runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bent Bøgsted (DF), 2013-05-30:
Jamen altså, jeg vil sige til det her med at blæse og have mel i munden, at jeg jo synes, det lyder lidt mærkværdigt, for hr. Jens Joel stod heroppe og sagde, at Socialdemokratiet var imod genopretningspakken, men hr. Jens Joels regering har alligevel sagt ja tak til de 24 mia. kr., det gav.
Så siger man: O.k., vi er imod det.
Og så skal det hele føres tilbage, men det har man ikke gjort.
Men jeg er sikker på, at hr. Jens Joel også mener, at tingene en gang imellem forandrer sig, og hvis det er sådan, at tingene har forandret sig så meget, at det er et ønske fra Socialdemokraterne, at man skal ændre det her, så er det oplagt, at det går ind i de forhandlinger om sygedagpenge, som er i gang, og så kan hr. Jens Joel jo snakke med sin beskæftigelsesminister om, om ikke det er på sin plads, at det her skal tages op.
Det er den mulighed, man har, og det er det samme, jeg kan gøre.
Jeg kan sige til ministeren: Skulle vi ikke kigge på det her?
Og hvis jeg får nej til det, kommer jeg ingen vegne med det.
Jens Joel (S), 2013-05-30:
Der var utrolig mange ord.
Jeg stiller bare mit spørgsmål igen: Præcis hvad er det, som Dansk Folkeparti mener har ændret sig for de syge mennesker?
Bent Bøgsted (DF), 2013-05-30:
Altså, jeg synes jo bare, at hvis man skal se på, hvordan sagerne udvikler sig, så kan det godt være, at man synes efter et par år eller to, at det, der blev lavet, måske var lige stramt nok, og så er man klar til at se på det igen.
Vi står sammen med Enhedslisten og sammen med SF om at få det her forhandlet på plads.
Og så kunne man tage det med sygedagpenge op i de forhandlinger.
Det er vel såre enkelt.
Det er den vej, man skal gå.
Og så skal man lige have ministeren til at finde pengene.
Nadeem Farooq (RV), 2013-05-30:
Tak, formand.
Beslutningsforslagene B 91 og B 95 bliver sambehandlet, og mine synspunkter gælder for dem begge.
Vi lægger op til en balanceret model, hvor vi tager hensyn til både økonomien og vigtigheden af at spænde et sikkerhedsnet ud under de sygemeldte.
I forhold til Enhedslistens forslag skal jeg henlede opmærksomheden på, at den daværende regering i 2010 foretog justeringer med hensyn til søgnehelligdage og beskæftigelseskravet, hvor vi jo fordobler det antal af uger, der skal til for at opfylde kravet.
Det skete i forbindelse med aftalen om genopretning af dansk økonomi.
Nu har der været en lang debat om genopretning af dansk økonomi, og jeg skal undlade at gå ind i substansen af den diskussion.
Samlet set kan Det Radikale Venstre ikke støtte Enhedslistens forslag, men fra regeringens side håber vi jo på at kunne samle et bredt flertal bag en ny sygedagpengemodel.
Finn Sørensen (EL), 2013-05-30:
Mikrofonen vil ikke rigtig vågne op.
Tak til ordføreren.
Jeg synes, ordføreren begår den samme fejl som den socialdemokratiske ordfører og beskæftigelsesministeren, fordi man vil beskæftige sig med noget, som er en anden problemstilling end den, vi har stillet forslag om.
Det kan jeg nok ikke få lavet om på.
Jeg vil gerne lige citere fra ordførerens partifælles indlæg, da vi behandlede de her forringelser i 2010.
Da sagde hr. Morten Østergaard fra Det Radikale Venstre: »Vi synes ikke, at regningen for den økonomiske krise skulle havne hverken hos børnene i form af beskæringer i børnechecken, hos de barnløse i form af nye gebyrer på kunstig befrugtning eller hos de syge i form af reduktion af ydelserne på sygedagpengeområdet.«
Det var en vigtig pointe for De Radikale at sige: Vi vil meget hellere have en efterlønsreform, for så løser vi de økonomiske problemer den vej rundt.
Så man ville gerne sende regningen til de ældre.
Det var så De Radikales valg.
Men det var et led i begrundelsen for at afvise den tidligere regerings forslag på det her område.
Nu fik De Radikale jo så deres efterlønsreform; den er oven i købet skrevet ind i regeringsgrundlaget; den bliver der ikke pillet ved.
Hvorfor fastholder man så de her nedskæringer?
Bent Bøgsted (DF), 2013-05-30:
Tak formand.
Jamen det er sådan lidt mærkværdigt, hvad der kommer fra Enhedslisten, for nu har vi jo behandlet rigtig mange beslutningsforslag fra Enhedslisten efterhånden, og der har stort set ikke været nogen af dem, der har været finansieret.
Desuden ved vi, at Enhedslisten sidder som støtteparti for regeringen, og det var jo oplagt, at man måske kunne have fået nogle af sine ønsker igennem.
Der er jo ikke et eneste af de beslutningsforslag, Enhedslisten har formået at få igennem hos regeringen, og det er lidt mærkværdigt.
Grunden til, at jeg sagde det her med den socialdemokratiske ordfører, og at hvis der var et ønske, var, at hr. Jens Joel nævnte, at det var en del af genopretningspakken, og at den var de imod.
Så kunne det godt være, hr. Jens Joel ønskede, at man skulle tage det op igen.
Jens Joel (S), 2013-05-30:
Jeg tror i hvert fald ikke, at det kan diskuteres, om der blev stemt imod fra socialdemokratisk side.
Det er jo ligesom et historisk faktum.
Men hr. Hans Andersen sætter jo fingeren på noget.
Ja, vi var bl.a. imod de ting, der lå på sygedagpengeområdet, fordi det var en ensidig forringelse af de syges vilkår.
Det, der ligger på bordet nu fra regeringens side, er jo netop ikke ensidigt.
Hans Andersen (V), 2013-05-30:
Jeg skal bare forstå, om Socialdemokraterne fortsat er imod de tiltag, vi gennemførte i forbindelse med genopretningspakken på de 24 mia. kr.
For her er der så to eksempler på, at man har fortrudt, at man ikke støttede op om den i 2010.
Men jeg skal bare forstå, om man har fortrudt, at man ikke stemte for resten af tiltagene, vi gennemførte i 2010, og som summer op i 24 mia. kr.
For jeg forstod på statsministeren i går, at statsministerens nye regering var en regering, der ryddede op og sikrede, at vi nu havde en sund økonomi.
Nu lytter jeg så bare til, at ordføreren siger, at det der med de 24 mia. kr. kan man altså ikke lide.
Det vil man sådan set gerne rulle tilbage.
Står man fast på det?
Jens Joel (S), 2013-05-30:
Modsat hr. Hans Andersen holder jeg mig faktisk til dagens emne, og derfor har jeg kun diskuteret sygedagpenge.
Jeg vil godt sige fuldstændig ærligt, at jeg faktisk betragter det som noget nær et fuldtidsarbejde at rydde op efter den borgerlige regering.
Der er rigtig mange steder, man kunne tage fat, og derfor har jeg det egentlig godt med, at vi startede det sted, hvor det er mest akut på sygedagpengeområdet, nemlig med at få løst det problem, at der i dag er syge mennesker, som mister deres forsørgelse, mens de stadig væk er syge.
Det er det, regeringens forslag stopper, og det synes jeg er den rigtige måde at gå til problemerne på.
Joachim B. Olsen (LA), 2013-05-30:
Det er jo nærmest en retorisk voldtægt, der foregår lige nu.
Jeg er dybt forvirret.
Ordføreren står og siger, at den her regering rydder op.
Man er imod genopretningspakken, som vel også ryddede op, idet den hvert eneste år skaffede 24 mia. kr. i statskassen, som ikke var der.
Så hvad betyder det at rydde op?
Altså, man skal rydde op i økonomien.
Det gjorde genopretningspakken, men man er imod genopretningspakken.
Så hvor er det, man rydder op?
Jeg synes, at det er enormt forvirrende.
Jens Joel (S), 2013-05-30:
Jeg vil starte med at beklage, hvis hr. Joachim B. Olsen føler sig udsat for retorisk voldtægt.
Jeg må indrømme, at i min verden er begrebet at rydde op faktisk både noget med menneskers skæbne og menneskers muligheder og noget med økonomi.
Det er jo det, der er balancen for os Socialdemokrater, nemlig at vi faktisk præsenterer en løsning, som hænger sammen økonomisk, og som samtidig rydder op i nogle af de menneskelige konsekvenser, som den tidligere borgerlige regering og flertallet sørgede for der var, kan man sige, for de syge, sådan at de kunne ende uden indtægt.
Det kan både være at have styr på økonomien, som vi har med det forslag, der ligger på bordet, og så sikre, at vi også får skaffet nogle af de utilsigtede menneskelige konsekvenser for de syge, som det borgerlige flertal efterlod, af vejen.
Så oprydning er i min verden både at have styr på økonomien og sikre, at vi ikke mere har menneskeskæbner som dem, den borgerlige regering efterlod.
Joachim B. Olsen (LA), 2013-05-30:
O.k., nu skal jeg lige prøve at forstå, hvad det er, der bliver sagt.
Jeg tror, at der er en bred anerkendelse af, at genopretningspakken er en af hovedårsagerne til, at der er styr på dansk økonomi på lidt længere sigt.
Det var i hvert fald det, jeg fik at vide af vismændene forleden dag.
Så det er vel et udtryk for, at den var med til at rydde op.
Men nu står man og siger, at man sådan set var imod genopretningspakken.
Det, at man lavede genopretningspakken, er jo en del af det, der er grunden til, at der er styr på dansk økonomi.
Men det er man nu imod, og det vil man rydde op i, men man vil ikke stemme for det her, som man var for for nogle år siden.
Det, der bliver sagt fra Folketingets talerstol, giver simpelt hen ikke nogen mening.
Altså, hvad er det, man vil rydde op i?
Man er ikke imod genopretningspakken mere, for den ryddede op, men man kritiserer nu den tidligere regering for at have ryddet op.
Hvad er det, man vil?
Hvad betyder det at rydde op, og hvad er det, man vil rydde op i?
Jens Joel (S), 2013-05-30:
Jeg har strengt taget
lige gjort rede for, at for mig kan det at rydde op både være at have styr på økonomien og at sikre, at vi ikke har sådanne menneskeskæbner, f.eks. sygemeldte, som mister deres forsørgelsesgrundlag.
Derfor har vi sagt, at man jo ikke kan rulle det hele tilbage.
Det er en balance, og jeg er klar over, at hvis man kommer langt nok ud i det politiske spektrum, bekymrer man så ikke så meget om balancer, men for Socialdemokraterne og for regeringen er det sådan set ret vigtigt at have den balance, at der både er styr på økonomien, og at vi ikke har menneskeskæbner, som er så ulykkelige som dem, vi ser i dag.
Finn Sørensen (EL), 2013-05-30:
Det hørte jeg ikke, så jeg vil da gerne bede den socialdemokratiske ordfører om så at bemægtige sig talerstolen på et eller andet tidspunkt og gøre klart, hvad det var, ordføreren sagde om det.
Dansk Folkeparti vil jeg spørge: Jamen hvorfor skulle det med i de forhandlinger?
Er det, fordi Dansk Folkeparti alligevel ikke står ved det, man lavede dengang?
Er det, fordi man har indset, at det faktisk var en asocial forringelse over for nogle meget udsatte mennesker på arbejdsmarkedet, man gennemførte?
Er det derfor, Dansk Folkeparti nu alligevel gerne vil kigge på det, bare ikke lige ved at støtte det her og nu, men eventuelt i en anden sammenhæng?
Nadeem Farooq (RV), 2013-05-30:
Jeg mener, at spørgeren tager fejl på flere områder.
For det første er det jo ikke sådan, at fordi efterlønsreformen var en nødvendig reform, så var det den eneste reform, der skulle gennemføres.
Efterlønsreformen var et blandt flere midler.
For det andet overser spørgeren det helt substantielle i det her, nemlig at vi tager et opgør med det historiske princip om, at dem, der er på sygedagpenge, kan miste forsørgelse.
Det tager vi et opgør med med den model, som regeringen har lagt frem.
Så er jeg med på, at vi skal prioritere vores midler bedre; den erkendelse har vi, og derfor har vi ingen planer om at tilbagerulle de ændringer, der skete i forbindelse med aftalen om genopretning af dansk økonomi.
Mette Frederiksen (S), 2013-05-30:
Tak for det.
Jeg vil gerne starte med at sige, at jeg egentlig undrer mig over, at det er Det Konservative Folkeparti, der fremsætter det her forslag, for jeg mener sådan set, at det parti, jeg selv repræsenterer, og Det Konservative Folkeparti langt hen ad vejen igennem historien har været enige om behovet for et reguleret og ordentligt dansk arbejdsmarked.
Det er i hvert fald et synspunkt, vi fortsat står for både i Socialdemokratiet og selvfølgelig også i den samlede regering.
Når vi synes, det er vigtigt at have et ordentligt og gennemreguleret dansk arbejdsmarked, så er det, fordi det selvfølgelig både er afgørende for, at lønmodtagernes interesser bliver varetaget, at vi har ordentlige forhold for vores virksomheder, som ønsker at behandle deres medarbejdere ordentligt, og at det jo samlet set betyder og giver et meget, meget væsentligt bidrag til det Danmark, vi kender, og som vi fortsat gerne vil udvikle.
Når jeg starter her, er det for at sige, at vi selvfølgelig siger nej til forslaget her, fordi vi mener, at det i hele sin tankegang og i sit grundlag vil være undergravende for det danske overenskomstsystem, og det er altså nu engang overenskomstsystemet, der er selve fundamentet eller grundstammen i den danske arbejdsmarkedsmodel og dermed i dag også en meget, meget væsentlig del af det danske velfærdssamfund.
Jeg synes, der er nogle steder, hvor argumentationen er lidt speciel i beslutningsforslaget.
Det er helt centralt for, at vi kan opretholde den danske arbejdsmarkedsmodel, at vi også har en meget høj organisationsgrad.
Jeg tror, at betingelsen for, at vi har en høj organisationsgrad i Danmark, selvfølgelig er, at både arbejdsgivere og arbejdstagere kan se en fordel i at være medlem af henholdsvis en fagforening eller en arbejdsgiverorganisation.
Aftalemodellen er jo baseret på, at vi organiserer os der, hvor vi nu arbejder, men også at organisationerne er så slagkraftige, at der kan forhandles på arbejdsmarkedet og dermed tilvejebringes overenskomstresultater, som er legitime og som er holdbare.
Man kan derfor heller ikke sammenligne et forbud mod fagforeningsdiskrimination med forbud mod diskrimination på grund af race, religion, alder og handicap, som alle sammen er elementer, der er reguleret i forskelsbehandlingsloven.
Vi ønsker fra regeringens side i alle henseender at værne om den danske model, herunder også at der er rettigheder og pligter forbundet med at være medlem af en fagforening.
Man kan jo afslutningsvis stille sig selv det spørgsmål, hvorfor man skal melde sig ind i en fagforening, hvis ikke der må være fordele forbundet hermed.
Det må der selvfølgelig gerne.
Så samlet set kan vi bestemt ikke støtte forslaget her.
Hans Andersen (V), 2013-05-30:
Venstre ønsker et frit og fleksibelt arbejdsmarked.
Vi var med til at gøre op med de danske eksklusivaftaler i 2006, og det er et af de allervæsentligste punkter for det danske arbejdsmarked, altså at den enkelte lønmodtager i Danmark har frihed til at vælge eller helt fravælge fagforeningsmedlemskab.
I takt med at vi implementerer flere og flere EU-direktiver om arbejdstagers rettigheder, har nogle af de lidt ældre fagforeninger tabt terræn, men til gengæld har mange andre fagforeninger set dagens lys, fordi vores arbejdsmarked er meget fleksibelt og den danske lønmodtager ikke længere lader sig presse ned i en stereotyp kasse, der definerer, hvad en lønmodtager er.
Alle kan selv vælge fagforening ud fra egen overbevisning og ud fra, hvad der giver den økonomisk største gevinst for den enkelte.
Konkurrence på fagforeningsområdet er til glæde for hele samfundet.
Men i stedet for at bifalde denne ændring af det danske arbejdsmarked og være omstillingsparat, er der nogle af de lidt ældre fagforeninger, der har siddet med ved overenskomstforhandlingsbordet i mange år, der på sådan lidt barnlig vis misbruger deres magt, og de kan også finde på at blokere virksomheder, der ikke nødvendigvis har gjort noget galt, men alt sammen i sådan en retfærdighedens navn og for lønmodtagerens bedste.
Den er jo netop udtryk for en desperation, for man må jo konstatere, at medlemmerne ikke nødvendigvis strømmer til, de strømmer nødvendigvis fra mange fagforeninger i disse tider.
Grunden til, at vi har den her diskussion i dag, er jo, at der er lønmodtagere, der kan opleve et massivt negativt pres for at blive medlem af en bestemt fagforening, eller at man oplever et pres både i forhold til løn- og ansættelsesvilkår.
Der er eksempler på, at f.eks. LO-forbundene uddanner såkaldte organisatorer, der skal overbevise medlemmer af gule organisationer om, at de er organiseret det forkerte sted, og det er jo netop med til at skabe splid og kliker og give et dårligt arbejdsmiljø på en arbejdsplads, sådan at det bliver os og dem.
Man kan sige, at jagten på flere medlemmer både kan være sund og mindre sund.
Der er jo også eksempler på, at tvivlsomme aftaler bliver indgået, og når så lyset falder på dem, bliver de afviklet igen.
Det er jo ikke i orden, at alle skal betale til 3F's medlemskasse, når man ikke er organiseret i 3F.
Så har De Konservative i dag fremsat et beslutningsforslag, og det fremgår, synes jeg, lidt uklart, hvorfor det præcis er forskelsbehandlingsloven, der bliver peget på som et sted, man skal tage initiativer.
Det står vi lidt uforstående over for, og jeg vil sige, vi gerne vil kigge nærmere på problemstillingerne i udvalgsbehandlingen, men som det foreligger nu og her, kan vi ikke støtte beslutningsforslaget.
Eigil Andersen (SF), 2013-05-30:
Jamen jeg synes da, det er interessant, at Venstre som borgerligt parti ikke umiddelbart kan støtte det her forslag.
Hvorfor kan Venstre ikke det?
Jeg er glad for, at man ikke kan støtte det – det skal ikke misforstås – men hvad er begrundelsen?
Hans Andersen (V), 2013-05-30:
Vi synes sådan set, at fagbevægelsen – så kan jeg måske sætte navn på en af fagforeningerne, som jeg specielt synes skal disciplinere sig, som jeg har kaldt det, og det er jo 3F – skal have en mulighed for at rette op på nogle af de ting, der gives eksempler på i beslutningsforslaget.
Jeg ønsker ikke at ty til lovgivning, hvis vi kan klare det her med, at man hver især husker på, hvad formålet er med at opretholde den danske model, og at den sådan set i mange år har stået som garant for, at arbejdsgivere og arbejdstagere har fundet hinanden, og at man nu også kan organisere sig frit i fagforeningerne.
Eigil Andersen (SF), 2013-05-30:
O.k., vi er så enige om konklusionen om at afvise det her forslag.
Jeg mener i øvrigt ikke, at 3F har gjort noget forkert; det vil jeg gerne understrege, når ordføreren nu kommer ind på det.
Men jeg vil gerne spørge til noget, som hr. Hans Andersen sagde i sit indlæg, nemlig at Venstre mener, det er sundt med konkurrence mellem fagforeninger.
Sådan en konkurrence har vi jo historisk set oplevet i Frankrig, hvor man traditionelt har haft tre fagforeninger, og hvad har det medført der?
Det har medført stor, stor uro, mange, mange strejker og dermed altså arbejde, der ikke er blevet udført, og som har ramt arbejdsgiverne.
Og der har i perioder været mange flere strejkedage i Frankrig, end der har været i Danmark.
Er det det, som Venstre ser som det store fremtidshåb: at vi skal have den samme uro, som man historisk set har haft på arbejdsmarkedet i Frankrig?
Hans Andersen (V), 2013-05-30:
Men jeg synes, at det skal være op til den enkelte lønmodtager at beslutte sig for, hvilken fagforening man ønsker at melde sig ind i, og at man ikke skal presses ind i en bestemt fagforening, fordi det er det, man sådan set er nødsaget til for at udføre sit hverv.
Finn Sørensen (EL), 2013-05-30:
Så tager jeg et glas vand.
Hvor blev beskæftigelsesministeren af?
Så vil jeg da vente, til hun er tilbage, hvis jeg kan få lov til det, formand?
Nadeem Farooq (RV), 2013-05-30:
Altså, spørgeren ville jo have ret, hvis det var, at vi blot stod fast på ikke at tilbagerulle de her ændringer og intet andet gjorde.
Men sådan forholder det sig jo ikke.
Som jeg sagde før, går vi jo netop ind og laver en helt nødvendig ændring af sygedagpengeloven for netop at sikre de her mennesker et forsørgelsesgrundlag.
Men så tager vi også skyldig hensyn til økonomi og det, at ingen skal havne i et sort hul, samt det forhold, at vi må sætte ind med en tidlig indsats.
Så jeg mener samlet set, at vi er landet meget godt.
Eigil Andersen (SF), 2013-05-30:
Det betyder for en langtidssyg, som er syg på alle disse skæve helligdage, et indtægtstab før skat på omkring 7.000 kr.
Det var et forslag, som vi i SF kritiserede voldsomt, og vi stemte også imod, at det blev gennemført.
Også det forslag kritiserede vi i SF markant, vi kaldte det uacceptabelt og en hel del andre negative ting, og vi stemte naturligvis også imod den forringelse.
Hvad er så vores aktuelle politik?
Her vil også jeg komme med en indledning, som er, at regeringen har prioriteret at foreslå varighedsbegrænsningen på sygedagpengene ophævet.
Det vil fjerne en kolossalt stor utryghed for de langtidssyge, fordi de i dag risikerer at komme til at stå helt uden indtægt.
De havner i det såkaldt sorte hul, fordi deres sygedagpenge stopper på grund af varighedsbegrænsningen.
Samtidig har en del af dem ikke ret til at få kontanthjælp efter de regler, der er gældende, og det betyder, at deres indtægt bliver 0,0 kr.
Det kan man naturligvis ikke leve af.
Vi kan som samfund ikke være bekendt at støde folk ud i den situation.
Derfor har regeringen fremlagt et udspil til at fjerne varighedsbegrænsningen, som vi mener er uhyre vigtigt.
Man skal huske, at vi lever i en krisetid, og de ekstra penge, som har kunnet findes til sygedagpengeområdet, er så blevet reserveret til at undgå den umenneskelige situation, som jeg lige har beskrevet; at stå helt uden indtægt er meget, meget alvorligt.
Det betyder, at ønskerne om, at det igen kunne ændres til noget bedre, når det gælder problemet med de manglende sygedagpenge på skæve helligdage og det forhøjede arbejdskrav i forhold til at kunne få sygedagpenge, er blevet prioriteret lavere, og det er årsagen til, at vi heller ikke i SF kan støtte det her forslag.
Finn Sørensen (EL), 2013-05-30:
Tak, og tak til ordføreren.
Jeg er glad for, at ordføreren vedkender sig de holdninger, ordføreren havde på det tidspunkt.
Jeg er nødt til lige at spørge til det her med prioriteringen, fordi ordføreren sagde, at man har reserveret de penge, man nu kunne finde til at løse det problem, som vi alle sammen er enige om er et stort problem: at folk risikerer helt at miste deres forsørgelse, som det er i dag.
Men som jeg har forstået regeringens oplæg på det område, er det jo hovedsagelig med en lille afvigelse de syge selv, der betaler det gennem en nedsættelse af sygedagpengeperioden fra 52 og 26 uger.
Det hviler jo nogenlunde i sig selv.
Jeg ved godt, der er et lille minus, hvor man skal ud at hente nogle penge et sted, men i det store og hele hviler det jo i sig selv.
Så jeg forstod ikke rigtig den bemærkning.
Ordføreren må lige forklare, hvad det så er for penge, man har fundet.
Man kunne måske finde nogle andre penge, vil jeg sige til hr. Eigil Andersen.
Og er det en rigtig prioritering at sige, at man ikke vil rette op på det problem, der ligger her, samtidig med at man giver skattelettelser, selskabsskattelettelser, topskattelettelser, for rigtig mange milliarder kroner?
Er det en rigtig prioritering?
Eigil Andersen (SF), 2013-05-30:
Med hensyn til det fremsatte forslag vedrørende ophævelse af varighedsbegrænsningen vil jeg sige, at det er rigtigt, at det indebærer, at for en gruppe af syge mennesker vil der blive tale om en vis nedgang i indtægt.
Til gengæld vil man få bedre hjælp.
Det er også rigtigt, og det er det, jeg har kredset omkring i det, som jeg sagde, at der bliver tilført området et beløb.
Så vidt jeg husker i dette øjeblik, er det i størrelsesordenen 150 mio. kr., som bliver brugt ekstra i forbindelse med ophævelsen af varighedsbegrænsningen.
Hans Andersen (V), 2013-05-30:
Jeg skal bare stille et enkelt spørgsmål for at få opklaret, om jeg forstod det rigtigt, at ordføreren sådan set var imod samtlige de tiltag, som var indeholdt i genopretningspakken på de her 24 mia. kr., som gjorde, at vi sådan set fik skabt en tillid til dansk økonomi tilbage i 2010.
Jeg forstod det sådan, at det var Socialdemokraterne, at her var så to af forslagene, som man var imod dengang, men som man i princippet nu er med til at sikre vi kan fastholde.
Der kan man så sige, at Socialdemokraterne har skiftet synspunkt på det.
Men jeg skal bare forstå: Er man imod genopretningspakken?