Dennis Flydtkjær (DF), 2014-01-23:
For et år siden fremsatte vi i Dansk Folkeparti et beslutningsforslag, som ville begrænse affyringsperioden for fyrværkeri.
Regeringen nedsatte så et udvalg, og det er så deres arbejde, der gør, at det nu munder ud i det her lovforslag, som gør, at regeringen og Dansk Folkeparti faktisk er enige om, at der er behov for en begrænsning af affyringsperioden.
Så det er vi selvfølgelig i Dansk Folkeparti rigtig glade for.
Når det er nytårsaften, er det jo en tradition, at vi skyder nytåret ind med fyrværkeri.
Det er både en festlig og en sjov del af nytårsaften – jeg synes også selv, at det er en god, festlig del af nytårsaften – men vi fejrer jo ikke nytårsaften en hel måned.
Der er jo ingen grund til, at man står og fyrer fyrværkeri af den 4. eller den 8. december, og derfor foreslår man så også med det her lovforslag, at det bliver begrænset til tiden mellem jul og nytår, præcis fra den 27. december til den 1. januar, hvilket jeg stadig væk synes er en fornuftig lang periode, som gør, at man stadig væk kan holde fast i traditionen.
Jeg vil også sige, at i andre lande har man faktisk også en meget kortere periode, og Danmark kommer så til at ligne de lande mere.
Så vidt jeg er orienteret, har man i Holland kun 2 dage om året.
I andre lande som Tyskland og Norge er det også ganske få dage.
Når man kigger på det gode ved det her, er det jo, at det går stærkt ud over hundeejerne, som det er i dag, fordi hunde er voldsomt generet af fyrværkeri, og der er det altså nemmere for hundeejerne at tage hensyn til det, når det er nogle færre dage, man skal håndtere.
Man kan jo f.eks. vælge at sende sin hund på en hundepension eller medicinere eller andre ting.
Dyrlæger antager, at omkring en tredjedel af dem ikke er specielt begejstrede for nytårsaften, fordi fyrværkeri er stærkt generende, og det kan jo gøre, at man i nogle tilfælde er nødt til at medicinere dem, og der er sågar også oprettet fyrværkerifri campingpladser, som man kan vælge at bruge.
Jeg vil også sige, at det ikke kun er familiedyr, der lider.
Det kan også være landbrugsdyr eller vilde dyr i naturen, som både kan komme til skade og blive voldsomt generet af det her.
Jeg synes, at det her lovforslag finder en fin balance i, at man både kan bevare den tradition, det er, at vi kan fyre fyrværkeri af nytårsaften og have det festligt med det, men også at man bedre kan håndtere det og det er en mindre gene i forhold til specielt hundeejerne.
Salgsperioden forkortes også i det her lovforslag, hvor det i dag er fra den 1. december til den 31. december.
Fremover skal det så være fra den 15. december til den 31. december.
Det tror jeg da kan være udmærket, men man skal bare lige have med i overvejelserne, at det kan have nogle sikkerhedsmæssige konsekvenser i forhold til, at der er kortere tid til at transportere det ud på salgsstederne, i forhold til, at der er nogle begrænsninger i dag, i forhold til hvor store lagrene vil være i butikkerne.
Men alt i alt synes vi, at det her er en god forbedring af dyrevelfærden, som er i en god balance med, at man også kan holde fast i den tradition, der er, med, at man vil fyre fyrværkeri af nytårsaften.
Så Dansk Folkeparti kan støtte lovforslaget.
Den radikale ordfører nævnte tidligere den bidsstatistik, vi har fået oversendt, hvor man kan se at det er 2 pct. af hundene, som udgør de 13 hunderacer, der står for 40 pct. af skambiddene.
Men jeg vil bare høre den radikale ordfører, om han mener, at man kan bruge den statistik til ret meget, for den er jo lavet ud fra den definition af skambid, som, tror jeg, hele Folketinget i dag er enige om ikke kan bruges, fordi den er for firkantet.
Og så er mit spørgsmål bare: Hvad kan vi så bruge den statistik til?
Altså, hvis vi er enige om, at definitionen er forkert, og at den er for firkantet, og at den giver et misvisende billede, jamen så kan vi vel ikke bruge den til at træffe beslutninger ud fra, altså ud fra de præmisser, som er forkerte.
Så mit andet delspørgsmål er sådan set bare, om den radikale ordfører ikke vil være med til, at vi med det her lovforslag får sikret, at man fremadrettet også får et bedre datamateriale, og at man får registreret det på nogle bedre måder.
For noget af det, jeg i hvert fald har kunnet læse ud af rapporten fra Københavns Universitet, var også, at datamaterialet, som man havde lavet rapporten ud fra, var meget sparsomt, og det giver os jo som lovgivere ikke det bedste billede i forhold til at kunne træffe de rigtige beslutninger.