runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christine Antorini (S), 2008-02-22:
Vi har hos Socialdemokraterne en målsætning om, at der på sigt skal være skattefinansierede madordninger som det frie og lige tilbud på uddannelsesstederne.
Det betyder selvfølgelig også, at man har retten til at sige: Nej, jeg har ikke lyst til at spise det måltid mad, der er der, jeg vil hellere have min madpakke med hjemmefra.
Det er jo nemlig det gode ved det frie valg, at det kan man også gøre, selv om det er et skattefinanseret tilbud, der er til stede.
Vi har så valgt at prioritere gratis daginstitutionsmad, undskyld, skattefinansieret adgang til daginstitutionsmad, men der er jo stadig væk det dilemma - og det er det, mit spørgsmål til Venstres ordfører går på - at der jo er en del skoler, som altså ikke har faciliteterne til madordninger.
Det er så også der, hvor vores prioritering ligger, for det er jo et skridt på vejen, nemlig at give muligheden for at etablere faciliteterne.
Jeg har ikke hørt Venstre komme med et eneste forslag om at give bedre muligheder for at få etableret disse faciliteter på den tredjedel af skolerne, som ikke har nogen muligheder for at tilbyde en madordning.
Karen Ellemann (V), 2008-02-22:
Perspektiverne i at igangsætte projekter for netop at afprøve og sætte fokus på, hvad det kan have af betydning for børnene, at der er adgang til den gode mad, synes jeg er ganske positive, og det er med til at sætte lige præcis fokus på det og i øvrigt få den sidste tredjedel af landets folkeskoler med på, at der altså her er en mulighed for at etablere nogle ordninger, og det her er - som jeg ser det - det kærlige klap i den rigtige retning, så man kan sige: Det har en betydning, hold da op, det betød noget, jeg fik frugt med hver dag, og her fik jeg det forærende i en periode.
Jeg er overbevist om, at der må være mange af de børn, som savner det her stykke frugt efterfølgende.
Som skolerne har etableret en mælkeordning, som forældrene betaler for, kan frugtordninger udbredes efter samme princip.
Christine Antorini (S), 2008-02-22:
Tak - også for det rigtige navn.
Jeg kan forstå, at Venstre ikke bryder sig om begrebet gratis mad.
Jeg kan nemlig godt huske den der frugtordning, der blev afsat et par få millioner kroner til.
Det var en såkaldt Carina Kristensen-frugt.
Fru Carina Kristensen var forbrugerminister før valget, og det var mægtig fint, at man kunne give sådan et stykke gratis frugt på nogle ganske få skoler - for det var, hvad der var råd til – i 1 måned, og så fik de ikke frugt mere.
Jeg var faktisk ikke klar over, at der var en pulje på 22 mio. kr.
Det er så åbenbart en Haardermadpakke, man får i 2 måneder på nogle udvalgte skoler.
Så er jeg bare nødt til at spørge Venstre: Hvad er perspektivet i det?
I stedet for at arbejde for, at der er adgang til sund mad til alle børn, går man altså ind og bruger skattekroner til en såkaldt gratis Haardermadpakke.
Karen Ellemann (V), 2008-02-22:
Der får jeg lyst til lige at minde fru Pernille Frahm om, at vi ikke har skolepligt, men undervisningspligt.
Derfor skal vi jo ikke tvinge vores børn i skole, da vi jo har muligheden for at undervise dem derhjemme selv, hvis det var det, vi skulle have lyst til.
Det er jo her, vi er fundamentalt uenige, og det synes jeg er fint vi får frem, nemlig at det lige præcis ikke er et tilbud til alle børn, at vi skal have det skattefinansieret og bruge ukristelig store beløb på at finansiere et fast måltid mad på skolerne hver evig eneste dag.
På den måde har vi ikke muligheden for at vælge at smøre madpakken derhjemme selv, og vi fratager forældrene det ansvar, som jeg er helt overbevist om er forældrenes, nemlig at vores børn får et sundt måltid mad.
Pernille Frahm (SF), 2008-02-22:
Man har jo masser af frit valg i det her land, specielt hvis man har penge, for så kan man jo også vælge at lade være med at sætte sit barn i folkeskolen; der er jo ingen tvang.
Og der er jo heller ingen, der vil proppe mad ned i halsen på de arme unger, men det er jo sådan, at når vi ser, der er en opgave, som vi synes er af en sådan karakter, at den faktisk påvirker alle - det påvirker alle børn i folkeskolen, og det er ikke kun et spørgsmål om indtægt, at vi ser, at der er børn, der ikke får ordentlig mad - er ordføreren så ikke enig i, at en af måderne at løse tilsvarende problemer på, f.eks. at sikre, at alle børn kommer i skole, er ved at sige: Det skal de, og vi stiller skolerne gratis til rådighed.
Er det tvang?
Det er jo et tilbud, det er jo en måde at løse en samfundsopgave på.
Karen Ellemann (V), 2008-02-22:
I forslaget står der, at man gerne vil sikre midler til gratis sund og økologisk skolemad i folkeskolen, og sådan som jeg læser forslaget, er der tale om, at det er noget, alle skoleelever skal tage imod.
Dermed bliver det i min optik og i Venstres optik, som jeg nævner, noget, der bliver pålagt alle at få, og dermed forsvinder det frie valg, dermed forsvinder muligheden for, at man også kan stå derhjemme og smøre madpakken.
Det er jo essentielt i det her, fordi vi hylder det frie valg, og vi hylder ansvaret hos forældrene, ansvaret for at sørge for, at ens barn får sund skolemad.
Jeg synes stadig væk, at det er vigtigt at fokusere på, at mulighederne findes i dag i folkeskolen, og at alle gode kræfter er sat ind for at fokusere på, at vi fortsat udbygger det område.
Martin Henriksen (DF), 2008-02-22:
Jeg kom til at tænke på, at vi startede de her uddannelsesforslag med et forslag om lektiehjælp til alle, og nu er vi så ved et forslag, der hedder gratis mad til alle.
Jeg synes, at det er meget rimeligt at understrege, at det er noget, som ikke er Folketingets opgave, men forældrenes opgave.
Det er altså forældrene, der har et opdragelsesansvar, og det er jo altså forældrene, der først og fremmest har en forpligtelse til at sikre, at deres børn får sund mad, og at deres børn vokser op under nogle fornuftige rammer og vilkår.
Det synes jeg kunne være meget relevant lige at få sat på plads, sådan at vi ikke blander os i, hvordan det også skal foregå.
Når det er sagt, vil jeg sige, at vi selvfølgelig synes, at der er sund fornuft i, at unge mennesker får noget godt at spise.
Det er ganske rimeligt, og de bør også have det, men vi kan dog ikke støtte forslaget om at sikre midler til gratis sund og økologisk mad i folkeskolen.
Vi synes, at det må være et forældreansvar, og vi synes, at forældrebetalte madordninger er ganske fornuftige.
Og jeg ved heller ikke, om der er nogen i folkeskolen, der dør af at få en madpakke med i skole.
Jeg døde i hvert fald ikke af det, og jeg tror heller ikke, at de fleste andre vil gøre det.
Hvis nogen er politisk uenige med mig, må jeg sige, at jeg ikke ved, om det er, fordi de vurderer, at det er kvaliteten af madpakken, der så har gjort, at jeg er blevet medlem af Dansk Folkeparti.
Jeg synes også, der bliver rejst en lang række andre problemstillinger med det her beslutningsforslag.
Så det kunne være, at man skulle overveje at give McDonald's muligheden for at tilbyde maden på de københavnske folkeskoler, når det, som Københavns Kommune tilbyder, er dårligere.
Det må man sige er en præstation i sig selv, men der er vel egentlig bare tale om den samme standard, som Københavns kommune har på en lang række andre områder, også på det sociale område og folkeskoleområdet i øvrigt.
Jeg vil også sige, at jeg synes, det er bemærkelsesværdigt, at SF i sit beslutningsforslag skriver, at sultne børn bliver urolige og rastløse og laver ballade eller bliver sløve, altså hvis de vel at mærke ikke får noget at spise, og det jo sådan set rigtigt nok.
Jeg kan ikke lade være med til at tænke på, for sådan er jeg nu engang indrettet, at hvert år, når vi har ramadanen, ser vi, hvordan en hel masse børn render rundt og er rastløse og aggressive og forstyrrer undervisningen, fordi de ikke får noget at spise, og så påpeger Dansk Folkeparti hvert år, at det er et problem, men venstrefløjen er tavs - fuldstændig tavs.
Næste gang vi ser den problemstilling dukke op, som den gør hvert år, glæder vi os til, at venstrefløjen også er med på banen der.
Det vil selvfølgelig være positivt.
Og igen vil jeg med hensyn til finansieringen sige, at den er der ikke styr på, for i beslutningsforslaget står der, at det koster 1,6 mia. kr. at indføre det, men i SF's finanslovforslag står der, at det koster 1,8 mia. kr. at gennemføre det, så det er der heller ikke styr på.
Med disse bemærkninger kan Dansk Folkeparti ikke støtte forslaget.
Anders Samuelsen (NY), 2008-02-22:
Jeg vil godt starte med at sige, at jeg synes, det er et rigtig godt forslag fra Det Radikale Venstres side.
Men en alternativ tankegang kunne være, om man via skattebilletten kunne være med til at finansiere faciliteterne i skolerne, så der kan laves noget ordentlig mad til ungerne og forældrene skal betale et beskedent beløb.
Det kunne også være en måde at gøre det på.
Man kunne også starte et andet sted.
Man kunne starte i det små med f.eks. at give børnene frugt og gulerødder i skolen, altså tage ét skridt ad gangen.
Det er noget, som vi også vil tage op med regeringen i forbindelse med finanslovforhandlingerne og se, om vi kan få brugt isen på området, for vi er fuldstændig enige i intentionen.
Der er ingen som helst tvivl om, at verden ser anderledes ud i dag, end den gjorde, dengang en af forældrene altid gik derhjemme og sørgede for madpakkerne.
De var måske ikke altid så lækre, jævnfør ministerens beskrivelse, men børnene havde i hvert fald en eller anden form for madpakke med i skolen.
I dag ser vi en anden virkelighed, hvor det meget let bliver noget hovsamad eller 20 kr. med i lommen, og så kan det godt være, det går op i slik og hat og briller i stedet for.
Intentionerne er vi sådan set enige i, men det er vigtigt, at vi ser tingene i sammenhæng og er med til at finde finansieringen.
Vi tager problemstillingen med til de finanslovforhandlinger, som nu går ind i den intensive periode.
Marianne Jelved (RV), 2008-02-22:
Det kan godt være, det lyder lidt underligt, men vi synes, at den nedsættelse af daginstitutionstaksterne, der skete for ikke så længe siden, og som kostede godt 1 mia. kr., er kommet ca. 95 pct. af forældrene til gode, nemlig de forældre, der betaler for at have deres børn i daginstitutioner.
Hvis vi annullerer det og hæver forældrebetalingen til det, den var før, kommer der nogle flere midler i statskassen, og de midler vil vi bruge til at finansiere madordninger i børneinstitutionerne og skolerne.
Men samtidig skal forældrene betale et sted mellem måske 10 og 15 kr. - vi har ikke regnet det nøjagtigt ud, men det vil være i den størrelsesorden - pr. måltid.
Når vi gerne vil have, at der skal være en medfinansiering fra forældrenes side undtagen for de forældre, som er omfattet af fripladsordningen, er det, fordi vi mener, det er familiens ansvar at sørge for, at der er mad til familien.
De mennesker, der er på plejehjem, og de, der modtager hjemmehjælp, skal betale for den mad, de modtager, hvis de har en madordning, og vi kan ikke se, at der skal gøres nogen forskel mellem dem og børnene i institutionerne og skolerne.
Men man kan også finansiere det på en anden måde.
Pernille Frahm (SF), 2008-02-22:
Er det sådan, at forældrebetalingen i daginstitutionerne skal hæves, for at der kan blive mad til alle børn?
Skal maden betales over daginstitutionstaksten, eller er det sådan, at forældrene ud over at skulle betale den hævede daginstitutionstakst også skal betale særskilt for maden?
Marianne Jelved (RV), 2008-02-22:
I Det Radikale Venstre går vi stærkt ind for, at der hver dag kan serveres et sundt, økologisk måltid mad i alle børneinstitutioner og skoler.
Det skal være til en rimelig pris for forældrene, nøjagtig ligesom vi i dag har madordninger på plejehjem for vore gamle medborgere, som ikke kan klare sig selv.
De betaler et beløb for den mad, de får, og vi synes, at forældrene også skal betale et beløb på den mad, deres børn får.
Efter at have hørt debatten bliver jeg faktisk ved nærmere eftertanke mere og mere betænkelig ved at se for mig, at det skal være gratis.
Jeg tror ikke, det er sundt.
Vi mener, at der til madordninger i børneinstitutioner og skoler skal knyttes en helt bevidst politik om sundhed, bevægelse, motion og madvaner, som skal integreres i børneinstitutionernes og skolernes hverdag.
Vi vil gerne have en ordning, der svarer til fripladsordningen i børneinstitutionerne, så de forældre, som i dag har friplads til deres børn i børnehaver og vuggestuer, også får friplads til en madordning.
Det kan selvfølgelig ordnes fuldstændig gnidningsfrit uden ret meget bureaukrati.
Det Radikale Venstre har foreslået, at Folketinget undlod at sænke børneinstitutionstaksterne fra, at brugerne skulle dække op til 33 pct. af driftsudgifterne til kun at dække 25 pct. af driftsudgifterne og i stedet brugte midlerne til at finansiere madordninger.
Vi synes, det er et godt eksempel på en rigtig dårlig prioritering fra Folketingets side, for de forældre, der har fået glæde af takstnedsættelsen, er de forældre, der betaler for at have deres børn i børneinstitutioner, men ikke de forældre, der har friplads.
Det er den omvendte Robin Hood, som Folketinget en gang imellem tager til sig på en uskøn måde, ligesom det er en dårlig prioritering at hæve børnechecken for de yngste børn med et eller andet stort antal kroner, som tilsammen bliver til mange hundrede millioner kroner, når vi kunne bruge de midler til de børn, som har det relativt dårligere end den største gruppe børn.
De penge, vi får ind her, kan bruges til at finansiere madordninger i børneinstitutionerne og skolerne.
Vi mener, at de forældre, som ikke er omfattet af fripladsordningen, fordi de har for høje indkomster, skal betale et sted mellem 15 og 20 kr. pr. barn.
Det er et tilbud, som vi synes Folketinget skulle tage imod.
Henrik Rasmussen (KF), 2008-02-22:
Der skal være sund mad i skolerne.
Så langt er vi vist alle enige.
Derfor har regeringen også sat stor fokus på betydningen af sund kost til børn og unge.
Det er bl.a. regeringens ønske, at alle børn i dagtilbud og skoler så vidt muligt i løbet af få år skal kunne købe et sundt måltid mad midt på dagen.
Det fremgår af regeringsgrundlaget, at børns helbred bør beskyttes mod dårlig kost og for lidt motion, men det er forældrenes ansvar at sørge for, at børnene får sund og nærende mad.
Det kan være gennem madpakken eller gennem betaling til sund mad i skolen.
Desværre må vi også se realiteterne i øjnene, og vi skal ikke altid fokusere på det sunde.
Det er lige så vigtigt, at man spiser varieret.
Det drejer sig ikke kun om det, som man kan og vil spise af specielle produkter med mindre sukkerindhold eller dyrket på en speciel måde.
Jeg tror, at hvis man vil have sunde kostvaner, skal man også bruge flere ressourcer på at lære forældrene at købe ordentlig ind og ikke mindst købe ordentlige råvarer til aftensmaden, og dermed give børn og unge et sundt forhold til, hvad de spiser og drikker, og lære dem, hvordan maden tilberedes.
Hvad angår de store børn, må jeg jo selv konstatere, at madpakken kommer retur, for så snart klokken ringer ud til det store spisefrikvarter, hænger alle fra 7. til 10. klasse ud i de lokale fastfoodforretninger, og de vil altid være et alternativ, selv om der er en gratis, sund skolemadordning.
Nogle skoler tilbyder frugtordninger eller har frugtboder.
Disse initiativer tror jeg er et rigtig godt alternativ til at fokusere på selve madpakken.
Eleverne kan i løbet af dagen gå ned til frugtboden og købe et æble eller en frugtstang, som et mellemmåltid.
Det tror jeg er et lille initiativ med en stor virkning på børns forståelse for at spise sundere mad.
Vi konservative mener ikke, at staten skal overtage forældrenes ansvar for, at børnene får ordentlig mad i skolen.
Skolemadordningerne skal være frivillige og forældrebetalte.
Derfor kan De Konservative heller ikke støtte forslaget.
Martin Henriksen (DF), 2008-02-22:
En ting er, at folketingsmedlemmer og folketingsmedlemmer med børn får serveret mad på statens regning herinde,
en anden ting er, at staten også skal betale, hvis vi ud af vores forholdsvis gode løn ikke er i stand til at betale for vores børn i folkeskolen.
Nu har jeg ikke selv børn, men jeg håber, at jeg får det en dag.
Det synes jeg ikke umiddelbart sådan lige er sammenligneligt, men hvis det kan trøste fru Pernille Frahm, går jeg gerne ud og lægger 15 kr. til Snapstinget.
Det er slet ikke det.
Det, vi fra Dansk Folkepartis side har sagt, og det synes vi er et ganske rimeligt synspunkt, er, at forældrene har et opdragelsesansvar, og at forældrene også overordnet set har et ansvar for at sørge for, at deres børn får noget fornuftigt at spise.
Det burde ikke være et kontroversielt synspunkt.
Det er tilsyneladende et kontroversielt synspunkt.
Det synes jeg faktisk er noget trist.
Når vi nu ser, at de her forældrebetalte madordninger bliver mere udbredte i folkeskolerne, og det kommer jo stille og roligt, og det synes jeg er fornuftigt, vil det være helt fint, hvis man i lovgivningen - jeg kan ikke lige gennemskue det teknisk og juridisk - gav mulighed for at give en friplads, så familier, der ikke selv har råd til at betale for madordningerne, får en friplads.
Det synes jeg ville være helt, helt fint, men ikke gratis mad til alle.
Direktøren og folketingsmedlemmet kan godt selv betale for den.
Pernille Frahm (SF), 2008-02-22:
Lige før var ordføreren og jeg, som begge har en rimelig god indkomst, inde og få et gratis måltid mad, for ellers var det her ikke gået godt, og det ved vi begge to, ikke også?
Jeg siger det bare, for i andre sammenhænge gør det åbenbart ikke noget, at folk, der egentlig godt selv kan betale, får lidt.
Det får de også, når vi laver folkeskole, og når vi laver sygehuse, og det gør de også, når vi laver gratis veje, som vi kan køre på.
Her får de, der egentlig godt kan betale, også lidt.
Det gør vi for at sikre, at der ikke nogen, der falder igennem.
Er det sådan, at ordføreren synes, at vi på andre områder skal begynde at kræve betaling?
Skal vi betale for sygehuse, skal vi betale for nye hofter, hvad skal vi mere betale for, hvis vi har råd til det?
Martin Henriksen (DF), 2008-02-22:
Nu var det ikke mig, der startede med at kalde Dansk Folkeparti for de svages forsvarere - det gør jeg gerne - men det var faktisk fru Pernille Frahm, der startede med at kalde Dansk Folkeparti det, og så kvitterede jeg blot for det, og det gør jeg selvfølgelig gerne en gang til.
Det, som jeg bare følte mig foranlediget til at sige, var, at vi nu her i dag har haft diskussioner om en hel masse emner, hvor vi startede med et beslutningsforslag om lektiehjælp til alle, og hvor vi nu slutter af med et beslutningsforslag om gratis mad til alle.
Jeg føler mig bare foranlediget til at sige, at jeg ikke kan se, hvorfor direktørens eller folketingsmedlemmets børn eller børn fra en familie, der har en fornuftig økonomi, skal have gratis mad af det offentlige.
Det kan jeg simpelt hen ikke se.
Så er det rigtigt nok, at der er nogle familier, hvor der er nogle problemer, og hvor de ikke tager godt nok hånd om deres børn.
Jeg synes, at det ville være rimeligt, når vi kan se, at forældrebetalte madordninger bliver mere og mere udbredte, at vi så, hvad angår madordninger, ligesom man har gjort på daginstitutionsområdet, kigger på en mulighed for en fripladsordning for de familier, som af den ene eller anden årsag ikke kan få råd til at indgå i en forældrebetalt madordning.
Det sagde jeg var en udmærket idé.
Anders Samuelsen (NY), 2008-02-22:
Igen har vi her et forslag fuldt af gode intentioner, som koster en masse penge.
Man bliver nødt til at sige, at tingene jo skal hænge sammen, og derfor må jeg igen henvise til, at der nu pågår nogle forhandlinger om finansloven.
Henrik Rasmussen (KF), 2008-02-22:
Jeg vil ikke tage så store i min mund at sige, at det er guds gave, men jeg vil sige, at det er demokratiets gave til nærdemokratiet, at vi har kommunerne.
Derfor vil jeg bakke dem op til sidste åndedræt.
Martin Henriksen (DF), 2008-02-22:
Jeg synes bare, at det kunne være befriende at få ordføreren til at sige noget i retning af, at det jo altså bare ikke kan være sådan, at man fra regeringens side til enhver tid stiller sig op og siger, at det kommunale selvstyre er guds gave til borgerne.
Det er jo nærmest sådan, man hører det, når man hører de forskellige ordførere fra regeringspartierne udtale sig.
Der er rigtig mange kommuner, som bare ikke gør det godt nok, bl.a. fordi man i de kommuner har valgt nogle kommunalpolitikere, som man måske ikke skulle have valgt.
Og der ville det være befriende, hvis man bl.a. fra Det Konservative Folkepartis side turde sige: Hvis ikke I gør det godt nok, så vil vi gerne tage ansvaret på os.
Det er jo altså altid sådan, at de, der peger fingre, også i sidste ende peger fingre ad os herinde, når det kommer til stykket.
Så derfor ville det også være befriende en gang imellem at sige: Hvis I ikke kan gøre det godt nok, så gør vi det ganske enkelt for jer.
Henrik Rasmussen (KF), 2008-02-22:
Jo, men man skal jo se det her som et problem, der har eksisteret gennem en lang årrække
Efterfølgende har der været op- og nedture i de kommunale økonomier, og de steder, hvor man har skullet spare på de kommunale budgetter, har så været på bygningsvedligeholdelse.
Der er ingen tvivl om, at kommunerne bliver straffet i dag, og det er jo desværre et faktum, som vi kan se, at kommunerne i dag står med kæmpestore udgifter, hvor der er skoler med svampeskader osv., og der er det altså ikke nok bare at kalde det almindelig vedligeholdelse.
Det tror jeg er en lektie, kommunerne har lært.
Martin Henriksen (DF), 2008-02-22:
Jeg synes, det er en god, principiel debat om, hvor ansvaret skal ligge, men jeg kunne godt tænke mig at spørge hr. Henrik Rasmussen, om det ikke ville være helt i orden og helt på sin plads at konkludere, at der altså er en lang række kommuner, som bare ikke har gjort det godt nok.
Jeg går også ud fra, at det er derfor, at regeringen har foreslået den her kvalitetsfond på 50 mia. kr., hvoraf en del så skal gå til folkeskoleområdet.
Det er vel, fordi man også fra regeringens side har erkendt, hvad vi fra Dansk Folkepartis side for lang tid siden har erkendt, nemlig at der er nogle kommuner, som bare ikke lever op til deres ansvar.
Er det ikke derfor, regeringen foreslår det, som regeringen foreslår?
Henrik Rasmussen (KF), 2008-02-22:
Jeg siger jo netop, at hvis det er via bloktilskuddet, så er pengene ikke øremærket.
Og det er jo rent faktisk det, som SF foreslår her i sine forslag.
Pernille Frahm (SF), 2008-02-22:
Jeg vil bare spørge, om ordføreren ikke synes, at han lige modsagde sig selv: Hvis regeringen giver penge til noget, skal de bruges til det, men i øvrigt skal kommunerne selv bestemme.
Hvis vi nu vælger at vedtage SF's beslutningsforslag, fordi vi vil give nogle penge til noget bestemt, er det så ikke fair nok at sige, at så er det det, de skal bruges til?
Henrik Rasmussen (KF), 2008-02-22:
Ja, hvis de er afsat til bygningsvedligeholdelse og øremærket den konto, er det selvfølgelig også det, de skal bruges til for at sikre de offentlige institutioner, og sådan skal det selvfølgelig være.
Men det er kommunerne, som suverænt bestemmer, hvordan de vil bruge deres penge.