runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2012-03-20:
Det er en særlig dag i dag, og det er en særlig god dag.
Ikke nok med, at vi tidligere fik gjort noget ved pointsystemet fra VKO-tiden, nu står vi næsten for enden af en meget, meget lang rejse hen imod muligheden for vielse af homoseksuelle par i folkekirken og i de andre trossamfund, hvis det skulle være.
Lige siden tidligere statsminister Anders Fogh Rasmussen i 2004 slog til lyd for, at homoseksuelle skulle have ret til at blive viet i den danske folkekirke – en udtalelse, som Anders Fogh Rasmussen i parentes bemærket oven i købet blev hædret for af LBGT Danmark, da den daværende statsminister blev udnævnt til årets laks som en person, der svømmer mod strømmen – har diskussionen om den her mulighed bølget frem og tilbage, det gjorde den også før 2004, og derfor er det heller ikke nogen sjasket eller sjusket eller forhastet lovgivning, som vi behandler i dag. Jeg synes, det er værd at bemærke, at det jo er folket, der har sammensat det her Folketing, det her repræsentative Folketing, og jeg har grund til at tro, at flertallet for det her forslag nok ikke er så lille endda.
Jeg ved godt, det er sjældent, det er det kirkepolitiske, der afgør en valgkamp, men det er sådan, at befolkningen var bekendt med, hvad de forskellige politiske partier mente om det her forhold også op til folketingsvalget i september måned sidste år.
Det forholder sig også sådan, at 67 pct. af befolkningen i december 2011 erklærede sig enig i, at det skulle være en mulighed for homoseksuelle at blive viet i den danske folkekirke.
Det er jo nu engang sådan, at det kun er os her i Folketinget, der kan tage den her beslutning.
Der har været snak om, at det skal kirken selv gøre, men det er jo en billig omgang, for det kan kirken jo ikke, for hvem er kirken?
Er det menighedsrådene, er det provsterne, præsterne, biskopperne eller det menige medlem?
Er det noget, der skal ud til urafstemning, og hvem skal efter en urafstemning så tage teten?
Så derfor er det en ganske, ganske særlig dag, for det kan aldrig være, og det skal aldrig blive folkekirkens opgave at udgrænse bestemte grupper eller enkeltpersoner fra deltagelse i fællesskabet, hverken hele fællesskabet eller dele af fællesskabet.
Så SF er rigtig glade for, at vi i dag får lavet om på en lovgivning, vi har diskuteret i langt over 10 år.
Per Stig Møller (KF), 2012-03-20:
Her har vi jo præcis grundlaget for den socialdemokratiske fejltagelse, som vi har oplevet i dag, for Socialdemokraterne opfatter ægteskabet som en kontrakt.
Men ægteskabet er ikke et vægskab.
I ægteskabsritualet står der altså også, at man tager til ægte for livet, så det er faktisk det samme løfte, der gives i begge tilfælde.
Vi siger bare, at der faktisk er forskel på homoseksualitet og heteroseksualitet.
De vil jo ikke kaldes noget andet end homoseksuelle.
Det vil sige: Hvorfor dog ikke stå ved det hele vejen igennem og sige, at hvis I ønsker kirkens velsignelse og vielsen i kirken, så skal I have den, men lad dog være med at kalde jer det, som igennem tusind år har været synonymt for mand og kvinde.
Lav dog et andet udtryk i stedet for det her kønsneutrale svenske sludder og vrøvl, som Socialdemokraterne, De Radikale og SF er faldet for, hvor man hverken hedder hun eller han, men »hen«.
Altså, lad os dog nu acceptere, at der er forskel på mennesker.
Som Grundtvig skrev, og som man kan læse derude – vi hørte jo Grundtvig nævnt før: »Mand og kvinde, virk i fællig, men forskellig«.
Lad os dog respektere, at vi mennesker er forskellige, og at vi indordner os forskelligt, og lad os dog finde ord for det, og det er det, vi har foreslået.
Alex Ahrendtsen (DF), 2012-03-20:
Det er jo egentlig ganske morsomt, at når regeringspartiernes ordførere skal henvise til en eller anden begrundelse for, at vi skal have den lovændring, så henviser man til en borgerlig statsminister – en borgerlig statsminister, som har fået prisen som Årets Laks.
Men når vi så kigger på, om der har været et folkeligt krav, ser vi ikke rigtig noget.
Har der været deputationer en masse?
Har der været demonstrationer?
Har der været krav om folkeafstemning i forbindelse med den her lovændring?
Næh, det er nogle ganske få personer på en rabiat venstrefløj, som henviser til Venstres tidligere statsminister som begrundelse for at gøre det her.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2012-03-20:
Jeg skal bare være helt sikker på, om hr. Alex Ahrendtsen lige stod der og kaldte mig en rabiat person på den yderste venstrefløj.
Var det det, jeg hørte?
Det vil jeg gerne have et svar på, og det kan vi jo tage udenfor bagefter.
Jeg skal nok lade være med at medbringe køller, tåregas og den slags.
Så vil jeg bare henvise til, hvad jeg lige har sagt.
Og der er et sammensat Folketing, et repræsentativt Folketing, hvor jeg har grund til at tro at der faktisk er et større flertal end lige regeringspartierne med støttepartiet, der støtter nærværende forslag, og det er jeg rigtig glad for.
Alex Ahrendtsen (DF), 2012-03-20:
Er det så med eller uden køller?
Det, jeg kan konkludere, er jo, at ordføreren henviser til en tidligere statsminister.
Der er ikke noget folkeligt krav.
Der har været en enkelt meningsmåling, hvis spørgsmål har været drejet på den ene eller den anden måde.
Men der har ikke været noget folkeligt krav om denne ændring.
Den kommer herindefra, fra nogle ganske få personer, fra nogle interesseorganisationer.
Mener ordføreren virkelig, at det er nok til at lave en så gennemgribende ændring af et fundament, som hviler på den lutherske kirkes 500-årige historie, og som igen hviler på kirkens 2000 år lange historie?
Vil ganske få personer ændre på det grundlag?
Det giver da ingen mening.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2012-03-20:
Traditionen fra evangelierne og vores bekendelsesskrifter er i høj grad, at man ikke udgrænser enkeltgrupper, enkeltpersoner fra fællesskabet.
Det er også en tradition, der er hævdvunden i folkekirken, at man ikke udpeger bestemte grupper, som så skal behandles på en særlig måde på baggrund af det ene eller det andet.
Det henholder jeg mig til, og jeg er rigtig, rigtig glad for, at jeg kan konstatere, at der tidligere har været en lang række borgerlige politikere, der har givet udtryk for den samme holdning.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2012-03-20:
Vi har jo flere gange været inde på, at det har været en utrolig dårlig proces, det her lovforslag har været igennem.
Så siger ordføreren, at det er noget, vi har diskuteret i mange år osv. osv., og dermed burde alle jo så vide, hvad konsekvenserne af det er.
Men det ved vi jo ikke, og det ved regeringspartierne heller ikke.
Og det er jo det, jeg mener med, at det her er noget lovjaskeri, nemlig at vi ikke præcist ved, når vi vedtager loven, hvad konsekvenserne af den så er.
Det er derfor, jeg godt vil spørge ordføreren, om det ikke havde været klogere, både for samfundet i almindelighed, for de homoseksuelle og alle andre, at den her sag havde været drøftet f.eks. i et udvalgsarbejde, hvor alle aspekter kunne have været belyst, således at man havde et ordentligt beslutningsgrundlag frem for det, vi nu står med.
Karen J. Klint (S), 2012-03-20:
Jeg mener ikke, at jeg har ophævet kønnenes betegnelse eller forskellen mellem mænd og kvinder.
Det slutter også med, at vi skal arbejde i fællig, men forskellig.
Drag til minde, thi mand er mand og kvinde kvinde.
Det synes jeg også man skal gøre i ægteskabet eller i andre parforhold, altså respektere hinandens køn uanset om man er et par af samme køn eller af forskelligt køn.
Så tilbage til ordet livsfælle.
Hvorfor skal man så opfinde et ord, der måske understreger en anden grad af trofasthed for nogle par end for andre?
Så for mig er ægtefælle et rigtig godt neutralt ord, som kan favne rigtig mange mennesker.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2012-03-20:
Jeg har stor respekt for hr. Per Stig Møller generelt, men jeg må sige, at når der før blev sagt, at vi ikke skulle spilde tiden på en semantisk diskussion, synes jeg måske, at hr. Per Stig Møller skulle prøve at høre efter, hvad det er, vi siger i Liberal Alliance, i stedet for at prøve at udlægge det i en eller anden forvrænget konservativ version.
Jeg talte om ægtefæller og ægteskab i begge tilfælde.
Jeg sagde ikke det, som hr. Per Stig Møller prøvede at lægge mig i munden.
Vi har hele tiden sagt, at der skulle være plads til to ritualer; det har vi sådan set ikke sagt at der skulle være noget problem i.
Og jeg har heller ikke forstået det på den måde, at kirkeministeren eller socialministeren skulle ønske noget andet.
Så hvad er problemet? vil jeg spørge hr. Per Stig Møller.
Per Stig Møller (KF), 2012-03-20:
Det her lovforslag har vi sandelig sat os ind i.
Spørgsmålet er, hvor meget regeringen har sat sig ind i det, da man skal have en masse undersøgelser i gang, før man ved, hvad konsekvenser ens eget lovforslag har.
Det er derfor, at man vil lave alle disse udredningsarbejder.
Man kan ikke komme til Folketinget og spørge: Vil I ikke vedtage noget, vi ikke ved konsekvenserne af?
Det kan man altså ikke.
Det har været min hovedpointe.
Så er den blevet drejet over i diskussionen om ægteskab.
Det Radikale Venstre kalder begge dele ægteskab, og så spørger jeg: Hvis man kalder begge dele for ægteskab, hvad skal vi så have to ritualer for?
Det er så det, vi er uenige om.
Men når man har to ritualer, så siger vi, at logikken er to betegnelser.
Det er det, vi vil.
Og man kan i kirken have retskrav på at blive viet til to forskellige ting, men med samme juridiske virkning: vies til ægteskab eller vies til fællesskab.
Det er det, der er vores forslag.
Søren Espersen (DF), 2012-03-20:
Normalt når man er privatist, er det, fordi man har et synspunkt, som afviger fra sit partis.
Det er ikke tilfældet her.
Jeg kan starte med at sige, at jeg er fuldstændig enig i de betragtninger, som min partifælle, vores kirkeordfører, hr. Christian Langballe, allerede har fremført.
Når jeg alligevel tillader mig at tage ordet som privatist, er det, fordi jeg efter at have hørt debatten i dag føler, at et flertal i Folketinget slet ikke har forstået alvoren i sagen.
Med banale og sentimentale betragtninger om, hvordan der nu skabes ligeberettigelse mellem heteroseksuelle og homoseksuelle, danses der rundt på overfladen, og det hele ser meget legende let ud og aldeles ligetil.
Det er som forventet blevet til, at de, som i gåseøjne er gode mod bøsser og lesbiske, peger fingre af os, som i gåseøjne er onde mod bøsser og lesbiske.
Hvor banalt, hvor usselt!
Man må konstatere, at niveauet i Folketinget i dag har nået et historisk nyt lavpunkt, for midt i al emsigheden for at demonstrere godhed og tolerance ser et flertal i Folketinget jo bort fra det, der er selve sagen, nemlig at en minister, her kirkeministeren, støttet af et snævert folketingsflertal trumfer en teologisk omdefinering af begreberne ægteskab og ægtefælle igennem, og at en kirkeminister med Københavns biskop som villig skriverkarl af politiske og ideologiske grunde er den drivende kraft i en ændring af folkekirkens bekendelsesskrifter.
En buldrende, bragende gennemtrumfning af en fortolkning, som splitter landets biskopper, som splitter landets provster og præster, som splitter folkekirkens medlemmer, og som også splitter Folketinget – det hele iværksat af en kirkeminister, som er personlig kirkefremmed, som ikke på noget tidspunkt i sin karriere har antydet bare den mindste forståelse for folkekirkens liv, for folkekirkens traditioner, for folkekirkens historie eller for folkekirkens bekendelsesgrundlag.
Det, der nu kommer, er næsten det allerværste: Denne minister støtter sig i fortolkningerne til en biskop, hvis teologiske indsats og formåen er mig ganske ubekendt.
Det er ikke så underligt, at det er mig ubekendt, for Københavns biskop har på dette felt intet bemærkelsesværdigt udrettet, bortset fra engang at have taget en gemen embedseksamen, som snesevis af teologer gennemfører hvert eneste år.
Hvordan kan det være, at jeg ved det syn, som Københavns biskop, Peter Skov-Jakobsen, leder kirkeministeren ind på, kommer til at tænke på den belgiske maler Pieter Bruegels maleri fra 1500-tallet »Blind leder blind«?
Denne sag er af en så alvorlig karakter, at den fortjener en ganske anden grundig teologisk og juridisk behandling, end den har fået i form af et par høringssvar.
Mit ærinde her i dag er derfor at opfordre regeringen til i det mindste at fare med lempe i denne sag og udskyde behandlingen af lovforslaget i i hvert fald mindst 1 år, så vi alle i Danmark kan få lejlighed til på baggrund af ordentlige teologiske og juridiske vurderinger grundigt at drøfte sagen.
Martin Henriksen (DF), 2012-03-20:
Når ministeren indrømmer, at regeringen ikke har det fulde overblik over de juridiske konsekvenser af lovgivningen, men samtidig insisterer på at køre lovgivningen igennem alligevel, så siger ministeren jo faktisk i sit indlæg, at regeringen med åbne øjne lægger noget frem, som er lovsjusk.
Jeg forstår slet ikke, hvordan man kan fastholde lovforslaget efter det indlæg, som ministeren har holdt her.
Så vil regeringen ikke genoverveje det lovforslag, som man lægger frem her, når man ikke har overblikket over de konsekvenser, der kommer, hvis det bliver vedtaget?
Så må ministeren rette mig, hvis det ikke var det, ministeren gav udtryk for.
Når ministeren nu selv står og siger, at regeringen ikke har det fulde overblik over konsekvenserne, så er det da ikke rimeligt og fornuftigt, at man så lægger et lovforslag frem, som man insisterer på bliver vedtaget.
Karen Hækkerup (S), 2012-03-20:
Som jeg sagde i min tale, har regeringen truffet et aktivt valg om at fremlægge det her i to tempi.
Nu laver vi lovgrundlaget, og så laver vi udredningen, som jeg omtalte, og som der også er omdelt noget skriftligt om.
Det er rigtigt, at der er nogle ændringer, som skal foretages i forskellige andre lovgivninger, som vil være følgeændringer af det her, men det betyder sådan set ikke noget i forhold til ændringen, i forhold til hvordan lovgivningen er i dag, hvor man kan indgå et registreret partnerskab, fordi retsvirkningerne af et ægteskab indgået af to mennesker af samme køn, indtil vi træffer anden beslutning, vil have samme retsvirkninger, som det i dag har for et registreret partnerskab.
Per Stig Møller (KF), 2012-03-20:
Men så synes jeg, at fru Mette Bock skulle have sagt det der.
For fru Mette Bock brugte kun ægteskabsbegrebet, og der er altså to begreber.
Det er derfor, jeg siger, at hvis man kun har et, så behøver man altså ikke to ritualer; så er vi ude i noget vrøvl.
Det kønsneutrale er jo faktisk det, som hr. Simon Emil Ammitzbøll nu vender sig imod, og det er jeg glad for.
For hr. Ammitzbøll siger nu, at han gerne vil have to ritualer: et for det ene og et for det andet.
Det er også det, vi gerne vil.
Men så lad dog være med at kalde det det samme.
Hvorfor lave to ritualer og så ende med at slå dem sammen under den samme fællesbetegnelse?
Det synes jeg ikke er særlig smart.
Når jeg ikke kunne få lovgivningen igennem, var det altså, fordi der kom et valg i vejen.
Jeg havde da sandelig håbet på, at vi kunne have fået den fornuftige lovgivning igennem, for vi havde jo forberedt tingene ordentligt og ville ikke være kommet med et ufærdigt lovforslag.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2012-03-20:
Jeg synes bare, det ville være synd for debatten, hvis det endte med, at hr. Per Stig Møller skulle udlægge Liberal Alliances politik.
Det er vi sådan set nogle, der er langt bedre til, så derfor tog jeg ordet for at sige, at hr. Per Stig Møller kan tage det helt stille og roligt.
Liberal Alliance synes, det er godt, at der vil være et ægteskabsritual for heteroseksuelle par, hvor man kan tage udgangspunkt i, at mand er mand og kvinde er kvinde, og et ritual for homoseksuelle par, hvor man selvfølgelig har et andet udgangspunkt og der er tale om folk af samme køn.
Og det forstår jeg ikke at hr. Per Stig Møller ønsker at prøve at udlægge, som om vi har en anden politik end den, vi har.
Tværtimod roste vi jo hr. Per Stig Møller, dengang han var kirkeminister, for netop at gå i den retning.
At han så ikke kunne gøre historien helt færdig og få lovgivningen på plads, er jo så en anden side af historien.
Det skyldes jo alle mulige ting.
Men jeg synes bare, det var klart vigtigt at forklare, hvad der er vores politik – fremlagt af os selv og ikke af Det Konservative Folkeparti.
Per Stig Møller (KF), 2012-03-20:
Det er jo det sædvanlige med Socialdemokraterne, hvis historiebevidsthed ikke er så god, og som altid kaster vrag på forhistorien.
Men det er i orden, det er jo partiets ideologi.
Men nu har ægtefællebegrebet altså været et tusindårigt mand-kvinde-begreb.
Så siger jeg: Når vi nu giver retskrav på det andet forhold, hvilket jeg synes er helt fint, og som jeg går ind for, så lad os dog lade være at rode det sammen til en grød, men lad os da konstatere, at det er to forskellige former for menneskeligt fællesskab, der finder sted her, og det ene er et ægteskab.
Jeg accepterer gerne, at vi under forhandlingerne finder et andet ord end livsfællesskab, hvis man kan det, eller bare fællesskab, for de kan da selvfølgelig blive skilt, lige så meget som ægtefæller kan blive skilt, det har fru Karen J. Klint jo fuldstændig ret i.
Jeg er helt åben for et tredje udtryk, hvis det kan gøre det, men jeg mener bare: Lad os dog nu også i kirken fastholde den danske tradition og forskellen mellem mænd og kvinder og heteroseksuelle og homoseksuelle.
Det vigtige er – som jeg sagde før – at det, der er forskelligt, skal respekteres som forskelligt, men behandles juridisk ens.
Mette Bock (LA), 2012-03-20:
Jeg vil gerne anerkende, at De Konservative fastholder, at der bør være et retskrav for mennesker, der gerne vil vies i kirken.
Jeg synes også, at det her med, hvilken betegnelse man så giver det, er en spændende diskussion.
Men jeg kan ikke lade være med at spørge, for der er jo faktisk rigtig mange tilfælde, hvor vi har kønsneutrale betegnelser: Altså, skal vi også til at have præstinder eller hvad?
Per Stig Møller (KF), 2012-03-20:
Vi kan godt lave alle mulige semantiske julelege her i Folketinget, men vi har en sag mere på dagsordenen, og der kommer også en forespørgselsdebat.
Lad os dog lade være med at spilde tiden på det.
Ægteskabsbegrebet er et begreb mellem mand og kvinde og har været det i tusind år.
Mette Bock (LA), 2012-03-20:
Der var også en tusindårig tradition for, at vi stort set kun har haft mandlige præster.
Den ændrede vi jo dog på et tidspunkt og gjorde det muligt for kvinder også at kunne udøve den gerning.
Så det er egentlig ikke kun polemisk.
For mig at se er ægteskabet et livslangt forhold mellem to personer.
Det har nogle juridiske retsvirkninger, og vi må selvfølgelig se på, hvordan de skal være, men ægteskabet er jo i bund og grund en borgerlig institution.
Derfor er det jo interessant at følge diskussionen her, for vi får rigtig meget teologi og alle mulige andre ting blandet ind i det.
For mig at se er det her et spørgsmål om jura.
Per Stig Møller (KF), 2012-03-20:
Hvis man har den opfattelse, som regeringssiden har, så forstår jeg sandelig ikke, hvorfor man i bemærkningerne til lovforslaget samtidig skriver, at man vil have to ritualer.
Altså, der står i bemærkningerne, at man vil have to ritualer.
Sådan som jeg har forstået det, vil det altså sige, at man bevarer ægteskabsritualet, og så beder kirkeministeren biskopperne om at lave et ekstra ritual til homoseksuelle vielser.
Så må fru Bock da gå ind for at få ophævet ægteskabsritualet for i stedet at lave et enkelt ritual og gå imod kirkeministeren, som vil have to ritualer.
Hans Vestager (RV), 2012-03-20:
Så vidt jeg er orienteret, er det altså sådan, at fordi der kommer et nyt ritual, så bliver de gamle altså ikke ubrugelige.
Jeg kan da sige, at jeg da af og til har brugt 1895-ritualet, og der står jo, at manden er kvindens hoved, og en kvindes prydelse ikke er udvendig hårpragt, ej heller påhængte guldsmykker, men et rent hjerte, thi med det rene hjerte, der vinder hun manden for gudsrigets sag.
Det er citater fra apostlen Paulus.
Så når der laves nye ritualer, lægges de bare oven i dyngen, og de kan så være til brug for de folk, der måtte ønske det og har brug for det.
Det kan være lidt svært at sælge det der ritual fra 1895, men det er dog lykkedes mig et par gange i mit arbejde.
Per Stig Møller (KF), 2012-03-20:
Jeg synes da, det er synd for de ægtefæller, der står og får sådan et ritual fra 1895 læst op.
Jeg er da glad for, at vi har lavet nogle nye.
Men det, jeg forstår i dag, er, at der altså kommer et til, som drejer sig om homoseksuelles ægteskaber.
Men hvis man har den opfattelse, som Liberal Alliance har og Det Radikale Venstre har, skal man sige til kirkeministeren: Drop dog den snak om et ekstra ritual, og lav et, som erstatter de to foregående.
Det er da konsekvensen.
Hans Vestager (RV), 2012-03-20:
Jeg regner med, at vi kan få det her klaret under udvalgsarbejdet, for
hjemme i Ølgod, hvor jeg kommer fra, er der da allerede tilfælde, hvor to personer af samme køn lever sammen, og de betegner sig jo som livsfæller.
Så det svinger sådan lidt frem og tilbage, og af og til glemmer jeg da også at sige, at min ægtefælle hedder Bodil; så siger jeg bare, at hun hedder konen.
Og det vil man ikke finde sig i, for så var det, som om hun var til at udskifte, og det er hun jo heldigvis ikke.
Per Stig Møller (KF), 2012-03-20:
Det er da en meget sjov anekdote, men det har ikke så meget med sagen at gøre.
Lars Barfoed (KF), 2012-03-20:
Jeg er glad for, at hr. Rasmus Prehn i virkeligheden jo her bekræfter, at hele projektet med at løse trængslen i hovedstaden er faldet komplet til jorden.
Hele regeringens politik omkring trængslen i hovedstaden er en total fiasko, for der er jo ingen planer overhovedet for det.
Betalingsringen var jo en rigtig dårlig idé, mente vi andre.
Socialdemokratiet, Socialistisk Folkeparti, Radikale og Enhedslisten mente, at det var en god idé, men droppede så planen, fordi nogle af partifællerne ude i omegnen ikke kunne lide den, og så sagde man: I morgen kommer der en rigtig god løsning.
Hvad er løsningen så?
Ja, man kunne ikke finde på noget, og hvad gjorde man?
Man nedsatte en kommission.
Selv om vi i forvejen har et arbejde, der går ud på at kortlægge hele trafikudviklingen i hovedstadsområdet og derfor kan bruge det som grundlag for at træffe nogle effektive beslutninger, så må vi bare konstatere, at der er ingen planer overhovedet.
Selv det her, som hr. Rasmus Prehn kalder en visionær plan, er ingen plan, fordi forligsparterne slet ikke endnu er enige om, hvordan taksterne skal nedsættes, og hvilke tog der skal investeres i.
Man aner intet overhovedet om, hvad man har tænkt sig at gøre.
Alt er faldet til jorden i regeringens trafikpolitik.
Jeg vil godt vende tilbage til det her med kommissionen, for jeg synes, at der var en overraskende ny information om den her kommission.
De kloge hoveder, som vi før fik at vide skal sidde i den her kommission, skal egentlig ikke, kan jeg forstå på hr. Andreas Steenberg, finde på løsninger.
De skal rundt i landet og finde opbakning til at løse trængselsproblemerne i hovedstaden, siger hr. Andreas Steenberg.
Jeg vil gerne bede om at få det uddybet, for det er jo helt nyt.
For det er rigtigt, som hr. Kristian Pihl Lorentzen sagde før, at vi jo i forvejen har et arbejde i gang, der skal udrede, hvordan vi håndterer hele den komplekse trafiksituation i hovedstaden.
Og det kunne vi lægge til grund for nogle beslutninger i fællesskab.
I stedet for har man valgt at tilsidesætte det brede samarbejde og nedsætte den her kommission, som vi nu helt overraskende får at vide skal bruges til at hente opbakning ude i samfundet til at løse trængselsproblemerne.
Lad os høre noget mere om det.