Frank Aaen (EL), 2009-12-16:
Folk kan så selv kigge lidt på virkeligheden og se, om de synes, at det ser sådan ud, eller om der måske er brug for at gøre noget andet.
Når vi kommer ud i virkeligheden uden for Christiansborg, er der jo en arbejdsløshed, der er eksploderet.
Regeringen kalder sin politik for en kickstart, har jeg lagt mærke til, men de eneste, som jeg tror rigtig har fået et kick, er dem, der har fået et spark ud af arbejdsmarkedet, for man kan jo ikke påstå, at økonomien som sådan har fået en kickstart, tværtimod.
Det er jo sådan, at krisen kom tidligere til Danmark end til andre lande, den er blevet dybere i Danmark end i andre lande, og den varer længere end i andre lande, men alligevel fastholder regeringen, at den gør alt det, der skal til, og at den ikke kan gøre mere.
Det er ikke dyrere for et samfund at fremrykke nogle investeringer, der alligevel skulle laves, og gennemføre dem på et tidspunkt, hvor der er ledig kapacitet.
Det er simpelt hen bare fornuft.
Som jeg også prøvede at sige i debatten, er det faktisk sådan, og det ved alle, der har set vinduerne på en skole, at når man lader være med at gøre det, der er nødvendigt, så kommer der et tidspunkt, hvor det ikke er nok at male dem, men hvor der er brug for at skifte vinduerne ud, og så betaler man en eller anden rente, der er kæmpehøj, nemlig i form af, at det bliver meget, meget dyrere, end hvis man i tide havde taget et lån og finansieret renoveringen på den måde.
Men nej, siger VKO, det er vi imod, og så hører vi igen den gamle plade: at det er oppositionen, der er økonomisk uansvarlige.
Men det er altså modsat.
VKO har lige offentliggjort tal, der viser, at statsgælden vokser med 213 mia. kr.
Samtidig har vi fået tal fra skatteministeren, der viser, at man frem til 2010 har udstedt skattelettelser for 223 mia. kr.
Jeg tror helt ærligt, at vi skal tilbage til statsbankerotten i 1813 for at se en stat, hvor finanserne udvikler sig så dramatisk dårligt på så kort tid som det, vi ser i øjeblikket.
I modsætning til regeringens bankerotpolitik har Enhedslisten stillet ændringsforslag, som er til debat her i dag, som ikke bare er fuldt finansierede, men som også viser et stort milliardoverskud.
Det vigtigste forslag, vi har stillet, er om et stop for fradrag på pensionsindbetalinger, fordi det er asocialt: Jo større indkomst, jo større fradrag.
Det er mere end 60 mia. kr., der kommer ind, hvis man fjerner det fradrag.
Så jeg mener, at vi alligevel er nået et stykke, når Enhedslisten får opbakning til sin politik i Berlingske Tidende.
Den lille begrænsning, som der er tale om, har regeringen jo selv noteret til 4,2 mia. kr., så vi taler om mange penge, og vi taler om, at en vej, som for bare 2-3 år siden blev fuldstændig afvist, nu er begyndt at få større opbakning.
Jeg synes, at man bør tage imod det tilbud, der ligger i, at man kan forbedre statens finanser med 60 mia. kr., for så ville de regnestykker, som finansministeren fremlægger, alligevel komme til at se noget pænere ud.
Og det er altså vel at mærke, uden at vi plukker penge fra en eneste.
Vi fjerner bare en fradragsordning, således at pensionen, når den til sin tid udbetales, naturligvis er skattefri.
Vi er kommet med nogle andre forslag om en millionærskat eller bankdirektørskat, kan man også kalde den.
Vi har foreslået en skat på spekulation.
Vi mener, at de multinationale selskaber skal betale mere i skat, end de gør i dag, og vi synes også, at der skal komme mere ind fra nordsøolien, end der gør i dag.
Læg bare mærke til, at alle de forslag, som Enhedslisten har fremsat, og som altså dækker langt mere end det, vi foreslår af udgifter, ikke er noget, der rammer almindelige indkomster.
Det er alle mulige andre, der rammes af de forslag, vi fremsætter.
Vi fremsætter forslag om grøn beskæftigelse.
Vi var enige om her til morgen at fremlægge forslag om 10.000 flere job inden for klima, renovering og beskæftigelse.
Hvis man ser på vores forslag, kunne vi godt være kommet lidt længere end de 10.000.
Vi har et forslag om 40.000, men 10.000 er bedre end ingenting.
Desværre kan det så ikke vedtages.
Vi foreslår mere velfærd.
Der har vi igen haft hjælp af vores finansminister, for vi har spurgt finansministeren, hvad det koster at ansætte en ledig på dagpenge som hjemmehjælper til at hjælpe ældre.
Vi får det helt utrolige regnestykke tilbage, at når man modregner for sparede dagpenge, ekstra skatteindtægter og ekstra moms, der kommer ind, når folk kommer i arbejde, er nettoudgiften 30.000 kr.
Så har finansministeren godt nok et fantasiargument om, at det tal skal man alligevel ikke stole på.
Det kan ministeren jo selv redegøre for, hvis han synes, at det tåler offentliggørelse.
30.000 kr. er nettoudgiften for at sørge for en mere til at passe ældre.
Det synes vi bare at man skal komme i gang med i en periode, hvor arbejdsløsheden stiger, som det er tilfældet, og hvor alle kommuner mangler hænder til at gennemføre den velfærd, de gerne vil gennemføre.
Vi har en fattigdomspakke, som vi også mener er vigtig på den måde, at der altså er brug for højere dagpenge til de arbejdsløse, væk med starthjælpen, højere kontanthjælp, højere pensioner.
I den forbindelse vil jeg også sige, at vi vil blive ved med at tage fat i det, som vi også har debatteret lidt i dag, nemlig satsreguleringen.
Den underlige indretning, som alle partier desværre fra SF til Dansk Folkeparti står bag, nemlig at hver gang man regner ud, hvad en pension eller dagpenge skal vokse med for at følge lønudviklingen, napper man lige 0,3 pct. og tror, at det ikke er ret meget, men det er altså flere tusinde kroner for den enkelte, og det er samlet set altså flere milliarder kroner, der er samlet op i satspuljen.
Det bør stoppe, for det skaber ulighed.
Vi har foreslået 6 mia. kr. afsat til klimaindsats i ulandene, og det er, fordi vi har hørt på, hvad der foregår ude på Holmen.
Vi kan se, at den største hindring for at komme hurtigt frem med en god aftale for klimaet er, at ulandene skal have hjælp til at gøre en indsats.
Når de får hjælp til at gøre en indsats, er de også indstillet på at medvirke til en god aftale.
Indtil videre vil de andre rige lande ikke bidrage med det, de skal, og derfor siger vi, at hvis Danmark går i spidsen med 6 mia. kr. som vores andel af det, udviklingslandene skal have af hjælp, så vil det være en stor forbedring og et skridt fremad.
Så det vil vi gerne have at vi får vedtaget i dag.
Vi har jo indset, at vi aldrig nogen sinde kunne komme med i et egentlig budgetforlig, hvor vi ligesom tog hånd om hele finansloven, så derfor gjorde vi det lidt overraskende i år, at vi kom til finansministeren og sagde, om vi så ikke kunne blive enige om de 5 små forslag, nogle ganske små forslag til nogle få millioner kroner: huse til hjælp til mishandlede børn, museum for, hvordan åndssvageforsorgen var i gamle dage, hjælp til de små færger og opfyldelse af en FN-konvention om kulturel mangfoldighed, ting, der alle sammen er bred politisk enighed om.
Der var ingen uenighed om det, det kunne bare ikke imødekommes.
Jeg spurgte, om ikke vi skulle have en forhandling.
Nej, sagde finansministeren, du behøver ikke at sætte tid af i din kalender – ud over det første lille møde, vi havde.
Desværre.
Det kan jeg sådan set godt forstå at regeringen sagde nej til, så det er o.k. med det nej, men de andre forstår vi ikke.
Så har vi stillet forslag i dag om, at de organisationer, der får masser af ansøgninger fra familier, der ikke har råd til at holde jul, får en ekstra hjælp, så de kan give alle, der har problemer, den julehjælp, som de kan få en god jul ud af.
Det ser det desværre ikke ud til at de kan få.
På alle niveauer har den her regering efter vores opfattelse gjort det gennemført forkert: skattelettelser til bankdirektører, intet for at stoppe arbejdsløshedens himmelflugt og ingen hjælp til dem, der har mindst.
Det er jo godt, vi nærmer os et valg, og det er derfor, at jeg bare til sidst vil sige, at vi i dag mere har prøvet at understrege det, vi har, nemlig en mere samlet opposition, end vi har haft i meget lang tid.
Det er derfor, vi ikke er gået så hårdt til vores venner om Tibet og udlændingepolitik og skattelettelser til rige, krig i Afghanistan og indkøb af nye kampfly.
Det er ikke, fordi vi har glemt, at der er sådan nogle uenigheder.