Ole Vagn Christensen (S), 2008-06-10:
Dette ændringsforslag, som vi har stillet, har sit udgangspunkt i, at vi er meget, meget betænkelige ved, at de folkelige ildsjæle skal begrænses i deres muligheder for at have indflydelse på det, der skal ske omkring innovationen.
Lad mig her nævne, at det hidtil har været sådan, at udvalgene bestod af noget paritetisk, nemlig af folk fra forskellige organisationer, som derved kunne medvirke til, at man kendte til det, der rørte sig i de forskellige brancher.
Efter det forslag, som nu er fremsat af vores fødevareminister, kan vi konstatere, at dette ikke mere er grundlaget for det, der skal foregå.
Det kan man gøre sig nogle overvejelser om.
Når vi ser den lange række af forslag, som man har haft et stærkt engagement i at få til at udvikle sig - både inden for primærproduktionen og inden for den industrielle produktion - ser vi, hvordan de i godt fællesskab har forstået at få vores innovationslov udviklet, så den faktisk er en succes.
Men det er da klart, at man har en skjult hensigt, og at det i virkeligheden handler om, at man skal have besparelser ud af det.
Vi har hidtil ikke kunnet få andet at vide, når vi har stillet spørgsmål om besparelser, end at der foregår et analysearbejde.
Alligevel kan vi i forskellige medier læse, at dette analysearbejde betyder, at man vil spare 120 mio. kr. på innovationen.
Når det er tilfældet, forstår jeg godt, at det drejer sig om at få et udvalg, der ikke er aktivt, men i stedet er nedgearet i sin sammensætning - ja, måske endda i en sådan grad, at man kan sige, det er et fodslæbende udvalg.
Vi Socialdemokrater er af den opfattelse, at hvis man vil have en innovationslov, så må man sikre sig, at det er en lov, som giver muligheder og ikke giver en afviklingssituation.
Og derfor vil jeg selvfølgelig gerne bede fødevareministeren om at afkræfte, at man vil spare 120 mio. kr. på innovationen, ja, at man i det hele taget vil spare på innovationen. Når det så er sagt, retter det ændringsforslag, vi har stillet, op på den balance, som der hidtil har været.
Det lægger op til, at man fremover, også inden for arbejdernes område, har en repræsentant for såvel den primære som den industrielle produktion.
Det er jo meget nærliggende, når man læser, at Landbrugsraadet har en repræsentant for henholdsvis den primære produktion og den industrielle produktion.
Jeg forstår ikke, at Dansk Folkeparti er hoppet med ombord i at fjerne medarbejdernes muligheder for at have indflydelse på det her, men det kan jo være, at Dansk Folkeparti kan give os en forklaring herpå.
Hvorfor er det altid lønmodtagerne, de vil ramme med deres forslag, når de hopper med på det, som regeringen lægger frem?
Jeg er lidt uforstående over for, at det skulle være meningen i Dansk Folkeparti, at man er interesseret i at undergrave det demokrati og den udvikling, som har givet en nøjagtig balance, og hvor alle har mulighed for komme til orde, komme med forslag og være med til at drøfte fremtiden.
Der er folk, der har sagt, hvorfor vi kritiserer det her, når vi jo stemmer for lovforslaget.
Dertil kan jeg kun sige, at det har det ene formål, at vi ikke ønsker, at de forandringer, som man nu fra Dansk Folkepartis, Venstres og De Konservative side prøver at lave i den innovationslov, som vi har stået fadder til, på nogen måde skal blive stående.
Vi er helt klart af den opfattelse, at forandringerne, i det øjeblik vi får tilstrækkelig indflydelse, skal bringes tilbage.
Vi kan også komme i en situation, hvor V og K og Dansk Folkeparti må erkende, at de angreb, de laver med det her lovforslag, simpelt hen kommer til betyde, at vi ikke får gang i innovationen, men at vi i stedet får stilstand i innovationen.
Lad mig her understrege, at der lige for øjeblikket er indskrænkninger på 900 arbejdspladser inden for fødevareindustrien, og at der i virkeligheden er stærkt brug for, at der sker en innovation og en udvikling, så man virkelig får sat gang i noget mere, end det for øjeblikket er tilfældet.
Det er jo det, der er situationen, og det er jo det, vi nu må erkende at der ikke lægges op til, ved at man i stedet prøver at pille dynamikken ud af det, som hidtil har kendetegnet den danske model, nemlig at både arbejdstagere og arbejdsgivere har stået sammen og drøftet, hvordan man har kunnet give det størst mulige input. Nej, det har ikke været situationen, som man har ønsket fra de tre partiers side.
Vi Socialdemokrater har gjort alt, hvad vi kunne for at formå dem til at forstå, hvad det her handler om, men vi må bare erkende, at den blokpolitik, man ønsker at føre herinde, altså føres ud i alle livets områder, også selv om man skal ramme lønmodtagerne på den måde, som man her har lagt op til.