Ida Auken (SF), 2009-03-10:
Vi sidder herinde i den mørke Folketingssal, men udenfor er det faktisk ved at blive forår, og det synes jeg er helt fantastisk.
De første blomster er allerede begyndt at kigge frem, og stæren har fået unger, og det varer heldigvis ikke ret mange uger, før bøgetræerne også springer ud.
I de her første forårsdage bliver vi alle sammen mindet om, hvor vigtig en del af vores liv naturen er.
På andre tidspunkter kan vi desværre godt glemme, at naturen spiller en betydningsfuld rolle for os og er afgørende for, at vi har det godt.
Med andre ord er naturen en vigtig del af vores velfærd.
Vi tager for givet, at naturen er der, og at den har det godt.
Desværre er det ikke helt sådan, virkeligheden forholder sig.
Det er også derfor, vi har startet vores forslag med at nævne en masse af de rapporter, der er kommet på natur- og miljøområdet de sidste par år.
Hr. Torben Hansen opridsede ganske godt, hvad der er af problemer.
Regeringen har altså store problemer på det her område.
Man har en vandmiljøplan, der er fuldstændig kuldsejlet, man kan ikke få oprettet randzonerne, man kan ikke få styr på pesticiderne, man har pløjet store naturområder op, op mod 85.000 ha er forsvundet i år.
Det er områder på størrelse med Bornholm, Læsø og Samsø.
Det er faktisk rigtig store naturområder, der er forsvundet.
Hr. Eyvind Vesselbo har jo også for nylig sagt helt åbent, at der ikke er sket ret meget på miljøområdet i den her regerings tid.
Det var da en befriende ærlig indrømmelse.
Vi havde en statsminister, som nærmest trak ordene om ikke en fugl, ikke en frø, ikke en fisk tilbage igen for åben skærm.
Så jeg synes da, at det er en mærkelig skizofren holdning fra regeringens side først at komme og sige, at man har gjort det forkert, og her i dag kan vi høre en lang praleliste over alt det, man har gjort for naturen.
Det synes jeg er en mærkelig ting.
Hvis vi kigger på en international benchmarking, som regeringen jo elsker at lave på alle mulige andre områder, kan vi se, at Yale University sidste år har lavet en rating over de forskellige landes miljøpolitik og naturpolitik.
På anden-, tredje- og fjerdepladsen ligger Norge, Sverige og Finland, og så kunne man jo godt håbe, at Danmark lå nummer 1.
Men nej, vi lå som nummer 26. Det synes jeg er lidt uskønt.
Det er altså sådan med den miljøpolitik, der bliver ført i Danmark, at det ikke alt sammen er forkert, men i det overordnede sigte mangler man ligesom en retning.
Den er ligesom et skib, man sejler lidt rundt, og så kommer EU nogle gange og siger, at det skal i den retning, og så sejler man det lidt i den retning - i stedet for at sætte sig nogle overordnede målsætninger, nogle mål og delmål, og komme frem med nogle klare virkemidler, som regeringen kan holdes fast på.
Så kan vi høre fra Miljøministeriets side, at der aldrig har været så mange penge til natur, og vi får miljømilliarden præsenteret igen og igen.
Lad os lige blive enige om, at man altså ikke får ret meget natur for 1 mia. kr. over 4 år.
Det gør man bare ikke.
Hr. Jørn Dohrmann har lige stået og sagt, hvor dyrt det er at købe hektar op i Danmark.
Og jeg vil bare sige til hr. Jørn Dohrmann, at de tal, vi bruger i vores plan, har vi selvfølgelig fået fra ministeriet, så det er jo direkte useriøst at stå og anfægte vores tal, når vi har bedt ministeriet om dem og taget udgangspunkt i dem.
Det synes jeg faktisk er en ret seriøs fremgangsmåde.
Så vil jeg også sige med hensyn til finansieringen, at det altså er meget, meget tydeligt, at vi vil bruge pengene fra landbrugsstøtten i den takt, vi kan få dem flyttet over.
Og der er jeg helt enig med hr. Johs. Poulsen i, at vi skal udnytte de penge, der kan gå til at få plejet naturen, maksimalt.
Til hr. Jørn Dohrmann vil jeg sige, at nej, vi er ikke ude på bare at ekspropriere og tage folks jord; vi vil faktisk betale dem for at pleje det stykke jord, de har, som man vil gøre til natur.
Det ved jeg tilfældigvis at der er rigtig mange landmænd som gerne vil have lov til.
De vil gerne have støtte til at pleje deres naturarealer i stedet for at få landbrugsstøtte.
Det var sådan noget, der ville have været rigtig spændende at snakke om i dag, hvis ikke et par personer havde forsøgt at afspore debatten fuldstændigt.
Hvis vi nu lige skal gå tilbage til, hvad den her plan kan, vil jeg sige, at den jo kan sætte et klart mål for, hvor meget natur vi skal have i Danmark.
Når miljøministeren siger, at vi allerede har 25 pct. natur i Danmark, må jeg jo spørge ham om to ting: Når han for det første ikke regner brak som natur, kan man så nå op på 25 pct.?
For miljøministeren har lige udelukket, at brak er natur.
Det har han sagt tydeligt.
Hvordan får man det så til 25 pct. af arealet?
Må man for det andet gøde, sprøjte, dyrke og dræne de her naturarealer, som miljøministeren kalder dem?
Hvis man må, er det ikke natur i vores definition.
Naturplan Danmark har det helt unikke og helt nye, at vi for første gang definerer, hvad natur er.
Vi kan meget bedre beskytte den, når vi siger, hvad natur er.
Og det er derfor, vi siger, at der er tre kategorier.
Der er den helt vilde natur, det er 3,5 pct. af arealet, og den skal vi slet ikke gøre noget ved andet end at skabe adgang til den.
Vi skal kunne se, hvordan den udvikler sig.
Så er der de resterende op til en tredjedel af landet, og det er det, vi kalder ekstensivt udnyttede arealer - altså det, vi normalt kalder natur.
en meget fin og klar definition på, hvad natur er.
De sidste 65 pct. er intensivt udnyttede arealer, og det er faktisk ret meget at bruge to tredjedele af et land til landbrugsjord og bebyggelse.
En tredjedel natur er faktisk slet ikke så meget.
Det er jo også en af de ting, der gør, at man kan lave regelforenkling, for lige pludselig bliver det klart for den enkelte lodsejer, hvilket stykke jord han har.
Så kan man ikke droppe ud og ind, som man i øjeblikket desværre kan med den meget uklare naturlovgivning.
Faktisk er det sådan, at to tredjedele af Danmarks natur i øjeblikket ikke reelt er beskyttet.
Det kunne vi jo også se, når brakken bare kunne ophæves fra den ene dag til den anden, og 85.000 ha kunne pløjes op.
Det er et kæmpe tab for Danmarks natur, og så kan man jo godt stå og stive sig selv af med, at man har genoprettet 24.000 ha siden 2001, men hvis man i løbet af 2008 har fjernet det firdobbelte, er det jo ærlig talt ikke nogen stor præstation.
Så har jeg ikke i dag kunnet få svar på spørgsmål om finansiering, selv om man har haft så ualmindelig travlt med den.
Man har ikke villet gå ind på, at vi har lavet et meget tydeligt stykke arbejde.
Jeg ved ikke, hvor mange af ordførerne her, der faktisk har set på SF's 2015-plan, hvor pengene tydeligt er sat af.
Jeg tror nemlig ikke, at de har set på den.
Men jeg kan så love og garantere for, at det hænger fuldstændig klart og tydeligt sammen for SF.
Jeg ser ikke finansieringsdebatten som andet end en afsporing, og jeg synes, at det er så ærgerligt, at vi ikke kan få en tværpolitisk debat om det her.
Jeg vil gerne igen takke hr. Per Ørum Jørgensen for den imødekommenhed, vi har mødt fra ham.
Jeg håber, at folkestyret kan arbejde meget, meget mere på den her måde.
Jeg vil her give et tilsagn om, at når vi en dag har den omvendte situation, vil jeg gerne love Venstre og Dansk Folkeparti, at jeg vil tage dem mere alvorligt, end de har taget os i dag.
Og jeg skal nok lade være med at sige DF, men Dansk Folkeparti, lige så artigt som Dansk Folkeparti siger Socialistisk Folkeparti.
Der var et par spørgsmål til de 25 pct. natur, og om man må sprøjte, gøde og dræne dem, for så er det lidt svært at se, at det er natur.
Det er jo ikke troværdigt, og det er ikke en troværdig måde at behandle et så grundigt arbejde på.
Det fylder 10-12 sider, og vi har arbejdet med det i flere måneder, og alle de grønne organisationer bakker op om det.
Hr. Eyvind Vesselbo
må jeg bare spørge om, hvordan det går med den mangelfulde naturpleje i Danmark.
Hvordan vil man nå 2010-målet på biodiversitet?
Hvad er det egentlig for en naturplan, regeringen kommer med?
Hvor er finansieringen til den?
Skal vi bare finde os i, at alt er en total hemmelighed, fordi man kan sætte sådan et stort mørkt lærred op, der hedder »Grøn Vækst«, så slipper man for at svare på noget som helst?
Er det o.k.?
Er det en måde at afvise ting på?
Det synes jeg måske ikke.
Til Dansk Folkeparti må jeg jo igen sige: Når vi får tallene fra ministeriet, må vi jo regne med, at det er de tal, man køber 1 ha for.
Vi er ikke ude på at lukke dansk landbrug.
Vi var faktisk nogle af de første, der kom med den her vision om at have et landbrug i to spor, et økologisk landbrug på den ene side og et højteknologisk landbrug på den anden side, som faktisk flugter meget godt med nogle af de tanker, jeg har hørt fra »Grøn Vækst«.
Man vil have gyllen ind i biogasanlæg, man vil have den separeret, så man kun får det rigtige ud på markerne osv. osv., sådan at vi får et højteknologisk landbrug med løsninger, vi kan eksportere, i stedet for at lave problemer.
Så det er faktisk ikke helt rigtigt, at vi vil lukke dansk landbrug.
Hvis man laver den her omlægning, vil jordpriserne faktisk også falde.
De er altså også faldet i 2008.
Det ved jeg ikke om hr. Jørn Dohrmann er opmærksom på.
Men jordpriserne er sådan set faldet.
Til sidst vil jeg komme med et lille reklameindslag for, hvorfor den her plan er så fantastisk, og hvorfor vi bør tage udgangspunkt i den, når vi diskuterer Naturplan Danmark, og når regeringen kommer med sin.
Danskerne skal kunne gå i naturen fra Skagen til Tysklands grænse og fra Blåvandshuk til Dragør, ligesom dyr og planter skal kunne leve og gro der.
Den vil give os renere grundvand og mindre iltsvind i søer og fjorde.
Den vil give os en ny og klar definition på, hvad natur er, og så vil den sørge for, at naturen bliver beskyttet af en klar og enkel lovgivning, så den ikke påvirkes af kornpriserne og dansk landbrug.
Nu rejser formanden sig, så jeg siger tak.