runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2015-04-29:
Jamen helt grundlæggende er det jo en del af det faglige selvstyre funderet i universitetsloven, at universiteterne selv beslutter, hvilke uddannelser de vil udbyde, og det gælder, uanset hvilket universitet vi taler om.
Så er der andre styringsmekanismer i forhold til antallet af pladser – det er ikke det, det handler om her.
Udbud af nye uddannelser er det universiteterne selv der beslutter.
Så er der en akkrediteringsproces.
Det følger universitetsloven, og det mener jeg ikke vi skal lave om på, og det er sådan set helt fundamentalt.
Så er det rigtigt, at der jo er et behov, og derfor har jeg også opfordret både Aarhus Universitet og KL i den anden ende til at gå i dialog med uddannelsessektoren om, hvordan det med de skolepsykologiske kompetencer mest hensigtsmæssigt kan løses.
Den dialog er jeg enig i har varet for længe, og der har heller ikke været dialog hele tiden, og det er sådan set det, som jeg sætter rigtig meget fokus på nu – også så meget, at jeg også er meget opmærksom på, hvor meget mit embedsværk sætter fokus på det.
Og det gør de i meget høj grad, sådan at vi forhåbentlig kommer derhen, som jeg nævnte før, hvor der nu kan udvikles et nyt uddannelsesudbud, så begge parter imødekommer den, synes jeg, legitime efterspørgsel – det er helt legitimt.
Vi vil gerne have de muligheder ud til børnene.
Det er også muligt at bygge oven på med en cand.pæd. i dag.
Det har der været nogen modstand mod, men omvendt må vi også respektere den faglige vurdering af, at man altså ikke kan tildele en autorisation på 3½ år.
Nu ser det ud, som om – det håber jeg – at der kan landes et nyt uddannelsesudbud, som jo så vil være med til at løse problemet.
Annette Vilhelmsen (SF), 2015-04-29:
Men der er selvfølgelig flere veje at gå i den her drøftelse, og der er lige præcis den faglige vurdering.
Vil ministeren så være med til også, når nu vi drøfter læreruddannelsen, at have blik for, at vi nu ikke laver en revision af læreruddannelsen, som, når den så bliver besluttet om et halvt år, kommer til at spænde ben for, at det kan lade sig gøre at genetablere en cand.pæd.psych., fordi læreruddannelsen nu ikke længere indeholder det, der skal til, for at man efterfølgende på en kandidatuddannelse kan få den akkreditering for sin uddannelse?
Hvad siger ministeren til det?
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2015-04-29:
Vi skal selvfølgelig være fuldstændig opmærksomme på, hvordan vi hele tiden udvikler læreruddannelsen på en måde, så det ikke spænder ben for andre udviklingsmuligheder, som vi gerne ser fremmet.
Det er helt åbenlyst.
Nu sidder vi jo ikke og reviderer læreruddannelsen.
Det gjorde vi helt grundlæggende i 2013 med en reform, og lige nu sidder vi og ser på bekendtgørelsesændringerne som følge af folkeskolereformen.
Jeg synes, hvad skal man sige, at størrelsesforholdet er lidt forskelligt.
Men selvfølgelig skal vi være opmærksomme på det, spørgeren henviser til.
Mette Frederiksen (S), 2015-04-29:
Vi foretager hele tiden en politisk prioritet, og den står jeg fuldt ud ved.
Jeg vil dog appellere til, at færdselskontrollen og indsatsen på vejene for at undgå de dødsulykker, som i øvrigt dominerer ikke mindst de jyske landeveje, også tages med i betragtning, når Venstre tilrettelægger sin holdning og sin politik vedrørende dansk politi, fordi det at sikre, at flere overlever på vores veje, mener jeg sådan set også er en væsentlig opgave, både for dansk politi, men også for det danske Folketing.
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2015-04-29:
Jeg tror, der er ting, hr. Bertel Haarder og jeg har mødt med mange års mellemrum, som kan minde om hinanden.
Det kan man jo fundere over.
Jeg ser det, at en Venstremand og en SF-kvinde stiller op her sammen som et udtryk for den meget store omsorg, som de som medlemmer af Folketinget nærer for det her område, og det sætter jeg meget, meget stor pris på.
Derfor er jeg også bl.a. som følge af spørgernes meget store opmærksomhed på det område virkelig optaget af, hvordan vi kommer videre.
KL har fra starten stået fast på, at læreruddannelsen på kortere tid skulle give adgang til, at man kan opnå den samme autorisation som psykologer, der har gennemført en 5-årig psykologuddannelse, og ministeriet har i flere omgange også siden afviklingen af den gamle uddannelse forsøgt at skabe den her fælles forståelse.
Det er også rigtigt, som spørgeren henviser til, at der var en periode i 2011, hvor vi troede, at nu var det løst, og at nu ville Aarhus Universitet oprette en sådan 3½-årig uddannelse.
Men man må jo erkende, at de efter de grundige overvejelser så i foråret 2013 meddelte, at det ikke var fagligt muligt.
Så jeg anerkender fuldt ud synspunkterne fra KL og også fra Danmarks Lærerforening.
Jeg er også – uagtet Bertel Haarders oplevelser – nødt til at forholde mig til, at det er et universitet, der skal stå for at give læreruddannede det nødvendige faglige niveau til en universitetsoverbygning, og det er Aarhus Universitet, der har den faglige vurdering i forhold til en sådan beslutning.
Men til gengæld er jeg nu fortrøstningsfuld, i forhold til at vi faktisk når frem til at finde en løsning.
Bertel Haarder (V), 2015-04-29:
Jeg vil gerne takke ministeren for, at hun holdningsmæssigt er på linje med os, der spørger.
Så er der lige det med handlingen, som ministeren jo er ansvarlig for.
Jeg synes ikke, at fru Annette Vilhelmsen fik et klart svar på spørgsmålet: Hvad med at give opgaven til et andet universitet, hvis det nu er så besværligt på Aarhus Universitet?
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2015-04-29:
Jamen der er ikke noget i universitetsloven, der hindrer universiteter i at ville udbyde en ny uddannelse.
Der er op til universiteterne selv.
Men der ligger ikke noget forbud eller nogen eksklusivret i forhold til at udbyde nye uddannelser.
Annette Vilhelmsen (SF), 2015-04-29:
Tak for det, og tak for, at vi i hvert fald nu har en dialog.
Og som ministeren jo også forstår på hr. Bertel Haarder, er vi sådan set enige i en måske lidt usædvanlig alliance, men det handler altså om de her børn og unge, som i den grad har behov for at få en faglig hjælp og vurdering i deres situation.
KL ved det.
Nu skal vi have hjulpet Aarhus Universitet med det.
Så måske ministeren, hvis ikke i dag, så snarest, kan give en status på cand.pæd.psych.-uddannelsen, og så ønsker jeg egentlig også en status på, hvem der er med.
Jeg savner børnenes og de unges stemme i det her.
Det er fint, at kommunerne bliver spurgt, at man spørger universiteterne, og at man spørger Danmarks Lærerforening, men grunden til, at vi vil sætte alt det her i værk, er jo, at der er nogle børn og unge, som i dag må vente på at få en faglig vurdering og den faglige hjælp, som veluddannede lærere med en overbygning i psykologi så glimrende kunne give dem, hvis de ellers fik lov.
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2015-04-29:
I forhold til status tror jeg også, jeg indledte mit første svar med, at jeg selvfølgelig vil oversende en status for den her dialog og det indblik, vi har i den, så snart jeg overhovedet har yderligere til spørgerne.
Jeg er enig i, at det her handler om, at lærerne skal kunne løfte inklusionsopgaven ude på skolerne.
De skal hjælpe alle de børn, der har behov for hjælp, og derfor er det, når KL mener, at der er et rekrutteringsbehov, meget nødvendigt, at den opgave også bliver løftet.
Men jeg må igen henvise til, at det ikke er ministeriet, der er arbejdsgiver her, men at det netop skal løses i relationen mellem Kommunernes Landsforening og uddannelserne.
Som det er spørgeren bekendt, er vi meget aktive med hensyn til at formidle den dialog.
Bertel Haarder (V), 2015-04-29:
Det er måske lidt usædvanligt, at en Venstremand og en SF'er går sammen om et spørgsmål til en minister, men det skyldtes jo sagens helt særlige karakter, og det vidner også om, at der nok er et flertal i Folketinget, som mener, at ministeren skulle agere på dette felt.
Aarhus Universitet havde tidligere, for 4 år siden, en skuffeplan, som løste det problem, vi taler om her, men så er man altså, måske påvirket af Psykologforeningen, hvem ved, bakket ud af det.
Det synes vi er ærgerligt.
Jeg vil godt føje til alt det rigtige, som fru Annette Vilhelmsen har sagt, at jeg ser en god del universitetssnobberi i den modvilje, som der er i Psykologforeningen og derefter fra Aarhus Universitet.
Jeg synes, det er beklageligt, at det skal gå ud over skolerne og ud over børnene, for der er en efterspørgsel efter det, vi taler om her.
Og snobberiet består jo i, at man tilsyneladende overhovedet ikke anerkender, at en læreruddannelse på 4 år tæller noget som helst.
Jeg kan huske, at jeg som nybagt student sad i fakultetsrådet på Aarhus Universitet, og de der professorer ville ikke optage en færdiguddannet lærer, fordi han ikke var student.
Det var måske oldtidskundskab, han manglede.
Det forargede mig dybt, og jeg synes altså, at vi her står over for noget, der minder om det universitetssnobberi, som jeg mødte dengang, og som burde være fortid.
Michael Aastrup Jensen (V), 2015-04-29:
Vi kommer det nok desværre ikke meget nærmere, fordi det, ministeren jo glemmer i den lange talestrøm, er igen og igen den ekstra fartkontrol – 225 mio. kr.!
Vi har 100 fotovogne, som er rundtom i landet.
De 100 fotovogne og de 225 mio. kr. kunne gøre en kæmpe forskel i forhold til f.eks. butikstyveribekæmpelse.
Så man kan altså godt lave en politisk prioritet, hvis man altså vil det.
Ministeren bliver ved med at sige, at der er fundet en løsning.
Der er fundet en løsning her i år med, at der ikke er nogen, der får en bøde.
Det er da rigtigt, hvis ministeren mener, at løsningen er, at alle dem, der lige nu tilbyder studenterkørsel, skal ud og bruge penge, kroner og øre, på at købe alle mulige forskellige instrumenter, analog osv., for at de kan gå ind og vise, at de overholder køre-hvile-tids-bestemmelserne.
Der er der så bare nogle, der siger: Er det sund fornuft, at de her private vognmænd skal ud og bruge mange penge på at købe de her forskellige ting, hvis man nu kunne finde en anden løsning, som måske var mere sund fornuft, nemlig at sige, at nu har man en maks.-grænse på 40 km, sådan som man har kunnet i Nordsjælland?
Mette Frederiksen (S), 2015-04-29:
Jeg undersøger gerne forholdene i Nordsjælland, men jeg har svært ved at se, at en kilometergrænse har at gøre med køre-hvile-tids-bestemmelserne, fordi det jo er det, vi også taler om her.
Der er selvfølgelig et behov for, at alle chauffører, der fragter passagerer, er udhvilet.
Det er derfor, at der er køre-hvile-tids-bestemmelser.
Under alle omstændigheder er det EU-regler, vi har at gøre med her, og når jeg bliver oplyst om, at jeg ikke kan dispensere fra dem, kan jeg jo ikke dispensere fra dem. Jeg undersøger gerne det nordsjællandske eksempel, men afslutningsvis vil jeg da i hvert fald, hvis ikke Venstre vil det, glæde mig over, at studenterne lige om lidt kan få lov til at køre gader og stræder tynde og glæde sig over, at deres studentereksamen forhåbentlig er kommet i hus, og at de kan fejre det sammen med deres klassekammerater.
Karsten Lauritzen (V), 2015-04-29:
Der er skam grund til at give ros for den midlertidige løsning, der er fundet, og det gør vi gerne, men vi havde hellere set en permanent løsning.
Og når man spørger Kommissionen om EU-reglerne – og det er der jo en af vores parlamentariske kollegaer i Europa-Parlamentet der har gjort – får man det svar, og det er det svar, som Kommissionen har givet det pågældende europaparlamentsmedlem, at Kommissionen ikke umiddelbart mener, at de her regler om køre-hvile-tids-bestemmelser skal gælde for veteranbiler, der kører med studenter.
Det er bare det, man undrer sig lidt over: Man får ét svar, når man spørger Rigspolitiet – de siger: Sådan er EU-reglerne, vi kan intet gøre – og når man så spørger nede i Kommissionen, får man et andet svar.
Derfor vil min anbefaling her til sidst blot være, at jeg synes, at justitsministeren skulle undersøge, om det nu virkelig er sådan, at EU-reglerne lægger os i denne spændetrøje, når det handler om noget så simpelt og traditionsbundet som studenterkørsel, hvor man ikke umiddelbart vil kunne sige at der har været problemer med køre-hvile-tids-bestemmelserne.
Mette Frederiksen (S), 2015-04-29:
Hvis Kommissionen har givet et svar, der er anderledes end det, jeg er blevet oplyst om, så lad mig endelig se det svar, så der eventuelt kan korrigeres, hvis det er rigtigt.
Michael Aastrup Jensen (V), 2015-04-29:
Spørgsmålet lyder: Deler ministeren flere århusianske butiksejeres følelse af, at det er krænkende for retsbevidstheden, når politiet ikke kommer ud ved anmeldelse af butikstyverier, og at de blot får besked fra politiet på selv at få tyven til at underskrive anmeldelsen, og agter ministeren at gøre noget i den henseende?
Mette Frederiksen (S), 2015-04-29:
Jeg kan forstå fra omtalen i medierne, at der skulle være nogle butikker i Aarhus, hvor de har oplevet butikstyveri, og at politiet så ikke er kommet efterfølgende, når man har pågrebet tyven.
I medierne er det gengivet sådan, at politiet skulle have bedt butiksejerne om at få butikstyven til at underskrive og dermed erkende skylden.
Jeg har ikke ud over den mediemæssige viderebringen kendskab til de konkrete sager, og derfor kan jeg ikke kommentere de konkrete forhold, for det vil kræve, at jeg får oplysninger fra Rigspolitiet, og det ligger uden for besvarelsen af spørgsmålet.
Men jeg vil gerne sige helt generelt, hvad angår butikstyveri, at politiet selvfølgelig skal komme, når der er brug for det.
Michael Aastrup Jensen (V), 2015-04-29:
Jamen det er vi jo enige i, og det er derfor, jeg er glad, hvis det så også betyder en håndsrækning fra ministerens side, og at man vil følge op på sagen og få kigget lidt på, hvad det er, der har ligget til grund for, at Østjyllands Politi ikke har rykket ud.
Der er et citat fra Østjyllands Politi, hvor en politiinspektør Jørn Kjer udtaler, at det jo kommer an på ressourcefordelingen.
Og jeg bliver jo straks nervøs over det her problem, som opfattes som meget alvorligt i Aarhus.
Altså, vi skal jo ikke glemme, at her er der en lang række butiksindehavere, som siger, at de måske står med en truende butikstyv, og så skal de få butikstyven til at skrive under på, at vedkommende er en tyv osv.
De er meget nervøse over det og synes – hvilket jeg også synes er rigtigt – at det må være en politimæssig opgave.
Men det, jeg er nervøs for, er jo, hvis ressourcefordelingen f.eks. i forhold til de 200 mio. kr. til fotovogne eller noget andet gør, at politiet så ikke har ressourcerne til at rykke ud, når butiksindehaverne har store problemer med butikstyveri.
For så er det, jeg synes, det er en politisk beslutning, og det er også en politisk beslutning, som er forkert.
Og så er det ikke noget, som er Østjyllands Politis problem, så er det et nationalt problem, som jeg synes man skal have en politisk diskussion af.
Derfor må spørgsmålet jo også være mere relevant for ministeren end det, ministeren giver udtryk for her i dag i sin besvarelse til mig.
Kan man ikke godt se, at der må være et eller andet galt med ressourcefordelingen?
For jeg går ikke ud fra, at Østjyllands Politi ikke kan finde ud af at læse et regneark.
Jeg går ud fra, at Østjyllands Politi godt kan se, hvad det er, de har betjente til, hvad det er, de har ressourcer til.
Her kan de altså se, at de ikke har betjentene til det, fordi de bliver stillet over for forskellige krav, bl.a. det med fotovogne.
Så er ministeren ikke enig i, at det her er en politisk diskussion, og at der også er politisk behov for, at man går ind og kigger på den her ressourcefordeling?
Mette Frederiksen (S), 2015-04-29:
Jamen alt, hvad angår politiet, er jo for så vidt en politisk diskussion, og hvis Venstre er meget optaget af at prioritere butikstyveri, er det jo noget, man skal tage med sig til forhandlingerne om en ny flerårig aftale for dansk politi, som vi snart påbegynder forhandlingerne om.
Derudover er der altså også en politifaglig ledelsesopgave her, for selvfølgelig vil der være indbrudstyper, hvor det ikke er nødvendigt at tilkalde politiet.
Hvis du har at gøre med en tyv, der ikke er truende, men som vedkender sig skyld og ansvar med det samme, er det ikke sikkert, det er en rigtig måde at disponere sine politiressourcer på at skulle køre ud til det.
Omvendt kan der jo være mange andre eksempler, hvor tyveriet eller endnu værre røveriet har en sådan karakter, at politiet selvfølgelig skal være til stede.
Men det er altså en politifaglig vurdering.
Michael Aastrup Jensen (V), 2015-04-29:
Altså, jeg synes, det er lidt nemt at sige, at det er en politimæssigt faglig vurdering, for politiet svarer jo, at det her er et spørgsmål om ressourcer.
Politiet bliver stillet over for forskellige krav om, hvordan og hvorledes de anvender deres ressourcer, og derfor er det jo ikke bare politiet, der bestemmer, hvor de vælger at anvende de ressourcer.
Det er jo en politisk beslutning, og der har regeringen bl.a. besluttet, at man skal bruge over 200 mio. kr. på fotovogne.
Og derfor forstår jeg ikke, at man bare hele tiden prøver at holde det fra sig.
Jeg forstår godt, at det er lidt nemt, men en gang imellem skal man ikke bare gøre det, der er nemt, man skal også gøre det, der betyder noget.
Og i forhold til Aarhus, hvor det her er et kæmpeproblem for en lang række butiksindehavere, forventer vi altså andet end bare lidt løs politikersnak.
Mette Frederiksen (S), 2015-04-29:
Jeg forsøger sådan set aldrig at gøre noget nemt.
Jeg vedkender mig, at der selvfølgelig er en prioritering i forhold til dansk politi, og det skal der også være, for der er mig bekendt ikke nogen her i Folketinget, der har uanede ressourcer, heller ikke til dansk politi.
Venstre har selv været med til at skabe rammerne for den økonomi, der omgiver dansk politi, og derfor vil jeg gerne gentage, at hvis butikstyveri i Venstres øjne er en særlig prioritet, må man jo tage det med til forhandlingsbordet.
Og det ændrer ikke på, at indtil da er det en politimæssig opgave at sørge for at være til stede, når der bliver begået kriminalitet i Danmark.
Det vedrører også butikstyveri, men – igen – det ændrer ikke på, at der kan være eksempler, hvor det ikke er relevant eller nødvendigt, at politiet er til stede.
Det er en politifaglig vurdering.
Karsten Lauritzen (V), 2015-04-29:
Jamen vi kommer gerne til møde i politiforligskredsen, når ministeren inviterer, og hvis ministeren vil invitere til forhandlinger omkring flerårsaftalen, kan vi for vores skyld gerne starte allerede nu.
Der er problemer i dansk politi.
Jeg kommer lige oppe fra Nordsjælland fra et møde med 150 medlemmer af Politiforbundet, og de kan komme med, undskyld mig udtrykket, en lidt anden udlægning af virkeligheden end den, justitsministeren kommer med her.
Men det skal vi ikke diskutere videre.
Jeg er sådan set ligesom min kollega hr. Michael Aastrup Jensen
optaget af at finde ud af det.
Vi har nok et problem, det er i hvert fald den erkendelse, vi er nået til i Venstre, i forhold til at politiet ikke rykker ud til de her simple tyverisager.
Man har selvfølgelig en servicedeklaration, men der er altså et problem.
Den erkendelse er vi kommet til.
Vi vil gerne være med til at løse den opgave, og så må vi i fællesskab finde ud af hvordan.
Jeg hører dog ikke det, ministeren siger, som en egentlig erkendelse af, at man har et problem på det her område.
Men det ville være rart, hvis ministeren ville erkende her, at vi nok har et problem på det her område, og sige ja til, at vi så må se på det.
I stedet siger ministeren, at hvis det her er et problem, må Venstre komme og påpege det i forhandlingerne.
Jo, jo, det skal vi nok gøre.
Men det ville være rart, hvis ministeren her i salen i dag sagde, at det er ministeren enig i, og at vi finder en løsning på det i fællesskab.
Mette Frederiksen (S), 2015-04-29:
Men omvendt kan det jo ikke nytte noget, at jeg står hernede i salen, og det er vel nærmest hver dag, når Folketinget har møde, og lover flere penge til den ene og den anden og den tredje opgave hos politiet, for vi bliver selvfølgelig nødt til at se politiets opgaveportefølje under et.
Derfor er min holdning den, jeg har givet udtryk for, nemlig at politiet i princippet skal være til stede, når der bliver begået kriminalitet i Danmark, hvis det anmeldes, og hvis der bliver ringet efter politiet.
Men det ændrer selvfølgelig ikke på, at der er en prioritering, for der kan være tilspidsede situationer, hvor man ikke kan være til stede, der kan være sammenhænge, hvor vi prioriterer politiets opgaver anderledes, og der er også eksempler på tyveri, hvor det vil være forkert af mig at påstå, at politiet skal være til stede.
Hvis du eksempelvis har at gøre med en butikstyv, der med det samme vedkender sig sin skyld og underskriver, så er jeg ikke sikker på, at det er den rigtige måde at bruge vores meget, meget dygtige politifolk på, hvis man forlanger, at de skal være til stede der.
Der kan være mange andre situationer, hvad angår butikstyveri, hvor politiet skal være til stede, og så er det en ledelsesmæssig opgave at sørge for, at ressourcerne prioriteres.
Karsten Lauritzen (V), 2015-04-29:
Jamen det har ministeren for så vidt ret i, men jeg synes måske, justitsministeren skylder at fortælle i hvert fald tilhørerne – jeg tror nok, hr. Michael Aastrup Jensen og jeg er klar over det – at regeringen jo har valgt at prioritere nogle andre ting.
Og at politiet prioriterer, som de gør, er jo en følge af den politiske prioritering, vi har haft.
Og der har – ikke den nuværende justitsminister og heller ikke den foregående, men den foregående igen – den første, hr. Morten Bødskov, prioriteret 225 mio. kr. til mere fartkontrol.
Det er penge, man kunne have bevilget til at løse det her problem med butikstyve.
Der har regeringen valgt fartkontrollen som det vigtigste, ikke butikstyvene.
Det er jo et fair valg, men det er vi uenige i i Venstre, og det synes jeg sådan set bare at regeringen skulle være ved i stedet for at sige, at det her udelukkende handler om prioritering.
Der bliver prioriteret, og et af problemerne er, at regeringen har prioriteret lidt forkert.
Mette Frederiksen (S), 2015-04-29:
Men er det en korrekt gengivelse, at det, der har været den her regerings primære prioritet på politiområdet, er færdselskontrol?
Nej, det er ikke en korrekt gengivelse.
Vi har eksempelvis prioriteret den organiserede kriminalitet, rocker-bande-problemstillingen.
Skal det nedprioriteres?
Ikke hvis du spørger mig – sagde jeg i overført betydning, for jeg må hverken sige du eller jeg, så det var en talemåde.
Selvfølgelig har vi det efter et terroranslag i København.
Skal det nedprioriteres?
Det mener jeg ikke.
Vi har prioriteret indsatsen for at få udsendt flere udlændinge, der begår kriminalitet her, af Danmark.
Skal det nedprioriteres?
Ikke hvis du spørger mig.
Sådan kunne jeg fortsætte.
Derfor vil jeg virkelig appellere og sige, at når vi taler om politiets ressourcer, giver det ikke mening at tage et enkelt element ud, som vi kan diskutere for sig.
Vi bliver nødt til at se det i en sammenhæng, for dansk politi står over for rigtig mange forskellige opgaver, kriminaliteten flytter sig.
Mange af vores kriminelle bliver stadig dygtigere, og derfor skal vi kunne det samme.
Det betyder ikke, at butikstyveri ikke er vigtigt eller væsentligt og ikke kan være krænkende for den enkelte butiksejer og for medarbejderen, for selvfølgelig kan det det.
Men at stå og love, at politiet altid skal komme til et butikstyveri, vil være en forkert måde at prioritere politiets ressourcer på, og lur mig, om ikke partiet Venstre i virkeligheden også mener det.
Man kunne jo også bare glæde sig over, at der er fundet en løsning, for med al respekt for, at mange spørgsmål skal rejses i Folketinget, har vi jo her at gøre med en problemstilling, som er blevet løst.
For selvfølgelig skal studenterne da ud at køre studenterkørsel.
Nu skal jeg være varsom med, hvilke ord jeg bruger i Folketingssalen, men det er jo – jeg ved ikke, hvad der er tilladt at sige – uproportionalt, det er i hvert fald et pænt ord, at vi overhovedet skal beskæftige os med det her som politikere, for selvfølgelig skal fremtidens studenter ud at køre studenterkørsel, og der er fundet en løsning.