runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2008-05-08:
Hr. Jesper Langballe sagde tidligere i dag, at folkekirken er vores allesammens barndomshjem.
Nu ved jeg selvfølgelig ikke, hvem »vores« henviser til, men jeg kan da informere om, at jeg ikke betragter folkekirken som mit barndomshjem, og jeg er ret overbevist om, at der findes en del borgere i det her land, som ikke betragter folkekirken som deres barndomshjem.
Men jeg ved som sagt ikke, hvad det er for et »vores«, hr. Jesper Langballe henviser til.
Nok er nok, fristes man til at sige.
Er der virkelig ikke nogen grænser for, hvad Dansk Folkeparti kan finde på?
Det er mig en gåde, at Ny Alliance er hoppet med på vognen.
I den forbindelse foreslår vi, at man fuldstændig fjerner den såkaldte anerkendelse af trossamfund.
Jeg mener, at trossamfund skal og bør kunne fungere på samme måde som alle andre foreninger.
Så stod det til Enhedslisten, kunne vi altså helt afskaffe godkendelse og anerkendelse af trossamfund og dermed også de skattefordele, der bl.a. er forbundet med at blive anerkendt som trossamfund.
Så kunne man i øvrigt få lyst til at spørge: Skal strikkeklubben, ungdomsklubben, spejderforeningen og lignende foreninger også underlægges den her form for kontrol?
Skal strikkeklubben også erklære troskab og loyalitet mod den danske stat?
Hvordan er det lige, Dansk Folkeparti og Ny Alliance mener der skal foretages kontrol, og hvem er det, der skal fastlægge, hvad det er, man skal være loyal over for?
Når man taler om troskab og loyalitet over for staten, og når man begynder at kræve, at andre mennesker skal erklære sig enige i en stats holdninger, som det her forslag gør, skal man begynde at være vældig, vældig varsom, fordi det som oftest er udtryk for nogle totalitære træk.
Der står i forslaget noget om - nu kan jeg ikke lige huske den konkrete ordlyd - at man skal være loyal over for Danmark og over for de fælles værdier.
Hvad betyder den sætning?
Og endnu mere interessant: Hvem er det, der skal afgøre, hvornår man er loyal over for Danmark?
Hvem er det, der skal afgøre, hvornår man er loyal over for de såkaldte fælles værdier i Danmark?
Enhedslisten kan ikke støtte forslaget.
Jeg mener, at det her er sindelagskontrol af værste skuffe.
Jeg er ikke overrasket over, at Dansk Folkeparti kan finde på at fremsætte sådan et forslag, men jeg må sige, at det er ærgerligt og en trist alliance, der er opstået mellem Ny Alliance og Dansk Folkeparti.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2008-05-08:
Hr. Naser Khader sagde, at han nok er ked af, at der ikke er flertal for forslaget, og det er jo fair nok.
Men hr. Naser Khader henviste hele tiden til formanden for det rådgivende udvalg, og jeg vil bare gerne spørge helt simpelt, om hr. Naser Khader kan bekræfte, at de konkrete retningslinjer, der står i beslutningsforslaget, ikke er udformet af formanden for det rådgivende udvalg.
Naser Khader (NY), 2008-05-08:
Det kan jeg godt bekræfte.
Men udgangspunktet er, at formanden siger, at der er behov for nogle klarere retningslinjer, der er fastlagt af politikerne, af Folketinget, og så tilføjer han, at der er nogle ting, udvalget godt kunne tænke sig kom med i de retningslinjer.
Det er, at man som minimum ikke modarbejder demokratiet og retsstaten, og det synes jeg er det mindste, vi kan forlange, hvis folk skal have nogle økonomiske fordele.
De kan også vælge at sige nej til at blive godkendt, det er deres valg, men bliver de godkendt, medfølger der nogle privilegier, men der medfølger også nogle pligter.
Jesper Langballe (DF), 2008-05-08:
Jeg tror, der er et eller andet galt akustisk med den vinkel dernedefra.
Jeg havde lidt svært ved at forstå det.
Karen J. Klint (S), 2008-05-08:
Tak for det.
Der er jo ikke ret mange af os, der har talt imod, at vi skal have nye og klarere retningslinjer.
Nogle af os taler sågar for, at man skal have nogle samlede regelsæt, i stedet for at man i dag skal kigge i ægteskabslovgivningen, i udlændingelovgivningen og i skattelovgivningen.
Det kan godt være lidt forvirrende, så grundlæggende er vi enige.
Spørgsmålet er så bare, hvordan det skal skrues sammen.
Men mit spørgsmål går på, at hr. Naser Khader selv siger fra talerstolen, at det jo er frivilligt at blive godkendt.
Jamen hvordan skal vi så føre kontrol med det, hr. Naser Khader kalder terrorlignende handlinger, eller hvad det nu var der blev sagt?
Hvis man vælger ikke at blive godkendt, kan der jo ikke føres kontrol med det, så er det ikke forkert at bruge en religiøs godkendelse til handlingskontrol?
Louise Schack Elholm (V), 2008-05-08:
Sådan som jeg forstod udtalelserne, er målgruppen dem, der prædiker lovovertrædelser.
Jeg vil gerne have belyst, om det er en enkelt, der skal prædike lovovertrædelser, eller flere, og så vil jeg høre, om ordføreren sidestiller det med at begå lovovertrædelser.
Lene Espersen (KF), 2008-05-08:
Så vil jeg sige, at jeg faktisk synes, retningslinjerne er meget præcise med hensyn til, hvad det er, der kræves af det enkelte trossamfund.
Bl.a. er nogle af dokumentationskravene, at de godkendte trossamfund i lighed med det øvrige samfund skal respektere menneskerettighederne og respektere religions- og trosfrihed, herunder retten til at skifte religion.
Det er i hvert fald noget af det, der på mange måder er med til at sætte en stopper for, at antidemokratiske foreninger, der ikke anerkender menneskerettighederne og det enkelte menneskes frihed, overhovedet vil kunne blive godkendt.
Men jeg vil da sige til hr. Naser Khader, at såfremt der er medlemmer af udvalget, som måtte have udtalt sig kritisk om de retningslinjer, der er, og som udvalget selv har udarbejdet, vil jeg under udvalgsbehandlingen gerne være med til at udbore, hvor det er, man synes, der er mangler i de nuværende retningslinjer, for vi har kun en interesse i, at de er så tidssvarende som overhovedet muligt.
Naser Khader (NY), 2008-05-08:
Her udtaler formanden for udvalget, at der er behov for nogle klarere retningslinjer, og at der også er behov for noget mere kontrol af trossamfund, så vores beslutningsforslag ligger faktisk på linje med det, formanden for udvalget har talt om.
Lene Espersen (KF), 2008-05-08:
Jeg vil sige til hr. Naser Khader, at jeg meget gerne vil svare angående den artikel under udvalgsbehandlingen, for jeg er ikke selv bekendt med den.
Det er selvfølgelig helt afgørende, at der er klare og ordentlige retningslinjer.
Men jeg må fastholde, at jeg mener, det er helt afgørende, at trossamfund, der har været anerkendt i det danske samfund i århundreder, altså ikke skal igennem et bureaukratisk godkendelsessystem hvert femte år.
Regeringen opfatter det altså som en form for sindelagskontrol, hvis en offentlig instans skal til at overvåge, hvad hvert enkelt medlem af et trossamfund måtte sige i den offentlige debat, og vi har jo også ytringsfrihed her i landet.
Men jeg vil gerne udøve den velvilje over for forslagsstillerne, at vi under udvalgsbehandlingen prøver at se på og diskutere de vejledende retningslinjer, som er for nærværende.
Baggrunden for, at de er udarbejdet, er jo netop at have en sikkerhed for, at der er en reel godkendelse, før man siger ja til, at et trossamfund kan blive godkendt af myndighederne.
Jesper Langballe (DF), 2008-05-08:
Jeg synes, det er fuldstændig klart, at det er der ikke tale om.
Og det kan vi slet ikke udøve; det har vi jo ikke nogen praktisk mulighed for og heller ikke nogen lyst til.
Men synes ministeren ikke, det kunne være ganske rimeligt, når trossamfund får de særlige privilegier, der består af skattefradrag og vielseskompetence, at de så i det mindste lovede loyalitet over for Danmark og over for den danske grundlov?
Så er der lige en ting til, og det er, at det undrer mig, at ministeren taler om trossamfund, der har været godkendt i flere hundrede år.
Altså, man må korrigere mig, hvis jeg tager fejl, men der var noget engang, der hed anerkendte trossamfund, det var jøder, katolikker, russisk-ortodokse osv., og de har været godkendt i 100 år, længere tid tilbage end demokratiet, men det, vi snakker om her, er jo de cirka 90-100 registrerede godkendte trossamfund, som altså får de her særlige privilegier.
Lene Espersen (KF), 2008-05-08:
Jeg vil sige til hr. Jesper Langballe, at vi kan være enige om, at det naturligvis er helt afgørende, at de trossamfund, der godkendes, selvfølgelig skal overholde de helt grundlæggende rettigheder i vores samfund, og der har jeg svaret hr. Naser Khader, at der er lavet nogle vejledende retningslinjer, som i hvert fald meget langt hen ad vejen lige præcis sikrer dette.
Men vi kan under udvalgsbehandlingen diskutere den kritik, som jeg kan forstå har været i offentligheden af bl.a. formanden for det rådgivende udvalg.
Til gengæld vil jeg sige til hr. Jesper Langballe, at der ikke er noget, der kunne ligge regeringen fjernere end med ond vilje at se på beslutningsforslag fra hr. Jesper Langballe og hr. Naser Khader.
Men jeg må sige, at når man læser beslutningsforslaget, der foreslår en ordning, hvor man skal udøve kontrol og overvågning af godkendte trossamfund og hvert femte år tage det op til revurdering, så synes jeg altså, at det snerper hen i retning af en form for sindelagskontrol, som jeg synes er meget vanskelig at stille sig positivt over for.
Jeg synes, der er utrolig mange spørgsmål omkring afgrænsningen af det her, som der ikke er taget stilling til, og som jo fortæller, hvorfor det her er utrolig svært.
Der kan godt være et enkelt medlem, der ytrer sig på en aldeles forfærdelig måde, men er det udtryk for, at hele trossamfundet mener det?
Jesper Langballe (DF), 2008-05-08:
Jeg undrer mig lidt over, at ministeren synes, at de vejledende retningslinjer, der gælder for det udvalg, der laver den registrering eller godkendelse, er klare.
Jeg må sige, at jeg synes, det er én stor tågebanke, når man læser dem.
Jeg kommer til at tænke på noget, som jeg hørte forleden i en diskussion, om, at der ikke er nogen, der som universitetsakademikere kan definere sig bort fra virkeligheden.
Altså, det er jo side op og side ned.
Og at prøve at definere sig frem til, hvad en religion er, er temmelig tomme kalorier og meget ufrugtbart, i stedet for at man lavede nogle ganske konkrete retningslinjer og stillede nogle krav til de pågældende; ikke krav om bestemte ting - vi skal ikke ind og diktere dem, hvad det er, de skal tro på - men krav om almindelig borgerlig loyalitet over for landet og dets grundlov.
Lene Espersen (KF), 2008-05-08:
Jeg vil sige til hr. Jesper Langballe, at jeg synes, at når man læser de vejledende retningslinjer, er der faktisk nogle passager, som klart viser, at der er taget stilling til, at der er nogle helt konkrete ting, som trossamfundet skal efterleve.
Her tænker jeg på, at det er en forudsætning, at godkendte trossamfund i lighed med det øvrige samfund respekterer menneskerettighederne - og der ved hr. Jesper Langballe jo udmærket, at menneskerettighederne er meget vidtgående - og også religions- og trosfrihed og retten til at skifte religion.
Jeg tror, hvis man spørger mange rundtomkring i verden, at de ville sige, at det sådan set er ganske vidtgående krav at stille til andre trossamfund, at det er forudsætningen for at kunne blive godkendt.
Men jeg vil gerne under udvalgsbehandlingen være med til at dykke nærmere ned i de vejledende retningslinjer, og herunder se på den kronik, som hr. Naser Khader nævnte i sine spørgsmål, og de problemstillinger, som er blevet rejst i den forbindelse.
Louise Schack Elholm (V), 2008-05-08:
Dansk Folkeparti og Ny Alliance foreslår med dette forslag at skærpe reglerne for godkendelse af trossamfund i Danmark.
Baggrunden er, at Ny Alliance og Dansk Folkeparti vil sikre, at trossamfund skal være loyale over for Danmark og den danske grundlov, sådan som jeg forstår det.
Det er et sympatisk mål.
Venstre mener dog ikke, at det er den rigtige løsning.
Man kan frygte, at dette forslag vil føre til en begrænsning af ytringsfriheden inden for trossamfundene.
For knap halvandet års tid siden var en del af præsterne i folkekirken utilfredse med regeringens udlændingepolitik.
Jeg bryder mig ikke om præsternes valg om at tage et offentligt standpunkt, men jeg synes, at det ville være værre, hvis præsterne skulle være bekymret for at tage den aktuelle debat op.
Hvis dette beslutningsforslag blev til virkelighed, kunne de jo frygte, at man vurderede, at de var illoyale over for Danmarks lovgivning, og at anerkendelsen af folkekirken derfor blev inddraget.
Hvornår er man ikke længere loyal over for Danmark?
Vi kender til de ekstreme eksempler, men hvor er skillelinjen?
Hvad må præsten sige i kirken, og er det nok, at én præst går for langt i prædiken, før en godkendelse kan inddrages?
Jeg bryder mig ikke om den mundkurv, som præsterne her bliver pålagt.
Der er allerede nu fokus på, hvilke trossamfund vi kan godkende i Danmark.
Det Rådgivende Udvalg vedrørende Trossamfund rådgiver Justitsministeriet i godkendelsen af trossamfund.
Her er der bl.a. fokus på, at trossamfund overholder menneskerettigheder, og at der intet læres, der er imod sædelighed eller den offentlige orden.
Så ministeriet har en mulighed for at nægte at godkende et trossamfund, der ikke respekterer den offentlige orden i Danmark.
Venstre finder derfor, at dette beslutningsforslag er en unødvendig stramning, der kan have uheldige konsekvenser, og Venstre kan dermed ikke støtte det her forslag.
Naser Khader (NY), 2008-05-08:
Det handler ikke om de anerkendte, som hr. Jesper Langballe var inde på.
De anerkendte er dem, man anerkendte før 1970.
Det handler ikke om folkekirken, det handler ikke om Det Mosaiske Troessamfund, det handler ikke om katolikkerne.
Det handler om dem, der er blevet godkendt siden 1998.
Det handler altså ikke om sindelagskontrol, for vi har nogle retningslinjer i forvejen.
Så skulle man fjerne de retningslinjer helt.
Det, vi beder om, er nogle klare retningslinjer.
Vil det ikke være på sin plads at få nogle klare retningslinjer, når formanden for udvalget også ønsker sig det?
Louise Schack Elholm (V), 2008-05-08:
Jeg gik ud fra, at forslagsstillerne ønskede den samme behandling af alle trossamfund, uanset om det var før 1970, hvor det hed anerkendelse, eller efter 1970, hvor det hed godkendelse.
Vi i Venstre mener, at man skal behandle trossamfundene ens, uanset om det er før 1970, at de opnåede anerkendelse, eller efter 1970, at de opnåede godkendelse.
Naser Khader (NY), 2008-05-08:
Der er forskel på dem, der er anerkendt før 1970, og dem, der er godkendt efter 1970; der er ikke nogen retningslinjer i forhold til de anerkendte, men der er altså nogle retningslinjer i forhold til de godkendte.
Det er de retningslinjer, vi gerne vil have afklaret og måske udvidet, med hensyn til at man forpligter sig i forhold til retsstaten og demokratiet.
Der står ikke her nogen steder noget om de anerkendte, kun om de godkendte trossamfund, og der tager vi udgangspunkt i de retningslinjer, der er.
Louise Schack Elholm (V), 2008-05-08:
Det er min helt klare vurdering, at man her mener både anerkendte og godkendte trossamfund, og derfor vurderer jeg, at det her gælder for begge former for trossamfund, at man ikke skelner mellem dem.
Derfor mener jeg også, uanset om det var det, der var gældende eller ej, at man skal lave lovgivning, der kan være gældende for både anerkendte og godkendte trossamfund.
Vi skal ikke til at skelne mellem, hvem der er fra før 1970, og hvem der er fra efter 1970.
Jesper Langballe (DF), 2008-05-08:
Hvad angår det sidste, er vi godt nok noget ude i hampen.
Jeg synes ikke, ordføreren er klædt rigtigt på til den her debat.
For hvis vi begynder at blande os i de anerkendte trossamfund og også lave regler for dem, så vil jeg da give ministeren fuldstændig ret i, at der vil være tale om et fuldstændig utåleligt indgreb over for nogle, som har været anerkendt i flere hundrede år.
Det der kan ordføreren vist ikke mene.
Noget helt andet er jo dem, som godkendes i dag.
Her er der tale om, at de får nogle ganske bestemte privilegier.
Der er jo egentlig ikke tale om nogen anerkendelse, men bare om en registrering.
Dem kræver man skal være loyale.
Jeg vil godt sige til ordføreren, at det jo er noget sniksnak at sige, at det betyder, at de ikke må kritisere Danmark.
Det gør vi jo hele tiden her i Folketingssalen.
Så skulle alle folketingsmedlemmer udstødes på den konto.
Det at være loyal er ikke udtryk for, at man ikke kan kritisere Danmark - selvfølgelig ikke.
Men det er udtryk for, at man ikke opfordrer til terror, at man ikke opfordrer til omstødelse af samfundet eller brud på grundloven.
Ordføreren må dog være i stand til at skelne mellem de ting.
Naser Khader (NY), 2008-05-08:
Jeg vil kraftigt understrege, at det altså ikke handler om sindelagskontrol.
Det handler om de retningslinjer, vi i øjeblikket har for godkendelse af trossamfund.
Formanden for udvalget - jeg tror, han hedder Geertz til efternavn - har selv efterlyst nogle retningslinjer fra Folketingets side, fordi de retningslinjer, der er i dag, ikke er helt klare og tydelige og i øvrigt ikke hindrer antidemokratiske organisationer i at søge godkendelse som trossamfund.
Hvis vi nu forestiller os, at Hizb-ut-Tahrir ansøgte om at blive godkendt som trossamfund, har vi faktisk ikke mulighed for at afvise det som trossamfund ud fra de retningslinjer, vi har i dag, så er der ikke behov for nogle klare retningslinjer?
Bertel Haarder (V), 2008-05-08:
Noget sådant kan godt gennemføres, og det er jo derfor, at der ikke er tale om noget forligsbrud.
Jeg har bestemt ikke tænkt mig, at globaliseringsmidlerne skal bruges til at lukke driftshuller - bestemt ikke.
Regeringen har en oprigtig målsætning om, at vi igen ved finansministerens bord kan tale os frem til en fordeling af globaliseringsmidlerne, og i den forbindelse vil andre partier jo være frit stillet til at stille spørgsmål med hensyn til, hvordan det så i øvrigt forholder sig med driften, og på det tidspunkt har vi måske allerede et finanslovforslag for 2009.
Derfor synes jeg, at både Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre kan føle sig trygge ved den proces, vi nu går i møde, for jeg har jo kun én interesse, nemlig at vi finder en model, hvor vi hverken kan beskyldes for forligsbrud eller for at bruge globaliseringsmidler til driftshuller.
Jeg kan forsikre om, at det har jeg ingen hensigt om.
Kim Mortensen (S), 2008-05-08:
Med det tilsagn, vi fik fra undervisningsministeren, er vi tilfredse i Socialdemokratiet.
Vi er ikke helt tilfredse med den finanslovaftale, regeringen har lavet med Dansk Folkeparti, men vi er tilfredse med den aftale, vi har lavet med regeringen om erhvervsakademierne.
Vi vil så også bruge den her lejlighed til at understrege, at samtidig med at vi stemmer for det her lovforslag, lægger Socialdemokratiet ikke stemmer til fordelingen af globaliseringsmidlerne, hvis det betyder, at det efterfølgende fører til besparelser på finansloven i en aftale, der indgås med Dansk Folkeparti.
Marianne Jelved (RV), 2008-05-08:
Jeg vil gerne kvittere for undervisningsministerens indlæg og sige, at jeg er af den opfattelse, at vi har den samme forståelse og det samme udgangspunkt i aftalen.
Jeg kvitterer også for, at undervisningsministeren selv og uopfordret af mig i hvert fald henviste til, at vi også til efteråret kan se globaliseringspuljen i sammenhæng med finansloven.
Det synes jeg er udmærket, og det vil jeg gerne kvittere for.
Karina Lorentzen (SF), 2008-05-08:
Jeg lover, at det nok skal blive superkort.
SF mener bestemt, at den fælles kamp mod kriminalitet i alle EU-lande er vigtig, og at det derfor skal være muligt at få udleveret bevismateriale, under forudsætning af at formålet er relevant.
Men det bekymrer SF, at man med det her lovforslag vil indføre en slags indre marked for bevissikringskendelser, specielt set i lyset af, at vi har fået mange flere lande med i EU, og at der er store retssikkerhedsmæssige problemer i nogle af disse lande.
Vi er meget betænkelige ved Danmarks forpligtelse til at levere beviser til andre i EU-stater, uden at vi kan kontrollere, til hvilke formål de skal udleveres.
Vi skal sådan set bare udlevere dem og stole på, at det land, der anmoder om det, har rent mel i posen.
Det er simpelt hen ikke godt nok.
Hvem skal i øvrigt sikre, hvor de indsamlede beviser havner henne i sidste ende?
Det er ligeledes bekymrende, at ministeren har afvist at sikre, at danskere, der bliver udsat for sådan en kendelse, kan få garanteret en dansk beskikket advokat.
Vi ved, at det er svært at anlægge en sag i udlandet, og at alene dét kan være med til at forhindre, at det sker.
Vi kan i SF derfor ikke umiddelbart stemme for det her forslag.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-05-08:
Jeg synes, at det var nogle kloge og relevante betragtninger, som fru Lorentzen kom med, og derfor vil jeg gerne spørge hende, hvordan SF's mange kloge betragtninger om, hvorfor det netop er problematisk at samarbejde om retspolitikken, hænger sammen med, at SF advokerer for, at man skal ophæve retsforbeholdet.
Det vil jo rent faktisk betyde, at vi på trods af alle de rigtige betragtninger, som fru Lorentzen har gjort sig, vil få langt flere afgørelser, hvor netop den dobbelte gensidighed vil blive taget langt mere i anvendelse, altså det forhold, at man automatisk skal anerkende alt, hvad der kommer fra andre lande.
Hvordan hænger de to ting egentlig sammen?
Jo, men altså, det, som fru Lorentzen gjorde indvendinger mod, var den gensidige anerkendelse, altså det forhold, at når et andet EU-land kommer her og siger: Vi insisterer på at få de her informationer udleveret - så må vi ikke efterprøve det.
Vi må ikke undersøge, om det nu passer, at man rent faktisk har gang i en straffesag.
Vi må ikke undersøge, om det hjemmelsgrundlag, som det anmodende land kommer med, rent faktisk lever op til de almindelige retsprincipper.
Det var jo det, som fru Lorentzen i sin første tale gjorde gældende.
Med hensyn til, at det her er en rammeafgørelse, så er det jo fuldstændig rigtigt, men det gør jo bare forundringen endnu større, for SF har netop støttet en traktat, som helt ophæver muligheden for at lave rammeafgørelser, idet den ophæver søjle 3 og flytter det hele ind i søjle 1.
Det betyder, at alle de bekymringer, som fru Lorentzen her gør rede for, og som jeg er fuldstændig enig i, kun bliver endnu større, for det første fordi der kommer en ny traktat, som SF har støttet, og for det andet fordi retsforbeholdet bliver afskaffet, hvilket SF støtter.
Hvordan i al verden hænger det sammen?
Karina Lorentzen (SF), 2008-05-08:
Jeg beklager, at det ikke blev så kort, som jeg lovede i starten.
SF er oprigtigt optaget af, at det her samarbejde skal fungere og at det skal gøre det på nogle ordentlige præmisser, og vi ved godt, at det er Dansk Folkeparti ikke.
Vi vil gerne sikre, at det her samarbejde kan foregå på nogle ordentlige præmisser, så de beviser, som det handler om, kan udleveres på ordentlige betingelser.
Det er simpelt hen vores holdning.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-05-08:
Jeg vil sige, at jeg blev helt glad, da jeg hørte fru Lorentzens indledende tale, for de bekymringer, som fru Lorentzen giver udtryk for, er jo rigtige.
Det kan vi f.eks. se i forbindelse med de domme, der falder ved den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, hvor Grækenland, Bulgarien, Rumænien og en række af de øst- og sydeuropæiske lande har mange, mange krænkelsessager for overtrædelse af de artikler i Menneskerettighedskonventionen, som handler om de grundlæggende retsstatsprincipper, altså retten til en fair rettergang, retten til en uafhængig domstolsinstans osv.
Det er jo de lande, som med den her lov får adgang til direkte at hente informationer i Danmark, uden at vi kan efterprøve noget, og jeg er glad for, at SF er enig i den kritik, som også vi har rettet.
Men sagen er jo bare, at når man ser på, hvad der sker i EU i øjeblikket, så er det altså, at vi får en Lissabontraktat, som tager hele det mellemstatslige samarbejde væk og flytter det op i det overstatslige.
Det betyder, at EF-Domstolen får langt mere indflydelse på de her områder, og det betyder, at vi får langt flere afgørelser, som netop baserer sig på den gensidige anerkendelse.
Og det er netop derfor, jeg sætter spørgsmålstegn ved, hvordan i alverden man på den ene side kan have det synspunkt, at det her er noget skidt, men på den anden side kan have det synspunkt, at der skal laves regler, der fører til mere skidt.
De to ting hænger ganske enkelt ikke sammen.