runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karsten Lauritzen (V), 2011-10-26:
Men der er jo forskel på en bekymring og en begrundet frygt.
En frygt må jo være begrundet i et eller andet.
Der kunne vi måske ønske os, at ministeren og regeringen havde sagt, at de har det sådan, at de er politisk uenige i, at folk skal lære dansk, hvis de kommer til Danmark og ønsker at bo og leve her.
Det er jo fair nok.
Det er reelt nok, at man ikke vil stille krav om, at folk skal lære dansk.
Der har vi i Venstre en anden opfattelse, og jeg havde egentlig troet, at man bl.a. i Socialdemokratiet, som mig bekendt også oprindelig var med til at stemme for det her, var af den opfattelse, at det er et fair krav at stille.
Men det, vi kredser om, er, at en minister stiller sig op i landsdækkende tv foran en million mennesker og taler om en begrundet frygt, for så må man forvente, at det er begrundet i et eller andet andet end en politisk tro på, at der er nogle, der vil fravælge lægen.
Det er vel useriøst at sige, at der er en begrundet frygt for, at det her vil føre til, at folk fravælger at gå til læge, når det er noget, der lige er trådt i kraft.
Det trådte i kraft den 1. juni, og der er ingen systematisk erfaring med det.
De har indført det i de forskellige regioner.
Der er nogle regioner, der synes, at det er træls og besværligt.
Men de har som sagt haft 7 år til at lære det.
Det er mærkeligt, at ministeren kan sige, at der er en begrundet frygt for det
, når det, det handler om, er, at man tror, at det her måske vil føre til det.
Karsten Lauritzen (V), 2011-10-26:
Grunden til, at spørgsmålet er stillet, og grunden til, at jeg spørger sundhedsministeren, er jo, at sundhedsministeren foran en million danskere i TV-avisen har sagt, at der er begrundet frygt for det.
Det er jo fair nok at sige, at man er politisk uenige i regeringen, og at det er lykkedes SF at få en enkelt mærkesag igennem hos Socialdemokraterne og få dem med til at rulle det her tilbage, og at det krav ikke skal stilles.
Det er jo reelt nok.
Men problemet er, at sundhedsministeren bruger udtrykket en begrundet frygt, for der er jo ikke nogen, der kan begrunde noget og vise noget videnskabeligt, før det rent faktisk er trådt i kraft.
Lægeforeningens frygt kan jo være en frygt, men det kan jo ikke være en begrundet frygt, fordi det jo er en frygt, der bygger på en tro på og en forventning om, at det her vil komme til at ske, når gebyret træder i kraft.
Det er jo en smule useriøst at henvise til noget som videnskabeligt og henvise til, at der er en begrundet frygt, og at man har bevis for det, når det viser sig, at det rent faktisk bare er en trossag, som så baserer sig på sundhedsministerens tro på noget og på Lægeforeningens tro på noget.
Astrid Krag (S), 2011-10-26:
Vi kommer det jo nok ikke nærmere.
Jeg tillægger det personlig meget stor vægt, når de praktiserende lægers organisation råber vagt i gevær.
Det strider imod min opfattelse af, hvad vi skal med vores sundhedsvæsen.
Der skal vi levere kvalitet i sundhed til alle borgere i det her land, også til de svage, udsatte grupper.
Jeg tager det meget alvorligt, når jeg hører læger sige, at det her faktisk grundlæggende er et problem for den måde, man arbejder på i hele vores sundhedsvæsen, som netop hviler på det informerede samtykke.
Når det er det, der er i fare, så mener jeg, at jeg som sundhedsminister har en sundhedsfaglig pligt til at reagere, og det er det, vi gør i forhold til det forslag.
Sophie Løhde (V), 2011-10-26:
Er ministeren enig med den socialdemokratiske sundhedsordfører, der på Berlingske Tidendes hjemmeside den 11. oktober 2011 forklarer regeringens manglende indfrielse af valgløfterne på sundhedsområdet med, at Radikale Venstre kom med i regeringen?
Astrid Krag (S), 2011-10-26:
Jeg må sige, at oppositionen og ikke mindst fru Sophie Løhde, som jeg også tilbragte noget tid med i går i samråd, udviser meget stor ildhu, når det kommer til at stille spørgsmål, som i bund og grund handler om at forstå de grundlæggende spilleregler i et demokrati.
Den store interesse for de demokratiske processer glæder mig naturligvis meget – vi skal være stolte af vores demokrati.
For det andet: Der forhandles og skabes politiske kompromiser.
Og for det tredje: Der eksisterer mig bekendt ikke noget krav om, at forslag fra en valgkamp eller løfter i et regeringsgrundlag skal være indfriet allerede 4 år før næste valg.
Det er en lettere absurd tng efter en lille måned at tale om regeringens manglende indfrielse af valgløfterne på sundhedsområdet, som spørgeren gør i sit spørgsmål, når vi ikke er kommet længere i vores regeringsperiode, end vi er.
Med andre ord er det altså helt normalt i dansk politik, at partierne fremlægger deres politik før valget og bagefter, når vælgerne har talt, sætter sig ved forhandlingsbordet og finder ud af, hvad der er flertal for.
Vi har fremlagt et omfattende og ambitiøst regeringsgrundlag, hvor vi prioriterer danskernes sundhed højt og leverer på en lang række af de forslag, vi fremlagde før valget.
Den her regering satser massivt på sundhed, og som minister for sundhed og forebyggelse er det nu min opgave at konkretisere og udfylde regeringsgrundlaget på sundhedsområdet.
Jeg vil arbejde benhårdt for at nå at gennemføre en hel masse god sundhedspolitik, som ikke er direkte beskrevet i regeringsgrundlaget.
Frank Aaen (EL), 2011-10-27:
Nu ved jeg ikke, om det er min evne til at kommunikere, eller om det er hr. Skibbys evne til at lytte, der er et problem, men jeg prøver bare en gang mere.
Vi har hver eneste gang foreslået, at de sunde dele i banker, der er kommet i krise, skulle videreføres af staten til gavn for kunderne.
Dem, der har brug for lån til almindelige forretninger – det kan være bil, det kan være hus, det kan være virksomheder, der har brug for at få et lån – skal have lov til at få det i den bankdel, der drives videre af staten, hvorimod spekulantdelen bare skal gå nedenom og hjem.
Det, der er sket så tåbeligt – med hjælp fra Dansk Folkeparti – er jo, at hver eneste gang, der har været en bank i krise, har man skyndt sig at sælge den sunde del af banken til en anden bank, som har fået kunder og filialnet meget billigt.
Man har solgt de sunde dele, og så har man beholdt alt skidtet.
Det er jo det, der er den dumme måde at gøre det på.
Jeg synes jo, man skulle have ladet skidtet flyde og så have beholdt de sunde dele til gavn for borgerne.
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-10-27:
Jeg synes jo selvfølgelig ikke, at jeg fik noget svar på det spørgsmål, jeg stillede.
Jeg synes faktisk – og så kan hr. Frank Aaen jo korrigere mig bagefter – at vi i løbet af den her debat har oplevet spørgsmål fra selv samme hr. Frank Aaen til alle ordførere, hvor hr. Frank Aaen har brugt sin taletid på at kritisere bankpakke I, bankpakke II, bankpakke III og nu også IV'eren og i øvrigt også V'eren, som jo sikkert kommer i dag fra Bruxelles.
Men det ændrer jo ikke ved, at når jeg stiller spørgsmålet, er det, fordi jeg tror på, at hvis man ikke sikrer den her stabilitet for danske virksomheders låneadgang og danske lønmodtageres adgang til at få deres forbrugslån igennem en bank, og hvis man ikke sikrer, at vi kan bevare den her fleksibilitet og lysten til at investere i Danmark, så vil det medføre tab af dansk konkurrenceevne, dårligere økonomi og dermed også færre danske arbejdspladser.
Der er det så bare, jeg ganske stilfærdigt spørger hr. Frank Aaen: Hvis vi ikke havde lavet de her bankpakker, mener Enhedslisten så, at vi ville have haft færre arbejdsløse eller flere arbejdsløse?
Frank Aaen (EL), 2011-10-27:
Nu er det jo sådan et godt velkendt trick her på Christiansborg, at først udlægger man modstanderens politik på en tåbelig måde, og så siger man, at den er tåbelig.
Men det er ikke tilfældet; vi har aldrig nogen sinde sagt, at man bare skulle lade det hele sejle.
Lad os tage der, hvor det for alvor begyndte, nemlig med Roskilde Bank, hvor jeg også selv var ordfører.
Da sagde vi om indskydere i Roskilde Bank, der havde 100 mio. kr. i klemme, at vi var imod, at skatteyderne skal redde en med 100 mio. kr. indskudt i Roskilde Bank.
Vedkommende har selv sat pengene ind for at få en høj rente mod en høj risiko, og når man så taber pengene, må man tabe pengene; det er et almindeligt liberalistisk princip – hvis jeg lige skal minde nogen om det.
Derimod ville vi gerne hjælpe almindelige bankkunder i Roskilde Bank, og derfor foreslog vi en opdeling af Roskilde Bank, hvor staten beholdt og videreførte alle de sunde dele, men lod spekulantdelen gå ned.
Det ville kun have ramt spekulanter, og jeg ved ikke, om Dansk Folkeparti har særlig kærlige følelser over for spekulanter; det har vi ikke i Enhedslisten, men vi har det meget over for almindelige mennesker, som vi synes skal have en tryg bankforbindelse.
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-10-27:
Tak, hr. formand.
Jeg synes altid, det er ret interessant at benytte lejligheden til at stille nogle spørgsmål her i Folketinget til Enhedslistens politikere – og det er jo så også hr. Frank Aaen – for med hensyn til Enhedslistens økonomiske politik er vi nogle liberale, som er meget interesserede i at høre, hvordan man dog kan finde på at have sådan en mærkelig politik.
Hvis nu vi ikke havde haft bankpakkerne, vil hr. Frank Aaen så ikke prøve at give et billede af situationen?
Hvis nu vi havde undgået bankpakkerne og bare havde sat os passivt ned og ladet en lang række banker sejle deres egen sø og gå nedenom og hjem, havde ladet aktionærer lide tab, folk få lån, de ikke kunne få genoptaget andre steder, dårlig finansiering af danske virksomheders lån, dårlig finansiering af danske virksomheders muligheder for at udvikle deres produkter over for de kunder, som de gerne vil sælge dem til, tror Enhedslisten så, at der ville have været flere i arbejde i Danmark, eller tror Enhedslisten, at der ville have været færre i arbejde i Danmark?
Annette Vilhelmsen (SF), 2011-10-27:
Vi vil i SF gerne være medspillere på rigtig mange områder.
Og det er fuldstændig rigtigt, at hvis man gør det samme, får man samme resultat, men vi bliver bare nødt til at forholde os til den virkelighed, der er.
Så vores opgave er sådan set at følge den her finansielle udvikling og gå ind og sørge for at minimere skaderne, og det skal vi selvfølgelig også gøre ud fra den vinkel, som hr. Frank Aaen nævner.
Jeg synes, det lyder ganske fornuftigt, at vi skal prøve at finde ud af: Hvad er det egentlig, der kan ligge til grund for det her?
Det er muligt, at man kan nå til bunds i det og finde ud af, hvad der ligger til grund, men vi er sådan set meget optaget af, at Danmark kommer i gang med vækst og med udvikling, og at der er tillid til, at statens håndtering af den her finansielle krise er om ikke fantastisk, så dog bedre, end hvad vi har set mange andre steder i Europa.
Frank Aaen (EL), 2011-10-27:
Jo, det var en invitation, og jeg tog det også som en delvis imødekommelse af invitationen.
Jeg spørger jo, for når man ser regeringsgrundlaget og har fulgt debatten om, hvad der skal være af undersøgelser af forskellige vigtige samfundsting, kan man se, at det, vi i sin tid har arbejdet hårdt for, nemlig en dybtgående undersøgelse af årsagerne til finanskrisen, forløbet og håndteringen af krisen og alternativer – hvordan kan vi undgå gentagelser? – jo indtil videre ikke er på dagsordenen.
Det er jo sådan set det, vi vil arbejde hårdt for i Enhedslisten: at vi får den grundlæggende viden om, hvad der er gået galt, og kan lave de fundamentale ændringer af den finansielle sektor, som jeg er sikker på at der er brug for.
Det vil vi tage op i finanslovforhandlingerne, kan jeg så bare oplyse om, og jeg håber, at SF er medspiller i den forbindelse.
Annette Vilhelmsen (SF), 2011-10-27:
Ja, jeg står og lytter efter, om det simpelt hen er en invitation fra hr. Frank Aaen til at indgå i en nærmere dialog om, hvordan man eventuelt kan gøre noget ved de problematikker, som hr. Frank Aaen rejser.
Jeg synes, det er ganske alvorligt, hvad der er sket inden for banksektoren, og det giver stor usikkerhed i samfundet i det hele taget.
Derfor kan vi ikke sige: Det var så bankpakke I, II, III og IV, og hvad kommer der så?
Men det er i hvert fald vores ønske, når SF går med i det her, og vi må sige, at det er afgørende nødvendigt, at vi som regering og Folketing har et meget fastere tag i den finansielle udvikling.
Brian Mikkelsen (KF), 2011-10-27:
Jeg tror, jeg vil nyde at stå på talerstolen og rose et regeringsforslag.
Jeg ved ikke, hvor mange gange vi kommer til at opleve det i de kommende samlinger her, men jeg må sige, at det flugter hundrede procent med den bankaftale, en bred kreds af partier lavede før valget, hvor vi blev enige om en konsolideringspakke – ikke en bankpakke IV, men en konsolideringspakke – for at konsolidere banksektoren.
Som følge af, at jeg var minister på det tidspunkt, kan Det Konservative Folkeparti selvsagt støtte aftalen.
Hvorfor lavede vi den aftale, og hvorfor er vi så i den situation, at regeringen har fremsat det her forslag?
Samfundet har ikke brug for bølgeskvulp, i form af at banker kan vælte, kan trille rundt, kan skabe usikkerhed for kunderne, for erhvervslivet og for samfundet generelt set.
Så derfor er det fornuftigt, at der bliver lavet en politisk aftale, som er med til at sikre overleveringer, som er med til at sikre, at bankerne i størst muligt omfang kan drives videre.
Så i det her tilfælde er det et rigtig godt forslag, regeringen har fremsat.
Det vil være med til at sikre ro, stabilitet og konsolidering i den finansielle sektor, og det er der også behov for.
Så Det Konservative Folkeparti kan støtte forslaget.
Frank Aaen (EL), 2011-10-27:
Nu er vi så foreløbig ved bankpakke IV, og er det ikke korrekt at sige, at den finansielle sektor i Danmark stort set er uændret?
Der er lavet nogle enkelte ændringer af tilsynet, men det er de samme ejere, altså aktionærerne.
På nær i de krakkede banker er det stort set de samme direktører, de samme ledelser, de samme forretningsprincipper
Der er ikke lavet nogen egentlig ændring af den finansielle sektor i Danmark, og derfor kan vi sige med sikkerhed, at der også kommer en bankpakke V, VI og VII, som andre har været inde på.
Ole Sohn (SF), 2011-10-27:
Jeg vil sige, at det for regeringen sådan set er ret afgørende, at vi fastholder en stabil finansiel sektor i Danmark, for det værste, der kan ske, er, at vi kommer i en situation, hvor det bliver svært at få de kreditfaciliteter, som er nødvendige for virksomheder og borgere – det er allerede svært i dag.
Derfor arbejder vi i øvrigt også med at stille alternative finanseringskilder til rådighed, og derfor er jeg også glad for, at pensionskasser mere aktivt er begyndt at gå ind i det.
Frank Aaen (EL), 2011-10-27:
Nu er det jo korrekt, at danske banker kun i begrænset omfang – det er vist Jyske Bank – har større mængder af græske statsobligationer.
Til gengæld har man store beløb i klemme i de franske og tyske banker, som har store mængder af græske statsobligationer og derfor nu må notere store tab, så derfor kan det, der sker i Sydeuropa, jo godt skvulpe op til Danmark.
Men jeg forstod svaret sådan, at man forventer, at ingen danske pengeinstitutter skal have statsstøtte i henhold til det, der er aftalt i EU.
Ole Sohn (SF), 2011-10-27:
Der er ikke noget, der tyder på, at den finansielle sektor i Danmark vil komme ind under de regler, fordi polstringen i de toneangivende danske pengeinsitutter faktisk overholder de nye skærpede krav, som man har arbejdet efter.
Det er jo det positive, og det er jo også en følge af, at vi løbende har tilpasset de regler, der gælder for den finansielle sektor i Danmark, så vi sådan set har været lidt forud for vores tid.
Men jeg er faktisk glad for, at der er en rimelig stabilitet i den finansielle sektor i Danmark, specielt når man ser på, hvad konsekvensen af det modsatte er i Sydeuropa.
Frank Aaen (EL), 2011-10-27:
Jeg ved ikke, om der var en lille antydning af, at jeg ikke havde læst forslaget fra EU.
Det med, at man skal begrænse udbyttebeskatning, står øverst på side 3, så mon ikke vi nogenlunde har læst det samme dokument?
Det vil jeg tro.
Har regeringen noget skøn over, hvad den underskrift der blev sat på i går, om, at banker, der ikke kan klare solvenskravet, skal have penge stillet til rådighed af staten, vil komme til at koste skatteyderne?
Brian Mikkelsen (KF), 2011-10-27:
Jeg tror, at jeg efterfølgende vil sende en udskrift af, hvad lovgrundlaget er for Finansiel Stabilitets arbejde og Finanstilsynets arbejde.
Det er sådan, at ministeriet og ministeren ikke kan påvirke Finanstilsynets skøn.
De er fuldstændig uafhængige af hinanden.
Der er vandtætte skotter imellem, men det er klart, at Finansiel Stabilitet skal behandle alle lige.
Det er blevet grundigt behandlet i Rigsrevisionens rapport og kommenteret af Statsrevisorerne, og konklusionen var den, at garantien blev givet på et forsvarligt grundlag.
Frank Aaen (EL), 2011-10-27:
Der var ingen tvivl om, at vi havde en meget omfattende offentlig debat, inklusive en omfattende politisk debat, hvor der også blev stillet spørgsmål til alle partierne fra Venstre og helt ud til Dansk Folkeparti og til SF den anden vej, dvs. alle partier på nær Enhedslisten.
Der var stor debat om det her, og der er jo ikke nogen tvivl om, at hvis der havde været vilje til det, kunne man i hvert fald meget hurtigt have indset, at der var noget galt med den måde, Finanstilsynet agerede på, og den konstruktion, der var med Finanstilsynet og Finansiel Stabilitet.
Vil ordføreren helt udelukke det, der står i en del aviser i dag, nemlig at Økonomi- og Erhvervsministeriet lagde pres på, for at den tolkning, der gav mulighed for udstedelse af en tabsgaranti for 13,5 mia. kr., slog igennem?
Brian Mikkelsen (KF), 2011-10-27:
Der er en lovgivning, som sikrer, at Finanstilsynet fører tilsyn, og at Finansiel Stabilitet så også er inde over i forhold til garantistillelse.
Det er jo det, man kan læse.
Så har der været en masse opspil op til det, men garantien blev givet på et forsvarligt grundlag, og det, forslaget her handler om, er at være med til at sikre, at man ikke opnår en situation som den med Amagerbanken, at der bliver skabt incitament til, at andre banker kan gå ind og overtage, så man ikke oplever det bølgeskvulp, der var i kølvandet på, at Amagerbanken desværre gik konkurs.
Frank Aaen (EL), 2011-10-27:
Det er jo rigtigt, at vi her har den tidligere økonomi- og erhvervsminister, og at vi i går havde en stor debat om håndteringen af krisen i Amagerbanken.
Så vil jeg bare bede den tidligere minister bekræfte, at op til, at staten gav Amagerbanken en garanti på 13,5 mia. kr., var der stor debat i pressen om, at Finanstilsynet ikke havde gjort sit arbejde ordentligt.
Der var der en stribe spørgsmål fra folketingsmedlem hr. Frank Aaen, som sagde: Lad være med at bruge alle pengene og risikere skatteydernes penge i Amagerbanken.
Og alligevel godkendte ministeren, at der blev givet garantier for 13,5 mia. kr., som indtil videre har ført til et tab for skatteyderne på 2 mia. kr.
Giver det ikke anledning til lidt eftertænksomhed?
Andreas Steenberg (RV), 2011-10-27:
Jeg kan informere hr. Frank Aaen om, at jeg også er trafikordfører for Det Radikale Venstre og derfor desværre har siddet i møder hele formiddagen, så jeg ikke har set den aftale.
Spørgeren må stille spørgsmålet på et senere tidspunkt eller til økonomi- og indenrigsministeren.
Frank Aaen (EL), 2011-10-27:
[Lydudfald]
... men jeg kan godt forstå, at forligspartierne har så travlt med at sige, at det her ikke har kostet noget, selv om vi alle sammen ved, at det koster milliardbeløb i skattefradrag, og selv om vi ved, at bankerne har fået lov til gratis at låne vores egne penge ovre i Nationalbanken for at kunne genudlåne dem til os mod enormt høje renter.
Det er klart, at hvis man ser bort fra det, kan det godt se ud, som om bankerne ikke har fået penge af skatteyderne, men det er ikke tilfældet.
Nu hørte vi før, at det ikke kunne udelukkes, at der kom en bankpakke V, og det kunne jeg også godt tænke mig at høre Socialdemokratiets kommentar til.
Og kan man i virkeligheden ikke sige, at bankpakke V allerede er vedtaget, forstået på den måde, at landets statsminister i går nede i EU skrev under på, at hvis der er banker, der kommer i krise og har brug for ekstra kapital, så har den danske stat forpligtet sig til at skyde ekstra kapital i de banker?
Kim Andersen (V), 2011-10-27:
Hr. Frank Aaen stiller mange spørgsmål, og det kommer jo ikke bag på nogen herinde, at hr. Frank Aaen har et fundamentalt anderledes syn på bankdrift og på markedsøkonomi, end jeg og Venstre har.
Jeg tror bare, jeg vil indskrænke mig til at konkludere, at det er fuldstændig rigtigt, at en global økonomisk krise og en efterfølgende finanskrise naturligvis har en række konsekvenser; det har den for virksomhederne, og det har den for borgerne.
Spørgsmålet om institutter, som har en særlig national betydning, vil jeg overlade til ministeren at besvare.
Der er en række tekniske kriterier, der ligger til grund for den definition, men det er klart, at der er nogle realkreditinstitutter og nogle pengeinstitutter, som har en størrelse og en låneportefølje, som er større og væsentligere for et samfund end andre tilsvarende institutters.
Og hvad der så nærmere er kriterierne for, at de kommer op i den gradering, vi her taler om, vil jeg overlade til ministeren at besvare.
Men det er klart, at sætter man penge til, har man ikke et overskud, man skal betale skat af; det siger næsten sig selv.
Om der kommer en bankpakke V, tror jeg ikke at der er nogen der kan svare på; jeg kan i hvert fald ikke.
Den tidligere regering tog, som jeg nævnte det i min ordførertale, en række initiativer for at imødegå de værste virkninger af finanskrisens konsekvenser.
Jeg er glad for, at den nuværende regering følger op på den hidtidige politiske linje på det her område.
Vi må gå ud fra, at der nu er gjort det, som er nødvendigt, og som man kan forudse er nødvendigt, men hvorvidt det er udtømmende, er jeg ikke i stand til at svare på.
Frank Aaen (EL), 2011-10-27:
For en ordens skyld vil jeg bare sige, at det der plus, der angiveligt skulle være på bankpakkerne, opnår man kun, når man ser bort fra skattefradrag.
For alle de udgifter, pengeinstitutterne har til bankpakkerne, trækkes jo fra i skat og koster dermed skattekroner, men det regner man åbenbart ikke med i forligspartierne.
Må jeg spørge: Regner Venstre med, at der også er en bankpakke V på vej?
Nu har vi fået bankpakke I, II, III og IV, og de tre var åbenbart ikke nok.
Er fire så nok, eller kommer der også en femte?
Det var det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål er: Hvad betyder det, at der er nogle institutter, der har særlig samfundsmæssig eller national betydning?
Betyder det, at nogle virksomheder har rettigheder, som andre ikke har?
Eller hvad skal man lægge i det, at nogle har særlig betydning?
Benny Engelbrecht (S), 2011-10-27:
Jeg vil i hvert fald sige fuldstændig klart og tydeligt, at yderligere regulering af den finansielle sektor helt sikkert kommer, det er fuldstændig klart.
Erhvervsministeren meddelte allerede i går til pressen umiddelbart efter et forligskredsmøde, at der umiddelbart er en ny regulering på vej, og det er også en nødvendig regulering.
Om det så er det samme, som at vi skal have et større kompleks, som kommer til at hedde bankpakke V, eller om der engang i fremtiden kommer noget, der hedder bankpakke VI eller VII, eller hvad ved jeg, skal jeg sådan set ikke tage stilling til på nuværende tidspunkt, men sikkert er det, at så længe der er behov for at lave regulering og tilpasning af den finansielle sektor ved hjælp af lovgivning, vil vi naturligvis lægge stemmer til det.
Og lad mig også bare minde om, at den lovgivning, der allerede nu er på vej, jo netop er et svar på bl.a. et grundigt stykke arbejde af Rigsrevisionen og en anbefaling fra Statsrevisorerne.
Jeg går ud fra, at ordføreren for Enhedslisten også føler, at det er nødvendigt.