runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hans Kristian Skibby (DF), 2014-03-18:
Hvis nu jeg var medlem af Enhedslisten, det er jeg godt nok ikke og bliver det heller aldrig, så ville det her jo være en festdag, kunne man sige, og der vil jeg på vegne af Dansk Folkeparti gerne sige: Æres den, der æres bør.
Jeg synes jo, det var godt, at man i forbindelse med den finanslov, der blev lavet for 2013, fik lavet den her delaftale om, at man skulle nedsætte det her udvalg, som skulle se på, hvordan vi kunne gøre rammerne bedre for de socialøkonomiske virksomheder.
Det ligger Dansk Folkeparti meget på sinde at sikre, at vi gør, hvad vi kan for at tilgodese og hjælpe dem, der har et specielt behov: opkvalificering og inklusion, få folk ind på arbejdsmarkedet, tilbyde dem et arbejde.
Noget at give sig til er sundt for alle mennesker.
Vi ved jo eksempelvis også, at Dansk Folkeparti var bannerfører på STU, den særligt tilrettelagte ungdomsuddannelse for unge med handicap osv., som vi kan se er en god, stor succes i dag, og den er også med til at favne bredt og inkludere unge med handicap på det danske arbejdsmarked.
Det er nødvendigt i de her sager at tænke på kryds og tværs af forskellige former, og der er det altså, at det her lovforslag kommer til sin ret.
I Dansk Folkeparti vil vi sige, at vi selvfølgelig også har afventet, hvad der vil komme af anbefalinger fra arbejdsudvalget, som jo rapporterede tilbage i september 2013, og vi er sådan set enige i, at det her lovforslag skal have sin gang på jord og blive til virkelighed.
Vi tror på, at det kan være med til at gøre det endnu bedre og mere attraktivt at drive de socialøkonomiske virksomheder på et godt, udadvendt og engageret grundlag.
Vi nærer altså desværre, må jeg sige til hr. Kim Andersen, ikke den samme mistillid til for det her område.
Vi tror ikke på, at der findes såkaldte brodne kar, og jeg synes jo i øvrigt, at Venstre var inde på en række formodninger og en række gisninger om, hvad det var, der kunne ske, og hvad der ikke kunne ske.
Jeg synes jo faktisk, at lovforslaget klart beskriver det, der kommer til at ske.
Det er jo selvfølgelig et frivilligt tilbud, men det er noget, som jeg synes selv et liberalt parti som Venstre burde kunne have fundet plads til i sit partiprogram.
De burde gå ind for et lovforslag som det her og ikke pakke det ind i noget flot julepapir om, at det koster nogle penge og medfører nogle administrative byrder.
Vi nærer ikke de samme bekymringer i Dansk Folkeparti.
Vi synes, at det her lovforslag er et skridt i den rigtige retning, og vi glæder os til at se, hvad der måtte komme ud af lovforslaget, når det bliver sat i gang.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2014-03-18:
Altså, for at sige det ligeud, mener jeg sådan set, at det er vigtigere, at det bliver løst inden tredje behandling af L 114, fordi det er der, problemstillingerne opstår.
Man kan derfor godt sige inden tredje behandling af L 148, men det er den anden lovgivning, der giver problemerne, og det er også der, de skal løses.
Så for min skyld gerne inden tredje behandling af L 148 – altså, jeg er helt med på, at det haster.
Jeg mener for så vidt godt, at man kan tredjebehandle L 148, fordi registreringsordningen i sig selv ikke er det, der giver problemet.
Det, der giver problemet, er ovre i L 114, men det er også så teknisk kompliceret, at når jeg siger det, skal det ikke lyde mere skråsikkert end som så, for det er vitterligt meget, meget kompliceret stof.
Så jeg synes, der er et stykke vej endnu med hensyn til det der med at se på, hvordan man kan skrue et tilsyn sammen på en måde, så det giver mening ude i virkelighedens verden.
Men det jeg hører Enhedslistens ordfører bede om, er at få et tilsagn om, at vi skal skynde os, og det tilsagn vil jeg gerne give.
Finn Sørensen (EL), 2014-03-18:
Nu er det jo sådan, at der i høringssvarene til det her lovforslag ligger to forslag til, hvordan det kunne løses.
Men jeg er glad for ordførerens tilsagn om, at vi skal have løst de her problemer.
Jeg vil bare lige høre ordføreren: Vi er vel enige om, at problemet bør løses, inden vi skrider til endelig vedtagelse af L 148, altså at det er vigtigt, at der er klarhed over det her spørgsmål, inden vi opretter registreringsmodellen, for det vil jo have stor betydning for virksomhedernes muligheder for at udvikle sig, at vi får løst det her problem?
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2014-03-18:
Enhedslistens ordfører kan være hundrede procent sikker på, at jeg har ideer til det, men han kan være lige så sikker på, at hvis jeg havde fundet den endegyldige rigtige idé og havde fået skaffet flertal for den, så havde ordføreren selvsagt vidst det og været en del af flertallet.
Så jeg vil sige, at det har jeg ikke endnu.
Men jeg mener, at vi skal give hinanden håndslag på, at vi skal få kigget på de her problemer.
Det drejer sig om tilsyn, og det drejer sig om kapitalkrav.
Det er naturligvis ikke rimeligt, hvis vi står i den situation, at man for at kunne blive en socialøkonomisk virksomhed f.eks. skal lægge 1 mio. kr. på bordet – bare for at komme med noget, der ikke er taget helt ud af den blå luft.
Det går ikke.
Det er ikke den situation, vi har noget ønske om at sætte foreninger eller andre, der gerne vil være erhvervsdrivende fonde som socialøkonomiske virksomheder, i.
Derfor er det altså vores politiske hensigt at gå ind at kigge på det her og se på, hvordan vi kan løse det problem.
Der er også nogle tilsynsting, som er enormt komplicerede, der er knyttet til det spørgsmål, som jeg også mener vi bliver nødt til at gå ind at kigge på hvordan man kan få løst.
Hvis jeg havde løsningen, tror jeg, at jeg havde bekendtgjort den fra talerstolen i dag, i stedet for at vi skal bruge tid på den mellem lovbehandlingerne.
Zenia Stampe (RV), 2014-03-18:
Tak for det.
Det her lovforslag er jo egentlig ikke særlig kompliceret.
Der er flere, der har været inde på indholdet af det.
Altså, vi indfører en eller anden form for mærkningsordning for de socialøkonomiske virksomheder.
Og det er der rigtig gode grunde til.
Det skaber jo den her fælles identitet, som der er brug for, dels for at man kan lære hinanden at kende på tværs af de socialøkonomiske virksomheder, dels så det er noget, som eksisterer i baghovedet, hvis man sidder og er iværksætter og måske derfor kunne få den idé at starte en socialøkonomisk virksomhed i stedet for en helt almindelig kommerciel virksomhed.
Så det her er helt bestemt også et brandingredskab.
For det vil nemlig også gøre dem i stand til at dokumentere deres sociale profil over for deres samarbejdspartnere eller kunder, som andre også været inde på.
Hvis man er en kommune – eller det kan jo også være en privat virksomhed – som gerne vil gøre en social indsats, så er det helt oplagt at gå til en socialøkonomisk virksomhed og købe varer eller samarbejde med den virksomhed, og der er det jo meget nemmere at navigere, når der er en mærkningsordning, så man ikke selv skal sidde og rode rundt i vedtægter osv. for at finde ud af, om det virkelig er en socialøkonomisk virksomhed.
Det har man altså en mærkning der på den måde dokumenterer.
Endelig, og det er der også flere der har været inde på, åbner det her jo også op for nye tiltag.
Der vil jeg bare sige, at der er vi fundamentalt uenige med Venstre.
Vi mener faktisk, at det er en politisk og offentlig opgave at sikre rammerne for de socialøkonomiske virksomheder, ja, ikke bare sikre rammerne, men også skabe så gode rammer, at vi vil se en vækst i netop den her type af virksomheder.
Det er der jo mange gode grunde til.
Den allervigtigste, som flere har nævnt heroppe, er måske de mange borgere, som jo i dag står på kanten af vores arbejdsmarked.
For vi har så mange borgere, der har en masse at byde på, men som af den ene eller anden grund ikke rigtig kan finde fodfæste på det ordinære arbejdsmarked.
Kan de socialøkonomiske virksomheder blive en bro for de her borgere, så de kan komme i ordinær beskæftigelse på lang sigt og på den måde komme til at bidrage til samfundet og gøre en forskel osv., så synes vi, at det vil være helt fantastisk.
Joachim B. Olsen (LA), 2014-03-18:
Der er givetvis meget bureaukrati og mange regler også på de områder, som man sagtens kunne gå efter i sømmene.
Det er ikke det samme, som at man kunne afskaffe det hele, det går vi ikke ind for, men der er temmelig sikkert mange love og regler på de områder, som hr. Finn Sørensen nævnte der, som man også godt kunne afskaffe.
Så hvis det var en invitation fra Enhedslisten til en dialog om, hvad for noget bureaukrati og hvilke love og regler som kunne afskaffes, så er vi meget positive over for det.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2014-03-18:
Først og fremmest vil jeg rose ministeren for hendes ændringsforslag.
Jeg har jo stillet ministeren et spørsmål om, hvorfor lovforslaget oprindelig havde en forældelsesfrist på 30 år.
Samtidig med at ministeren affattede et svar på dette spørgsmål, blev hun opmærksom på, at der kunne være krigsveteraner og andre, der på grund af forældelsesfristen blev afskåret fra at få erstatning, og det er baggrunden for ministerens ændringsforslag.
Det er et godt forslag, som vi med glæde i stemmen kan stemme for.
Jeg har jo bemærket, at ministeren i sit svar skriver både krigsveteraner og andre.
Hvad betyder disse andre?
Det, der undrer mig, er, hvorfor ministeren og de andre partier siger nej til vores ændringsforslag, som jo omfatter andre personer end krigsveteraner og andre udsendte statsansatte, som får psykiske mén i form af PTSD.
Jeg vil godt citere fra et svar på mit spørgsmål, spørgsmål nr. 13:
»På baggrund af udredningen om forsinket PTSD og depression efter exceptionelle belastninger fra juni 2013 er diagnosen forsinket PTSD med et sygdomsforløb, hvor den tilskadekomne har haft nogle symptomer inden for seks måneder og fuld symptomdebut indenfor få år, optaget på Erhvervssygdomsfortegnelsen og kan anerkendes administrativt af Arbejdsskadestyrelsen.
Det betyder jo alle personer, som har fået PTSD med en forsinkelse i forhold til 6-månedersreglen – også andre end krigsveteranerne.
Men uden grund er der folk, som ikke bliver omfattet af dette lovforslag.
Ikke mindre underligt er det, ministeren svarer på mit spørgsmål nr. 14.
Jeg vil dog oplyse SF om, at mit ændringsforslag faktisk indeholder et svar på det spørgsmål, som de stiller, nemlig spørgsmålet om, hvem der skal betale for en erstatning til dem, der får en arbejdsskade i form af sent diagnosticeret PTSD.
Det handler om ændringsforslagene nr. 5 og 6, hvor der i bemærkningerne står: »For andre personer end statsansatte foreslås det, at udgifterne også betales af staten, der får refusion fra Arbejdsmarkedets Erhvervssygdomssikring for udgifterne.
... Det foreslås videre, at Arbejdsmarkedets Erhvervssygdomssikring får hjemmel til at opkræve et tillæg til bidraget efter § 58 i arbejdsskadesikringsloven hos arbejdsgiverne, dog ikke hos statslige arbejdsgivere.«
Så alt i alt tror jeg faktisk, at SF bør kunne stemme for mine ændringsforslag.
Og til jer andre vil jeg blot sige, at jeg ikke tror, I har forstået ændringsforslaget.
Det er jo et lovforslag, som bør dække alle personer, som arbejder på det danske arbejdsmarked.
Hvis dette endnu ikke er forstået, vil jeg arbejde for, at vi kan få det rettet op i fremtiden.
Karina Adsbøl (DF), 2014-03-18:
Tak for det.
Det her forslag handler om en ratifikation af FN's valgfri protokol.
Der skal ikke herske nogen tvivl om, at vi i Dansk Folkeparti finder det vigtigt, at det er det danske Folketing, der laver de regler og de love, vi mener der skal laves, og behandler de klager, der skal behandles i vores klagesystem.
Det her handler om et politisk signal, Danmark gerne vil sende.
Det vil sige, at der ikke er tale om en retslig proces, og der er heller ikke tale om, at komiteen med bindende virkning kan afgive fortolkninger af konventionen eller afgøre konkrete sager.
Komiteen har heller ikke beføjelser til at gennemføre undersøgelser på en deltagende stats territorium uden statens samtykke.
Komiteens udtalelser vil være vejledende, og den til enhver tid siddende regering vil derfor tage stilling fra sag til sag.
Så hvis nogen tror, at det vil sikre mennesker med handicap bedre vilkår i Danmark, så er det ikke vores opfattelse, at det vil ske med en ratifikation.
Derimod kan man som borger blive ved med at blive fanget i et klagesystem.
I Dansk Folkeparti mener vi, at vi skal sikre mennesker med handicap de bedste vilkår og rammer her i Danmark.
Vi står med store udfordringer på det sociale område, herunder er der en sagspukkel i Ankestyrelsen, efter at regeringen og Enhedslisten nedlagde de sociale nævn.
Det vil sige, at mennesker med handicap kan være fanget i det danske system, mens sagsbehandlingsprocessen kører i årevis.
Og når så Ankestyrelsen har færdigbehandlet klagen, sender kommunen den måske tilbage igen, og så beder kommunen om nye oplysninger i borgerens sag.
Det er her i Danmark, vi skal sikre, at mennesker med handicap hurtigt får afgjort deres sag i Ankestyrelsen.
Det kunne gøres ved f.eks. et sagsbehandlingsloft, hvilket er blevet samlet afvist af regeringen.
Dansk Folkeparti har tidligere haft et beslutningsforslag på i salen og foreslået, at hvis en borger fik medhold i Ankestyrelsen, så fik man kompensation, netop for at forebygge, at de som kommuner prøvekører sager.
Mens sagen kører, sparer kommunen ydelsen til borgeren.
Desværre var der ikke flertal for dette.
Det her forslag er ren signalpolitik.
Regeringen skulle hellere sørge for, at kommunerne overholder den lovgivning, vi har i dag, da det er gratis for kommunen at bryde loven.
I Dansk Folkeparti har vi i årenes løb arbejdet for at forbedre vilkår og rammer for mennesker med handicap.
Vi fik gennemført et retskrav til unge, STU-uddannelsen, og i satspuljeregi har vi kæmpet for et forsøg på en overbygning i forhold til STU, som nu er forankret i TV-Glad.
Dansk Folkeparti har haft flere forespørgsler i Folketingssalen for netop at forbedre indsatsen over for mennesker med handicap, herunder om kommunernes efterlevelse af love og regler og ankepraksis og også om tilbud til mennesker med handicap.
Mennesker med handicap skal have nogle gode rammer, men vi mener ikke, at det sker ved en ratifikation af FN's protokol.
Det giver nærmere en falsk tryghed.
Vi skal satse på indsatsen her i Folketinget, og vi skal forbedre indsatsen for mennesker med handicap også i forhold til det kommunale selvstyre.
Tak for ordet.
Brian Mikkelsen (KF), 2014-03-18:
Det Konservative Folkeparti er altid for mindre bureaukrati, for mere åbenhed og mere transparens.
Så derfor kan man jo sige, at forslaget her trækker i den rigtige retning, for på bundlinjen bliver der fjernet nogle forpligtelser, nogle eksplicitte tilkendegivelser om, hvad man skal nævne, når man sælger og formidler huse for sælgere.
Vi er for, at man entydigt får placeret et ansvar, så man er sælgers repræsentant, men jeg synes, det er betænkeligt, at nogle ting, eksempelvis »skal«-paragraffer, nu ryger ud.
Eksempelvis har der jo nu her været diskuteret brutto- og nettoydelser.
Det er jo relevant for en køber at vide, hvad det er for en husleje, man kommer til at sidde med.
Forslaget her tilkendegiver jo, at det ikke skal nævnes.
Der synes vi, det er relevant, at man får nævnt en brutto- og nettoydelse.
Der har tidligere været krav om, der skal oplyses om eksempelvis ejendomsmæglerens personlige forhold.
Hvis man er i gang med at sælge en ejendom, som hører til familien, skal der selvfølgelig gøres opmærksom på det fra start, men der nævnes ikke noget eksplicit om det her, og i forslaget lægges der op til, at man først skal fortælle om det til allersidst.
Jeg synes, der er nogle småting, som ikke giver nok transparens og nok åbenhed i forhold til at have hele paletten parat, når man nu skal formidle salget af noget så vigtigt som en bolig – noget, som sandsynligvis vil være den største investering, en køber vil foretage i sit liv.
Med de bemærkninger kan jeg sige, at vi godt kan støtte intentionerne i forslaget, men vi vil godt under udvalgsbehandlingen dyrke de elementer, som – synes jeg – stiller både køber og sælger lidt ringere end i dag.
Men det er selvfølgelig i relation til, at det her forslag også handler om afbureaukratisering for at gøre livet nemmere for selvstændigt erhvervsdrivende.
Så vi prøver også under udvalgsbehandlingerne at se, om man kan få en balance, og vi vil være positive og konstruktive over for regeringens forslag her.
Joachim B. Olsen (LA), 2014-03-18:
Jeg vil starte med at sige, at det er glædeligt, at regeringen har så meget fokus på øget konkurrence; stort set alle lovforslag eller rigtig mange af dem, vi bliver præsenteret for af erhvervsministeren, går ud på at øge konkurrencen, og der bliver fortalt fra Socialdemokratiets ordførers side om, hvor godt konkurrence er.
Det er vi fuldstændig enige i i Liberal Alliance, men vi kunne måske så ønske, at man også udbredte det til andre områder, måske specielt den offentlige sektor, som godt kunne klare noget konkurrence.
Det ville sikkert have de samme positive effekter dér, men det er selvfølgelig en anden diskussion.
Formålet med det her lovforslag er at forbedre forbrugerbeskyttelsen og forbrugerinformationen, lette administrative byrder, øge konkurrencen og skabe et mere effektivt boligmarked.
Det er jo nogle rigtig gode intentioner, og jeg vil også gerne starte med at sige, at overordnet synes vi, at det her lovforslag trækker i den rigtige retning.
Vi deler så nogle af de bekymringer, som også Dansk Folkeparti og Venstre har rejst i forbindelse med det her lovforslag.
Det er ikke alle elementer, vi synes er lige fornuftige, men vi synes, det er rigtig, rigtig godt, at der bliver ryddet op i området for ejendomsmæglernes oplysningsforpligtelser.
De oplysningsforpligtelser, der er nu, blev indført på baggrund af nogle beklagelige enkeltsager, men man er nok kommet til en konklusion om, at de byrder, man har pålagt det her erhverv, har været større, end de gavnlige effekter af de her oplysningsforpligtelser har været; så det er godt.
Det er fint, men vi synes, det er underligt, at en ejendomsmægler ikke længere må formidle finansiering til køb af fast ejendom.
Det får, som vi ser det, heller ikke nogen praktisk betydning, idet man stadig væk må henvise, og så kan en ejendomsmægler vel bare få et henvisningsgebyr eller noget andet.
Men vi synes sådan set, det er fornuftigt nok, at man må formidle finansieringen.
Vi finder det positivt, at oplysningsforpligtelsen vedrørende brutto- og nettoomkostninger ophæves, men vi finder det helt unødvendigt, at det forbydes.
Vi er ret overbeviste om, at forbrugerne nok selv skal kunne finde ud af de her ting, og at forbrugere er forskellige – nogle foretrækker måske det ene frem for det andet – og at hvis der ikke er nogen, der ønsker at gøre brug af oplysningerne om brutto- og nettoomkostningerne, som de bliver fremstillet i dag, vil det nok bortfalde helt af sig selv.
Samlet set forventes lovforslaget at mindske omkostningerne for erhvervslivet og dermed i sidste ende for forbrugerne med 30 mio. kr.
Det må vi jo så håbe på er rigtigt.
Men med de få knaster, vi synes der er, og som vi måske kan have en diskussion om i udvalget, kan vi godt støtte lovforslaget.
Steen Gade (SF), 2014-03-18:
Tak for det.
Jeg har opfattet lovforslaget som et godt forsøg på at komme ud af den sammenblanding og den rodede situation, som man står i som køber.
Dansk Folkepartis ordfører var jo før inde på, hvordan der er sammenblandede interesser af økonomisk art mellem de store kæder og finansieringsinstitutterne.
Det er jo en realitet.
Og jeg opfatter jo lovforslaget som et, synes jeg, godt forsøg på at sørge for, at vi som forbrugere på en måde ikke kommer i lommen på nogle, som vi egentlig ikke har ønsket at komme i lommen på, og at mægleren samtidig nærmest bliver vores finansieringsrådgiver.
Det kan man godt sige i første række måske stiller en lille smule større krav til en som forbruger eller som køber, men det skaber jo en større sikkerhed for, at man får taget de rigtige beslutninger i overensstemmelse med sin egen økonomi.
Det er i det lys, jeg ser forslaget.
Det ved man godt, men det er jo vigtigt, at det bliver tydeliggjort, og det er det, der sker her.
Jeg er også enig i de ting, der står om at udpege en ansvarlig mægler for hvert formidlingsopdrag.
Så tror jeg, det vil være et stort fremskridt, at vi kommer væk fra brutto- og nettoopstillingerne.
For en række mennesker er det altså mere forvirrende end hjælpende, og de mennesker, som faktisk har en anden økonomi end den, de tror de har, når de ser på opstillingen, er altså rigtig meget i klemme ved det, vi gør i dag.
Så når man får kontantprisen og man får at vide, hvad ejerudgifterne bliver, er det selvfølgelig en opgave at få en ordentlig rådgivning, hvis man ikke lige selv kan gennemskue, hvad det så betyder for ens egen økonomi.
Men som også andre ordførere har været inde på, er der i dag mange lånemuligheder.
Det vil sige, at der er mange ting, der skal tages hensyn til, og som skaber forskellighed her.
Men det er jo altså også, fordi det grundlæggende bliver mere gennemskueligt; det bliver grundlæggende mere ærligt.
Så af de grunde her mener jeg, at det er et godt forslag, og at det er et fremskridt.
Jeg nævnte i starten spørgsmålet om sammenblanding af markedet, og om der er nogle ting der, som vi kan kigge på, hvilket jeg også lagde mærke til at der var andre der var inde på.
Det synes jeg vi skal gøre i udvalgsarbejdet, så det bliver endnu klarere, at vi hjælper kunderne til ikke selv at få tingene sammenblandet i spørgsmålet om finansiering og køb af bolig.
Zenia Stampe (RV), 2014-03-18:
Vi er et meget åbent parti; jeg tager altid imod med åbne arme – men det var jo min tur!
Har man prøvet at købe eller sælge hus, lejlighed, sommerhus, andelsbolig eller andet, ved man, at der kan være ganske mange ting at forholde sig til: Hvor meget kommer det til at koste mig om måneden?
Hvilke af de mange oplysninger, jeg får, er egentlig relevante?
Hvem kan jeg regne med som en rådgiver?
Hvordan får jeg det bedste lån?
Dagens lovforslag har til formål at forbedre forbrugerbeskyttelsen og informationen til forbrugerne, lette de administrative byrder for erhvervet, øge konkurrencen ved større gennemsigtighed og skabe et mere effektivt boligmarked.
Mange undersøgelser har vist, at der kan være tvivl om ejendomsmæglerens rolle.
Lovforslaget sikrer, at ejendomsmæglerens rolle fremover udelukkende bliver at rådgive sælger og oplyse køber.
Derudover ved vi, at der ofte er for mange oplysninger til forbrugerne og for mange detaljerede krav til ejendomsmæglerne, som kan være med til at gøre det sværere for køberne at fokusere på de vigtigste informationer i forbindelse med ejendomskøb.
Lovforslaget indeholder derfor forslag om at lade en række pligter og oplysninger udgå, så forbrugerne bedre kan gennemskue bolighandelen.
På den måde kommer ejendomsmæglerbranchen også til at ligne andre rådgivningsbrancher mere.
En anden vigtig ting lovforslaget indeholder, er kravet om, at der udpeges én ansvarlig mægler for hver sag.
På den måde har forbrugeren mulighed for at indbringe mægleren for Disciplinærnævnet for Ejendomsmæglere, hvis han eller hun mener, at der er sket en fejl i forbindelse med handelen.
Det kan man ikke i dag, hvor det ofte er medhjælpere, der står for en del af handlerne.
For Radikale Venstre er det af stor betydning, at forbrugerne beskyttes bedst muligt, og at man samtidig undgår unødigt bureaukrati for erhvervslivet, og derfor kan vi støtte lovforslaget.
Stine Brix (EL), 2014-03-18:
Det synes jeg selvfølgelig er positivt.
Et spørgsmål, der ligger i forlængelse af det, er jo spørgsmålet om den her mulighed for at kunne tiltræde en fuld overenskomst, som jeg kan forstå hænger sammen med den bekendtgørelse, ministeren så skal udarbejde siden hen.
Så mit spørgsmål i den sammenhæng vil være, om det på samme måde vil være muligt at tage en drøftelse med alle Folketingets partier, når det handler om at sikre, at den her nye lovgivning reelt giver handicaphjælpere mulighed for at tiltræde en fuld overenskomst.
Tak for det.
Nu er jeg repræsentant for det eneste parti, som ikke er med i aftalen bag ordningen, så derfor er mit spørgsmål til ministeren, om aftalen er hugget i sten, eller om det er muligt at foretage nogle små ændringer.