Morten Bødskov (S), 2013-05-07:
Tak for det, formand.
Spørgeren har, som vi hørte det med hans egne ord, ønsket den her forespørgsel i dag for at få en debat om religionsfriheden i Danmark.
Det er et vigtigt emne, og det er et emne, som ligger regeringen meget på sinde.
Lad det også være sagt helt klart med det samme: Regeringen tager skarpt afstand fra intolerance i enhver form.
Vi siger nej til fremmedhad og racisme, og vi siger nej til overgreb på grund af seksualitet.
Og vi siger naturligvis også kollektivt nej til enhver, der ikke respekterer andres tro.
Religionsfrihed er et helt centralt og grundlæggende princip.
For det enkelte menneskes livsudfoldelse har det stor betydning frit at kunne følge den religion, som man bekender sig til, frit at kunne skifte tro og frit at kunne stå frem som ikketroende.
Men herudover er religionsfrihed også en nødvendig og selvfølgelig forudsætning for vores samfund som sådan.
Religionsfriheden udgør ganske enkelt en del af det fælles demokratiske værdigrundlag, som vores samfund bygger på.
Vi skal alle kunne færdes trygt og sikkert uden frygt for at blive udsat for overgreb på grund af vores tro, og vi skal trygt kunne udtrykke vores tro i det offentlige rum, hvad enten det så består i, at man bærer kalot, slør, kors eller turban.
Med forespørgslen har spørgeren bedt mig oplyse specifikt om det stigende pres fra visse muslimske miljøer på religionsfriheden, især over for danske jøder.
Lad mig i den forbindelse gentage, at regeringen tager kraftigt afstand fra alle overgreb, som er begrundet i en persons etnicitet, tro, seksuelle eller politiske overbevisning, og det gælder, uanset hvem der er ophavsmand til overgrebene.
Vi ved, at der desværre findes folk, som ikke har forstået de her spilleregler.
Det gælder visse personer og grupper med ekstreme islamistiske holdninger.
Af samme grund vil mine bemærkninger i dag jo dreje sig om regeringens samlede indsats over for alle former for ekstremisme og hadforbrydelser.
I den senere tid er der faktisk taget en række skridt for at sikre, at myndighederne, herunder politiet, til stadighed har den fornødne fokus på ekstremisme og hadforbrydelser.
Lad mig indledningsvis nævne, at straffelovens § 81, nr. 6, indeholder en bestemmelse om, at det i almindelighed skal indgå som en skærpende omstændighed, når straffen fastsættes, at gerningen har baggrund i andres etniske oprindelse, tro, seksuelle orientering eller lignende.
Rigsadvokaten udsendte i efteråret 2011 en ny og i øvrigt udbygget meddelelse om politiets og anklagemyndighedens håndtering af sager om hadforbrydelser.
Meddelelsen udgør efter min opfattelse et vigtigt redskab til at sikre effektiv strafforfølgning i den her type sager, som vi taler om her.
Meddelelsen indeholder bl.a. en række eksempler på omstændigheder, der kan tale for, at der er tale om hadforbrydelser.
Når der i en konkret sag foreligger omstændigheder, der taler for en hadforbrydelse, ja, så skal politiet søge dette aspekt af sagen belyst nærmere under efterforskningen.
Det er naturligvis ikke nok, at der hos politiet og anklagemyndigheden er fokus på håndteringen af hadforbrydelser.
Mindst lige så vigtigt er det jo, at vi som borgere er opmærksomme på problemet og f.eks. anmelder hadforbrydelser til politiet.
Derfor er information om hadforbrydelser jo selvklart af afgørende betydning.
Lad mig i den forbindelse fremhæve kampagnen – den, der hedder »Stop hadforbrydelser«.
Det er en kampagne, som med udgangspunkt i København har til formål at reducere antallet af hadforbrydelser og få flere ofre og vidner til at anmelde hadforbrydelser.
Det er et fremragende initiativ, som Justitsministeriet i øvrigt har valgt at yde støtte til.
Lad mig også nævne, at jeg sammen med min kollega social- og integrationsministeren var vært for en 12-timerscamp, som det hedder, om hadforbrydelser og intolerance i marts måned sidste år.
På den her camp var der deltagelse af et bredt udsnit af udvalgte repræsentanter fra forskellige dele af vores samfund.
På baggrund af et intensivt gruppearbejde – det kan man roligt sige – på den her camp blev der iværksat en række initiativer på lokalt niveau, som har til formål dels at forebygge intolerance og hadforbrydelser, dels at sikre, at ofre for hadforbrydelser får den nødvendige støtte.
Lad mig så endelig fremhæve endnu et initiativ, som har til formål at skærpe politiets og anklagemyndighedernes opmærksomhed på hadforbrydelser.
PET, altså Politiets Efterretningstjeneste, har sammen med en række samarbejdspartnere i løbet af 2011 og 2012 gennemført kurser om hadforbrydelser i de enkelte politikredse.
Det er i øvrigt en af de helt centrale opgaver for Politiets Efterretningstjeneste i dialog og samarbejde med de enkelte politikredse at bekæmpe voldelig ekstremisme, herunder jo også hadforbrydelser.
PET har i den forbindelse en væsentlig opgave i at sikre, at de relevante politimyndigheder kender trusselsbilledet og på den baggrund er i stand til at afpasse indsatsen i forhold til den aktuelle trussel.
Derfor kortlægger PET både omfanget og karakteren af hadforbrydelser i en årlig rapport, de såkaldte RACI-rapporter.
Ordningen har eksisteret siden 1992 og er løbende blevet forbedret og også udvidet.
Ordningen blev senest udvidet i 2009 til at omfatte alle kriminelle forhold, altså alle kriminelle forhold med mulig ekstremistisk baggrund, herunder forhold motiveret af spørgsmål vedrørende netop race, tro, politisk eller seksuel orientering.
Og efterretningstjenesten fik samtidig direkte adgang til selv at søge efter ekstremistisk motiverede forbrydelser i politiets register.
Med den seneste udvidelse af ordningen er det min og regeringens opfattelse, at vi har et godt værktøj til at kunne følge udviklingen i hadforbrydelser med hensyn til deres omfang, men selvfølgelig også deres karakter.
Men regeringen vil ikke stoppe her.
Regeringen agter at igangsætte en ny landsdækkende kortlægning af hadforbrydelser, og det ved jeg at socialog integrationsministeren vil fortælle mere om lige her efter mig.
Så lad mig for min del runde af med en, lad os kalde det formaning om, at vi aldrig må glemme – aldrig glemme – de grundlæggende demokratiske værdier, som vores samfund hviler på.
Det gælder ikke mindst retten til religionsfrihed.
Og vi bør alle tage skarpt afstand fra racisme og intolerance, og for regeringen er der her tale om et prioriteret område, og politiet, Politiets Efterretningstjeneste og anklagemyndigheden har, som jeg netop har været inde på, iværksat en hel række initiativer med det formål at sikre fortsat fokus på hadforbrydelser.
Det gælder som sagt både registrering og effektiv retshåndhævelse og også forebyggelse af hadforbrydelser.
Lad mig afslutningsvis forsikre om, at regeringen selvfølgelig også i fremtiden vil fastholde sit fokus på en bredspektret myndighedsindsats på det her område.
Tak for ordet.