runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jakob Axel Nielsen (KF), 2010-05-19:
Jeg kan konstatere, at vi er enige om, at vi skal ud på en rejse.
Vi skal nemlig ud på rejsen til landet, der er uafhængigt af fossile brændsler.
Men mens regeringen er ved at undersøge, om den bedste vej er at tage fly og priserne på fly, eller om den bedste vej er at køre og så indstille GPS'en på den rute, vi skal have, eller om der går tog, så har fru Anne Grete Holmsgaard overhovedet ikke undersøgt, om der i det hele taget går fly hen til den destination, hun skal til, eller om der er tog, og hun er overhovedet ikke ved at indkode GPS'en til den rejse, hun skal ud på.
Er det ikke lidt flot bare at fyre visioner af frem for at være konkret om, hvordan man kommer derhen?
Altså, læs det sådan: Vi har en klimakommission, der skal kvalificere den bedste vej til den destination, begge parter vil hen til.
Jeg mindes, at fru Anne Grete Holmsgaard en gang havde en eller anden forskerstilling eller måske endda et professorat ude på DTU
Flot var det i hvert fald, og det var i den akademiske verden, hvor man har tradition for at være grundig, og hvor man har tradition for at underbygge det, man siger.
Man kan ikke bare stå – og nu bliver jeg altså nødt til at sige det igen – og komme med det der kollegiale rødvinssnak og flommesnak.
Bliv nu lidt konkret!
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2010-05-19:
Jeg må lige med det samme sige, at, nej, jeg har desværre ikke haft nogen professorstilling.
Det skal ikke hænge på DTU, at der er nogen, der tror det.
Jeg vil prøve at svare hr. Jakob Axel Nielsen med følgende, som fremgår af den klimapolitiske redegørelse her.
Samtidig skal Danmark være blandt de tre lande i verden, der løfter sin vedvarende energiandel mest frem til 2020.
Det synes jeg jo er flot, men hvor er beregningerne på, hvad det koster?
Er der beregninger på det her?
Er der beregninger på, hvad det koster?
Er der beregninger på, hvordan man kommer derhen?
Nu spørger jeg bare, for det synes jeg da er lidt interessant, når hr. Jakob Axel Nielsen – og om lidt sikkert hr. Lars Christian Lilleholt – vil snakke så meget om økonomi.
Lars Christian Lilleholt (V), 2010-05-19:
Jeg mener, det er hensigtsmæssigt at kende prisen på de visioner, man fremlægger: Hvem skal betale for det her?
Hvor meget skal varmeprisen, elprisen, gasprisen, vandprisen osv. stige?
Hvor mange tusind kroner dyrere skal det være for hver enkelt husstand i Danmark at leve op til den her plan?
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2010-05-19:
Jeg vil bare give et enkelt råd til hr. Jakob Axel Nielsen, nemlig at hvis man skal være så perfid, skal man være lidt skrappere til sine ting, og så skal man i hvert fald allerførst svare på det, jeg spurgte om: Ligger der beregninger bag det, som Danmarks statsminister, hr. Lars Løkke Rasmussen, har fremlagt som et af sine ti vigtige punkter?
Ligger der beregninger bag det, ja eller nej?
Så enkelt kan der svares.
O.k. Så går vi til oppositionen.
Det her er selvfølgelig ikke taget ud af den blå luft.
Vi har set temmelig grundigt på, hvad det koster i forhold til at lade være med at gøre det, for der er jo ingen, der kan forestille sig, at der ikke skal investeres i energisektoren over de næste fire årtier.
Det er der ingen, der kan forestille sig.
Det tror jeg heller ikke at den konservative ordfører kan forestille sig.
Vi har så kigget på de arbejder, der rent faktisk er lavet.
Det er bl.a. Ingeniørforeningen, altså IDA's energi og klimaplan, og det er det arbejde, der blev lavet af Teknologirådet, hvor både V og K selv deltog i arbejdet og stod og roste det.
Når man ser på det og ser på, hvad den langsigtede oliepris og gaspris kan forventes at være, så vil det med al sandsynlighed være billigere at sikre, at vi er uafhængige af fossile brændsler i 2050, og det vil helt sikkert skabe os flere job og stille os i en position, hvor vi ikke mister det, vi har oparbejdet gennem viden, forskning og gode virksomheder indtil nu.
Lars Christian Lilleholt (V), 2010-05-19:
Jeg har også læst artiklen i fredags i Ingeniøren, og jeg må nok sige, at i spørgsmålet om finansieringen af den her klimaplan, som man er kommet med, bliver jeg dybt overrasket over ordførerens ordvalg: dødssyge diskussioner om, hvad det koster.
Man kalder det altså dødssyge diskussioner, hvad det koster at realisere den her plan.
Når der fremlægges en så stor plan med en så stor vision om, at man ønsker at være fri af fossile brændsler, kan vi vel også forvente, at det ikke bare skal ende i dødssyge diskussioner, men at der kommer et seriøst svar på, hvad det koster.
Det har vi efterlyst hele eftermiddagen, og vi har ikke fået et eneste svar.
Det er dybt skuffende.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2010-05-19:
Det, jeg mener, og det, jeg mente, da jeg sagde det, er jo præcis det, der udspiller sig her: en dødssyg diskussion, fordi regeringen ikke vil gå ind i at diskutere, hvornår vi gerne vil være uafhængige af fossile brændsler.
Jamen det er rigtigt.
Det er 3½ år siden, Venstres daværende statsminister sagde: Vi vil være helt uafhængige.
Siden da har man ikke kunnet præstere at sige bare antydningsvis, hvornår man vil være det.
Man vil simpelt hen ikke diskutere målene, heller ikke selv om det jo netop er det, som industrien beder os om.
Få nu fastsat de mål, siger de.
Hr. Lars Christian Lilleholt ved lige så godt som jeg, at prisen for det her afhænger meget af, hvor høj olieprisen bliver, og hvor høj gasprisen bliver.
For det er jo ikke et spørgsmål om, at enten fastfryser vi situationen i Danmark, og at der intet sker i fire årtier, eller at vi gør det her.
Det er et valg mellem to strategier, hvor den ene kan risikere at blive rigtig, rigtig dyr, og det er den strategi, hvormed vi stadig væk hænger fast i de fossile brændsler.
Lars Christian Lilleholt (V), 2010-05-19:
[Lydudfald]
... at fremlægge en plan uden nogen form for økonomi.
Jeg synes, det er rimeligt, at varmeforbrugerne og elforbrugerne ved, hvad det kommer til at koste at realisere den her plan, og hvor mange tusind kroner mere om måneden de skal betale for at få varme og lys i deres huse.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2010-05-19:
Jeg må over for fru Anne Grete Holmsgaard meget undskylde, at jeg rent faktisk synes, at det er vigtigt med økonomi.
Det, vi kan gøre herinde, er at lave nogle gode rammevilkår for vores industrier og for vores borgere.
Vi ønsker, at vores borgere indretter deres huse, deres adfærd og deres biler på en måde, så det er økonomivenligt.
Vi ønsker, at industrierne går forrest, men hvis de skal gå forrest, skal de kende en retning, og det kræver jo også, at de skal vide, hvad de skal investere i.
De er sat på herrens mark, for når fru Anne Grete Holmsgaard til bladet Ingeniøren bliver spurgt, om der skal sættes penge af, så siger hun bare: Årh.
Nej, jeg digter måske lidt, når jeg sådan siger, at fru Anne Grete Holmsgaard lidt nonchalant også har sagt årh til det, men hun har i hvert fald sagt, at hvis vi havde sat beløb på, så var vi endt i en dødssyg diskussion om beløbenes størrelse i stedet for at tale om målsætninger.
Altså, er det ikke at stille vores borgere, vores industrier, på herrens mark uden nogen mulighed for at kende de rammevilkår, de skal indrette sig efter, når fru Anne Grete Holmsgaard ikke tør blive konkret og opstille nogle mål og absolut ikke vil tale om penge.
Det kan godt være, at pekuniære ting er lidt kedelige for fru Anne Grete Holmsgaard, men vi bliver jo nødt til at forholde os til dem.
Margrethe Vestager (RV), 2010-05-19:
Jeg tror ikke, man kommer nogen steder i politik uden at sætte sig et mål.
Når man ser på regeringens seneste eventyr udi skattelettelser til landbruget, biogasinvesteringer, og hvad der nu ligger i »Grøn Vækst 2.0«, må man spørge: Hvem ved, om det er særlig klogt?
For det er ikke sat ind i en sammenhæng.
Og hvem ved, hvad alternativet er?
Det er jo lige præcis det, der giver muligheden, at man, hvis man sætter sig et mål, så kan regne tilbage og sige: Hvordan kommer vi billigst muligt derhen?
Hvad kan vi gøre nu, som kan svare sig?
Hvad skal vi vente på, fordi den teknologi ikke er klar endnu?
Når jeg ser på de tilløb, der er i begge redegørelser, er det meget svært ikke at henvise den der økonomidiskussion til at være ren og skær misundelse.
Regeringen ville jo også gerne kunne sige: Vi er klar til det, nu kommer vi med det, vi gør det til en del af den danske vækststrategi.
Spørgsmålet er bare, hvorfor det ikke sker.
Mette Gjerskov (S), 2010-05-19:
Det er jo fint nok, at Dansk Folkepartis ordfører tror ting og sager.
Det er jo fuldt ud lovligt.
Jeg synes bare, at det ville være relevant at sætte fokus på, hvad det er, man gerne vil arbejde for.
Det her er jo ikke ting, der sker af sig selv.
Nej, det er politiske beslutninger, og det er jo de politiske beslutninger, vi skal træffe som ansvarlige folketingspolitikere.
Når internationale eksperter, som nu f.eks. Sir Nicholas Stern siger, at det er billigere at foretage en investering nu end at betale regningen senere, hvad er så grunden til, at vi ikke skulle foretage de investeringer, at vi ikke frem mod 2050 skulle sige, at vi faktisk gerne vil afgasse så meget af gyllen som overhovedet muligt, så vi kan hænge vasketøjet ud til tørre, uden at det stinker af gylle, når vi skal hive det ind igen, eller at fremme el-bilerne så meget, at når man går en tur i København, er der roligt og stille, fordi man ikke hører benzinmotorerne?
Hvad er der i vejen for det, hvorfor skal det tage så lang tid?
Per Dalgaard (DF), 2010-05-19:
Nu er den navnkundige Stern jo økonom, og den rapport, han har lavet, har fået stor kritik for ikke at være sammenhængende, sådan videnskabelig-teknisk, fordi han kun taler økonomi.
Igen omkring de der 2050-tal og det at få det fremmet, jamen vi er da interesseret i at fremme vedvarende energi.
Der er ingen problemer i det, men igen tror jeg bare ikke på, at det kan ske med den hast og med de elementer, som venstrefløjen fremfører, nemlig at vi lynhurtigt skal få lukket alle kulkraftværker nu og her.
Det er simpelt hen bare for hurtigt, det duer ikke, det vil give huller i energiforsyningen, og det kan jeg da ikke forestille mig at venstrefløjen er interesseret i.
Mette Gjerskov (S), 2010-05-19:
Jeg forstår også, at Dansk Folkepartis ordfører heller ikke tror på en af de mest internationalt anerkendte økonomer på det her område, Sir Nicholas Stern, ham tror man ikke på.
Man tror heller ikke på, at de virkemidler, vi foreslår i oppositionen, er nogle, der fungerer.
Så kunne jeg egentlig godt tænke mig at få at vide: I det her forslag til vedtagelse, som jeg står med, og som Dansk Folkeparti er medunderskriver af, og i den redegørelse om klimaet og i den redegørelse om energien, som vi behandler i dag, som ministeren har fremlagt, men hvor Dansk Folkeparti er støtteparti og bakker op om alt, hvad der bliver sagt og gjort fra regeringens side på det her område,
hvor er så Dansk Folkepartis fingeraftryk?
Hvad er det helt præcist, hr. Per Dalgaard har fået forhandlet ind i det her, som gør, at det bliver meget mere troværdigt end det, oppositionen er kommet med?
Hvor står alt det her med brintteknologi og smarte ting, som hr. Per Dalgaard nævnte?
Hvor er Dansk Folkepartis politik henne?
Per Dalgaard (DF), 2010-05-19:
Tak for det.
Et af de forhold, jeg ankede lidt over i forbindelse med det første udkast til det forslag til vedtagelse, der ligger nu, var den voldsomme fokusering på CO2.
Når jeg læser oppositionens forslag til vedtagelse om at undgå en global temperaturstigning på over 2 grader, mener jeg altså, at vi er ude i fantasiens verden.
Er vi ikke det?
For hvad nu, hvis det bliver 2,1 grader?
Så går det hele rabundus.
Altså, det er jo fantasi ud over alle grænser.
Og at vi skal reducere energiforbruget – bruttoenergiforbruget sågar – med 40 pct. inden 2050: Hvis ikke det er ambitiøse forhold ud over alle grænser, så ved jeg snart ikke, hvad det er.
Der står sågar nedenunder, at det skal ske ved hjælp af hjemlige investeringer.
Det vil altså sige, at det udelukkende er herhjemme, at vi skal reducere vores bruttoenergiforbrug med 40 pct.
Nu har vi siden 1970 fået en BNP-stigning på 104 pct. med det samme energiforbrug, og nu vil oppositionen her have den reduceret yderligere med 40 pct.
Det er det glade vanvid, jeg tror overhovedet ikke på det.
Per Dalgaard (DF), 2010-05-19:
Omkring problematikken med de 2 grader, der er nævnt i teksten i oppositionens forslag til vedtagelse, går jeg ud fra, at det er ordføreren bekendt, at både USA og Australien er bakket ud af de ambitioner, de havde med hensyn til at reducere deres CO2-udslip.
Det vil jo rent faktisk medføre, at den der 2-graders-stigning slet ikke kan overholdes, altså temperaturen kan ikke holdes under den der 2-graders-stigning, når to så store lande er bakket ud.
Hvad kan vi egentlig gøre ved det?
Margrethe Vestager (RV), 2010-05-19:
Jeg har selv, jeg ved ikke, om man kan kalde det et motto, men en regel, jeg forsøger at leve efter, og som jeg synes har reddet mig mange gange, nemlig at selv om andre opfører sig idiotisk, behøver jeg ikke selv at gøre det.
Og jeg har brug for den tit.
Jeg tror, det på mange måder ville være godt i den her situation at sige: Ja, det kan godt være, andre ikke er sig deres ansvar bevidst, men Danmark kan stadig væk godt bidrage.
Det er jo derfor, vi med omhu har valgt udtrykket, at Danmarks skal bidrage, for som hr. Per Dalgaard tidligere har spurgt om og gjort rede for, så er Danmarks CO2-udledning samlet set ikke særlig stor; den er meget, meget stor pr. indbygger, pr. individ, kritisabelt stor, men samlet set kan man sige, at det jo ikke er Danmark, der redder menneskeheden fra konsekvenserne af klodens opvarmning.
Per Dalgaard (DF), 2010-05-19:
Men skidt nu med det.
Lad os sige, at vi kan gøre en forskel ved at reducere den miniminimale udledning til 0.
Når jeg læser nogle af de debatindlæg, der er på ing.dk omkring netop klima og forskellige vedvarende energikilder, så må jeg sige, at det, der står i vedtagelsesteksten fra oppositionens side, karakteriserer de som fuldstændig urealistisk.
Men det kan da godt være, at man kan finde en, som synes, at det passer helt fint, og at det er helt korrekt.
Med hensyn til CO2-udledningen pr. indbygger er det altså også igen et fantasital.
Hvis vi nu lige pludselig blev
dobbelt så mange, så blev det reduceret til halvdelen, men hvad ville det betyde for klimaet?
Ingenting, for det er den samme mængde, der kommer ud.
Altså, jeg har svært ved at se, hvad det egentlig har af betydning, hvor meget der udledes pr. indbygger; det er da den nominelle mængde, der tæller.
Margrethe Vestager (RV), 2010-05-19:
Jeg synes, det er en spændende måde at regne på at sige, at hvis vi var dobbelt så mange, ville udslippet falde til det halve.
Det forudsætter dermed, at vi går to og to i bad, at vi deler sengevarmen, at vi deler mælken i kartonen: Jeg får ½ dl, og du får ½ dl, hvor jeg før fik en hel.
Altså, det forudsætter jo ligesom, at der ikke er nogen mennesker, der bruger mere, hvis vi skulle være dobbelt så mange.
Det er måske en meget god illustration af, at det ikke er særlig konstruktivt at reducere det her til at sige: Jamen hvis vi slukkede for al dansk virksomhed, hvis vi gjorde det hele til nul, ville det så hjælpe?
For det er jo ikke det, vi står over for.
Vi står over for muligheden for at gribe en kolossal global udfordring, gøre det til dansk sikkerhedspolitik, til dansk erhvervspolitik, til dansk vækstpolitik.
Og der må jeg indrømme, at jeg ikke forstår, at Dansk Folkeparti hænger fast i nogle statistikker og i en spændende måde at regne på, når der faktisk ligger muligheder for job og vækst lige foran os.
Lars Christian Lilleholt (V), 2010-05-19:
Jeg har altid opfattet Det Radikale Venstre som et meget seriøst parti, når det handler om økonomisk politik.
Er det så også det, når Det Radikale Venstre fremlægger sådan en stor, flot plan her og en vision om, at vi skal være fri af fossile brændsler i 2050, uden at vide, hvad det koster?
Kirsten Brosbøl (S), 2010-05-19:
Når Odder Kommune allerede har et ressourceforbrug under landsgennemsnittet og altså er blandt de mest effektive kommuner i landet, hvordan skal kommunen så leve op til regeringens krav til kommunerne om nulvækst og besparelser på 4 mia. kr. uden yderligere forringelser af den kommunale velfærdsservice som ældrepleje, folkeskoler og daginstitutioner?
Benedikte Kiær (KF), 2010-05-19:
Jeg synes, det er lidt pudsigt, at spørgeren siger, at der er sket besparelser, når vi lige har fået at vide, at kommunerne har overskredet deres budgetter med 4,9 mia. kr.
Det klinger jo hult, at man taler om, at der har været besparelse på besparelse, når de faktisk har overskredet deres budgetter ret væsentligt.
I forhold til at spørgeren siger, at kommunalreformen er underfinansieret, er det altså sådan, at hvis man lægger de midler, der er brugt inden for sundhedsområdet i regionerne, og de midler, der er brugt hos kommunerne, sammen, jamen så får man jo samlet set et niveau, der ligger langt over det, som man havde, før kommunalreformen trådte i kraft.
Derfor kan jeg på ingen måde se, at man kan sige, at kommunalreformen har været underfinansieret.
I forhold til hvordan kommunerne skal prioritere, vil jeg lade det være op til de enkelte kommuner, hvordan man prioriterer midlerne ude i de enkelte kommuner.
Jeg tror også, de vil have sig frabedt, at jeg begynder at rode rundt i deres budgetter.
Bjarne Laustsen (S), 2010-05-19:
Jo, men jeg vil gerne have socialministeren til at erkende den præmis, at kommunen har nogle lovbundne udgifter til tvangsfjernelse af børn osv., som også er sket i de pågældende kommuner
Det er en lang, lang række forskellige ting, hvor man ikke kan skære ned på ydelsen, bl.a. også fordi den borgerlige regering over for hjemmehjælperne har fastlagt stramme systemer for, hvordan man skal dokumentere osv.
Her gør det ikke noget at lave et indgreb i de kommunale selvstyre, det har man gjort hundrede procent.
Men når det drejer sig om det sidste, der ikke er, så har ministeren ingen bud på, hvor flottenhejmeriet er.
Hvor er det, de har brugt for mange penge?
Det må ministeren da have en melding om, for vi kan jo se, at det, de har sparet, og det, de er i gang med, ikke engang er nok, fordi ministeren kommer og fortæller, at kommunerne under et har brugt 4,9 mia. kr. for meget, deraf sikkert en pæn stor del i de tre kommuner, jeg nævnte før.
Benedikte Kiær (KF), 2010-05-19:
Nu nævner spørgeren f.eks. tvangsfjernelse af børn.
Hvis man ser på antallet af anbragte børn gennem de seneste år, har antallet sådan set stort set været konstant, men ser vi på, hvor mange udgifter der er brugt i forhold til anbringelse af børn, er de eksploderet gennem de seneste år, uden at nogen kan forklare hvorfor.
Her mener jeg, det er ret essentielt, at vi går ind og ser på, hvad årsagen til det er, og hvordan det kan være, at kommunerne ikke kan styre leverandørsiden, for det er da påstanden, at vi ser en udgiftsvækst der.
Jeg siger også, at økonomi og faglighed sagtens kan gå hånd i hånd.
Vi har set nogle eksempler på nogle tilbud til nogle af vores svageste borgere, som på ingen måde gavnede de enkelte borgere, men til gengæld var hamrende dyre, hvorimod andre kommuner havde gjort det på en anderledes måde, som gavnede borgerne og også gavnede kommunekassen samt de medarbejdere, som var omkring de enkelte borgere, så jeg mener stadig væk, der virkelig er rum for forbedring.
Bjarne Laustsen (S), 2010-05-19:
Det, som ministeren ikke ville sige før, siger ministeren nu, nemlig at de tre kommuner ikke har forstand på tingene, når de vælger at tvangsanbringe børn.
De forstår ikke at få den rigtige, fornuftige pris for det.
Det er det, som ministeren siger nu, for ellers var man jo nødt til at sige, at der er nogle børn, der ikke skulle have været tvangsfjernet.
Her påstod man, at kommunen greb alt for sent ind.
Hvis der skulle have været en fremrykning, ville det måske bare være blevet dyrere.
Men det er derfor, det er interessant at få at vide, når kommunerne har de her lovbundne udgifter.
Kommunen kan jo ikke tage selv, og selv om man griber til udlicitering og afprøver priserne osv. – og det gør man jo – så er der stadig hundredvis af folk, der skal fyres i de tre kommuner, og der skal spares flere hundrede millioner kroner på de kommunale budgetter, bare for at holde dem i ro, og oven i det kommer ministeren så og siger, at der i øvrigt også skal hentes de 4,9 mia. kr., man har brugt for meget.
Jeg synes ikke, jeg behøver takke for svaret, som jeg ikke synes var et svar, for det gav ikke svar på det, som jeg tror rigtig mange borgere ude i de pågældende kommuner sidder og kigger på – også de kommunalpolitikere, som har lagt ryg til besparelser den ene gang efter den anden siden kommunalreformens vedtagelse – og jeg tror, de fleste har den opfattelse, at selve kommunalreformen er underfinansieret.
Det hjælper jo lige lidt, hvis man har flere udgifter, end man har indtægter, og regeringen så kommer og siger, at man har brugt for mange penge.
Dernæst er det vel sådan, at en kommune har lovbundne udgifter, ligesom vi har det her i Folketinget og i finansloven til politi og forsvar osv.
Sådan har man det også i kommunerne, og så er der det område tilbage, hvor kommunerne kan skære ned, og hvad er det så for noget?
Skal man ikke lave snerydning, eller skal man ikke gøre andre ting i kommunen?
Hvad er det for nogle helt specifikke områder, hvor socialministeren synes at kommunerne gør noget i dag, som de skal lade være med?
Man siger, at de skal spare, og der, hvor det slår rigtig hårdt igennem, også i forhold til ledighedstallene, er jo, at når det private har en nedgang, gør kommunen og staten nøjagtig det samme.
De laver også en nedgang, og hvem skal så klare væksten og sørge for at få hjulene i gang igen?
Hvorfor skal borgerne i Brønderslev, Hjørring og Frederikshavn på kerneydelser inden for ministerens ressort, som f.eks. daginstitutioner og ældreområdet, straffes af regeringens nulvækststrategi i 2011, og mener ministeren, at de kommunale budgetter har været for rummelige indtil nu?
Benedikte Kiær (KF), 2010-05-19:
For det første synes jeg, at det er noget besynderligt at tale om, at regeringens nulvækststrategi vil straffe borgerne.
Regeringens plan er at holde de samlede udgifter i ro i de kommende år som et led i en helt nødvendig konsolidering af Danmarks økonomi og dermed som en forudsætning for fremtidens velfærdssamfund.
At kommunerne, som står for en stor andel af det offentlige forbrug, så må bidrage til den konsolidering, er da helt indlysende.
Derudover ligger der jo ikke i nulvækstbegrebet, at der i 2011 bliver tale om nedskæringer, men om en videreførelse af det udgiftsniveau, som er aftalt for de kommunale budgetter for 2010.
På den baggrund mener jeg, at det er helt hen i vejret at tale om, at regeringens nulvækststrategi straffer borgerne.
For det andet skal nulvækststrategien ses på den baggrund, at de kommunale budgetter for 2010 ligger på et historisk højt niveau.
Det betyder ikke, at kommunerne står over for nogen let opgave, men de skal blive bedre til at få mest muligt for pengene, og her er der meget at hente, ved at man lærer og lader sig inspirere af hinanden.
Endelig ligger det jo i det kommunale selvstyre, at det er den enkelte kommunalbestyrelse, der inden for rammerne af lovgivningen prioriterer ressourcerne og fastlægger serviceniveauet for de forskellige velfærdsydelser.