runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christine Antorini (S), 2013-12-20:
Selv tak.
På alle arbejdspladser skal det selvfølgelig være sådan, at der er et tæt samarbejde om, hvordan man udvikler arbejdspladsen, og i forhold til folkeskolen: hvordan man udvikler rammen, som der er i folkeskolereformen.
Det betyder, at der selvfølgelig vil være den dialog, der skal være mellem ledelse og medarbejderne og mellem medarbejderne indbyrdes inden for den ramme for, hvordan man forhandler sådan noget på enhver arbejdsplads; altså at hvis der er problemer, er der en tillidsrepræsentant, sikkerhedsudvalg osv.
Sådan er det jo organiseret på alle andre arbejdspladser.
Det fungerer godt.
Der er stort rum for medindflydelse til lærerne på hver enkelt af de skoler, der nu er i gang med at udvikle rammen for indholdet af den kommende folkeskolereform.
Jeg er sikker på, og det er jo også blevet givet meget klart til kende af Skolelederforeningen, at den opgave, man overhovedet påtager sig som den allervigtigste, er, hvordan man udvikler den pædagogiske ledelse på skolerne i tæt samarbejde med lærerne.
Finn Sørensen (EL), 2013-12-20:
Nu skal man vel som Folketing ikke give arbejdsmarkedets parter skylden for de indgreb, man selv laver.
Det var et historisk groft indgreb i en overenskomstforhandling og i parternes forhandlingsret, i det her tilfælde lærernes, at man med et overenskomstindgreb sløjfede samtlige lokalaftaler.
Det er Folketingets ansvar, det er ikke arbejdsmarkedets parters ansvar.
Så jeg må spørge ministeren igen, for jeg fik ikke svar: Synes ministeren, at det var en udstrakt hånd fra regeringen og Folketingets flertals side til lærerne om at få et godt samarbejde om at føre reformen ud i livet?
Hvordan stiller ministeren sig til de muligheder, der jo rent formelt er, for at kommunerne og lærerne indgår lokalaftaler.
Og en tilføjelse: Synes ministeren ikke, at det ville være i overensstemmelse med grundtanken i den danske model om parternes forhandlingsret, at man bakkede kommuner og lærere op i at indgå de aftaler, fordi det vil være en af de ting, der kan sikre en god udførelse af reformen?
Lotte Rod (RV), 2013-12-20:
I modsætning til Liberal Alliance er jeg utrolig glad og stolt over, at vi nu for første gang i årevis laver en folkeskolereform, som er en tillidsreform, ved at vi sætter rammen og så giver større tillid til skolerne.
Så jeg vil gerne benytte lejligheden til at sige tak for et godt samspil i folkeskoleforligskredsen, men også mellem os.
Finn Sørensen (EL), 2013-12-20:
I foråret foretog Folketingets flertal jo et historisk, groft indgreb i lærernes forhandlingsret, hvor man jo med et slag sløjfede alle lokalaftaler.
Det er mig bekendt aldrig sket før ved et overenskomstindgreb, at man har grebet ind i lokalaftalerne og slået en stor tyk streg over dem.
Synes ministeren, at det var en udstrakt hånd til lærerne om et godt samarbejde om at føre reformen ud i livet?
Og hvordan stiller ministeren sig til kommunernes muligheder for at indgå lokalaftaler med lærerne for på den måde at sikre et godt samarbejde om reformen?
Christine Antorini (S), 2013-12-20:
I reformen sker der et markant kompetenceløft i forhold til lærerne.
Alle lærere skal efteruddannes svarende til linjefagskompetence i de fag, de har i folkeskolen, frem til 2020.
De pædagoger, som allerede i dag er i skolen, og som der kommer flere af i skolen, fordi med den længere skoledag er det jo nogle af de aktiviteter, der bl.a. sker i SFO, der rykker ind som en del af den varierede undervisning, der er i folkeskolen, sammen med pædagogerne, får også efteruddannelse.
Så vil jeg godt understrege, at det, der sker her, er, at selvfølgelig er det lærerne, der har ansvaret for undervisningen.
Det er lærerne, der gennemfører undervisning i de fag, der er i folkeskolen, men det sker forhåbentlig i et teamsamarbejde, som vi kender i dag, og hvor pædagogerne får en endnu mere central rolle, fordi det handler om udvikling af elevernes faglige, sociale, personlige kompetencer, og her spiller pædagogerne en væsentlig rolle.
Merete Riisager (LA), 2013-12-20:
Men det, som ministeren aldrig har svaret på, er: Hvad er evidensgrundlaget for, at flere timer med dårligere uddannet personale skal føre til højere faglighed?
Det giver jo ingen mening.
Som en socialist skrev til mig på min Facebookside, er det alligevel utroligt, at det skal være en liberal, der anklager en socialdemokrat for løndumping.
Det vil jeg da heller ikke sige at jeg gør, men jeg undrer mig over, hvorfor man indsætter pædagoger til at undervise i folkeskolen, når nu man ved på tværs af forskning, at det er lærernes faglighed, at det er lærernes dygtighed, der er udslagsgivende for, hvor dygtige eleverne bliver.
Christine Antorini (S), 2013-12-20:
Jeg tror, at alle synes, at det var helt utrolig ærgerligt, at de to forhandlingsparter, der var i foråret, KL og Danmarks Lærerforening, ikke kunne blive enige.
Det er desværre baggrunden for den konflikt, der var, og hvorfor regeringen – i øvrigt med et bredt flertal – på et tidspunkt besluttede sig til at gribe ind i konflikten, for at man overhovedet kunne komme videre, så der kom undervisning til eleverne.
Der var ingen, der havde ønsket den situation.
Der er heller ingen tvivl om, at det har givet skår i samarbejdet med mange lærere.
Der er kun en ting, som vi kan gøre her, og det er at sørge for, at der med den store indholdsreform, med det kompetenceløft, der er til lærere, at der nu kommer et tæt samarbejde mellem skoleledelserne og lærerne på skolerne om, hvordan man udfylder rammen for den nye skole – præcis sådan, som man arbejder med store udviklingsprojekter i alle andre offentlige virksomheder.
Hvis vi kigger på det, som Skolerådet og som Hattie har sagt, er det lige præcis det, som jeg har understreget både ved samråd og også her fra talerstolen, nemlig at det, der er behov for, er timer af høj kvalitet.
Det er det, som Skolerådet skriver: flere timer af høj kvalitet.
Det er flere timer af høj kvalitet.
Selvfølgelig er det ikke flere timer i sig selv.
Det kommer jo an på, hvad der sker i løbet af de timer.
Hvad er det for et undervisningsindhold, der er?
Hvor veluddannede lærere og pædagoger er det, der er?
Det er jo det, der gør forskellen.
Det nye med den her reform er, at vi år for år kommer til at følge, at eleverne faktisk også bliver dygtigere, herunder at dem, der har det særlig svært, bliver dygtigere, og – som jeg også synes er vigtigt, for folkeskolen er for alle – at de dygtigste elever også bliver dygtigere.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2014-01-14:
Det er jo et forslag, som er en del af regeringsgrundlaget for digital kommunikation mellem myndigheder, borgere og virksomheder.
I dette forslag tager regeringen fat i Arbejdstilsynet og dets kommunikation med virksomheder og borgere.
Det lyder i princippet som et godt forslag.
Vi har hørt om det papirløse samfund som et godt og miljørigtigt princip, men desværre ved vi jo godt, at det er et indholdsløst princip.
Det er et princip for de højtuddannede, mens mange, ikke mindst de ældre, bliver ladt i stikken.
Det handler om folk, som ikke er på hjemmebane i den digitale tidsalder.
Forslaget handler jo om obligatorisk digital kommunikation.
Arbejdstilsynet har jo undersøgt, om virksomheder godt vil have digital kommunikation, og jeg citerer fra bemærkningerne: »Der er stor interesse for denne frivillige ordning.
Således har Arbejdstilsynet i første halvår 2013 kunnet sende 70 % af sine udgående breve til de virksomheder, som Arbejdstilsynet fører tilsyn med, som email på baggrund af den frivillige ordning.«
Det viser jo, at mange virksomheder godt kan og vil have digital kommunikation, mens andre godt vil have det pr. snailmail.
Det handler om fleksibilitet fra myndighedernes side.
Og jeg tror, at vi skal være meget fleksible, når vi snakker om bekæmpelse af bureaukrati.
Jeg er hundrede procent enig med Advokatrådet, når de påpeger, at staten forudsætter, at alle borgere er i stand til at kommunikere elektronisk med det offentlige, selv om alt tyder på, at en stor del af borgerne, herunder ældre, derved bliver ladt i stikken.
På den baggrund er jeg modstander af en obligatorisk digital kommunikation, og jeg håber på, at ministeren i stedet for vil gøre det frivilligt.
Derfor vil jeg stemme imod dette lovforslag.
Joachim B. Olsen (LA), 2014-01-14:
Jeg har fået henvendelser fra mange arbejdsgivere, som bestemt ikke synes, at de digitale løsninger, som eksisterer i dag, er tilfredsstillende.
Selvfølgelig er der en vis indkøringsfase, og der er noget tilpasning.
Det er der altid, når man ændrer på ting, men jeg synes, at det er vigtigt, at den tilpasning finder sted på en måde, sådan at det ikke betyder yderligere byrder for erhvervslivet, som helst skal koncentrere sig om at skabe vækst og arbejdspladser.
Faktisk så vi også helst, at den her ordning var frivillig, da vi er af den overbevisning, at tiden vil gøre, at langt de fleste hen ad vejen vil foretrække digitale løsninger, men der er en del, som er aktive i erhvervslivet i dag, og for hvem det nok vil være unødvendigt at skulle tilegne sig ny viden i forhold til at kunne bruge de her digitale løsninger.
Der vil deres tid nok være bedre brugt på at fortsætte, som det er i dag.
Men når det er sagt, kan vi overordnet set støtte lovforslaget, hvis det er sådan, at vi i udvalgsarbejdet bliver forsikret om, at den fleksibilitet, der også er lagt ind i det her lovforslag, er tilstrækkelig og imødekommer de ønsker, som findes i erhvervslivet.
Mette Frederiksen (S), 2014-01-14:
Tak for diskussionen af det her relativt lille lovforslag.
For nu at svare på nogle af de spørgsmål, der er blevet rejst i debatten, vil jeg sige, at det jo gerne skal være sådan, at det er til fordel for virksomhederne, at mere og mere af kommunikationen foregår digitalt, også med Arbejdstilsynet, for det er klart, at hvis man kan klare tingene pr. mail eller på anden vis med elektroniske skemaer og andet, i stedet for at man skal ringe og lave en aftale eller skal sende det pr. brev, er det jo – og det kender vi jo fra vores egen hverdag – ofte meget, meget nemmere.
Det er også vigtigt for mig at sige, at der skal være dialog med virksomhederne, så vi er sikre på, at det er de rigtige redskaber, der tages i brug.
Vi skal også være sikre på, at de teknologiske løsninger er driftsikre, inden det bliver obligatorisk.
Derfor vil der også være overgangsordninger, sådan at det i en periode bliver frivilligt for virksomhederne, om man ønsker at gøre det digitalt – altså når man skal kommunikere – eller ej, og det skal selvfølgelig være brugervenligt, fordi det her også laves af hensyn til netop virksomhederne.
Sidst, men ikke mindst, er det vigtigt for mig at slå fast, at man selvfølgelig altid kan kontakte Arbejdstilsynet, hvis man oplever, at der er problemer med arbejdsmiljøet, eller ønsker at anmelde alvorlige arbejdsmiljøproblemer, og det kan man gøre på alle de tænkelige metoder, man måtte kunne finde på for at kommunikere, herunder altså at henvende sig og ringe, som man selvfølgelig også kan i dag.
Så rejser hr. Bent Bøgsted nogle konkrete spørgsmål, som også går lidt ud over lovforslaget.
Dem vil jeg meget, meget gerne besvare efterfølgende, for det er klart, at vi selvfølgelig skal indrette systemerne så brugervenligt som overhovedet muligt, så man ikke sidder som virksomhedsejer eller ledig og har behov for at kunne kommunikere med myndighederne og tror, at man har gjort alt det rigtige, og så har man ikke, og så kan det være, at der falder en eller anden form for sanktion.
Så det vil vi meget gerne følge op på.
Det er klart, at brugervenlighed her er rigtig, rigtig afgørende.
Men tak for behandlingen.
Vi skal nok besvare de konkrete spørgsmål, og det er vigtigt, at det her først bliver obligatorisk, når løsningerne er godt testet igennem og vi er sikre på, at de virker, som de skal, for virksomhederne.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2014-01-14:
Det er jo en god dag i dag.
Vi har lige landet en stor togfondsaftale, desværre ikke med ordførerens parti, men ellers, og det er jo rigtig dejligt.
Så kan jeg også forstå, at Venstres skatteordfører er rigtig glad for det lovforslag, som vi behandler i dag, om at fremrykke nogle skatte- og afgiftslettelser som en del af finansloven.
Nu er ordføreren selvfølgelig ikke finansordfører, men skatteordfører, men derfor er jeg alligevel meget interesseret i at høre, om ordføreren synes, at den betaling, Venstre nu skulle have for at indgå en finanslovsaftale i den ellevte time, har sådan et passende niveau.
Når ordføreren er rigtig glad for den her aftale, er det så, fordi det sådan i Venstres øjne er et passende niveau for at indgå en finanslovsaftale?
Jeg er bare interesseret i, hvis vi skal lave store aftaler senere hen, om det er det niveau, det skal være på.
Torsten Schack Pedersen (V), 2014-01-14:
Jeg kan fuldt ud bekræfte, at jeg er glad for forslaget.
Det er 2,2 mia. kr., danskerne og danske virksomheder skal betale mindre i skat i 2014, end hvis Venstre og Konservative ikke havde lavet en finanslovsaftale med regeringen.
Om jeg ønskede, at den havde været større?
Jeg sagde også i min ordførertale, at vores ambitionsniveau er højere, fordi vi mener, at der er brug for yderligere lempelser i forhold til det, der er så afgørende, nemlig at vi får gang i væksten i Danmark, at det er attraktivt at drive virksomhed og investere i danske arbejdspladser, og at det bedre kan betale sig at arbejde.
Så jo, vores ambitionsniveau fra Venstres side er højere, det skal der ikke være nogen tvivl om.
Eigil Andersen (SF), 2014-01-14:
Jeg kan sige i al korthed, at SF støtter lovforslaget.
Og det er min forståelse af sagen, at de hensyn, som Dansk Folkeparti ønsker at man skal tage, også vil blive taget.
Nadeem Farooq (RV), 2014-01-14:
Tak, formand.
Og tak til hr. Bent Bøgsted for valgtalen.
Fra radikal side bakker vi op om lovforslaget, som understøtter og bærer ved til den digitale omstilling.
Vi ser mange gode takter i forslaget, og ud fra en helhedsbetragtning kan vi kun bakke op om det.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2014-01-14:
Al kommunikation mellem borgere, virksomheder og myndigheder skal foregå digitalt inden udgangen af 2015.
Det er en målsætning hos Socialdemokraterne og regeringen for hele den offentlige sektor.
Danske skattekroner skal bruges fornuftigt, og det er vigtigt, at vi alle sammen oplever en offentlig sektor, der er sammenhængende og samarbejder digitalt.
Vi er allerede nået et rigtig godt stykke.
De seneste år har vi her i Tinget gennemført en række lovændringer, der har fremmet digitaliseringen i Danmark.
Med dette forslag stiller vi krav om, at også Arbejdstilsynets kommunikation fremover skal foregå digitalt.
Det skal være obligatorisk for virksomheder og borgere at kommunikere digitalt om arbejdsmiljø med bl.a. Arbejdstilsynet.
Det meste af kommunikationen mellem virksomheder og Arbejdstilsynet foregår digitalt allerede i dag.
F.eks. har det siden 2003 været helt normal praksis at kommunikere via e-mail med alle offentlige virksomheder, og det har siden 2010 været obligatorisk for arbejdsgivere at anmelde arbejdsulykker.
Dette lovforslag er derfor et naturligt skridt videre i den proces.
Men det er vigtigt at sikre, at vi ikke lader uerfarne it-brugere i stikken, og derfor vil der for de enkelte løsninger være en overgangsperiode, før de gøres obligatoriske, hvor virksomheder og borgere har mulighed for at vænne sig til de nye løsninger.
Dette lovforslag handler altså om, at vi tilpasser os nye tider på en god måde.
Det fører oven i købet til mindre besparelser i Arbejdstilsynet og administrative og økonomiske lettelser i erhvervslivet, og derfor kan Socialdemokraterne støtte lovforslaget.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2014-01-14:
Jeg håber ikke, der var nogen fra baglandet, der hørte det
Altså, skal det være på mindsteløn eller ej?
Jeg må sige, at jeg synes, det svæver i vinden et eller andet sted, hvorfor det er okay, at rengøring og havearbejde bliver udført af mennesker, der går ledige, til 35 kr. i timen, mens hr. Claus Hjort Frederiksens forslag om et lavtlønsarbejdsmarked med lønninger på 40 kr. i timen blev kaldt social dumping.
Men mit næste spørgsmål handler faktisk også om konsekvenserne af kontanthjælpsreformen.
Reformen betyder jo, at en stor gruppe unge arbejdsløse vil blive frataget halvdelen af deres kontanthjælp og fremover skal leve for ned til 5.700 kr. om måneden før skat.
Reformen deler jo de unge op i to grupper: dem, som er klar til uddannelse, og dem, som ikke er, fordi de har sociale problemer, psykiske lidelser osv.
Den sidste gruppe får lov til at beholde den samme indtægt som før reformen.
Nu viser det sig så, at der er fuldstændig forskellige vurderinger fra kommune til kommune.
I nogle af kommunerne, f.eks. Viborg og Esbjerg, er det kun 40 pct. af de unge kontanthjælpsmodtagere, der er vurderet uddannelsesparate, og som dermed ryger ned på den lave ydelse, mens det er 70 pct. i Randers og Vejle.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge statsministeren, om statsministeren tror, at der er en saglig forklaring på den store forskel, der er kommunerne imellem.
Altså, har de unge arbejdsløse i Randers og Vejle markant færre sociale problemer end de unge i Viborg og Esbjerg?
Eller kunne man måske forestille sig, at der var gået noget kassetænkning i det her rundtomkring i kommunerne?
For man sparer jo faktisk ret mange penge her og nu ved at sende flest mulige unge ned på den her meget lave ydelse, også selv om de faktisk ikke er parat til at uddanne sig, fordi de f.eks. har alvorlige psykiske lidelser.
Torsten Schack Pedersen (V), 2014-01-14:
Kan ordføreren ikke bekræfte, at da statsministeren var partiformand, blev Venstre beskyldt for, at vi ikke kunne møde vennerne, uden at vi gav dem skattelettelser?
Vi gav ufinansierede skattelettelser og alt muligt andet, blev vi beskyldt for.
Nu skal vi så høre på, at vi hævede skatter og afgifter.
Altså, kunne man ikke i Socialdemokratiet bare for en gangs skyld vælge, om man vil beskylde den tidligere regering for at have givet ufinansierede skattelettelser eller for at have brandbeskattet dansk erhvervsliv?
Det er det første spørgsmål.
Det andet er, at jeg gerne vil høre, om det, Socialdemokraterne gik til valg på, var lempelser i beskatningen af erhvervslivet, eller om det var en højere beskatning af dansk erhvervsliv?
Det er de to spørgsmål, som jeg med den historieudlægning, som den socialdemokratiske ordfører kommer med, gerne vil have svar på.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-01-14:
Hele vores kontanthjælpsreform bygger jo på, at de unge, der kan, skal, og at dem, som ikke kan endnu, skal have noget mere hjælp.
Det er da et godt princip, at det er på den måde, indgangen til det her er.
Nu opfinder Enhedslisten en specifik ting, man er uenig i, men man er uenig i hele princippet om, at unge, der egentlig godt kan tage en uddannelse, skal ned på en uddannelsesydelse, som svarer til SU, og at de skal have et lille puf, så de kommer i gang med en uddannelse.
Det er på den måde, jeg synes vi skal sikre, at vi får gjort op med det, at der i dag er 50.000 unge på kontanthjælp, og at godt 9 ud af 10 af dem ikke har nogen uddannelse.
Det skal de have, og derfor indfører vi nu det her med, at de får en uddannelsesydelse, som svarer til SU, og at vi finder ud af, om de unge er parate til at komme i gang med en sådan uddannelse.
Samtidig skal vi selvfølgelig også sikre, at unge, som ikke kan, som har forskellige problemer – det kan være misbrugsproblemer, psykiske problemer, eller hvad de nu kan have af problemer – og som ikke kan tage en uddannelse, ikke står over for nogle krav, som de ikke kan leve op til.
Jeg har fuld tillid til, at kommunerne kan lave den her skelnen, for de har også en interesse i, at det går så godt som muligt for de unge, og at de rent faktisk kan gennemføre de uddannelser, de bliver sat i gang med.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2014-01-14:
Man er altså i en grundlæggende anderledes økonomisk situation, end hvis man er et ungt menneske på en kontanthjælpsydelse på 5.700 kr. før skat.
Og som flere borgmestre har spurgt regeringen, får jeg jo lyst til at spørge: Hvor er det, statsministeren forestiller sig at de her unge mennesker skal bo?
For hvis først de mister deres bolig og kommer ud i hjemløshed, kommer de for alvor væk fra arbejdsmarkedet og væk fra uddannelsessystemet, for hjemløsheden medfører nogle helt andre sociale problemer.
Men det var et, synes jeg, meget simpelt spørgsmål, jeg stillede statsministeren.
Jeg vil prøve at stille det igen: Hvad tror statsministeren er forklaringen på, at man i Viborg og Esbjerg Kommuner vurderer, at der er 40 pct. af de unge på kontanthjælp under 30 år, som er parat til uddannelse, hvorimod det i Randers og Vejle er 70 pct.?
Hvorfor er der den store forskel?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-01-14:
Jeg kender jo lige så lidt som fru Johanne Schmidt-Nielsen de her sager, men at der er de her forskelle, er et spørgsmål, som også beskæftigelsesministeren tidligere har sagt hun vil følge op på.
Men det her dækker jo over, at Enhedslisten slet ikke er enig i, at vi skal have en ydelse for de unge, som skal i gang med en uddannelse, at vi skal kigge på den enkelte unge og spørge: Hvad kan du egentlig?
For hvis de unge kan tage en uddannelse, skal de over på en uddannelsesydelse, og det er faktisk ikke meningen, at de skal være der så lang tid.
Det, der er meningen med det her, er, at de unge får et skub, sådan at de ikke kommer på kontanthjælp og ikke forbliver på kontanthjælp, men tværtimod får mulighed for at få en uddannelse, sådan at de kan klare sig selv.
Og det ville egentlig klæde Enhedslisten at gå helhjertet ind i det og sige, at de slet ikke synes, at det er rimeligt, at vi på den måde mere målrettet hjælper de unge med at få en uddannelse, sådan at vi også har bedre mulighed for at kigge på de unge, som ikke kan, og give dem den specifikke hjælp, de har brug for.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2014-01-14:
Det er unge med f.eks. alvorlige psykiske lidelser, som ryger ned på en halv kontanthjælp med det resultat, at kommunerne selv siger: Kære regering, vi ved ikke, hvor de skal bo, for vi har ikke boliger med den slags lave huslejer, og de ender på gaden.
Jeg tror ikke, at unge mennesker betragter det som en hjælp.
Men jeg har godt noteret mig, at beskæftigelsesministeren har reageret på de her tal og de meget store forskelle, der er kommunerne imellem, ved at sige, at man skal se nærmere på det.
Men hvad skal de unge mennesker, som altså er røget ned på en halv ydelse, og som ikke kan betale deres husleje, gøre, indtil regeringen har fået set nærmere på det her?
Det er en markant forskel.
Det må selv statsministeren kunne medgive.
40 pct. i én kommune er klar til uddannelse, mens det er 70 pct. i en anden.
Og jeg kan fortælle, at det er sådan i Randers Kommune, at før årsskiftet var det kun omkring 20 pct. af de unge i den her gruppe, der blev vurderet til at være parate til job og uddannelse, men nu, efter kontanthjælpsreformen er trådt i kraft, er der altså 70 pct. af de her unge, man vurderer til at være parate til job eller uddannelse.
Og hvordan vil statsministeren sikre, at vi ikke får en historie præcis magen til den her i næste uge eller i ugen efter?
Hvad skal de gøre, mens de venter på, at beskæftigelsesministeren har set nærmere på de her bemærkelsesværdige forskelle?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-01-14:
Jeg synes, det er godt, at beskæftigelsesministeren har sagt, at hun vil kigge nærmere på det.
Med hensyn til det her med boligforholdene: Der er selvfølgelig i øjeblikket en udfordring i at finde egnede boliger til de unge.
Der er rekordmange, der uddanner sig, og der er stor efterspørgsel efter de billige boliger, som vores unge kan bo i.
Det er jo netop derfor, at regeringen med finansloven for 2014 har understøttet, at der lokalt kan skabes bedre boligforhold for de unge.
Vi har afsat 40 mio. kr. til at sikre bedre boligforhold til de unge studerende, og det vil jo også afhjælpe de unge, som er på kontanthjælp eller på den her uddannelsesydelse.
Så på den måde er vi jo i gang.
Ligesom vi også har øget indsatsen over for unge, som er i risiko for hjemløshed.
Vi skal tage det ekstremt alvorligt, hvis der er unge, der ikke har noget sted at bo.
Og det er netop derfor, at vi har prioriteret den indsats i finansloven for 2014.