Brian Mikkelsen (KF), 2011-01-13:
Vi skal i dag behandle B 24, som jo handler om en effektiv lettelse af de administrative byrder.
Det er en sag, som ligger mig, hele regeringen og begge regeringspartier rigtig meget på sinde.
Det er nemlig vigtigt, at vi får fjernet unødigt bureaukratisk bøvl, for det bidrager til at sikre de danske virksomheder gode vækstvilkår.
Derfor satte vi i 2001 en meget ambitiøs målsætning.
Målsætningen handlede om, at vi ville sænke de administrative byrder med 25 pct. og være et af de lande i verden, som har sænket de administrative byrder mest, både effektivt og på en måde, så det virkelig betyder noget for virksomhederne.
Vi vil her i løbet af meget kort tid have lettet byrderne for dansk erhvervsliv med mellem 7 og 8 mia. kr.
Vi støtter derfor intentionen med beslutningsforslaget.
Det er jo også vigtigt, at virksomhederne oplever, at reguleringen bliver bedre i takt med, at de administrative byrder falder.
Det sikres ikke alene med arbejdet med AMVAB-metoden, men AMVAB-metoden er nødvendig, fordi man kan konstatere og sætte fokus på de byrder, der koster allermest, og som derfor er vigtige at reducere i forhold til virksomhedernes konkurrenceevne.
Jeg er derfor enig med forslagsstilleren i, at der er behov for at supplere indsatsen for at minimere virksomhedernes administrative byrder.
Derfor skrev regeringen også i »Danmark 2020«, at vi både skal minimere virksomhedernes administrative byrder og gøre en særlig indsats over for de krav, virksomhederne oplever som irriterende og besværlige.
Derfor er vi enige i intentionen med forslaget, vi er enige i, at det er et område, som skal prioriteres.
Der findes vel ikke nogen anden regering i danmarkshistorien, som har gjort mere på det her område – vi er selvfølgelig også glade for, at Dansk Folkeparti er meget ihærdige støtter bag den indsats – og derfor er vi også meget fokuseret på, at de mindre danske virksomheder i hverdagen oplever, at det bliver nemmere at drive virksomhed.
Imidlertid rummer de konkrete elementer i den nuværende udformning af beslutningsforslaget en række udfordringer.
Erfaringerne viser nemlig, at der er problemer med at lade indsatsen blive styret af årlige overordnede målinger af virksomhedernes oplevede byrder.
Lidt tilsvarende havde vi før AMVAB-metoden – det har også været forsøgt i udlandet – et helt konkret problem med målingen, på den måde at udfaldet let bliver påvirket af udefrakommende faktorer som f.eks. den generelle økonomiske situation eller debatten i medierne.
Empirien viser, at det betyder, at resultaterne varierer meget, og at de i mange tilfælde ikke kan forklares via ændringer i klare krav og regler.
Det bliver bekræftet at de målinger, som flere af erhvervsorganisationerne og nogle af dagbladene gennemfører.
F.eks. viste en måling i 2010, at 4 pct. af virksomhederne oplevede et fald i byrderne, mens en anden måling dagen før viste, at 43 pct. oplevede et fald i byrderne.
Fra én dag til en anden gik det fra 4 pct. til 43 pct.
Det gør det også vanskeligt at opgøre, hvordan man reelt set skal måle, om oplevelsen er blevet forbedret – det kan den være i en måling, men ikke i den næste, på trods af at der måske ikke er sket ændringer i reglerne.
Et andet problem er, at målingens resultater ikke anviser, hvor problemerne er.
Det vil derfor være vanskeligt at vide, hvor der præcis skal sættes ind for at ændre virksomhedernes oplevelse af de administrative byrder.
Der er altså behov for at se nærmere på, hvordan en sådan måling bedst kan tilrettelægges, så den giver et reelt billede af, hvor skoen trykker, og samtidig reelt måler virksomhedernes oplevelse af de administrative byrder og ikke afspejler alle mulige andre ting, som ikke vedrører regulering.
På den baggrund mener jeg også, at der er behov for en grundig drøftelse, inden vi opstiller mål for lettelsen af de administrative og oplevede byrder.
Vi har så at sige behov for mere klart at vide, hvad og hvordan vi skal måle, før vi sætter et mål op.
Når det er sagt, mener regeringen af hele vores ideologiske hjerte, at det er nyttigt at have et mål for indsatsen, men også at blive ved med at gøre en vedvarende koncentreret indsats på området.
Afslutningsvis vil jeg gerne slå fast, at regeringen har den opfattelse, at vi skal forbedre virksomhedernes oplevelse af regulering.
Det kræver først og fremmest et tæt samarbejde med særligt de mindre virksomheder; de mærker kravene i hverdagen og kan fortælle os, hvor vi skal sætte ind, hvis de skal opleve, at det bliver nemmere.
Erfaringerne herfra er netop, at det hjælper til at sætte ind, hvor det er vigtigst for virksomhederne.
I beslutningsforslaget foreslås det, at der oprettes testpaneler eller brugergrupper.
Det er et meget interessant forslag.
Sådanne tiltag vil jo netop kunne sikre den direkte involvering af virksomhederne, hvilket er afgørende, når det er deres oplevelser, der skal forbedres.
Jeg synes derfor, at der er god grund til at arbejde videre med de tanker og f.eks. etablere en brugergruppe eller et testpanel med mindre virksomheder og organisationer, der kan dirigere og vurdere arbejdet.
Regeringen er således helt enig i sigtet med beslutningsforslaget og vil gå konstruktivt ind i drøftelserne af forslaget.
Det er dog vigtigt, at vi får konkretiseret de forskellige elementer i forslaget, og derfor ser jeg frem til drøftelserne af forslaget i udvalget.