Bertel Haarder (V), 2007-03-30:
Regeringen valgte at gavne børnefamiliernes økonomi ved at begrænse betalingen til vuggestuer og børnehaver.
Hvis det var blevet opvejet helt eller delvist af, at kommunerne til gengæld havde sat SFO-taksterne i vejret, så ville vi have overvejet også at lægge et loft over dem.
Men alle tal viser, at den bekymring er unødig, og derfor vil vi ikke lægge et loft over SFO-taksterne.
Der er jo også så mange andre områder, hvor kommunerne selv bestemmer.
Vi valgte altså at gavne børnefamiliernes økonomi ved på to store tunge områder at lægge et loft.
Det var et politisk valg, som der var bred opbakning til her i Folketinget.
Socialistisk Folkeparti foreslår, at der lægges loft over forældrebetalingen til skolefritidsordninger, sådan at der kommer til at gælde samme betingelser for skolefritidsordninger, der er oprettet i henhold til folkeskoleloven, og fritidshjem, der hører under lov om social service.
Jeg er enig i, at kompensationen vil blive af cirka denne størrelsesorden, hvis der skal gælde samme vilkår for takstfastsættelsen i skolefritidsordninger som i fritidshjem, dvs. ved indførelse af takstloft på 25 pct. af de gennemsnitlige udgifter for en SFO-plads for småbørn og 30 pct. for skolebørn.
Jeg er derimod ikke enig i, at der på SFO-området skulle være sket en markant stigning i forældrebetalingen.
Ifølge de oplysninger, der foreligger i Danmarks Statistik, er taksterne for skolefritidsordninger i perioden 2003-2006 ikke steget mere end i andre pasningsområder.
Det gælder navnlig i forhold til fritidshjem.
For de 6-9årige er SFO-taksten i gennemsnit på landsplan kun steget med 2 pct.
Også FOA’s undersøgelse, som beslutningsstillerne refererer til, bekræfter, at der stort set har været tale om en parallel udvikling i takstniveauet de sidste 10 år.
Derfor finder regeringen ikke, at der er behov for at fastsætte regler på området, og derfor må jeg afvise forslaget.
Regeringen lægger nemlig vægt på, at kommunerne skal kunne vælge det tilbud, der er i størst overensstemmelse med lokale ønsker og behov.
Muligheden for at etablere skolefritidsordninger som alternativ til fritidshjem har eksisteret i over 20 år, og kommunerne har i alle årene benyttet muligheden for at oprette skolefritidsordninger og i nogle tilfælde nedlægge fritidshjem og erstatte dem med skolefritidsordninger.
Bl.a. derfor blev der i 2005 indført regler om, at kommuner skal give friplads til børn i skolefritidsordninger i lighed med, hvad der gælder for fritidshjem.
Vi har kommunalt selvstyre, og i nogle tilfælde vil det være mest hensigtsmæssigt med skolefritidsordninger under skolens ledelFttm.072.fm Page 5283
Monday, August 20, 2007 11:33 AM se, mens man i andre tilfælde vil foretrække fritidshjem med selvstændig ledelse oprettet i henhold til lov om social service.
At kommunerne har øje for, at SFO-området kan give skolerne nye pædagogiske muligheder, er ikke noget nyt.
De seneste 10 års mange forsøg og udviklingsarbejder på skolestartområdet viser, at der både på det kommunale plan og på skoleniveau er stor interesse for og vilje til at få skolens undervisning og fritidsopgaven til at hænge bedre sammen.
Målet er, at børnene får en varieret hverdag i skoleregi med undervisning og fritid, en hverdag præget af trivsel, udfordringer og alderssvarende krav.
Der er ikke noget mystisk ved, at nogle kommuner og skoler vurderer, at disse bestræbelser har de bedste vilkår, når skole og fritidsordning er under fælles ledelse og fælles bestyrelse og fælles tag.
Det har da også ført til, at skolefritidsordningerne støt og roligt har overtaget pladsen som den mest udbredte fritidsordning for de yngste skolebørn – ca. 80 pct. af alle børn i 6- til 9-års-alderen er tilmeldt enten fritidshjem eller skolefritidsordninger, og af disse børn går ca. 80 pct. i skolefritidsordninger.
Den kommunale skolefritidsordning er en kommunal institution, en kommunal prioritering, og kommunerne må forventes at vælge de løsninger, herunder de takstfastsættelser, som er bedst for borgerne.
Hvis kommunens borgere er uenige i den kommunale prioritering, ja, så er det en debat, man må føre i kommunen.
En engageret og åben debat om lokale forhold er jo afgørende for, at kommunerne kan samstemme borgernes behov og ønsker med de kommunalpolitiske mål og de økonomiske rammer.
Og det er, hvad det kommunale selvstyre giver mulighed for på dette som på andre områder.
Regeringen har tillid til, at kommunerne magter det, også når det gælder skolefritidsordninger.
Der er jo ikke noget, der tyder på, at de ikke magter det.
Landets 98 kommuner har i forbindelse med kommunalreformen været igennem en stor omstillingsproces, og jeg kan selvfølgelig ikke afvise, at der kan ligge økonomiske kalkuler til grund for, at nogle kommuner har valgt at omlægge fritidshjem til skolefritidsordninger.
Og selvfølgelig skal vi holde snor i, at der ikke i de kommende år over en bred kam viser sig ubegrundede kommunale takstforhøjelser, herunder også for skolefritidsordninger.
Skulle sådanne tendenser vise sig, så må vi overveje, om der er grund til at foretage os noget.
Men lad nu de nye kommuner få tid til at finde deres ben, lad de nye kommunalbestyrelser og deres borgere finde sammen om det serviceniveau, som de kan enes om, og som tilgodeser alle parter.
Vi har ingen grund til mistillid på nuværende tidspunkt.
Dette er et godt spørgsmål.
Det er jo ikke noget nyt, at Folketinget fastsætter nogle generelle kvalitetskrav, og det har vi gjort, når det gælder en del af børnenes fritid.
Det er for at sikre, at børnene, når de alligevel er i offentlig varetægt, havde jeg nær sagt, får så meget ud af den tid som muligt.
Det er jo ikke første gang, man har fastsat den slags regler, men man kan altid diskutere detaljeringsgraden, og det synes jeg er en god debat.