Peter Juel Jensen (V), 2011-03-31:
I maj 2010 indgik regeringen og Dansk Folkeparti en historisk genopretningsplan for dansk økonomi.
Baggrunden kender vi alle.
Aftalen bestod i, at der skulle drejes på alle håndtag, der var tilgængelige, dvs. reformer, skat og besparelser.
Det var umiddelbart ikke populært, men helt nødvendigt for at sikre tilliden til dansk økonomi og for at undgå, at regningen voksede os over hovedet.
I og med at alle instrumenter i værktøjskassen blev taget i brug, kom alle danskere til at bidrage.
Det er rimeligt og helt nødvendigt, at alle bidrager til at få økonomien tilbage på sporet, og samtidig er det lykkedes at udarbejde en plan, hvor overførselsindkomsterne ikke fastfryses, som det ellers først indgik i udspillet, samt sikre, at der er nye midler til de udsatte grupper.
Det vil sige, at de svageste grupper skånes.
Sådan er det at leve i et solidarisk velfærdssamfund, og det er jeg rigtig glad for at jeg gør.
Andre lande gik andre veje, og i nogle lande havde man ikke noget valg.
Lad mig nævne England.
Der regnede de med, at de skulle hente 25 pct. på samtlige budgetter, men man endte dog på 19 pct. for at kunne få et flertal i hus.
I Irland satte man de offentlige lønninger ned, først med 10 pct. og herefter med 5 pct.
Så galt stod det gudskelov ikke til i Danmark.
Så da krisen ramte os, var vi ikke tynget af en gæld på 380 mia. kr. og ikke mindst renterne heraf.
Det havde vi betalt tilbage, så vi i stedet for kunne koncentrere os om at skåne Danmark og danskerne mod krisen.
Krisen kom også til at påvirke professionsskolerne.
Professionsbacheloruddannelserne blev omfattet af et generelt sparekrav på 0,6 pct. i 2011, 1,2 pct. i 2012 og 1,9 pct. i 2013.
Det var hverken sjovt eller nemt, men jeg tror, at sunde offentlige finanser tjener uddannelserne bedst, og fakta er jo også, at uddannelsesområdet siden 2001 generelt har været friholdt for de årlige 2 pct. i effektiviseringskrav, som andre statslige områder har været pålagt.
Målet med dette har jo været at sikre et højt uddannelsesniveau, som er en vigtig del af strategien for at kunne opretholde og udbygge velstanden i Danmark.
Derfor har vi også den meget ambitiøse målsætning om, at inden 2015 skal 50 pct. af en årgang have en videregående uddannelse.
Vi er tæt på.
Mit bud er, at vi når over de 50 pct. inden 2015.
Jeg tror ikke, at de føromtalte besparelser vil påvirke dette, hverken optaget eller niveauet af uddannelserne.
For den sidste studerende koster ikke det samme som den første.
Ser vi på de samlede bevillinger, er de fra 2008 til 2011 steget med i alt 6,8 mia. kr. – eller 16 pct. På professionsbacheloruddannelserne forventes bevillingerne at være 90 mio. kr. højere i 2011, end de var i 2010.
Så på trods af en økonomisk krise er vi næsten i mål med de 50 pct., og det er 4 år før tid.
Lad det være det gode budskab fra debatten i dag.
Jeg vil ikke kaste mig ind i en diskussion om undervisningstimetallet på lærer- og pædagoguddannelserne, da professionshøjskolerne har lovet ministeriet en redegørelse for, hvad der er op og ned i den diskussion.
Af respekt over for uddannelserne og over for de studerende vil jeg gerne vente med at tage den diskussion, indtil vi har redegørelsen fra uddannelserne.
En sidste kommentar skal være, at det økonomiske grundlag er i orden.
Professionsbacheloruddannelserne gør det godt, og de studerende er motiverede.
Det er tre faktorer, der er afgørende for at sikre, at vi også i fremtiden kan være et velfærdssamfund med sunde offentlige finanser.
Jeg har et forslag til vedtagelse på vegne af Per Ørum Jørgensen, Liberal Alliance, Dansk Folkeparti, Det Konservative Folkeparti og Venstre.
Det vil jeg nu læse op:
Forslag til vedtagelse
»Folketinget konstaterer, at indsatsen fra partierne bag globaliseringsaftalen for at nå målet om, at 50 pct. af en ungdomsårgang skal gennemføre en videregående uddannelse i 2015, virker.
Andelen, der forventes at gennemføre en videregående uddannelse i 2009, er steget til godt 49 pct., hvilket er historisk højt.
Samtidig kommer unge på de videregående uddannelser hurtigere i gang med deres uddannelse og har kortere uddannelsespause.
I forhold til professionshøjskolernes økonomiske situation konstateres det, at optaget på de videregående uddannelser i 2010 har været det største optag nogen sinde.
Samlet set stiger professionshøjskolernes bevillinger fra 2010 til 2011.
Taxameterbevillingerne til professionshøjskolerne forventes således at være næsten 90 mio. kr. højere i 2011, end de var i 2010.
Dermed er de økonomiske betingelser for, at professionshøjskolerne fortsat leverer uddannelser af høj kvalitet, der lever op til arbejdsmarkedets behov, til stede.«