Maja Panduro (S), 2012-02-21:
Jeg kunne ikke lade være med at sidde under den forrige talers indlæg og synes, at det er sådan lidt sjovt, ikke?
Nu har man selv haft magten i 10 år, hvor vi jo godt kan blive enige om, at der er levnet plads til forbedring, men når man så holder sin ordførertale her ved forespørgselsdebatten – jeg ved godt, at den er skrevet på forhånd, vi har jo alle sammen siddet og gjort nogle forberedelser, inden vi kom – forholder man sig nærmest overhovedet ikke til ministerens grundige tale, hvor ministeren fortæller om regeringens værdier på det her område og lægger linjerne for den måde, vi faktisk har tænkt os at dreje ældrepolitikken på fremover.
På trods af det stiller Venstres ordfører sig herop og siger direkte, at regeringen vil afskaffe det frie valg.
Jeg synes faktisk godt, at man lige kan forholde sig til det, der trods alt bliver sagt.
Når det så er sagt, vil jeg selvfølgelig også meget gerne nå her i min tale at kvittere for, at Dansk Folkeparti rejser den her diskussion.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi drøfter, hvordan vi kommer videre med ældreområdet, hvordan vi imødeser de ganske store udfordringer, som vi står over for på det her område.
Og selv om det er vigtigt at diskutere rulleborde, robotstøvsugere og saftevand, synes jeg også, det er rigtig vigtigt, at vi her i fællesskab kan løfte os en lille smule op og også drøfte visioner, drøfte, hvilken retning vi skal i.
Her tror jeg, det er ganske vigtigt, at vi husker at skelne, når vi taler om de ældre.
For det er jo sådan, at dem, som er ældre i dag, er lige så forskellige, som alle vi andre er.
Der er en gruppe af de ældre, som har et stort behov for ekstra hjælp og omsorg, og så er der en anden gruppe, som lige er trådt ud af arbejdsmarkedet og er ved at begynde et nyt kapitel af deres liv, men som har en masse ressourcer på mange forskellige måder.
Derfor skal der jo også være flere spor, måske især to, i vores ældrepolitik, og det handler om, at vi for det første skal sikre, at ældre kan bidrage og deltage i samfundet længst muligt – også gennem tiltag på arbejdsmarkedet, som sikrer, at det er attraktivt for ældre, og sikrer, at flest muligt kan og ønsker at bidrage og ønsker at være en del af et arbejdsfællesskab – og at vi for det andet skal sikre, at mennesker, når de så på grund af alder eller på grund af sygdom får brug for vores pleje og omsorg, får den rigtige og den nødvendige hjælp.
Langt de fleste ældre vil jo fremover være kendetegnet ved, at de bevarer deres fysiske funktionsevne langt oppe i alderen, og samtidig ved vi også, at det, som de fleste ældre borgere ønsker sig allermest, er et aktivt seniorliv, hvor de selv bestemmer.
De ønsker at tage ansvar for eget liv og ønsker at kunne klare sig uden hjælp, og derfor skal vores ældrepolitik i fremtiden jo også være i stand til at støtte vores borgere i de ønsker.
Derudover er der jo ikke alene økonomiske, men sandelig også menneskelige ressourcer at hente, hvis vi kan hjælpe borgere til at klare sig længere uden hjælp fra kommunen, fordi de er bedre fungerende.
Det vil være en samfundsøkonomisk fordel, men det vil i den grad også være en stor fordel for den enkelte, at man kan klare sig uden praktisk og personlig pleje.
Vi havde jo ligesom sikkert andre det her på gruppemødet i morges, og der sagde en af mine kolleger noget ret klogt.
For vi diskuterede nemlig det, man gør i Fredericia, og som mange af os her jo kender og er vældig inspireret af, og vi har drøftet det før, som handler om, at man skal kunne blive længst muligt i eget hjem.
Så sagde hun: Måske skal vi også blive bedre til at sikre, at man kan blive mest muligt i eget liv.
Og det handler om, at vi jo har nogle borgere, som måske nok også begynder at have svært ved at huske eller bliver lidt forvirrede en gang imellem, men hvor vi altså – bl.a. ved hjælp af velfærdsteknologi – kan gøre virkelig meget, for at de også bliver ved med at føle, at det er deres liv, at vi ikke tager bestemmelsen fra dem, at vi ikke tager følelsen af, at det her er deres liv, fra dem.
Det skal vi også huske på.
De ældre har igennem et langt liv bidraget til det velfærdssamfund, som vi alle sammen sætter så stor pris på.
Det skal vi værdsætte, og vi skal sørge for, at man fortsat har mulighed for at bidrage på hver sin måde, også når man er kommet en lille smule op i årene.
Så skal jeg med formandens tilladelse læse et forslag til vedtagelse op på vegne af Socialdemokraterne, Radikale Venstre, SF og Enhedslisten:
Forslag til vedtagelse
Folketinget konstaterer, at den økonomiske krise samt den demografiske udvikling med langt flere ældre betyder store udfordringer for velfærdssamfundet.
Samtidig viser udviklingen, at flere ældre vil være mere raske og ressourcestærke og vil forvente at kunne fortsætte deres hidtidige liv.
Samtidig vil en voksende gruppe ældre have brug for pleje og omsorg.
Folketinget opfordrer til, at der sikres social balance i ældrepolitikken, så plejen og omsorgen til svage ældre fremover baseres på disse værdier.
Folketinget understreger vigtigheden af at frigøre ressourcer ved at afskaffe bureaukrati og unødig kontrol.
Folketinget anerkender de tanker, som har været fremme om at undersøge og forbedre hjemmeplejen, og opfordrer regeringen til at lade dem indgå i overvejelserne i forbindelse med en socialreform.«