runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mette Gjerskov (S), 2010-02-24:
Vi er vel enige om, at klimaministeren er klimaminister og altså står for regeringens politik på klimaområdet.
Derfor vil vi gerne have svar vedrørende klimaet fra klimaministeren.
Jeg tror, man kan spørge børn, måske ikke i børnehaven, men jeg tror ikke, at børn skal op i meget mere end 1., 2. eller 3. klasse, før de godt ved, at det der med ham der Lomborg har noget med klimaet at gøre.
Det kan jo undre, at det så ikke er gået op for klimaministeren, at ham der Lomborg har noget med klimaet at gøre.
Men det er jo rent faktisk det, vi spørger til.
Bjørn Lomborg er ansat af regeringen til at skabe klimaskepsis så meget som overhovedet muligt.
Det, vi bare spørger om, er, om klimaministeren synes, det er en rigtig god idé.
Jeg skal prøve at forklare det.
Når vi stiller de her spørgsmål i salen, må vi ikke stille spørgsmål, der sådan bare er faktuelle.
Vi skal stille dem på en anden måde.
Jeg har stillet spørgsmålet om, hvor mange penge Bjørn Lomborg får.
Han får så 138 mio. kr. over 10 år.
Det, jeg må spørge om i dag, er, hvad ministerens holdning er, og det er det, jeg spørger om.
Hvad mener ministeren egentlig?
Er ministeren enig i, at pengene til Bjørn Lomborg kan stoppe noget af det der »halleluja« i klimadebatten, som Dansk Folkeparti mener de kan, eller er ministeren ikke enig i det?
Jeg spørger altså til ministerens holdning.
Jeg går ud fra, at ministeren som politiker har lidt af en holdning.
Benedikte Kiær (KF), 2010-02-24:
Den statistik, som jeg henviser til, går fra 2004 til 2008.
Der er ikke nogen tal for 2009, men jeg synes, at det er noget af en påstand at sige, at den stigning, der er sket i ledigheden, så også gælder for de mennesker, der bor i de her boligområder.
Det synes jeg er noget af en påstand.
Jeg synes lige, at man skal vente og se, hvad det er for nogle statistiktal, der kommer for 2009.
Men jeg hæfter mig ved den indsats, der er sket.
Der er sket en række forbedringer, og det, vi giver udtryk for med vores arbejdsprogram, er, at vi faktisk ønsker at fortsætte med en række tiltag.
Thomas Jensen (S), 2010-02-24:
Som det også er blevet påpeget her i Folketingssalen tidligere i dag, indeholder det arbejdsprogram, som regeringen har lagt frem nu, ikke en målsætning om, hvornår vi skal være sluppet af med de udsatte boligområder.
Det indeholder ikke ét ord om, hvorvidt staten skal ind at spille en rolle.
Regeringens eget ekspertudvalg vedrørende udsatte boligområder siger jo klart og tydeligt: Vi får ikke løst problemet med udsatte boligområder, vi får ikke gjort dem til nogle velfungerende, trygge boligområder, medmindre staten tager et medansvar og går ind og investerer i boligområderne, investerer i de mennesker, der bor der.
Derfor er der, når man ser på den strategi og de værktøjer, der er blevet brugt fra regeringens side siden 2004, heller ikke ret meget, der tyder på, at det er nogen specielt målrettede beskæftigelsesfremmende tiltag i de her boligområder, der har været med til at gøre den her statistik pæn et par år.
Derfor spørger jeg igen ministeren: Kan ministeren ikke bekræfte, at de tal, der bliver refereret, bl.a. er fra 2007 og 2008, hvor dansk økonomi befandt sig i en højkonjunktur, og at man også derfor må antage, at den generelle beskæftigelsesudvikling, som dengang var positiv, også er smittet af på beboerne i de her udsatte boligområder?
Benedikte Kiær (KF), 2010-02-24:
I forhold til den globale krise rammer det jo samfundet som helhed.
At sige, at det kun har ramt de udsatte boligområder, mener jeg er noget af en påstand.
Jeg synes ikke, at man skal gætte på noget som helst, før vi har tallene og statistikkerne.
Når man har fået nogle positive resultater, betyder det jo også, at man har fået nogle ressourcestærke personer ind i de udsatte boligområder, og lur mig, om ikke nogle af dem har fået lov til at beholde deres arbejde i den her globale krise, vi nu engang befinder os i.
Yildiz Akdogan (S), 2010-02-24:
Tak for det.
Ministeren bliver ved med at gentage sine sætninger og sige, at man ønsker at fortsætte sine tiltag der, hvor man startede.
Men det er også et faktum, at den her regering, siden den kom til i 2001, har brystet sig af, at den løser alle former for integrationsproblemer og ghettoproblemer, mens den laver en handlingsplan, som ikke holder, og kommer med et nyt udspil og gentager de samme ting.
Der sker ingenting.
Vi har ikke set nogen udvikling siden 2001.
Det er det ene.
Det andet er: I stedet for bare at snakke om, at man ønsker at fortsætte, vil jeg egentlig høre, om ministeren mener, at nogen af de værktøjer, man har taget i brug for at løse ghettoproblemerne, er reelle?
Man har ikke investeret i ghettoområderne, man har tyvstjålet fra Landsbyggefonden og har prøvet at investere, men der er ikke kommet noget ud af det.
Så har den nye socialminister måske en målsætning?
Det er der ikke i det nye udspil, som regeringen er kommet med, men det kan være, at den nye minister har en målsætning om, hvornår vi skal have afskaffet ghettoerne.
Har ministeren en målsætning, et tal, for det?
Benedikte Kiær (KF), 2010-02-24:
Når jeg nogle gange gentager et svar, er det, fordi jeg får det samme spørgsmål igen og igen.
Med hensyn til at sætte et konkret mål for, hvornår vi har afskaffet ghettoer, vil jeg sige, at det er der simpelt hen ikke en sjæl i Danmark der kan komme med.
Derfor kan jeg heller ikke komme med det.
Man kan ikke give garantier for, hvornår man fuldstændig skulle have afskaffet ghettoer i Danmark.
Det er en indsats, som ikke kun skal gøres i form af statslige initiativer, hvilket der også har været.
Det er en indsats, der også skal ske i tæt samarbejde med kommunerne og boligorganisationerne og i tæt samarbejde mellem kommunerne og boligorganisationerne.
Så det er en proces, som tager nogle år.
Det er ikke noget, man kan sætte et bestemt årstal på.
Thomas Jensen (S), 2010-02-24:
Mener ministeren, at regeringen har gennemført alle tiltag fra regeringens egen ghettostrategi fra 2004?
Spørgsmålet lyder: Mener ministeren, at regeringen har gennemført alle tiltag fra regeringens egen ghettostrategi fra 2004?
Benedikte Kiær (KF), 2010-02-24:
Jeg er blevet gjort bekendt med, at hr. Thomas Jensen i december stillede 41 spørgsmål om regeringens ghettostrategi, og alle de spørgsmål er blevet besvaret i januar måned.
Af svarene fremgår det, at regeringen har gennemført langt de fleste af de initiativer, som foreslås i strategien.
Af svarene fremgår det også, at regeringen er gået videre med strategien fra 2004 og har gennemført reformer og taget initiativer, der er afgørende for, at kommuner og boligorganisationer kan fastholde den positive udvikling i de udsatte boligområder.
Senest har regeringen sammen med Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre gennemført styringsreformen for den almene boligsektor.
Reformen giver kommuner og boligorganisationer øgede frihedsgrader til at udforme stærke lokalt tilpassede indsatser, der kan skabe en positiv udvikling i udsatte boligområder.
Nogle af de væsentligste initiativer, som regeringens strategi mod ghettoisering fra 2004 har ført til på boligområdet, har været indførelse af kombineret udlejning, der kan bidrage til at forbedre beboersammensætningen i udsatte boligområder.
Salg af almene boliger i udsatte boligområder er et andet eksempel på et konkret initiativ, som er taget som opfølgning på strategien, sammen med forbedring af reglerne for udlejning af erhverv, der har skabt bedre mulighed for at udleje og omdanne lejligheder til erhverv.
Thomas Jensen (S), 2010-02-24:
Det er fuldstændig rigtigt, at jeg har stillet en lang række spørgsmål om, hvordan det går med regeringens ghettoindsats.
Det er så et udtryk for, at vi i Socialdemokratiet arbejder meget målrettet for, at der skal tages hånd om det her område, tages hånd om de problemer, der er i de udsatte boligområder, så vi sikrer os, at de over 35.000 børn og unge under 17 år, der vokser op i de her boligområder, engang ad åre kan få en vished om, at de vokser op med lige så gode muligheder som de børn, der vokser op i velfungerende boligområder.
Det er en kæmpe socialpolitisk indsats, vi får løftet, ved at vi går ind og laver nogle boligpolitiske tiltag.
Det er der i langt de fleste boligområder, men vi har en række boligområder, hvor der er store problemer.
Nu siger ministeren, at jeg har fået svar på, at regeringen fuldt ud har levet op til langt de fleste af de tiltag, der er præsenteret i 2004-strategien.
Der vil jeg bare sige, at vi jo kan tage dem en for en.
Jeg kan ikke nå dem alle her i spørgetiden.
Og så er der det der med at etablere boligbanker i udsatte boligområder.
Der er ikke blevet etableret nogen.
Og så er der det med, om der skal laves erhvervslejemål.
Der skyder man skylden på kommunerne, nemlig at det er noget, der besluttes lokalt, og så kan regeringen ikke tage noget ansvar for det.
Kort og godt: En lang række af de her tiltag har ikke ført til noget som helst.
Det er jo et udtryk for, at de der små, spredte tiltag – vi prøver det i den ene kommune, vi prøver noget andet i en anden kommune – samlet set ikke fører til, at de her boligområder bliver løftet.
Det er også derfor, at der i hovedkonklusionen i Programbestyrelsens anbefaling til regeringen, som jeg håber ministeren vil læse, nu her når ministeren virkelig skal til at arbejde intensivt med boligområdet, står, at man skal lave en sammenhængende indsats.
Så jeg kan spørge her i dag: Med det arbejdsprogram, der er blevet fremlagt i dag fra regerings side, kommer der så en sammenhængende indsats, hvor der også kommer en sammenhængende investering, så regeringen går ind og prioriterer statslige midler for at løfte de udsatte boligområder?
Benedikte Kiær (KF), 2010-02-24:
I forhold til nogle af de ting, som ikke er blevet gennemført – spørgeren nævnte det med boligbanker – vil jeg blot nævne, at grunden til, at man ikke gennemførte det, var, at det blev vurderet, at man faktisk havde nogle internetportaler, som dækkede det behov, og så var der jo sådan set ikke nogen grund til at begynde også at arbejde med boligbanker.
Med hensyn til, hvad der konkret vil være tale om, kan jeg sige, at det er et arbejde, der vil komme i gang her i de kommende måneder.
I forhold til at få løftet området vil jeg igen påpege, at det er ekstremt vigtigt, at den her indsats også forankres lokalt, ellers får man ikke nogen ordentlige og gode resultater.
Så det skal ske i et tæt samarbejde mellem kommunerne og boligorganisationerne, og der har man faktisk også fået indført og gennemført en lang række redskaber og initiativer, som kan sikre dette.
Thomas Jensen (S), 2010-02-24:
Det er jo helt åbenlyst, at der selvfølgelig skal være et lokalt engagement fra boligafdelinger, fra boligorganisationer og fra kommuner, for at det her kan fungere.
Men det er sådan, at lejerne i de lokale boligafdelinger jo lægger fra over huslejen hver måned for at sikre sig, at der er penge til det, når der opstår problemer, når der bliver nedslidt nogle ting, når der skal skiftes badeværelser og toiletter ad åre, og det er penge, som ligger i Landsbyggefonden, og som man kan søge om, så man kan få istandsat sit boligområde både indvendigt og udvendigt.
Men nu er det jo desværre sådan, at et af de tiltag, som regeringen har lavet over for de almene boligområder, jo er, at man har tyvstjålet 10 mia. kr. fra Landsbyggefonden.
Derudover gjorde man som noget af det første, da man trådte til i 2001 – og det er jo den regering, som ministeren nu er trådt ind i i går – at man fjernede den boligsociale indsats.
Så den lange række af tiltag, som ministeren nævner, viser jo, at den spredte fægtning og den sociale nedskæring, der er sket i de her boligområder, også resulterer i, at de udsatte boligområder ikke bliver til velfungerende boligområder.
Der skal en samlet strategi til, og det fornemmer jeg ikke, at der er ansats til i det, som regeringen har lagt frem i dag om ghettobekæmpelse.
Kan ministeren garantere her i dag, at vi om 5-10 år vil have langt færre udsatte boligområder i Danmark, end vi har i dag?
Jeg synes jo, at det er interessant, som også min kollega fru Yildiz Akdogan påpeger, at det, vi har fået præsenteret i dag på boligområdet, er gammel vin på nye flasker.
De få formuleringer, der er om de udsatte boligområder, også kaldet ghettoområder,
er simpelt hen nogle formuleringer, der er copypastet fra 2004 og senere udgivelser fra regeringen, og nu ser vi dem her igen.
Ministeren har her i dag svaret, at det er gået fremad i de udsatte boligområder.
Det er jo meget sjovt at høre, at det netop er i de år, hvor dansk økonomi befandt sig i en højkonjunktur, at det er gået fremad med at få folk fra de her boligområder ud på arbejdsmarkedet.
Derfor kan man jo i dag med den forfærdelige økonomiske krise, som bl.a. den borgerlige regering har været med til at bringe dansk økonomi i, spørge, hvordan det så går i de her boligområder.
Er det ikke sådan, at der også er ved at være stigende arbejdsløshed i de her boligområder, ligesom der, som følge af den danske økonomi, er det i alle boligområder som sådan?
Så mit spørgsmål til ministeren er kort og godt: Er ministeren ikke enig i, at den statistik, der refereres til, repræsenterer en periode, hvor dansk økonomi befandt sig i en højkonjunktur?
Benedikte Kiær (KF), 2010-02-24:
Som sagt kan jeg ikke genkende, at man ikke kunne se nogen gode resultater.
Det, som nu ligger, er, at det er en indsats, som skal fortsætte, og det er det, som er udtrykt i det arbejdsprogram, som er kommet fra regeringen.
Nu skal vi jo så i gang med en ny boligaftale her til efteråret, og jeg synes måske, det er lidt tidligt, at vi står her – også da jeg som bekendt lige er trådt til i går – og begynder at forhandle frem og tilbage over bordene.
Men det er som sagt meningen, at vi skal fortsætte den indsats, og vi er fuldt klar over, at det ikke er noget, som sker på kort tid.
Det har vi været klar over fra starten af, og det er også derfor, vi nævner, at vi vil fortsætte indsatsen.
Men at sige, at der ikke er kommet nogen positive resultater, er jeg bestemt ikke enig i.
Sanne Rubinke (SF), 2010-02-24:
Jeg vil gerne medgive, at vi også i SF synes, at det var rigtig dejligt, at der blev fundet en permanent grundfinansiering til de her centre.
Derfor blev der jo også stemt for det dengang.
Jeg synes, det er problematisk, at man sådan ligesom sætter lighedstegn mellem helhjertethed og så evnen til at kunne betale et mindstebeløb.
Jeg tror faktisk, at der er kommuner, der er meget helhjertet med i det her uden nødvendigvis lige at kunne præstere de der 350.000 kr.
Det, der har vist sig ifølge FriSe, sammenslutningen af frivilligcentre og selvhjælpsgrupper, er, at det godt kan lade sig gøre at drive frivilligcentre for et mindre beløb end 700.000 kr.
Det er egentlig derfor, at det her bare i al stilfærdighed var en opfordring til, om man kunne overveje at sige, at en helt almindelig 50/50 pct.s-finansiering ville være o.k. uden fastsættelse af minimumsbeløb.
Det har jo så noget at gøre med, at vi måske ikke helt er med på at sige, at det med mindstebeløbet lige præcis er proportionalt med graden af helhjertethed hos kommunerne i det her, plus at der jo også på det her tidspunkt blev ændret på, hvilke bidrag fra kommunen der rent faktisk måtte medregnes som medfinansiering.
Jeg kender f.eks. til en kommune, hvor man havde en fleksjobber ansat i frivilligcenteret, og det har tidligere været regnet som medfinansiering, men det kan man ikke mere.
Det giver naturligvis problemer, og det er uhensigtsmæssigt.
Benedikte Kiær (KF), 2010-02-24:
Med hensyn til den kommune, som spørgeren henviser til, mener jeg, at den fandt en anden løsning, så man fandt mindstebeløbet.
I forhold til de regler, som er sat op, synes jeg ikke, at det er fair, at man begynder at lave om på det nu, når der er 34 kommuner, som har bevilget mindstebeløbet, og som så dermed er blevet godkendt til at kunne få et tilskud fra staten.
Så synes jeg, man skal køre videre med de aftaler og de regler, som man nu engang er blevet enige om.
Sanne Rubinke (SF), 2010-02-24:
Det kan da også godt være, at det er fornuftigt.
Det er så derfor, at vi alternativt foreslår, at man jo måske kunne lave en dispensationsordning, som i hvert fald kunne sikre nogle i 2010 og 2011, indtil de får det her kørt på plads alle steder, så vi ikke risikerer, at nogle ellers velfungerende frivilligcentre noget som helst sted i Danmark skal lukke på grund af det her, som vi jo grundlæggende er enige om i øvrigt er smadder positivt med en grundfinansiering.
Benedikte Kiær (KF), 2010-02-24:
Som jeg har nævnt, er der indarbejdet en overgangsordning, så frivilligcentrene har mulighed for at indhente den nødvendige kommunale medfinansiering her i 2010.
Jeg har tillid til, at de kommuner, som ønsker at bevare de lokale frivilligcentre, også prioriterer den nødvendige kommunale medfinansiering.
SF er jo som sagt med i satspuljeforligene og har dermed også været med til at godkende de kriterier og de regler, som er fastlagt.
Sanne Rubinke (SF), 2010-02-24:
Tak for det.
Vi overvejer selvfølgelig, om vi vil tage det op med satspuljeparterne.
Yildiz Akdogan (S), 2010-02-24:
Mener ministeren, at »Regeringens strategi mod ghettoisering« fra 2004 er en succes, når det med ministeriets nyeste tal viser sig, at det er gået stik modsat strategiens løfter om »indsatser, der i løbet af de næste 2-3 år skal medvirke til at skabe en mere afbalanceret beboersammensætning samt fremme integrationen i ghettoområder«?
Tak for det.
Først vil jeg sige velkommen til den nye socialminister.
Tillykke med det nye hverv.
Mit spørgsmål lyder: Mener ministeren, at »Regeringens strategi mod ghettoisering« fra 2004 er en succes, når det med ministeriets nyeste tal viser sig, at det er gået stik modsat strategiens løfter om »indsatser, der i løbet af de næste to til tre år skal medvirke til at skabe en mere afbalanceret beboersammensætning samt fremme integrationen i ghettoområderne«?
Benedikte Kiær (KF), 2010-02-24:
Først og fremmest vil jeg sige tak.
Lad mig starte med at få gjort fakta klart: Det er lykkedes at standse stigningen i andelen af beboere med indvandrer- og efterkommerbaggrund i de udsatte boligområder.
Set under et var der i 2007 og 2008 en stigning på 0 pct. i de områder, der har været omfattet af kombineret udlejning.
Samtidig er der siden 2004 sket et fald i antallet af beboere uden for arbejdsmarkedet i de udsatte boligområder.
I 2004 var der således knap 50 pct. af beboerne, der var uden for arbejdsmarkedet, mens det i 2008 kun var 39 pct.
Det er for mig at se en følge af de mange initiativer, som er gennemført siden 2004, for at ændre beboersammensætningen.
Ikke mindst synes muligheden for at give ressourcestærke lejere fortrinsret til de almene boliger i de boligområder, hvor beboersammensætningen er blevet skæv, at have en god effekt.
Der er dog stadig væk for mange mennesker uden job og med indvandrerbaggrund samlet i nogle af de almene boligområder rundt om i landet, men de mange initiativer for at gavne de udsatte boligområder virker, og selv om der går tid, inden resultaterne afspejler sig i statistikkerne, er vi faktisk begyndt stille og roligt at kunne se det i tallene.
Yildiz Akdogan (S), 2010-02-24:
Tak for svaret.
Det var ikke overraskende.
Det er dog interessant, for de tal, jeg ser på, og den udvikling, jeg ser, viser ikke det, som ministeren læste op.
I ministeriets eget initiativ til afskaffelse af ghettoer – det var faktisk et tværministerielt projekt, der havde en strategi om at imødegå ghettoiseringen – fremførte man helt tilbage i 2004 en målsætning om, at man ville gøre en aktiv indsats for at nedbringe omfanget af de såkaldte ghettoer.
Faktisk står der ordret, at et af de tre hovedpunkter i planen er at gennemføre indsatser, der i løbet af de næste 2-3 år skal medvirke til at skabe en mere afbalanceret beboersammensætning samt fremme integrationen i ghettoområderne.
Det her var noget, man skrev i 2004.
Så så jeg, at regeringen var ude med sit nye udspil »Danmark 2020 Viden > vækst > velstand > velfærd«, og søreme om der ikke står nærmest det samme i det nye udspil: Regeringen vil udarbejde en samlet ghettostrategi, der sætter målrettet ind over for både fysiske rammer og beboersammensætning i ghettoområderne.
Altså, vi er her i 2009, og sætningerne er nærmest ens, og der er ikke sket noget som helst.
Når jeg ser på målsætningen og på, hvad ministeren har sagt, og hvordan det egentlig er gået, kan jeg referere til det seneste, en artikel fra Jyllands-Posten, som viser, at det ikke er gået godt.
Regeringens ghettoindsats er i høj grad forfejlet.
Der er ikke sket noget fald, og jeg kan ikke rigtig forstå, at socialministeren kan se noget positivt i det.
Så jeg vil egentlig gerne spørge, om socialministeren mener, at regeringen har gjort nok i kampen mod ghettoiseringen.
Ud fra tallene ser det altså ikke ud, som om der er sket et fald; der er sket en stigning.
Benedikte Kiær (KF), 2010-02-24:
I forhold til den artikel, som spørgeren henviser til, mener jeg ikke, at det, at der har været en stigning i antallet af indvandrere, nødvendigvis er et problem, hvis de er på arbejdsmarkedet og faktisk har nogle ressourcer.
For det, man kan se, er, at der faktisk er sket et fald i antallet af beboere, der står uden for arbejdsmarkedet, fra omkring 50 pct. til 39 pct.
Det er, synes jeg, et resultat, som man skal hæfte sig ved.
Men det er jo klart, at vi ikke stopper indsatsen her.
Det er også det, der ligger i vores arbejdsprogram, nemlig at vi vil fortsætte den indsats, og at vi også ønsker at styrke den, som det fremgår af regeringsprogrammet.
Vi har ikke tænkt os at slippe den nu, og vi er da helt overbeviste om, at det ikke er noget, der bare løses med et knipstag over få år.
Der skal gennemføres en langsigtet indsats, for at vi kan se nogle gode resultater.
Yildiz Akdogan (S), 2010-02-24:
Det er korrekt, at arbejdsmarkedspolitik også spiller ind i forhold til at gøre en indsats med hensyn til ghettoproblemerne.
Det gør integrationsindsatsen også, og det gør socialindsatsen også.
Men igen, man kan se på den udvikling og den indsats, som regeringen slog meget stort op tilbage i 2004.
Vi er altså i 2009, der er gået 5 år, og der er ikke sket noget.
Det eneste, der er kommet frem, er, at man så i et helt nyt udspil gentager det samme igen og igen.
Så kan man se på, hvor mange der egentlig er kommet på arbejdsmarkedet, det ved vi ikke rigtig.
De tal, ministeren henviser til, er jo fra en periode, hvor der var højkonjunktur.
Men nok om det.
Jeg vil egentlig gerne gå videre til et andet spørgsmål netop i forhold til problematikken.
En af de ting, hvor der ikke er sket noget som helst, er i forhold til at man ikke har sat fokus på nybyggeri i ghettoindsatsen.
Så jeg vil egentlig høre ministeren, om hun vil støtte op om at lave en konkret indsats, så der kommer noget nybyggeri og støtte til nybyggeri, så man også får flere ressourcestærke familier ind i de her områder.
Benedikte Kiær (KF), 2010-02-24:
Jeg forventer da selvfølgelig, at den indsats, som vi vil igangsætte, også har nogle positive resultater, ligesom den indsats, som vi har igangsat de tidligere år, har haft.
I forhold til Landsbyggefondens midler vil jeg sige, at vi har aftalt med Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre at anvende midlerne til renovering, støtte til husleje og sociale indsatser og støtte til nybyggeri, hvilket er i fuld overensstemmelse med Landsbyggefondens formål.
Også den forrige socialdemokratiske regering var faktisk enig i den linje.
I 1999 knæsatte SR-regeringen princippet om, at 50 pct. af midlerne fra udamortiserede lån – det er et svært ord – skulle indbetales i Landsbyggefonden, og i 2001 fremsatte SR-regeringen forslag om, at fonden finansierede en del af nybyggeriet.
Vi har sådan set fortsat den udvikling.
Thomas Jensen (S), 2010-02-24:
Vi ser, at der hvert år bliver brugt små 2,4 mia. kr. på at renovere det almene boligområde, men jeg har tidligere her i salen i dag refereret til, at der er lavet en analyse, der viser, at hvis vi virkelig skal sørge for at have nogle velfungerende, moderne og tidssvarende almene boliger, skal vi op på et langt højere renoveringsniveau.
Der skal cirka bruges 163 mia. kr. over 20 år...