Mette Frederiksen (S), 2015-01-23:
Det kommer jeg simpelt hen ikke til at være her med beslutningsforslaget fra hr. Uffe Elbæk.
Det er jo ikke hver dag, vi her i Folketingssalen får lejlighed til at diskutere, hvordan vi har indrettet vores demokrati og vores folkestyre, og det er selvfølgelig på sin egen måde velkomment at gøre det fra tid til anden.
Og det er godt, at vi er det.
Det synes jeg der er grund til at stå vagt om.
Det betyder oversat til dansk, at resten af den voksne del af den danske befolkning stemmer på nogle politikere, og så er det op til os løbende at træffe de nødvendige politiske beslutninger og repræsentere de forskellige synspunkter og interesser, der er.
Jeg køber grundlæggende ikke det, der sådan er understrømmen i forslaget her, nemlig at vi ikke magter den opgave.
For i det omfang, vi ikke gør det, skal man jo vælge nogle andre politikere.
Jeg har egentlig grundlæggende stor tiltro til, at de politiske partier i Danmark repræsenterer de strømninger, holdninger og værdier, som er i det danske samfund, og jeg har på tilsvarende vis meget stor tiltro til den danske vælgerbefolkning.
Er de er uenige i de prioriteringer, vi har, og de valg, vi træffer, ja, så skal de selvfølgelig stemme på nogle andre, og det gør de jo også fra tid til anden.
Netop fordi det er så få af os, der får lov til at sidde i Folketinget og være dem, der træffer de konkrete beslutninger, så er vi her kun for en kort periode.
Det er derfor, vi har tidsbegrænsede perioder, hvorefter der skal afholdes valg, hvor hver enkelt dansker har muligheden for at træffe de beslutninger, man nu mener er de rigtige.
Et åbent ministerium fremstår som et en lille smule koloreret begreb, og jeg må forstå forslaget sådan, at ønsket er, at der skal være borgerdrevne beslutningsforslag, som kan fremsættes direkte for Folketinget.
Så jeg er altså stærk tilhænger af det repræsentative demokrati.
Af det følger også, at vi tager ansvaret, både for de valg, vi træffer, og de valg, vi dermed ikke træffer, eller for de ting, vi tilvælger, og de ting, vi fravælger.
Jeg tror, det er godt, at det er sådan.
Grundloven indeholder jo derudover også regler for, hvordan lov- og beslutningsforslag kan fremsættes, og det indebærer direkte, at lovforslag og beslutningsforslag kun kan fremsættes af regeringens ministre og medlemmer af Folketinget.
Som det anføres i bemærkningerne til beslutningsforslaget, vil den foreslåede ordning om et åbent ministerium med direkte fremsættelse af beslutningsforslag i Folketinget skulle respektere grundlovens bestemmelser, og det er jo et godt udgangspunkt, men det er lidt svært, synes jeg, at se, hvordan det faktisk skal kunne lade sig gøre i virkelighedens verden.
Det er vores ansvar – os, der er de folkevalgte – at repræsentere den danske befolkning, så godt som det overhovedet kan lade sig gøre.
Jeg tror også, at det derudover er vigtigt at få sagt, at der jo er rig mulighed for at gøre sin indflydelse gældende.
Det er mit indtryk, at såvel hvad angår regeringen som Folketingets partier, er der en meget, meget let og direkte adgang til os.
Den er måske mere direkte og lettere, end den nogen sinde har været før.
Det er så let at skrive, det er så let at give sin holdning til kende, og der er jo heldigvis rigtig mange borgere, der drager nytte af det og gør brug af det.
Fra min side skal der selvfølgelig altid lyde en opfordring til, både at man er politisk aktiv, men også at man gør, hvad man kan, for at ens stemme bliver hørt, enten individuelt eller i forening med andre.
Jeg kender hr. Uffe Elbæk ret godt igennem mange år.
Vi har også været kolleger i regeringen.
Jeg er ikke et sekund i tvivl om, hvad der driver beslutningsforslaget her, nemlig en oprigtig interesse for at udvide demokratiet og invitere flere mennesker indenfor.
Det ideal, det ønske, vil jeg gerne kvittere for, og jeg deler det til fulde, men jeg kommer ikke til at bakke forslaget her op.
Jeg vil foreslå, at jeg vender tilbage til Retsudvalget, for jeg tror, at interessen går bredere end i forligskredsen, og det har jeg allerede svaret til Folketinget: at når den diskussion, som pågår mellem Datatilsynet og Rigspolitiet, er færdig, gør jeg min stilling op sammen med regeringen, og så vil jeg selvfølgelig også vende tilbage til Folketinget.