runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tina Petersen (DF), 2009-05-19:
Jeg kan forholde mig til, at Dansk Folkeparti hele tiden har været meget klare omkring, at vi støtter op om at give 0,7 pct. af BNI, og det er det, vi holder fast i.
Det er, hvad FN anbefaler, og man kan så sige igen, at vi bare har efterlevet, hvad den store del af Europa også burde efterleve.
Altså, man kan jo ikke yde en bistand til udviklingslandene, hvis de ikke kan regne med det, de forventer.
Jeg kan sige, at vi holder fast i de 0,7 pct., og det gør vi, som jeg sagde i min tale, simpelt hen fordi vi synes, at vi skal bruge langt mere krudt på at forsøge at få andre lande til at leve op til de løfter, de nu har givet.
Jeg synes, vi fokuserer alt for meget på, hvad vi gør herhjemme - og vi er altså iblandt de bedste til det her globalt - men vi fornægter ligesom, at andre lande løber fra de løfter, de har givet.
Et eller andet sted synes jeg at man måske skulle kigge på det i stedet for.
Frank Aaen (EL), 2009-05-19:
Nu ved jeg ikke, om det sidste i virkeligheden var et svar på det, jeg vil spørge om.
Hvis regeringen kommer og foreslår, at Danmarks ulandsbistand hæves både i kroner og i andel af BNI, vil det så få et ja eller et nej fra Dansk Folkeparti?
Trine Mach (SF), 2009-05-19:
Jeg har naturligvis hørt efter, hvad både ministeren og ordføreren har sagt, ellers ville jeg ikke bruge tiden her i salen.
Men jeg forstår stadig væk ikke, hvordan man kan leve op til de målsætninger, man verbalt har sat sig, når man samtidig ikke er villig til at spytte ekstra midler i kassen.
Alle de mennesker, der har forstand på de her ting, ikke bare i Danmark, men også udeomkring i verden, siger rent faktisk, at det er nødvendigt - også fra dansk side - med ekstra midler til udviklingsbistand.
Det gælder her og nu til at løse de akutte problemer, som er opstået af sammenfaldet af forskellige typer kriser, men også på lang sigt, selv om vi jo unægtelig ligger i toppen.
Karsten Lauritzen (V), 2009-05-19:
Jeg må sige, at jeg simpelt hen ikke accepterer præmissen for fru Trine Machs spørgsmål, for der er jo planer for, hvordan Danmark vil hjælpe det, vi kan, og hvordan vi i øvrigt vil tage kampen op for at få andre lande til at leve op til deres forpligtelser.
Og vi bliver rost af FN og andre internationale organisationer for netop at levere det, vi lover, når vi giver et løfte.
Så sent som i sidste måned var der besøg fra Verdensfødevareprogrammets direktør, og hun roste Danmark, fordi vi er et af de få lande, som rent faktisk giver et fast bidrag til den nødhjælp, som de uddeler i de områder, hvor f.eks. finanskrisen rammer allerallerhårdest.
Det roste hun os for, og det er jo netop, fordi vi har gjort noget, fordi vi også fortsat vil gøre noget, og fordi Danmark rent faktisk lever op til vores internationale forpligtelser som et af de - desværre - få lande i verden.
Jørgen Poulsen (RV), 2009-05-19:
Jeg synes også, at det var godt at høre ordføreren erkende, at vi står her med en helt ekstraordinær situation, som kræver en helt ekstraordinær indsats.
Men når det så kommer til, hvad man konkret vil gøre i den situation, synes jeg rigtignok, at der mangler svar på de spørgsmål, som er blevet stillet.
Vil man gå ind på nogen af hr. Jeppe Kofods forslag om salg af guld og de mere konkrete ting om lånerettigheder?
Jeg synes, vi hele tiden bare får at vide, at vi får en masse ros i Danmark, og at alting skal være, som det var, og blive, som det er.
Karsten Lauritzen (V), 2009-05-19:
Hvis det var sådan, at Danmark var det eneste land i verden, ville verden være et langt bedre sted at leve i, men det er det altså ikke.
Og det er sådan, at vi ikke fra den fællesnordiske bestyrelsespost i Verdensbanken, som Danmark er en del af, kan bestemme, hvad Verdensbanken gør og få Verdensbanken til at rette ind efter det, som vi i Danmark godt kunne tænke os.
Vi bliver nødt til at have andre med.
Jeg må sige, at vi i Venstre har det sådan, at vi, i stedet for at Danmark går enegang i forhold til en lang række punkter, som kan være meget fornuftige, men hvor man ikke opnår noget, må indgå i det fællesskab, som der f.eks. er i EU, og som der er i det nordiske fællesskab, om sådan noget som Verdensbanken.
I forhold til det nordiske samarbejde vil jeg sige, at de nordiske lande er nogle af dem, som giver den mest effektive udviklingsbistand, og som kæmper kampen for udviklingslandene uden at blande nationale hensyn ind i det.
Og jeg har fuld tillid til, at vi i den kreds kan presse på og også opnå nogle resultater som dem, forslagsstillerne fra Socialdemokratiet ønsker, og som hr. Jørgen Poulsen ønsker.
Som jeg har svaret tidligere, er det her jo ikke en finanslovdebat, og jeg er ikke finansordfører, og de udviklingsbistandsordførere, der er til stede i salen, kan jo heller ikke redegøre for, hvad man præcis vil i deres parti i de kommende finanslovforhandlinger.
Det, jeg kan sige, er, at regeringen vil leve op til det, som der står i regeringsgrundlaget.
Jeg tror også, at vi, når vi ser den konkrete udmøntning af udviklingsbistanden i 2010, vil se, at en større del af den samlede ramme, der er, går til at løse nogle af de mange problemer, som der er, og som er en videre komplikation af den økonomisk, finansielle situation, som Danmark står i.
Og jeg er også overbevist om, at vi om et år, når finanslovforhandlingerne er overstået, fortsat vil kunne få ros fra Bono fra U2 for at være et af de lande, der lever op til vores forpligtelser, for det gør vi.
Jørgen Poulsen (RV), 2009-05-19:
Det forstår vi godt, men det er vel stadig væk sådan, at Danmark kan bestemme i Danmark.
Og der er det, jeg mangler at høre andet, end at der forestår nogle finanslovforhandlinger om de her ting.
Jeg vil da mindes, dengang man skar ulandshjælpen ned her i landet.
Det ville stadig væk blive stigende, og det står vist endda i alle løfter fra den danske regering, at det fortsat ville stige, men det er jo ikke ligefrem det, vi hører her.
Jeg synes bare, hvad som gælder forlæns også må gælde baglæns, og derfor ville jeg gerne høre helt klart, at hr. Karsten Lauritzen ville sikre i hvert fald at gå efter, at vi fortsat havde et stigende nominelt beløb.
Vivi Kier (KF), 2009-05-19:
Fra konservativ side vil vi også glæde os over den tilsyneladende meget brede tilslutning, lovforslaget her får.
For os er det nemlig altid barnet og barnets tarv, der skal være i fokus.
Ved førstebehandlingen snakkede jeg om den værktøjskasse, som vi alle sammen kender derhjemme.
Der er nogle værktøjer, vi bruger rigtig tit, og med tiden sniger der sig noget specialværktøj ind, som ikke bruges ret tit, men som i de situationer, hvor vi ikke kan klare os uden, er livsnødvendigt.
Det er sådan et værktøj, lovforslaget her skal ses som et meget, meget særligt og ikke ret tit benyttet, men vigtigt værktøj, således at også disse børn får en opvækst med ro, tryghed og stabilitet.
Det skylder vi de børn, og vi glæder os over den brede tilslutning, der er til lovforslaget.
Flemming Møller Mortensen (S), 2009-05-19:
Vi finder, at det er utrolig vigtigt at sikre et Danmark, der ikke er kulturelt skævt.
Det vil sige, at alle danskere uanset social status og uanset, hvor i landet man bor, skal have adgang til gode kulturtilbud af høj kvalitet, herunder gode teatertilbud.
I 1976 vedtog man egnsteaterordningen, som har sikret en fantastisk udvikling bredt i Danmark med professionelle teatertilbud, hvor ansvaret blev delt ligeligt mellem stat og kommune, og hvor hver part bidrog med halvdelen til etablering og drift af de lokale egnsteatre.
Kommunerne fik et incitament til at oprette teatre lokalt, og i dag er der 36, og der er mellem 400.000 og 500.000 årlige gæster i disse teatre.
Det er dybt beklageligt, at Venstre, Det Konservative Folkeparti og Dansk Folkeparti i en snæver blokaftale har valgt at ødelægge en velfungerende og succesrig ordning med beslutningen om, at staten ikke længere skal give sin halvdel, men en usikker procentsats, som allerede for nuværende er reduceret til 40 pct.
Kommunerne, som i forvejen er spændt hårdt for, skal nu forsøge at finde ekstra penge til teatrene, dette med risiko for teaterlukninger og kvalitetsforringelser.
Kunstrådets scenekunstudvalg har frarådet ministeren denne ændring, men ministeren har fuldstændig overhørt dette faglige råd.
Under debatten, på møder og i medierne har kulturpolitikere fra såvel Venstre som Dansk Folkeparti markant udtrykt kritik af forringelserne af den her ordning, men ingen af partierne har dog senere taget initiativer til ændringer heraf.
Oplagt havde det været at støtte dette fuldt finansierede forslag, som er fremsat her.
Venstre, Det Konservative Folkeparti og Dansk Folkeparti kæmper her ikke kampen for en fortsat kulturudvikling af Danmark.
Jens Christian Lund (S), 2009-05-19:
Ved første behandling af dette lovforslag kritiserede vi ministeren for manglende samarbejdsvilje, og det var meget berettiget, vil jeg sige til ministeren.
Til gengæld må vi erkende, at ministeren har taget kritikken til sig og derefter efterfølgende udvist stor vilje til samarbejde, så tak for det.
Samarbejdet har medført en række positive ændringer, som vi er tilfredse med, og jeg vil ikke her undlade at nævne, at ordføreren for Dansk Folkeparti også har bidraget fint til disse forhandlinger.
Det gældende forbud mod aktionærlån og lån til et selskabs ledelse og disses nærtstående videreføres.
Det er vi meget tilfredse med, da vi her får lukket et grimt hul, der ville kunne medføre misbrug.
Kapitalkravet i anpartsselskaberne hæves til 80.000 kr., ligesom der indføres et krav om, at egenkapitalen altid skal udgøre mindst 62.500 kr. Endnu mere væsentligt for os Socialdemokrater er det, at vi flere steder i loven har fået understreget, at selskabets ledelse m.v. har ansvaret for at vurdere den økonomiske situation og herefter sikre, at det nødvendige kapitalkrav er til stede.
For en gammel oberst betyder det - for, at det er meget klart - at der kan være et krav, der er væsentlig højere til kapitalkrav, end de 80.000 kr.
Reglerne om grænseoverskridende flytning af hjemsted udgår af lovforslaget.
Det er også fint.
Der indføres regler for at opdatere beslutningsgrundlaget ved at udarbejde en mellembalance, hvis selskabets årsrapport er ældre end 6 måneder.
Det er fint.
Vi er store tilhængere af moderne lovgivning, og vi er også nu tilhængere af denne lovgivning og af, at den ikke åbner mulighed for svig og uheldig optræden fra selskaberne.
Denne lov er meget vidtgående, og vi tror virkelig, at vi med de tilføjede rettelser får en rigtig god lov.
Men usikkerheden nager altid en person som mig.
Derfor er vi meget glade ved, at alle partier er gået ind for, at den her lov skal gås igennem inden for 2 år efter lovens vedtagelse.
Vi er tilfredse med, at det direkte nævnes i lovforslaget og ikke bare i betænkningen.
Vi er ikke mindst tilfredse med, at ministeren klart har tilkendegivet, at ministeren snarest vil starte et arbejde om revision i forbindelse med årsregnskabsloven m.v.
SKAT har erkendt det, og virksomhederne har erkendt det.
Vi er tilhængere af kontrol, men naturligvis ikke af mere kontrol end nødvendigt.
Vi er enige i, at der er mulighed for andre revisionsydelser end revision.
Vi ser frem til dette arbejde.
Efter disse virkelig gode rettelser stemmer vi for både L 170 og L 171, og jeg kan sige, at SF også gør.
SF har jo været dybt involveret i arbejdet og gjort et godt stykke arbejde, og de stemmer derfor også for det.
Så det kan altså godt betale sig at samarbejde, vil jeg sige til ministeren.
Jacob Jensen (V), 2009-05-19:
Nu vi er i gang med den helt store forbrødring på et så stort og vigtigt område som selskabsloven, vil jeg også bare knytte et par ganske korte bemærkninger til det.
Vi synes egentlig, at det har været en ganske konstruktiv debat, der har været i udvalget og med partierne.
Det, der ligesom er det vigtigste for Venstres vedkommende, er, at vi holder fast i den fleksibilitet og den modernisering af selskabslovgivningen, der ligger med det forslag, der nu er her til andenbehandling.
Altså, den fleksibilitet, der ligger i den ledelsesstruktur, man kan tilpasse sig efter, og at man nu også kan lave ting på en måde, som man også har været vant til fra udlandet, altså at den selskabslovgivning, vi nu får i Danmark, bliver - kan man sige internationaliseret på en lang række områder og dermed også gjort konkurrencedygtig.
Det er helt afgørende ikke mindst i en situation, som vi er i i øjeblikket, med en international finanskrise, at danske virksomheder både nu og også fremadrettet får de muligheder, som man allerede har mange steder i udlandet.
Så det er vi meget tilfredse med.
Men selvfølgelig, når det er så stort og kompliceret et lovkompleks, synes vi også, det er ganske fornuftigt, at man kigger på det igen om et par år, altså, at vi lige tager tråden op og ser, om der er ting, som vi skal tilpasse efter 2 års forløb, så det støtter vi selvfølgelig op om.
Med de bemærkninger skal jeg bare igen konstatere, at Venstre naturligvis støtter op om det, der ligger her.
Lene Espersen (KF), 2009-05-19:
Jamen jeg vil også gerne benytte lejligheden til her under andenbehandlingen at takke for et rigtig godt og konstruktivt samarbejde mellem Folketingets partier.
Det har været afgørende vigtigt for regeringen at få gennemført en modernisering af selskabslovgivningen.
Det er en selskabslovgivning, der har været gældende siden 1973.
Det var faktisk også med baggrund i den forholdsvis gamle lovgivning, at regeringen ultimo 2006 nedsatte et udvalg med det formål at modernisere den danske selskabslovgivning.
Der blev afgivet en betænkning i november sidste år, og nu står vi altså her ved andenbehandlingen af lovforslaget, der kan føre disse tanker ud i livet.
Det, der har været helt afgørende for regeringen, var at sikre, at vi, når vi regulerer på selskabsområdet, sikrer mest mulig fleksibilitet i forhold til den enkelte virksomheds situation og er med til at styrke danske virksomheders konkurrenceevne ved at nedbringe de administrative byrder.
Vi ønsker også, at Danmark kan blive bragt helt i front i forhold til udnyttelsen af de teknologiske muligheder og at gøre det nemmere at drive erhverv i selskabsform.
Det er fuldstændig korrekt, som hr. Jens Christian Lund på vegne af Socialdemokratiet sagde, at der har været nogle knaster undervejs.
Vi har måttet tilrette lovforslaget og få tilpasset det, så der er et meget bredt flertal bagved.
Men jeg synes faktisk, at forhandlingerne er foregået i en utrolig god og konstruktiv tone, og jeg tror, at vi alle sammen kan være meget tilfredse med det resultat, som vi har her i dag.
Jeg vil gerne kvittere alle Folketingets partier for - naturligvis i særdeleshed hr. Jens Christian Lund og hr. Jacob Jensen, der har taget ordet her i dag - at det er lykkedes at få så meget bredde bag lovforslaget, men også i enighed love hinanden, at vi nu sætter en ny lovgivning i kraft, og så lover vi hinanden, at vi inden for 2 år foretager en evaluering af lovforslaget med henblik på at se på, om tiden, vi så er kommet til, tilsiger os, at der er andre områder eller nye områder, der skal justeres på i forhold til det, vi her i dag er blevet enige om.
Lone Dybkjær (RV), 2009-05-19:
Som det fremgår af betænkningen, stemmer Det Radikale Venstre for ændringsforslagene, og jeg skal her tilkendegive, at vi også vil stemme for det endelige lovforslag.
Det sker først efter mange og lange overvejelser på linje med andre partier.
Som det også er blevet sagt af specielt Dansk Folkepartis ordfører, er det jo noget meget specielt, når man meddeler forældre, at de faktisk ikke er i stand til at varetage deres forældreopgave, og samfundet så overtager den - godt nok ikke i kraft af samfundet, men i kraft af at man giver barnet til nogle andre forældre.
Det er en meget hård dom for forældre at få
, og det er også derfor, det selvfølgelig kun skal bruges i meget sjældne tilfælde og selvfølgelig udelukkende, når man kan se, at det er til gavn for barnets bedste.
Når vi har været meget betænkelige ved lovforslaget - og det skal ikke være nogen hemmelighed -
er det selvfølgelig, fordi man jo op igennem tiderne har set, hvad tvangsanbringelser af børn på den ene eller den anden måde har kunnet føre til, hvem der har bestemt det, hvor der meget ofte har været taget fejl, og hvor det altså ikke altid har været nødvendigt.
Det kan nemlig føre til rigtig meget misbrug, hvis det ikke er de rigtige mennesker, der administrerer det her og i praksis kommer til at arbejde med disse sager.
Vi er glade for, at der er denne brede tilslutning til forslaget, og vi er også glade for, at der har været en forståelse for, at det skal være undtagelser, og at det absolut ikke må være det almindelige, at man kan tvangsbortadoptere barnet, uden at forældrene ønsker det.
Men vi går ind for det, fordi vi også klart kan se, at der er børn, der er kommet til skade, fordi de ikke har fået nogle bedre startmuligheder i livet, og da det er deres hensyn, der skal varetages, stemmer vi også for lovforslaget.
Men vi håber også, at det bliver administreret og i praksis kommer til at virke, således som jeg tror det brede flertal her i Folketinget har ønsket det.
Flemming Møller Mortensen (S), 2009-05-19:
Vi har i de seneste måneder brugt megen tid her i salen på at debattere konsekvenserne af den finansielle krise, og vi har besluttet en nødvendig understøttelse af bankerne og af erhvervslivet.
Også kulturlivet mærker konsekvenserne.
Velviljen fra erhvervslivet og fonde til støtte af den brede kultur er kraftigt reduceret.
Deputationerne har stået i kø til Kulturudvalget for at forklare konsekvenserne for de enkelte institutioner.
Den eksterne understøttelse af institutionerne viser sig for nogles vedkommende at være helt afgørende for overlevelsen og eksempelvis opretholdelsen af de forpligtelser, som institutionerne har.
Rækken er lang og rummer museer, spillesteder, teatre - såvel små som store - og lad mig bare her nævne Statens Museum for Kunst, Nationalmuseet, ARoS og Louisiana.
Glædeligt var det i november sidste år, at alle partierne i Kulturudvalget stod bag et brev til kulturministeren, som anmodede kulturministeren om at finde midler til en nødhjælp til kulturinstitutioner med helt særlige problemer.
Derfor undrer det os også meget, at ikke alle partierne kan støtte dette aktuelle beslutningsforslag.
Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti løber hermed fra ansvaret over for mange nødlidende institutioner, som gennem årtier er bygget op til glæde og med offentlig støtte.
Per Clausen (EL), 2009-05-19:
Det, vi kan konstatere, er, at hvis det ikke havde været, fordi man fratog arbejdsløse, kontanthjælpsmodtagere og pensionister en del af deres regulering, og nogle partier valgte at fordele de penge, så der kom noget til psykiatriområdet, ville psykiatriområdet have været udsat for en regulær nedskæring fra 2002 til 2008.
Så realiteten er, at dette område ikke er blevet opprioriteret - det er blevet nedprioriteret år efter år.
Jeg vil bare spørge fru Sophie Løhde, om hun ikke kan bekræfte, at ifølge de tal, vi har fra sundhedsministeren, er det sådan, at man i 2002 brugte 6 mia. kr. på psykiatrien på sygehusene i den almindelige drift, og at man i 2008 brugte 5,8 mia. kr., altså et lavere tal.
Så er det selvfølgelig smukt, at satspuljepartierne forsøger at reparere på den skade, som er sket på grund af de forhandlinger, som skiftende ministre har ført med regionerne, og på baggrund af de finanslove, som man har vedtaget i Folketinget.
Sophie Løhde (V), 2009-05-19:
Det, jeg kan bekræfte over for hr. Per Clausen, er, at der i dag bliver brugt flere penge i psykiatrien, end der blev brugt tidligere.
Det er et fuldstændig klart og enkelt svar.
Jeg synes, at hr. Per Clausen skal gå ud og se på de faktiske budgetter, som jo ikke kun omhandler, hvad det er, der bliver givet til et område ude i regionerne gennem de daglige driftsbudgetter, men som også omhandler, hvad det er for nogle budgetter, der er blevet løftet gennem satspuljeaftalerne, eksempelvis når vi som i dag behandler et lovforslag, som omhandler at give patienter i voksenpsykiatrien en ret til hurtig behandling.
Vi tilfører jo samtidig massivt flere midler til psykiatrien med den her aftale, som gør, at regionerne får mulighed for at opbygge kapaciteten, så de også kan leve op til den fælles målsætning, der er, om at sikre mennesker ret til hurtig behandling.
Karsten Nonbo (V), 2009-05-19:
Der har før været talt forsonende her fra talerstolen, og det vil jeg også gøre i forbindelse med det her lovforslag om tvangsbortadoption.
Jeg frygtede for et stykke tid siden, at det her lovforslag ikke kunne skaffe flertal, men nu er der meget, der tyder på, at der kan skaffes et bredt flertal.
Det kan det jo, fordi vi har fået nogle udmærkede svar fra justitsministeren.
Det her lovforslag betyder jo ikke, at man skal tvangsfjerne børn en masse og tvangsbortadoptere dem.
Det betyder, at der er nogle børn, som vi gerne vil hjælpe, og hvis forældre desværre ingen forældreevne har tilbage.
Jeg gentager, at det kun er over for de børn, hvis forældre overhovedet ingen forældreevner har tilbage, man går så vidt og tager de lidt voldsomme skridt.
Så derfor er jeg glad for, at jeg tror, at der tegner sig et bredt flertal for, at vi kan gennemføre lovforslaget.
Det er til barnets bedste, og det er altså ikke noget, der bliver gjort med det første barn, og når moderen er gravid og venter sit første barn.
Men vi har desværre tilfælde, hvor både første, andet, tredje og fjerde barn er blevet tvangsfjernet og har levet 18 år på en institution og så - i gåseøjne – er blevet hjemgivet til et hjem, der ikke eksisterer.
Det er i de tilfælde, hvor vi er helt ude og vi har nogle børn, hvor vi på forhånd kan sige, at der desværre intet som helst håb er for, at de nogen sinde bliver hjemgivet.
Jeg har selv oplevet dem som socialudvalgsformand.
I de tilfælde har børnene en bedre tilværelse hos nogle nye forældre.
Så jeg vil gerne takke de partier, som støtter op om det her lovforslag, og jeg tror, at det bliver en ret bred opbakning, vi får til det.
Lise von Seelen (S), 2009-05-19:
Mange tak.
Det her lovforslag er noget, som har berørt alle os, der har arbejdet med det, for det går rigtig, rigtig tæt på de børn, som har det allersværest i vores samfund.
For os Socialdemokrater har det afgørende været, at det hele tiden har været børnenes interesser, vi måtte kigge på.
Det er, hvad der er til gavn for barnet, der har været det centrale, og derfor har vi været meget optagede af, at det aldrig nogensinde må være økonomiske bagtanker, som kan være det, der ligger bagved, at man i en kommune vil bringe det i anvendelse, at et barn bortadopteres, uden at de biologiske forældre giver samtykke.
Det må aldrig være politiske intentioner, der kan være afgørende for, om man bringer denne lov i anvendelse.
Derfor er det med stor glæde, at vi har kunnet se, at de redegørelser, der er kommet frem til os, har præciseret det faktum, at det er sådan, loven skal anvendes, og at det er sådan, den skal forstås.
Jeg vil ikke lægge skjul på, at jeg også var meget, meget glad over hr. Karsten Nonbos tale for et øjeblik siden, som jo markerede, at det, vi taler om her, altså er et fåtal af børn.
Det er børn, hvis forældre ikke har nogen forældreevner og ikke kan få det.
Jeg synes, at det er det springende punkt, at det er de børn, vi taler om, som vi skal sikre en bedre tilværelse i stabile rammer et andet sted.
Jeg synes, at det var en rigtig flot indledning til det, og det vil jeg gerne kvittere for.
Vi Socialdemokrater vil stemme for de to ændringsforslag, som der er til loven,
Det gør vi ud fra, at vi synes, at vi har fået den sikkerhed i redegørelserne og i de drøftelser, der har været, der skal til, for at det her ikke bliver en glidebane for vores mest udsatte børn.
Det her skal være en hjælp til børnene, og der er ikke andre interesser i det.