Karen Jespersen (V), 2008-02-19:
Grønlands hjemmestyre har med hjemmestyreordningen overtaget ansvaret for mange centrale sagsområder, der har betydning for den grønlandske befolknings hverdag.
Ansvaret for den lovgivning og udøvende myndighed på overtagne områder ligger således hos Grønlands hjemmestyre.
Og samarbejdet mellem regeringen og landsstyret sker med respekt for hjemmestyreordningen og inden for hjemmestyreordningens rammer.
Det gælder også det sociale område.
Hjemmestyreordningen bygger på princippet om nærhed mellem beslutningstagerne og dem, beslutningerne vedrører.
Det er et princip, regeringen støtter, også i forhold til Grønland.
Det sociale arbejde i Grønland skal være forankret i Grønland.
Det er i Grønland, at den basale indsigt i de lokale forhold og forståelsen for de grønlandske behov og traditioner findes.
Det berører i høj grad også mig at være vidne til de sociale problemer, der findes i Grønland.
Vi ved fra undersøgelser, at forholdsvis flere børn end i Danmark lever i familier præget af store sociale problemer.
Det gælder problemer som vold og seksuelt misbrug.
Samtidig er andelen af børn anbragt uden for hjemmet næsten dobbelt så høj i Grønland som i Danmark, og der er et højt antal selvmord blandt unge mennesker.
Det er en situation, der i høj grad er bekymrende.
Danmark er et stærkt velfærdssamfund, men vi kan selvsagt ikke sige os fri for også at have sociale problemer, som kræver løsning.
Vi har derfor en stor viden om og erfaring med bl.a. målrettet indsats mod udsatte børn og unge.
Meget af den viden vil også kunne bruges i Grønland.
Derfor har regeringen både nu og tidligere tilbudt sin hjælp til de grønlandske myndigheder.
Det har bl.a. resulteret i den samarbejdsaftale på området for udsatte børn og unge, der blev indgået i 2006 mellem den daværende socialminister og landsstyremedlemmet for familie og justitsvæsen.
Den aftale er et godt værktøj for netop den erfarings- og videndeling, som jeg mener vi kan bidrage til.
Og siden indgåelsen er der også iværksat projekter og initiativer, som netop har denne erfaringsdeling for øje.
Jeg kan oplyse, at jeg så sent som for en uge siden havde et møde med min grønlandske kollega, landsstyremedlem Arkalo Abelsen, hvor vi drøftede den sociale situation i Grønland.
Arkalo Abelsen forsikrede mig om, at de grønlandske myndigheder er meget opmærksomme på den sociale situation, og han orienterede mig om de forskellige tiltag og konkrete projekter, som hjemmestyret har sat eller vil sætte i værk for at komme de sociale problemer til livs.
Bl.a. har hjemmestyret i 2006 og 2007 kørt en landsdækkende oplysningskampagne bl.a. via medierne, og der er husstandsomdelt fire pjecer om seksuelt misbrug.
I forbindelse med den oplysningskampagne blev der også afholdt lokale kurser til kvalificering af lokale professionelle medarbejdere, som arbejder med udsatte børn og unge.
Der er etableret landsdækkende telefoniske rådgivningscentre for familier, børn og unge, der har behov for støtte.
Der arbejdes i det hele taget konstant på at udvikle fagligheden i det arbejde.
Siden 2007 har landsstyret ydet tilskud til kommuner til afholdelse af familiehøjskoler, som ligeledes har til formål at styrke og hjælpe de familier, der har brug for råd, støtte og vejledning.
Der vil også blive afholdt en stor konference her til foråret, hvor de sociale problemer i Grønland vil være i fokus.
Undersøgelsen skal give et mere præcist billede af, hvordan familier trives i hele Grønland.
Hjemmestyret vil hermed have et redskab til at målrette indsatsen over for de familier, der ikke trives.
Alt det viser, at der er stor politisk opmærksomhed i Grønland om de sociale problemer.
De grønlandske myndigheder tager de sociale problemer alvorligt, og jeg mener, at man har iværksat en række gode tiltag.
Jeg snakkede med min grønlandske kollega om, hvordan vi fra dansk side med respekt for hjemmestyrets kompetence på området kan yde yderligere hjælp.
Jeg mener, at så længe der er muligheder for at gøre noget mere for udsatte børn og unge, så skal vi hjælpe med at gøre det.
Det var vi enige om, og vi har aftalt, at det samarbejde, der blev etableret i 2006, skal være stærkere i fremtiden.
Der vil i den nærmeste fremtid blive afholdt et møde i Det Sociale Kontaktudvalg.
Udvalget skal bl.a. følge op på samarbejdsaftalen fra 2006.
Jeg mener, at det vil være det rette forum for de nærmere drøftelser af, hvordan det igangværende samarbejde kan intensiveres og udbygges, og hvordan vi fra Velfærdsministeriets side i form af erfaring og viden kan bidrage til, at de sociale problemer i Grønland løses hurtigt og på den bedst mulige måde.
Jeg er selvfølgelig meget tilfreds med, at Grønland også har tilkendegivet, at man er interesseret i at intensivere samarbejdet på det sociale område.
Styrken i rigsfællesskabet er netop samarbejde i gensidig respekt.
Jeg er sikker på, at vi med den samlede viden og erfaring, vi har på det sociale område, kan bidrage til en positiv udvikling i forhold til de problemer, der er i det grønlandske samfund.