Jesper Petersen (SF), 2008-11-13:
Det må være dejligt for regeringen at have så stærk en støtte som Liberal Alliance.
Regeringen havde ikke fået lovforslaget her på sit lovprogram, hvilket jo er højst mærkeligt, når man tænker på, hvor stort det blev slået op den dag i august.
Og finanslovforhandlingerne gav heller ikke gennemslag for det, selv om det pludselig blev til et konservativt kardinalpunkt, som man kunne læse i dagspressen.
Regeringen har virkelig en støtte, der vil noget i hr. Anders Samuelsen og Liberal Alliance.
Nu kommer debatten så, og som ret sportsinteresseret skatteordfører, er det egentlig rart for en sjælden gangs skyld at kunne komme til at diskutere sport, ikke bare foran flimmeren eller på sportsbaren, men faktisk her i Folketinget.
Det første spørgsmål, jeg tænkte på, da jeg så den daværende kulturminister komme med det her forslag, var: Hvorfor lige OL?
Landsholdet i fodbold havde i en længere periode klaret sig ret dårligt, men hvis man tror på, at det rent faktisk ville gøre landsholdet bedre, hvorfor så kun OL, hvorfor ikke også f.eks. VM og EM i fodbold.
Som jeg fik nævnt tidligere, er jeg meget interesseret i cykelsport, en fantastisk sportsgren, hvor OL-landevejsløbet er et mindre betydningsfuldt løb, men hvor Tour de France er det, der er mest prestige i.
I virkeligheden kommer det her forslag jo kun, fordi den daværende kulturminister i slutningen af august i en opstemt stund efter OL i Kina, der bød på ærgerlig lidt debat om menneskerettigheder i Kina, gav sig til at kaste en skattelettelse ud til OL-medaljevinderne og på stribe kramme de glade sportsfolk, der stod bag ham og modtog den her nye bekendtgørelse om skattefritagelse.
Man kunne se på den daværende kulturminister, at han var både glad og stolt.
Det er det, der hedder »en kraftkarl«, der hvor jeg kommer fra.
Der var naturligvis passende glæde hos medaljetagerne, som kunne se frem til at spare lidt i skat.
Glæden varede bare ikke længe, for det viste sig, at den daværende kulturminister havde lovet mere, end han kunne holde.
Han har lovet en lovændring uden at have dækning for det i Folketinget og vist også, uden at regeringspartneren Venstre er ret begejstret.
Som det er blevet fremført af andre ordførere, så mener vi i SF ikke, at OL-medaljevindere er ene om at skille sig ud eller er ene om at gøre en ekstra indsats for Danmark.
Jeg har stor respekt for de sportsfolk, der ofrer meget for at blive dygtige til deres sport, og langtfra alle af dem har udsigt til store økonomiske pengepræmier ved at dyrke deres sport.
Der er også bare så mange andre, der gør en stor indsats, og som har fortjent begunstigelse og anerkendelse fra samfundet: hverdagens helte i vores velfærdssamfund, vores pædagoger og lærere, sundhedspersonalet på de danske sygehuse eller plejehjem eller de udsendte soldater og læger i krigszoner rundtomkring i verden.
Der er mange, der gør en stor indsats på forskellige måder og på forskellige områder.
Vi gør hver vores, men vi er alle fælles om at bidrage til samfundet, både økonomisk og socialt, og det bør, som det har gjort hidtil, også gælde for sportsudøvere, nemlig at man er underlagt samme regler.
Ofte er det jo lidt følsomt eller lidt farligt, hvis noget skal gælde med tilbagevirkende kraft på skatteområdet, og man skal typisk have en ret god grund.
Godt nok er der ikke nogen ud over statskassen, som bliver ramt af en skattefritagelse med tilbagevirkende kraft til nogle OL-vindere.
Det skulle da lige være, hvis der var nogle, som ville have anstrengt sig mere, hvis de vidste, at præmierne var dobbelt så store.
Og i den forbindelse kunne jeg godt tænke mig at vide, om justitsministeren fra sin tid som kulturminister ligger inde med en undersøgelse eller en rapport, som dokumenterer, at der skulle komme bedre resultater ud af at give skattefrihed til OL-vindere.
Hvis der er det, synes jeg da, han skulle dele den med Folketinget, for så er der noget, vi ikke ved, men som han ved, og det har både Folketinget og offentligheden interesse i at få noget at vide om.
Selv hvis jeg skulle gå ind for en skattefritagelse af præmiepenge for idrætsudøvere, kan jeg da ikke begribe, hvorfor den er bagudrettet.
Hvis det virkelig virker, hvorfor så først foreslå det efter OL og hvorfor kun for medaljevindere i 2008?
Den eneste virkelige årsag til, at regeringens bebudede forslag om skattefrihed for OL-vindere skal have tilbagevirkende kraft, er, at den daværende kulturminister er kommet til at dumme sig noget så gevaldigt ved at strø om sig med løfter, han ikke kan holde.
Han har kort sagt lovet skatteydernes penge bort uden at spørge deres repræsentanter, nemlig Folketinget, til råds, og nu er den daværende kulturminister så blevet forfremmet til justitsminister.
Det er heldigt for rigets finanser, at det ikke er skatteminister eller finansminister, han er blevet, sådan som pengene fosser ud af kassen hos den tidligere kulturminister, så det kan vi jo i det mindste glæde os over.
Men det faktum, der står tilbage, er, at regeringen ikke kan komme igennem med sit forslag, må undskylde til de idrætsmænd og kvinder, som blev givet falske forhåbninger, og som skatteordfører for et økonomisk ansvarligt parti må jeg jo gøre det klart for regeringen, at pengene ikke kan bruges to gange.
Skal der bruges flere penge på elitesport, er de bedre brugt på sportstalenter, og SF kan altså ikke støtte beslutningsforslaget, ligesom jeg har forstået at Det Radikale Venstre heller ikke kan.
Jeg er blevet bedt om at meddele det af en af de radikale repræsentanter.