runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bent Bøgsted (DF), 2009-10-29:
Det virker måske heller ikke hernede, men jeg tror, jeg alligevel godt kan råbe fru Lone Dybkjær op hernedefra.
Der blev sagt, det er lidt mærkværdigt, at Dansk Folkepartis repræsentant i Europaudvalget kan give mandat til et direktiv, men i servicedirektivet er der noget om advokaterne i lovforslaget her, som vi er kritiske over for.
Vi har svært ved at gennemskue, hvad direktivet betyder for lovforslaget og for Danmark.
Vi har spurgt nogle jurister, der også har svært ved at bedømme det, og det er derfor, vi spørger ind til det.
Jeg går ud fra, at det er en naturlig ting, at man først spørger ind til noget, man er lidt i tvivl om.
Lone Dybkjær (RV), 2009-10-29:
Jeg synes, det var interessant at høre Dansk Folkepartis ordfører, i relation til at man gennemfører servicedirektivet, virkelig være oppe på de høje nagler, navnlig når man betænker, at Dansk Folkepartis repræsentant i Europaudvalget i går blankt gav sin tilslutning til patientdirektivet, som er et rimelig omfattende direktiv, og hvor vi i hvert fald var nogle, der syntes, at vi godt kunne arbejde lidt mere med sagen, inden ministeren fik mandatet.
Det, jeg i den forbindelse godt vil spørge justitsministeren om, er: Er det bare tidsfrister og sådan noget, der står om?
Så vil man jo selvfølgelig normalt gøre det ved en bekendtgørelse, men er det almindelig kutyme, at vi gør det ved bekendtgørelser i sådan nogle sager?
Jeg synes bare, det tit sker ved lovgivning.
Det er ikke, fordi jeg på grund af nogle klagefrister og forskelligt andet skal bede om, at der kommer lovgivning, det er mere for at spørge til, om det er den sædvanlige måde at gøre det på.
Det var det ene spørgsmål.
Det andet er sådan set ikke et spørgsmål.
Jeg vil glæde mig over, at vi nu får den fri-proces-bevilling, og at det bliver opfattet på den måde, som vi var mange der syntes var den rigtige, dengang man indgik forliget om forældreansvarsloven.
Det er fint, at justitsministeren har taget det op og har taget det med her og også har givet mulighed for, at man, om jeg så må sige, kan sætte sagen i stå, indtil lovforslaget er gennemført.
Også Det Radikale Venstre kan støtte det foreliggende …
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2009-10-29:
Det kan vi i SF fuldstændig bakke op om.
Vi ønsker også, at Danmark har de bedst uddannede dommere, som kan værne om vores fælles retssamfund.
Vi noterer os, at de forslag, som vi behandler her i dag, er et resultat af et arbejde under Domstolsstyrelsen fra et udvalg, som blev nedsat i 2006, og som skulle komme med nogle visioner for dommeruddannelsen.
Jeg synes, det er fornuftigt, at der bliver åbnet mulighed for at bruge transmitteret tekst under retsmøder.
Jeg synes, det er ganske fornuftigt, at folk, der skal bruge det her i arbejds og embeds medfør, får muligheden.
Så må jeg sige, at der er faldet en tung sten fra mit hjerte, nemlig at det nu bliver permanent at få fri proces i sager om ægteskab eller forældremyndighed.
Jeg tror ikke, der er nogen retsordførere her på Christiansborg, som kan sige sig fri for at få breve fra frustrerede forældre rundtomkring i Danmark, som sidder med svære sager.
Det er rigtig fint, at vi får muligheden.
Vi synes ikke, at der er nogen, der skal stilles ringere og mere ulige end andre med hensyn til at få adgang til retssystemet, fordi de ikke har økonomiske midler til det.
Sådan som jeg kan se det, ligger den største knast ved de tidsbegrænsede ansættelser af dommerfuldmægtige.
Jeg synes, at der er basis for at afklare nogle ting under udvalgsarbejdet.
Vi ønsker i hvert fald, at de her tidsbegrænsede ansættelser skal være fornuftige, og vi vil stille nogle spørgsmål om det.
Vi synes også, at det er fornuftigt med retsafgiften.
Det giver sig selv, at når en sag ikke bliver fremmet med den nødvendighed, som der bør være, fordi det skyldes rettens forhold, jamen så skal det selvfølgelig ikke lægges brugeren til last.
Så det kan vi stemme for.
Vi undrer os over – ligesom Dansk Folkeparti – at servicedirektivet ikke er ret godt beskrevet.
Jeg går ud fra, at når der ikke er nogen høringssvar, der overhovedet kommer ind på det her, kan det enten skyldes, at det ikke er ret godt beskrevet, eller også at der ikke er noget at anmærke.
Det vil vi selvfølgelig også bore videre i under udvalgsarbejdet.
Så vil jeg bare følge op på det, som fru Karen Hækkerup sagde.
Vi er også i SF meget optaget af, at domstolene har de nødvendige ressourcer.
Vi er ret kede af, at vi ikke blev en del af aftalen med regeringen og Dansk Folkeparti, som gav de 110 mio. kr., der forslår som en skrædder i helvede.
Jeg vil godt rose domstolene for at have været dygtige og effektive.
De afslutter flere sager end nogen sinde før, og deres produktivitet og effektivitet er fantastisk og helt i top, men der er ingen tvivl om, at der stadig væk er voldsomme problemer hos domstolene med at nå de sager, de skal.
Vi ser selvfølgelig frem til at blive en del af et bredt forlig om domstolene, som sikrer fornuftige arbejdsvilkår for domstolene.
Brian Mikkelsen (KF), 2009-10-29:
Jeg vil gerne takke ordførerne for den positive modtagelse af lovforslaget.
Hovedelementet er jo at gøre karriere- og kompetenceudviklingsforløbet for domstolenes medarbejdere mere fleksible set i lyset af domstolenes opgaver og kravene til en moderne arbejdsplads.
Denne del af lovforslaget bygger på anbefalinger fra Domstolsstyrelsen.
Derudover indeholder lovforslaget diverse andre ændringer vedrørende domstolenes forhold, ikke mindst en videreførelse af den hidtidige overgangsordning for samlevende med hensyn til de økonomiske betingelser for fri proces i sager om ægteskab eller forældremyndighed.
Det sidste element, der går ud på, at samlevende også fremover skal kunne vælge at ansøge om fri proces efter de regler, der gælder for enlige, har været efterspurgt politisk, og jeg glæder mig over at have det med i det her lille lovforslag.
Jeg ser frem til en konstruktiv udvalgsbehandling, hvor Justitsministeriet naturligvis vil bestræbe sig på at levere hurtige svar på de spørgsmål, som Retsudvalget måtte have.
Marlene Harpsøe (DF), 2009-10-29:
Der er flere forståelige og udmærkede tiltag i det her lovforslag, som vi kan støtte.
Det er f.eks. tiltag om dommeruddannelse og mulighed for fri proces i sager om ægteskab eller forældremyndighed.
Men jeg må ærlig talt indrømme, at vi i Dansk Folkeparti bliver bekymrede, når justitsministeren vil skabe hjemmel til servicedirektivets artikel 13 uden nærmere at forklare hvorfor.
I bemærkningerne til lovforslaget står der om hjemmelen til servicedirektivets artikel 13 blot tre sætninger.
Jeg gentager tre sætninger.
De nævnte sætninger er i øvrigt en næsten ordret gengivelse af det, som fremgår i fremsættelsestalen.
I bemærkningerne til lovforslagets enkelte bestemmelser sniger ministeren sig så op på hele fem sætninger om servicedirektivets artikel 13.
Det er i bedste fald useriøs og sort snak, når man fra ministerens side ikke uddyber noget så vigtigt som implementering af EU-ret i dansk lovgivning.
Det lugter helt ærligt af, at danskerne helst ikke må kende sandheden om EU og EU's metode: Salamimetoden, hvor EU-ret skive for skive bliver implementeret i dansk lovgivning på en måde, så hverken politikere eller borgere opfatter omfanget og rækkevidden af det.
Det er ganske enkelt en udemokratisk metode, og det klæder ikke regeringen at være med på den udemokratiske EU-galej.
I Dansk Folkeparti vil vi have klokkeklar besked om, hvad denne lovhjemmel vil betyde.
Det duer ikke, at der gang på gang bliver trukket lovgivning ned over hovedet på os, som vi ikke kender rækkevidden af.
Såvel borgere som Folketingets medlemmer har krav på at få at vide, hvad meningen med denne lovhjemmel egentlig er.
Det skal forklares ordentligt eller skæres ud i pap, om man vil.
På nuværende tidspunkt mener vi i Dansk Folkeparti, at lovforslaget netop med den foreslåede hjemmel til servicedirektivets artikel 13 hviler på et meget uklart grundlag, og derfor kan vi i Dansk Folkeparti ikke på nuværende tidspunkt tage stilling til, hvorvidt vi vil støtte forslaget eller ej.
Så jeg vil hermed opfordre justitsministeren til i sin tale at løfte sløret for, hvorfor det er så vigtigt at implementere servicedirektivets artikel 13 i dansk ret, og hvilke konsekvenser denne implementering forventes at få for Danmark.
Derudover vil vi også i Dansk Folkeparti under udvalgsbehandlingen stille spørgsmål om disse forhold.
Altså, Dansk Folkeparti mener, at tiltagene omhandlende dommeruddannelse, fri proces i sager om ægteskab eller forældremyndighed og de andre forslag, der er i lovforslaget, er udmærkede, men vi hverken kan eller vil tage stilling til lovforslaget, før justitsministeren har givet os et fyldestgørende svar på vore spørgsmål vedrørende servicedirektivets artikel 13.
Karsten Nonbo (V), 2009-10-29:
Nu har vi lige snakket opsparingskonti, og min korte taletid ved de to andre punkter gør desværre ikke, at jeg får opsparet ekstra taletid i den her sag, selv om det ellers godt kunne være nødvendigt.
Talen er lidt længere, og der er flere punkter med, end der har været i de andre.
Der er rent faktisk syv punkter med i den her.
Så jeg vil se at komme i gang.
Punkt 1 er, at man ved ændringer i retsplejeloven giver mulighed for, at jurister under uddannelse kan konstitueres som byretsdommere i uddannelsesøjemed i en begrænset tid.
Her snakker man i høringssvarene om 2-3 år, og andre snakker om, at man i hvert fald ikke skal forlænge det.
Det er noget, vi må se på i udvalgsarbejdet, altså at forlænge for mere end én periode.
Punkt 2 er, at i tinglysningsretten skal andre personer end dommerfuldmægtige eller retsassessorer kunne behandle tinglysningssager, i hvert fald de sager, hvor der ikke er nogen tvist i selve sagen, altså rene rutinesager.
Det er en forenkling og en fleksibilitet, som jeg synes er helt oplagt.
Punkt 3 er, at Domstolsstyrelsens bestyrelse skal kunne bestå af andre end dommere og retsassessorer, og det synes jeg også lyder fint.
Vi har jo fået det, der kan kaldes et stort fagligt område, hvor flere fagpersoner arbejder tæt sammen, og derfor bør selve bestyrelsen også kunne rumme andre end de nævnte.
Punkt 4 er begrænsning af et forbud mod at transmittere tekst fra retsmøder.
Man kan vende den om og sige, at i stedet for at begrænse et forbud vil muligheden for at transmittere tekster fra retsmøder øges.
Det er selvfølgelig ikke ment sådan, at rockere skulle kunne sms'e ud til vidner.
Det, det drejer sig om, er at tillade journalister og advokater og anklagere og politi og tolke at kunne sende sms og mails ud af lokalet.
Jeg ved, at det er en praktisk fordel, bl.a. for politiet.
Når man ret tidligt ved, at en sag ligner en varetægtsfængsling, kan man sætte politiets leder i gang via en sms med at finde arresthus, finde kørsel osv.
Så der er meget praktisk i, at vi åbner for en større mulighed for det.
Punkt 5 er – og her skal jeg sige det meget koncentreret, for det kan godt være lidt besværligt – at man i tilfælde, hvor man er blevet skilt, så efterfølgende, når man er blevet enlig og fører sager, altså faderskabssager og forældremyndighedssager, har en vis adgang til fri proces.
Hvis man så efterfølgende bliver gift, bevarer man den adgang til fri proces, man havde, da man var enlig.
Punkt 6 er, at man ændrer retsafgiftsloven, så kreditorer ikke skal betale fornyet retsafgift, hvis der opstår noget i sagen inden for de første 3 måneder.
Endelig er punkt 7, at man implementerer Rådets servicedirektiv for tjenesteydelser i Danmark i lovgivningen.
Det passede lige med min taletid.
Brian Mikkelsen (KF), 2009-10-29:
Jeg vil godt takke ordførerne for den positive behandling af forslaget, som jo går ud på at præcisere, i hvilket omfang lønmodtagernes opsparing på frit valg-ordningen er omfattet af det såkaldte lønprivilegium.
Fru Lone Dybkjær fra Det Radikale Venstre spørger, om forslaget er godt nok.
Det mener jeg det er, men under udvalgsbehandlingen er jeg da villig til at tage en drøftelse af det, og så må vi se, om man kan komme det nærmere.
Jeg ser frem til en hurtig behandling i Retsudvalget, hvor vi selvfølgelig fra Justitsministeriets side vil besvare de spørgsmål, der måtte være, også til den mere lovtekniske udformning af forslaget.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2009-10-29:
Liberal Alliance kan støtte forslaget om ændring af konkursloven.
I virkeligheden går man jo mere i den retning, at de penge, som tilhører folk, også skal være de folks, i hvert fald hvis der er flere penge tilbage i konkursboet.
Det er jo ganske fint, at lønmodtagerne dermed får mulighed for at stå først i køen, hvis det er, for dermed sikrer man jo lønmodtagerne i den situation, vi har i dag.
Vi synes, at man med denne ordning også sikrer den fleksibilitet, man i øvrigt vil have på arbejdsmarkedet, fordi lønmodtagerne dermed også bedre kan udnytte de muligheder, der er, så vi støtter forslaget.
Lone Dybkjær (RV), 2009-10-29:
Tak for den højtidelige præsentation.
Det Radikale Venstre kan også støtte forslaget her, men jeg har dog et spørgsmål, som jeg godt vil bede justitsministeren svare på, om ikke nu så på et senere tidspunkt: Er det her godt nok?
Jeg er helt opmærksom på, at det er arbejdsmarkedets parter, der har bedt om at få denne ordning, men jeg spørger bare, om det er godt nok.
Er det sikkert nok?
De står foran, ja, men situationen kan jo være den, at der ikke er nogle, og spørgsmålet er derfor, om det bør være en særlig blokeret konto, som rent faktisk ikke har noget som helst med virksomheden at gøre.
Det kan vi jo tage op i udvalgsarbejdet, men overordnet set er det jo en forbedring i forhold til den eksisterende situation, og som sagt er det godt nok.
Tom Behnke (KF), 2009-10-29:
Det sker jo af og til, at der er nogle borgere, nogle foreninger eller nogle arbejdsgivere og lønmodtagere, der finder på nye ting, som ikke altid lige passer ind i de love og regler, vi har vedtaget her i Folketinget.
Så må man selvfølgelig forholde sig til det, og det jo egentlig det, der er sket her.
Der er sket det, at det, vi betragter som løn, pludselig har fået flere ansigter, flere former, og derfor er det nødvendigt og hensigtsmæssigt, at vi nu tilretter lovgivningen, så der bliver ligestilling mellem det, vi betragter som værende almindelig løn, og frit valg-ordninger, som jo også er løn, der bare er hensat eller opsat til et senere tidspunkt.
Det er hensigtsmæssigt, at vi får en ligestilling her, så lønkrav, uanset hvordan de nu ser ud, har en fortrinsstilling i tilfælde af konkurs, så det er et forslag, vi klart kan støtte.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2009-10-29:
Forslaget betyder helt konkret, at arbejdstagere er sikret i forhold til deres frit valg-ordninger, hvis arbejdsgiveren skulle gå konkurs.
I denne tid med finansiel krise er det jo ikke usædvanligt, at virksomheder går konkurs og rigtig mange arbejdstagere kommer i klemme, og det er derfor godt, at vi også får ryddet op i netop dette spørgsmål, så SF er meget positivt indstillet over for forslaget her.
Frit valg-ordningerne har netop ikke været omfattet af de samme regler, som når det drejer sig om almindelig løn, så alt i alt kommer der en bedre retsstilling for den enkelte arbejdstager.
Vi vil dog henlede justitsministerens opmærksomhed på, at LO mener, at det her er en lidt kompleks måde at løse problemet på.
LO havde helst set en anden metode a la den, man har, når det drejer sig om feriepenge, men grundlæggende støtter de forslaget, og det vil vi også gøre.
Vi mener, at det forslag, der er kommet fra Lønmodtagernes Garantifond, måske også kunne være med til at lette dette lovforslags videre forløb.
Det ser vi selvfølgelig på med velvilje, og det håber vi også ministeren vil gøre.
Colette L. Brix (DF), 2009-10-29:
Forslaget, vi behandler i dag, er blevet godt gennemarbejdet af Konkursrådet efter henvendelser fra arbejdsmarkedets parter.
Et enigt Konkursråd har endda også foreslået, hvordan konkursloven bør ændres.
Baggrunden for ændringerne af konkursloven er de seneste overenskomster for 2007, hvor medarbejderne kan spare op på en frit valg-konto, der senere kan udbetales som løn under ferie eller spares op til pension.
Opsparingen på frit valg-kontoen består af ferieberettiget løn, fravalgte feriedage og søgnehelligdagsbetaling.
Disse enkelte dele er hver for sig omfattet af lønprivilegiet i konkursloven, § 95.
Samtidig er medarbejderne sikret af Lønmodtagernes Garantifond.
DA og LO har gjort opmærksom på, hvilket støttes af Konkursrådet, at der kan være tvivl om, hvorvidt indestående på en frit valg-konto er omfattet af lønprivilegiet.
Af lovforslaget fremgår det, at lønprivilegiet ikke gælder, hvis der er forrentning af frit valg-kontoen.
Jeg går derfor ud fra, at justitsministeren har afstemt dette med både Konkursrådet og arbejdsmarkedets parter, så ingen lønmodtager, heller ikke fremadrettet, kommer i klemme, hvis der en dag skulle ske ændringer, så der kommer forrentning af indestående på en frit valg-konto.
Dansk Folkepartis støtter derfor lovforslaget, som dels sikrer ligestilling i forhold til andre lønandele, dels sikrer den fleksibilitet på arbejdsmarkedet, der er skabt med de seneste overenskomster.
Karsten Nonbo (V), 2009-10-29:
Her bliver det svært at gøre en kort historie lang, så det vil jeg lade være med.
Den ændring af konkursloven, der lægges op til her, er en forbedring af lønmodtagernes retsstilling ved arbejdsgiveres konkurs.
Det er jo i forvejen sådan, at selve lønnen er særlig privilegeret, og her gøres også frit valg-lønkonti og lønmodtageres opsparinger privilegerede, og dermed er det en sikring af lønmodtagerne.
Det er en aftale mellem LO og Dansk Arbejdsgiverforening, og derfor kan vi helt og aldeles støtte den, idet vi jo heller ikke plejer at blande os i de aftaler, man laver på arbejdsmarkedet.
Brian Mikkelsen (KF), 2009-10-29:
Regeringen har ikke umiddelbart andre aktuelle planer om at se på lige netop den her problematik, men regeringen kommer jo ganske snart med et forslag til en liberalisering af hele spilområdet, som der bliver arbejdet ihærdigt med i forskellige ministerier med skatteministeren for bordenden, og der er der jo så mulighed for at tage sådan nogle problematikker op.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2009-10-29:
Nu var det ikke, fordi jeg sådan prøvede at skaffe mig justitsministerens ros.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at spørge justitsministeren om Vagn Greves mindretalsudtalelse i forhold til den rapport, der ligger til grund for lovforslaget her, hvor han taler om, at man godt kunne se på, hvad hasard egentlig er i vore dage, og om man egentlig er for stram i betrækket med hensyn til nogle af de her ting.
Har regeringen tænkt sig at fortsætte arbejdet, så man kunne se yderligere på spilområdet, eller er det her noget, der lukker debatten for regeringens vedkommende?
Bjarne Laustsen (S), 2009-10-29:
Jeg deltog i samtlige forhandlinger om »Grøn Vækst«, som Socialdemokratiet var deltagere i og inviteret til.
Jeg skal ikke kunne sige, om hr. Knud Kristensen deltog i det sidste møde, men der sagde hans partiformand, fru Lene Espersen: Vi kan ikke få enderne til at nå sammen; der er ingen grund til at fortsætte drøftelserne, for vi kan alligevel ikke blive enige.
Uanset hvor gode lov- og beslutningsforslag der er blevet fremlagt her i Folketinget – og dem har vi fremlagt rigtig mange af – så har hr. Knud Kristensen aldrig nogen sinde stemt for et af dem, fordi han ikke var en del af den aftale, vi havde lavet med andre.
Så det er helt almindeligt, at vi ser alting i en helhed, og hvis vi ikke har haft indflydelse på en ting, så behøver vi heller ikke nødvendigvis stemme for den her i Folketinget.
Sådan er det.
Knud Kristensen (KF), 2009-10-29:
Jeg hører, at hr. Bjarne Laustsen på den måde her i og for sig nedgører det gode lovforslag, som vi lægger frem her om »Grøn Vækst«.
Det kommer ikke bag på mig at det var den cd, der var sat på i dag, men jeg vil gerne spørge hr. Bjarne Laustsen helt konkret: Hvilket ambitionsniveau har hr. Bjarne Laustsen, når det ikke er godt nok med de 19.000 t kvælstof, som der bliver reduceret med den her planlægning?
Her er der indlagt 190.000 ha med efterafgrøder.
Derfor vil jeg gerne spørge hr. Bjarne Laustsen: Hvor mange flere hektar mener hr. Bjarne Laustsen der skal være, for at planen kan tilfredsstille Socialdemokraterne?
Bjarne Laustsen (S), 2009-10-29:
Jeg tror, at vi sagtens kan finde ud af at dyrke landbrug, så det også er i harmoni med natur og miljø.
Ordet bæredygtighed tror jeg heller ikke er ukendt for hr. Henrik Høegh.
Vi synes, at det kan være udmærket med landbrugsproduktion, men vi synes også, at man hele tiden skal kigge på, at det ikke sker på bekostning af næste generation, og at vi har en produktion, der udleder så lidt til nærmiljøet som overhovedet muligt.
Det betyder, at vi skal se på en samlet plan, og der er kommet en lang række andre forslag, også i »Grøn Vækst«, der kigger på, om vi kan udnytte nogle af de spildprodukter på en helt anden måde, end vi tidligere har gjort.
Men samlet set er det her et spørgsmål om, om vi når de mål, der er sat op, og om vi kan gøre noget mere, og det er vi nødt til at forpligte hinanden meget kontant på.
Henrik Høegh (V), 2009-10-29:
Jeg må konstatere, at jeg ikke rigtig fik svar på mit spørgsmål.
Da »Grøn Vækst«-forhandlingerne startede, sagde fru Mette Gjerskov: Vi vil reducere med 35.000 t.
Jeg kan oplyse, at det så er 35.000 t ud af de 48.000 t, der er tilbage, og det vil sige, at det er ca. to tredjedele at den udvaskning, der overhovedet er af al menneskelig landbrugsaktivitet i hele Danmark.
Så er der ikke meget landbrugsproduktion tilbage.
Jeg skal bare høre, om det er det mål, hr. Bjarne Laustsen går efter, for så må vi konstatere, at det ikke længere kan lade sig gøre at dyrke den danske landbrugsjord.
Bjarne Laustsen (S), 2009-10-29:
Det er godt, at hr. Henrik Høegh, efter at han har skiftet side, har set, at det ikke er i alle tilfælde, at man kan nå målene ved at lave frivillige aftaler.
Man er nødt til at lave eksakt lovgivning, der holder en branche fast på eksakte mål, og det er såmænd meget godt, at hr. Henrik Høegh har lært det.
Så vil jeg sige, at det, der var udgangspunktet i »Grøn Vækst«, ventede vi jo på i rigtig, rigtig lang tid, og hver gang vi stillede spørgsmål om det ene og det andet, fik vi svaret: Vent, der kommer en stor plan med »Grøn Vækst«.
Det er der rigtig mange mennesker der er blevet skuffet over.
Det kan godt være, at der er nogle, der synes, at det er for ambitiøst, men jeg hører til den side af salen, hvor vi synes at det ikke er ambitiøst nok.
Man skal se på helheden, og det er jo, at da regeringen fjernede braklægningen, sagde man, at man ville gøre det miljøneutralt.
Man er gået ud og har solgt en vare, og man har snydt på vægten.
Vi har ikke fået en miljøneutral ophævelse af braklægningen, den skylder regeringen stadig væk.
Henrik Høegh (V), 2009-10-29:
Først skal jeg berolige hr. Bjarne Laustsen.
De er vist ikke helt enige i det.
Man det, jeg egentlig godt kunne tænke mig at høre, var: Hvad er hr. Bjarne Laustsens mål?
Hvad er det, hr. Bjarne Laustsen vil?
Hvad er det for en målsætning, han har?
For så kan vi nemlig meget hurtigt kigge på konsekvenser og lidt på de totale tal.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, hvad hr. Bjarne Laustsens målsætning er.