runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rune Lund (EL), 2007-02-20:
Jeg vil gerne bore lidt videre i det argument om, at det ikke er nødvendigt med det her, fordi man allerede gør det i forvejen.
Vi har hørt flere ordførere sige det, men vi har stadig væk ikke fået den rigtige argumentation.
På den ene side bliver der sagt: Det er der alt sammen i forvejen, og derfor behøver vi ikke gøre noget ekstra.
Det er jo et dårligt argument, for så ville det netop være godt, at man ligesom vedtog det som fast politik, så man kom rundt og offentligt kunne gå ud og sige, at det er det offentliges indkøbspolitik i Danmark.
På den anden side siger man: Jamen det er overbureaukratisering.
Det har vi også hørt nogen sige.
Det tyder så på, at der er noget mere i det her i forhold til det, der er lige nu.
Men det er så et argument, som strider imod det andet argument om, at det hele er der i forvejen.
Jeg synes, at det er en meget uklar argumentation.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2007-02-20:
Jeg synes, at jeg har udtrykt mig meget klart.
Vi er i Danmark foregangsland på dette område.
Vi opfylder de her konventioner, og derfor er der ingen grund til at indføre en lov på et område, som fungerer.
Det er jo totalt overflødigt, og derfor kan vi selvfølgelig ikke støtte det her beslutningsforslag.
Frank Aaen (EL), 2007-02-20:
Det er jo, fordi man bliver lidt betænkelig, når den tekst, der er, siger, at Folketinget pålægger regeringen at sikre indskrivning af sociale klausuler i kontrakter om varer eller tjenesteydelser.
Vi får så at vide, at det ikke alene kan man, men det gør man også, og derfor vil man ikke støtte forslaget.
Vi er nogle, der siger, at noget må stikke under.
Der må være en årsag til, at man vil stemme imod noget, når det kommer til andenbehandlingen, for det kommer det, selv om man siger, at man er enig.
Derfor vil jeg sådan set
Per Ørum Jørgensen (KF), 2007-02-20:
Det her er jo bare mere bureaukrati på et område, hvor vi er godt dækket ind, og det tror jeg egentlig også hr. Frank Aaen udmærket er klar over.
Så kan man måske bruge det her til symbolpolitik og til branding af Danmark, som hr. Rund Lund jo har været inde på flere gange.
Men hvorfor skal vi gøre det, når vi nu er dækket ind på det her område?
Frank Aaen (EL), 2007-02-20:
Jeg forstår stadig væk ikke argumentationen, hvis man kan kalde den det.
I forslaget står, at regeringen skal sikre, at der i alle kontrakter om offentlige indkøb af varer eller tjenesteydelser indskrives sociale klausuler i kontraktvilkårene.
Det, har jeg forstået på ministeren
, og det, jeg har forstået på hr. Per Ørum Jørgensen, er, at man er enig, og at man kan gøre det.
Og hvis ikke, hvilket jeg har forstået af Information i dag, det allerede sker, så kan regeringen bare sørge for, at det sker.
Så lyder det jo, som om vi er fuldstændig enige i, at Folketinget pålægger regeringen at sikre, at de her sociale klausuler bliver skrevet ind i alle kontrakter.
Hvad er det så, man ikke kan støtte?
Hvorfor kan man ikke stemme for forslaget?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2007-02-20:
Det er efterhånden på det her fremskredne tidspunkt svært at bidrage med meget nyt i den her debat.
Jeg føler faktisk, at specielt ministeren og selvfølgelig også Venstres ordfører egentlig har sagt det meget dækkende, også hvordan vi fra konservativ side ser på den pågældende problemstilling.
Jeg mener, ligesom andre også var inde på, at det vil være overflødigt at gennemføre det beslutningsforslag, som det ligger her, da vi jo i Danmark på en lang, lang række områder har taget højde for det.
Grundlæggende må jeg sige, at jeg ikke synes, at vi skal indføre love i Danmark på områder, hvor tingene egentlig fungerer, og der er jo, hvis vi beslutter at vedtage det her beslutningsforslag, ingen garanti for, at der ikke er situationer, der kan være kritisable, og at de vil opstå.
Jeg tror faktisk ikke, at vi vil have nogen som helst nytteværdi af det her beslutningsforslag, og på den baggrund kan vi fra konservativ side ikke støtte forslaget.
Kim Christiansen (DF), 2007-02-20:
Det er fuldstændig korrekt: Det er jo en lille ting at skrive det ind i kontrakter, og der er jo ingenting, der er nemmere end at skrive noget ind i en kontrakt.
Det, der giver det administrative bøvl, er, når man skal ud og kontrollere det.
Det er der, det administrative bøvl og bureaukratiet opstår.
Jeg tror, at den enkelte medarbejder er fuldstændig ligeglad med, om der skal stå to linjer fra eller til.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2007-02-20:
Jeg har forstået på debatten, at de ting, der snakkes om her, er ting, der stort set er gennemført, og at det her ville være en lille detalje oveni, som ville skærpe opmærksomheden på det.
Kim Christiansen (DF), 2007-02-20:
Det kan der garanteret, og jeg håber ikke, at jeg falder ned ad trappen,
Naturligvis kan der da findes grelle eksempler.
Uanset hvilke områder vi politisk bevæger os indenfor, kan der findes eksempler på ting, som er så langt ude af proportioner, at man selvfølgelig ikke kan acceptere det.
Det kan vi da sikkert også finde eksempler på her.
Men derfra og så til generelt at pålægge samtlige offentlige og private virksomheder i Danmark et administrativt bøvl uden sidestykke synes jeg er at gå meget langt.
Jeg synes, det er meget bedre at have fokus på de enkelte sager, når de opstår.
Vi skal ikke gå ind og straffe alle de virksomheder, som overholder de her konventioner og laver deres arbejde ordentligt, bare på grund af enkelttilfælde, som man kan fremdrage.
Rune Lund (EL), 2007-02-20:
Reglerne er jo ikke helt til stede, for man har ikke gennemført kravet på den måde, som det er foreslået her, og som vil være altomfattende, som vil kræve, at alle kontrakter bliver pålagt det her.
Jeg tror personligt, at hvis Danmark gik foran og vedtog det her beslutningsforslag fra Enhedslisten, ville det brande Danmark enormt godt ude i verden.
Der er mange lande, som vil lægge mærke til, hvad vi har gjort her i Danmark, og Danmark ville blive et eksempel på, hvordan man kunne føre en fornuftig indkøbspolitik, når man har en stor offentlig sektor.
Jeg tror virkelig, at det kunne være godt både for sagen med hensyn til at få fremmet ordentlige arbejdsforhold og også med hensyn til at få fremmet Danmark som en moderne nation, som ser ud over sine egne grænser.
Det vil være med til at brande Danmark på en god måde, som også vil komme dansk erhvervsliv til gode.
Er det ikke nogen perspektiver, som økonomi- og erhvervsministeren kan se i det her?
Når man nu er nået langt, som ministeren redegør for, kunne det så ikke være en god idé at sørge for, at man kom hele vejen rundt ved at gøre det obligatorisk?
Man kan ligesom se på det offentlige som en stor virksomhed, måske ligefrem en koncern, og sige, at de etiske retningslinjer, som gælder for koncernen, det offentlige Danmark, er, at alle kontrakter skal indeholde det her.
Så ville man jo ligesom lukke og sige, at nu er vi kommet en del af vejen, nu går vi simpelt hen hele vejen og sørger for, at vi som offentlig virksomhed, vi som offentlig institution får det her implementeret, får det inddraget i alle kontrakter.
Kunne det ikke være dejligt at få det lukket på den måde?
Jeg mener også, som jeg nævnte, at det offentlige udbud altså varierer både i art og omfang, og i vores optik er det jo altså naturligt, at de offentlige myndigheder vurderer, hvorvidt der er grundlag for at tilføje de her klausuler i forbindelse med offentlige udbud, så der ikke indføres endnu en bureaukratisk klods.
Jeg er klar over, at Enhedslisten gerne vil have en diskussion om globalisering her i salen i dag.
Det har vi haft.
Meget af det er desværre bundet op på bureaukrati.
Nu skal jeg ikke brede mig ind i de beslutningsforslag, der har været på før det her, men det her er jo et eksempel på, at man ønsker at trække noget bureaukrati ned over et system, hvor reglerne er til stede.
Frank Aaen (EL), 2007-02-20:
Det vil sige, at det, som ministeren her fortæller Folketinget, er, at indholdet i Enhedslistens forslag er regeringens gældende politik, og det står man inde for, og at man derfor ikke mener, at forslaget er nødvendigt at vedtage, for det er gennemført.
Er det sådan, jeg skal forstå det?
Friday, June 15, 2007 1:58 PM
nævnte netop, at jeg mener, det her er bureaukrati, og at regeringen har fokus på sagen.
Jeg er sådan set meget fornøjet med, hvad jeg hører, men bliver jo lidt utryg, når man så ikke bare kan støtte det forslag, der er fremlagt.
Der er jo ikke noget bureaukrati i det.
Det går jo bare ud på at præcisere, at de regler, som ministeren så udmærket har opridset, skal stå i samtlige kontrakter, at hvis ikke man overholder kontrakten, kan den siges op, og at alle de udmærkede ting, ministeren har gennemgået, skal gælde i alle de tilfælde, hvor det offentlige investerer, herunder når LD, Lønmodtagernes Dyrtidsfond, og ATP investerer.
Så jeg fik ikke lige øje på, hvad det var, der gjorde, at regeringen ikke kunne støtte Enhedslistens forslag.
Det må være udbyder, det må være den enkelte på området, der håndterer det her.
Det viser sig jo, at vi er godt dækket ind, så det er et spørgsmål om at råbe efter et eller andet, som er til stede.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2007-02-20:
Det her beslutningsforslag fra Enhedslisten er et ganske godt eksempel på, at der i mange tilfælde er ret langt fra teori til praksis.
Det, der foreslås, er jo, at danske virksomheder skal forpligtes til at offentliggøre oplysninger om, hvor varerne er produceret, hvordan virksomhederne har sikret arbejdstagerrettigheder og bæredygtighed i alle led af produktionen.
Det lyder da egentlig meget besnærende og i teorien ganske interessant.
Det skal så være tilgængeligt på internettet.
Nu hørte jeg godt, at hr. Frank Aaen sagde, at man bare skal trykke på en knap, så kommer alle oplysningerne væltende; at så enkelt er det for den enkelte virksomhed.
Men hvis man tager en virksomhed med 1.000 leverandører og måske endnu flere underleverandører, hvordan skal sådan en virksomhed på nogen måde kunne sikre sig hundrede procent mod de her ting?
Hvordan vil hr. Frank Aaen sikre at de oplysninger, der ligger på internettet, er hundrede procent valide?
Det viser jo egentlig, at det her i praksis er fuldstændig umuligt, og vi mangler jo også svar fra Enhedslisten på, hvordan man overhovedet vil kontrollere det her, altså registrere virksomheder, undersøge, om deres oplysninger nu er korrekte osv.
Det ligner altså et statsapparat, hvis lige vi vel ikke har set, siden Muren faldt i Østberlin for nogle år siden efterhånden.
Det er typisk socialistisk betontænkning med mistro til danske virksomheder.
Det, jeg synes er lykkeligt ved den situation, vi har nu, er, at danske forbrugere går op i de Fttmo055.fm Page 4067 Friday, June 15, 2007 1:58 PM
Jeg tror faktisk, at vi i Danmark er meget, meget langt fremme på det område.
Men det, Enhedslisten gør, er, at de laver et modsætningsforhold til det moralkodeks, som forbrugeren har, og det moralkodeks, som virksomhederne har.
For virksomhederne har jo samme moralkodeks.
De ønsker jo heller ikke at agere uanstændigt eller umoralsk i den her sammenhæng, og det er den mistænksomhed, der ligger og lurer bag det her beslutningsforslag, som jeg absolut ikke bryder mig om.
Så for det første har vi et beslutningsforslag, som er bureaukratisk, og som vil påføre danske virksomheder enorme omkostninger, masser af bureaukrati, og for det andet er det et forslag, der bygger på mistro til både de danske forbrugere og sådan set også til de danske virksomheder.
Colette L. Brix (DF), 2007-02-20:
Jo, men jeg bliver nødt til at sige, at det da også får en betydning for prisen.
Den bademåtte, som hr. Rune Lund nu et par gange har sagt dernedefra at han har købt, koster 50 kr., og den kommer da mindst til at koste 500 kr.
Der vil da være en kæmpeforskel med hensyn til al det administrative bøvl.
Der er ikke noget, der koster i en virksomhed som administrativt bøvl.
Det koster så mange penge, fordi det kræver en medarbejder.
Du kan ikke bare dele det ud på alle mulige.
Der skal sidde en mand på det her.
Jeg ved altså lidt om det der med, hvordan man skal undersøge, om der er stoffer ens produkter eller den slags.
Jeg siger ikke, at alting er godt, og jeg siger ikke, at der ikke er noget, der skal ændres i den her verden, for det skal der.
Men man skal da tænke over konsekvenserne.
Rune Lund (EL), 2007-02-20:
Det er jo kæmpestort, og det er kæmpesvært at få de oplysninger i dag, og det er jo derfor, de oplysninger skal være let tilgængelige for forbrugeren.
Til fru Colette L. Brix må jeg sige, at jeg ikke tror, de mennesker, som sidder ved kakkelbordene og drikker kaffe og spiser blødt brød, er ligeglade med, hvordan deres kaffekande er produceret, eller hvordan den T-shirt, de har på, er produceret.
Men det har virkelig betydning for de folk, der producerer T-shirtene.
Colette L. Brix (DF), 2007-02-20:
Jamen alle ønsker da, at forbrugeren skal have de oplysninger, forbrugerne vil have.
Når jeg bare ser inden for egen rækkevidde, hvad er det så egentlig, forbrugerne gerne vil have?
De vil gerne have nogle ordentlige produkter, det er jo klart.
Det er faktisk det, det tit handler om.
Vi vil gerne have nogle ordentlige produkter.
Og fordi man kender oprindelseslandet, får man jo ikke direkte gode produkter, bare fordi man ved, hvor det kommer fra.
Så de ting hører jo sådan set ikke engang sammen.
Men et eller andet sted synes jeg også, at man måske lige pisker det der op, når man siger, at nu vil forbrugeren gerne vide alt om den ting, og forbrugeren vil også godt vide alt om den ting, og der er en ting mere, der lige skal på, og en fjerde, der skal hængtes på.
Jeg tror, at hvis man gjorde det lidt mere enkelt og ligesom begyndte at spørge, hvad det vigtigste er, så er det vel, at folk får nogle ordentlige ting med hjem, at tingene ikke er rådne, at folk ikke får maveforgiftning, eller at T-shirFttmo055.fm Page 4066 Friday, June 15, 2007 1:58 PM ten ikke kryber og bliver 2 cm lang, når den er vasket, osv. osv.
Det fornemmer jeg da i hvert fald i forretningslivet at de ser på.
De andre ting gør de også.
Men det er jo kæmpekæmpestort.
Det er jo kæmpekæmpestort for forbrugeren.
Alle de ordninger og alle de mærker og alle de ting er blevet for meget.
Rune Lund (EL), 2007-02-20:
Men bekymrer det ikke ordføreren fra Dansk Folkeparti, at den situation, vi har i dag, jo betyder, at de virksomheder, som producerer under dårlige forhold, har en konkurrencefordel i forhold til de virksomheder, som producerer under gode forhold?
Personlig tror jeg, at hvis de her oplysninger var tilgængelige, så ville – det synes jeg, men det er jo uomgængeligt – de virksomheder, som producerer under ordentlige forhold, få en konkurrencefordel, som de ikke har i dag.
Dermed kunne man skabe et pres i retning af at få forbrugere til at købe varer, som er produceret under ordentlige vilkår.
Problemet er jo i dag, at man ikke kan få let adgang til de her oplysninger, og derfor kan forbrugeren ikke foretage valget.
Man kan jo kun være en bevidst forbruger, hvis man kan foretage et bevidst valg på baggrund af reel information.
Men den information er der jo ikke i dag.
Synes ordføreren ikke, at det er et problem?
Colette L. Brix (DF), 2007-02-20:
Jamen jeg er da enig med hr. Frank Aaen i, at alle de der ting vil vi da alle sammen gerne til livs, og det er jeg da helt sikker på at virksomhederne også gerne vil.
Der er da ikke nogen her i landet, der er interesseret i, at små børn skal gå og arbejde for 2 kr., eller at de overhovedet skal arbejde, hvis deres korpus ikke er til det.
Men et andet sted vil jeg sige, at der også må være nogle grænser, der må være en limit.
Jeg er sikker på, at hvis forbrugerne ønsker det her og de vil have det her, så er det sådan, at vi lever i 2007, forbrugerne bestemmer, og de bestemmer totalt vores forretningsgang.
Det kan jeg godt hilse og sige.
Den bestemmer vi ikke mere.
Vi skal følge med.
Det er trenden derude, som forretningerne er nødt til efterkomme.
Gør de ikke det, er de døde, så lukker de.
Frank Aaen (EL), 2007-02-20:
Det er vi jo sådan set enige i.
Problemet er bare, at forbrugerne ikke har en chance, i hvert fald ikke uden meget besvær, og ofte er helt uden mulighed for at kunne kontrollere, om der gemmer sig slavearbejde eller gemmer sig børnearbejde eller andre umenneskelige vilkår bag de produkter, som de har valget mellem at købe i butikken.
Og det er jo det, det i al sin enkelhed går ud på, nemlig at være sikker på, at når vi køber et produkt, så understøtter vi ikke børnearbejde, så understøtter vi ikke slavearbejde.
Den virksomhed, der sælger os produktet, skal kunne sige til os: Det her er produceret på ordentlige vilkår.
Det er sådan set bare det, det går ud på.
Colette L. Brix (DF), 2007-02-20:
Jeg ved godt, hvilken bane hr. Frank Aaen er inde på nu.
Jeg tror jo slet ikke, at der ligger noget begravet noget sted hos virksomhederne.
Det kan ikke undgås, at der en gang imellem ryger en finke af panden, men det er utrolig sjældent, at vi har meget, meget store sager her i landet.
Det kan godt være, at der er en gruppe mennesker her i landet, der kræver yderligere dokumentation som forbrugere, men det er altså ikke hovedparten, der står og stepper nede i de forskellige forretninger.
Og det er der, den ligger, mener jeg.
Frank Aaen (EL), 2007-02-20:
Vil det ikke være sådan, at enhver bare nogenlunde ansvarlig virksomhed ved, hvor dens produkter er produceret, ved, om der til produktionen er anvendt børnearbejde, ved, om der til produktionen er anvendt slavearbejde?
Colette L. Brix (DF), 2007-02-20:
Dansk Folkeparti må konstatere, at vi er uenige med Enhedslisten i den tvang, der med forslaget påtænkes.
Den kontrolopgave og selve byrderne i at udarbejde troværdige oplysninger på alle de punkter, som Enhedslisten har medtaget, vil efter Dansk Folkepartis opfattelse have fuldstændig uoverskuelige konsekvenser.
Priserne vil blive eksorbitant høje, og et sådant ensidigt dansk krav kan medvirke til opbygningen af yderligere handelsbarrierer over for den tredje verdens lande.
Den slags dokumentation, som Enhedslisten vil afkræve virksomhederne, skal komme ad frivillighedens vej og skal være trukket af efterspørgslen.
Dansk Folkeparti kan af de nævnte grunde ikke gå positivt videre med forslaget.
Mette Gjerskov (S), 2007-02-20:
Det er jo faktisk sådan, at vi ikke hører om det, medmindre nogle af os andre stiller nogle forslag om det her i salen.
Vi har selv stillet forslag om det i forbindelse med vores uviklingspolitik.
Men der er altså væsentlig forskel på et frivilligt mærke, som virksomhederne kan tilslutte sig, og hvor de kan acceptere de rammer, det ligger inden for, og så et obligatorisk internetbaseret mærke.
Så synes jeg lige så godt, Enhedslisten kunne tone rent flag og lave mærkningsordningen obligatorisk, for det er jo reelt det, det kan betyde, sådan som jeg hører det.
Jeg synes ikke, det er der, vi skal starte.
Jeg synes, at vi skal starte med en frivillig mærkningsordning og prøve at se, om ikke vi kan få noget ordentligt ud af det, og så lad os se på resten senere.
Frank Aaen (EL), 2007-02-20:
Det er klart, at det, der vedrører oplysningen ude i butikken, ligger i det, vi behandlede tidligere i dag, nemlig vores mærkningsordning.
Det her er en mulighed for hurtigt at gå ud og se, om dvd'en fra Denver bliver produceret på en måde, hvor de ansatte på fabrikken – og det er et tænkt eksempel, jeg ved ikke, om det er sådan, for jeg ved ikke, hvor den er lavet – i givet fald har fået farlige dampe under produktionen, og på den måde at kunne sætte hurtigt ind over for den pågældende virksomhed og få den til enten at lave det om eller få den udelukket fra det danske marked.
Så det er et redskab til fagforeninger, miljøorganisationer,menneskerettighedsorganisationer, ulandsorganisationer og alle mulige andre til at sikre bedre vilkår for de ansatte ude i den tredje verden.
Mette Gjerskov (S), 2007-02-20:
Man kan jo godt sige, at det på længere sigt kan være at det er den vej, vi skal; det skal jeg ikke udelukke.
Men lige nu handler det om det beslutningsforslag, der ligger her, og vi mener altså ikke, at det er her, vi skal starte.
Vi mener ikke, at man skal starte med at samle virksomhedernes oplysninger i en database og så ikke gøre yderligere ved dem.
Jeg kan godt forstå, at det skal ses i sammenhæng med de andre forslag, men vi mener altså, at ressourcerne kan gives ud meget bedre og også til forbrugernes fordel, for det er sådan set det, det drejer sig om.
Vi vil jo gerne have den politiske forbruger, vi vil gerne have, at forbrugerne stemmer med fødderne, og det vil sige, at de altså skal ud i supermarkederne og have oplysningerne.
Det ligger der ikke i det her forslag; der ligger jo kun en indsamling til internettet.
Frank Aaen (EL), 2007-02-20:
Tak for det positive tilsagn fra Socialdemokratiet.
Jeg kan bare oplyse, at det her forslag jo skal ses sammen med de øvrige forslag, vi er kommet med.
F.eks. bliver det at skulle forsyne en vare med et mærke, der viser, at her er arbejdstagernes forhold i orden, jo uendelig meget nemmere at gennemføre, når man har sådan en database, og det bliver uendelig meget nemmere at presse de virksomheder via de oplysninger, der er i databasen, til at ændre deres adfærd, så de også kan få mærket.
For jeg er helt enig i, at når vi står ude i butikken, skal det være enkelt at vælge, og derfor skal databasen her først og fremmest forstås som en hjælp til at have det mærke, som gør det nemt at vælge ude i butikken.
Fttmo055.fm Page 4064
Friday, June 15, 2007 1:58 PM