den nu sættes op fra de nuværende 20 år til de fremtidige 30 år.
Det synes vi er meget vigtigt, da skaderne i den type sager ofte først viser sig, længe efter skaden er blevet forvoldt.
I forlængelse af at vi støtter L 165, støtter vi naturligvis også L 166.
Der er en del præciseringer af renteloven og kreditaftaleloven, som gør, at nogle af de tvivlsspørgsmål, der har været, bortfalder, og det er vi meget tilfredse med.
Alt i alt kan jeg sige, at vi er glade for, at det krav, som Forbrugerrådet har stillet i mange år, om at få de her regler revideret, nu er blevet opfyldt, og alle de ændringer, der ligger heri, kan vi støtte.