runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mike Legarth (KF), 2010-02-04:
Tak hr. formand.
Det Konservative Folkeparti støtter naturligvis forslaget.
Vi synes, at det er glimrende, at ILO får vedtaget de her præciseringer, og det er jo altså FN's internationale arbejdsorganisation, der sikrer reglerne, der gælder for søfarende med hensyn til ansættelsesforhold, forhyring, hjemrejseforhold og betaling for det, kostforhold og andre sociale forhold.
Der er 30 lande, der skal tilslutte sig den her konvention, så den kan blive vedtaget.
Der er indtil videre fem lande, der har tilsluttet sig, så Danmark må hurtigt komme med ind i rækken, så vi får vedtaget de gode regler, der ligger i det.
Derudover er der et led i det her lovforslag om, at man skal kunne foretage en stikprøvekontrol uden retskendelse.
Det bakker vi op om, så vi er sikre på, at der er styr på sikkerhedssystemerne ude på skibene og i rederierne.
De sikkerhedsforhold, der bliver forbedret for fiskefartøjer, hvor vi har set nogle katastrofale forlis, er, at der bliver krav om, at man skal have et fribordsmærke, altså et lastemærke, så man kan se, hvor meget man må laste sin fiskerkutter.
Der bliver også et krav om, at hvis man bygger den om og ændrer på stabilitetsforholdene skal fiskerkutterne igennem et syn, så vi på den måde sikrer en større sikkerhed for alle om bord på skibene.
Og prisen på 5.000 kr. for et periodisk syn, som skal foretages femte år – det er altså 1.000 kr. om året – synes vi er fair.
Kunne man gøre det billigere, ser vi det gerne, men vi bakker op om den her prisstruktur, hvor det så koster 10.000 kr. for de større skibe.
Karsten Hønge (SF), 2010-02-04:
Man kunne jo godt sige, at det er lidt underligt, at vi nu gennemfører en ILO-konvention om søfarendes arbejdsforhold, når samme ILO forgæves kritiserer Danmark for at have en DIS-konstruktion, som ifølge netop ILO er i modstrid med de grundlæggende konventioner.
Bortset fra det vil jeg sige, at der er god grund til at lytte til 3F's indsigelse mod de private forhyrings- og formidlingstjenester.
Jeg synes ikke, at der er nogen grund til at gamble med noget så vigtigt som ansættelsesforholdene alene ud fra et ønske om at liberalisere.
Vi tror også, at man skal følge de faglige organisationers ønsker om, at vi skal have en klarere definition af krigsfare og faretruende situationer, som f.eks. pirateri.
Man kunne jo sige, at når det her lovforslag har til formål at forbedre arbejdsmiljøet, kunne det måske være naturligt at tage fat på udmønstringsperioden.
Den har jo tidligere været på 6 måneder, men blev så i 1988 forlænget til 12 måneder.
Det kunne være en klar forbedring at benytte chancen til at genindføre de 6 måneder.
Vi må også sige, at det kunne være naturligt at benytte den her lejlighed til at give de søfarende de samme rettigheder med hensyn til erstatninger og opsigelse, som funktionærloven giver.
Vi har de her få forslag til forbedringer, men vi er generelt positive over for lovforslaget, der både vil forbedre sikkerheden om bord på skibene, måske især på de mindre fiskefartøjer, og samtidig forbedre dansk skibsfarts konkurrenceevne.
De penge, som det vil koste erhvervet, er givet godt ud.
Colette L. Brix (DF), 2010-02-04:
Dette lovforslag er nok en stor moppedreng, men også ren implementering af internationale aftaler, som skibsfarten jo i høj grad er reguleret af.
Lovforslagets hovedindhold er en detaljeret gennemdrøftelse af FN's internationale arbejdsorganisation, ILO's, konvention om søfartens arbejdsforhold.
Med lovens vedtagelse kan Danmark ratificere de nye og bedre arbejdsforhold for søfarende.
Det er også fornuftigt at sikre en bedre koordinering af tilsynet på søfartsområdet, der alligevel skal ændres som følge af den nye konvention.
Samtidig sikrer lovforslaget bedre sikkerhed til søs.
Den eneste bemærkning, vi har til lovforslaget, er vedrørende de gebyrer, som mindre fiskefartøjer skal betale for tilsynet hvert femte år.
Her håber vi, at ministeren vil sikre, at de er rimelige set i forhold til, at det kan udgøre en ikke ubetydelig byrde for mindre erhvervsdrivende.
Det kan f.eks. ske, ved at de skitserede merindtægter for de eksisterende syn på større fiskeskibe vil gå til at nedsætte de gebyrer, som pålægges mindre fiskefartøjer.
Vi synes f.eks. ikke, det er rimeligt, at et mindre fiskefartøj skal betale 5.000 kr. for et periodisk tilsyn, mens et stort fiskeskib betaler 7.500 kr.
Der er immer væk tusind mindre fiskefartøjer, som nu skal til at betale for et tilsyn, som der ikke tidligere har været.
Som sagt finder vi det rimeligt med et periodisk tilsyn, men det forekommer for dyrt.
Vi vil derfor opfordre ministeren til under udvalgsarbejdet at ændre fordelingen af gebyrbyrden, så de mindre fiskefartøjer slipper billigere.
Med disse bemærkninger skal jeg meddele, at Dansk Folkeparti støtter lovforslaget.
Niels Sindal (S), 2010-02-04:
Om selve lovforslaget vil jeg sige, at det måske er lidt af en uskik, at man blander tingene sammen, som man gør her, dels ILO-konventionen og EU-direktivet, dels sikkerhed til søs mere generelt.
For det, man gør, er, at man ændrer lidt ved de regler, vi har i Danmark, sømandsloven, og kommer med forslag, som organisationerne på nuværende tidspunkt måske ikke er parat til at sige ja til.
Så ud over at Socialdemokratiet ligesom Venstre er begejstret for, at vi nu får disse ting på bordet, vil jeg godt nævne en række områder, som vi vil stille spørgsmål på, bl.a. begrebet søfarende.
Hvorfor skal skipperen lige pludselig ikke være søfarende?
Hvorfor er det kun den menige besætning?
Hvad betyder det egentlig?
Giver det skipperen et særligt ansvar eller en særlig begrænsning?
Så er der forhyringsformidling, som skal liberaliseres.
Med hensyn til krigszonedefinitionen, pirateri mener jeg også, at det er noget, der kan bruges tid på i udvalget.
Regler omkring afmønstring, kost om bord osv. er da en god idé, altså at man nu også på de skibe, hvor man ikke sover, men kun arbejder, kan få kost.
Jeg skal bare sige, at det kommer til at koste de danske færger en hulens masse penge.
Så er der udmønstringsperioden, 6 måneder eller 12 måneder, skibskokkes organisationsforhold og uddannelse og i det hele taget ansættelsesforhold for navigatørerne om bord.
Men det er jo ikke anderledes, end at vi kan behandle disse punkter på udvalgsmøderne og stille nogle spørgsmål til ministeren, og så må vi se, hvor langt vi når med det.
Tak for ordet.
Lars Christian Lilleholt (V), 2010-02-04:
Med dette meget komplicerede lovforslag, men også meget vigtige lovforslag,
gennemfører Folketinget ILO's konvention om søfarendes arbejdsforhold.
Det er ganske fornuftigt.
Det er en rigtig god idé.
Danmark er blandt verdens førende søfartsnationer, og vi har meget gode forhold på vores danske skibe.
Med lovforslaget her forhindrer vi, at sådanne spørgsmål skal udsættes for konkurrence, og det synes vi er ganske fornuftigt.
Venstre kan støtte lovforslaget.
Morten Østergaard (RV), 2010-02-04:
Efter den indtil videre brede tilslutning kommer det nok heller ikke som chok, at også Det Radikale Venstre synes, at L 100 er et godt lovforslag, som vi agter at støtte.
Det gør vi, ikke mindst fordi det selvfølgelig er afgørende på et område som det her, at der er en international regulering, og at landene bakker op om de internationale aftaler og konventioner, der indgås.
Derfor skal vi selvfølgelig også hurtigst muligt ratificere ILO-konventionen om søfarendes arbejdsforhold.
Det gælder selvfølgelig også de EU-direktiver, herunder bl.a. de forstærkede mekanismer til overvågning af farvandene, som ligger i nogle af de EU-direktivændringer, der også tages højde for i lovforslaget.
Vi synes også, det er positivt, at man i lyset af konventionerne og i lyset af, at der har været forskellige uhensigtsmæssigheder, får saneret og koordineret Søfartsstyrelsens tilsynsforpligtelser.
Vi synes også, det er positivt og tidssvarende, at man ændrer den hidtidige skelnen mellem skibsføreransvaret og rederansvaret, så det nu ensidigt er rederen, der har ansvaret for skibets tilstand og for, hvordan tingene foregår.
Men vi noterer os også, som bl.a. den socialdemokratiske ordfører var inde på, at der er flere, der har spørgsmål om definitionen af søfarende.
Jens Vibjerg (V), 2010-02-04:
Til det sidste vil jeg sige, at der egentlig er så mange muligheder, at jeg synes, at vi i udvalget skal stille det som et skriftligt spørgsmål.
Det tager lidt lang tid, hvis jeg skal læse alle de der forlængelsesmuligheder op.
Det kan jeg i hvert fald ikke klare inden for taletiden, og så synes jeg, det vil være mere relevant, at vi i udvalgsarbejdet får listet de muligheder op.
Så har alle jo i hvert fald også mulighed for at dyrke det.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2010-02-04:
Det er fuldstændig rigtigt.
Men så siger hr. Jens Vibjerg i et svar på et tidligere spørgsmål, at der ud over de 26 uger og de 13 uger er mulighed for yderligere forlængelse.
Det bliver heller ikke brugt ude i kommunerne, så det kunne jo være godt at få det beskrevet nu.
Jens Vibjerg (V), 2010-02-04:
Nu er det jo naturligt, at jeg bruger taletiden på begge de elementer, der er væsentlige i det her lovforslag.
Jeg tror, at hvis hr. Lennart Damsbo-Andersen går ind og ser efter i referatet, vil han kunne se, at min ordførertale er nogenlunde ligeligt delt mellem de her to områder.
For mig er det to væsentlige skridt, og derfor synes jeg, at de begge fortjener at have opmærksomhed her fra Folketingets talerstol.
Så derfor har jeg prioriteret begge dele, fordi det jo er meget vigtigt for de mennesker, hvad enten det nu er dem, der bliver omfattet af forlængelsesmuligheden, eller det er de små selvstændige erhvervsdrivende, de nyetablerede, som vi her giver en hjælpende hånd.
Det kan godt være, at gruppen af selvstændige på det her punkt udgør et mindre antal, men det kan være meget, meget væsentligt for dem, det handler om, og man kan sige, at første del af lovforslaget selvfølgelig også gælder for dem.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2010-02-04:
Der er formentlig ikke nogen af os, der er uenige i, at det er rigtig godt, men et eller andet sted er det jo et lidt, synes jeg, underligt sted at rette sit fokus mod, når det væsentlige problem i det her lovforslag jo er forlængelsen af sygedagpengene for dem, der er syge, og som ikke er afklarede.
Jeg noterede mig, at ordføreren i sit forrige svar sagde, at man bare kan lade folk gå i årevis.
Jeg går ud fra, at ordføreren er klar over, at vi her i landet har indrettet os sådan, at der faktisk bliver taget hånd om de syge, der skal afklares, at kommunen er ude at lave aktivering og undersøgelser osv.
Der er jo ikke nogen, der får lov til at gå og bare daske i 4 år, uden at der sker noget.
Der bliver virkelig sat ting i værk, ikke mindst fordi kommunerne har hele den økonomiske forpligtelse efter 52 uger.
Hvorfor vælger Venstre at spise den her elefant i små bidder i stedet for at gå ind og tage konsekvensen og sige, at o.k., de, der er syge, skal have sygedagpenge, og så gør vi det?
Det kunne vi gøre nu med det her lovforslag.
Jens Vibjerg (V), 2010-02-04:
Nu er systemet heldigvis indrettet sådan, at man stort set kan tage hånd om alle i det her.
For ud over den forlængelsesmulighed, vi nu opererer med, er der jo yderligere forlængelsesmuligheder, og det er så med til at samle dem op, der har problemer i forhold til revalidering, og hvad der måtte være.
Jeg mener rent faktisk, at vi nu har et system, der gør, at vi holder hånden under folk, uden at vi kommer i den situation, at vi bare lægger dem hen på en hylde, og så kan de passe sig selv, hvilket har været problemet i Sverige.
Eigil Andersen (SF), 2010-02-04:
Jamen det er jo fint med forskellige former for hjælp til langtidssyge mennesker, særlig når det bliver gjort på en menneskelig måde, hvad det ikke altid gør.
Men sagens kerne er jo, at der er sygdomme, som tager meget lang tid, og at der er mennesker, som ikke er færdige med deres behandling, den dag de mister sygedagpengene.
Der er mennesker, som ikke er igennem de arbejdsprøvninger, som man kræver fra det offentliges side, og det vil der også være efter det her lovforslags gennemførelse.
De syge, som bliver stødt ud og mister sygedagpengene, og hvoraf nogle så får 0,0 kr. i indtægt, havner i det såkaldte sorte hul, bliver selvfølgelig endnu mere syge på grund af den her kæmpe belastning og må måske gå fra hus og hjem.
Er det virkelig rigtigt, at Venstre ikke vil hjælpe mennesker, som har en meget langvarig sygdom, og som ikke er færdige med deres arbejdsprøvninger?
Vil man ikke hjælpe dem, ved at de fortsat har en indtægt, de kan leve af?
Det er svært for mig at forstå.
Jens Vibjerg (V), 2010-02-04:
Nu ved jeg jo godt, at SF ønsker sygedagpenge uden nogen som helst bagkant, så man kan gå på sygedagpenge i 10 år.
Det er jo sådan, man rent faktisk har haft det i Sverige med katastrofale følger.
I Sverige har man nu ændret reglerne, så de stort set svarer til de danske, for det, det handler om, er jo, vi tager hånd om folk i den periode, de er syge, så de hurtigst muligt kommer tilbage og får fodfæste på arbejdsmarkedet.
Hvis man kommer til at gå i årevis, 3, 4, 5 år, på sygedagpenge, er det næsten umuligt at vende tilbage til arbejdsmarkedet.
Derfor har regeringen jo også gennemført en række initiativer, hvor man netop tager hånd om de syge, sådan at de har en tilknytning til arbejdsmarkedet, mens de er syge, og man har gennemført nogle forlængelsesregler, der gør, at dem, der har brug for forlængelse, også får det.
Lene Espersen (KF), 2010-02-04:
Jeg vil gerne takke ordførerne for indlæggene.
Det lovforslag, vi behandler i dag, er jo i realiteten også en bunden opgave.
Danmark undertegnede i 2007 to ændringsprotokoller til SUA-konventionen, som er en konvention under FN's internationale søfartsorganisation IMO.
For at Danmark kan opfylde sine internationale forpligtelser og ratificere ændringsprotokollerne, er der behov for at foretage de nødvendige ændringer af henholdsvis bemyndigelsesloven og udleveringsloven.
Ændringsprotokollerne til SUA-konventionen indeholder bl.a. særlige transportbestemmelser.
Der er behov for at ændre bemyndigelsesloven for at gennemføre transportforbuddet på dual use-området.
Ved dual use-produkter forstås produkter, der kan anvendes til civile formål, men som altså også kan anvendes til militære formål samt anvendes til udvikling og produktion af masseødelæggelsesvåben.
Lovændringen indebærer, at der indføres et forbud mod transport af dual use-produkter, der er bestemt til anvendelse i forbindelse med masseødelæggelsesvåben.
Jeg kan nævne, at forbuddet mod transport af egentlige masseødelæggelsesvåben allerede er gennemført ved en ændring af våbenloven i 2006.
I 2006 var jeg justitsminister og gennemførte den ændring, så på den måde flytter arbejdsopgaverne indimellem med.
For at opfylde de mere generelle forpligtelser i FN's sikkerhedsrådsresolution 1540 omfatter forbuddet alle former for transport, dvs. ikke alene transport med skib, men også transport, der foregår med fly, tog eller lastbiler m.v. Ifølge SUA-protokollen er der alene krav om at straffe forsætlige overtrædelser, og jeg har med det foreliggende lovforslag tilsvarende valgt, at det alene er forsætlige overtrædelser af transportforbuddet, der skal kunne straffes.
Det vil altså sige situationer, hvor transportøren har en konkret viden om eller formodning om, at de produkter, der transporteres, skal anvendes til masseødelæggelsesvåben.
Jeg mener, vi har fundet en tilfredsstillende løsning også i forhold til transporterhvervet, der har udtrykt bekymring for, at forbuddet vil kunne medføre en række nye fordyrende kontrolforanstaltninger.
Men jeg vil sige her i dag i Folketingssalen, for så er det også sagt i offentligheden, at det er et område, jeg vil følge udviklingen på, hvilket også fremgår af lovbemærkningerne.
Ændringsprotokollerne fastsætter også, at forbrydelser omfattet af SUA-konventionen og den tilhørende protokol om faste platforme ikke kan anses for politiske forbrydelser.
En begæring om udlevering til et andet land kan derfor ikke afslås med den begrundelse, at der er tale om en politisk forbrydelse.
Derfor er der behov for at ændre udleveringsloven for at opfylde disse forpligtelser.
Jeg er selvfølgelig indstillet på, som hr. Frank Aaen ligesom åbner op for, at dette bliver boret grundigt ud under udvalgsbehandlingen, men jeg tror det er i vores alle sammens interesse, at man ikke får en mulighed for at anvende eller transportere masseødelæggelsesvåben og så sige, at det alene er af politiske årsager, man gør det, og ad den vej undslippe retsforfølgelse.
Men det er vi selvfølgelig helt indstillet på at svare på under udvalgsbehandlingen.
Eigil Andersen (SF), 2010-02-04:
Det her forslag er et lille fremskridt, idet det vil hjælpe et antal hundrede langtidssyge med, at de kan bevare deres sygedagpenge i en længere periode.
Men hvert år er der i Danmark mellem 4.000 og 6.000 langtidssyge, som mister deres sygedagpenge på grund af varighedsbegrænsningen.
Hvad vil Venstre gøre for det store flertal, de 90 pct., som stadig væk vil blive stødt ud i mørket uden sygedagpenge?
Jens Vibjerg (V), 2010-02-04:
Det lovforslag, vi behandler her, er en del af finanslovaftalen for i år, og det er et rigtig godt lovforslag.
For selv om vi i Danmark har en rigtig god sygedagpengelovgivning, oplever vi, at nogle kan komme i klemme, fordi afklaringen af deres arbejdsevne og mulighed for at varetage et almindeligt job ikke har været muligt.
Dansk Folkeparti har rejst sagen i finanslovforhandlingerne, og i Venstre er vi helt enige i ønsket om en forlængelsesmulighed for disse mennesker.
Det betyder altså, at der nu er mulighed for sygedagpenge i 52 uger plus 26 uger plus den nye forlængelsesmulighed, der er 13 uger, og det svarer altså til 1¾ år, hvor afklaring ikke har været mulig.
Det er virkelig en hjælp for disse mennesker.
Derudover har vi en række tilfælde, hvor sygedagpengene kan løbe endnu længere, og endelig har vi sygdomsforløb, hvor dagpenge simpelt hen er uden varighedsbegrænsning.
Det er f.eks., hvis sygemeldte lider af en livstruende sygdom og de lægelige behandlingsmuligheder er udtømte.
Jeg mener, at det samlede billede af reglerne om sygedagpenge med den ændring, vi nu gennemfører, er, at vi nu har de forlængelsesmuligheder, der er hensigtsmæssige og nødvendige.
Men ikke nok med det.
Med dette lovforslag giver vi også selvstændige mulighed for en mere fleksibel tilbagevenden til arbejdsmarkedet, når man har været syg.
I dag har lønmodtagerne meget fleksible muligheder for gradvis tilbagevenden til arbejdsmarkedet, altså delvis sygedagpenge og delvis arbejde.
Det betyder, at i de tilfælde, hvor en selvstændig, der er syg og derfor har ansat en afløser, hvor det kan være nødvendigt at give instruktion eller tage telefonen, er den selvstændige kun berettiget til halve sygedagpenge, og det er jo en urimelig situation at sætte disse mennesker i.
Derfor giver vi dem nu yderligere den mulighed, at de kan få sygedagpenge i 75 pct. af tiden og så selv betale de 25 pct. af tiden, men så har de også den ret, at de kan tage telefonen, de kan udsende en regning, og de kan give en instruktion til den afløser, der er kommet ind, og lignende.
Det er en rigtig forbedring for de mindre erhvervsdrivende og ikke mindst for iværksættere.
Lad mig give et eksempel.
Som nyetableret er der simpelt hen ikke råd til det.
Derfor er denne ændring en stor landvinding for de mindre, selvstændige erhvervsdrivende.
Så det er jo helt i tråd med regeringens overordnede politik om at give sygdomsramte mulighed for en mere gradvis tilbagevenden til arbejdsmarkedet, og også denne del af lovforslaget støtter Dansk Folkeparti.
Og ikke nok med det, for også her er Dansk Folkeparti så ansvarlig, at man er med til at finde pengene.
Lene Espersen (KF), 2010-02-04:
Jeg vil også gerne takke for de positive bemærkninger, der er faldet her i dag.
Lovforslaget fremsættes jo med henblik på at indføre de samme regler i Grønland, som gælder i EU's forordning om oplysninger, der medsendes om betaler ved pengeoverførsler.
EU-forordningen er jo direkte gældende i Danmark, og forslaget skal medvirke til, at reglerne i Grønland om bekæmpelse af hvidvask af udbytte og finansiering af terrorisme svarer til de regler, der gælder i Danmark.
Loven finder anvendelse på pengeinstitutter, realkreditinstitutter, fondsmæglerselskaber, udstedere af elektroniske penge, sparevirksomheder eller filialer af tilsvarende grønlandske eller danske virksomheder.
Forslaget indeholder krav om, at pengeoverførsler skal ledsages af fuldstændige oplysninger, hvis en pengeoverførsel skal sendes fra Grønland til en modtager i et land uden for Grønland.
Fuldstændige oplysninger er oplysninger om betalers navn, kontonummer og adresse eller f.eks. personnummer.
Dog er det sådan, at hvis pengeoverførslen udelukkende sker inden for Grønland, stilles der kun krav om, at pengeoverførslen ledsages af oplysninger om enten betalers kontonummer eller et andet nummer, som kan identificere betaler.
Forordningen giver under visse betingelser medlemslandene mulighed for at behandle overførsler til landsdele m.v., som ikke er medlemmer af Fællesskabet, på samme måde som indenlandske overførsler.
Det kræver, at Grønland er i valutaunion med Danmark, at betalingsformidlere i Grønland skal deltage direkte eller indirekte i de danske betalings- og afviklingssystemer, og at lovgivningen for Grønland skal kræve, at betalingsformidlere i Grønland anvender samme regler som fastsat i forordningen.
De to første betingelser er jo allerede opfyldt, og dette lovforslag skal så medvirke til, at den tredje betingelse bliver opfyldt.
Danmark vil efter gennemførelsen af denne lov meddele Kommissionen, at Grønland efterlever alle kravene.
Loven træder således i kraft i to tempi.
Hoveddelen af loven, som gennemfører de materielle regler i forordning 1781/2006, og som fastsætter, hvilke oplysninger der skal medsendes om betaler ved pengeoverførsler, træder i kraft den 1. juni i år.
Herved opfyldes tredje og sidste krav.
Det er selvfølgelig klart, at den forordning, som er sagens materielle substans, jo er en sag, der har givet anledning til en vis debat, som også fru Line Barfod var inde på, og jeg er da helt indstillet på under lovforslagets udvalgsbehandling, at det også er en problemstilling, vi vender der, for der har, som fru Line Barfod sagde, været mange sager oppe at vende.
Det er nok vanskeligt at få forordningen ændret, men jeg har ikke noget imod – jeg synes faktisk, det kan være ganske nyttigt – hvis vi under udvalgsbehandlingen lige sørger for at få set på nogle af de områder, der har været rejst kritik af.
Jeg vil gerne takke for den velvillige behandling, der i dag har været af sagen.
Sofia Rossen (IA), 2010-02-04:
Jeg er glad for, at forslaget til lov for Grønland om pengehvidvask er kommet på dagsordenen her i Folketinget.
Med disse bemærkninger støtter IA op om lovforslaget.
Line Barfod (EL), 2010-02-04:
I Enhedslisten har vi det jo normalt sådan, at når der kommer et lovforslag, som Grønland ønsker at få vedtaget, på et af de områder, som Grønland endnu ikke har hjemtaget, vil vi normalt bare støtte forslaget.
Vi har imidlertid et par betænkeligheder ved det her forslag, fordi det jo er et led i alt det, man indførte i panikken efter den 11. september.
Og som det også kom frem på den store retssikkerhedskonference, som CEPOS og Retssikkerhedsfonden holdt for ikke så længe siden, er det altså dybt problematisk, at man har overladt en del af politiarbejdet til bankerne.
Dels virker det underligt, at det er private virksomheder, der skal sidde og lave det, som normalt er politiets arbejde, dels er de ansatte i bankerne altså ikke uddannet til at sidde og vurdere, hvorvidt den overførsel, der nu bliver lavet, har en forbindelse til terror eller ej, og lave vurderinger af, om den person, der kommer ind i banken, nu er en mulig terrorist eller deltager i anden meget alvorlig organiseret kriminalitet.
Derfor mener vi altså, at det her forslag er ret betænkeligt i forhold til den udvikling, der er – ikke kun det her forslag, men hele den sammenhæng, det indgår i, og derfor er det noget, vi godt vil se lidt nærmere på under udvalgsarbejdet.