Søren Espersen (DF), 2010-03-04:
Og tak til ministeren for besvarelsen.
Jeg er nødt til at sige i al ærbødighed, at den besvarelse var en meget tynd kop te.
Den var gjort efter bedste evne og efter god evne, men der var ikke nogen substans i den.
Det er underligt, at ministeren står og lader, som om der ingenting er ændret, at alting er
Når vi hører fra tibetanernes egne repræsentanter, fra Dalai Lamas repræsentant i Nordeuropa, som besøgte Folketinget i går, hvor chokerede og hvor rystede de havde været over den danske tilgang, så er det underligt at høre udenrigsministeren sige, at der ingenting er ændret.
Man kan også spørge, at hvis ingen ting var ændret, hvorfor så lave en ny verbalnote og arbejde på den i 3 måneder?
Så kunne man jo bare have sendt den anden
af sted, som alle var glade for.
Det giver jo ingen mening at hævde, at der ikke er noget at ændre.
Diplomaterne har siddet i månedsvis med det her for at finde en formulering, som kunne tilfredsstille Kommunistkina.
Jeg er klar over, at det har vakt oprigtig harme i Kina, alt det er jeg klar over, at Dalai Lama kommer på besøg.
De reagerer lige skarpt, uanset hvor han befinder sig i verden, og hvem han møder.
Jeg vil også erkende, at et godt samarbejde med Kina er nødvendigt, og det skal vi arbejde på.
Det var i øvrigt årsagen til, at vi ikke foretog os noget særligt, på trods af de mange rapporter vi fik om chikane mod danske erhvervsvirksomheder, for regeringen fortalte os, at der var noget undervejs.
Dalai Lama, siger udenrigsministeren, har selv understreget, at han ikke ønsker selvstændighed.
Det kan da godt ske, men derfor behøver vi da ikke at slå ham i hovedet og så sige, at nu modarbejder vi i øvrigt enhver tanke om selvstændighed.
Der er jo en vældig forskel i det.
Det er fuldstændig uvigtigt.
Det er, som der står, at i og med at vi anerkender etkinasystemet, så følger accordingly – altså nødvendigvis – at vi skal sætte os imod tibetansk selvstændighed.
Det er ikke et ord, der på nogen måde mildner det meget voldsomme ord opposes, så ordet accordingly har i mine øjne slet ingen betydning.
Måske skulle vi lige prøve at kigge lidt på historien om, hvorfor det er så afgørende, at vi hele tiden hævder, at det tibetanske folk har ret ifølge folkeretten som et folk til at fastlægge sin egen fremtid.
I 1950 kom jo invasionen af kommunistkinesiske tropper.
Der var stort set ingen hær i Tibet, landet var sølle udrustet, havde en selvstændig nation på det tidspunkt, men havde ingen chance for at hamle op mod det her.
En forgæves appel til FN kom fra den daværende Dalai Lama, en forventet hjælp, som han havde håbet på, både fra England og Indien, udeblev.
Landet blev simpelt hen løbet over ende militært.
Traktaten, der fulgte efter, blev formuleret af Kina, og Tibet måtte bare skrive under.
Det var situationen for 50 år siden.
Enkelte perioder har der været i forløbet med lyspunkter, men i dag er tibetanerne holdt i en skruestik af Kina.
Det, der undrer mig, er, at den samme tekst, som vi fik, og som vi med det samme kunne se ville udgøre et kæmpe problem, blev forelagt Socialdemokraterne, den blev forelagt SF, og den blev forelagt Det Radikale Venstre.
Hvorfor reagerede disse engelskkyndige personer ikke?
Det er det, jeg vil prøve at finde ud i løbet af debatten.
Hvorfor sagde de bare ja og amen til det her, til den fuldstændig markante ændring af dansk politik over for Kina, af dansk politik over for det tibetanske folk, og hvorfor lige den 8. december?
Ja, det var jo, fordi der var klimatopmøde, og fordi den kinesiske leder sagde mellem linjerne – de siger alting mellem linjerne – at hvis Lars Løkke Rasmussen, statsministeren, skulle have nogen som helst mulighed for at trykke den kære leder i hånden, så måtte vi skrive under på det her dokument.
Det var betingelsen, det var det ultimative krav fra Kina.
Forud var gået en enorm kinesisk chikane mod danske erhvervsvirksomheder, der kan have kostet milliarder.
Alt det er da problematisk, det erkender vi, men derfra og til at lægge sig ned uden sværdslag, uden en eneste mulighed for at få ændret noget i den verbalnote, som ændrer alt, kan jeg altså ikke forstå var nødvendigt, bare på grund af et håndtryk ude på COP15 i Bella Center.
Det var det, som var det afgørende.
Derfor skulle det forceres.
Et forløb, der havde været i gang i 3 måneder, skulle forceres, og dermed blev alt ændret.
Vores intention er i dag, at verbalnoten skal tilbagekaldes.
Vi har derudover et forslag til vedtagelse til debatten i dag, der lyder: Forslag til vedtagelse »Folketinget pålægger regeringen over for Kina at understrege, at Danmark – idet man henholder sig til folkeretten – anerkender det tibetanske folks ret til selv at bestemme Tibets fremtidige status.«