Jeppe Kofod (S), 2009-11-06:
Jeg vil også starte med at takke SF for at have taget initiativ til den her forespørgsel.
Jeg synes, det er højst relevant og helt på sin plads at diskutere sikkerhedsproblemstillinger i en bredere forstand i forhold til de klimaforandringer, vi ser i år og de kommende år.
Der skal ikke herske nogen tvivl om, at vi fra Socialdemokraternes side tager den her udfordring meget alvorligt, og jeg vil også gerne sige her, at vi fuldt ud kan bakke op om det, som også udenrigsministeren sagde i besvarelsen af forespørgslen.
Jeg mener, at det rummer alle de rigtige elementer.
Jeg synes, der er en ting, der er meget vigtig at sige her og bruge lidt tid på, og det er, at når vi står over for de her klimaforandringer og sikkerhedstrusler, så er det interessant, at klima i virkeligheden ikke bare gælder i forhold til miljø og energi og forsyningssikkerhed, men også i forhold til sikkerhedspolitik.
Her har vi altså et eksempel på, at noget, vi i de industrialiserede, højtudviklede lande har skabt – et problem, et klimaproblem med udledning af CO2 – får store konsekvenser i ulande, lande langt væk fra os, med hensyn til deres sikkerhedssituation.
Det synes jeg er meget vigtigt, for det viser jo i virkeligheden, at når vi taler om, at vi på den her planet skal samarbejde endnu mere, så er den her sag, synes jeg, god til at illustrere det.
Altså, vi har et ansvar for de fattigste lande; vi har et ansvar for de konflikter, der kommer til at udspille sig i Mellemøsten og Afrika i de kommende årtier, fordi vi har været med til at skabe et klimaproblem.
Derfor har de partier, som siger, at vi ikke har nogen forpligtelse til eksempelvis at øge ulandsbistanden eller klimabistanden, ikke forstået, hvordan verden hænger sammen i dag, og hvilket ansvar man skal påtage sig.
Så jeg vil gerne slå fast, at det er vigtigt for os – også at fokusere på, at det her jo er en trussel mod mennesker, mod menneskers eksistens, deres sikkerhed, og det fokus skal vi have.
Det er ikke noget, som enkeltlande kan løse, det er kun noget, man kan løse i fællesskab.
Hele f.eks. Nilbassinsamarbejdet med ni lande er jo et godt eksempel på, at man tager proaktivt stilling til det og begynder at samarbejde om knappe vandressourcer.
Sådan nogle ting kan vi også i vores udenrigspolitik sikre sker mange flere steder for at undgå, at vores skrækscenarier bliver til virkelighed.
Derfor synes jeg, det er utrolig vigtigt med den her debat, vi har i dag.
Der er lige en ting, jeg gerne vil slå ned på, og som man også har haft fokus på fra FN's side, nemlig det store antal klimaflygtninge, vi kommer til at se fremover.
Det må man bare sige er en stor udfordring, vi står over for.
Og jeg vil igen understrege, at det er klart, at det her forfærdelig ufolkelige ord trusselsmultiplikator jo bare viser, at klimaet vil forstærke de allerede eksisterende problemer med fattigdom og sikkerhed, som man ser, og derfor kan man desværre forvente flere flygtninge, hvis ikke vi gør noget nu.
Så vi står altså over for nogle scenarier, som kan skabe problemer uden sidestykke i verdenshistorien – det er jeg helt enig med hr. Steen Gade i – hvis ikke vi gør noget nu, og jeg synes, det er rigtig vigtigt, at vi tager debatten her.
Jeg vil gerne sige, at det også er en mulighed for Danmark at gribe til at være foregangsland på den her tænkning mellem klima og sikkerhed, og derfor er jeg glad for den redegørelse, der kommer til Folketinget – senest juni næste år, kan jeg forstå – men det er vigtigt, at Danmark tager lederskab.
Jeg tror, at den her dagsorden bliver meget vigtig, og lad os da være foregangsland på det her område, og lad os vise, at vi har forstået udfordringerne.
Det tror jeg vi kunne stå sammen om i Folketinget, og hvis vi gør det, kunne Danmark få en meget stærk stemme internationalt.
Det vil jeg sådan set i min afslutning opfordre til at vi gør, og så i øvrigt sige, at vi er glade for den brede tilslutning til det forslag til vedtagelse, der ligger.
Det kan vi selvfølgelig fuldt ud støtte.