Lene Espersen (KF), 2012-04-26:
De fleste af de ordførere, der i dag har talt, har indledt deres taler med at tale meget om økonomien og de finansielle markeder; jeg vil gerne indlede min tale med at sige noget om, hvad der er de konservative grundholdninger.
For Det Konservative Folkeparti er generationskontrakten en grundholdning.
Vi Konservative mener, at der eksisterer et bånd, der knytter fortidens generationer sammen med de nulevende og de kommende generationer, og at man har en forpligtelse til at overlevere et samfund til de kommende generationer, der er mindst lige så godt som det, man selv overtog.
Derfor foreslog Det Konservative Folkeparti også for 2 år siden som det første parti i Folketinget, at der skulle vedtages en budgetlov, så nutidens politikere ikke ville kunne lave et generationstyveri, og man ikke ville kunne bruge nogle penge, som man ikke havde, og bare sende regningen videre til børneværelset.
Denne tankegang, der handler om, at man af hensyn til de kommende generationer skal have orden i tingene, er præcis den forpligtigelse, som der nu er 25 ud af de 27 EU-lande der har valgt at lave en mellemstatslig aftale om på det økonomiske område, også kaldet finanspagten.
For Danmarks vedkommende vil det betyde, at vi med det beslutningsforslag, som vi behandler i dag, vil kunne ratificere vores deltagelse i denne aftale, og selve udmøntningen af aftalen vil være den budgetlov, som mit parti støtter, og som vi har lavet en god aftale med regeringen om.
Det er sund fornuft, at der gøres op med en uhæmmet gældsætning.
Men det er i forhold til de røster, der påstår, at man ikke kan stimulere økonomien ved hjælp af finanspagten, også vigtigt at understrege, at der, når man påstår det, så er tale om, at man simpelt hen ikke har sat sig ind i tingene.
Først vil jeg godt sige, at der ikke er noget i vejen for, at man i de gode tider sparer op, og at man derfor har penge at gøre godt med, når krisen kradser.
Det var bl.a. det, som VK-regeringen op igennem 00'erne gjorde sammen med Dansk Folkeparti, hvor Danmarks nettogæld, da finanskrisen indtraf, var blevet reduceret til 0.
Det var sådan, at samtlige andre partier i Folketinget gerne ville have brugt flere penge, fordi der var penge.
Men hvis vi dengang havde lyttet til oppositionen, ville vi have bragt Danmark i en meget alvorlig situation, og underskuddet ville i dag have været langt større.
Det gjorde vi heldigvis ikke.
Finanspagten understøtter med andre ord troværdigheden i den førte ansvarlige økonomiske politik.
Kritikerne vil måske sige, at der, hvis vi opfører os ordentligt, jo så ikke er nogen grund til at forpligte Danmark yderligere.
Til det er der kun det at sige – og det er jo også det, vi har kunnet høre på debatten i dag – at det lidt for mange gange har været sådan, at der har været lidt for mange, der politisk har sagt et, og at de så har gjort præcis det modsatte, når det blev besværligt med hensyn til vælgerne.
Derfor må vi også sige, at der lidt for mange gange er sket det, at de på de finansielle markeder og fra investorernes side har kunnet se, at der fra politikernes side har været løftebrud på løftebrud, og at de ikke har levet op til det, de havde lovet, og at tiden derfor er kommet til, at man gør de uforpligtende hensigtserklæringer til nogle bindende mål.
Derfor synes vi, det er helt og aldeles på sin plads, at der nu kommer en aftale, hvor man viser omverdenen, at man har tænkt sig at føre en ansvarlig økonomisk politik, og at man vil være med til at sikre, at der bliver troværdighed om den førte politik, uanset hvem der har regeringsmagten.
Vi er helhjertede tilhængere af, at der kommer en sådan udvikling på europæisk plan, vi tror simpelt hen, det er nødvendigt, hvis man skal kunne klare sig i den globale konkurrence.
Men jeg vil sige, at vi helst havde set, at alle 27 lande havde været med.
Jeg tror på et Europa, hvor der er et samarbejde mellem samtlige medlemsstater, og der er vi selvfølgelig meget kede af, at Storbritannien og Tjekkiet har valgt en anden vej.
Men holdningsmæssigt mener vi som sagt, at det her er det rigtige at gøre, og derfor kan vi naturligvis også tilslutte os beslutningsforslaget.