Nikolaj Villumsen (EL), 2016-05-18:
Tak for det.
Forebyggende initiativer er altafgørende, hvis vi skal undgå, at unge mennesker tiltrækkes af ekstremistiske miljøer og kommer i risiko for at drage til Syrien som jihadister eller begå terror i Danmark.
Hvis vi skal undgå vold og terror, er vi nødt til at forstå årsagerne bag den tiltrækningskraft, ekstremistiske miljøer har på nogle unge.
Vi skal ikke forstå for at undskylde for handlinger, som ikke kan undskyldes, men forstå for at bekæmpe ekstremisme.
Det er helt grundlæggende for et demokratisk samfund som vores, at man skal kunne tro og mene, hvad man vil, uden at skulle frygte for sin egen eller for sin families sikkerhed.
Men desværre har vi med de seneste års terrorangreb og det øgede antal flygtninge set, at der har været spændinger i vores samfund.
Minoriteter af både jødisk, muslimsk eller anden afstamning udsættes i højere grad for hadforbrydelser.
Det har vi set i København med angrebet på synagogen, det har vi set i Sverige og Frankrig med angreb på moskeer og uledsagede flygtningebørn.
De her hadforbrydelser skal bekæmpes.
Reel forebyggelse af ekstremisme og radikalisering kræver en solid social indsats, der er forankret i civilsamfundet.
Når fællesskabet svigter, vokser risikoen for, at ekstremistiske grupper samler de unge op.
Derfor er det altafgørende at sikre, at vores fængsler ikke bruges til rekruttering for ekstreme prædikanter eller andre ekstremister.
I stedet bør vi målrettet skabe udslusningsprogrammer for unge truet af radikalisering med fokus på reintegration i job og uddannelse og mentorprogrammer med fokus på antiradikalisering.
Jeg synes, det er skræmmende, at vi både i Danmark og andre steder i Europa har set en sammenhæng mellem bandemiljø og ekstrem ekstremisme.
Den her sammenhæng skal kulegraves, og der skal sættes ind i boligområder, i fængsler og gennem samarbejde med PET, politi og SSP.
Samtidig må jeg sige, at jeg faktisk synes, det er ganske interessant at se, at vi oplever en stor international interesse for Danmarks erfaringer med lige præcis bekæmpelsen af ekstremisme.
Aarhusmodellen har vist sig at være en yderst succesfuld og meget, meget billig form for indsats, altså samarbejdet mellem Østjyllands Politi og Aarhus Kommune.
De her gode erfaringer skal udbredes og styrkes.
Ikke mindst har det vist sig, at inddragelsen af ngo'er, lokale organisationer, uddannelsesinstitutioner og boligsociale indsatser har vist sig enormt effektivt.
Frontkæmperne mod radikalisering finder vi jo faktisk ude i de almene boligområder.
I områder som Gellerup i Aarhus er der ildsjæle, som driver klubber, og foreninger, som aktivt bekæmper de ekstreme kræfter.
Det er ildsjæle, som ingen løn får og meget, meget sjældent får en tak.
langt, langt oftere blive værdsat, både her i Folketinget og i den offentlige debat.
Jeg ved, der er mange derude i udsatte boligområder, som knokler dag ud og dag ind for at bekæmpe ekstreme kræfter.
Jeg vil derfor også gerne bruge anledningen i dag, når jeg står her på Folketingets talerstol, til at takke dem for deres indsats – en indsats, som er ganske, ganske værdifuld.
For lykkes det at give en ung et håb om en bedre fremtid med et job og en uddannelse, har vi gjort en vigtig indsats for at modvirke radikalisering og ekstremisme.
Jeg synes, det er vigtigt at understrege klart i dag, at vi på ingen måde skal finde os i nogen som helst former for diskrimination af mindretal i Danmark, lige meget om det er etniske, religiøse eller seksuelle mindretal, der er tale om.
Derfor er der brug for en aktiv indsats i skolerne og på ungdomsuddannelserne for at modvirke antisemitisme, racisme og diskrimination.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi forholder os til virkeligheden.
Der er en vigtig debat som hænger sammen med denne, for det viser sig jo desværre, at vi har et kæmpe problem med alt, alt for høje huslejer, alt, alt for høje boligpriser, som fører til, at de fattigste med de laveste indkomster klumpes sammen i vores storbyer.
Derfor bør vi også sørge for, at der er flere billige boliger, så det bliver muligt for mennesker at sprede sig, så det bliver muligt at få et mere spredt byggeri i vores store byer.
Desværre er det sådan, at regeringen og Dansk Folkepartis fratagelse af kommunernes frihed til at stille krav til nybyggeri – så man kunne sørge for 25 pct. alment boligbyggeri – lige præcis modvirker muligheden for at skabe flere billige boliger.
Ærlig talt har vi en situation, hvor et flertal herinde, et flertal på højrefløjen, trækker i en helt forkert og asocial retning.
Til sidst vil jeg bare slå fast, at vi ikke skal bøje nakken for ekstreme kræfter, men stå fast på vores demokratiske frihedsrettigheder og værdier og aktivt bruge vores institutioner i velfærdssamfundet og vores aktive civilsamfund til at bekæmpe de ekstreme kræfter.
På den baggrund vil jeg gerne læse et forslag til vedtagelse op fra SF, De Radikale, Alternativet og Enhedslisten:
Forslag til vedtagelse
»Regeringen opfordres til at fremlægge en samlet national handlingsplan for antiradikalisering i alle dele af samfundet og på alle niveauer, herunder skal der tages højde for radikalisering i moskeer, fængsler, udsatte boligområder, uddannelsesinstitutioner, bandemiljøer, internettet og på de sociale medier.
Regeringen bør derudover styrke det forebyggende sociale arbejde og støtten til personer, der ønsker at forlade radikaliserede miljøer.
Regeringen opfordres ligeledes til at lave en strategi for at hjælpe kommunerne med at etablere flere betalelige boliger og iværksætte nye boligsociale indsatser, så vi i fremtiden undgår dannelsen af nye parallelsamfund med parallelle retssystemer og social kontrol.«