Mette Hjermind Dencker (DF), 2013-03-15:
I dag skal vi behandle det lovforslag, der gør, at om ganske få år er separation noget, man kun kan læse om i historiebøgerne.
Separation er en fantastisk mulighed; separation er det, der gør, at man kan have god tid til at tænke sig om, når man skal træffe en så, hvad kan man sige, fatal beslutning, som har konsekvenser for en selv, ens ægtefælle og ens børn.
Derfor er det rigtig vigtigt, at man har rigelig tid til at tænke sig om.
Det er vigtigt, at man ikke træffer sådan en beslutning over hals og hoved.
Jeg tror, at alle de mennesker, der har prøvet at være gift i rigtig mange år, kan nikke genkendende til, at det indimellem hænder, at man godt kan ønske sin ægtefælle hen, hvor peberet gror.
Det vil være utrolig sårbart, hvis man i sådan en situation bare kan indsende en separationsanmodning sammen med 900 kr., og så er det ordnet på ingen tid.
Med det her lovforslag åbner vi op for, at borgerne får mulighed for at træffe så alvorlige beslutninger i affekt, de får mulighed for at træffe beslutninger, der påvirker dem selv og deres børn, i en oprevet sindstilstand.
Det er noget, der bekymrer os rigtig meget i Dansk Folkeparti.
Vi har alle sammen som folketingsmedlemmer fået de papirer, jeg står med her, om Ungeparlamentet.
En række unge i folkeskolens ældste klasser var herinde på Christiansborg og lege politiker for en dag, og ud af det kom der forskellige lovforslag, som de havde lavet.
Og det er faktisk meget interessant at bladre igennem og se, fordi de jo laver lovforslag ud fra, hvad det er, der interesserer dem i deres liv.
Derfor kan man se en hel masse om separate badekabiner og idrætsundervisning og engelsk for 1. klasse.
Og blandt de her lovforslag har de også lavet et lovforslag, der hedder: Lov om obligatorisk parterapi for gifte par, som ønsker at søge skilsmisse.
Hvordan kan det være, at det er noget, der interesserer unge mennesker?
Det er da selvfølgelig, fordi de unge mennesker står i en situation, hvor deres forældre er blevet skilt, og fordi de har oplevet, hvor ondt det gjorde, da forældrene blev skilt, og fordi de unge mennesker ville ønske for deres forældre, at de havde fået muligheden for at få noget hjælp til deres ægteskab i stedet for at kunne accelerere processen og gøre det endnu hurtigere forbi.
En del af forslaget handler om det, der hedder vilkårsforhandling.
Det er en rådgivning, man i dag bliver tilbudt, når man står i en skilsmisse, og som fra nu af både skal være noget, man aktivt skal vælge til, og som man skal betale 1.000 kr. for.
Det vil sige, at på et tidspunkt, hvor man i forvejen betaler 900 kr. for en skilsmisse, skal man oven i det betale 1.000 kr. for den ekstra rådgivning.
Det er 1.900 kr. i en situation, hvor man er enormt sårbar, og hvor ens fremtidige økonomi er usikker.
Det vil gøre, at rigtig mange fravælger den rådgivningsmulighed, og det er trods alt den rådgivning, der gør, at man kan komme med alle de spørgsmål, man har.
For gudskelov har de fleste ikke prøvet at være i sådan en situation før, så de kan have en masse spørgsmål om: Hvad gør vi lige i forhold til bodeling?
Hvad gør vi i forhold til forældremyndighed og samvær?
Hvordan griber vi lige det hele an?
Det behov kan folk have, og det gør jo så, at nu, hvor de skal betale så meget for det, vil de fravælge det.
Og hvad sker der så, når de fravælger det?
Så sker der det, at de i stedet for kan risikere senere at havne i konflikter.
Ydermere står der i forslaget, at det forventes, at indførelsen af gebyrer på separation og vilkårsforhandling kan have en vis adfærdsregulerende effekt.
Med andre ord ønsker regeringen at adfærdsregulere folk, så de ikke længere har den tænkepause; at adfærdsregulere folk, så de træffer beslutninger over hals og hoved; at adfærdsregulere folk, så de ikke søger den rådgivning, de kan have behov for i en sårbar situation.
I Dansk Folkeparti har vi ingen interesse i, at staten skal ind at tjene penge på andre menneskers sorg og ulykke.
I Dansk Folkeparti har vi en interesse i at hjælpe vores borgere, når de står i den sårbare situation, det kan være, at der er knas i ægteskabet, og vi har også en interesse i at hjælpe vores borgere, når de står i en situation, hvor de skal skilles, og hvor de skal videre i deres liv og lande på benene i deres nye tilværelse.
Så har vi en interesse i at hjælpe dem med al den rådgivning, de har behov for.
Og derfor kan vi ikke støtte lovforslaget.