runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lotte Rod (RV), 2015-03-26:
Også tak til SF for at rejse en vigtig debat om mobning.
I Radikale Venstre deler vi ønsket om, at vi bliver endnu bedre til at skabe trivsel på skolerne.
Men måske er tiden ikke til flere regler lige nu.
Det er jo ikke, fordi det altid bliver bedre af, at politikerne laver flere regler.
Nogle gange handler det om at blive bedre til at få de regler, der allerede er, til at fungere i virkeligheden.
Og vi har jo netop lige sat særlig fokus på trivslen i skolen.
Mobning er børns problem, men det er de voksnes ansvar.
Og stop mobning-kampagner handler meget ofte om, at børn ikke må drille eller mobbe.
Det er vi ved at gøre op med, fordi det er de voksnes ansvar at stoppe mobningen.
I de her dage kører Børns Vilkår og Trygfonden en kampagne om de voksnes ansvar, som netop sætter fokus på, at mobning skal løses i fællesskab.
Med folkeskolereformen sætter vi os sammen trivsel som et af tre mål.
Vi har haft nogle dygtige mennesker til at udforme en trivselsmåling, som skal styrke skolernes arbejde med elevernes trivsel, f.eks. i form af indsatser i de enkelte klasser.
Derudover er det jo allerede sådan i dag, at lærere og skoleledere har en skærpet pligt til at underrette de sociale myndigheder, hvis man er bekymret for eller har mistanke om, at en elev er blevet udsat for overgreb.
Det er også allerede i dag strafbart at fremsætte æreskrænkende og injurierende udsagn, true med vold eller viderebringe personfølsomme oplysninger.
Det er også sådan, at enhver kan henvende sig til Folketingets Ombudsmand om en afgørelse, som myndighederne har truffet, eller om den behandling, man har fået.
Dermed er der også mulighed for allerede i dag at henvende sig, hvis det drejer sig om skoleledelsens manglende handling i forbindelse med mobning.
Så vi tænker altså i Radikale Venstre, at det ikke nødvendigvis er rigtigt at lave flere regler, men jeg lytter gerne til, hvorfor SF mener der er brug for nye regler, og måske også til ideer til, hvordan vi sammen kan gøre vores til at styrke indsatsen med de regler, som vi jo allerede har lavet sammen.
Annette Vilhelmsen (SF), 2015-03-26:
Jeg er glad for, at Radikale også synes, det her er en vigtig debat, også gerne vil være med til at se på, hvad vi kan gøre.
Fru Lotte Rod nævner ledelsens ansvar.
Det er jeg sådan set meget enig i.
Har fru Lotte Rod nogle forslag til, hvordan man kan indskærpe over for ledelserne, at det er deres ansvar, og også til at få dem til at handle inden for det gældende regelsæt, som vi har i dag?
Lotte Rod (RV), 2015-03-26:
Ja, jeg mener, vi har taget et meget vigtigt skridt i fællesskab i folkeskoleforligskredsen med den nye folkeskolereform, hvor vi har gjort trivsel til et af de tre mål, og hvor vi har bedt nogle rigtig dygtige mennesker, som ifølge deres eget udsagn havde ventet i 20 år på at få lov til det, om at lave de her trivselsspørgsmål, som kan være med til at sætte en dagsorden ude på skolerne.
For jeg tror, at det i virkeligheden i den her diskussion også er meget vigtigt, at vi kommer væk fra det billede, som nogle tegner, af, at der er nogle børn, som mobber nogle andre børn, og hen til, at det handler om, hvordan de er sammen i klassen og i det hele taget, hvad det er for nogle relationer, de har med hinanden, og den voksnes ansvar for at skabe de gode relationer.
Så jeg tænker, at det i virkeligheden er et meget stort skridt, vi tager med folkeskolereformen.
Annette Vilhelmsen (SF), 2015-03-26:
Jo, men der er jo før taget rigtig store skridt, som ikke har betydet så meget, så hvad vil fru Lotte Rod foreslå at vi siger til de elever, som også skriver ind i morgen om systematisk forfølgelse, systematisk dårlig trivsel?
Vi må jo tage de her børn og unge alvorligt.
Så bare ét godt råd til, hvad vi kan gøre fra i morgen af, vil jeg gerne have.
Lotte Rod (RV), 2015-03-26:
De børn, der oplever det, skal gå til deres lærer, og hvis ikke de føler, de får nok ud af det, så skal de gå til lederen på skolen, for det er lederens ansvar at sikre, at alle børn trives.
Lars Dohn (EL), 2015-03-26:
Der er to rigtig glædelige ting omkring mobning.
Den ene er jo, at antallet af mobbede elever er faldet ganske kraftigt.
I 1998 var det hver fjerde elev, der angav at blive mobbet i skolen, og nu er vi så pænt længere nede.
En anden, synes jeg, glædelig ting ved det her er, at det hjælper at gøre noget.
Når man gør nogle indsatser, senest her omkring det at indføre en mobbepolitik, så hjælper det.
Så det vil sige, at vi ikke står over for et eller andet fænomen, som bare vil blive værre og værre; vi står over for noget, som vi kan gøre noget ved, et fænomen, vi kan gøre noget ved.
Jeg har også på fornemmelsen, at hele det politiske kompas sådan set er indstillet på her at ville gøre noget.
I dag er der jo den højest mulige klassekvotient i nyere tid.
Vi har også set, at inklusion, også i de tilfælde, hvor det ikke er det bedste for barnet, jo giver nogle mobningssituationer.
Vi kan læse om dem i dagspressen, i bladet Folkeskolen og andre steder.
Ligesådan med den situation, som man har skabt gennem folkeskolereformen og overenskomstovergrebet på lærerne, hvor eleverne til stadighed møder flere vikarer.
Og en vikar er altså ikke så god til at løse de her opgaver som en rigtig læreruddannet lærer eller pædagog.
Det hænger selvfølgelig også sammen med det, vi var inde på tidligere på dagen, nemlig det dårlige indeklima.
Vi ved også fra undersøgelser, at den måde, man indretter skolen på, om man bare har kørt til en hel masse asfalt ud, eller om man har skabt et spændende skolerum, også er afgørende for, om der foregår mobning.
Så alle de her ting spiller ind.
Der har vi jo tidligere på dagen også nævnt muligheden for, at elever og studerende bliver omfattet af arbejdsmiljølovgivningen.
Derfor mener vi, at undervisningsmiljøloven skal genvurderes.
Ligesådan gør hele den nye situation omkring de nye medier også, at man ude i skolerne og i samfundet i øvrigt bliver udsat for nye situationer, som vi bliver nødt til at forholde os til.
Det vil sige, at den her dagsorden omkring mobning bliver vi ved med at skulle arbejde med.
Men som sagt vil Enhedslisten indgå positivt i udvalgsarbejdet, og vi har også en fornemmelse af, at der er en god vilje til at søge sammen omkring nogle fornuftige initiativer.
Det er nærmest sådan lidt et forsøg på en korrektion, for ministeren sagde ligesom den radikale ordfører, at der er en grænse, der hedder 0,1 pct.
Det er der, hvis det er et nyrenoveret skolelokale.
Grænsen for, hvornår Arbejdstilsynet skal gribe ind, er ved 0,2 pct. – hvis der i længere tid er en overskridelse på 0,2 pct.
Det har man fundet i bunker af.
På Sundskolen i Faaborg var den fem gange så høj, og eleverne blev beregnet til at lære 18 pct. mindre, end de kunne.
De 0,1 pct. er jo der, hvor vi gerne vil hen.
Det er der, hvor nordmændene og svenskerne er.
Men vi er altså reelt ved de 0,2 pct.
Lotte Rod (RV), 2015-03-26:
Tak for det.
Tak til Enhedslisten og til Dansk Folkeparti for at rejse en meget relevant diskussion om indeklima.
Vi har helt sikkert alle sammen prøvet at sidde og døse hen i et lokale, fordi der var dårlig luft.
Det er jo ikke bare noget, vi fornemmer, det er også noget, som vi har hårde fakta på bordet om.
Vi ved, at dårligt indeklima påvirker elevernes evne til at løse koncentrationskrævende opgaver negativt med op til 15 pct.
Det er faktisk rigtig meget.
Derfor er jeg også enig med Enhedslisten og Dansk Folkeparti i målet.
Men vi ved også, at helt simple ting kan batte rigtig meget.
Man kan opnå meget ved at opbygge sunde vaner på skolerne med ret simple greb som at åbne vinduer og lukke eleverne ud af klasseværelserne, rydde op osv.
Jeg synes også, vi skal tænke os om en ekstra gang og overveje, om der er brug for, at vi skal lave flere regler fra Christiansborgs side, fordi skolerne er ejet og drevet af kommunerne.
Det er kommunernes ansvar at prioritere et godt indeklima, når de bygger nye skoler og renoverer eksisterende skoler.
Det gælder jo allerede i dag, at CO2-indholdet i indeluften i længere perioder ikke må overstige de her 0,1 pct.
Det skal kommunerne leve op til.
Så i stedet for at lave nye beslutningsforslag og nye regler vil jeg hellere bruge talerstolen her til at sende et meget klart signal til kommunerne om, at de skal leve op til reglerne.
Søren Espersen (DF), 2015-03-26:
Jeg vil bare spørge om noget.
Nu har vi så en kommission, der er nedsat, og på den måde har man jo så bedt nogle andre om at finde ud af, hvad man selv mener.
Men jeg vil egentlig spørge Venstres ordfører, hvad han selv mener.
Synes hr. Kristian Jensen, at det vederlag, vi får som folketingsmedlemmer, er utilstrækkeligt?
Kristian Jensen (V), 2015-03-26:
Jeg synes, at det vederlag, vi får, den omkostningsgodtgørelse, der gives, de pensionsregler, vi har, er rimelige og fair, og det er et godt niveau, det ligger på.
Jeg har hverken et ønske om, at de skal sættes op eller ned.
Jeg konstaterer bare, at så lang tid jeg har oplevet debatten om vederlag til folketingsmedlemmer, har der hele tiden været den kant, at folk har kunnet sige: I vedtager jo selv reglerne for, hvor meget I skal have; I tør ikke lade andre vurdere, om I får det rigtige.
Det tør vi godt i Venstre, og derfor kom vi med forslaget om en vederlagskommission, og derfor har vi også sagt fra starten af, at vi sådan set lægger vores egne vilkår i hænderne på den vederlagskommission.
Vi lover at støtte dem, uanset om de kommer og siger, at vores vilkår skal være bedre, eller de kommer og siger, at vores vilkår skal være ringere.
Søren Espersen (DF), 2015-03-26:
Men det pudsige er jo, at samtlige af det flertals ordførere vil sige det her, som hr. Kristian Jensen nu har sagt, nemlig at jo, det, vi har, ser ganske fornuftigt ud, med vederlag, med pension osv., altså en helhedsbetragtning om, at det er meget fornuftigt.
Hvorfor søren skal man så nedsætte en kommission, som skal sidde og finde ud af noget, der egentlig går ganske godt, og hvor samtlige ordførere her i Folketinget vil sige præcis det, som hr. Kristian Jensen nu har sagt?
Kristian Jensen (V), 2015-03-26:
Fordi det jo ikke er alle, der synes, det går godt, og at niveauet er det rigtige.
Vi hører gentagne gange en diskussion om, hvorvidt lønniveauet er det korrekte i forhold til ansvaret, hvorvidt pensionsreglerne er for gunstige, og om omkostningsgodtgørelsen skulle være lavet på en anden måde.
I stedet for, at det bliver ved med at være sådan, at det er politikerne, der vedtager reglerne om vederlaget til os selv, at vi så at sige selv tager det, vi synes er rimeligt, så synes vi, det er godt, at der nu kommer eksterne folk og kigger på, om det ligger på det rigtige niveau.
Det var Venstres forslag, efter noget tid fik vi også flertal for det, og det er jeg glad for.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2015-03-26:
Det mente, så vidt jeg husker, syv ud af otte partier også for ganske få år siden og var enige med os i, men pludselig drejede karrusellen, og så var der et bredt flertal for at udlicitere det her.
Og om end Liberal Alliance godt kan lide udlicitering, synes vi, at det her mere handler om ansvarsforflygtigelse.
Der er jo tale om, at man beder nogen om at se på lønvilkårene, og så lover man at følge det, de kommer frem til.
Hvis så bare det var et princip, man kunne sprede lidt bredere ud, så man på skattekommissioner og velfærdskommissioner og den slags også ville love, at man gennemførte det, som de kom frem til, så tror jeg, at man kunne få et meget mere effektivt velfærdssamfund med lavere skatter, mere frihed og mere vækst.
Så hvis vi kunne brede det ud, er vi sådan set også parat til at æde den her, men indtil da kan vi selvfølgelig ikke være med til det.
Det skal ikke være nogen hemmelighed, at Liberal Alliance har den holdning, at vi i virkeligheden, som Kristian Jensen sagde, synes, at den samlede sum, der bliver brugt på aflønning af folketingsmedlemmer, er rimelig, men vi synes, at eftervederlag og pensioner er for gavmilde, og at man kunne spare på dem for at kompensere på lønnen.
Det synes vi sådan set bare at Folketinget kunne lave en aftale om, hvis det er det, man vil, i stedet for at udlicitere det til en kommission.
Dengang det blev foreslået at nedsætte grundvederlag og pension m.v. til ministre i en periode, stemte vi faktisk blankt i Liberal Alliance, fordi vi syntes, at den måde, man gjorde det på, måske var lige smart i en fart.
Vi synes da bare, at man kunne nedlægge et ministerium eller flere, så kunne man både spare det samme i ministerløn, men også en række medarbejdere og dermed få en samlet større besparelse, og det havde jo været mere effektivt.
Men når nu vi bliver spurgt, om vi vil fastholde det lønniveau, der er, stemmer vi selvfølgelig for at fastholde det lønniveau, der er for ministre, fordi det ikke umiddelbart er der, at vi tænker, at der er brug for bruge flere penge, end der er i dag.
Vi synes, det er rart, selvfølgelig, at man diskuterer de her spørgsmål, men man kunne jo ønske sig, at det var med større iver, at man behandler, at pengene bliver brugt ordentligt, når det også handler om brugen af penge på politikere selv.
Der er jo altid en tendens til, at man selv kan bestemme, hvor mange af andre menneskers penge, man skal trække op af deres lommer til sig selv.
Så bliver det som regel et lidt større beløb, end rimeligt er.
Men når nu det skal være, stemmer vi da for at fastholde den lavere løn, og det er ikke kun, fordi der er socialdemokratiske og radikale ministre.
Vi håber jo på at ændre farven på ministrene efter valget, og der vil vi have det samme synspunkt.
Kristian Jensen (V), 2015-03-26:
Jeg kan glæde mig over, at arbejdet i Folketinget går så hurtigt, at man kan tage fejl af tiden, og jeg kan også forstå på andre, der har været her hele vejen igennem, at det indtil nu ikke har været lange ordførertaler, og det skal jeg ikke afvige fra, men jeg vil bare tillade mig at komme med en lille bemærkning.
Jeg er nemlig glad for, at det lykkedes Venstre at overtale et flertal i Folketinget til at få nedsat en vederlagskommission, der kan kigge på, hvad der er det rigtige niveau for vederlaget, ikke bare til folketingsmedlemer og ministre, men for den sags skyld også til borgmestre.
Jeg mener, det er godt, at vi får nogle eksterne til at kigge på, hvilket niveau det skal være, og jeg mener naturligvis også, det er en god idé, at man, indtil den er færdig, fastholder den lønreduktion for ministre, der blev indført af VK-regeringen.
Så vi støtter forslaget.
Alex Ahrendtsen (DF), 2015-03-26:
Vi forhandler her et lovforslag, som handler om at gennemføre det ændrede udbudsdirektiv, som skal være gennemført senest i april 2016.
Formålet med forslaget er at gøre det mere enkelt og gennemskueligt at lave udbud.
Det er muligt, at det bliver mere gennemskueligt og mere enkelt end i dag, men noget kunne tyde på, at vi ikke er helt i mål endnu.
Hvis man kigger på lovforslaget, er det meget sigende, at selve lovbemærkningerne til forslaget først starter på side 36.
Det vil sige, at vi har 35 sider med lovparagraffer.
Det tyder på, at det stadig væk er en kende bureaukratisk.
Generelt kan man sige, at udbud grundlæggende er godt.
Det giver øget konkurrence, og derved får man en bedre pris.
Man får altså mere for pengene.
Det har vi bl.a. set i forhold til mobil- og bredbåndsdækning.
Vi synes dog i Dansk Folkeparti, at rammerne for at lave et udbud stadig er alt for snævre.
Offentlige myndigheder bruger virkelig mange penge på at udarbejde udbuddene.
Det siger de 35 sider med paragraffer i starten af lovforslaget jo også noget om.
Man skal jo næsten have ansat konsulenter til at udarbejde udbuddene.
Vi har læst, at det er ca. 98 pct. af udbuddene, der bliver vundet af nationale virksomheder, hvilket indikerer, at der ikke er nogen grund til store EU-udbud.
Det får vi nok ikke overbevist et flertal i Folketinget om, men vi kan da håbe på, at man vil være med til at sætte beløbsgrænserne op for, hvornår noget skal i udbud.
Der er dog flere positive elementer i forslaget, bl.a. at det skaber øget fleksibilitet, når det offentlige køber ind gennem udbud.
Der bliver også åbnet op for mere fleksible udbudsformer.
Det er også godt, at der gives bedre mulighed for, at små og mellemstore virksomheder, også kaldet SMV'er, får bedre muligheder for at vinde offentlige udbud.
Der er dog også nogle store knaster i forhold til EU-udbud.
Det er specielt inden for bygge- og anlægsopgaver.
Her oplever vi, at der sættes store danske projekter i gang, som skal holde hånden under den danske beskæftigelse til gavn for den danske arbejder og lønmodtager, men at det ender med, at det ikke er den danske arbejder, det gavner.
Det er også et stort minus ved dette lovforslag, at man ikke sætter tærskelværdierne op.
Det mener vi i Dansk Folkeparti helt klart at man burde gøre, og det er noget, vi vil bore mere i under udvalgsbehandlingen.
Afslutningsvis kan jeg opsummere, at vi synes, der er gode ting i forslaget, som trækker i den rigtige retning.
Der er dog også nogle mangler, som f.eks. at vi ikke har hævet tærskelværdierne.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2015-03-26:
Det er nok sjældent, man siger det, men jeg tror, jeg kan garantere, at jeg er den, der mindst grundigt har læst lovforslaget.
Jeg skal nemlig læse en sin tale op på vegne af Liberal Alliances ordfører, hr. Joachim B. Olsen, som desværre ikke kan være til stede i dag.
Og den lyder således: Med det her forslag vil man implementere det nye udbudsdirektiv.
Med forslaget lægges der op til at effektivisere de offentlige indkøbsprocesser, så de administrative byrder både for det offentlige og for private leverandører sænkes.
Liberal Alliance mener, at det er ekstremt vigtigt at udbygge det offentlige-private samarbejde for at opnå bedre ydelser og bedre effektivitet i det offentlige.
Derfor ser Liberal Alliance det som en vigtig opgave at smidiggøre reglerne om udbudsprocesser.
Produktivitetskommissionen fremhæver, at en af grundene til produktivitetsforskellen mellem Europa og USA er, at statsgrænserne er langt mindre barrierer for varer og arbejdskraft i USA.
Denne forskel kan man ikke udligne, da USA selvfølgelig er langt mere integreret.
Men når man med dette forslag standardiserer på tværs af landene, så der lettere bliver adgang for europæiske aktører på det danske marked og for danske aktører på europæiske markeder, så kan man håbe på produktivitetsgevinster.
Det er rigtig positivt, at der i lovteksten er blevet lyttet så meget til erhvervslivet, som det er tilfældet.
I den eneste afvigelse fra Udbudslovsudvalgets lovudkast er der ændret på forholdet til mærker.
Det er LA's klare opfattelse, at man skal lytte til erhvervslivet, når de angiver, at mærkningsordninger kan være uhensigtsmæssigt dyre for mindre og mellemstore virksomheder.
Derfor bør man være fleksibel, i forhold til om efterlevelse af de forhold, som mærkerne står for, kan dokumenteres på anden vis.
Vi er enige i den kritik, som flere af høringsparterne rejser, af høringsperioden, der har ligget over jul og nytår.
Dette lovforslag er langt og komplekst og har væsentlig interesse for mange aktører.
Ønsker man herinde at træffe så komplicerede beslutninger og kvalificerede beslutninger, så må man give folk en rimelig mulighed for at reagere på høringer, også selv om det betyder, at forslaget må behandles i en senere samling.
Overordnet set er vi positivt indstillet over for forslaget, men vores ordfører, hr. Joachim B. Olsen, vil gerne have mulighed for at få afklaret nogle spørgsmål under udvalgsbehandlingen.
Brian Mikkelsen (KF), 2015-03-26:
Det er jo et salomonisk kompromis, som vi skal behandle i dag.
Et udvalg har siddet og arbejdet og puklet med sagen her og har måttet file lidt og høvle lidt hist og her, og så bliver vi så præsenteret for – med en enkelt undtagelse – udvalgets forslag, som vi så skal diskutere i Folketinget.
Jeg kan godt sige her fra start af, at vi er positive over for forslaget, fordi det trækker i den rigtige retning.
Der kommer nogle bedre udbudsprocesser, det bliver mere forenklet, og det bliver mere transparent.
Men vi har langt større ambitioner.
Sagen er den, at hele markedet her, som man vil opgøre til 300 mia. kr., udsættes for en helt anden form for politisk pres, en helt anden form for gennemsigtighed og en hel anden mulighed for, at flere virksomheder, en hel palet af virksomheder kan deltage i de udbud.
Med mindre stramme regler end det, der er lagt op til her, vil man få en helt anden form for samfundsgevinst ud af det.
Vi mener jo, at man skal stille et krav om, at der skal være en vis udbudsprocent i alle dele af den offentlige forvaltning, både i staten, regionerne og kommunerne.
Da vi selv sad i VK-regeringen havde vi stor succes med det.
Det fik presset udbuddene op, og det sparede borgerne for en hulens masse penge, samtidig med at det fik skabt en masse innovation og nye måder at tænke på.
Så vi skal have sørget for, at vi får mere gang i udbuddene, og at vi får udbudsprocenterne op så at sige.
Det konkrete forslag her vil give en bedre udbudsproces.
For det første bliver det muligt at få en bedre dialog mellem indkøbere og leverandører; for det andet der bliver en øget fleksibilitet i form af en større adgang til fleksible udbudsformer,
og det skaber jo mere innovation.
Altså det, der jo også er brug for i det samspil, der er mellem private og offentlige, er jo, at man kan have en dialog om, hvordan man udvikle tingene, og det bliver der mulighed for med forslaget.
Det vil jeg godt komplimentere.
Så er der hele diskussionen om omkostninger.
Der er lidt forskellige meldinger om, hvorvidt det bliver billigere eller ej.
Jeg vælger at lytte til udvalget, der har siddet og kigget på det, og udvalget er enig om, at det er den rigtige måde, og at det vil give færre omkostninger.
Det må vi så se, og det må så komme an på en prøve, for det er i hvert fald ikke fuldstændig afbureaukratiseret, i forhold til hvordan man godt kunne gøre det.
Der er også spørgsmålet om minimumsfrister, som jo med forslagets gennemførelse bliver kortere end i dag.
Det er så svært at måle på, men det er klart, at når fristen bliver kortere, kan vi risikere, at konkurrencen bliver lidt mindre.
Men alt i alt med de overskrifter, der er i forslaget, og de muligheder, der er for implementering af en mere transparent form for konkurrence og en mere dialogpræget form for udbud, så vil det trække i den rigtige retning.
Så Det Konservative Folkeparti kan støtte forslaget.
Bjarne Corydon (S), 2015-03-26:
Jeg må se, om det kan gøres kortere, men det bliver nok ikke helt nemt.
Jeg skal bare konstatere med tilfredshed, at der jo er meget bred tilslutning til det her forslag, og at det viderefører den midlertidige nedsættelse af vores vederlag som minister, der blev indført under VK-regeringen, til udgangen af 2019.
Og under den udvalgsbehandling, der følger, står jeg naturligvis til fuld rådighed for at uddybe de spørgsmål, der måtte være kommet frem her under vores drøftelse, og som måtte komme frem i det videre forløb.
Med det vil jeg bare takke for, at Folketinget bredt støtter forslaget.
Per Clausen (EL), 2015-03-26:
Jeg skal ikke forsømme en eneste lejlighed til at erklære min glæde, når hr. Søren Espersen siger, at han er enig med mig.
Jeg håber på, at det vil gentage sig rigtig ofte i fremtiden.
Søren Espersen (DF), 2015-03-26:
Ja, det er netop en bemærkning, mere end det er et spørgsmål.
Jeg vil bare tilslutte mig det, som hr. Per Clausen siger.
Det er en helt atypisk fremgangsmåde, flertallet af partierne har indladt sig på, og jeg synes, at man på den måde totalt lægger ansvaret fra sig frem for åbent og ærligt at stå frem og sige, at man gerne vil have vederlagsforhøjelser.
Så ganske kort: Jeg er fuldstændig enig i det, hr. Per Clausen har sagt.
Ole Hækkerup (S), 2015-03-26:
Tak, hr. formand.
Jeg skal sige, at Socialdemokraterne selvsagt kan støtte dette lovforslag fra regeringen, som går ud på at forlænge den periode, hvor ministrenes løn bliver nedsat, og det kan vi jo med henvisning til den Vederlagskommission, der er nedsat.
Søren Espersen (DF), 2015-03-26:
Jeg skal også bare kort på Dansk Folkepartis vegne sige, at vi støtter forslaget om at forlænge perioden med nedsættelse af grundvederlaget til ministrene i de næste 4 år.