runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2007-05-03:
Jeg vil bede kulturministeren redegøre for, hvor mange af de ekstra penge til egnsteaterområdet der kommer, ved at man simpelt hen har flyttet teatre fra andre ordninger ind under egnsteaterområdet.
F.eks. er Peter Schaufuss Balletten, der før havde en selvstændig bevilling på finansloven, nu lagt ind under egnsteaterområdet.
Hvor meget af den ekstrabevilling, der nu er afsat til egnsteaterområdet, kommer i virkeligheden fra andre ordninger?
Holger K. Nielsen (SF), 2007-05-03:
Jeg er fuldstændig enig i de betragtninger, der er kommet fra fru Jytte Andersen og fra hr. Per Clausen med hensyn til substansen i det her.
Formålet med det her lovforslag er at sætte grænser for den succes, der har været i forbindelse med egnsteatrene, at tænke økonomi og økonomiske rammer ind i stedet for at tænke kulturpolitik ind.
Det, jeg så godt vil sige lidt om, er den forhandlingsstil, som jeg synes kulturministeren har fået en dårlig vane med at anlægge.
For der lå altså en klokkeklar aftale mellem partierne bag teaterpolitikken med hensyn til at fastholde refusionssystemet i forbindelse med den nye kommunalreform, en klokkeklar aftale, som kulturministeren vælger at se bort fra, da han skal forhandle finanslov med Dansk Folkeparti.
Vi har haft en stor diskussion om, om det er forligsbrud eller ej, som jo er kørt på en måde, hvor kulturministeren afviser, at der er tale om et forligsbrud, men hvor i hvert fald jeg kan konstatere, eller vi kan konstatere, at han går helt, helt til kanten af, hvad man gør som kulturminister over for dem, man laver aftaler med, og det synes jeg er en kedelig vane, som kulturministeren må tænke lidt over.
På det sidste har vi set, at han har udnævnt Flemming Østergaard til bestyrelsen i TV 2 uden overhovedet at diskutere det med medieforligspartierne.
Det turde ellers være en ganske stor beslutning.
Jeg ved godt, at kulturministeren har den formelle ret til at udnævne et bestyrelsesmedlem i TV 2, men det er dårlig stil over for sine forhandlingspartnere, over for sine samarbejdspartnere i Folketinget, at man gør det uden først at diskutere det.
Så jeg synes, at kulturministeren – også på baggrund af den lov, vi diskuterer i dag, og som er årsagen til, at vi stemmer imod og er trådt ud af samarbejdet på teaterområdet – er nødt til at overveje, om det også kan skyldes, at han for mange gange lige går til kanten af, hvad man skal, når man er minister, over for en bred kreds af partier, som man arbejder sammen med.
Så det skal være en opfordring fra mig til kulturministeren.
Man ville gerne have været rammestyringen foruden.
Efter de protester har man så lavet en lidt mindre ringe ordning, og så siger kulturministeren: Der er stor tilfredshed.
Men det er der altså ikke.
Kulturministeren er nødt til at kunne besvare det spørgsmål, som fru Elsebeth Gerner Nielsen stillede før, og han er nødt til at forholde sig til, at det, man gør her fra regeringens side – fordi man har lavet den finansaftale med Dansk Folkeparti – er, at man laver en økonomisk stramning på et kulturområde, der har haft en kolossal succes og har været en forudsætning for et blomstrende lokalt kulturliv, hvilket jo, synes jeg, er positivt i en tid, hvor mange ellers går og taler om, at det hele koncentrerer sig omkring hovedstadsområdet.
Her er et område, hvor de lokale kulturinitiativer kan blomstre, og det er det, man straffer.
Ellen Trane Nørby (V), 2007-05-03:
Hvis jeg skulle følge hr. Per Clausens logik, ville det betyde, at musikskolerne i Danmark ikke skulle have været i vækst de sidste mange år.
Det ville betyde, at museerne i Danmark ikke skulle have været i vækst i mange år, fordi de er også underlagt en rammestyring, en refusionsordning inden for en rammestyring.
Det viser fortilfældene, og jeg kan ikke følge hr. Per Clausens logik på det her område.
Grunden til, at vi ønsker at indføre rammestyring, er, at der skal være en sikkerhed med hensyn til, hvad vi bruger af midler på de kulturelle områder.
For når man tidligere har skullet opprioritere egnsteatrene, er det gået ud over andre områder på kulturområdet, og derfor er det jo også i respekt for de andre områder på kulturområdet vigtigt, at vi ved, hvad det er for nogle økonomiske rammer, de forskellige områder har at arbejde inden for.
Hvordan man så vælger at prioritere midlerne, er jo et politisk spørgsmål, og det er en politisk drøftelse.
Så derfor er en rammestyring jo noget, der også skaber sikkerhed på hele området, og det er bestemt ikke noget, der hæmmer hverken udviklingen eller væksten.
Det kan vi både se på museumsområdet, det kan vi se på musikskoleområdet, og egnsteatrene i Danmark har aldrig haft det bedre, og vi har aldrig haft flere egnsteatre, end vi har i dag.
Så jeg synes faktisk, at det går rigtig godt på det lokale teaterområde i landet.
Per Clausen (EL), 2007-05-03:
Jeg vil gerne spørge fru Ellen Trane Nørby, hvad der er begrundelsen for at indføre rammestyring.
Er det ikke derfor, man laver rammestyring?
Derfor vil rammestyring jo også føre til, at hvis der er ønsker, der rækker ud over den ramme, så finansieres de ved hjælp af, at man tager penge fra andre teatre.
Ellen Trane Nørby (V), 2007-05-03:
Men det er jo sådan set ikke det, der er problemstillingen, og det, der er til diskussion, for vi har jo fortsat en refusionsordning, men nu inden for en rammestyring.
Og derfor er det, der er det interessante at diskutere, jo, hvor stor rammen skal være, for refusionsordningen vil jo fortsat være der, og der vil jo stadig væk være vid mulighed for, at egnsteatrene kan udvikles i hele landet, fordi de stadig væk vil modtage et meget stort tilskud fra staten, som kan være med til at løfte opgaverne hånd i hånd med kommunerne.
Så jeg kan ikke se, at det skal være den store problemstilling at diskutere en refusionsordning inden for en rammestyring.
Det, der er til diskussion, er jo, hvor stor rammen skal være, og det er overhovedet ikke det, der er til forhandling nu her.
Vi ser det på musikskolerne, som også klarer sig godt, er i vækst, hvor vi også har en refusionsordning inden for en rammestyring.
Jytte Andersen (S), 2007-05-03:
Nu er Venstres ordfører så glad for forslaget.
Jeg ville egentlig godt spørge: Hvad er Venstres kommentar til, at der faktisk er tre vestegnsborgmestre, repræsenterende Venstre, Konservative og Socialdemokratiet, der meget nøje i et bilag til Kulturudvalget i forbindelse med det her lovforslags behandling har givet udtryk for præcis de samme betænkeligheder, som jeg på Socialdemokratiets vegne har fremført?
Det er Hans Barlach, der er borgmester i Greve, og Poul Lindor Nielsen, der er borgmester i Roskilde Kommune, og Michael Ziegler, som er konservativ borgmester i Høje Taastrup Kommune.
Ved de slet ikke, hvad det er, de har med at gøre?
Det er dem, der får ansvaret for egnsteatre i fremtiden.
Ellen Trane Nørby (V), 2007-05-03:
Jeg er da glad for at høre, at den socialdemokratiske ordfører anerkender, at der er kommet en kæmpestor saltvandsindsprøjtning og et meget stort tilskud til egnsteatrene.
Men jeg er slet ikke enig med den socialdemokratiske ordfører, når det her bliver gjort op, som om det lige pludselig nu, fordi der bliver indført en refusionsordning under en rammestyring, så vil betyde, at man skal prioritere for andre områder.
Det har altid været tilfældet, og det vil altid være tilfældet, at når vi skal prioritere et kulturområde over for et andet kulturområde, så er det en vurdering af: Hvad er det, vi ønsker at satse på?
Den her regering har, siden den trådte til i 2001, næsten fordoblet tilskuddet til egnsteatrene.
Jytte Andersen (S), 2007-05-03:
Jeg anerkendte jo, at der kommer flere penge.
Jeg anerkendte også, at de anbefalinger, som Mogens Holm-udvalget kom med, er inkorporeret i lovforslaget; det anerkendte jeg.
Det er i det perspektiv, jeg på Socialdemokraternes vegne har afvist at stemme for forslaget.
Ellen Trane Nørby (V), 2007-05-03:
Når jeg hører fru Jytte Andersen her fra talerstolen, lyder det jo næsten, som om egnsteatrene nu går en meget, meget svær tid og fremtid i møde.
Vi har set, at egnsteatrene over hele landet er i en rigtig spændende vækst, da egnsteatret skyder op i mange regioner i Danmark, og sådan håber vi også at det fortsat vil være.
Så jeg synes jo, det er ærgerligt, at den socialdemokratiske ordfører udlægger det her, som om egnsteatrene er truede.
Det er på ingen måde det, der er tilfældet.
Snarere tværtimod sikrer vi nu en solid, stabil ramme omkring egnsteatrene, og det er med til at fremtidssikre egnsteatrene, uden at vi løbende skal have en diskussion om, hvad der skal prioriteres ned, sådan at man kan prioritere egnsteatrene op.
Jytte Andersen (S), 2007-05-03:
Vi lavede en god teateraftale for efterhånden et par år siden, hvor alle Folketingets partier stod bag.
Vi var enige om mangt og meget.
Vi var også enige om at tage det forslag, som kulturministeren havde indlagt i sit udspil om, at der skulle være rammestyring på egnsteatre, ud.
Vi var enige om at nedsætte et udvalg, det såkaldte Mogens Holm-udvalg, som efter et års tids arbejde kom med nogle anbefalinger, som partierne faktisk også var enige om, nemlig at der skulle sikres en kvalitet i børneteatrene, i egnsteatrene, at der skulle være noget faglig bistand, og at der selvfølgelig skulle være en overvågning med, kan man sige, skatteborgernes penge, så der kom godt, kvalitativt teater ud af det.
Det var nogle anbefalinger, som sikrede, at egnsteatrene godt kunne styres, uden at det blev lagt ind under en rammestyring, som vi jo ved betyder, at egnsteatrene skal slås om sparsomme økonomiske midler sammen med hjemmehjælpere, børnehavepædagoger og mange andre ting, og her kommer kulturen tit og ofte i klemme.
Vi var derfor glade for, at vi – alle partierne bag teateraftalen – i efteråret sidste år var enige om, at det her ikke skulle overgå til rammestyring.
Ikke desto mindre foretog Dansk Folkeparti og VK en kovending under de daværende finanslovforhandlinger, hvor man så kunne se resultatet, nemlig at den brede politiske forståelse og enighed om at beskytte egnsteatrene, fordi det er vigtigt med lokal kultur, forsvandt – ærgerligt.
Jeg vil godt på Socialdemokraternes vegne sige, at vi blankt erkender, vi kan godt tælle, vi kan godt se tallene, at det lykkedes ministeren, eller hvem det nu var – det kan vi jo ikke vide, vi var ikke med i finanslovforhandlingerne her – at sikre, at egnsteaterområdet fik flere penge, og godt for det; det kipper vi med flaget for.
Så på det helt korte sigt tror jeg sådan set ikke at der vil ske nogen katastrofer; det tror jeg ikke.
Men nu er det jo sådan, at vi er et parlament, der laver lovgivning, som skal have en varighed, der rækker ud over de næste par år.
Den skal have en varighed, så vi også i fremtiden sikrer, at der i kommunerne gives det statslige tilskud, som lige præcis kan give den mobilisering til at få etableret egnsteatre.
Det er baggrunden for, at vi stemmer imod forslaget, vel vidende at der på det helt korte sigt vil være flere penge, og at der vil komme den kvalitetsvurdering og de konsulenter ind, som Mogens Holm-udvalget anbefalede os; det kan vi godt se.
Men som sagt: Vi laver lovgivning på noget, der rækker ud over næste folketingssamling, og det, at egnsteatrene i fremtiden vil komme ind under et nulsumsspil, vil vi ikke tage et medansvar for, og derfor stemmer vi imod.
Sluttelig vil jeg give udtryk for, at vi synes, det er ærgerligt, at en i øvrigt god proces omkring teatre, et i øvrigt godt forståelsesgrundlag på området skrider i en sen nattetime eller en tidlig morgentime, hvad ved jeg, fordi der er partier i Folketinget, som blæser højt og flot på en bred politisk forståelse.
Per Clausen (EL), 2007-05-03:
Det er jo rigtigt, at vi har haft en ordning på det her område, som har betydet, at der har været meget stor vækst, og derfor er det jo også nu rart at få bekræftet, at formålet med at indføre rammestyring er at sikre, at væksten ikke kommer ud af kontrol.
Så der er altså tale om, når vi snakker om rammestyring, at det er noget, der i sig selv har en negativ effekt for egnsteatrene, og det er Venstres ordfører enig i, og jeg er glad for, at vi kan få det på det rene.
Så kunne jeg da godt tænke mig at høre, om fru Ellen Trane Nørby kunne opridse, hvad det er for nogle konkrete forringelser, resten af kulturområdet har oplevet på grund af den finansieringsordning, vi indtil nu har haft for egnsteatrene.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2007-05-03:
Jamen er det ikke en naturlig arbejdsdeling mellem oppositionen og regeringspartierne, at oppositionen kommer her og siger, at det ikke går hurtigt nok, ikke er vidtgående nok og ikke fører til noget; og at regeringspartierne så kommer med en række saglige argumenter om sagsanlægget mod Kommissionen, om risikovurdering osv. og siger, der er sat en masse i gang?
Så skuffer det mig, at hr. Rune Lund pludselig lægger mig ord i munden om, at jeg ikke anser stofferne for farlige.
Det gør jeg naturligvis, og jeg ønsker også, at stofferne udfases, at der findes alternativer, og at det sker så hurtigt som muligt.
Men det er en naturlig situation, at oppositionen på den måde presser på.
Brian Mikkelsen (KF), 2007-05-03:
Jeg skal nok gøre sidste runde her.
Det lokale kulturliv blomstrer og har det bedre end nogen sinde før.
Hvis man går ud og snakker med kulturfolk rundtomkring i Danmark, fremgår det, at de aldrig har haft det så godt, som de har det nu.
Dansk kultur lever, har det fantastisk godt.
Snakker man med billedkunstnerne, fremgår det, at de aldrig før har haft det bedre; dansk film har det godt, dansk teater har det godt, danske forfattere har det godt.
Det går godt, og det er ikke det politiske systems skyld, det er simpelt hen, fordi vi har nogle fremragende kunstnere i Danmark, som agerer rigtig godt i den situation, vi er i.
Med hensyn til spørgsmålet om økonomien: Det besvarede jeg i min første replik til fru Elsebeth Gerner Nielsen ved at sige, at langt størstedelen af pengene er nye penge, som ikke har noget som helst med omflytninger at gøre.
Der er ikke nogen blankocheck, der bliver udskrevet på nogen som helst ressortområder til nogen som helst bare lige sådan uden videre, så man bare kan få lov til at vokse, som man lyster.
Det er klart, at alt er et spørgsmål om prioritering.
Vi vil have et velfungerende teatermiljø i Danmark, men vi vil også sikre os, at der er styr på økonomien.
Den har aldrig været bedre, og det har vi også en garanti for er sådan i 2007.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2007-05-03:
Det er noget vrøvl, når kulturministeren siger, at kulturlivet i Danmark aldrig har haft det bedre.
Man kan bare se, hvad der sker i Nordjylland lige nu.
Mungo Park, som er et egnsteater, har en tanke om at etablere sig i Frederikshavn.
Der er også et egnsteater i Hjørring.
Da egnsteateret i Hjørring hørte, at man ville etablere et teater i Frederikshavn, blev man straks nervøs, og man sagde: Det vil jo gå ud over os, det vil gå ud over den bevilling til vores egnsteater, vi vil få fra staten.
Det er jo det, der er ulempen ved at indføre rammestyring.
Derfor er det med stor bekymring, at vi nu ser på, at den usikkerhed, der tidligere har ligget i staten, med hensyn til hvor mange penge, der skulle bruges på egnsteaterområdet om året, nu overgår til kommunerne.
Det er for Det Radikale Venstre fuldstændig ubegribeligt, hvorfor det er kommunerne, der pludselig ikke længere skal vide, hvad de kan regne med.
vide, hvor mange penge de får til deres egnsteater, i modsætning til tidligere, hvor de har været sikre på at få 50 pct. refusion op til et vist maksimumsbeløb.
Normalt er det sådan, at man siger, at det er de bredeste skuldre, der skal bære mest, men sådan er det ikke på kulturområdet.
Der er det de smalleste skuldre, nemlig kommunerne, der skal bære den største usikkerhed.
Det er noget af baggrunden for, at Det Radikale Venstre stemmer imod det her forslag, for det vil indebære mindre kulturel mangfoldighed.
Det her betyder, at vi får et mindre rigt kulturliv i kommunerne.
Det er dybt beklageligt.
Connie Hedegaard (KF), 2007-05-03:
Igen, der skal vi jo have den viden og de risikovurderinger, der skal til, og så kan man altid tage ny viden ind i slambekendtgørelsen.
Jeg mener, at hr. Johs. Poulsens parti dog plejer at være på det hold – nu har jeg jo ikke haft lejlighed til at høre hr. Johs. Poulsens hovedindlæg endnu – som jeg også før refererede i forhold til den tidligere regering og handlingsplanen for bromerede flammehæmmere, hvor man siger, at det her skal klares internationalt.
Johs. Poulsen (RV), 2007-05-03:
Man kan jo godt sige, at det ikke altid er spørgsmålet om, hvorvidt der findes alternativer, der skal være afgørende, for hvis det er sådan, at det, man rent faktisk bruger, dokumenterbart har en sådan virkning, at det skader sundhed og miljø, er det jo ikke nok bare at spørge, om der kan findes nogle alternativer.
Så må man i nogle situationer sige, at de må forsvinde ud af brugen.
Men det var ikke så meget det, jeg ville spørge om.
Det, jeg vil spørge ministeren om, er, om ministeren finder det acceptabelt, at vi i dag har en situation, hvor man lovligt kan sprede spildevandsslam ud på danske marker og for den sags skyld ud på danske afgrøder, uden at der eksisterer grænseværdier for indholdet af netop bromerede flammehæmmere.
Connie Hedegaard (KF), 2007-05-03:
I nogle tilfælde kan det være vældig fornuftigt, ligesom vi har gjort det på f.eks. F-gasområdet.
Men det, der er problemet her, er jo, at vi er ved at få lavet en risikovurdering.
Hr. Rune Lund og hans parti fremsætter et beslutningsforslag i Folketinget, før man har resultatet af den her, og siger: Skulle vi ikke bare lave forbud; hvor svært kan det være?
Her siger jeg, at jeg tror, at det er rigtig vigtigt, at vi prøver at basere os på, hvad risikovurderingerne viser.
Hr. Rune Lund må jo også medgive, at vi hele tiden skal være opmærksomme på, om der er alternativer til de stoffer, vi forbyder.
Ellers er det et slag i luften, og det er det, jeg sådan set mener er resultatet af det her beslutningsforslag.
Det er sådan set sympatisk nok, men det er bare et slag i luften.
Rune Lund (EL), 2007-05-03:
Jeg vil sige, at i Enhedslisten er vi meget stærke tilhængere af internationale aftaler på miljøområdet.
Vi er uenige i, hvordan EU er opbygget.
Jeg tror, at miljøministeren godt er klar over, at siden 1994, hvor Enhedslisten kom i Folketinget, har vi kæmpet for miljøforbedringer der, hvor de kan forbedres, og det gælder også i EU, når det er muligt.
Det er jo det, der er hele tankegangen bag det her forslag.
Er ideen om, at landene skal have retten til at gå videre og indføre skrappere regler, ikke noget, som tiltaler miljøministeren?
Det er jo det, der er den grundlæggende tanke bag det her forslag.
Connie Hedegaard (KF), 2007-05-03:
Jamen det er da ikke særlig svært at indføre forbud.
Det er klart, at man kan lægge sig ud med EU, og at man kan få åbningsskrivelser, og der kan ske mange ting og sager, når man i øvrigt er del af en klub, der har sagt, at man prøver at regulere det her i fællesskab, men man kan jo lave hvad som helst.
Der er ikke nogen, der tager let på det her.
Det gør jeg i hvert fald ikke, men jeg prøver, om vi kan få en international regulering af det, da det er det, der vitterlig vil batte noget.
Nu har jeg læst mig til, at hr. Rune Lunds parti i weekenden skal drøfte, om de nu ikke alligevel skal til at anerkende virkeligheden i forhold til EU.
Her tror jeg, at hvis den beslutning nu bliver taget på Enhedslistens landsmøde, er man nødt til sådan at overveje det, for så kan man ikke bare hver gang sige: Skal vi ikke lave nationalt forbud?
Så er man altså, hvilket Danmark er, en del af en forening, der siger: Vi prøver at regulere nogle af de her ting i fællesskab og baserer os på konkrete risikovurderinger, så vi ikke bare gør det ud i det blinde, og så den regulering, vi laver, er troværdig.
Rune Lund (EL), 2007-05-03:
Jeg synes, at miljøministeren tager lidt let på faren ved de her bromerede flammehæmmere.
Jeg hører også intentioner om, at der skal kæmpes for at se på de skadelige effekter af de her stoffer.
Men sagen er bare, at de skadelige effekter er blevet dokumenteret rigtig mange gange, når det gælder bromerede flammehæmmere: De forskellige varianter kan være hormonforstyrrende, de kan være kræftfremkaldende, og de er utrolig farlige for mennesker, sundheden og miljøet.
Det er så der, Enhedslisten siger, at når vi nu har de dokumenterede skadelige effekter af bromerede flammehæmmere, hvor svært kan det så være at indføre et forbud.
Jeg synes ligesom, at menneskers sundhed, dyrs sundhed, miljøet bør komme forud for f.eks. hensynet til store firmaer, som måtte vælge f.eks. at sælge elektriske apparater til det europæiske marked.
Johs. Poulsen (RV), 2007-05-03:
Under den forrige debat om universitetsloven anvendte Enhedslistens ordfører udtrykket, at der var tale om en antidemokratiserings- og centraliseringslov.
Det er en betegnelse, der meget udmærket også kan hæftes på L 145 og den opfølgende lovgivning, som vil komme til efteråret, i og med at den introducerer en lovgivning, som afskaffer en decentral demokratisk styret sektor og erstatter det med en central styring i form af et vandtilsyn, der nu er blevet omdøbt til et forsyningssekretariat, som via prislofter og embedsmænd fremover skal sørge for styringen.
Så der kan man godt bruge udtrykket, at man afdemokratiserer, og at man centraliserer.
Det er vel et meget eklatant udtryk for det, man her lægger op til.
Det interessante er, at samtidig med at man laver og gennemfører en central styring på området, sker det i en kontekst, hvor der ikke er nogen som helst i branchen, ikke en eneste, som på noget tidspunkt har efterspurgt den styringsmodel.
Det, branchen har diskuteret, er en modernisering af sektoren, hvor de på nogle områder fik lejlighed til at lave en forskning, en bedre miljøledelse, en benchmarking.
Alt det kunne man meget nemt lave i en minireform af området uden at lave den overordnede styringsmodel, som man nu trækker ned over dem, og som uden nogen diskussion er en centralisering.
Det synes vi i Det Radikale Venstre er meget, meget underligt.
Men det, jeg vil tale om i dag, er, at vi ikke desto mindre lidt ligesom ved universitetsloven har stillet et ændringsforslag, der skal mindske de værste virkninger af loven.
Det er sådan, at man fra aktørerne har sagt: Kan vi i det mindste ikke få lov til at lave om på vores egne strukturer inden for vores eget forsyningsområde i enkelte kommuner, uden at vi skal belastes med en statsafgift?
Nej, er svaret, for der er indgået en aftale på det her område, også dér skal der slippes en statsafgift.
Det bliver helt grotesk, når man så hører, at de, der har argumenteret for, at den her lovgivning nu skal introduceres, først og fremmest siger, at det var meningen, at den skulle forhindre salg af vandforsyninger fremover.
Det, man gør, er tværtimod, at man nu sikrer, at det kan lade sig gøre.
Det eneste, der introduceres, er bare, at man skal have en statsafgift på 40 pct., hvis salgene rent faktisk finder sted.
Med andre ord: Motivet er et eneste, nemlig at få en statsafgift introduceret på salg af vandforsyninger, hvad enten de er kommunale eller andelsejede.
Det er da også fra Finansministeriet, at man skal se initiativet komme.
Så man kan sige, at hvis flertallet går videre med lovgivningen og ikke støtter ændringsforslaget, introduceres her sådan en slags statslig selskabstømning.
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Ændringsforslag nr. 1, 2, 14 og 15 vedtoges uden afstemning.
Ændringsforslag nr. 5 forkastedes, idet 11 stemte for, 95 imod.
Ændringsforslag nr. 16 og 7-13 vedtoges uden afstemning.
Lovforslaget overgik derefter til tredje behandling.