Karsten Lauritzen (V), 2010-05-28:
Siden år 2000, hvor den seneste strategi blev vedtaget, har verden forandret sig fundamentalt, og derfor er det også aktuelt og på tide, at man ændrer dansk syn på udviklingspolitik og den strategiske overligger for dansk udviklingspolitik.
Jeg tilhører en generation, der er født ind i globaliseringen, barn af globaliseringen – og hvad betyder det egentlig?
Jeg tror, det betyder, at jeg og mine jævnaldrende er vokset op med en bevidsthed om, at verden hænger sammen, samtidig med at den er under konstant forandring og konstant hurtigere forandring.
Informationer spreder sig med lysets hastighed, og jeg kan over Facebook få kontakt til mine venner i Mozambique hurtigere, end jeg kan nå at banke på hos min nabo i Hjørring.
Globaliseringen har på meget afgørende vis ændret ved præmisserne for udviklingspolitikken.
Vi skal i dag indrette vores udviklingspolitik efter en helt anden verdensorden, hvor der er langt flere aktører, ikke bare andre lande med andre værdier og andre kulturer, men også nye private aktører.
Med andre ord er bistandsmidler ikke længere den vigtigste pengestrøm til udviklingslandene, det er privat kapital, og det synes vi faktisk i Venstre er en positiv ting.
Men disse forandringer stiller krav, og det er derfor helt afgørende, at vi med den nye strategi ændrer den strategiske overligger på dansk udviklingspolitik.
Det er ganske enkelt helt nødvendigt, hvis vi ønsker at gøre en forskel for den fattigste del af befolkningen i verden.
Globaliseringen betyder, at mulighederne for udvikling aldrig før har været bedre.
De seneste 30 år er flere mennesker end nogen sinde før blevet trukket ud af fattigdom, men man må ikke tro, at der automatisk kan sættes lighedstegn mellem globalisering og udvikling.
Globaliseringen er på mange måder et tveægget sværd.
Den udgør en fantastisk mulighed for de lande, der ønsker udvikling, men samtidig forværrer den fattigdommen for de mennesker, der lever med regeringer, der modarbejder udvikling i et forsøg på at styrke deres eget magtmonopol.
Og de lande er der desværre alt for mange af i verden.
Hvis vi vil hjælpe lande til udvikling i en globaliseret verden, kræver det en styrkelse af frihedsrettighederne, af demokrati, af en effektiv, troværdig og åben offentlig sektor i de lande, vi hjælper, og gode vilkår for investering og vækstskabelse.
Og det er netop det, der er fokuspunkterne for den nye udviklingsstrategi, som man koncentrerer sig om.
Omdrejningspunktet for dansk udviklingsbistand må og skal være rettighedsbaseret og frihedsfremmende fattigdomsbekæmpelse.
I Venstre mener vi, at den nye udviklingsstrategi skaber den helt rigtige ramme for fremtidens udviklingsbistand med større fokus på frihed og privat ejendomsret, fokusering både i forhold til lande og sektorer, en klar prioritering og fokus på resultater.
Fremover vil fokus for dansk udviklingsbistand være at skabe forandring inden for fem områder: frihed, demokrati og menneskerettigheder; vækst og beskæftigelse; ligestilling; stabilitet og skrøbelighed; miljø og klima.
Redskaberne vil være klare og forpligtende partnerskaber med modtagerlandene, stærkere engagement i færre lande, fokus på effektivitet og resultater og en større politisk vilje til øget risikovillighed.
I Venstre tror vi, at vi med den nye udviklingsstrategi har skabt den helt rigtige strategiske ramme for dansk udviklingsbistand, og vi tror, at den vil danne et solidt grundlag for at bringe os et stort skridt videre mod en virkeliggørelse af det, der er formålet med vores udviklingsbistand, og det, der også er Venstres vision for dansk udviklingspolitik, nemlig at de lande, vi hjælper, skal blive stærke og selvstændige og på sigt kunne klare sig selv.
Særlig skal Afrika forvandles til et kontinent, der er frit og fredeligt og baseret på demokrati, retssamfund og frihandel.
Derfor skal jeg på vegne af Venstre, Det Konservative Folkeparti og Dansk Folkeparti fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse »Folketinget tilslutter sig regeringens strategi for dansk udviklingssamarbejde »Frihed fra fattigdom – Frihed til forandring« og opfordrer til, - at målsætningen for dansk udviklingspolitik er at bekæmpe fattigdom ved at fremme frihed og skabe bæredygtig udvikling
, - at fokusere på fem politiske prioriteter: frihed, demokrati og menneskerettigheder; vækst og beskæftigelse; ligestilling; stabilitet og skrøbelighed; miljø og klima, - et effektivt og fokuseret udviklingssamarbejde baseret på demokratisk ejerskab, en klar arbejdsdeling og målelige resultater, - en øget lande- og sektormæssig koncentration af bistanden, - at styrke EU`s globale rolle i udviklingen og det internationale samarbejde om 2015-målene, - et globalt udviklingspolitisk engagement baseret på partnerlande, med øget fokus på skrøbelige stater og risikovillighed, - at styrke sammenhængen mellem relevante politikker, udenrigspolitisk, forsvarspolitisk, m.v. til fordel for udvikling, - at strategiens gennemførelse løbende drøftes med Folketingets Udenrigsudvalg, og at udvalget inddrages i valg af nye partnerlande.«