runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Barfoed (KF), 2007-05-30:
Først vil jeg gerne sige tak til udenrigsministeren for en god og afbalanceret redegørelse om hele situationen og de processer, der er i gang for at få skabt en løsning på den israelsk-palæstinensiske konflikt.
Historien gentager sig jo; det gør den på godt og på ondt, og det gælder også konflikten mellem Israel og Palæstina.
Desværre kan man sige, at historien måske her gentager sig mere på ondt end på godt.
Der er jo tale om to folk, israelerne og palæstinenserne, som gennem årtier har oplevet ufattelige lidelser og afsavn, og som stadig gør det.
Det skal der findes en løsning på, så begge befolkninger kan leve fredeligt og stabilt.
Vi skal jo i virkeligheden helt tilbage til begivenhederne under og lige efter anden verdenskrig for at finde roden til den konflikt, vi har i dag, og måske i virkeligheden endda endnu længere tilbage.
Jeg vil gerne sige, at Det Konservative Folkeparti ikke gennem vedtagelser her i Folketinget medvirker til ensidige fordømmelser af nogen af parterne i denne konflikt.
Derfor medvirker vi heller ikke til en ensidig fordømmelse af Israel, sådan som beslutningsforslaget fra Socialdemokratiet, SF, De Radikale og Ny Alliance lægger op til.
Tværtimod anerkender vi Israels ret til at forsvare sig.
Man kan jo ikke på den ene side anerkende Israels ret til eksistens og samtidig fraskrive Israel retten til at forsvare sin eksistens.
Altså, man kan ikke have begge synspunkter på en gang, og så må man vælge.
Og det må altså være sådan, at Israel har ret til at forsvare sig mod f.eks. raketangreb fra Hamasgrupper og andre ekstremistiske grupper i Gaza, og hvor de ellers befinder sig.
Men det korte af det lange er jo, at det er de involverede parter i konflikten, israelerne og palæstinenserne, som i sidste ende og først og fremmest selv har ansvaret for at finde en løsning på denne ulykkelige konflikt.
Det er imidlertid ikke muligt for parterne at finde en løsning – det viser al erfaring jo – uden deltagelse fra det internationale samfund, Den Europæiske Union, USA, Den Arabiske Liga og andre deltagere i processerne.
Der er jo ingen tvivl om, at situationen er meget alvorlig, og at der er sket tilbageskridt på det seneste.
Især er den palæstinensiske samlingsregerings manglende evne til at styre udviklingen og begivenhederne i Gaza et ganske betydeligt problem.
Også den israelske regerings manglende handlekraft, især efter offensiven i Libanon og de deraf følgende indenlandske problemer og den kritik, det har givet anledning til, har været med til at svække den israelske regerings handlekraft.
Og det er altså vigtigt, at det er handlekraftige regeringer, der står bag den løsning, der skal findes.
Midt i alt det er det så trods alt positivt, at der er en betydelig diplomatisk aktivitet for at overkomme vanskelighederne og finde en varig løsning, der kan sikre fred og stabilitet for begge befolkninger, en proces, som den danske udenrigsminister i betydelig grad har bidraget positivt til.
Søren Espersen (DF), 2007-05-30:
Det var en enkelt vending, der blev brugt: israelernes besættelse af Palæstina for 40 år siden.
Var der et Palæstina for 40 år siden?
Jeg ved heller ikke, hvor det lå, og jeg ved heller ikke, hvor grænserne gik.
Han har en noget anden opfattelse end Hamas, som f.eks. også tager hele det nuværende Israel med som en del af Palæstina.
Men var der et Palæstina for 40 år siden – ja eller nej?
Per Stig Møller (KF), 2007-05-30:
Ja, jeg tror, vi forstår hinanden.
Palæstinensere er jo også arabere, men selvfølgelig er den præcise beskrivelse palæstinensisk jord, det ville være den præcise beskrivelse, eller, hvis man skal gå lidt længere tilbage, jordansk jord eller egyptisk jord.
Hr. Søren Espersen sagde også tidligere, at man i 1948 lavede delingen, men straks tog jo egypterne og jordanerne hver sin bid af det, der skulle have været Palæstina.
Jordan har så senere afleveret sin tilbage og sagt: Vi vil ikke have Vestbredden tilbage.
Det var kong Hussein, der sagde det.
Så blev det palæstinensisk.
Det samme er tilfældet med Gaza, som egypterne heller ikke vil have tilbage, og derved bliver det jo så palæstinensisk.
Men det var det ikke i den periode, hvor Jordan og Egypten havde det, men det var palæstinensisk, før Jordan og Egypten tog det.
Det var jo et Palæstina i fredsplanen fra FN i 1948-49, og mandatområdet var Palæstina efter første verdenskrig.
Søren Espersen (DF), 2007-05-30:
Der var heller ikke noget Palæstina i 1948, da Israel blev oprettet.
Der har været mange forskellige grænser, mange forskellige grupperinger, mange forskellige områder, som dannede et gammelt område, der hed Palæstina, som også Jordan var en del af.
Så der var intet Palæstina.
Det synes jeg man bliver nødt til at bekræfte, for det er historisk korrekt.
Hvis der var et land, f.eks. på Vestbredden og i Gaza, som hr. Rune Lund nu har defineret som Palæstina, hvorfor oprettede man så ikke en palæstinensisk stat mellem 1948 og 1967?
Der var rig mulighed for det.
Bjarne Laustsen (S), 2007-05-30:
Jeg forstår, at Venstre ikke vil være med til at indføre et dansk moratorium på det her område.
Jeg vil gerne helt præcis vide årsagen til, at man ikke vil være med.
Jeg har også forstået på udenrigsministeren – den opfattelse deler Venstre måske – at man ikke kan være med i internationale operationer, hvis man her gennemfører sådan et dansk moratorium.
Er det korrekt forstået?
Søren Espersen (DF), 2007-05-30:
Vanskelighederne for de israelske tropper – og det så man jo også i forbindelse med krigen i Libanon i sommer – skyldes jo de steder, hvorfra der bliver angrebet.
De Qassamraketter eller andre typer af raketter, der bliver sendt af sted, bliver typisk affyret fra en eller andens baghave eller et eller andet cykelværksted, der ligger i forbindelse med civile bygninger.
Og dér må man jo så angribe tilbage.
Det, israelerne gør, hver gang der kommer en bombe, er at forsøge at finde ud af: Hvor kommer den fra, hvem kan have affyret den osv.?
Og man arbejder så på at ramme de mål, og der er der beklageligvis også civile, der dør, det hører nu engang med til den situation, man er i, fordi det hele foregår fra et civilt område.
Jens Hald Madsen (V), 2007-05-30:
Allerførst vil jeg gerne takke udenrigsministeren for en fin gennemgang og redegørelse for de initiativer, som den danske regering tager.
Jeg tror, at vi alle kan være enige om, at klyngevåben mod civile har vist skrækkelige resultater.
Her tales specielt om de upræcise og upålidelige klyngevåben uden selvdestruktions- eller selvdeaktiverings- eller selvneutraliseringsmekanismer.
Det var disse klyngevåben, som Norge sammen med 45 andre lande med en erklæring forsøgte at forbyde, og det er et arbejde, som Venstre støtter, for det er vejen frem.
Men som udenrigsministeren selv nævnte, er det ikke muligt med et internationalt moratorium, og derfor må udgangspunktet vel ikke kun være et spørgsmål om, hvad man ønsker, men hvad som kan lade sig gøre i forhandlingerne, og om at få den kreds af lande, som gør brug af klyngevåben, med ind i diskussionen og debatten.
Derfor er vi også tilfredse med, at regeringen, når vi ikke kan få et internationalt moratorium, så vil gennemføre en analyse af mulighederne for et nationalt dansk moratorium, og det er så vedrørende alle former for klyngebomber og -ammunition.
Jeg tror, det er lige så væsentligt, at vi får at vide, hvad forskellene er, at vi får en diskussion om anvendelsen i forbindelse med militæranlæg i forhold til det gruopvækkende, vi ser, når de bliver anvendt imod civile.
Derfor er jeg også glad for, at der har været opbakning fra ikke blot regeringens partier, Venstre og De Konservative, men også Dansk Folkeparti, Det Radikale Venstre og Ny Alliance til følgende forslag til vedtagelse: Forslag til vedtagelse »Folketinget opfordrer regeringen til at fortsætte den hidtidige indsats i alle internationale fora for hurtigst muligt at etablere et internationalt juridisk bindende forbud mod alle former for klyngeammunition, som forvolder uacceptable skader på civile.
Folketinget opfordrer endvidere regeringen til så vidt muligt inden udgangen af november 2007 at gennemføre en analyse af de samlede fordele og ulemper, der ville være ved en eventuel indførelse af et nationalt dansk moratorium vedrørende alle former for klyngeammunition.«
Morten Helveg Petersen (RV), 2007-05-30:
Klyngebomber er et stort humanitært problem.
Klyngebomber er en helt særlig trussel både under og efter konflikter, da klyngebomber som våbenform er upræcise og upålidelige.
Ueksploderede klyngebomber kan ligge tilbage på landjorden og forårsage forfærdelige skader, og ueksploderede klyngebomber kan betyde, at der efter krigshandlinger stadig væk kan være mange civile ofre.
Civile kan ikke dyrke deres jord og bliver i det hele taget ramt på det grusomste af det her forfærdelige våben.
Klyngebomber skelner heller ikke mellem soldater og civile, og klyngebomber rammer dermed helt i flæng og tilfældigt.
På den baggrund er det vigtigt, at Folketinget diskuterer den danske politik for anvendelse af klyngebomber, hvorfor forslagsstillerne ser frem til at høre regeringens besvarelse af spørgsmålet.
Per Stig Møller (KF), 2007-05-30:
Nej, jeg vil ikke bruge ordet chauvinistisk, det kan være upræcist, men palæstinensere er altså arabere.
Men skal man være præcis, så er det palæstinensisk jord.
Det var det, jeg prøvede at forklare.
Der var også en periode, hvor det var jordansk jord, og der var en periode, hvor det var egyptisk jord.
Men for øjeblikket er det palæstinensisk jord.
Det var det også efter 1920, og området hed Palæstina, det var dengang et britisk mandatområde.
Det kan godt være, jeg roder for meget rundt i historien nu, men det præcise udtryk er altså palæstinensisk.
Hr. Khaders udtryk er ikke chauvinistisk, for palæstinenserne er jo også arabere.
Men det præcise udtryk er palæstinensisk.
Søren Espersen (DF), 2007-05-30:
Ja, jeg blev ikke klogere.
Jeg synes, det var meget vanskeligt at forstå, men det kan være, det er mig, det kniber med.
Men er vi ikke enige om, at det udtryk, som hr. Naser Khader anvender, arabisk jord, er et meget chauvinistisk udtryk, som ikke hører hjemme i den her sammenhæng?
Jeg anholder udtrykket arabisk jord, og jeg vil egentlig gerne have, om udenrigsministeren kunne klarificere det en lille smule: Hvad betyder det?
Jeg synes, vi plejer at høre om palæstinensisk ejendom og palæstinensisk stat og palæstinensisk jord.
Udtrykket arabisk jord har jeg godt nok aldrig hørt før i denne her sammenhæng.
Det lyder som sådan noget som panarabisk, sådan noget, som Nasser kunne have sagt.
Ikke den Naser, men en anden Nasser.
Jeg forstår ikke udtrykket, men udenrigsministeren er jo så lærd, så han kan nok forklare mig det.
Per Stig Møller (KF), 2007-05-30:
Jamen det lader vi jo ikke Israel i tvivl om.
Hverken Danmark bilateralt i vores samtaler med dem eller EU lader jo Israel i tvivl om, at vi mener, bosættelserne skal nedlægges, og hvad der måtte være tilbage af bosættelser – det taler den arabiske side jo også om – må være dem, der er i forbindelse med en aftalt totstatsløsning og 1967-grænsen.
Der er jo tale om at ville lade nogle bosættelser være.
Men det skal så være, hvad man bliver enige om.
Naser Khader (UFG), 2007-05-30:
Jeg er glad for besvarelsen, men jeg kunne godt tænke mig at spørge udenrigsministeren, om den danske regering vil påtale det og sige til den israelske regering, at vi er modstandere af, at der bliver koloniseret mere arabisk jord, det vil sige, at der bliver oprettet endnu flere bosættelser end dem, der er i forvejen.
Per Stig Møller (KF), 2007-05-30:
Hvis hr. Naser Khader tænker på bosættelserne, så er de jo ulovlige.
De er også med til at vanskeliggøre en fredsløsning, for det er jo et betragteligt antal bosættere, der skal flyttes tilbage fra Vestbredden.
Jeg er temmelig sikker på – men det vil historien jo aldrig kunne afsløre – at Sharon ville have gjort det.
Men det er ikke lovligt at have de bosættelser og ændre på det besatte område så radikalt.
Naser Khader (UFG), 2007-05-30:
Jeg vil gerne rose udenrigsministeren for en god besvarelse.
Jeg er sikker på, at udenrigsministeren oprigtigt vil gøre en stor og større indsats fremover for at få gang i fredsprocessen.
Det vil jeg gerne kvittere for.
Samtidig vil jeg gerne stille udenrigsministeren et spørgsmål, som jeg også har stillet de andre ordførere.
Det er det, der handler om koloniseringen af arabisk jord.
Er det ikke en ulovlig handling, at israelerne koloniserer arabisk jord?
Det er en ulovlig handling; det er en handling, der ikke øger Israels sikkerhed, men en handling, der hindrer en fredsløsning.
Rune Lund (EL), 2007-05-30:
Det kan jeg fuldstændig erklære mig enig i.
Og jeg må sige, at hvis jeg var den danske regering, ville jeg føle mig meget pinligt berørt ved at stå sammen med Dansk Folkeparti om et forslag til vedtagelse, når man har kunnet høre hr. Søren Espersen i dag.
Der bliver tydeligvis ikke svaret klart på, om man vil respektere folkeretten.
Der bliver tydeligvis ikke svaret klart på, om man vil tage fuldstændig klart udgangspunkt i grænserne fra 1967, eller om man vil noget andet.
Jeg synes ærlig talt ikke, at det klæder regeringen at vedtage Israel-Palæstina-politikken sammen med Dansk Folkeparti.
Pernille Frahm (SF), 2007-05-30:
Jeg vil bare spørge, om ordføreren ikke kan bekræfte, at der faktisk er ganske mange resolutioner, der anerkender palæstinensernes ret til en stat, og derfor er alle de der spørgsmål om, hvorvidt de ikke opretter den der, eller hvorvidt de var der dengang, fuldstændig irrelevante.
Vi er da nødt til at forholde os til folkeretten.
Vi er nødt til at forholde os til resolutioner, som vi selv har været med til at vedtage.
Rune Lund (EL), 2007-05-30:
Hvis vi regner 40 år tilbage fra 2007, bliver det faktisk lige præcis 1967.
Derfor giver det udmærket mening at sige 40 år tilbage og tage udgangspunkt i det, som er blevet besluttet i FN's Sikkerhedsråd.
Man kan godt gå længere tilbage, og det kunne man godt få en længere diskussion om.
Men det, som jeg siger, det, som vi tager udgangspunkt i i Enhedslisten, og det, som der også bliver taget udgangspunkt i i det forslag til vedtagelse, som er fremlagt fra Socialdemokraterne, SF, Det Radikale Venstre og Ny Alliance, er, at man tager udgangspunkt i det og laver en tostatsløsning, og at man i øvrigt samtidig normaliserer forholdet til den palæstinensiske regering.
Vi er meget glade for, at det står i det forslag til vedtagelse, som SF, S, Radikale og Ny Alliance har fremsat.
Det fremgår også af vores forslag til vedtagelse, som kan forstås som en overbygning til det forslag til vedtagelse, som de andre fire partier har lavet.
Men det er grænserne fra 1967.
Det er ikke dem, der bliver levet op til i dag.
Israel har besat Palæstina.
Israel befinder sig på et område, som ikke er deres.
Derfor skal besættelsesmagten selvfølgelig trække sig ud.
Det mener jeg sådan set der var.
Der var en masse palæstinensere, som blev jaget bort fra deres jord, og der bor israelere i dag.
Det, som er udgangspunktet for den måde, man bør løse det på i dag, er en tostatsløsning, og vi har taget udgangspunkt i 1967-grænserne.
Men der er da ingen tvivl om, at der i sin tid var et Palæstina, og at der var en masse palæstinensere, der blev jaget væk fra deres jorder.
De blev myrdet, og de blev fordrevet, det kan der ikke være nogen tvivl om.
Men løsningen i dag skal selvfølgelig tage udgangspunkt i FN's Sikkerhedsråds resolutioner og grænserne fra 1967, og hvis man skal tage udgangspunkt i det, skal Israel jo også trække sig tilbage fra de områder, som i dag er besat, ud over de grænser, der var i 1967.
Naser Khader (UFG), 2007-05-30:
Hr. Søren Espersen sagde i sin ordførertale, at den måde, Israel reagerer på, er forståelig.
Er det også forståeligt, at det går ud over civile?
At der er store civile tab?
Er det forståeligt, at et demokrati henretter folk uden rettergang ved bare at gengælde?
Jens Hald Madsen (V), 2007-05-30:
Det skal så sammenholdes med et reaktionsmønster fra den palæstinensiske side, hvor man anvender nogle ikkedemokratiske værktøjer.
Så på samme måde som den israelske side tager noget jord fra palæstinenserne, så retfærdiggør det altså heller ikke, at palæstinenserne dagligt skyder raketter, som rammer tilfældige mennesker i staten Israel.
Pernille Frahm (SF), 2007-05-30:
Det er jeg så ikke den eneste der undrer sig over, det, ordføreren siger der, det er der også andre, der har undret sig over, men ikke desto mindre er det et faktum.
Forudsætningen for hele det store drivhusprojekt, som israelerne havde i Gaza, var, at man kunne føre vandressourcer fra områder uden for Gaza ind i Gaza, og de vandressourcer har palæstinenserne ikke adgang til, ligesom de i ganske mange palæstinensiske landsbyer ikke har adgang til vand, fordi de ikke må bore brønde, der er dybe nok til, at de kan nå vandressourcerne, hvorimod de israelske bosættelser har mulighed for det.
Giver det ikke anledning til en vis overvejelse hos ordføreren, at man har så forskellige forudsætninger for at kunne opbygge en moderne stat og alt det der?
Naser Khader (UFG), 2007-05-30:
Det, der sker i øjeblikket, er, at Israel bliver ved med at kolonisere arabisk jord.
Mit spørgsmål til Venstres ordfører, hr. Jens Hald Madsen, er: Er det acceptabelt?
Hvad vil den danske regering gøre ved det?
Jens Hald Madsen (V), 2007-05-30:
Det kan siges meget, meget klarere og meget tydeligere.
Jeg er overbevist om, at den danske regering ikke ønsker at samarbejde med terrorister eller regeringer, som støtter terrorisme, og det, der er problemstillingen her, er, at Hamas rent faktisk giver udtryk for, at de støtter terroristiske handlinger såsom at sende raketter ind over en stat, og det er fuldstændig uacceptabelt, og der kan man ikke starte en dialog.
En demokratisk valgt Shimon Peres har sagt det utrolig flot, nemlig at fordi man har et demokratisk valg, er det ikke ensbetydende med, at resultatet bliver, at man får et demokrati.
Og det mener jeg faktisk er den situation, vi er i nu.
Rune Lund (EL), 2007-05-30:
Det skal forstås sådan, at i den nuværende situation, hvor vi har en palæstinensisk regering, som er blevet valgt ved frie, fair og demokratiske valg, vil hr. Jens Hald Madsen ikke arbejde for, at Danmark normaliserer sit forhold til den palæstinensiske regering.
Det vil sige, at hvis hr. Jens Hald Madsen lige nu stod i valget mellem at sige: Skal jeg normalisere forholdet til den palæstinensiske regering, så jeg har et forhold til den, som jeg har til alle mulige andre regeringer, eller skal jeg fortsætte som nu, hvor vi bl.a. kanaliserer penge uden om regeringen via Palæstinas præsident, så foretrækker jeg den nuværende situation, hvor der ikke er tale om en normalisering, frem for en normalisering, eller hvordan?
Jens Hald Madsen (V), 2007-05-30:
Jeg mener, at i normalisering jo også må være, at f.eks. Hamas stopper med at give anerkendelse for voldelige handlinger, stopper udsagn om, at de rent faktisk støtter, at der dagligt bliver sendt raketter ind over staten Israel, at man rent faktisk går ind og siger reelt og måske også formelt, at man anerkender staten Israel.
Så mener jeg, vi begynder at have et grundlag, der gør, at vi kan have en dialog.
Rune Lund (EL), 2007-05-30:
Nu hvor vi er ved EU, så vil jeg gerne spørge hr. Jens Hald Madsen: Mener ordføreren for Venstre, at Danmark i EU skal arbejde for at normalisere forholdet til den valgte palæstinensiske regering?
Jens Hald Madsen (V), 2007-05-30:
Det mener jeg rent faktisk at regeringen allerede gør.
Det kan jo ses i forhold til EU, som tydeligt har taget afstand fra den handling.
Og den måde, som den danske regering kan få indflydelse på, er jo ved at bruge de positioner, vi har i det internationale samfund, internationale organisationer, og derfor har det været en klar markering fra den danske regerings side at tage afstand fra, at man laver sikkerhedsbarrierer på palæstinensisk jord.
Så det står lysende klart, og der gøres en indsats.
Pernille Frahm (SF), 2007-05-30:
Men hvis vi i hvert fald sådan nogenlunde er enige om det her med folkeretten, så vil jeg også gerne spørge hr. Jens Hald Madsen, hvordan han stiller sig til den forpligtelse, Danmark har, for at sikre gennemførelsen af dommen over den ulovligt opførte mur i Palæstina, den dom, som en international domstol pålægger de lande, som er medlemmer af FN, til at sikre, at dommen bliver efterlevet.
Hvordan vil hr. Jens Hald Madsen sikre, at Danmark er med til at få efterlevet den dom og få muren revet ned?
Jens Hald Madsen (V), 2007-05-30:
Jeg kan helt klart bekræfte, at et godt udgangspunkt bl.a. er folkeretten.
Men det, vi vel diskuterer nu sådan realistisk i forhold til erstatningsspørgsmål og andre ting, er vel i det hele taget, om de to centrale aktører har viljen til rent faktisk at gennemføre en forhandling, som kan give et synligt resultat.
Det betyder jo rent faktisk, at man skal give efter for begge parter.
Pernille Frahm (SF), 2007-05-30:
Først og fremmest vil jeg sige tak, fordi hr. Jens Hald Madsen nævner en række FN-resolutioner.
Jeg bemærkede lige, at så vidt jeg kunne høre, var den FN-resolution, der handler om de palæstinensiske flygtninges ret til at vende tilbage eller få en erstatning ikke med i forslaget, og derfor vil jeg lige høre hr. Jens Hald Madsen, for det første om der er nogen speciel grund til det, og for det andet om hr. Jens Hald Madsen ikke er enig med mig i, at hvis man skal finde en vej igennem den her meget, meget komplicerede konflikt, så er folkeretten det bedste fundament at bygge på.
Naser Khader (UFG), 2007-05-30:
Nu er det meget begrænset, hvor meget man kan have i en vedtagelse, men jeg ville ikke have problemer med at nævne de ting.
Altså, jeg fordømmer på det kraftigste selvmordsbomber og voldsanvendelse – det kan vi kun alle være enige om – men det er meget begrænset, hvor meget man kan have i en vedtagelse.
Det, der er målet med en vedtagelse, er at opfordre den danske regering.
Altså, jeg vil gerne rose den danske regering og udenrigsministeren for de mange ting, der bliver gjort på området; det vil jeg gerne gøre.
Men jeg vil bare opfordre til, at vi gør lidt mere, for jeg kunne godt tænke mig, at der ændres på status quo.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2007-05-30:
Jamen jeg synes da måske, hvis man skulle have den her balance, som hr. Naser Khader talte så meget om, at man f.eks. i en vedtagelse kunne fordømme og tage kraftig afstand fra Qassamraketter, som kun rammer civile, selvmordsbomberne og alle de andre grusomme ting, vi har set.
Jeg synes, det var naturligt.
Og vi ved det jo ikke, men kan hr. Naser Khader så forklare, hvorfor der ikke er en fordømmelse af f.eks. Qassamraketterne, som kun rammer civile?
Naser Khader (UFG), 2007-05-30:
Altså, der er ikke specifikt noget om, at man skal holde op med at sprænge sig selv i luften og begå terrorhandlinger.
Nej, det er altså meget begrænset, hvor meget man kan have i en vedtagelse.
Men jeg mener, det er en vedtagelse, der viser en balance, men også en vedtagelse, der opfordrer til, at den danske regering gør en mere aktiv indsats for, at vi får løst den her konflikt.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2007-05-30:
Nu er der jo fortsat stor mystik i forbindelse med den her vedtagelse, som vi skal drøfte.
Men jeg kunne godt tænke mig så konkret at spørge hr. Naser Khader, om vedtagelsen f.eks. rummer et krav om afvæbning af militser, eller om, at de her grusomme selvmordsbomber, som man jo har set fra palæstinensisk side, stoppes.
Naser Khader (UFG), 2007-05-30:
Jamen jeg vil gerne have, at alle israelere lever i fred og sikkerhed.
Jeg vil gerne have, at konflikten løses, det vil jeg gerne, hellere i morgen end i overmorgen.
Det er jo det, der er vores hensigt.
Jeg synes, det er underligt, at vi lige pludselig får det til at handle om højre-venstre-fløj, en rød og en blå blok, frem for at vi sammen samarbejder om, hvordan vi i Danmark kan bidrage til, at man er med til at løse denne konflikt.
Altså, jeg oplever, at en del af debatten mere handler om, at man er en del af den ene blok, end den handler om, hvordan vi sammen i Danmark kan være med til at gå forrest med hensyn til, at konflikten løses.
Tina Nedergaard (V), 2007-05-30:
Hvilke krav ønsker hr. Naser Khader at stille i forhold til palæstinenserne for at sikre, at israelerne også vil kunne leve et normalt liv i fred og fordragelighed og uden frygt for deres eget og deres børns liv?