Mattias Tesfaye (S), 2016-05-12:
Dansk Folkeparti ønsker at flytte sagsbehandlingen af asylsager til grænseområdet, at behandle dem på 1 time og herefter enten at udsende eller at hjemsende de afviste asylansøgere.
Herudover ønsker forslagsstillerne at undersøge mulighederne for helt at afvise at foretage en asylbehandling ved de danske grænser.
Det fremgår ikke af forslaget, hvordan forslagsstillerne forestiller sig at vi kan sikre at Tyskland vil modtage de asylansøgere, der er afvist med begrundelsen, at de er indrejst fra et sikkert tredjeland, ligesom det heller ikke fremgår, hvordan forslagsstillerne forestiller sig at hjemsendelsen af afviste asylansøgere kan sikres bedre, alene fordi asylbehandlingen kun tager 1 time og foretages ved grænsen.
Socialdemokratiet kan ikke støtte forslaget, dels fordi ovenstående spørgsmål blafrer i vinden, dels fordi vi grundlæggende ikke mener, det er i nationens interesse, at Danmark står isoleret og alene i håndteringen af den igangværende flygtningekrise.
Vi er glade for den danske tilslutning til Dublinaftalen trods alle dens fejl og mangler, og det er vel i grunden, hvad man skal diskutere i dag.
Danmarks geografiske placering betyder, at de fleste asylansøgeres første asylland sjældent vil være Danmark, og vi nyder faktisk god gavn af det fælles EU-system.
Jeg har desværre ikke kunnet finde en nyere opgørelse end den fra 2014, men heraf fremgår det, at vi sendte 1.504 asylansøgere retur til et andet EU-land, bl.a. Italien, mens der kom 848 den anden vej.
Jeg er klar over, at situationen er lidt anderledes nu.
Vi mener altså, at Danmark har en interesse i, at Dublinsamarbejdet bringes til at fungere, og vi frygter, at vedtagelsen af det her forslag af de øvrige europæiske lande med god grund vil blive opfattet som et skridt væk fra Dublinsamarbejdet.
Dermed vil vi ikke have mulighed for at sende asylansøgere tilbage til det EU-land, hvor de første gang blev registreret, men må acceptere at indlede f.eks. endnu en asylsag i Danmark.
Danmark har tidligere efter udlændingeloven i 1983 accepteret at behandle asylansøgninger fra mennesker, der allerede havde fået afvist deres asylansøgning i andre europæiske lande.
Det er en del af vores fælles dyrekøbte udlændingepolitiske erfaringer, som jeg er sikker på at også Dansk Folkeparti mener nødig skal gentages.
Derfor undrer beslutningsforslaget mig.
Husk på, at hovedargumentet for Dublinaftalen jo netop var at undgå en sådan asylshopping mellem de europæiske lande.
Er det ikke netop, hvad vi kan frygte gentager sig, hvis Danmark ikke fortsat er med i Dublinaftalen?
Er det ikke netop i Nordeuropas, særlig Skandinaviens, interesse, at der findes et fælles europæisk asylsystem?
Det er korrekt, at Dublinsystemet er udfordret – hedder det vist pænt – og det duer selvfølgelig ikke, at enkelte lande undlader at registrere asylansøgere, men blot vinker dem videre op igennem Europa.
Men vi må holde fast i, at Dublinsystemet fortsat er i funktion, og regeringen må efter Socialdemokratiets opfattelse arbejde for, at Danmark kan forblive i det nye Dublinsamarbejde, selvfølgelig uden at få trukket et europæisk kvotesystem ned over hovedet.
Endelig har vi i Socialdemokratiet være med til at stramme den danske udlændingelovgivning.
Det har haft en effekt.
Samtidig ser vi for alvor virkningen af Tyrkietaftalen, at ruterne på Balkan stort set er lukket, og at vi har været igennem et koldt forår.
Alt det afspejler sig tydeligt i de forholdsvis lave indrejsetal.
Vi skal selvfølgelig fortsat følge udviklingen nøje, men de her foreslåede ændringer er ikke, hvad Danmark har brug for.
Det lyder godt, men i praksis tror jeg faktisk, det vil isolere Danmark, og at det vil skade vores land, og derfor kan Socialdemokratiet ikke støtte forslaget.