Sophie Løhde (V), 2010-04-26:
Hvornår er man gammel nok til at kunne købe en øl?
Det spørgsmål havde Forebyggelseskommissionen et klart svar på, da de for cirka et år siden foreslog at forbyde unge under 18 år at købe alkohol.
Bevæggrunden for Forebyggelseskommissionens anbefalinger var ikke til at tage fejl af: Danske unge sidder på en kedelig europarekord i drikkeri, hvor de både drikker mere, tidligere og hyppigere end eksempelvis vores nordiske ungdomsnaboer i Norge og Sverige.
Med den bevæggrund giver det i sig selv god mening at diskutere og foreslå tiltag, som kan være med til at reducere alkoholforbruget blandt især helt unge mennesker.
I Venstre deler vi derfor på den ene side kommissionens opfattelse af, at unges forbrug af alkohol bør nedsættes, men vi mener på den anden side, det er naivt at tro, at unge ikke prøver at drikke alkohol, inden de er 18 år, uanset hvilke grænser vi politikere så i øvrigt finder på at opstille.
18 år – prøv lige at tænke over, om man ikke selv havde prøvet at drikke alkohol inden da.
Tænk en gang over, om man som ung ikke prøvede at begå fejl, herunder også lærte af sine fejl, eller hvordan var det nu lige, man som ung lærte at finde balancen?
Var det, fordi samfundet opstillede forbud og regler?
Eller var det, fordi man som ung havde en trang til at afprøve grænser, nogle gange med fare for at falde, men i sidste ende lærte hen ad vejen og oftest på baggrund af utallige diskussioner med sine forældre om, hvad man måtte, og hvad man ikke måtte?
Lyttede man altid til sine forældre?
Nej, personligt vil jeg gerne indrømme, at det ikke altid var tilfældet, men i sidste ende var det vel også en sag mellem mine forældre og mig.
I bund og grund vedrører det vel også hovedessensen med hensyn til spørgsmålet om ansvar for unges alkoholvaner.
Hvis ikke forældrene er de nærmeste til at påtage sig et stort ansvar for, at deres børn og unge får sunde og gode vaner, også i forhold til alkoholkultur, hvem er så?
I Venstre har vi den klare opfattelse, at spørgsmålet om alkoholforbrug blandt unge først og fremmest er et anliggende mellem den unge og dennes forældre.
Vi kan og vil ikke forbyde os ud af alle verdens problemer, men vi kan som samfund påtage os et ansvar for at opstille nogle rammer, der dels kan sende et kraftigt signal til de unge og deres forældre, dels fungere som hjælp til forældrene i de bestræbelser, de selv udfolder for at give deres børn sunde vaner.
På den baggrund, som det også fremgår af regeringens arbejdsgrundlag »Danmark 2020«, vil regeringen »desuden tage initiativ til en forhøjelse af aldersgrænsen fra 16 år til 18 år for køb af drikkevarer med en høj alkoholprocent«.
I det foreliggende lovforslag er grænsen oprindelig foreslået til at ligge ved køb af drikkevarer med en alkoholprocent på 7 og derover, men i tråd med teksten i arbejdsgrundlaget om drikkevarer med en høj alkoholprocent, herunder ikke mindst de høringssvar, som er indkommet, er vi i Venstre meget positivt indstillet over for, at regeringen nu har tilkendegivet, at høringssvarene har givet anledning til, at man overvejer at fremsætte et ændringsforslag til lovforslaget, således at grænsen for salg af alkohol til personer under 18 år i stedet sættes ved en alkoholvolumenprocent på 22, som er den almindelige grænse mellem på den ene side øl og vin og på den anden side spiritus.
De 22 pct. er i øvrigt den procentgrænse, som skattemyndighederne anvender som den nedre grænse for spiritusbeskatning, ligesom grænsen på de 22 pct. følger praksis i bl.a. Norge og Finland, der også har en 22-procents-grænse.
I Venstre glæder det os således meget, at regeringen har lyttet til en række af høringsparternes indvendinger mod det oprindelige forslag.
Det er yderst positivt, at regeringen udviser forståelse for, at det kan være vanskeligt at administrere en alkoholgrænse, som skelner mellem forskellige former for øl, alt efter hvilken styrke de har.
Et par af høringsparterne, herunder bl.a. De Samvirkende Købmænd, har i lighed med Dansk Erhverv og Coop argumenteret for, at det hidtidige forslag burde ændres, således at alkoholprocenten sættes ved en 15-procents-grænse.
Jeg har dog efterfølgende noteret mig, bl.a. via Dansk Erhverv og De Samvirkende Købmænd, at man er af den opfattelse, at 22 pct. formentlig er den mest effektive grænse af dem alle.
Det fremhæves bl.a., at 22 pct. først og fremmest vil være lettere at håndhæve effektivt.
Langt de fleste butikker har ikke spiritus i selvbetjening, hvorfor den enten er placeret i en selvstændig kioskafdeling eller i butikkens hovedkasse, hvor en særligt betroet medarbejder står for ekspeditionen.
Dette letter klart håndhævelsen af en 18-års-grænse, hvis vi fastsætter den ved de 22 pct.
I Venstre deler vi således fuldstændig opfattelsen af, at det vil være hjælpsomt for lovens succes, at man vedtager en grænse, som også i praksis kan virke efter hensigten.
Salgsaldersgrænsen skal være realistisk, ellers vil den blot søges omgået, og med en alkoholprocent på 22 er der ingen tvivl om, at forbuddet mod salg af alkohol til unge under 18 år gælder for stærk spiritus.
Blandt Folketingets partier er der vist ingen, som ikke deler opfattelsen af, at unges forbrug af alkohol bør nedsættes.
Til gengæld er det nok ingen hemmelighed, at der blandt partierne er vidt forskellige holdninger og meninger til spørgsmålet hvordan.
Ja, meningerne spænder vist lige fra Socialistisk Folkepartis ønske om et totalforbud for unge under 18 år mod at købe alle former for alkohol og videre til væsentlig mindre indgribende tiltag.
I Venstre synes vi, at de 22 pct. er udtryk for en fornuftig grænse, som også imødekommer dem, der i praksis skal administrere håndhævelsen af loven.
Vi håber derfor i Venstre, at der i Folketinget vil være bred opbakning til en højere grænse.
Jeg skal på den baggrund meddele, at vi i hvert fald i Venstre kan støtte et ændringsforslag til lovforslaget, således at grænsen sættes ved en alkoholvolumenprocent på 22.