Karen Hækkerup (S), 2008-01-11:
Det er jo på en måde en festdag, nu hvor vi har fået lavet den her nye reformlov for det grønlandske retsvæsen færdig.
Det er jo heldigvis det, vi kan konstatere, når vi kigger på det, der ligger i dag: Resultatet, som vi skal vedtage, er rigtig godt.
Siden arbejdet blev sat i gang tilbage i 1994, er der gået 14 år.
10 år tog det kommissionen, som skulle forfatte reformen, at blive færdig, og derefter er de senere år gået med at få resultatet behandlet i det grønlandske hjemmestyre samt i det grønlandske lovudvalg.
Nu, 14 år efter,
står vi så her med det endelige, samlede arbejde, og det er virkelig grundigt gennemarbejdet.
Processen med at få kommissionens konklusioner behandlet i Grønland har været god, og de ændringer, der er blevet foreslået af hjemmestyret, er blevet skrevet ind i den nye lovtekst.
Grønland er en storslået del af det danske rige, men både i retspolitisk henseende og i så mange andre henseender et anderledes og ganske særligt sted, som kræver ekstraordinær hensyntagen til behovet for egne regler, og de afviger nogle gange en smule fra dem, vi benytter os af her i det øvrige kongerige.
Men med reformen nærmer systemet i Grønland sig på visse stræk nu det, vi andre, der bor knapt så nordligt, bedre kender.
Det vigtige i dag, ud over at glæde sig over resultatet af arbejdet, er at minde hinanden om, at det, som vi behandler nu - reformen - vil føre til en rigtig modernisering af det grønlandske retssystem, og dernæst at selve processen med at finde de rigtige punkter og formuleringer har fungeret så godt, som den har.
Processen har jo allerede, som det har været nævnt flere gange, været lang, men til gengæld er resultatet blevet godt.
Og det er jo ikke nødvendigvis sådan, at det altid hænger sådan sammen, men det gør det heldigvis i denne sag.
Det grønlandske retsvæsen er anderledes end det danske, og det er nødvendigt, at det er sådan, fordi der er så stor forskel på de to samfund.
For Socialdemokraterne har det været vigtigt, at de regler, vi nu er med til at indføre i Grønland, er holdbare, og at de er ønskede i Grønland.
Derfor er det jo en sand fornøjelse, at det, som vi i dag behandler, er noget, man ønsker sig fra grønlandsk side.
Lovforslagene, som vi nu behandler, omfatter både en total ophævelse af den gældende lov om rettens pleje i Grønland samt den gældende kriminallov, som erstattes af en ny retsplejelov og en ny kriminallov.
Det drejer sig både om de nyskabelser i loven, der lægges op til, og de anderledes former for sanktioner, som herefter vil gælde i Grønland.
Her tænker jeg både på den nye form for organisering, som der lægges op til, samt de for grønlandske forhold nye former for foranstaltninger på den grønlandske sanktionsstige, som jo er anderledes end det system, vi kender fra Danmark.
Vi er også glade for, at de komplicerede sager fremover skal behandles i et andet og nyt regi, nemlig at der herefter oprettes en førsteinstansdomstol ved retten i Grønland, hvor det er en jurist, der er dommer, og ikke en lægmand. Noget andet, vi ønsker at fremhæve, er, at konfliktmægling bliver en del af grønlandsk lov, og at der oprettes et dommerråd, samt at det besluttes, at det grønlandske sprog skal styrkes.
Det vil sige, at mere bliver oversat til grønlandsk, herunder også de bestemmelser i den danske retsplejelov, som regulerer forskellige forhold i Grønland, og som i dag ikke er oversat.
Det synes vi bestemt er på tide de bliver.
Vi synes også, det er utrolig godt, at der etableres en ny juridisk domstol, som skal varetage de svære sager, så det bliver nemmere for grønlandske advokater at give møde i danske landsretter og i Højesteret, og at der oprettes nye råd.
Der oprettes både et råd, der skal fremme det kriminalpræventive arbejde, og et, som skal sørge for, at den modernisering og tilpasning af loven, som allerede er så godt i gang, fortsætter.
Der er også forslaget om at etablere en landsdækkende retshjælpsordning, samt at samfundstjeneste nu er blevet et element på sanktionsstigen, og det synes vi rigtig, rigtig godt om.
Jeg tror, jeg vil tage det næste, når vi når til lovforslag nr. L 37, så der er lidt at sige der, for ellers kan vi jo komme alt for hurtigt hjem.