runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Kristensen (DF), 2007-05-23:
Jamen det må jeg skynde mig at korrigere, for det var bestemt ikke en kritik af familier, altså af børn og af børnebørn til bedsteforældre.
Men jeg har desværre bare oplevet, når jeg går ud som besøgsven, at mange ældre aldrig får besøg af en datter eller en søn, som måske bor 10 minutters gang fra, hvor den ældre dame eller herre bor.
Det kan godt gøre mig meget ondt.
Den eneste kontakt, hun/han har med sin familie, er de billeder, der står på reolen af børnebørn, børn og svigerbørn.
Jeg synes, vi alle sammen har et ansvar over for vores gamle.
De har passet os under opvæksten, og vi skal selvfølgelig også tage os af dem.
Jeg synes, vi skal gøre det til en pligt, at vi tager os af vores ældre, når de bliver gamle og svage.
Men selvfølgelig er der da situationer, hvor familien ikke er i nærheden, og der er også situationer, hvor den ældre slet ikke har en familie, og der er det altså en opgave for kommunen at gå ind og sige: Hvad skal vi præcis gøre for den ældre, der sidder her – sådan noget får man jo afdækket med det forebyggende hjemmebesøg – og hvordan er den ældres sociale situation?
Hvad er det for nogle aktiviteter, vi skal sætte ind med her?
Hvad er det for nogle behov, vi skal dække hos den ældre?
Lise von Seelen (S), 2007-05-23:
Fru Pia Kristensen nævnte, at familierne måtte tage deres ansvar på sig og tage sig sammen, tror jeg der blev sagt.
De ældre bliver jo ramt af det samme vilkår som alle andre familier, nemlig at man geografisk bor meget mere spredt, end man gjorde for generationer siden, og det er jo langtfra sikkert, at man har familie lige rundt om hjørnet.
Og i det tilfælde at der nu er ældre, som ikke har nogen familie i nærheden, hvordan skulle fru Pia Kristensens ordning med, at familierne skal tage sig sammen, så komme til at fungere i en moderne tid, hvor familierne bor meget spredt?
Pia Kristensen (DF), 2007-05-23:
Nu skal man altså ikke give det private område skylden for alt ondt.
Og jeg vil stadig væk fastholde, at det er en visitator i kommunen, der simpelt hen visiterer for stramt.
Der skal være fleksibilitet, og der skal være plads til akut opståede situationer.
Men jeg må så også sige til fru Line Barfod, at det bedste jo ville være, hvis alle ældre, der har behov for hjælp, havde en fast hjemmehjælper ved deres side fra morgen til aften, for så kunne man dække alle behov, men det er jo urealistisk.
Og man er også nødt til, når man sidder i en kommunalbestyrelse, og der har jeg selv siddet i et socialudvalg, og skal lave de årlige budgetter og sidde og lave nogle beregninger på, hvor meget tid man skal bruge i forhold til det antal gamle svage, man har, og de ældre friske, og hvor mange penge der skal afsættes til området.
Så der skal jo være nogle overordnede rammer for det.
Men jeg er enig med fru Line Barfod i, at de ikke skal være så stramme, at der ikke er plads til fleksibilitet.
Line Barfod (EL), 2007-05-23:
Hvis man nu gik ud og sagde, at formålet her er, at der skal være tid nok, de ansatte skal have tid til at være sammen med de ældre, så man f.eks. kan tage højde for, at den ældre har det lidt dårligt en dag og derfor skal have noget tid til hjælp med at spise – det er det, der er målet, det er det, vi skal sikre – så lad os se på, hvordan vi så indretter ældreplejen, så man kan sikre det og f.eks. sørge for, at der er ansatte nok til at kunne gøre det, så vi kan afskaffe minuttyrranniet.
Hvorfor er det, man fra Dansk Folkeparti ikke i stedet går ud og siger: Jamen vi mener, det er så vigtigt, at privatleverandører kan være på banen, at vi alligevel tager det med, at det koster et minuttyranni?
Pia Kristensen (DF), 2007-05-23:
Vi synes også, det var positivt, at ældre skal have rettigheder, og som fru Line Barfod selv er inde på, er der meget forskel på behovet fra den ene ældre til den anden.
Jeg ved godt, at private leverandører ikke er Enhedslistens kop te, men i Dansk Folkeparti går vi ind for det frie valg.
Vi har været med til at vedtage det, og vi står bag det.
Men det skal selvfølgelig ikke være et enten-eller.
Vi skal ikke sige: Enten skal vi have de private firmaer eller en dårlig ældrepleje.
Nej, vi skal både have private leverandører og en rigtig god ældrepleje.
Og så vil jeg med hensyn til minuttyranniet sige: Det er bestemt ikke noget, Dansk Folkeparti bryder sig om.
Jeg kan godt blive forarget, når jeg hører, at en visitator har visiteret et vist antal minutter til et ældre menneske.
Jeg kan nævne en konkret situation, en madsituation.
Hjemmeplejeren har fået et antal minutter til at varme maden i mikroovnen og sætte den foran den ældre, men der mangler altså tid til at sidde og hjælpe den ældre med maden, fordi den ældre lige præcis den dag måske ikke har det så godt og har brug for, at der er en, der sidder og hjælper til med, at vedkommende kan få maden ned.
Så selvfølgelig går vi ikke ind for minuttyranni, men vi synes, det er meget vanskeligt at visitere helt præcist til omsorgstid, men der skal selvfølgelig være noget fleksibilitet, og der skal ikke visiteres så stramt, at der ikke er plads til, at der pludselig opstår nogle akutte situationer.
Line Barfod (EL), 2007-05-23:
Jeg er helt enig, når fru Pia Kristensen siger, at der ikke findes en facitliste, fordi ældre er forskellige.
Derfor undrer det mig jo også, at fru Pia Kristensens parti så støtter, at man skal have så stramme rammer som dem, regeringen og Dansk Folkeparti har vedtaget for ældreplejen.
Her skal alting måles og gøres op i minutter, og det er rigtigt, at der er indført fleksibel ældrepleje, men det går ud på, at man så bytter et antal minutter med et andet antal minutter.
Man giver ikke den frihed til, at medarbejderne sammen med de ældre kan tilrettelægge arbejdet, så ældre får ret til f.eks. selv at bestemme, hvor tit de vil i bad, eller hvornår de vil i seng, eller hvad de vil have på af tøj eller andet.
Hvis man skulle leve op til de pæne ord, som fru Pia Kristensen kom med, hvorfor så ikke opgive de stramme rammer, der er med henblik på, at private firmaer kan konkurrere, og i stedet sige: Der er ikke nogen facitliste, og derfor skal man have frihed til at tilrettelægge arbejdet?
Ole Sohn (SF), 2007-05-23:
Jeg synes, at fru Pia Kristensen argumenterer godt for nødvendigheden af en ordentlig ældrepleje, og det anerkender jeg.
Men tilbage står et par spørgsmål, som jeg savner lidt svar på, for i forlængelse af den gode argumentation, som fru Pia Kristensen kommer med, forstår jeg ikke, hvorfor Dansk Folkeparti stemte imod det forslag, SF fremsatte for kort tid siden, om at sikre medarbejdere i ældreplejen ret til fuld tid, hvis man ønskede det.
FOA har faktisk lavet en undersøgelse, som viser, at hvis man giver de medarbejdere, der i dag er tvunget på deltid, ret til fuld tid, så vil det blive flere tusind flere fuldtidsansatte, som vil kunne komme ud i ældreplejen, men Dansk Folkeparti stemte imod.
Dansk Folkeparti stemte i øvrigt også imod et andet forslag, SF stillede for et halvt års tid siden, om, at staten i forbindelse med kommuneforhandlingerne tilbød kommunerne en større pulje penge, som kunne være med til at løfte lønforholdene for de ansatte i plejesektoren.
Men begge dele stemte Dansk Folkeparti imod.
Nej, jeg mener sådan set, at ældreområdet henhører under Socialministeriet.
Socialministeriet har jo også et ansvar for at sikre, at ældreplejen og hele ældreområdet fungerer bedst muligt.
Jeg ved godt, at det er meget ubehageligt for regeringen og ikke mindst for Dansk Folkeparti, som netop lægger meget, meget vægt på ældrepolitikken, at få at vide, at man ikke på den ene side kan sige, at kommunerne har et ansvar, og samtidig trække midler væk fra kommunerne.
Væksten i den kommunale sektor er simpelt hen så lav, at den gør det umuligt for kommunerne at opretholde en ordentlig service.
Kan man finde modeller, hvorefter man kan nedbringe nedslidningen, skabe ny arbejdsglæde og give bedre forhold for de ældre for færre penge, er det godt, men der er bare ikke nogen, der er kommet med dem endnu.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2007-05-23:
Hr. Niels Helveg Petersen har lige rettet en meget grov beskyldning mod mig personligt.
Hr. Niels Helveg Petersen sagde, at V og K ikke tør andet, og da jeg jo er her til afstemning, gælder det altså også mig.
Jeg vil godt bede om, at hr. Niels Helveg Petersen tager tilbage, at der skulle være noget, jeg ikke tør.
Så vil jeg sige, at jeg føler meget stor uvilje mod hele den her debat.
Og jeg kan ikke forstå den, for jeg troede egentlig, at hr. Niels Helveg Petersen og jeg om nogen her i Folketinget med vores høje alder og lange parlamentariske erfaring stod for et liberalt frihedssyn; sådan har jeg egentlig altid opfattet det.
Kan hr. Niels Helveg Petersen ikke godt forstå, at jeg synes, at den her debat er fuldstændig skæv?
Den fører til, at vi skal være smagsdommere over for hinanden; den fører til en ubehagelig selvcensur; den fører til en ubehagelig indskrænkning af ytringsfriheden.
Jeg har jo – vist i øvrigt som det eneste medlem i dag – lagt klar afstand til hr. Søren Krarups bemærkninger, men vil til min død kæmpe for hr. Søren Krarups ret til at sige dem.
Hvorfor sætter hr. Niels Helveg Petersen ikke den frie debat og den frie modsigelse højere end en debat, hvor vi absolut skal komme med vedtagelser?
Ole Sohn (SF), 2007-05-23:
Jo, det anerkender jeg.
Det har jeg faktisk sagt.
Jeg tror, det er tredje gang, jeg bekræfter, at der er taget en lang række initiativer, at der er lavet en række projekter, at der er nedsat en række puljer.
Men generelt er der jo ikke kommet flere penge til ældreomsorgen.
Det er bare det, jeg forsøger at sige, for det kan man se på tallene.
Man kan dele generelle midler op, gøre dem lidt mindre.
Det gør man jo ved, at man, hvis ikke kommunerne får tilstrækkelig med økonomi fra staten og de generelle midler bliver mindre, så kan lave puljer, som kan afhjælpe.
Og det sker jo hvert eneste år i forhandlinger mellem regeringen og Dansk Folkeparti, at man laver en pulje.
Jeg siger bare, at det generelt ikke er det, der er med til at give det løft for kommunerne, der gør, at de kan sikre, at personalet får et væsentligt bedre arbejdsmiljø, som igen mindsker nedslidningen.
Der er jo en forklaring på, at nedslidningen blandt plejepersonale er så enormt stor, og det burde enhver ansvarlig regering tage dybt, dybt alvorligt.
Jens Hald Madsen (V), 2007-05-23:
Så vil jeg da starte med at sige, at jeg synes, at det er ærgerligt, at hr. Niels Helveg Petersen ikke har sit sædvanlige islæt, nemlig det at være tøvende.
For jeg synes, at det her er et skråplan ud over alle grænser.
Jeg synes egentlig, at det er sørgeligt for et parti som Det Radikale Venstre i den situation, partiet er i, at det skal bruge events, at det skal lave forespørgselsdebatter om, hvad andre mener, tænker og siger.
I en tid, hvor Det Radikale Venstre måske har enormt behov for at fortælle, hvad deres egen politik er, laver de forespørgselsdebatter om deres egen politik i stedet for at lave forespørgselsdebatter om, hvad andre synes, mener og gør.
Niels Helveg Petersen (RV), 2007-05-23:
Jamen det vil jeg da nøje overveje fra sag til sag.
Må jeg gøre opmærksom på, at der er dem, der har sagt: Skal vi nu hver dag have sådan nogle forespørgsler?
Vel skal vi da ej.
Forhåbentlig er der langt, langt imellem – årtier imellem – udtalelser, som er så grove som dem, vi behandler i dag.
Det håber jeg virkelig.
Og jeg må nu her finde mig i at blive beskyldt for altid at være den, der sådan har faste meninger og ikke søger sandheden eller tvivlen.
Jeg har næsten altid fået besked på, at jeg var det modsatte, at jeg var tvivlrådig og søgende, så jeg kan ikke rigtig genkende mig selv i det billede, som hr. Jens Hald Madsen her tegner.
Jeg vil snarere sige, at hr. Jens Hald Madsens måde at udtrykke sig på igennem tiden nok sådan er mere kategorisk, når det kommer til stykket, end min.
Jens Hald Madsen (V), 2007-05-23:
Jeg har hørt mange sige, at forskellen mellem Venstrefolk og folk fra Det Radikale Venstre, er, at Venstrefolk søger sandheden, mens Radikale Venstre-folk kender den.
Og det gør det jo selvfølgelig også ifølge ens egen selvbevidsthed nemmere at bedømme andre menneskers udtalelser, og hvor grænserne går henne.
Derfor vil jeg da gerne spørge hr. Niels Helveg Petersen: Hvornår får vi den næste forespørgselsdebat?
For hvem er den klogeste, der er her, og som åbenbart ved, hvornår man går for vidt i forhold til, hvad Det Radikale Venstre selvfølgelig mener er grænserne for ytringsfriheden, og i forhold til Det Radikale Venstres værdigrundlag?
Hvornår går man så for vidt?
Hvor går den grænse?
Skal der være sådan et radikalt orakel, der skal bedømme og sidde og sortere, hvad folketingsmedlemmer går og siger, og som så må gå til Præsidiet og få lavet nye forespørgselsdebatter?
Niels Helveg Petersen (RV), 2007-05-23:
Det tager jeg til efterretning.
Men det rokker ikke ved det synspunkt, som er mit grundlæggende synspunkt: at det aldeles ikke er utilbørligt smagsdommeri, at Folketinget tager afstand fra hr. Søren Krarups udtalelser.
Det drejer sig om et støtteparti til regeringen, og det er derfor meget vigtigt at få gjort klart, hvad regeringen mener om sagen.
Og det får man jo ikke gjort fuldstændig klart med det her forslag til vedtagelse.
Det bliver fortolket på alle leder og kanter, og Dansk Folkeparti siger: Ja, vi har da ikke noget imod at tage statsministerens udtalelse til efterretning; han kan jo mene, hvad han vil.
Det er ikke klarhed, det er forplumring, og vi får derfor ikke en klar stillingtagen.
Og det er det, jeg har ønsket.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2007-05-23:
Ja, men altså, hr. Niels Helveg Petersen kender min holdning til den måde, man nogle gange taler om udlændinge på, så jeg har ikke noget, jeg skal undskylde her i dag.
Netop derfor tør jeg også sige til hr. Niels Helveg Petersen: Jeg synes, at vi er ved at komme ind på en glidebane.
Det er ikke det, forespørgsler skal bruges til, og vi skal ikke være smagsdommere over for hinanden.
Men når så hr. Niels Helveg Petersen kalder sig et frisindet menneske, vil jeg sige, at det jo præcis er det, jeg også mener han er.
Derfor forstår jeg heller ikke, at så garvet en parlamentariker som hr. Niels Helveg Petersen gør dette.
Det synes jeg hr. Niels Helveg Petersen med hele sin politiske fortid burde være alt for klog til, altså at begynde at snakke om, hvad folk tør.
Er det virkelig det, der skal stå tilbage af hr. Niels Helveg Petersens politiske eftermæle, at han i debatten må ty til at ilægge os andre motiver, som han i hvert fald ved, at jeg ikke har, for der er ikke så frygtelig meget, jeg ikke tør.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-05-23:
Det har hr. Niels Helveg Petersen fået et krystalklart svar på.
Niels Helveg Petersen (RV), 2007-05-23:
Ja, det er jeg enig i.
Jeg kunne heller aldrig drømme om at stille en forespørgsel til statsministeren, der gik på, at jeg ville høre statsministerens holdning til ytringsfriheden.
Den er mig velbekendt, ligesom statsministerens opfattelse af min holdning til ytringsfriheden formentlig er helt velbekendt.
Så det ville være aldeles overflødigt.
Det er derimod ikke overflødigt at spørge om, hvad regeringens parlamentariske grundlag har udtalt i den her sag.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-05-23:
Jeg konstaterer blot igen, at hr. Niels Helveg Petersen har fået svar på det, han har spurgt om, et fuldstændig præcist svar.
Og hr. Niels Helveg Petersen var tilfreds med svaret.
Niels Helveg Petersen (RV), 2007-05-23:
Statsministeren har helt ret i, at jeg var glad for den del af statsministerens besvarelse, der gik på holdningen til hr. Søren Krarups udtalelser.
Det lagde jeg ikke skjul på.
Jeg sagde også allerede i mit første indlæg, at vi udtrykkeligt ikke havde spurgt til statsministerens meget principielle overvejelser om ytringsfriheden.
Det var sådan set ikke det, forespørgslen gik på.
Når nu statsministeren roste sig selv så meget af, at han har svaret krystalklart på, hvad jeg havde spurgt om, så har han altså også svaret på noget, jeg ikke spurgte om.
For det er sådan set ikke det, der er til debat her.
Det, der er til debat her, det, vi har ønsket debatten om, var lige netop nogle ganske usædvanlige udtalelser fra hr. Søren Krarup, som krævede en usædvanlig reaktion.
Det er jo ikke sådan, at vi herinde hver anden dag rejser en forespørgsel – jeg tror aldrig, jeg har været med til det før – hvor man trækker en enkelt udtalelse frem og siger: Det må vi altså tage afstand fra i Folketinget.
Det er, fordi den er så usædvanlig, og fordi den er fremsat af regeringens støtteparti og kan gøre ubodelig skade i omverdenen.
Derfor var den her debat meget vigtig og nødvendig.
Lad mig så sige til statsministerens omtale af fru Elsebeth Gerner Nielsen, at fru Elsebeth Gerner Nielsens handling var et forsøg på at udtrykke solidaritet med muslimske kvinder, der jo er blevet groft krænket af de udtalelser, hr. Søren Krarup fremsatte.
Det er vores egen vurdering af sagen, at vi sender et klart budskab om, at de udtalelser, som ligger til grund for den her forespørgsel, er vi meget imod – så meget, at vi er klar til at tage et så usædvanligt skridt som at rejse en forespørgsel.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-05-23:
Der er ikke skyggen af et dilemma her.
Jeg har svaret krystalklart på spørgsmålet, og det tager Folketinget så til efterretning.
Men i det ligger selvfølgelig, at der da godt kan være nogle, der så ikke er enige i det, regeringen har sagt.
Men regeringen er blevet stillet et spørgsmål om, hvad holdningen er.
Det har jeg givet meget klart udtryk for, det har de to regeringspartier i øvrigt også, og der er ikke skyggen af tvivl om, hvad vores holdning er.
Og det er jo det afgørende.
Jamen det fremgår meget klart af den besvarelse, jeg har givet her i Folketinget, at jeg tager afstand fra den slags sammenligninger, der har fundet sted.
Men helt ærligt synes jeg faktisk, at det forslag til vedtagelse, som hr. Troels Lund Poulsen har fremlagt, er langt, langt bedre, for der fremgår det nemlig klart, at vi også betoner ytringsfriheden og religionsfriheden, og det synes jeg er temmelig afgørende at få trukket frem i en vedtagelse.
Morten Østergaard (RV), 2007-05-23:
Jeg vil da godt medgive, at statsministeren har været ganske klar i sit ordvalg, også i den indledende besvarelse.
Det er sådan set udmærket.
Det, der er problemet, ud over at man ikke vil forholde sig til det, der er sagt i debatten i dag – og det viser jo, at det er sådan en nødtørftig afstandtagen, som statsministeren ligesom skal trækkes af stalden for at komme med – og det, der er det afgørende spørgsmål, er, om statsministeren føler sig dækket af følgende synspunkt: Folketinget tager afstand fra udtalelser om, at muslimske kvinders hovedbeklædning kan ligestilles med nazistiske og kommunistiske totalitære symboler.
Steen Gade (SF), 2007-05-23:
Sagen er jo, at statsministeren snyder lidt på vægten.
Det bliver fremstillet, som om det er en sag om hr. Søren Krarup, men det nye, der er sket i dag, er jo, at det her ikke er en sag om hr. Søren Krarup.
Det er en sag om regeringens afgørende støtteparti, for hele partiet har i dag bakket op om hr. Søren Krarup.
Giver det virkelig ikke statsministeren anledning til nogen overvejelser?
Jeg savnede i statsministerens besvarelse, at han også tog afstand fra alt det, Dansk Folkeparti har sagt i dag, for forespørgslen er jo stillet efter en historisk begivenhed, som vi er nogle der synes det var vigtigt at få markeret en stillingtagen til.
Men der er jo sagt akkurat det samme i dag.
Der er sagt ting, som at Koranen kan sammenlignes med »Mein Kampf«, og hvad har vi, fra alle dem, der har udtalt sig fra Dansk Folkepartis side i dag.
Jeg vil spørge, om statsministeren slet ikke har en kommentar til det, der er sagt i debatten i dag på det her punkt.
Jeg mener, at det må kræve mindst en lige så klar afstandtagen, som da det kun handlede om en enkelt person.
Nu handler det jo om regeringens afgørende støtteparti.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-05-23:
Altså, jeg er nødt til at gentage, at der i denne forespørgsel er blevet spurgt om, hvad regeringens holdning er.
Den er udtrykt meget klart, og så er den jo i virkeligheden ikke længere.
De to regeringspartier har i øvrigt også givet udtryk for deres meget klare holdning.
Men det, der er spurgt om her, er regeringens holdning, og det er der givet svar på.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-05-23:
Ja, det sidste kan man jo kun være enig i.
Men det undrer mig bare.
Vi har en forespørgselsdebat om et meget, meget konkret emne.
Statsministeren svarer, udtrykker regeringens holdning, og grundlæggende set er der jo kun et parti, som er uenig, og som mener noget andet om det emne, vi debatterer.
Det parti stemmer statsministeren sammen med i forslaget til vedtagelse.
Det giver simpelt hen ingen mening og illustrerer, at man på en eller anden underlig måde går på mere end to ben faktisk, når man godt vil illustrere, at man øjensynligt har et værdifællesskab med Dansk Folkeparti, på trods af at man jo er uenig om det her meget grundlæggende emne.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-05-23:
Nej, det giver ikke et eneste sekund anledning til nogen betænkelighed.
Forespørgslen er rejst som en forespørgsel til mig, hvor jeg bliver bedt om at svare på, hvad regeringens holdning er.
Det har jeg givet udtryk for, og det tager et flertal i Folketinget så til efterretning.
Det er da meget logisk.
I det, at man tager til efterretning, ligger der også, at man selvfølgelig kan mene noget andet end det, jeg har givet udtryk for.
Jeg er blevet bedt om at svare på, hvad regeringens holdning er.
Der er givet et meget klart svar, og det tager Folketinget til efterretning, selv om der er nogle, der ikke måtte være enige i svaret.
Det synes jeg ikke giver noget som helst problem.
Jeg vil sige det på den måde: Ytringsfriheden står altså over enigheden.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-05-23:
Egentlig er jeg langt, langt hen ad vejen fuldstændig enig med statsministeren, men det, der alligevel får mig til at spørge, er, at statsministeren påpegede, at forespørgeren, hr. Niels Helveg Petersen, jo var enig i statsministerens besvarelse, endda var glad for den og derfor tog den til efterretning, og at det så undrede statsministeren, at forespørgeren så ikke kunne bakke op om det her forslag til vedtagelse.
På den baggrund kunne jeg godt tænke mig at spørge statsministeren, uden at det her skal blive sådan et slagsmål om ord – for det handler om værdier – om det ikke kan være lige så underligt, at statsministeren kan stemme sammen med et parti, som er grundlæggende uenig i det, statsministeren sagde i sin redegørelse.
Bente Dahl (RV), 2007-05-23:
Det er netop kvalitetsreformen, jeg også gerne vil spørge ind til, for det sidste halve års tid har vi jo gang på gang hørt fra regeringen, at den er undervejs med en kvalitetsreform.
Når jeg spørger ind til, hvad vi skal gøre for at afhjælpe den mangel på arbejdskraft, der er – jeg spørger netop ikke ind til pengene, jeg spørger ind til det helt store problem, som jeg ser det, nemlig manglen på arbejdskraft – må jeg høre ordføreren sige, at det er kvalitetsreformen, der er svaret.
Kunne vi ikke godt få lidt mere at vide om, hvad det er for et indhold, der er i den kvalitetsreform, så vi kan høre, hvad det handler om?
Morten Østergaard (RV), 2007-05-23:
Jeg forstår statsministerens svar sådan, at det synspunkt, som gør sig gældende i det forslag til vedtagelse, som bl.a. Det Radikale Venstre har fremsat, også er statsministerens: en klar afstandtagen.
Det, der så er problemet med den vedtagelse, statsministeren henviser til, er, at vi jo ganske klart forstår på et af de partier, der er med til at fremsætte den, at sådan kan den ikke tolkes.
Man kan ikke tolke den vedtagelse som en afstandtagen fra Dansk Folkepartis udtalelser i den her sag.
Derfor står statsministeren jo nu i et dilemma: Skal man vælge at stemme sammen med dem, man egentlig tager afstand fra, dem, som sammenligner Koranen med »Mein Kampf«?
Eller skal man stemme sammen med dem, som man i dag har sagt man er enig med, når nu sagen skal afgøres?
Det er det dilemma, som vil afgøre, om statsministeren i virkeligheden helliger sig det værdifællesskab, der er med Dansk Folkeparti, eller det, som åbenbart er holdningen hos et stort flertal i Folketinget – som man forstår på det, der er sagt – nemlig at et synspunkt som det her bør man tage afstand fra, også med en vedtagelse.