Jan E. Jørgensen (V), 2013-03-15:
Det lovforslag, vi skal behandle nu, er en udmøntning af en politisk aftale, der er indgået om statsforvaltningens struktur.
Aftalen er indgået mellem regeringspartierne, Enhedslisten og Liberal Alliance.
Det er et forslag, som har mange implikationer.
En af dem er, at antallet af medarbejdere i statsforvaltningerne reduceres fra næsten 700 til omkring 600, altså cirka 100 medarbejdere mindre, og et godt gæt ville være, at hvis lovforslaget var blevet fremsat af den forrige regering, VK-regeringen, ville ordførerne fra Enhedslisten, Socialistisk Folkeparti og Socialdemokraterne formentlig tordne, at der nu fandt en massakre sted på statsforvaltningerne, idet man reducerer medarbejderstaben fra 700 til 600.
Men nu er tingene jo skiftet, nu ser man anderledes på det, og det kan da måske være fint nok på mange måder.
Det er sådan set fornuftigt nok.
Desuden giver forslaget ægtefæller en hurtigere og lettere mulighed for skilsmisse.
Man kan fremover få straksskilsmisse, hvis man er enige om det uanset årsagen til skilsmissen, og så skal man altså vente 6 måneder, hvis der er uenighed.
Så vil der også blive indført en række gebyrer for statsforvaltningens ydelser.
Fremover skal det eksempelvis koste intet mindre end 1.500 kr., hvis man ønsker at klage over det hustrubidrag – eller husbondbidrag, må det hedde – som man skal betale.
Det er et ret markant gebyr, det kan vi godt sige fra Venstres side, og jo eksempelvis tre gange højere end det gebyr, man opkræves, hvis man klager til Naturklagenævnet.
Venstre mener, at forslaget om at indføre en enhedsorganisering, altså selve den del af det, grundlæggende er en god idé.
En enhedsforvaltning kan sikre en bedre mulighed for koordinering mellem de lokale statsforvaltninger og dermed altså en højere grad af ensartethed i afgørelserne og forhåbentlig også en højere kvalitet i afgørelserne.
Vi mener dog ikke, at det forslag, der er fremsat, er den rigtige model, den rigtige måde at gøre det på.
Det fremsatte lovforslag til omstrukturering medfører nemlig en række negative konsekvenser, som vi ikke kan støtte.
Lad mig nævne noget af det: Forslaget medfører en helt unødvendig centralisering af statsforvaltningen, idet man med forslaget lægger op til at lukke lokalkontoret i Ribe, og man lægger også op til, at der skal flyttes arbejdspladser væk fra kontoret i Nykøbing Falster.
Samtidig vil man udvide i Aalborg, hvor der bliver tilført 120 ekstra arbejdspladser.
Derved flytter man altså arbejdspladser fra udkanten af Danmark til Danmarks tredjestørste by, og man ønsker at gøre dette, på trods af at der ikke foreligger noget fagligt belæg for, at en centralisering af arbejdsopgaverne vil medføre en forbedring af opgaveløsningen.
Et andet problem ved at lukke afdelingen i Ribe er jo altså også, at nogle borgere vil få væsentlig længere til statsforvaltningen, når de skal have behandlet deres sag om en skilsmisse, om børnebidrag osv.
Jeg vil godt henvise til nogle af de høringssvar, der er kommet.
Det forhold, at borgeren selv kan vælge center, kan medføre, at ressourcerne på de enkelte centre ikke modsvarer det antal borgere, der henvender sig, og konsekvensen kan igen blive, at sagsbehandlingstiden vokser.
Danske Advokater og Danske FAMILIEadvokater skriver i deres høringssvar, at de forudsætter, at der sikres den fornødne borgernærhed, og påpeger behovet for hensyntagen til borgernes mobilitet og transportmuligheder.
Det gør man jo altså ikke med forslaget.
Der er en artikel i dagbladet BT, hvori man omtaler lukningen af statsforvaltningen i Ribe, og hvor man har nogle eksempler.
Eksempelvis er der en borger fra Oksbøl, som ønsker at benytte offentlig transport, og som skal til et møde i statsforvaltningen kl. 9.00, som er nødt til at tage af sted aftenen før kl. 23.00.
Så det er altså ikke fuldstændig ligegyldigt.
Venstre støtter altså en enhedsforvaltning, men ikke en øget centralisering, og på den baggrund kan Venstre ikke støtte forslaget.