runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Barfoed (KF), 2011-06-24:
Der er aldeles ingen sammenhæng i det, fru Lone Dybkjær siger her.
Vi laver en strafskærpelse over for nogle særlig alvorlige forbrydelser, som vi synes er virkelig gemene, og hvor der skal sættes hårdt ind.
Det kombinerer vi i øvrigt med en stærkere politiindsats over for de pågældende, sådan at risikoen – set fra deres side – for at blive pågrebet også er større.
Men der er da kolossal forskel på at sige, som vi jo ofte gør her i Folketinget, at vi synes, der er behov for at skærpe straffen på et bestemt område, og så bare fuldstændig ukvalificeret sige, at der f.eks. er nogle ofre for grove forbrydelser, som skal have ubetinget tortgodtgørelse, uden at tage stilling til: Hvad med alle mulige andre ofre for alle mulige andre forbrydelser – skal de så ikke også have ubetinget tortgodtgørelse?
Hvad skal niveauet være?
Hvordan skal det ses i sammenhæng med erstatningsbestemmelser i øvrigt?
Det må vi da drøfte; der kan vi da ikke bare lave hovsaløsninger.
Det er udtryk for populisme, og det er det, jeg er skuffet over.
Jeg er i hvert fald skuffet over, at fru Karina Lorentzen Dehnhardt gør det; jeg ved ikke, om jeg er skuffet over, at Socialistisk Folkeparti gør det, for jeg er efterhånden vant til meget fra Socialistisk Folkepartis side, men jeg er skuffet over, at fru Karina Lorentzen gør det, for jeg er vant til at kunne have en seriøs, nuanceret debat med fru Karina Lorentzen Dehnhardt.
Jeg mener ikke, der er en sammenhæng – som fru Lone Dybkjær nu påstår der er – med det, at vi hæver straffen for særlig alvorlige forbrydelser.
Det er jo helt normalt, at vi gør det.
Jeg kan tydeligt se på fru Lone Dybkjærs ansigtsudtryk, at vi stadig ikke er enige.
Lone Dybkjær (RV), 2011-06-24:
Det har justitsministeren til fulde ret i.
Det kan godt være, justitsministeren er skuffet, men jeg er enormt skuffet over justitsministeren.
Jeg havde faktisk forventet mere.
Det må jeg indrømme.
Det er ikke, fordi jeg har mange illusioner om den her regering, men jeg havde forventet en lille smule mere af den nye konservative formand.
Er der noget, der er hovsalovgivning, så er det lovforslag nr. L 209.
Det er jo ikke, fordi vi andre synes, at der ikke skal straf til.
Der skal da straffes, hvis der begås et egentlig hjemmerøveri eller almindeligt hjemmerøveri, eller hvad man nu finder på at kalde det – det er da klart.
Men vi synes så bare også, at der skal ydes en vis hjælp til ofrene.
Men vi synes, at tingene skal være gennemarbejdede.
Det er ministerens forslag ikke, og det ved ministeren udmærket godt selv det ikke er.
Og er der noget, der er hovsalovgivning, så er det L 209.
Det er et totalt hovsaforslag.
Det er taget ud af enhver sammenhæng.
Uden sammenligning siger man bare: 5 år.
Det vil vi have for egentlige hjemmerøverier.
Det er da signallovgivning, der vil noget, når man overhovedet ikke sammenligner det med strafniveauet alle andre steder.
Ministerens lovgivning er hovsalovgivning, og det er mere forargeligt, fordi der trods alt sidder en regering bag det lovforslag.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2011-06-24:
Jeg må bare sige, at det er yderst mærkværdigt, at regeringen siger, at for lige præcis den her gruppe gerningsmænd vil man have en strafskærpelse; det er ganske proportionalt at overse bestemte grupper af ofre, f.eks. dem, der er udsat for et hjemmerøveri, hvor det er et indbrud, der udvikler sig.
Til gengæld vil man ikke sige, at det her er en særlig gruppe ofre, der selvfølgelig altid skal have erstatning for det element af frihedsberøvelse, der er i den oplevelse, de har haft.
Det er regeringens retorik, det er justitsministerens retorik, der udtrykker, at det her er særligt stødende og særligt krænkende, og dermed mener jeg også, at man i retorikken har lagt op til, at der her må være en oplevelse, som er særlig erstatningsværdig.
Og det er det, forslaget går på.
Jeg er dog glad for, at ministeren nu siger – for det har ministeren ikke nævnt i sit svar til mig og Retsudvalget – at det her vil man også gerne kigge på, når det generelle niveau for erstatninger skal drøftes, men det er jo helt nyt, at ministeren kommer med det.
Men det er da meget pudsigt, at Venstres ordfører står og siger, at vi ikke skal vælge en kriminalitetsform ud, at der skal være sammenhæng i det, vi gør, for er det ikke lige præcis det, man gør med forslaget om hjemmerøverier?
Man vælger én kriminalitetsform ud og siger, at det handler om de 22 egentlige hjemmerøverier, men den argumentation er simpelt hen ikke god nok, når det kommer til tortgodtgørelse til ofrene.
Hjælp Voldsofre skriver her: Vi har den opfattelse, at der lovgivningsmæssigt ensidigt er blevet fokuseret på strafniveauet.
Netop på grund af de særlig grove forhold, som ofrene for hjemmerøverier udsættes for, er vi af den opfattelse, at ofre efter en hjemmerøveri skal have udbetalt tortgodtgørelse.
Der har hidtil kunne udbetales en godtgørelse på 10.000 kr., som har været gældende siden 1997.
Undskyld mig, 10.000 kr. til ofrene for 22 hjemmerøverier!
Kan Venstres ordfører ikke overskue de økonomiske konsekvenser af det her forslag?
Skåret ind til benet handler det her jo om, at der kommer en strafskærpelse for én gruppe af hjemmerøverier, nemlig de egentlige hjemmerøverier.
Og jeg mener bare, at når man retorisk kan sige A og synes, at det er særlig stødende og særlig krænkende, så må man også kunne sige B og sige: Jamen det er så krænkende, at det faktisk skal udløse torterstatning hver gang.
Jeg kan konstatere, at det vil Dansk Folkeparti ikke, og nu klynger man sig til, at justitsministeren i en anden konkret sag har indkaldt til forhandlinger om erstatninger, hvilket S og SF har ønsket sig i lang tid, men det er så kommet på baggrund af, at der er en konkret sag i medierne, som ikke har noget med hjemmerøverier at gøre.
Det er jo meget fint, at vi i dag har hørt justitsministeren sige fra talerstolen, at man nu også vil kigge på det her område – det synes jeg da er dejligt – men fakta er, at det jo ikke var kommet, hvis ikke vi havde taget debatten om det her i dag.
Karen Hækkerup (S), 2011-06-24:
Jeg beder om en kort bemærkning, fordi jeg selvfølgelig gerne vil takke for den spændende, men også noget fiktive analyse, som Dansk Folkeparti kommer med.
Med hensyn til det, som Dansk Folkeparti siger, om, at vi vil lave loven om efter et valg, vil jeg gerne uddybe, hvad det er, vi gerne vil ændre:
Det, man tager ud med lovforslaget, er § 26, som opstiller de undtagelser, som domstolene skal tage stilling til, når de skal træffe beslutning om, hvorvidt der kan foretages en udvisning.
Det gør i virkeligheden ikke nogen forskel, at paragraffen tages ud af loven, for domstolene skal stadig leve op til de internationale konventioner, det vil sige, de skal overholde dem, selv om det ikke står direkte i lovteksten.
Og derfor har vi, Socialdemokraterne og SF, stillet et ændringsforslag, som er formuleret af Institut for Menneskerettigheder, og som netop handler om at sige: Put nu de der undtagelser ind igen, for det giver ikke nogen mening at tage dem ud; det vil bare skabe uklarhed i forhold til domstolene.
Men rent teknisk er der ingen ændring i den proces eller praksis, som domstolene skal igennem.
Martin Henriksen (DF), 2011-06-24:
Det bliver altså lettere at udvise kriminelle udlændinge.
Der er jo den klarhed, at en udlænding, der begår kriminalitet, skal udvises af Danmark, medmindre det med sikkerhed strider imod Danmarks internationale forpligtelser.
Dermed rykker vi lovgivningen, vi rykker så at sige grænsen et stykke i forhold til, hvad der er gældende i dag, og det er vi glade for i Dansk Folkeparti.
Så sagde fru Meta Fuglsang, at man i SF ikke er i tvivl.
Er fru Meta Fuglsang nu helt enig med sig selv i det?
For jeg mener nu nok, at man kan tyde af de seneste dages debat, at Socialistisk Folkeparti er i tvivl, og at man ikke rigtig er klar over, hvordan man skal stille sig i den her sag, og at man på baggrund af de drøftelser, man har haft af det her i SF’s folketingsgruppe, er nået frem til, at nogle vist har fået fri i dag eller stemmer noget andet i dag, eller hvordan det nu er.
Socialistisk Folkeparti er jo splittet i udlændingepolitikken, Socialistisk Folkeparti ved jo ikke, hvilket ben de skal stå på, og det må da være dybt problematisk, når man forsøger at stille det op på den måde, at man ønsker at videreføre den linje, som VOK har lagt i udlændingepolitikken.
Karen Hækkerup (S), 2011-06-24:
Men jeg er ikke enig i, at det ændrer ved noget, for domstolene skal vurdere sagerne, som de hidtil har gjort.
Vi har stillet utrolig mange spørgsmål i Integrationsudvalget, og vi har hele tiden fået det svar, at domstolene skal vurdere det, som de hidtil har gjort.
Dommerforeningen nævner lige præcis i sit eget høringssvar, at man tager lovændringen til efterretning, da den ikke lægger op til nogen ændring i praksis; det vil sige, at domstolene skal udføre præcis det samme arbejde, om § 26 står der eller ej.
Det havde bare været nemmere, hvis den var taget med, så man ikke skulle ind og grave i de lovforberedende arbejder.
Så vil jeg gerne give en kommentar til noget af det første, som hr. Martin Henriksen sagde, nemlig hvorfor der kommer flere stramninger.
Ud fra Socialdemokraternes synsvinkel er det utrolig vigtigt, at vi giver mulighed for, at folk kan virke og bo i Danmark, at vi sætter pris på, at vi er et samfund, hvor der er mangfoldighed, og hvor man kan udleve sin livsdrøm og være med på holdet: Her er der plads til alle.
Det, det her lovforslag handler om, er ikke danske statsborgere, det handler om kriminelle udlændinge, og at der skal tages beslutning om, hvorvidt de kan udvises, hvis de begår noget kriminelt.
Det vil sige, at der stadig væk skal tages hensyn til, hvor lang tid man har været i Danmark, for at man kan udvises, og at der ikke ændres noget i reglerne om proportionalitet, hvilket vil sige, at udvisningen skal stå mål med den kriminelle gerning, der er begået.
Vi synes derfor, forslaget er en god idé, men vi synes, at det havde været bedre, om man havde optaget Institut for Menneskerettigheders ændringsforslag.
Derfor har vi stillet det her ændringsforslag.
Martin Henriksen (DF), 2011-06-24:
Tak for det.
Jeg tager ordet, fordi Folketingets behandling af dette lovforslag har udstillet den uklarhed, der så åbenlyst eksisterer hos venstrefløjen.
De Radikale og Enhedslisten siger klart nej i dag; Socialdemokratiet og Socialistisk Folkeparti siger ja, men det er et tøvende og uklart ja.
Det er bl.a. fremgået af debatten, at Socialdemokratiet vil ændre loven, såfremt de får magten efter et valg, hvorfor det står hen i det uvisse, hvad der er de egentlige årsager til at stemme ja, medmindre der er tale om et taktisk spil over for vælgerne.
Hvad er egentlig årsagen til, at Socialdemokratiet bakker lovforslaget op, hvis man allerede nu kan tilkendegive, at loven skal ændres?
I forhold til Socialistisk Folkeparti må jeg sige, at det er et kapitel for sig.
Der er heller ikke længere nogen forskel på de to partier; der er nu i realiteten et fælles socialdemokrati blottet for substans og politiske mål, men til gengæld med en glat og skinnende overflade.
Når fru Helle Thorning-Schmidt udstikker en jeg vil ikke stramme mere-garanti, er SF'erne med på den, og når denne garanti bliver brudt, følger SF'erne også efter.
Men der er også de SF'ere, der, jævnfør dagspressen, meddeler deres ledelse, at de ikke vil stemme for og derfor skal have fri fra folketingsarbejdet i dag.
SF er altså et splittet parti i udlændingepolitikken, hvis det da stadig er et parti.
Socialdemokratiet og SF har igennem hele forløbet kritiseret og problematiseret lovforslaget.
Det er, som om man har forsøgt at tale til både tilhængere og modstandere af loven på en og samme tid.
Debatten og hele processen viser, hvor indholdsløs politik kan være.
Det er et demokratisk lavpunkt, når der er politikere, som helt åbenlyst ikke er drevet af deres egne holdninger og principper, men udelukkende er drevet af ønsket om magt for magtens skyld.
Lægger man det hele sammen, har de to partier i fællesskabet leveret flere argumenter imod loven end for loven.
Det er mit indtryk.
Dette lovforslag handler, hvis man skærer ind til benet, om at gøre det lettere at udvise kriminelle udlændinge.
Det er essensen, og det støtter vi varmt i Dansk Folkeparti.
Det er vores politik, det har vi aftalt med regeringen, derfor er vi for.
Der er
dybest set ikke noget behov for flere argumenter
Det handler om, at vi ikke vil finde os i, at vores gæstfrihed bliver misbrugt, hverken mere eller mindre.
Jeg opfordrer S og SF til frem mod valget at fremlægge deres udlændingepolitik og åbent erklære, at der vil ske ændringer og der vil blive lempet.
Sådan bliver det, fordi det er det, der langt ind i deres folketingsgrupper er opbakning til.
Meta Fuglsang (SF), 2011-06-24:
Man kan jo sige på baggrund af hr. Martin Henriksens indlæg her, at der jo er flere ting i spil.
Den ene er spørgsmålet om, hvad loven handler om, og den anden er, hvordan det så bliver solgt.
Der er jo ikke nogen tvivl om, at det lovforslag, der ligger her, først og fremmest handler om en del symbolpolitik, og så handler det om en skærpelse i forbindelse med bandekriminalitet.
Det, som SF står for, er i den her sammenhæng, at der skal være fokus på bandekriminalitet og det, der er knyttet dertil, men også, at det ændringsforslag, der er stillet, er noget, som i vores øjne vil give mere klarhed og give mere klar besked om, hvad det er, loven indeholder.
Derudover har vi jo fra SF’s side sagt, at vi vil have ændret den kriminelle lavalder tilbage til 15 år, og vi har sagt, at vi vil gennemgå det her område, når vi på et tidspunkt kommer med i en ny regering, fordi vi har brug for det.
Så det, vi står for, er klarhed, det er det, der er præcist, så man ved, hvad det er, man har at regne med.
Og den uklarhed, som den her debat skaber, er ikke klædelig for den måde, man behandler emnet på, den er ikke klædelig for den politikudvikling, man skal have på det her område, og den er ikke klædelig for den politiske debat, så den kunne vi godt have været foruden. For os er det i hvert fald vigtigt, at der er klarhed over det.
Den uklarhed, som bliver skabt af den retorik, som Dansk Folkeparti og regeringen lægger for dagen, er jo en uklarhed, som er med til at lægge et røgslør over, hvad der er essensen i forslaget og desværre også essensen i en række andre forslag.
Martin Henriksen (DF), 2011-06-24:
Essensen i forslaget er, at det alt andet lige bliver lettere at udvise kriminelle udlændinge.
Det er essensen i lovforslaget, og det er det, som det går på.
Jeg vil i øvrigt i al stilfærdighed minde ordførererne fra Socialistisk Folkeparti og Socialdemokratiet om, at en lang række af de organisationer, som man jo typisk læner sig op ad, Institut for Menneskerettigheder og Røde Kors osv., jo advarer og siger, at det her er for stramt.
Det er jo det, de gør.
For jeg går ud fra, at SF også her er enig med Socialdemokratiet.
Lad os da stå sammen om at stramme udvisningsreglerne, sådan at det bliver lettere at udvise kriminelle udlændinge, fordi det er sund fornuft.
Det er jo beklageligt.
Meta Fuglsang (SF), 2011-06-24:
Jeg vil gerne prøve en gang til for hr. Martin Henriksen.
Vi synes, det er vigtigt at have opmærksomhed på bandekriminalitet, og her har vi et forslag, der gør banderelationerne til en skærpende omstændighed, og det støtter vi.
Hvad angår den anden del af forslaget, er der uenighed om, om det er en skærpelse eller ej, men jeg er i hvert fald optaget af, at det her skal holdes inden for konventionerne.
Det, der i hvert fald er skabt med det her, er uklarhed omkring den del, som handler om udvisninger, og det er en uklarhed, som bliver brugt til at få en debat, som regeringen og Dansk Folkeparti åbenbart gerne vil have, og ikke noget som helst andet.
Det er ikke en uklarhed, som er gavnlig for processen eller for det, som handler om udvisninger på grund af straf.
Så der er ikke så meget tvivl hos os omkring, hvad vi skal gøre, og så er jeg glad for helt tydeligt at kunne sige, hvad vi vil gøre efter et valg, når vi vinder regeringsmagten, og det er, at vi vil gennemføre det ændringsforslag, der ligger, at vi vil gennemgå området med tættekam for at se, hvad der skal ændres, og hvad der ikke skal ændres, for det er blevet et meget rodet område, og så vil vi gå ind og kigge på den kriminelle lavalder, som skal tilbage til 15 år.
Jeg kan godt forstå, at Dansk Folkeparti ikke ønsker klarhed, for for meget klarhed om fakta kunne godt ødelægge en god politisk debat, og det er så den risiko, Dansk Folkeparti må leve med.
Martin Henriksen (DF), 2011-06-24:
Det er jo en forunderlig argumentation: Lovforslaget, set med Socialdemokratiets øjne, ændrer ingenting, og man kan derfor stemme for lovforslaget.
Og det lovforslag, som i Socialdemokratiets øjne ingenting ændrer, vil man sørge for at ændre tilbage til noget, som så heller ikke ændrer noget i forhold til i dag.
Sådan må jeg forstå argumentationen.
Og til det må jeg sige, at det er en debat, der er så sofistikeret, at jeg for lang tid siden er stået af, for jeg kan simpelt hen ikke længere følge med i argumentationen.
I Dansk Folkeparti stemmer vi for dette lovforslag, fordi det dermed bliver lettere at udvise kriminelle udlændinge.
Det er det, der er essensen af lovforslaget, det er det, der er tanken med lovforslaget, det er det, der ligger bag lovforslaget, og det er det, der vil ske, når loven bliver udmøntet i virkeligheden.
Derfor stemmer vi for det i Dansk Folkeparti, derfor støtter vi det i Dansk Folkeparti.
Vi synes, det er vigtigt, at udlændinge, der begår kriminalitet, så vidt det overhovedet er muligt, bliver udvist af Danmark, fordi de har misbrugt vores gæstfrihed.
Det er essensen.
Tom Behnke (KF), 2011-06-24:
Ved førstebehandlingen af det her lovforslag sagde SF's ordfører, fru Karina Lorentzen, at ofre for hjemmerøverier er udelukket fra at få erstatning.
Der stod jeg alligevel og blev sådan lidt i tvivl.
Jeg var ikke sikker på, at det var rigtigt, men i tvivl kan man altid blive, og dertil replicerede jeg, at hvis det var tilfældet, ville vi gerne være med til at se på det her område.
Nu viste det sig så, at det jo var forkert.
Det var ren retorik, fordi ofre for hjemmerøverier faktisk er berettiget til at få erstatning efter § 26, stk. 1, og hvis ikke efter stk. 1, så i hvert fald efter stk. 3. Derudover kan ofre for hjemmerøverier få erstatning for tabt erhvervsevne, tabt arbejdsfortjeneste, der kan være forsikringsordninger, der er tingserstatning, skadeserstatning, personskadeerstatning, der er forskellige sociale ordninger, der samler op, der er mulighed for psykologhjælp, og der er også det, der hedder erstatning fra staten til ofre for forbrydelser.
Og jeg har formentlig glemt nogle af dem, der også er der.
Så det med, at der ikke er nogen mulighed for, at man kan få erstatning, når man er offer for et hjemmerøveri, er simpelt hen faktuelt forkert.
Når vi så når tilbage til, hvad det er, ændringsforslaget handler om, er det, om man altid obligatorisk skal udbetale erstatning for tort, når der er tale om hjemmerøverier, uanset om der har været tort eller ikke tort.
Der siger vi bare, at det jo ikke er rimeligt, at det skal være obligatorisk, at det altid skal være sådan.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2011-06-24:
Jeg synes stadig væk, at det er en meget besynderlig argumentation.
Altså, man har ikke nogen skrupler med at udvælge en bestemt type hjemmerøverier, som er særlig strafværdige.
Det er så den retoriske del af det, men så er man ikke særlig villig til at se på lige præcis erstatningerne til netop den her gruppe ofre.
Det er korrekt, at ofre for hjemmerøverier kan få torterstatning, men de får det ikke altid.
Jeg kan bare ikke forstå, hvorfor man synes, at det er så særlig krænkende, så særlig stødende, så særlig frygteligt at blive udsat for hjemmerøverier i sit eget hjem, men at det ikke er frygteligt nok til, at vi kan sige, at der altid skal gives erstatning.
Jeg synes bare, at ud fra den retorik, som regeringen har brugt, må man også sige B og stemme for det her forslag.
Tom Behnke (KF), 2011-06-24:
Det, jeg bare synes er væsentligt, er, at det ikke kun er os, der sidder her og diskuterer det her emne, der hører debatten.
Der er rent faktisk rigtig mange mennesker, der hører debatten og bliver i tvivl om, hvad det egentlig er, vi diskuterer.
Det, vi diskuterer, er jo ikke et spørgsmål om, om ofre for hjemmerøverier kan få erstatning, for det kan de, og det får de.
Det, vi diskuterer helt specifikt, er i forhold til det, der hedder tort, altså den særlige ydmygelse man kan være udsat for, ærekrænkende, frihedsberøvende, og der kan man allerede i dag få erstatning efter stk. 1.
Man kan også få erstatning efter stk. 3.
Det, SF foreslår, er, at det skal være obligatorisk.
Ligegyldigt hvor mildt eller hvor lille et hjemmerøveri har været, skal der gives erstatning for tort, også selv om tort ikke har været til stede.
Det er det, der er noget sludder i ændringsforslaget.
Vi har intet imod at se på erstatningerne til ofre for hjemmerøverier.
Vi synes bare, at det skal ses i en større sammenhæng, nemlig med alle de andre muligheder, der er for erstatninger, der, hvor man har mulighed for at genrejse folk og de kan leve videre i et normalt liv efter forbrydelsen.
Torterstatning er jo, som man siger, et plaster på såret.
Det er jo ikke det, der skal betale for skaderne.
Det er en ekstra erstatning, man får, et plaster på såret.
Der kan jeg forstå på justitsministeren at han har bebudet, at vi til efteråret alle sammen sætter os sammen og kigger på det her område under et, og så kan vi tage en diskussion på et fagligt, sagligt grundlag.
Derfor afviser vi ændringsforslaget i dag.
Lone Dybkjær (RV), 2011-06-24:
Det Radikale Venstre vil undlade at stemme til afstemningen om ændringsforslaget.
Vi mener, det er vigtigt, at man kigger på hele spørgsmålet om tort, men vi ønsker at se det i en større sammenhæng og ikke bare tage et enkelt område ud og sige, at her skal der være torterstatning.
Så vi er positive over for at kigge på området, men vil med den begrundelse i dag undlade at stemme.
Per Clausen (EL), 2011-06-24:
For selvfølgelig er det meningsløst at tage et enkelt område ud og beslutte sig til, at man vil indføre nogle særlig hårde straffe på det område, når man ikke lader det indgå i en sammenhængende vurdering af, hvordan straffesystemet i øvrigt er skruet sammen, om der er proportionalitet osv. Det er jo helt indlysende rigtigt, og derfor håber jeg da, at Socialdemokraterne og SF har lyttet meget til hr. Tom Behnkes indlæg, for det må jo føre til, at de så bliver overbevist om at stemme imod hele lovforslaget.
Det ville være rigtig klogt og fornuftigt, vil jeg sige.
Når man ser på hele lovforslaget, kan man jo bare sige, at der er to grunde til, at det bliver fremlagt i dag.
Den ene er, at Dansk Folkeparti gerne vil have skærpet straffene for alting og gerne ét område ad gangen, så man kan få maksimal medieomtale for det.
Det er jo Dansk Folkepartis interesse.
Og den anden grund er, at Dansk Folkeparti jo her til efteråret stemmer for i praksis at afskaffe efterlønnen og forringe pensionsvilkårene, og så skal man selvfølgelig have noget at gå og prale af samtidig med det.
Det er jo sådan set det saglige argument, der er for at vedtage det samlede lovforslag.
Så er der selvfølgelig den pointe, at man kan stille sig selv det spørgsmål, hvorfor Socialdemokraterne og SF medvirker til at hjælpe regeringen med at give Dansk Folkeparti den luns – det kan jeg ikke forstå.
Men i forhold til det konkrete ændringsforslag vil jeg sige, at jeg sådan set medgiver, at dem, der har kaldt det ændringsforslag for populisme, har fuldstændig ret.
Det er et populistisk ændringsforslag stillet til et populistisk lovforslag.
Men Enhedslisten har den grundopfattelse, at vi gerne vil skabe bedre vilkår for ofrene for kriminalitet i det her land – det har vi fremsat forslag om rigtig, rigtig mange gange – og så tager vi det gerne én ting ad gangen, hvis det er den måde, vi kan opnå resultater på.
Så derfor stemmer vi for ændringsforslaget, men det får os altså ikke til ikke at synes, at der er et grundlæggende problem ved, at man tager en forbrydelse og behandler den for sig selv isoleret set uden at se den i sammenhæng med andre forbrydelser, og derfor vil vi, uanset hvordan afstemningen af det ændringsforslag falder ud, stemme imod det samlede lovforslag.