Dennis Flydtkjær (DF), 2012-12-11:
Så behandler vi forslag nr. 2 om udflytning af statslige arbejdspladser, og i det her beslutningsforslag fra Venstre og Konservative er det sådan, at man som udgangspunkt skal placere nye statslige institutioner uden for hovedstadsområdet, hvilket jeg synes vi kan støtte fuldt ud fra Dansk Folkepartis side, plus at det skal være muligt, i det omfang man foretager sammenlægninger eller placeringer, at disse statslige institutioner så også skal ligge ude i yderområderne, og det kan jeg sige at vi fuldt ud kan støtte fra Dansk Folkepartis side.
Så vil jeg i øvrigt også nævne, at jeg kan huske, at ministeren i sit indlæg til det forrige beslutningsforslag, altså B 15, sagde, at nu var der splittelse i oppositionen, fordi vi ikke alle sammen stod på det samme beslutningsforslag.
Jeg synes da, at de supplerer hinanden meget godt.
Det tidligere forslag var egentlig for at skabe et mere kvalificeret grundlag for at tage debatten videre, hvor det her så går ud på, at man tager fremtidige institutioner og siger, at de så skal ligge i yderområderne.
Jeg vil sige, at jeg synes, det er vigtigt, at vi får den her debat.
Skal der ske noget, er vi nødt til at vise noget vilje her fra Folketingets side, og nu er der i hvert fald tre partier, der her i dag har løftet debatten, og nogle har selvfølgelig også udtrykt sig positivt i forhold til at gøre noget, men der skal som sagt handling til, for at der sker noget.
Og derfor vil jeg da opfordre resten af partierne til ligesom Dansk Folkeparti at stemme for begge forslag.
Det er jo utrolig vigtigt, at vi får kigget på placeringen af de statslige arbejdspladser, for de kan være utrolig vigtige for de områder, de kommer til at ligge i, fordi det hjælper til i forhold til rekrutteringen.
Som jeg sagde i min tidligere ordførertale, skal folk, der har fået en videnarbejdsplads eller får et arbejde i en privat virksomhed, jo have deres hustru eller ægtefælle med, og der er det mange gange svært at finde f.eks. en anden videnarbejdsplads til de pågældende akademikere.
Og det ville være supergodt at have nogle af de her statslige arbejdspladser bedre fordelt, så de ikke bare ligger inde midt i København, og så man måske har en større chance, også fra de private virksomheders side, for at rekruttere de rigtige medarbejdere.
Jeg synes også, det er en vigtig faktor med hensyn til placeringen af de statslige arbejdspladser, at når der kommer en krise som den, vi lige har været igennem, så rammer den hårdere i de områder, hvor der ikke er rigtig mange offentlige arbejdspladser.
Det kan ikke opveje det alene, men det betyder trods alt, at landingen bliver blødere, for folk fra de statslige arbejdspladser, der er i et område, går jo også ned og får lavet deres bil ved mekanikeren, de går også ned i dagligvarebutikkerne og handler noget mad, de går også til frisøren, de har også børn, der går i daginstitutionen
, osv.
Så det er altså penge, der kommer ud i samfundet, og som gør, at hånden bliver holdt under beskæftigelsen, når der er krisetid.
Når vi har 28 pct. af de statslige arbejdspladser i København, betyder det altså, at det kun er i Københavnsområdet, man hovedsagelig – i hvert fald i forhold til den del – holder hånden under beskæftigelsen.
Det er også derfor, man kan se, at krisen rammer mildere i København, end den gør i yderområderne.
Så det synes jeg også er en vigtig faktor, vi skal have med i debatten om, at det derfor er vigtigt, at flere statslige arbejdspladser bliver placeret mere jævnt.
Men som afslutning kan jeg sige, at vi fra Dansk Folkepartis side i hvert fald kan støtte forslaget.
Tak for det.
Gennem de seneste efterhånden mange år har vi hørt på, at statslige arbejdspladser skulle flyttes ud til yderområderne, og det gælder jo både den nuværende regering, da de var i opposition, og det gælder oppositionen i dag.
Så på en eller anden måde burde det jo være muligt at nå hinanden og stemme ja til det her beslutningsforslag, som egentlig bare giver os et bedre grundlag at tage en beslutning på og til at tage en videre diskussion om, hvilke statslige organisationer det kunne være en mulighed at flytte ud.
Jeg synes sådan set, det er en glimrende idé at få kigget på at få flyttet nogle statslige arbejdspladser ud, for det kan løfte de enkelte områder, og jeg synes også, man skal kigge på, at det ikke nødvendigvis skal være en naturlov, at statslige arbejdspladser absolut skal ligge inde i København eller lige heromkring.
Man skulle sådan set
28 pct.
Det viser bare, at der er en utrolig skæv fordeling af, hvordan det er i dag, og det er det, vi i Dansk Folkeparti foreslår vi skal gøre noget ved.
Vi skal prøve at danne grundlag for, at vi får et mere kvalificeret grundlag at tage debatten videre på for at finde ud af, hvordan vi så kan få dem flyttet ud, og hvilke statslige organisationer der skal flyttes ud.
Man kunne bl.a. sige, at ministerierne måske ligger meget godt sammen med Folketinget, men rigtig mange af styrelserne kunne måske godt ligge ude i yderområderne.
Jeg vil nævne bare nogle af dem, det er ikke lagt fast i beslutningsforslaget, for det er jo netop det, arbejdsgruppen skal kigge på, men hvorfor ligger både Miljøstyrelsen og Naturstyrelsen inde i benzintågerne midt i København?
De kunne måske godt ligge ude i yderområderne, hvor der er noget mere natur, som de kan tage sig af.
Men at de statslige organisationer, der trods alt er i yderområderne, er under konstant pres, har vi jo fået flere eksempler på i dag.
Tidligere havde vi en afstemning om jordbrugskommissionerne, og der har også været debatten om statsforvaltningerne, hvor man nedlægger nogle statslige arbejdspladser rundtomkring i de mindre byer, bl.a. Ribe.
Der har været nogle centraliseringer omkring Vejdirektoratet, og der har været det omkring Naturstyrelsens miljøcentre, hvor man flere steder rundtom i landet har valgt at lukke nogle centre.
Det synes vi da er en rigtig ærgerlig retning, det danske samfund har taget, altså at der bliver mere og mere centralisering, hvor jeg egentlig synes, at man mange gange burde gå den modsatte vej.
Som jeg nævnte i et af mine eksempler, er argumentationen for at lave de her centraliseringer mange gange, at man vil spare på huslejen.
Der nævnte jeg i forbindelse med et tidligere spørgsmål, at hvis man alene ser på huslejen for miljøcenteret i Ringkøbing, ser man, at den ligger på 33.700 kr. pr. ansat, mens den i København er oppe på 47.600 kr.
Her vælger man så at flytte nogle medarbejdere yderligere ind til København, selv om det faktisk er dyrere i husleje.
Det kan godt være, man havde en ledig kapacitet, men selv om man kommer op på de 400 mennesker i Naturstyrelsen i København, er det stadig væk 2.000 kr. dyrere pr. ansat at have en person i København.
Det burde jo være grund nok, og hvis det alene var at spare på huslejen, som øvelsen gik ud på, kunne man med fordel spare nogle penge ved at flytte den anden vej.
Jeg vil i øvrigt sige, at jeg er meget enig i, at de statslige arbejdspladser – der er flere, der har nævnt det, bl.a. Liberal Alliance – selvfølgelig ikke er det, der alene redder yderområderne, men det kan være med til at understøtte en positiv udvikling i yderområderne.
Man kunne bl.a. forestille sig en stor fabrik, som skal tiltrække nogle højtuddannede medarbejdere, og her har den medarbejder, det kunne dreje sig om, typisk også en hustru eller en mand, der skal med, og mange af de her statslige arbejdspladser er altså vidensarbejdspladser, så ved at placere dem ude i yderområderne understøtter vi også, at erhvervslivet får nogle bedre rammevilkår i de her områder, fordi der er nogle andre vidensarbejdspladser, man kan få sin hustru eller sin mand med til.
Man skal også have med i tankerne, at hvis man søger til en vidensarbejdsplads eller et sted, hvor der kræves en højtuddannet, i yderområderne, så er det også meget rart at vide, at der trods alt er nogle statslige arbejdspladser, som man eventuelt kunne søge videre til, hvis der på et tidspunkt skulle blive behov for det.
Dermed også sagt, at jeg godt ved, at det ikke afklarer hele problemstillingen for yderområderne, for der er det bedre rammevilkår, der klart løser problemerne for Danmark, men en bedre fordeling af statslige arbejdspladser synes jeg helt klart også må være formålstjenligt.
Så vil jeg i øvrigt sige, at vi befinder os i en digital tidsalder, hvor e-mail og netkonference altså er opfundet, så man kunne måske også godt vælge at lægge en statslig arbejdsplads i en landkommune eller i en yderkommune, uden at det ville gøre noget, for man kan vel lige så godt sende e-mails den ene vej, som man kan den anden vej.
Her afslutningsvis vil jeg trods alt gerne sige tak for støtten til de partier, der har støttet det meget direkte, bl.a. Venstre og Konservative, og jeg vil også sige tak til Enhedslisten for trods alt at sige nogle positive ting og have en forståelse for problemstillingen.
Det vil jeg selvfølgelig meget gerne sige tak for.
Så vil jeg i øvrigt sige, at det ærgrer mig lidt, at specielt regeringspartierne ikke har været så konstruktive.
De har godt nok ikke stillet spørgsmål til mig endnu, men de er gået meget op i nulvækst i Venstre og De Konservative, i hvert fald Venstre, og det synes jeg da er lidt ærgerligt, når vi meget konkret snakker om bare at nedsætte en arbejdsgruppe, som skal kigge på at give et mere kvalificeret grundlag for os alle sammen i forbindelse med at placere nogle statslige arbejdspladser, og det ærgrer mig så lidt, at man alene er gået op i at kigge på, om der skal være nulvækst eller ej.
Men tak for en god debat.
Vi må se, om det beslutningsforslag, der kommer om lidt, også giver den samme gode debat.