Mette Gjerskov (S), 2012-05-31:
Tak, formand.
Beslutningsforslaget fra Dansk Folkeparti har til formål at pålægge regeringen at fremsætte et lovforslag, der forbyder menneskers seksuelle omgang med dyr, og som indebærer, at overtrædelse skal straffes på linje med andre overtrædelser af dyreværnsloven.
Ifølge beslutningsforslaget skal det fremgår af lovforslaget, at det er selve den seksuelle handling, der forbydes, således at den overtrædelse af loven ikke er betinget af, at dyret udsættes for smerte m.v.
Lovforslaget skal desuden indebære, at enhver form for seksuel udnyttelse af dyr, herunder fremstillelse og udbredelse af dyrepornografi, skal forbydes.
Som forslagsstillerne også har nævnt i bemærkningerne til beslutningsforslaget, er der tale om en delvis genfremsættelse af en række tidligere beslutningsforslag.
De tidligere beslutningsforslag er alle blevet forkastet af et bredt flertal i Folketinget.
Det er altså ikke noget nyt emne, der er på dagsordenen. Lad mig starte med at slå fast, at det er hævet over enhver tvivl, at dyr, der er i menneskers varetægt, skal behandles forsvarligt og omsorgsfuldt.
Det tror jeg at vi alle er enige om.
Jeg tror også, at vi alle kan tilslutte os, at mishandling og vanrøgt og uforsvarlig behandling af dyr er en meget alvorlig sag, som samfundet skal slå hårdt ned på.
Det gælder naturligvis også, hvis der er tale om mishandling, vanrøgt eller uforsvarlig behandling i forbindelse med seksuel omgang med dyr.
Det, som vi vel nok ikke er helt enige om, er, hvordan samfundet skal beskytte dyr mod at lide overlast som følge af seksuel omgang med mennesker.
Her er det regeringens holdning, at vi allerede har den lovgivning, der skal til.
Som reglerne er i dag, er menneskers seksuelle omgang med dyr allerede forbudt efter dyreværnslovens § 1, hvis dyret derved udsættes for smerte, lidelse, angst, varigt mén eller væsentlig ulempe.
Herudover indeholder dyreværnslovens § 17 et forbud mod at bruge dyr til filmoptagelser eller lignende, hvis dyret i den forbindelse udsættes for væsentlig ulempe.
Straffen for vanrøgt og uforsvarlig behandling er efter dyreværnslovens § 28 bøde eller fængsel i op til 1 år, mens straffen for mishandling af dyr er fængsel i op til 1 år og i gentagelsestilfælde op til 2 års fængsel.
For så vidt angår seksuel omgang med andres dyr, følger det af straffelovens § 264, der handler om husfredskrænkelser, at det er strafbart uberettiget at skaffe sig adgang til en fremmeds hus eller et andet ikke frit tilgængeligt sted.
Det er altså ikke tilladt uberettiget at gå ind på en anden persons indhegnede mark eller i en anden persons stald, uanset om formålet er at have seksuel omgang med vedkommendes dyr eller ej.
Overtrædelse af straffelovens § 264, stk. 1, straffes med fængsel indtil 6 måneder.
Desuden følger det af dyreværnslovens § 20, stk. 1, at en dyrlæge, der bliver bekendt med, at et dyr behandles uforsvarligt, har pligt til at anmelde forholdet til politiet, medmindre forholdet ikke er groft og i øvrigt straks rettes.
Det gælder også, hvis der skulle være tale om misbrug i organiseret eller kommercielt regi.
Forslaget om at kriminalisere enhver seksuel omgang med dyr vil derfor alene have betydning i de tilfælde, hvor den seksuelle omgang med dyret ikke er i strid med dyreværnsloven, fordi den ikke volder dyret smerte, lidelse, angst, varigt mén eller væsentlig ulempe.
Efter min mening er der ikke grundlag for sådan et forbud.
Jeg mener, at langt de fleste allerede nu også uden et mere generelt forbud tager afstand fra mennesker, der har seksuel omgang med dyr.
Et generelt forbud mod menneskers seksuelle omgang med dyr vil næppe hverken forøge eller formindske denne afstandstagen.
Hertil kommer, at det vil være forbundet med betydelige vanskeligheder for politi og domstole at håndhæve et generelt forbud, da politiet vil have meget svært ved at løfte bevisbyrden i tilfælde, hvor dyret ikke har pådraget sig fysiske skader.
Spørgsmålet om at kriminalisere enhver seksuel omgang med dyr har også allerede været behandlet på et mere overordnet etisk plan.
Som den tidligere justitsminister har været inde på, da spørgsmålet om et generelt forbud sidst var til behandling her i Folketinget, blev Det Dyreetiske Råd i 2005 bedt om en udtalelse om menneskers seksuelle omgang med dyr for at sikre en samlet gennemgang og vurdering af de undersøgelser, der foreligger om emnet.
Det Dyreetiske Råd afgav sin udtalelse i november 2006.
Et stort flertal af rådets medlemmer fandt, at der ikke er behov for lovgivning, som forbyder privatpersoners seksuelle omgang med egne dyr.
For så vidt angår seksuel omgang med andres dyr og seksuel omgang med dyr i organiseret og kommercielt regi, f.eks. dyresexshow eller dyrebordeller, kunne der imidlertid efter rådets opfattelse være et behov for lovgivningsmæssige initiativer, hvis den nuværende lovgivning ikke yder tilstrækkelig beskyttelse.
Siden dengang har Justitsministeriet, som jo tidligere havde ressortansvaret for dette område, gennemført to undersøgelser om emnet.
Rigspolitiet og foreningerne oplyste, at fænomenet dem bekendt enten ikke forekommer eller alene forekommer i ekstremt sjældne tilfælde.
Retsudvalget blev orienteret om disse oplysninger i september 2010.
Som opfølgning på beslutningsforslag B 102 fra foråret 2011 foretog Justitsministeriets Forskningskontor en spørgeskemaundersøgelse blandt praktiserende dyrlæger i Danmark, hvor man spurgte dyrlægerne om deres eventuelle mistanker om eller kendskab til tilfælde, hvor mennesker havde seksuel omgang med dyr.
Undersøgelsen viste, at en forholdsvis lille del af de medvirkende dyrlæger, dvs. 17 pct., i løbet af deres tid som praktiserende dyrlæger havde haft bare en mistanke om, at dyr, de havde undersøgt, havde været genstand for seksuel omgang med et menneske.
Samlet set havde 78 dyrlæger haft mistanken 130 gange.
Det kan måske lyde som et stort tal, men det skal altså ses i sammenhæng med, at dyrlægerne i gennemsnit havde praktiseret i 23 år.
Kun 7 pct. af alle dyrlægerne i undersøgelsen havde fået havde en mistanke om seksuel omgang mellem dyr og mennesker bekræftet.
I bemærkningerne til beslutningsforslaget kommer forslagsstillerne ind på det generelle forbud mod seksuel omgang med dyr, der enten er gennemført eller er under overvejelse i nogle af Danmarks nabolande, særlig de tanker, man gør sig om spørgsmålet i Sverige.
Fødevareministeriet er bekendt med de svenske overvejelser om et eventuelt forbud.
Emnet blev også drøftet på den høring om menneskers seksuelle omgang med dyr, som det danske Folketings Retsudvalg holdt i 2011.
I en betænkning fra november 2011 om en ny svensk dyreværnslov indgår der en anbefaling om et generelt forbud mod seksuel omgang med dyr.
Anbefalingen i den svenske betænkning bygger på en bred vifte af forskellige argumenter, men bygger i vidt omfang på et synspunkt om risikobegrænsning, altså på, at menneskers seksuelle omgang med dyr måske ikke i alle tilfælde fører til, at dyret lider overlast, men at der er risiko for overlast, og at det kan et forbud modvirke.
Til det er der vel at indvende, at mange forskellige menneskelige handlinger kan føre til risiko for forskellige former for skade.
Det fører dog ikke nødvendigvis til, at de pågældende aktiviteter kategorisk bør forbydes.
Det er i den forbindelse også vigtigt at minde om, at det efter gældende danske regler allerede er forbudt at have seksuel omgang med dyr, hvis dyret derved lider skade.
Faktisk er det et synspunkt, som Det Dyreetiske Råd i sin udtalelse fra 2006 også har taget højde for; man har både understreget i udtalelsen, at seksuel omgang med dyr kan indebære en risiko for, at dyrene kan lide overlast, og at personer, der ønsker at have seksuel omgang med dyr, derfor påtager sig et stort ansvar, som de skal holdes fast på.
Sammenfattende er det regeringens opfattelse, at dyreværnsloven og straffeloven allerede i dag indeholder en tilstrækkelig beskyttelse mod, at mennesker misbruger egne eller andre menneskers dyr seksuelt.
Regeringen kan derfor ikke støtte beslutningsforslaget.