runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henning Hyllested (EL), 2013-05-28:
Jamen jeg er da glad for, at ministeren i begyndelsen sagde, at ministeren var enig med Enhedslisten i hvert fald om ikke i andet, så i den rejste problemstilling.
Jeg kan jo forstå på den rapport, der nu ligger på ministeriets hjemmeside og også på det følgebrev, der er kommet, at det er helt tydeligt, at branchen har peget på en række problemer.
Så jeg kunne da godt tænke mig at vide, om ministeren her vil redegøre for, hvad det er for nogle problemer, som branchen har rejst, og hvad det er for nogle løsningsforslag, som de peger på, og som ministeren så i øvrigt ikke mener kan lade sig gøre.
Hans Kristian Skibby (DF), 2013-05-28:
Jamen jeg anerkender selvfølgelig, at ordføreren har lov til at have den holdning, men er det etisk at blande sig i, hvordan andre folk investerer deres penge?
Er det noget, Enhedslisten skal gøre sig til smagsdommer over?
Men ordføreren siger, at det er uetisk, at vi støtter, hvis nogle vælger at bruge penge på at støtte virksomheder, som udvikler droneteknologier.
Men netop dronerne er jo med til at sikre vores udstationerede soldaters sikkerhed.
Derfor er det jo ganske underligt, at Enhedslisten netop ved at fremsætte det her beslutningsforslag egentlig gør sig til talsmand for, at vi ikke skal godkende, at man kan udvikle droner til gavn for vores udsendte soldaters sikkerhed.
Det er det, jeg altså ikke forstår.
Jeg kan simpelt hen ikke få det ind i min æggeskal.
Nikolaj Villumsen (EL), 2013-05-28:
Tak for det.
Det er da dejligt at få et spørgsmål.
Og det ville da også være fint, hvis andre spurgte.
Nu er der desværre ikke så mange, der er mødt op i salen i dag til den her vigtige debat.
Men jeg kvitterer da for, at Dansk Folkeparti er engageret i sagen.
Vi synes, at det er uetisk, fordi man anslår, at 3.200 uskyldige civile er blevet slået ihjel alene i Pakistan, et land, som hverken Danmark eller USA er i krig med.
Dermed er det både i strid med folkeretten og dybt problematisk, at uskyldige civile bliver bombet ved de amerikanske militære droneangreb.
Derfor ønsker vi fra dansk side at sige, at når der ikke er en klar international regel for, hvordan man må benytte sig af droner – vi kan konstatere, at brugen af militære droner i dag slå tusinder af uskyldige civile ihjel – er det noget, vi bør tage ansvar for her i Folketinget, så bør vi sikre, at hr. og fru Jensen, når de putter deres penge i pensionskassen, ender de penge ikke i investeringer, der skaber en drone, der slår uskyldige civile ihjel rundtomkring i verden.
Det synes vi er etisk.
Og vi synes, at det ikke at handle, det at sige nej i Folketinget i dag, er uetisk.
Hans Kristian Skibby (DF), 2013-05-28:
Jamen jeg valgte faktisk helt fra starten af at trykke mig ind på talerlisten, for jeg troede faktisk, at der var så mange, der ville sætte spørgsmålstegn ved det her beslutningsforslag.
Nu brugte ordføreren selv det her med, at det var uetisk med de her investeringer.
Og det er det, jeg simpelt hen ikke kan forstå.
Jeg kan simpelt hen ikke få det ind bag min æggeskal , for at sige det ligeud, at det skulle være uetisk at udnytte og udvikle nogle systemer, nogle teknologier, som også er til gavn for vores NATO-soldater, som eksempelvis er udstationeret i Afghanistan.
Man kan bruge dronerne til mange ting, og jeg anerkender også, at man kan bruge dem til uetiske ting.
Annette Vilhelmsen (SF), 2013-05-28:
Jamen det, jeg også har sagt her i min indledning, er, at vi fra dansk side gerne vil tage initiativ til, at der sker noget på europæisk plan.
Jeg kan ikke her og nu sige, hvornår det kan ske, men jeg kan sige, at det er noget af det, som vi vil arbejde på.
Så jeg vil egentlig finde ud af, hvor det her lovforslag ligger, og hvordan mulighederne er for at følge op på den danske særlov, og så se det i forhold til en europæisk sammenhæng og derefter vende tilbage til hr. Henning Hyllested med det.
Hans Christian Thoning (V), 2013-05-28:
Jeg vil gerne starte med at sige, at jeg finder det yderst positivt, at vi nu får startet en politisk debat om nødvendigheden af at få ændret den nuværende rejsegarantifondslov.
Det er uden tvivl noget, vi bør se nærmere på, og som også kræver en ændring.
Vi har en situation i dag, hvor de høje charterafgifter og garantier ikke afspejler den nuværende situation.
Vi kan komme til at stå i en situation, hvor nogle rejsearrangører kommer til at dække konkurser hos flyselskaber, hvilket ikke var meningen med loven.
Derudover må vi erkende, at visse flyselskaber, der i dag flyver ud af Danmark, ikke er omfattet af ordningen, hvilket i den sidste ende kan virke konkurrenceforvridende.
Derfor er der også rigtig mange gode tiltag at hente i dette beslutningsforslag, men desværre er der også punkter, der ikke behandles.
Det er positivt, at der sigtes mod at oprette et økonomisk beredskab som følge af et bidrag på 5 kr. pr. passager, ligesom det er en god idé med bagatelgrænsen på de 500 kr. pr. billet.
Desværre er det et problem i forbindelse med rejsearrangørerne.
Det virker urimeligt, at garantikravet skal opretholdes over for rejsearrangørerne, uanset om købet sker via en rejsearrangør eller på egen hånd, såfremt de 5 kr. skal betales.
Derudover har vi et problem, i og med at man ikke kan kræve garantier hos alle flyselskaber og dermed forvrænge markedet.
Derudover kan vi opnå nogle problemer, da det i en obligatorisk ordning bliver svært at sondre mellem privatrejsende og forretningsrejsende.
Til sidst kunne vi ønske os mere klarhed over, hvordan et rejseankenævn skal finansieres.
Derfor kan Venstre ikke støtte beslutningsforslaget.
Mette Reissmann (S), 2013-05-28:
Jeg er helt bekendt med ordningens beskyttelsesniveau, når det kommer til forbrugerne, så hr. Henning Hyllested behøver ikke at være bekymret for, om jeg skulle have misset den pointe.
Jeg vil sige til hr. Henning Hyllested, at i det her tilfælde er det jo netop, fordi vi er bekendt med, hvad det er for nogle ting, der er i øjeblikket.
Vi har, som ministeren jo sagde i sin tale, haft en evaluering af hele ordningen, og deraf fremgår det jo desuden også meget tydeligt, at det ikke er i overensstemmelse med den oprindelige lov, det er ikke i overensstemmelse med det forbrugerbeskyttelsesniveau, man gerne ville have haft.
Der er kommet en dom i juli 2012, som er kommet på tværs, og derfor er det jo også, at man bliver nødt til at se på, hvordan vi så inden for den givne realitet, den givne virkelighed kan agere, sådan at vi sikrer en bæredygtig forbrugerbeskyttelse også i fremtiden, sådan at vi ikke skal stå her om et år igen og diskutere de her ting.
Det kræver naturligvis også, at alle partierne drøfter det i udvalget under udvalgsbehandlingen, men samtidig også inddrager de relevante interessenter.
Henning Hyllested (EL), 2013-05-28:
Jeg regner med, at fru Mette Reissmann er opmærksom på – det er i hvert fald gentaget i det følgebrev, som ministeren har sendt ud sammen med rapporten – at der er bred enighed blandt interessenterne, hvilket i det her tilfælde vil sige branchen meget bredt, at ordningen på flyområdet ikke fungerer hensigtsmæssigt.
Så må man jo handle, og så kan man selvfølgelig godt bruge skraldespanden, der hedder EU, og sige, at o.k., vi hælder det ned i EU, og så sker der i øvrigt ikke noget i rigtig mange år.
Det tager jo sådan set ikke sigte på at dække flyselskaberne.
Det tager sigte på at dække de flyrejsende, der kommer i klemme ved eventuelle konkurser, ved at opkræve 5 kr. pr. billet.
Der er ikke noget som helst i EU, i forordninger eller noget som helst, der forhindrer Danmark i på den måde at gå enegang.
Det var dog en løsning på problemet.
Mette Reissmann (S), 2013-05-28:
Hr. Henning Hyllested har da ret i, at det er en uholdbar situation, at der forekommer den uhensigtsmæssighed, som hr. Henning Hyllested nævner.
Altså, man kunne jo bl.a. spørge hr. Henning Hyllested, om han, hvis han ønsker, at den konkurrencemæssige situation skal ophøre, ville være interesseret i, at vi bare bragte ordningen tilbage til start, således at forstå, at det alene var direktivet, der fandt anvendelse, og vi så gik tilbage til retstilstanden før 2010.
Det tror jeg ikke hr. Henning Hyllested ville synes var en god idé, henset at forbrugerbeskyttelsen dermed alt andet lige ville blive forringet.
Jeg synes jo, at jeg, uagtet at det er et nobelt og sympatisk udgangspunkt, hr. Henning Hyllested har valgt at tage i sit beslutningsforslag, har nævnt så mange ting, som desværre betyder, at der er forhindringer på vejen, som skal ryddes væk, før vi kommer derhen, hvor vi dels kan højne forbrugerbeskyttelsen og dels kan sikre, at der er en korrekt og hensigtsmæssig konkurrencesituation.
Henning Hyllested (EL), 2013-05-28:
Det var ærgerligt, men det havde jeg selvfølgelig også forventet.
Jeg har, allerede da ministeren holdt sin tale, nævnt, at det her kan komme til at tage rigtig, rigtig mange år med det tempo, som EU-Kommissionen holder i øjeblikket.
Jeg vil gerne vide, hvordan Socialdemokraterne og fru Mette Reissmann vil komme den konkurrenceforvridning, som i øjeblikket ligger i den nuværende ordning, til livs.
Nogle flyselskaber er tilsluttet Rejsegarantifonden, men et firma som f.eks. Norwegian, som efterhånden er næststørst i Danmark, behøver ikke være tilsluttet, fordi de ifølge dommen fra Østre Landsret ikke har et fysisk salgssted, eller hvad det hedder, i Danmark.
Hvordan vil man fra socialdemokratisk side komme den konkurrenceforvridning, der er tale om, til livs?
Mette Reissmann (S), 2013-05-28:
Indledningsvis vil jeg gerne understrege, at det er centralt for Socialdemokraterne at sikre en god forbrugerbeskyttelse.
Det gælder naturligvis også for rejsende, der kan risikere at strande i udlandet eller skulle betale egen hjemrejse, hvis det flyselskab, som man er rejst ud med, har købt billet hos, går konkurs under den her konkrete rejse.
Vi har desværre set alt for mange eksempler på, at det sker, og det kan vi ikke leve med, og derfor har Socialdemokraterne tidligere også været med til at udvide Rejsegarantifonden.
Vi var med til at indføre en model på området, der trådte i kraft i januar 2010, og modellen var dengang udtryk for det muliges kunst, hvor vi hos Socialdemokraterne bl.a. udtalte os kritisk over for, at rejsegarantien udelukkende dækker flyrejser foretaget med selskaber, der er etableret i Danmark.
Men modellen var dengang et skridt i den rigtige retning, og derfor stemte vi for, i øvrigt sammen med resten af Folketinget.
Kritikken viste sig ellers berettiget, for efter Norwegiandommen i 2012 ved vi, at netop etableringen af et selskab langtfra gælder alle flyselskaber, der opererer i Danmark.
De fleste flyselskaber annoncerer på internettet, og det er jo også sådan, at forbrugernes købsadfærd har ændret sig, og de fleste af os bestiller vores flyrejser over nettet, bl.a. også hos mange selskaber, der ikke har kontor i Danmark.
Men med B 117, som vi behandler her i dag, har Enhedslisten foreslået en ny model.
Det er prisværdigt, og det er også nødvendigt, men desværre medfører den foreslåede model en række nye problemer.
For det første er der en omkostningstung model, særlig for danske flyselskaber.
Erhvervs- og Vækstministeriet vurderer, at der skal opbygges en fond i størrelsesordenen 500-700 mio. kr., idet den foreslåede ordning også vil gælde, når meget store udenlandske flyselskaber går konkurs.
Derudover skal den danske statskasse eventuelt gå ind og dække de meromkostninger, der måtte være.
For det andet vil det også være svært at håndhæve den foreslåede ordning.
Det drejer sig især om forslaget om en garantiordning, og det vil faktisk reelt være umuligt for Rejsegarantifonden at håndhæve sådan et krav over for udenlandske selskaber.
For det tredje vil Danmark, såfremt man indførte den foreslåede ordning, forbryde sig mod internationale forpligtelser.
Som følge af Chicagokonventionen er Danmark nemlig ifølge Trafikstyrelsen forpligtet til at modtage fly fra andre lande i danske lufthavne uden at stille særlige krav eller lægge særlige hindringer i vejen.
Derudover skal Danmark overholde EU-forordningen om passagerrettigheder.
Så alt i alt er det derfor ikke muligt at indføre den model på området uden om EU, og det er da også her, løsningen skal findes.
Problemet er af grænseoverskridende karakter, og derfor bør løsningen også findes i fælleseuropæisk regi.
Socialdemokraterne opfordrer derfor regeringen til at kæmpe for en fælleseuropæisk løsning, der sikrer forbrugerne bedre beskyttelse.
Derfor støtter Socialdemokraterne ikke beslutningsforslaget.
Hans Christian Thoning (V), 2013-05-28:
Jamen det synes jeg vi skal tage efterfølgende.
Vi gør det på den led.
Og som jeg før har sagt – og det synes jeg også jeg hørte på ministeren – er der en afklaring, der skal ske på visse områder.
Men som jeg egentlig startede med at tilkendegive, finder jeg, at det er udmærket, at vi har taget hånd om det her.
Henning Hyllested (EL), 2013-05-28:
Det vil jeg så prøve.
Og så vil jeg også høre: Er der ting i beslutningsforslaget, som Venstre finder er fuldstændig uspiselige?
Hans Christian Thoning (V), 2013-05-28:
Det er også det, jeg har givet udtryk for.
Altså, der er rigtig positive elementer i det, der er bare nogle mangler, som vi mangler at få afdækket.
Og det hørte jeg også ministeren sige.
Så i debatten her i eftermiddag synes jeg da, at hr. Henning Hyllested skal lytte til, hvad der bliver sagt, og så måske prøve at fremføre nogle af de problemstillinger, som der har været tale om, og så efterfølgende egentlig prøve at imødegå dem og se, hvordan vi kan få håndteret det her.
Brian Mikkelsen (KF), 2013-05-28:
Det Konservative Folkeparti kan overhovedet ikke støtte forslaget.
Vi synes, at det er et problematisk politisk forslag, at man fra lovgivers side vil gå ind og lege moralens vogter i forbindelse med investeringer i produkter, som ikke er ulovlige i forhold til konventioner og heller ikke er kendt ulovlige ifølge dansk lovgivning.
Det vigtigste for eksempelvis danske pensionskasser og danske virksomheder må jo være at se på, hvordan de kan få et afkast på deres investeringer.
Jeg vil da gerne have, at min pensionskasse sørger for at investere pengene så godt, at der også er penge, når jeg bliver gammel.
Sådan må det være, og så kan vi her i Folketinget og internationalt lave konventioner og lovgivning, som afpasser, hvad man må og hvad man ikke må.
Det er en formynderisk holdning, som hører en helt anden og svunden tid til, at vi i Danmark skulle være klogere, dygtigere og moralsk bedre end alle mulige andre.
Det er vi ikke.
Den anden del af det er, at vi fra Det Konservative Folkepartis side ikke er imod droner.
Vi er sådan set for droner.
Vi mener, at det kan være et relevant strategisk valg at bruge droner militært til kirurgiske angreb, og også til civile formål kan det være fantastisk godt at investere i droner.
Så vi er sådan set for droner og ville synes, det var helt malplaceret i det hele taget at gå ind i at lave noget som helst lovgivning for det, hvis det overhovedet kom på tale i det danske Folketing.
Så både af principielle og reelle årsager er vi imod forslaget fra Enhedslisten.
Henning Hyllested (EL), 2013-05-28:
Jamen jeg er da rigtig glad for, at Venstre sådan tager overvejende positivt imod beslutningsforslaget.
Det vil jeg da selvfølgelig gerne kvittere for.
Jeg vil bare lige høre, om det giver anledning til, at man så måske i den efterfølgende udvalgsbehandling kunne finde ud af et eller andet sammen på tværs af partierne og måske mellem alle partierne, da jeg også bemærkede, at ministeren trods alt havde visse positive bemærkninger til beslutningsforslaget.
Bent Bøgsted (DF), 2013-05-28:
Jo, hvis det var så vel, at man kunne være sikker på, at hvis der kom en autorisationsordning, så kunne der overhovedet ikke oprettes vikarfirmaer, der udbød arbejdskraft til 60 kr. i timen, men det har hr. Finn Sørensen i hvert fald ikke haft mulighed for at overbevise beskæftigelsesministeren om.
For regeringen siger nej til det, og beskæftigelsesministeren sagde jo – det var godt nok ved førstebehandlingen – at det her overhovedet ikke ændrer noget ved, at de her vikarbureauer kunne fortsætte; de kunne stadig væk udbyde arbejdskraft til 60, 70, 80 kr. i timen.
Jeg ville jo mene, at hvis det var sådan, at regeringen havde troet på, at en autorisationsordning kunne have løst problemet med, at de underbød, så ville det have været med i direktivet her.
Men det er muligt, at hr. Finn Sørensen kan få beskæftigelsesministeren til at redegøre for, om det virkelig kunne stoppe det, at man kunne oprette et vikarbureau til det.
Hvis der kan komme en erklæring om, at en autorisationsordning en gang for alle vil sætte en stopper for, at man kan sende de her breve ud, hvor arbejdskraft underbydes, så har vi jo noget at snakke om.
Finn Sørensen (EL), 2013-05-28:
For problemet med loven, som den ser ud nu, er jo, at den ikke sikrer, at overenskomstdækkede vikarer som helhed bliver behandlet på lige fod med de ansatte i brugervirksomheden.
Det er en stor svaghed ved det lovforslag, der er fremsat, og det er derfor, at vi har stillet det her ændringsforslag.
Hvad det andet forslag angår, forstår jeg ikke rigtig ordførerens bekymring, for en autorisationsordning vil jo betyde, at det netop kun er vikarer med orden i sagerne, der kan fungere lovligt her i landet.
Jeg troede da, det var ordførerens hensigt, at vi skulle bekæmpe social dumping og forhindre, at vi har en masse platfirmaer på det her område, og en autorisationsordning vil jo sikre, at vi får ryddet op i dem.
Bent Bøgsted (DF), 2013-05-28:
Jamen med hensyn til det første er vi ikke så overbeviste om, at der er behov for det.
Det må jeg indrømme.
Vi er ikke overbeviste om, at der skulle være behov for ændringsforslag nr. 1.
Det kan vi så tage diskussionen om imellem anden og tredje behandling, men lige nu er vi ikke overbeviste om, at der er behov for det, og derfor kan vi ikke stemme for det.
Autorisationsordningen: Jamen altså, problemet, som hr. Finn Sørensen rejser her, er jo nok, at det vil være svært at få de her, hvad skal man sige, sådan lidt smudsige vikarfirmaer puttet ind under en autorisationsordning, der gør, at de ikke må udbyde vikarer til mindsteløn, for det hjælper jo ikke noget, at de skal være autoriserede, hvis de så stadig væk frit kan udbyde arbejdskraft til billige lønninger.
Tak, formand.
Om det her lovforslag, som der så er stillet ændringsforslag til fra Enhedslistens side, skal jeg sige, at det sådan er lidt mærkværdigt med et lovforslag, som vi for nogle år siden fik at vide der ikke var det store behov for, fordi Danmark havde bestemte regler, men der var andre lande, der havde behov for at få strammet reglerne op.
Og det må vi selvfølgelig også acceptere.
Vi har i Dansk Folkeparti set på lovforslaget og ændringsforslaget fra Enhedslisten.
Og der synes vi egentlig, at det er rimeligt, at folk skal vide, om der er nogle klausuler, om der er en aftale om, at man skal betale en afståelsessum til vikarbureauet, hvis virksomheden ansætter den, der er kommet ud i vikararbejde.
Det er ret og rimeligt.
For der er mange, der har forhåbninger om, at de måske kan få lov at få et fast arbejde, når de kommer ud som vikarer.
Hvis der så lige pludselig dukker det op, at der så lige skal betales en sum penge for, at folk kan få lov til at blive ansat dér, skal folk først afskediges fra vikarbureauet, og så skal de håbe på, at virksomheden stadig væk vil have dem efter nogle måneder.
Så det er ret og rimeligt, at man ved, hvad man går ind til.
Derfor vil vi i Dansk Folkeparti sige ja til ændringsforslag nr. 2 fra Enhedslisten, men sige nej til ændringsforslag nr. 1 og 3. Når det er sagt, vil jeg også sige, at det her forslag jo ikke gør noget ved det, der virkelig er problemet, der, hvor man tilbyder job til eller arbejdskraft til 60-70 kr. i timen.
Det ændrer det overhovedet ikke noget ved, undtagen selvfølgelig der, hvor der er overenskomst.
Men der er nok ikke nogen virksomheder, hvor der er overenskomst, der får lov til at tage en vikar ind til 60 kr. i timen.
Det kommer til at ligge fast heri.
Men en arbejdsgiver, der ikke har nogen overenskomstansatte, kan stadig væk ansætte til 60-70 kr. i timen.
Det ændrer det her ikke ved, og det er så lidt beklageligt.
Men Dansk Folkeparti stemmer ja til forslaget, også i den forbindelse.
Lars Christian Lilleholt (V), 2013-05-28:
Tak for det.
Vi anbefaler, at lovforslaget går tilbage til Energiudvalget mellem anden og tredje behandling.
Det gør vi på baggrund af dagens samråd i Energiudvalget, hvor ministeren redegjorde for lovforslaget, og ikke mindst på baggrund af hele det forløb, der har været i forhold til at lukke det omfattende hul, der er opstået på solcelleområdet.
Vi savner en række svar, vi er meget kritiske i forhold til ministerens håndtering af den her sag, hvor mange familier, mange virksomheder har investeret rigtig mange penge på et forkert grundlag.
Det ønsker vi ministeren svarer på, og derfor ønsker vi det tilbage til udvalget mellem anden og tredje behandling med henblik på indkaldelse til yderligere samråd.
Finn Sørensen (EL), 2013-05-28:
Det ene forslag skal jo sikre to ting, nemlig dels at en overenskomst, der bruges til at fravige ligebehandlingsprincippet, som helhed skal stille vikaren mindst lige så godt som de ansatte på brugervirksomheden, dels at arbejdsmarkedets parter skal være enige om at bruge overenskomsten til at fravige.
Det tredje forslag handler jo om, at vi gerne vil have oprettet en autorisationsordning for vikarbureauer, sådan at vi kan få luget ud i hele den underskov af platfirmaer, der findes på det her område.
Så jeg vil gerne høre, hvorfor ordføreren ikke kan støtte de to andre ændringsforslag, Enhedslisten har stillet.
Rasmus Prehn (S), 2013-05-28:
Ja, man kan jo ikke lade være med til at tænke, at det ikke tegner alt for godt for oppositionen, hvis de ikke er i stand til at blive enige om bare sådan et forslag her.
Den konservative ordfører giver udtryk for, at det her forslag er krystalklart: at der intet er at være i tvivl om, at det står tydeligt, hvad man mener, og at man er enige om alt bortset fra det der med lastbilerne inde i byerne.
Det er jo godt nok.
Eller er det forbudt i forbindelse med cykelløb at køre hurtigere end 25 km/t.?
Merete Riisager (LA), 2013-05-28:
Vi kender alle sammen til irritationen over at køre bag en lastbil eller en bus, der kører 50 km/t. i bymæssig bebyggelse, selv om det er opskiltet, at fartgrænsen på strækningen er højere.
Vi kender også alle sammen til irritationen over at køre bag en traktor, der kører langsomt og fylder så meget på vejen, at den oven i købet er svær at overhale.
Disse irritationer fører hver dag til, at personbilister bliver utålmodige, dytter, udøver chikane eller overhaler hasarderet.
Det er forseelser, som sker hver eneste dag, og som er til fare for trafiksikkerheden.
Derfor mener Liberal Alliance, at der er sund fornuft i at ændre fartgrænserne de steder i trafikken, hvor bilister bliver irriteret, således at loven tillader busser, lastbiler, campingvogne, trailere og traktorer at køre med højere hastigheder, end tilfældet er i dag.
Vi er nemlig overbevist om, at disse tilpasninger vil sikre et bedre flow i trafikken og samtidig styrke trafiksikkerheden samt mobiliteten.
Det er dog ikke kun på de store veje, at fartgrænserne mangler logik.
Hvem har ikke prøvet at køre mere end 25 km/t. på cykel?
O.k., det er måske ikke alle, men i hvert fald i medvind kan det ske.
Derfor mener vi heller ikke, at det giver mening, at en eldreven cykel har en fartgrænse på 25 km/t.
Vi ønsker at hæve fartgrænsen til 30 km/t. for eldrevne cykler, så sikkerheden og fremdriften på cykelstien øges.
Alt i alt skal der være logik og sund fornuft i de regler, vi sætter for borgerne.
Hvis borgerne kan se denne logik, vil sandsynligheden for, at de overholder reglerne, være større.
Det er derfor en selvfølge, at Liberal Alliance støtter dette beslutningsforslag.