runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristen Touborg (SF), 2010-02-11:
Både hr. Kirk og ministeren
Bekymrer det slet ikke ordføreren, at der er meget lidt sikkerhed og meget lidt kontrol i sådan en frivillig ordning – altså at forbrugerne i virkeligheden ikke ved så forfærdelig meget om, hvad det egentlig er, der ligger bag?
Kunne Venstre ikke forestille sig, at det ville være en god idé at have noget lignende her?
Jeg siger ikke, at det skal være et økologimærke, men jeg siger, at det kan være noget lignende, altså et statsanerkendt mærke i stedet for det her frivillige, som der ingen kontrol er med.
Jens Kirk (V), 2010-02-11:
Til hr. Touborg vil jeg sige, at jeg tror, at det, der mest forvirrer den del af den danske befolkning, der køber fisk ind, er, hvis der er alt for mange forskellige slags mærker.
Derfor vil jeg sige, at MSC-mærket jo godtgør, at fisken er fanget under bestemte forhold, og at de redskaber, hestekræfter, der er brugt, bundforhold osv., skal være i orden.
Det henholder jeg mig til, og det tror jeg også forbrugerne vil gøre.
Eva Kjer Hansen (V), 2010-02-11:
Så vidt jeg husker, skal vi på et kommende rådsmøde her på et tidspunkt have en drøftelse om miljømærkningen.
Men det er rigtigt, at der jo ikke er sket synderlig meget på det område.
Det synes jeg sådan set heller ikke er så interessant, for det, jeg synes er interessant, er, at de danske fiskere har valgt at lade sig certificere og har lavet en plan for, hvordan de danske fiskearter kan komme ind under MSC-certificeringen.
Og der savner jeg ærlig talt en anerkendelse fra hr. Kristen Touborgs side i forhold til, at dansk fiskeri er så langt fremme og også på det område faktisk gør en indsats for bæredygtigheden.
Så kan jeg forstå på SF, at der jo åbenbart ikke er noget, der er tilstrækkeligt i hr. Kristen Touborgs verden, og at ønskerne er uendelige.
Jeg synes, det er rigtig flot, at vi er derhenne, hvor dansk fiskeri er blandt dem, der går forrest i certificeringen, og hr. Kristen Touborg ved jo udmærket, at hvis der er nogen, der har gjort en indsats for at bekæmpe udsmid af fisk, er det vist den nuværende fødevareminister i Danmark, der har formået at sætte det på dagsordenen og få opbakning fra landene omkring os til at gøre en stærkere indsats for at bekæmpe det.
Per Clausen (EL), 2010-02-11:
Hr. Jens Kirk har jo ret i, at en af vanskelighederne i politik er, at man somme tider kan have to modsatrettede interesser, på den ene side et ønske om at bevare natur og miljø og på den anden side et ønske om at bevare beskæftigelse.
Det må løses, sådan at begge hensyn kan indfries.
Der vil jeg bare sige, at det, man har valgt at gøre ved muslingefiskeriet i Limfjorden, er forkert, fordi man ikke der får indfriet begge hensyn, men allerhøjst det ene.
Men hr. Jens Kirk har da ret i, at det en vigtig ting at være opmærksom på, fordi det at sikre livet på landet i landdistrikterne, det at sikre mulighed for beskæftigelse der, anser jeg faktisk for at være meget vigtigt.
Men så må jeg også sige, at det helt klart er Enhedslistens opfattelse, at det vil være en stor fordel, hvis der blev fanget langt flere fisk inden for det, som er nævnt i SF's forslag, og langt mindre fisk med andre metoder.
Jens Kirk (V), 2010-02-11:
Det, jeg vil sige, er, at hr. Per Clausen sådan set ofrer det kystnære samfund, for at muslingerne får lov til at leve frit i Limfjorden.
Hvis Limfjorden f.eks. er på 5.000 km2 – jeg tør ikke sige det helt nøjagtigt – skrabes der måske på 500 km2, altså på 10 pct. Ville det måske ikke være en fordel i nogle henseender, at der nogle steder blev rodet lidt op?
Per Clausen (EL), 2010-02-11:
Jeg siger, at jeg synes, at det er meget beklageligt og en dårlig miljøregistrering, dårlig miljøordning, som giver et mærke til et produkt og en fiskemetode, som ligger lige på grænsen af, hvad der er lovligt.
Det er det, jeg siger, og dertil vil jeg så sige, at hvis det er muligt at drive muslingeskraberi i Limfjorden uden at ødelægge naturen, skal man selvfølgelig have mulighed for det – ingen tvivl om det.
Jeg synes bare, at det er helt urimeligt, at en produktionsform, som er tvivlsom i forhold til lovgivningen, kan få et miljømærke.
Det begriber jeg simpelt hen ikke.
Tage Leegaard (KF), 2010-02-11:
Jeg er glad for, at hr. Kristen Touborg benyttede udtrykket at afprøve mandatet, og at han ikke ligesom tager det for givet, at der så også kommer et regeringsskifte.
Jeg tager ordet, fordi jeg, som jeg nævnte fra talerstolen, har oplevet, at fiskerne er rigtig godt i gang med selv at certificere deres produkter med »fra haw til maw«, som der blev sagt.
Men jeg kan heller ikke rigtig forstå, at hr. Kristen Touborg har mistillid til World Wildlife Foundation.
Det synes jeg da er meget interessant.
Kristen Touborg (SF), 2010-02-11:
Jeg tvivler sådan set ikke på, at fiskerne er rigtig godt i gang.
Det har jeg ikke sat spørgsmålstegn ved.
Det, der er mit problem, det, jeg er nervøs for, er jo, at fiskerne måske kan være lidt for godt i gang.
Hvis man nu får en certificering, der skal gøre, at man laver en særlig kvalitetsvare, kan forbrugerne så være sikre på, at man nu udfører sit fiskeri på bæredygtig vis?
Hvis man kan sætte et mærke på, hvor der står, at sådan er det, og man hverken har kontrol med det eller for den sags skyld forudsætningerne er gode nok, fordi man både bruger alt for meget energi, man ødelægger stenrevene og man bruger fiskerimetoder, som indebærer, at en meget stor del af fiskene ikke kan anvendes eller skal smides ud igen, så synes jeg ikke rigtig, at sådan et mærke er helt godt.
Jens Kirk (V), 2010-02-11:
Det er til hr. Per Clausens bemærkning om de kystnære områder.
Det, at man f.eks. kan få lov til at fange muslinger i Limfjorden, vil være med til at bevare de kystnære samfund.
Det er en del af arbejdslivet, der er arbejdspladser omkring Limfjorden med de licenser, der er givet til det fiskeri.
Det er det samme med det kystfiskeri, hvor der er tilmeldt 321 både.
Dem har vi givet nogle særlige forhold.
Vil hr. Per Clausen tage ekstra fisk fra dem for at putte ind i den pulje?
Hvis man gjorde det, som hr. Per Clausen vil, ville der blive færre i det kystnære samfund.
Kristen Touborg (SF), 2010-02-11:
Jeg vil ikke bruge udtrykket mistillid.
Jeg vil sige, at det er utilstrækkeligt, og så vil jeg sige, at det kan risikere at vildlede forbrugerne, hvis man prøver at pynte sig med lånte fjer.
Det synes jeg ikke er godt, for jeg tror, det kan ende med, at fiskeriet i sidste ende får et troværdighedsproblem, og så må man nok hellere få gjort noget mere ved det fra starten.
Jens Kirk (V), 2010-02-11:
Jeg er ikke i tvivl om, at hr. Kristen Touborg vil fremsætte forslaget en gang til om et års tid.
Men jeg tror også, hr. Kristen Touborg må konstatere, at MSC-mærket er det mærke, vi skal koncentrere os om i øjeblikket, og at vi skal sørge for at få alt fiskeri mærket.
Det er det, der skal sælge den danske fisk som kvalitetsfisk frem for de importerede fra Fjernøsten, som er opdrættet eller fanget på en helt anden måde.
Jeg tror, det var hr. Bjarne Laustsen, der blev ved med at tale om, at der fiskes med bomtrawlere, men de er jo ikke certificerede endnu.
Der står jo i reglerne, at de skal være skånsomme over for bundforhold m.v., men jeg tror ikke, de er certificerede i øjeblikket.
Bundforhold og diversitet skal kunne godtgøres, de skal opfylde kravene til bevarelse af yngel, og for de redskaber og måleapparater, der bruges, er der altså fastsat kriterier, som støttes af bl.a. Verdensnaturfonden.
Jeg synes, de er gode, men der er måske nogle ting, der skal kigges efter.
Kristen Touborg (SF), 2010-02-11:
Jeg hørte, at Venstre havde en lille smule åbning i forhold til, om forholdene kunne forbedres, og derfor sagde jeg også i min ordførertale, at det jo ikke er vigtigt for mig, hvad det her hedder.
Det er vigtigt, hvad det indeholder.
Problemet er bare, at sådan som MSC-mærket er nu, indeholder det for lidt til at være troværdigt over for forbrugerne, og så kan det gå hen og blive en boomerang, hvis man markedsfører et system og forbrugerne i sidste ende vil opdage, at der faktisk ikke er belæg for at sige de ting, man siger.
Sagen er jo, at uanset om vi snakker om bomtrawl eller andet trawlfiskeri, er det jo en alt for brutal måde at fiske på, hvis man skal se på bæredygtigheden.
Jens Kirk (V), 2010-02-11:
Jeg synes, hr. Kristen Touborg er lidt ud på et skråplan her som måske også flere gange i andre sammenhænge.
Man bliver ved med at slå på, at der er visse fiskerier, som ikke kan blive certificeret, men de fiskerier er vel ikke certificeret endnu.
Med hensyn til troværdigheden ved jeg godt, at SF mest er tilhænger af, at kontrol er godt og dobbeltkontrol endnu bedre.
Man tror ikke på, at den enkelte person selv kan leve op til nogle standarder, som er fastsat.
Man kan sige, at dansk fiskeri nu står i et vadested, priserne er lave, og der er nok af konkurrence.
Vi skal sørge for at få det bedst mulige ud af den kvalitet, vi har i øjeblikket, og så skal vi vel ikke lægge helt uoverstigelige hindringer, som måske kun en meget, meget lille del af forbrugerne vil købe.
Det drejer sig vel om at bevare arbejdspladser og få den danske fisk afsat til den bedst mulige pris.
Kristen Touborg (SF), 2010-02-11:
Hr. Jens Kirk tager alligevel lidt fejl af, hvad jeg overordnet set mener ideologisk, når han citerer mig eller gør noget, der ligner.
Jeg lever ud fra, at tillid er godt, men kontrol er nødvendig.
Det er det, jeg lever efter, og det er ikke helt det samme som det, Lenin sagde.
Jeg vil godt henlede opmærksomheden på, at vi sådan set alle sammen er vældig glade for det røde Ø-mærke på de økologiske varer.
Tage Leegaard (KF), 2010-02-11:
Jeg har forstået, at hr. Kristen Touborg har mistillid til World Wildlife Foundation.
Ib Poulsen (DF), 2010-02-11:
Jamen det kan jeg svare kort på, for med den ordning, der er, MSC-ordningen, er man godt på vej.
Man har nogle arter, der er MSC-mærket, og så har man nogle andre på vej.
Jeg kan ikke sige noget om, om industrifiskeri kan komme med eller ej.
Nu er det jo ikke, så vidt jeg ved, menneskefoder, men mere minkfoder og sådan noget, det bliver brugt til.
Så et miljømærke for dyrefoder kan man måske også opfinde.
Bjarne Laustsen (S), 2010-02-11:
Jeg vil gerne spørge ordføreren, om der slet ikke er noget, man vil være med til at diskutere.
Forbrugernes synspunkter skal vel også vægte i den her sag.
Derfor vil jeg gerne spørge: Er Dansk Folkeparti fuldstændig ligeglad med, hvad det er for nogle redskaber, man fisker med, eksempelvis bomtrawlere?
Er man også fuldstændig ligeglad med, hvor meget brændstof de bruger for at fange et bestemt kilo fisk?
Ib Poulsen (DF), 2010-02-11:
Nej, det er vi da bestemt ikke.
Derfor har EU med den nye fiskerifond – også selv om vi ikke er så meget for EU –
egentlig givet en hel del penge.
Det drejer sig om 95 pct., hvis man laver en forbedring på driften, altså på motoren.
Så kan man søge om det.
Det er jo med til at minimere det.
Der er meget fornuft i, at vi kigger på det, så det synes jeg ikke at der er noget problem i.
Bjarne Laustsen (S), 2010-02-11:
Det er jo fint, hvis man kan reducere det samlede forbrug.
Men det, jeg bare siger, er, at det er, som om man kan gå ned i supermarkedet og kigge på en pakke oksekød, og så kan man se, hvor meget CO2 pr. kg der går til det.
Det kan man ikke, når det drejer sig om fisk.
Det er jo sådan, at vi f.eks. med bomtrawlere ved, at det koster ekstremt meget at fiske med den form for fiskeriredskaber.
Vi ved også, at det er meget hårdt ved bunden osv., og de fisk, der ikke bliver fanget, og de fisk, der bliver fanget, ser heller ikke pæne ud efterfølgende.
Men alligevel gør man det.
Og hvis det også er sådan, at de er i stand til at få en MSC-certificering, så virker det lidt underligt.
Det er jo derfor, at spørgsmålet om at få energimærkning ind i det også kunne være interessant.
Men det kan jeg forstå at Dansk Folkeparti afviser.
Ib Poulsen (DF), 2010-02-11:
Det er korrekt, at der er nogle uheldige bivirkninger ved bomtrawlfiskeri.
Det er jeg selv bevidst om, og jeg har også altid været meget skeptisk over for bomtrawlfiskeri.
Men kan de komme ind under den her ordning, er det jo sådan, det er.
Ordningen må jo fungere.
Man skal lige se, om det er noget, der virker.
Jeg har tiltro til, at den måde, som der bliver fisket på med hensyn til bomtrawl, er i orden.
Jeg tænker på, at vi i Danmark i dag ikke har nogen bomtrawlere, fordi de er udfaset.
Det er alt for dyrt med hensyn til brændstofforbruget.
Det er jo også en af de ting, der gør, at man i de andre lande, f.eks. Holland, nu udfaser bomtrawlerne.
Så det giver jo sig selv.
Fiskerne og fiskerierhvervet er jo også interesserede i at minimere deres udgifter, og en af de store udgiftsposter er jo brændstofforbruget, så det er de meget opmærksomme på.
MSC-mærkningen er noget af det, der kan være med til at optimere priserne på fisken, så man er meget opmærksom på at ville give den bedst mulige kvalitet i køledisken til forbrugerne.
Så jeg synes egentlig, at det er i orden, som det er.
Så kan jeg se, at tiden er gået.
Tage Leegaard (KF), 2010-02-11:
Der er positive elementer i forslaget.
Der er fremsat forslag om en MSC-mærkning, og det er, som det også tidligere er sagt, en mærkningsordning, som godtgør, at fiskeriet er udført bæredygtigt.
Mærkningsordningen er allerede implementeret for fire arter, og den vil for væsentlige arters vedkommende være gennemført i løbet af de kommende 2 år.
Endvidere er der initiativer i gang for en gennemgribende MSC-mærkning af hele fiskeriet.
Jeg synes, det er en god ting, at man ønsker bedre betingelser for kystfiskerne, men de er allerede sikret ekstra kvoter, og skal kystfiskerne have mere, skal der tages fra havfiskerne.
Vi har kun hundrede procent, og jeg tror ikke, at det er tiden at reducere yderligere i havfiskernes kvoter.
Jeg synes også, vi har et ansvar for de arbejdspladser, som er på land.
En kvalitetsmærkning af kystfanget fisk er problematisk, da der ikke umiddelbart foreligger dokumentation for, at fisk fanget fra kysten har en højere kvalitet end fisk, der er fanget i havfiskeriet.
Regeringen har ikke siddet på hænderne i denne sag, men derimod aktivt medvirket til at bedre fiskeriets vilkår.
Så ro på, vil jeg sige til hr. Bjarne Laustsen.
Det Konservative Folkeparti kan på den baggrund ikke støtte beslutningsforslaget.
Kristen Touborg (SF), 2010-02-11:
Jeg vil da godt sige velkommen til det nye medlem for De Konservative og til den nye ordfører.
Så vil jeg da bare bemærke, at hvorvidt forslag her i Folketinget er overflødige eller ej, afgør jo det enkelte parti.
Bare man kan kalde det for et økologimærke, så er det fuldstændig ligegyldigt, hvad det indeholder.
Er det for De Konservative helt ligegyldigt, at det her mærke ikke omfatter f.eks. energiforbrug, at det ikke omfatter brutale fiskeredskaber, som ødelægger havbunden?
Tage Leegaard (KF), 2010-02-11:
Jeg har bidt mærke i, at World Wildlife Foundation har godkendt MSC-mærket, og det synes jeg da er et godt signal om, at der er en ret god bæredygtighed i dette mærke.
Tage Leegaard (KF), 2010-02-11:
Jeg har hørt, at andre ordførere synes, vi har røde mærker nok rundtomkring, men angående mærkningsordning og frivillighed har jeg, når jeg f.eks. har besøgt Hanstholm Havn, bemærket, at de er meget optaget af, at man kan spore produkterne fra haw til maw, som der bliver sagt.
Man er i fuld gang med certificering, og man tager det som et kvalitetstjek, at man kan følge produkterne på den måde.
Så jeg er helt tryg ved, at fiskeriorganisationerne arbejder med det her.
Bjarne Laustsen (S), 2010-02-11:
Jeg vil sige velkommen til arbejdet til den konservative ordfører.
Jeg er stolt af at blive nævnt med navns nævnelse i et forslag, som mit parti ikke har fremsat, og det skal ordføreren ikke have utak for.
Det er der grund til at respektere.
Ordføreren siger, at vi har nok af røde mærker.
Det vil sige, at man heller ikke bryder sig om økologimærker, og det er jo en ret interessant ting at få oplyst her i dag.
Det næste er så, som hr. Jens Kirk var inde på, at hvis man skal tilgodese kystfiskeriet, tager man nogle fisk fra nogle andre, fordi Danmark har en samlet pulje, og derfor er det jo interessant, når man forlænger det her.
Hvis man ville, kunne man også styrke det, og på hvilken side står Det Konservative Folkeparti med hensyn til at styrke de små kystnære samfund på bekostning af de store?
Den konservative leder er jo tit blevet beskyldt for at varetage det store silde- og makrelfiskeri og industrifiskeriet, men hvor står den konservative ordfører i denne sag?
Tage Leegaard (KF), 2010-02-11:
Jeg håber, hr. Bjarne Laustsen bed mærke i, at jeg sagde, at der også er LAG-midler at hente til kystfiskerne, og at der i de sidste par år er tilført kystfiskermiljøerne 40 mio. kr. til projekter.
Jeg synes, det er ret mange penge at tilføre erhvervet på den måde, og rigtig mange steder sker det for at tilgodese erhvervet med markedsføring og forarbejdning og den slags ting.
Jeg har det fint med økomærket, men jeg spørger bare, hvor mange røde mærker vi skal klistre på vores fødevarer.
Bjarne Laustsen (S), 2010-02-11:
Nå, o.k., et økomærke kan gå an, men et rødt mærke duer ikke.
Men hvis nu miljømærket er på fisk, kunne det måske få en anden farve, hvis det kan behage ordføreren.
Hvis det var gult, kunne vi måske lave det grønt, og så kunne det måske gå an.
Men jeg synes, det er interessant, når man siger, at der nu er givet rigtig mange penge.
Det er jo, fordi regeringen har forsøgt at snyde fiskeriet i denne sammenhæng.
De bidrag, vi giver, og som andre kan få hjem, skal vi selvfølgelig også tage hjem her, så det er interessant, at den konservative ordfører undsiger nogle af de gode elementer, der kan være med til at styrke kystfiskeriet.
Tage Leegaard (KF), 2010-02-11:
Det Konservative Folkeparti undsiger ikke noget over for kystfiskerne, og jeg synes, det er positivt, at man har gjort noget for kystfiskerne.
Men jeg konstaterede også i mit indlæg, at skal man give noget til kystfiskerne, skal man tage det fra nogle andre, og det føler jeg altså ikke tiden er inde til.
Så synes jeg måske også, man lige skal have defineret, hvad en kystfisker egentlig er for noget.
Er det en, der ror ud i en robåd, som du var inde på, eller har det noget med bådens størrelse at gøre?
Jeg tror nok mest det sidste.
Bente Dahl (RV), 2010-02-11:
Beslutningsforslaget, som vi arbejder med her i dag, kan sammenfattes i overskrifter over tre hovedområder, men alligevel kan jeg sige, at hovedvægten er lagt på forbrugernes synsvinkel.
Fra en forbrugers synsvinkel er mærkningsordninger rigtig fine redskaber at anvende.
Mærkningsordninger medvirker til, at forbrugeren kan foretage et valg på et kvalificeret grundlag samt undgå de varer, som han/hun vil undgå.
Det er ingen hemmelighed, at mærkningerne har udviklet sig voldsomt de senere år, og der er rigtig mange faktorer, som det er relevant at mærke for eller imod.
Vi har økologimærket, der heldigvis ikke er udhulet, velkendt og accepteret som det er, og vi har også andre mærkningsordningen, der er garanter for forskellige principper og forskelligt indhold eller mangel på indhold.
Forbrugeren kan ved sit valg fremme en bæredygtig udvikling i fiskeriet, og i Det Radikale Venstre mener vi, den rigtige måde er at arbejde for at få en mere generel fælles miljømærkning i EU.
Det kan være en certificering på et produkt, der er fremstillet under hensyntagen til dyrevelfærd, f.eks. burde økologimærket udvides til æg fra fritgående høns, og det kan være et mærke, som tager højde for energiforbrug, CO2-udledning, bæredygtige produktionsmetoder m.m.
Vi vil arbejde for, at vi får en fælles miljømærkning.
Det er en svaghed, at vi har så mange mærker, og det skal vendes til den styrke, der ligger i at have fælles aftaler.
Mens vi arbejder for fælles mærkningsordninger, må vi selvfølgelig mærke varer, som opfylder visse kriterier, f.eks. fisk, så SF's beslutningsforslag om miljømærkning af friskfanget fisk, som vi arbejder med i dag, er et sympatisk forslag, som vi kan støtte.
Kristen Touborg (SF), 2010-02-11:
Nu er det sådan, at den mærkningsordning jo er fuldstændig frivillig og uden kontrol fra staten på nogen måde.
Det vil altså sige, at man sådan set selv kan beslutte, hvad det er, man vil.
Men det er jo på en måde en vildledning af forbrugerne, hvis man får et mærke, et brand, op at stå og det ikke lever op til det, vi sædvanligvis forstår ved bæredygtighed.
Har De Konservative slet ikke gjort sig nogen overvejelser over, om man skulle gå hen og lave en egentlig statslig kontrol af sådan et varemærke, så man kunne undgå at vildlede forbrugerne?
Jeg vil godt igen henlede opmærksomheden på, at man jo på økologiområdet har det røde økomærke, som er meget, meget velanskrevet blandt forbrugerne.
Kunne man gøre noget lignende her?
Eva Kjer Hansen (V), 2010-02-11:
Det interessante i det er jo, om den påvirkning, der er, er vedvarende, eller om det kun er midlertidigt og forholdene hurtigt genetablerer sig som tidligere.
Jeg har ikke et behov for at gå ind og definere på redskaber som sådan, men et behov for at se på effekten, og det, der er helt afgørende for mig, er, at fiskebestanden udvikler sig på en god måde, og at der ikke sker en belastning på naturen, på miljøet der, hvor fiskeriet foregår, og det mener jeg der er taget højde for i de certificeringer og mærkninger, vi kender i dag, og altså bl.a. i MSC.
Det, hr. Kristen Touborg giver udtryk for, er jo bare, at SF vil gå meget videre i forhold til, hvilke krav der så skulle gøre sig gældende, og det synes jeg ikke er nødvendigt.
Jeg synes, der er en fin dækning i forhold til den bæredygtighed, der kræves i MSC-certificeringen.
Kristen Touborg (SF), 2010-02-11:
Ministeren har jo helt ret i, at der er tale om genbrug.
Det er der meget bevidst.
Derimod har ministeren slet ikke ret i, at når man har et miljømærke i forvejen, er det her overflødigt.
Det er jo ikke nok, at man kalder et mærke for et miljømærke, der skulle også helst have noget indhold i, og vores problem med MSC-mærket er klart, at der er nogle forudsætninger, der ikke bliver opfyldt, at der er nogle ting, man ikke tager højde for.
Det er f.eks. energiforbruget, det er CO2-påvirkningen og økologien i forbindelse med bundforholdene forstået på den måde, at det accepteres, at man bruger skraberedskaber og stadig væk kan blive miljøcertificeret.
Det virker meget underligt.
Jeg vil godt have ministeren til konkret at svare på, om ministeren synes, det er meget miljømæssig forsvarligt, at man trawler igennem f.eks. med muslingeskrabere i Limfjorden.
Tror ministeren ikke, at der sker nedbrud af havmiljøet der, hvor man fisker muslinger?
Frank Aaen (EL), 2010-02-11:
Det tilbud, man taler om, er nærmest siciliansk: Hvis man ikke tager imod det, får man en straf.
Jeg synes, at det er helt i orden, at De Konservative har det ideologiske synspunkt, at jo mere, der bliver privatiseret, jo bedre.
Men jeg kan ikke forstå, at man ikke kan indse, at når man privatiserer ting og erstatter det, at ledelsen og de ansatte i fællesskab diskuterer, hvordan de gør tingene bedst – når man erstatter den dynamik med en kontrakt, hvor tingene skal være skrevet ned i detaljer, for at man kan sikre, at den private leverandør leverer det, vedkommende lover – så får man bureaukrati i stedet for selvstyre.
Den sunde fornuft og det, at man finder den rigtige løsning i et samarbejde mellem de ansatte og brugerne, erstattes af kontrakter på mange, mange sider.
Jeg mener bare, at man er nødt til at vælge, hvad man vil.
Vil man have mere privatisering, eller vil man give de ansatte mulighed for mere selvstyre?