Søren Espersen (DF), 2011-03-18:
Jeg vil starte med konklusionen: Dansk Folkeparti stemmer ja til beslutningsforslaget, og vi vil også aktivt og loyalt støtte en implementering af beslutningsforslaget.
En meget, meget vanskelig beslutning har vi været igennem og en lang beslutningsproces, modsat andre, som åbenbart har haft utrolig let ved at sige ja til, hvad det skulle være, også et parti som SF, som f.eks. under tidligere konflikter ikke har været interesseret i at løfte en finger, når det drejede sig om at forsvare vestlige værdier og Vesten, men som nu er utrolig interesseret i at sende alverdens ting af sted.
Jeg hører også, at Enhedslisten er parat til at nedkaste Stingermissiler, så oprørerne selv kan tage fat.
Vi har altså haft det svært med det her.
Det er og har for os været en kæmpe beslutning at tage at sende danske tropper i krig på det her grundlag.
Vores bekymring har jo været, at vi ikke vil involveres i en borgerkrig på det afrikanske kontinent.
Det er det, der har været bekymringen.
Det her er svært, fordi der er enormt mange forskelligartede grupperinger, så vi i virkeligheden ikke rigtig ved, hvad det er, vi eventuelt kommer til at støtte.
Det har været vores bekymring.
Det er ikke en invasion, der er i gang.
Danske tropper kommer ikke ind – det, der hedder boots on ground på engelsk.
Det var en lettelse for os, da vi så det, fordi vi altså netop ikke ønsker at komme ind og blive part i en borgerkrig.
Næste skridt har også været vores bekymring: Hvad sker der nu, hvis det viser sig, at det ikke lykkes med det her flyforbud – som i øvrigt kommer alt, alt for sent; vi appellerede til, at det skete, allerede for 12-14 dage siden, da Gaddafi begyndt med at angribe sin befolkning.
Men hvis det nu ikke lykkes, hvad er så næste skridt?
Hvad sker der så?
Vi er sikre på, at her er et folkemord i gang – igen i modsætning til, hvad situationen var i Kosovo; der var ikke et folkemord i gang, viste det sig.
Men det kan man altså se at der er her.
Derfor har vi været interesseret i at være med i det her flertal.
Det ligger ikke til os at sætte os op imod NATO.
Vi betragter Danmark som et meget aktivt NATO-medlem og -sympatisør, og det gælder også beslutninger fra FN's Sikkerhedsråd.
Der har vi et internationalt ansvar, og det har været vanskeligt at sætte sig op imod det.
Vi er glade for, at regeringen så åbent har lagt frem og nu altså også i beslutningsforslaget, at det her kan blive blodigt.
Det er en alvorlig sag.
Der kan blive bombardementer af f.eks. militære hovedkvarterer osv. inde midt i Tripoli by, som vi også så i forbindelse med Beograd.
Der vil være mange civile tab.
Det er godt, det er blevet sagt.
Det skal ikke hedde sig bagefter, at det vidste vi ikke.
Det er ikke en let og en ren krig at lave et flyforbud på den her måde, for der er altså antiluftskyts, der skal sættes ud af drift, og der er hovedkvarterer, der skal ødelægges, og det kan koste civile livet.
Det er vi glade for er blevet sagt.
Vi er til gengæld skuffet over de arabiske lande i den her situation, specielt Egypten.
Det er jo ringe.
Egypten har områdets allerstærkeste hær med 600-700 topmoderne jagerfly og en stående hær på 450.000 mand, og de vil ikke løfte en finger.
Det er for dårligt.
Man skal ikke i den her situation rose de arabiske lande for, at de nu står sammen om at bede Vesten om at lave arbejdet for sig.
Det duer simpelt hen ikke.
Der er to, forstår vi, arabiske lande, som har meldt sig aktivt, og det glæder vi os over.
Det er vist ikke de største i den arabiske verden, men det er da bedre end ingenting.
Som sagt støtter vi beslutningsforslaget.
Indefrysning af Gadaffis værdier vil eventuelt kunne bruges i forbindelse med at sikre ordentlige forhold for flygtningene i nærområdet.
Det vil vi arbejde på at forsøge at få regeringen med på.