runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2011-02-08:
Hvis vi tager budgettallet for folkeskolen for 2010, er det 38,5 mia. kr.
Vi ved, at 30 pct. af økonomien bliver trukket bort fra folkeskolen den 1. august, fordi man der starter alle specialtilbuddene.
30 pct. af 38,5 mia. kr. er immer væk mange, mange penge, og med dem kunne man selv arbejde i folkeskolen og gøre en kæmpeindsats, hvis de elever var i klassen, og der var afsat ressourcer til dem.
Det ville betyde, at der var penge til den socialpædagog eller den undervisningsassistent, der kunne gøre en forskel, eller til de særlige tilbud, der ellers kan laves.
Det er der, man skal gå ind at kigge, vil jeg sige til hr. Frank Aaen.
Lad være med al den misundelse i forhold til de andre.
Marianne Jelved (RV), 2011-02-08:
Jeg vil gerne spørge Venstres ordfører: Hvor er de pensionsopsparinger konteret henne, som de overenskomstansatte lærere – som jo er langt de fleste i dag – har aftalt med kommunerne?
Inger Støjberg (V), 2011-02-08:
Nu må vi jo tage tingene i den rækkefølge, som tingene kommer i.
Regeringen har fremsat det her forslag.
Det har vi gjort i god tid inden et folketingsvalg, og det betyder jo så, at man som vælger kan tage stilling til det forslag, der ligger, og så må vi se, om vi kan skaffe et flertal for det.
Det håber jeg naturligvis meget at vi kan, og det håber resten af regeringen også, i og med at det vil være en meget, meget stor del af løsningen af de fremtidige økonomiske udfordringer, som vi står over for.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2011-02-08:
Jeg vil gerne rose ministeren for den generelle tålmodighed, der udvises.
Det kan man jo kun sætte pris på.
Men ministeren siger også, at man som vælger kan tage stilling til det udspil, regeringen er kommet med.
Hvis man som vælger kan tage stilling, er det ved et valg, og man kan jo egentlig kun som vælger tage stilling, hvis det her forlig bliver opsagt inden et folketingsvalg, for ellers er regeringen jo stadig bundet af de aftaler, som den har med Socialdemokraterne og Dansk Folkeparti.
Så for at ministerens ord kan blive til sandhed, er man vel nødt til at opsige velfærdsforliget, hvis ikke man får en ny aftale om at afskaffe efterlønnen inden et folketingsvalg.
Er det ikke korrekt?
Inger Støjberg (V), 2011-02-08:
Nej, for jeg mener rent faktisk, at det er så klart nu, hvilke valg man står over for som vælger.
Der er jo ingen tvivl om, at økonomien er et af de allervigtigste temaer, og derfor er det også noget af det, der kommer til at fylde meget ved et kommende folketingsvalg.
Men det, der vil ske nu, er, at nu er lovforslaget fremlagt, og så vil regeringen komme med sit 2020-udspil, som jo vil vise, hvor omfattende de økonomiske udfordringer er for Danmark i fremtiden, og så vil der blive indkaldt til forhandlinger på baggrund af 2020-planen.
Så det er køreplanen fra nu.
Per Ørum Jørgensen (KD), 2011-02-08:
Jeg synes, det er en interessant debat, men den bringer os jo nok ikke så meget videre i forhold til den store aktuelle debat omkring efterlønnen.
For mig at se
ligner det en regering, som er kommet ud med et forslag, som ikke er særlig populært i befolkningen, og som der heller ikke er flertal for.
Derfor kunne det godt være, man havde behov for lidt hjælp.
Fra Kristendemokraternes side er vi jo kommet med en model, der går ud på, at man kan få efterløn, hvis man har haft tilknytning til arbejdsmarkedet i 40 år, hvis man har haft 40 aktive år på arbejdsmarkedet.
Jeg har også bemærket, at Dansk Folkeparti egentlig har støttet op omkring den model.
Hvordan forholder ministeren sig til sådan en model?
Inger Støjberg (V), 2011-02-08:
Helt personligt synes jeg, at den model, som regeringen har fremlagt, er bedre, og det synes jeg bl.a, fordi der er god tid til at indrette sig.
Altså de unge ved nu, at når man 45 år eller derunder, får man ikke efterløn, mellemgruppen op til de 56 år ved, at der kommer til at ske nogle ændringer, og fra 57 år og op, ja, der sker der ikke noget som helst.
Det er den ene del af det.
Den anden del af det er, at når vi kigger på tallene, kan vi jo se, at det er sådan, at godt 85 pct. af de mennesker, der går på efterløn, forlader arbejdsmarkedet direkte og går på efterløn.
Og efterløn var jo i sin oprindelige form ikke ment som en ordning, der skulle bruges for nedslidte, kan man sige, fordi man netop skal være på arbejdsmarkedet og stå til rådighed for arbejdsmarkedet, når man går på efterløn.
Men der skal være en ordning for de mennesker, der reelt er nedslidte, og det er så det, der er det tredje ben i regeringens udspil og et meget, meget væsentligt element, nemlig det, at er man nedslidt, eller er man for syg til at være på arbejdsmarkedet, så skal man ikke være der.
Oven i købet er det sådan, at det bliver med en langt smidigere sagsbehandling end ellers.
Så jeg synes, at vi har skruet en helhedsorienteret løsning sammen, der gør, at de nedslidte nu kan få en seniorførtidspension, og at resten så skal blive på arbejdsmarkedet.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2011-02-08:
Jeg synes jo sådan set, at der er grund til at kvittere for den nye kurs, som regeringen har lagt på efterlønsområdet.
Det er vi faktisk meget glade for i Liberal Alliance.
Der skal jo også være nogle, der siger noget positivt til ministeren, og det vil vi gerne gøre.
Jeg synes, at det er et spændende forløb, der er lagt til rette.
Vi er selvfølgelig ærgerlige over, at vi ikke er med i det her velfærdsforlig – eller rettere sagt, vi er ikke ærgerlige over, at vi ikke er med i velfærdsforliget, men vi er ærgerlige over, at vi ikke kan være med i forhandlingerne på den korte bane. Det, jeg vil spørge ministeren om, er, at hvis nu det mod forventning ikke skulle lykkes velfærdsforligspartierne at nå frem til en aftale om at afskaffe efterlønnen, er det så planen, at regeringen opsiger velfærdsforliget op til næste folketingsvalg, sådan at et nyt Folketing har mulighed for at afskaffe efterlønnen?
Inger Støjberg (V), 2011-02-08:
Altså, jeg synes, der grundlæggende er noget galt ved at betale friske og raske og rørige mennesker for at trække sig ud af arbejdsmarkedet
, og jo i høj grad i en tid, hvor vi kan se at vi kommer til at mangle hænder, og hvor der er for få til at forsørge de mange
Det er årsagen til, at vi har fremsat det her.
Når det er sagt, er der en gruppe, der er nedslidte, men det behøver jo ikke være efter 40 år på arbejdsmarkedet.
Det kan lige så godt være efter 45 år, og det kan også være efter 38 år på arbejdsmarkedet, og det synes jeg er svagheden ved en model, hvor man siger at folk skal være 40 år på arbejdsmarkedet, før det kan udløse en efterløn.
For det er ikke antallet af år på arbejdsmarkedet, det er jo de arbejdsfunktioner, man har haft, og den helbredstilstand, man har, der afgør, om man er nedslidt eller ej.
Karl H. Bornhøft (SF), 2011-02-08:
Det, jeg er interesseret i at høre ministeren om, er spørgsmålet om den rolle, som denne ordning spiller i forhold til geografien.
Hvis vi ser på, hvor man vil blive hårdt ramt, ved at efterlønnen forsvinder, så kan enhver jo se, at Nordjylland, som vi begge to kender ret meget til, vil blive voldsomt hårdt ramt.
Hvis man ser på geografien med hensyn til de skattelettelser, der blev givet i forbindelse med den sidste pakke, kan man sige det på den måde, at Nordjylland overhovedet ikke blev ramt, hvor de formodentlig gerne ville have været ramt.
Så det, jeg vil spørge ministeren om, er: Bekymrer det ikke ministeren at være med til at drøfte en ordning, som vil betyde, at der geografisk set vil blive skabt et endnu større svælg mellem, hvilke muligheder de enkelte egne har for at klare sig i tiden fremover?
Inger Støjberg (V), 2011-02-08:
Altså, jeg vil sige, at det, jeg er interesseret i, er mennesker.
Det er det enkelte menneske, jeg er interesseret i, og ikke geografi og kommunegrænser, for det er jo det, der ligger i hr. Karl H. Bornhøfts spørgsmål.
Det, jeg er interesseret i, er, hvordan vi med den ene hånd kan forebygge, så mennesker kan blive længere tid på arbejdsmarkedet – og det er fuldstændig ligegyldigt, om man bor i Skagen, i Skive eller i Skævinge – og hvordan vi kan indrette et arbejdsmarked, der gør, at man kan blive der længere, og hvordan vi så med den anden hånd kan indrette et system, der gør, at man, hvis man er nedslidt, også kan få mulighed for at trække sig ud af arbejdsmarkedet.
Igen er det jo ligegyldigt, om man er 40, 50 eller 60 år – er man for syg eller nedslidt til at være på arbejdsmarkedet, så skal man ikke være der, så skal man over på en ordning.
Og det er altså igen ligegyldigt, om det er Skagen, Skævinge eller Skive, man kommer fra.
Så jeg er ikke interesseret i geografi og kommunegrænser; jeg er interesseret i mennesker og i at få lavet et system, der gør, at vi ikke betaler friske, raske og rørige mennesker for at gå ud af arbejdsmarkedet i en tid, hvor vi mangler hænder, og hvor der er for få til at forsørge de mange.
Karl H. Bornhøft (SF), 2011-02-08:
Jamen jeg vil da godt starte med at udtrykke min store sympati for, at ministeren bekymrer sig om det enkelte individ og ikke specifikt om egne i landet.
Nu kan jeg jo så oplyse ministeren om, at der cirka er 600.000 individer i Nordjylland, og at de også føler sig som sådan, og derfor kan man vel egentlig også med god ret argumentere for, at man da så også kan bekymre sig for dem, når de nu faktisk er individer.
Det, jeg har brug for at få ministerens klare svar på, da jeg ikke rigtig kunne få et klart svar før, er: Er ministeren fuldstændig ligeglad med, hvilken påvirkning det har på forskellige geografier, når ministeren overvejer ordninger af den her karakter?
Inger Støjberg (V), 2011-02-08:
Altså, jeg vil ikke tro, at det påvirker geografien, at man ændrer på efterlønsordningen, men det kunne jo påvirke økonomien rundtomkring i kommunerne.
Til det er der jo at sige, at vi normalt har den mekanisme herinde, at hvis man på denne måde flytter overførsler fra den ene kasse til den anden, flytter pengene så at sige med.
Og jeg kunne også bedst forestille mig, at det vil blive sådan, i tilfælde af at man afskaffer efterlønnen.
Men det vigtige for mig er altså bare igen, at vi ikke betaler friske, raske og rørige mennesker for at forlade arbejdsmarkedet, når vi kan se, at vi kommer til at mangle hænder og at vi simpelt hen ikke kan få kassen til at stemme, at der er for få penge i kassen og for få mennesker ude på arbejdsmarkedet.
Men det er lige så vigtigt at få sagt, at der skal være en ordning, der gør, at hvis man er for nedslidt til at være på arbejdsmarkedet, så skal man ikke være der, og at det skal være en smidig ordning, og det er det, der ligger i seniorførtidspensionen.
Per Ørum Jørgensen (KD), 2011-02-08:
Jeg vil sådan set også rose regeringen for at tage fat på den problemstilling og den udfordring, som vi jo alle sammen kan se kommer.
Der, hvor min bekymring så er – en bekymring, jeg kan høre at mange andre har – er netop den store gruppe, som måske er for raske til at komme i betragtning til en førtidspension, men for nedslidte til at komme i job, og det er jo ganske givet en stor gruppe.
Der tænker jeg netop, at modellen, hvor man egentlig tager hensyn til, hvornår folk træder ind på arbejdsmarkedet, giver fornuft også i forhold til at mindske den gruppe.
Man kan sige, at man jo også nedbringer det antal borgere, som skal igennem en visitering i forhold til førtidspension eller seniorførtidspension, og dermed egentlig tager hensyn til og udgangspunkt i, hvornår folk træder ind på arbejdsmarkedet, for at minimere den gruppe.
Bent Bøgsted (DF), 2011-02-08:
Det må egentlig være lidt underligt for beskæftigelsesministeren nu at stå på talerstolen og skulle forsvare en afskaffelse af efterlønnen, som jeg i bund og grund ikke tror at beskæftigelsesministeren inderst inde ønsker at ændre på.
Men lad det nu være, det er en anden sag.
Jeg vil godt lige grave lidt i det her med seniorførtidspension, for jeg synes, at ministeren slap lidt nemt om ved svaret til hr. Eigil Andersen.
Som det fremgår, sagde finansministeren, at det var de samme regler, der gjaldt for at få seniorførtidspension som for at få førtidspension; der skulle bare ikke være så lang sagsbehandlingstid.
Og hvis vi tager de regler, har vi den situation, at der er nogle, der er for syge til at arbejde, men for raske til at få førtidspension.
Det vil sige, at de falder i et hul, hvor de ikke kan få den seniorførtidspension, som ministeren snakker om.
Noget andet er, at ca. 50, 60, måske 70 pct. af dem, der skulle gå på efterløn, men så i stedet skal have den seniorførtidspension, er gift og dermed ikke kan få seniorførtidspension, fordi den modregnes i ægtefællens indkomst.
Synes ministeren ikke, at der er et kæmpestort problem der?
Eller er det helt bevidst, at man siger, at alle dem, der bliver ramt af ægtefælleafhængighed, er indregnet i de besparelser, som regeringen kom med, altså at det er derfor, den besparelse ligger der?
Eller hvordan forholder det sig der?
Inger Støjberg (V), 2011-02-08:
Og når det kan gøres langt hurtigere, når det gælder seniorførtidspensionen, er det jo, fordi der i høj grad er tale om folk, der er nedslidte, og det bliver man jo selvsagt ikke fra den ene dag til den anden.
Så der vil ligge historik i både journaler, sygedagpengesystemet og andre steder, som man kan trække oplysninger fra, og derfor vil man kunne gøre sagsbehandlingen langt hurtigere og langt mere smidig end i det kendte system.
Så er det jo også sådan, at der skal skrues ned på volumenknappen i forbindelse med arbejdsprøvning, for det giver naturligvis ingen mening i 2-3 år at arbejdsprøve en mand, der kun har 4 år tilbage på arbejdsmarkedet.
Bent Bøgsted (DF), 2011-02-08:
Jamen det kan måske lyde godt nok, for vi kender jo systemet, som det er i dag, nemlig at folk, der skal have førtidspension, kommer ud i en lang arbejdsprøvning.
Men det ændrer jo ikke ved, at som reglerne er i dag, skal man have et vist tab af erhvervsevne for at kunne få tilkendt førtidspension, og at der altså så er en mellemgruppe, der er for syge til at være på arbejdspladsen, men for raske til at få førtidspension.
Og det er en ret så stor gruppe.
Det er dem, der er nedslidte på arbejdsmarkedet.
Det er, som om regeringen hele tiden taler uden om den gruppe og siger, at alle kan få førtidspension.
Nej, det kan alle ikke, og jeg mangler ligesom en erkendelse fra ministerens side af, at der er nogle, der falder i et hul her.
Hvis det er tilfældet, at der ikke er nogen, der falder i et hul, og at alle kan få førtidspension, så står vi stadig væk tilbage med, at der sker en kraftig modregning i deres førtidspension.
Men jeg tror ikke, at det er det, der er i ministerens tanker, altså at alle skulle kunne få den førtidspension.
Det er i hvert fald ikke sådan, det er efter de regler; så skal reglerne laves kraftigt om.
Inger Støjberg (V), 2011-02-08:
Seniorførtidspension skal tildeles på baggrund af de samme kriterier, som allerede er kendte i dag, men det er sådan, at der for de her mennesker, der er tale om, også bliver mulighed for at få et fleksjob.
Så synes jeg også, det er vigtigt at få en helt faktuel ting på plads, og det er, at godt 85 pct. af de mennesker, der går på efterløn, jo går på efterløn direkte fra arbejde.
Så det vil sige, at det jo er mennesker, der har været på arbejdsmarkedet og så går direkte fra arbejdsmarkedet over på efterløn.
Så derfor er der en lang række gode grunde til, at de her mennesker nemt kan indeholdes i det nuværende system, men jeg glæder mig meget over, at jeg kan høre, at hr. Bent Bøgsted trods alt er interesseret i at diskutere de her ting.
Det er dog mere, end man kan sige om oppositionen.
Villum Christensen (LA), 2011-02-08:
Sidste gang Liberal Alliance fremsatte det her forslag, var et af de bærende argumenter fra Venstre, at når man havde indgået et forlig i 2006, skulle det forlig naturligvis holdes; altså at en aftale er en aftale.
På den måde undgik man selvfølgelig at tage stilling til substansen i problemstillingen, som vi nu har hørt rigtig meget om.
Der er mange, der stadig væk stiller spørgsmålet om, hvordan det kan være, at en aftale ikke stadig væk er en aftale.
Det kunne jeg godt tænke mig at høre ministeren om.
Det var en aftale, at man så startede – godt nok først om 13 år – med at udfase den.
Vi var rigtig mange, der undrede os over, at der kunne ske så meget i verdensøkonomien, uden at det gjorde indtryk på Venstre.
Er en aftale ikke stadig væk en aftale?
Inger Støjberg (V), 2011-02-08:
Altså, jeg tror lige, der er noget hr. Lennart Damsbo-Andersen og jeg skal have på plads nu, for det kan jo ikke altsammen være rigtigt.
Det kan jo i hvert fald ikke være rigtigt, hvad hr. Lennart Damsbo-Andersens to eller tre eller fire fæller her ovre på venstrefløjen har beskyldt regeringen for, nemlig ikke at have villet diskutere, om efterlønnen skulle afskaffes, for nu siger hr. Lennart Damsbo-Andersen, at regeringen jo hele tiden har sagt, at efterlønnen skulle afskaffes.
Det alt sammen kan jo da i hvert fald ikke være rigtigt, det må vi da snart kunne blive enige om.
Så kan man om det der med solidaritet sige, at hr. Lennart Damsbo-Andersens bønner jo i virkeligheden er blevet hørt, for den solidariske løsning, som regeringen har lagt frem, om en seniorførtidspension betyder jo netop, at alle kommer til at indbetale, og at alle, der så får brug for den, også får mulighed for at trække på den kasse.
Og med den form for ordning, som hr. Lennart Damsbo-Andersen argumenterer for, argumenterer han sig sådan set lige ind i den her ordning, og det takker jeg meget for.
Villum Christensen (LA), 2011-02-08:
Det var dejligt at få lidt substans i argumentationen.
Det er sådan med demografiske argumenter, at vi hele tiden har sikkerhed for, hvor mange der er født, når de andre forlader arbejdsmarkedet.
Men det er da godt, at man er kommet til de sider i 10-års-oversigten, eller hvor man ellers læser om sådan noget.
En anden ting, jeg har lyst til at bringe frem, er, at ministeren i sit første indlæg sagde, at man med det her initiativ havde en konkret løsning, der kan håndtere de udfordringer, dansk økonomi står over for.
Betyder det så, at man er af den opfattelse, at man med det forslag, som regeringen har lagt frem, har klaret balanceproblemerne i dansk økonomi?
Inger Støjberg (V), 2011-02-08:
Nu er det her jo et af de elementer, der indgår i at genoprette dansk økonomi.
Hr. Villum Christensen var jo også selv med til at stemme for genopretningsaftalen sidste sommer, hvilket er et andet element.
Der er ingen tvivl om, at vi står over for nogle store økonomiske udfordringer, og det gør vi i høj grad, fordi demografien er, som den er: Der er simpelt hen for få til at forsørge de mange.
Det er årsagen til, at vi bl.a. har fremlagt den her tilbagetrækningsreform, men jo også en række andre initiativer.
Det var sådan set det, jeg mente med, at tingene er lagt helt åbent frem fra regeringens side, hvilket jo står i modsætning til oppositionens svar, som vi bare ikke kan få.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2011-02-08:
Nu er det ikke så meget rosende ord og sådan noget, og det er også fint nok.
Så tager vi det på den anden måde.
Det bliver defineret på mange måder rundtomkring, og jeg har noteret mig, at Socialdemokratiets tidligere formand, forhenværende statsminister Anker Jørgensen, har sin egen udlægning af ordet solidaritet.
Han siger, at solidaritet er kærlighed.
Solidaritet betyder ikke, at man kun vil give til noget, som man selv får gavn af.
Solidaritet er kærlighed.
Så jeg kunne godt tænke mig, når nu ministeren har så meget solidaritet, at høre, hvad de mennesker, som så ikke længere kan komme på efterløn, og som ikke kan komme på førtidspension nu – de kan så vente 6 måneder på, at deres sag bliver behandlet – skal leve af i den periode.
Inger Støjberg (V), 2011-02-08:
For det første er det jo nogle af de ting, som vi skal til at forhandle om, men det glæder mig da i øvrigt, hvis hr. Lennart Damsbo-Andersen nu også melder sig ind i koret af folk, der er reelt interesserede i forslaget, for indtil videre har jeg kun oplevet tilbagelænethed fra oppositionens side, ingen interesse i at diskutere substans, bare sådan en retorisk diskussion.
Så det glæder mig meget, vil jeg sige til hr. Lennart Damsbo-Andersen.
Hvem det så er, der har retten til at bruge ordet solidaritet, er jo i virkeligheden en meget interessant diskussion.
Hvis man tager den unge gruppe af ufaglærte, er det så f.eks. solidarisk, at det kun vil være 40 pct. af dem, der vil få muligheden for at gå på efterløn, den dag de skulle kunne gå på efterløn, fordi 60 pct. af dem slet ikke har indbetalt til efterlønsordningen?
Ja, det er i hvert fald solidarisk, kan man sige, sådan set ud fra et fagforeningssynspunkt, for det er solidarisk på den måde, at det er solidaritet inden for egne rækker blandt dem, der er medlem af det fine selskab.
Er det solidaritet, vil jeg spørge hr. Lennart Damsbo-Andersen, eller er det solidaritet, når man laver en ordning, der omfatter alle?
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2011-02-08:
Det er jo en spændende diskussion.
Nu har vi desværre ikke så meget tid, men vi kan jo fortsætte ude bagved bagefter.
Solidaritet er netop, at man gerne vil betale til noget, som man ikke selv skal have brug for.
Jeg vil gerne være solidarisk med de mennesker, der er syge, og sørge for, at de får sygedagpenge og kan blive behandlet på sygehusene.
Jeg er ikke selv syg, men jeg er solidarisk med dem og vil gerne være med til at betale til dem.
Problemet med de unge, som har valgt efterlønnen fra, er jo, at de har valgt den fra, fordi den måde, der er blevet talt om det på fra regeringens side igennem de senere år, hele tiden har været: Ja, ja, men det skal I søreme ikke tage, for det er alt for usikkert.
Måske afskaffer vi den.
De har jo ikke haft en sikkerhed for, at det kunne fortsætte, og derfor har de valgt den fra.
De har hele tiden hørt retorikken om, at den skal afskaffes, og derfor vælger de den fra.
Så kan man spørge, hvor solidariteten henne, men det var måske et andet sted, man skulle starte?
Inger Støjberg (V), 2011-02-08:
Naturligvis er en aftale en aftale, men man må også se på, hvordan verden egentlig ser ud.
Med både den internationale finanskrise, som vi har oplevet, og med den økonomiske situation generelt, som følger af den internationale finanskrise, sammenholdt med den demografiske udvikling, som vi jo vil komme til at opleve, hvor der simpelt hen er for få hænder og for få til at forsørge de mange, bliver vi nødt til at gøre noget.
Og man bliver nødt til at gøre med rettidig omhu.
Det er jo i virkeligheden det, vi nu gør, i og med at vi lægger det her frem før et valg.
Så kan man som vælger jo tage stilling til det – for og imod – og man kan som vælger få lejlighed til at vurdere, hvad der er vigtigst
: Er det at få orden i økonomien, eller er det at lade tingene flyde og vente med give et svar engang senere, jævnfør det, som oppositionen vil?
Det at lægge tingene helt åbent frem synes jeg er en helt fair måde at drive politik på.
Vi har lagt det her åbent frem, hvor vi jo bl.a. fremrykker velfærdsaftalen og siger til de alleryngste, altså til dem under 45 år, at der ikke er efterløn til dem.
Det ville også have undret mig lidt, hvis hr. Eigil Andersen ikke syntes, det så meget alvorligt ud for regeringen, fordi det sådan set er hr. Eigil Andersens arbejde at synes, at det ser alvorligt ud for regeringen.
Jeg er meget spændt på at høre, om hr. Eigil Andersen vil rulle den ændrede dagpengeperiode tilbage, men det går jeg ud fra der må komme svar på i forbindelse med hr. Eigil Andersens ordførertale.
Jeg mener tværtimod, at det er en langt mere solidarisk ordning end den, hr. Eigil Andersen står og plæderer for, fordi hr. Eigil Andersens ordning, hvor det kun er dem, der har indløst medlemskort til at være medlem af efterlønsordningen, der kan få den, betyder, at der er en stor gruppe af mennesker, der aldrig nogen sinde vil få mulighed for at få efterløn.
Derfor er det i virkeligheden i bund og grund en temmelig usolidarisk ordning, mens det her omfatter alle.
Det er jo derfor, at seniorførtidspensionen er så helt afgørende – hvis ellers hr. Eigil Andersen vil høre efter svaret, tror jeg, det vil lette arbejdet i Folketinget.
Men hr. Eigil Andersen skyder fuldstændig skævt, når han påstår, at det her ikke skulle være en solidarisk ordning, for det her gælder netop alle, hvorimod den tidligere ordning kun gælder nogle få.