runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Marianne Jelved (RV), 2007-01-25:
Jeg har selv været så glad for, og jeg har også forstået, at i hvert fald nogle af regeringens ministre har været ret tilfredse med tankegangen bag »Danmark 2010«, altså den måde at prøve at holde disciplin og en retning for den økonomiske politik.
Det er noget af det, jeg har været meget, meget glad for at regeringen har gjort.
Det tror jeg er en part af, at vi klarer os godt i Danmark.
Derfor vil jeg meget gerne se frem til 2015planen.
Jeg anerkender, at vi er i en situation nu, hvor 2010-planen er væk.
Det er en eller anden vakuumperiode, vi er i et vadested lige nu.
Og jeg vil meget gerne diskutere forudsætningerne og den strategi og den økonomiske politik, regeringen vil lægge frem i 2015-planen.
Det mener jeg er vigtigt, og derfor vil jeg ikke låse mig fast på en eller anden bestemt kvotient eller procentsats til kommunerne på nuværende tidspunkt.
Og det kan man godt polemisere med, det er da udmærket, men kommunerne har ikke haft en reel handlemulighed, fordi de har været bundet ind i meget detaljerede forskrifter herindefra.
Og så vil jeg om oppositionens mulige aftaler sige: Det blander jeg mig simpelt hen ikke i.
Det må partierne, hvis de indgår den slags aftaler, selv stå til regnskab for.
Jeg skal ikke stå og forholde mig til det.
Pia Christmas-Møller (KF), 2007-01-25:
For det første har vi hermed fastslået, at kommunerne kan vente sig alt, lige fra 1 mia. kr. i tilførsel til en regning på 1 mia. kr., men det må så være det.
Vi afventer også med fuld tillid regeringens 2015-plan.
For det andet har det jo betydning for bedømmelsen af Det Radikale Venstres politik og mulighed for at komme igennem med Det Radikale Venstres politik.
Hvis Socialdemokratiet og SF, hvad vi har fået bekræftet i dag, har indgået en aftale om, at skattestoppet også består efter et valg, hvor de måtte kunne danne regering,
har det jo betydning for Det Radikale Venstres muligheder for at komme igennem med Det Radikale Venstres politik på dette område.
Der vil jeg bare gerne spørge, om Det Radikale Venstre ikke synes, at SF og Socialdemokratiet åbent over for vælgerne bør fortælle, at de har indgået en sådan aftale, så man ved, hvad man får?
Er det ikke en del af en radikal opfattelse af demokratiet, transparensen, det samarbejdende folkestyre og alle disse ting, som vi i øvrigt har som fælles gods?
Marianne Jelved (RV), 2007-01-25:
Jamen det skulle da glæde mig stærkt, hvis vi har den slags ting som fælles gods, for så kunne vi måske hjælpes ad med at komme ud af denne blokpolitik.
Det er jo det, der er fuldstændig absurd: Vi er gået via en kontraktpolitik, som er opfundet af statsministeren – uden tvivl med bedste hensigter, det skal jeg ikke gøre mig så klog på – og som gør, at det ikke længere er muligt at diskutere på samme måde, som vi gjorde før 2001, hvor vi delte os efter anskuelse, hvor vi appellerede om at overbevise vælgerne om at følge det enkelte partis politik, og hvor vi efter valget forhandlede.
Det var dengang, politikere var nogle, der stod i spidsen og sagde, hvilken vej og hvilke ideer man skulle følge, og det er blevet lavet om til, at man nu sidder med et mandat fra vælgerne – og det strider i virkeligheden imod det, at vælgerne ikke kan forpligte folketingsmedlemmer til at have bestemte overbevisninger – men man er bare låst fast.
Ellen Trane Nørby (V), 2007-01-25:
Jeg må sige, at jeg bliver en lille smule forvirret, når jeg hører den radikale ordfører, og derfor vil jeg gerne spørge: Bruger staten for mange penge med de penge, som regeringen har brugt – ja eller nej?
Lene Hansen (S), 2007-01-25:
Enhedslistens beslutningsforslag pålægger jo i al enkelhed bare regeringen at tage nogle initiativer, der kan udmønte Nordisk Råds anbefalinger på alkoholområdet.
De anbefalinger skal samlet set føre til en begrænsning af salget af alkohol.
Nu sagde indenrigs- og sundhedsministeren godt nok, at udviklingen i Danmark er vendt.
Det er vel et spørgsmål om, hvordan man læser tallene.
Alkoholforbruget mener vi faktisk at have belæg for at sige er stigende i de nordiske lande, og vi ved, at alkohol også anses for at være den største enkeltårsag til en truende forringelse af folkesundheden overhovedet.
Ved siden af dette har vi også stribevis af undersøgelser, der dokumenterer, at danske børn og unge har alle rekorder i Norden, når det drejer sig om indtagelse af alkohol.
De danske unge begynder tidligst, drikker mest og er oftest fulde.
Det er et problem, som vi tager ret alvorligt på i Socialdemokratiet, og det skal man selvfølgelig også gøre.
Men spørgsmålet, som er blevet rejst, er jo, hvad vi dog som lovgivere kan gøre ved det her sundhedsproblem, som af mange, og jeg kan forstå også nogle af de tilstedeværende, anses for at være et forholdsvis harmløst kulturtræk.
Ja, eksperterne er jo ikke i tvivl.
Kampagner, der advarer og giver gode råd, er sådan set ikke nok.
Vi bliver nok nødt til at holde op med at betragte alkohol som en almindelig vare.
Vi bliver nok nødt til at skulle til at indse, at der er en sammenhæng mellem det gennemsnitlige alkoholforbrug og omfanget af sygelighed og sociale problemer og handle derudfra.
Indenrigs- og sundhedsministrene i Norden er heller ikke i tvivl.
Efter et møde i Nordisk Råd i oktober 2004 forpligtede ministrene sig faktisk til at arbejde for at gennemføre de anbefalinger, der netop nævnes i den fælles udtalelse fra 2004 vedrørende alkoholpolitik.
Her opfordrer alle de ansvarlige ministre med ansvar for alkoholområdet til at styrke det nordiske samarbejde og påvirke internationale forhandlinger og processer ud fra en forståelse af, at alkohol ikke er en hvilken som helst vare, og til at arbejde for en videreudvikling af en effektiv alkoholpolitik på nationalt plan.
Nu vil man så gerne i dag gøre debatten til et spørgsmål om afgiftspolitik.
Vi mener nu, at der er mange andre redskaber, man kan tage i brug, så vi har altså bestemt, at vi vil støtte de gode intentioner i beslutningsforslaget og støtte op om indenrigs- og sundhedsministerens anbefalinger fra Nordisk Råd vedrørende alkohol.
Vi ser frem til i samarbejde med de øvrige partier at indgå positivt i arbejdet for at skabe en alkoholpolitik, der virker.
Per Clausen (EL), 2007-01-25:
I Enhedslisten har vi læst det her forslag og de bemærkninger, der er til det,
og opfattet det på den måde, at man jo opstiller en række forskellige problemer, som efter vores opfattelse er rigtigt beskrevet, og så kommer man med ét bud, som vi mener ville være i stand til at løse i hvert fald nogle af de problemer, der bliver opstillet.
Vi synes faktisk, at de problemer, der er i forhold til kontakt til den praktiserende læge, kunne man godt forsøge at løse ved, at plejehjemmene fik tilknyttet en læge.
Jeg vil bare sige, at som jeg læser det, er det også sådan, at vi jo ikke vender tilbage til de gode gamle dage – som ikke var så gode – hvor man bare fik påduttet en læge, når man kom på plejehjem, for så var man ikke myndig mere, men altså giver den der mulighed for, at man kan vælge at beholde sin egen læge eller få den, som er fælles.
Vi er da i hvert fald indstillet på i det videre udvalgsarbejde også at inddrage den her løsning som en del af de ting, der skal til for at få løst de problemer, der eksisterer omkring læger og ældre på plejehjem.
Så vores udgangspunkt er sådan set, at vi er meget positive over for forslaget, og det er også med den indstilling vi vil gå ind i det arbejde, der måtte komme, uanset hvor mange konferencer osv. vi så skal på for at blive lidt klogere.
Jens Peter Vernersen (S), 2007-01-25:
Jeg har kun et par enkelte spørgsmål på det her sene tidspunkt.
Det er et supplement, bliver der sagt.
Hvor mange læger har man vurderet at der her skal bruges?
Hvor mange ekstra læger taler vi om?
Er det noget, man har haft med i sine overvejelser?
Det kan vi jo heller ikke se.
Så nævner man, at der er problemer med samarbejdet med disse praksislæger.
Var det ikke mere rimeligt, når der er den slags problemer, at få løst dem i stedet for at vælge den model, som man lægger op til nu her med sådan en fast tilknyttet læge?
Pia Kristensen (DF), 2007-01-25:
Vi ville jo aldrig have fremsat det her beslutningsforslag, hvis vi havde syntes, det var en dårlig idé.
Vi har fremsat det, fordi vi synes, det er en god idé.
Som sagt har vi haft det i høring, og der er kommet mange positive høringssvar til det her forslag.
Vi har ikke regnet ud, hvor mange læger det drejer sig om.
Selvfølgelig kommer det meget an på lokale forhold.
Er det store eller små plejehjem, vi taler om?
Det kommer også an på, hvor mange ældre der ønsker at beholde deres hidtidige faste praktiserende læge.
Så er jeg enig med Socialdemokratiets ordfører i, at det i høj grad kommer an på samarbejdet.
Det er jo utrolig vigtigt for at få noget til at fungere.
Men problemet i dag, sådan som vi ser det, er, at man ikke kan komme igennem til lægen.
Plejepersonalet må sidde og ringe mellem kl. 8 og 9, og ofte når de ikke igennem til lægen, inden telefontiden er overstået.
Vi synes også, det er et problem, at de praktiserende læger, som har meget travlt i deres dagligdag, måske skal rundt og besøge to-tre forskellige beboere, som bor på forskellige plejehjem.
Og det er ikke for at genere de alment praktiserende læger, for de har rigeligt at gøre.
Så vil jeg sige, at der jo faktisk er eksempler på, at der er tilknyttet faste læger på plejehjem.
F.eks. på Peder Lykke Centret har de deres egen lægepraksis; de har en lægeklinik der.
Så der er mange forskellige muligheder, man kan sætte i spil, hvis man skal forbedre det her.
Jens Peter Vernersen (S), 2007-01-25:
Jo, men det spørgsmål, jeg stillede, var, om man forestillede sig, at det var læger, der også havde deres egen praksis, for så ville de jo være optaget af den praksis på samme måde som andre læger, hvis det ikke er sådan, at de bliver taget ud.
Og så giver det vel det samme problem.
Er det i øvrigt ikke sådan på plejehjemmene, at de i en række tilfælde har en direkte linje til lægerne eller kan få det etableret, sådan at de kan ringe direkte op?
Er det ikke det normale?
Pia Kristensen (DF), 2007-01-25:
Jeg har ikke hørt, at man har en direkte linje; det tvivler jeg på at man har, men jeg skal ikke kunne sige det med hundrede procents sikkerhed.
I hvert fald har de plejehjem, jeg kender til, og de plejehjem, jeg har snakket med – og det er ret mange – problemer med at komme igennem til lægen, og det er, synes jeg, selvfølgelig et stort svigt over for de ældre, at de ikke kan få fat i en læge.
Så vidt jeg ved, er der ikke nogen direkte linjer fra plejehjem til de konsulterende læger.
Afstemning
Thor Pedersen (V), 2007-01-25:
Vi har jo i Danmark en lang tradition for at lade arbejdsmarkedets parter blive enige om løn og ansættelsesvilkår, og det er jo det, som er en del af den særlige danske model, som vækker anerkendelse rundtom i verden.
Regeringen lægger stor vægt på, at vi har en velfungerende offentlig sektor, ikke mindst vores ældrepleje, hvilket naturligvis forudsætter dygtige og motiverede medarbejdere og ledere.
De konkrete løn- og ansættelsesvilkår er et anliggende for de kommunale parter, og det er væsentligt, at disse selv bliver enige om, hvordan de bedst understøtter arbejdet i kommuner og regioner.
Det behøver ikke kun at ske i overenskomstforhandlingerne, men finder også sted i den løbende lokale løndannelse.
Der er i de senere år med de nye lønsystemer blevet større mulighed for at give løntillæg lokalt, f.eks. til at understøtte medarbejdernes motivation og engagement samt sikre rekruttering og fastholdelse.
Forslagsstillerne antager, at engagementet i sundheds- og omsorgssektoren er lav.
Der vil jeg bare sige her, at det er jeg ikke enig i.
Faktisk viser undersøgelserne, at næsten ni ud af ti medarbejdere i kommuner og regioner er tilfredse med at være ansat her, ligesom motivationen i den offentlige sektor generelt er høj, og medarbejderne oplever deres arbejde som meget meningsfyldt.
Undersøgelserne viser også, at løn er en faktor blandt flere til at understøtte motivation og engagement hos medarbejdere i den offentlige sektor.
Den demografiske udvikling betyder, at der kan forventes at opstå flaskehalsproblemer i de kommende år, hvilket regeringen er meget opmærksom på.
Regeringen vil derfor med kvalitetsreformen komme med oplæg til, hvad der kan gøres for at udvikle attraktive offentlige arbejdspladser med fokus på kvalitet, engagement, dygtighed og nytænkning, og det kan ske gennem en bred vifte af personalepolitiske tiltag og ikke bare gennem lønnen alene.
Regeringen kan derfor ikke støtte beslutningsforslaget.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2007-01-25:
Vi ønsker i Venstre ikke en statslig styring og kontrol af løn- og ansættelsesforhold på arbejdsmarkedet.
Det er og skal fremtidig også være de involverede parter, der forhandler deres løn og deres ansættelsesvilkår, og dem skal de selv forhandle på plads.
Decentraliseringen bør altid komme i første række, og det her beslutningsforslag lægger jo faktisk op til det stik modsatte.
Men det behøver ikke nødvendigvis altid at være penge, der styrer kvaliteten af den offentlige ydelse.
Regeringen har inden for de sidste 6 år nu udbygget den offentlige service betydeligt, og den har øget det offentlige forbrug med 31 mia. kr.
Men det interessante er jo ikke, om der bliver afsat 1 mia. kr. til velfærd, det interessante er, hvordan pengene bliver brugt.
Vi kan blive ved med at putte penge, flere og flere penge, i det offentlige, men hvad får vi ud af pengene?
Hvis de ikke bruges sådan, at det bliver til gavn for alle, og i det her tilfælde de ældre, ja, så er vi jo altså lige vidt.
Med kvalitetsreformen vil vi altså udvikle den offentlige sektor.
Vi vil udbygge servicen, og vi vil have fokus på, at kvaliteten af de offentlige arbejdspladser forbedres.
Men det er ikke det, der lægges op til her, så derfor kan Venstre ikke støtte det her beslutningsforslag.
Jeg skal meddele, at Det Konservative Folkeparti heller ikke kan støtte dette beslutningsforslag.
Anne Baastrup (SF), 2007-01-25:
Jeg har været til en række spændende konferencer med Ældre Sagen, som har peget på en lang række af de problemer, som er inden for ældreområdet.
Det, jeg bare har som problem med Dansk Folkepartis konkrete beslutningsforslag – og det er det, jeg har forholdt mig til – er, at det ikke løser nogen af de problemer, der er.
Sundhedsministeren kom med en lang række bud på, hvordan vi kunne komme videre.
Jeg vil meget gerne være med til, at Sundhedsudvalget holder nogle konferencer, hvor vi får belyst det her, og så i øvrigt deltager i Ældre Sagens forskellige konferencer, fordi der er problemer.
Så kan vi jo i fællesskab finde ud af at få det løst – men ikke med det her beslutningsforslag.
Jeg forholder mig rent faktisk til den tekst, der ligger på bordet, og den synes jeg bare ikke er god nok.
Det synes jeg da er ærlig snak fra min side.
Pia Kristensen (DF), 2007-01-25:
Jeg vil sige, at det står meget tydeligt beskrevet i bemærkningerne til forslaget, at det her ikke er en ny løsning med et comeback for plejehjemslægerne.
De skal ikke erstatte den nuværende ordning, vi skal have begge ordningerne.
Og så er der frit valg med hensyn til, om en borger vil tilslutte sig det at have en ny læge, nemlig plejehjemslægen, eller om vedkommende vil beholde sin praktiserende læge.
Men jeg vil prøve at stille mit spørgsmål igen, for jeg fik ikke svar før: Hvad vil SF gøre for at få løst de eksisterende problemer?
Vil man i udvalgsarbejdet være med til at se på de forslag, som f.eks. sundhedsministeren kom med?
Vil man i udvalgsarbejdet være med til at forsøge at finde nogle løsninger, som kan forbedre de kritisable forhold, der er i øjeblikket?
Anne Baastrup (SF), 2007-01-25:
Vi vil meget gerne være med til at løse de problemer, men vi får jo ikke en praktiserende læge, selv om han har en tilknytning til plejehjemmet, til at tage telefonen, for han er stadig væk praktiserende læge og har almindelig telefontid mellem kl. 8 og 9.
Altså, jeg er fuldstændig på det rene med, at der er problemer med at få fat i praktiserende læger, men fru Pia Kristensen har jo stadig væk ikke svaret på – fru Pia Kristensen må selvfølgelig ikke besvare spørgsmål nu, men alligevel – at der jo er et problem med, at egen praktiserende læge har én holdning og plejehjemmets praktiserende læge har en anden.
Hvem har ansvaret?
Vil man fratage den ældre retten til at vælge sin egen praktiserende læge?
Jeg tror virkelig, det vil opfattes som et tilbageskridt.
Så der er en hel masse spørgsmål, som jeg ikke har fået besvaret, fordi man i forslaget ikke er inde på det.
Pia Kristensen (DF), 2007-01-25:
Nu har vi fået klar besked: SF synes, at det her forslag ikke duer, så det forkaster man.
Det er også fair nok, det har jeg fuld respekt for.
Det har rapporter vist, det har undersøgelser vist.
Der er problemer, hvis plejepersonalet skal have fat i den praktiserende læge om morgenen mellem kl. 8 og 9.
Der er problemer, når lægen skal ud på sygebesøg på plejehjemmene.
Jeg hørte ikke en lyd om, hvorvidt SF ville være med til i udvalgsarbejdet at se på, hvordan man kan få løst de problemer.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at spørge fru Anne Baastrup: Hvordan vil SF løse de problemer, der eksisterer?
Anne Baastrup (SF), 2007-01-25:
Jeg synes, fru Charlotte Fischer kom ind på en lang række fornuftige synspunkter, så dem vil jeg ikke gentage.
Det er rigtigt, at vi skal skrue på en frygtelig masse håndtag, fordi det er vigtigt, at vi får nedbragt alkoholforbruget, især hos børn og unge.
Det, der ikke er nogen der har sagt noget om, vil jeg så sige.
Jeg synes, det er imponerende, at vi bruger så meget energi på Nordisk Råd, det nordiske samarbejde, og jeg skal komme efter dig.
Ministrene tager til møde, og de vedtager store rekommandationer og hvad som helst.
De laver et stykke papir, og så kan vi stå her 4 år efter og diskutere nogle punkter, som vi ikke vil være med til at gennemføre.
Så synes jeg, at det hele bliver lidt latterligt.
Sundhedsministeren eller den, som sundhedsministeren sendte af sted, fordi han ikke selv kunne, har vedtaget det her papir.
Og så må vi gå ud fra, at sundhedsministeren, når han kommer hjem, selv om det er fra 2003, arbejder systematisk på at få det gennemført.
Og hvis det er sådan, at han ikke har gjort det, så går han til det næste sundhedsministermøde i Nordisk Råd og siger: Jeg kan ikke finde ud af det, for jeg kan ikke få et flertal i Folketingssalen, eller hvilken forklaring han i øvrigt måtte komme med.
Men at vedtage nogle rekommandationer, og vi så 4 år efter skal stå her og diskutere, hvordan vi skal få dem gennemført i dansk ret, får alt til at høre op.
Så kan regeringen jo lige så godt melde klart ud: Det der med Nordisk Råd er kun til højtidelige skåltaler, det er ikke noget, vi vil arbejde efter.
Jeg synes, at Nordisk Råd – nu må vi jo få nogle af vores folk til at rejse næste gang – skal bede om en redegørelse fra den danske sundhedsminister om, hvordan han har gennemført den her rekommandation, og hvorfor han ikke har gjort det bedre.
Så kan vi jo se, om det måske kan flytte noget.
De forslag, der er kommet, er jo gode nok, men vi bliver da til grin, hvis det er sådan, at vi skal fortælle Nordisk Råd, hvordan vi har behandlet de her to anbefalinger, hvad nummer det så i øvrigt måtte være.
Så det må kunne gøres bedre, vil jeg sige til sundhedsministeren.
Birgitte Josefsen (V), 2007-01-25:
Som ministeren har været inde på, handler beslutningsforslaget om at få tilknyttet en fast praktiserende læge til hvert plejehjem.
Jeg vil gerne slå fast, at intentionerne bag beslutningsforslaget er vi meget enige i.
Det er vigtigt, at de ældre på plejehjemmene har let adgang til en praktiserende læge, og at der bliver taget hånd om de problemstillinger, den enkelte måtte have, eksempelvis at medicineringen af de ældre er korrekt.
I Venstre er vi således enige i, at det er et område, hvor vi gerne ser, at der bliver taget nye initiativer.
Men som beslutningsforslaget er udformet på nuværende tidspunkt, kan vi ikke støtte forslaget, fordi vi går ind for frit valg.
Vi mener, det er vigtigt, at man – selv om man er blevet plejehjemsbeboer – stadig har retten til og muligheden for at vælge sin egen praktiserende læge.
Jeg ser heller ingen grund til, at forskellige læger ikke kan have det lægelige ansvar for den samme patient, og det er jo sådan set den situation, man nemt kan komme i.
Det vil ikke altid kunne være nøjagtig den samme læge, der kommer, for også når man er på plejehjem, kan man jo blive syg døgnet rundt.
Men vi vil meget gerne være med til at kigge på forslaget og se, om vi kan finde en vej og bruge nogle af de initiativer, som sundhedsministeren var inde på.
Derfor vil vi sige fra over for beslutningsforslaget, som det ligger nu, men vil meget gerne indgå i en drøftelse af et videre forløb om, hvordan lægebesøg på plejehjemmene kan organiseres.
Jens Peter Vernersen (S), 2007-01-25:
Beslutningsforslag nr. B 31 skitserer en række af de problemer, som vi er bekendt med findes på plejehjemmene.
Efter Socialdemokratiets opfattelse er det manglende respekt for de ældre, hvis lægerne ikke kommer i det omfang, det er ønsket, og passer disse patienter på præcis samme måde, som andre patienter bliver passet.
Forslagsstillerne skriver i beslutningsforslaget, at den enkelte ældre skal have fast tilknytning til en enkelt læge.
Spørgsmålet er, om det vil løse problemerne, eller om vi ikke hellere må forlange, at den læge, som er tilknyttet den enkelte beboer, løser sin opgave som læge på en fuldt forsvarlig måde, så der ikke kan rejses nogen kritik.
Det må være et forlangende.
Det er selvfølgelig helt uacceptabelt, når man også har den ufuldstændige medicingivning og de oplysninger og alt det, der er beskrevet omkring medicin i forslaget, at man ikke har bedre styr på de ting.
Fejl og mangler ved håndtering af de ældres medicin er ganske urimelig og kan jo være virkelig slemt for den enkelte.
Man skriver også noget om problemer med samarbejdet med patienternes egen læge.
Man skriver så også, at det er tidkrævende for lægen, at denne har flere patienter på plejehjemmene.
Jeg synes igen, det er afgørende, at lægen tager sig af de patienter, vedkommende har; lægen får betaling for det, og patienterne skal have samme fulde respekt som andre patienter.
Vi tror som sagt ikke på, at forslaget om at have fast tilknyttet en læge vil løse de problemer, der er, men vi synes, det må være et krav til det sundhedspersonale, som nu kommer på plejehjemmene, og som er på plejehjemmene, at de svigt, vi har set, altså ikke finder sted.
Det må være det, der er kravet, vi kan stille.
Det er selvfølgelig klart, at vi i den videre udvalgsbehandling er fuldstændig med på at finde løsninger på de problemer, som er kendte.
Som sagt tror vi bare ikke, det her er løsningen.
Men det er afgørende, at de ældre, som nu bor på et plejehjem, vises samme respekt som andre borgere.