Stine Brix (EL), 2014-03-13:
I Enhedslisten er vi stadig skeptiske over for den her regel.
Vi har været kritikere af den, siden den blev indført for omkring 7 år siden, er det vel ved at være, af hr. Lars Løkke Rasmussen og Venstre og trådte i kraft den 1. februar 2008, altså for omkring 6 år siden.
Det er måske lige at stramme den, når Venstre også tager æren for, at der faktisk er sket lidt her de sidste par år.
Vi må jo nok sige, at realiteten er den, at Venstre var fuldstændig afvisende, dengang de sad på regeringsmagten, i forhold til at ændre på den her regel, mens det er den regering, der sidder nu, som rent faktisk har lavet nogle mindre lempelser af reglen.
Det gælder både de lempelser, der har været tidligere, og de lempelser, der er kommet her og nu, hvor man udvider reglen fra 4 til 5 år.
Når vi alligevel er skeptiske over for den her regel, er der flere årsager til det.
For det første er det ligesom blevet til sådan en sandhed her i salen, at 4-årsreglen har løst problemet med at skaffe speciallæger rundtomkring i landet og speciallæger i forskellige specialer.
Det er jo ikke sikkert.
Vi hører jo i høj grad fra de yngre læger og de lægestuderende, at det, man i stedet for gør, er, at man udskyder den dag, hvor man starter på sin turnus, altså den dag, hvor reglen begynder at gælde.
Det vil sige, at vi nu ser unge læger, som arbejder som læger, før de har haft deres kliniske basisuddannelse.
Det gør jo ikke uddannelsestiden kortere.
Det gør bare, at perioden fra, hvornår uret starter med at tælle, bliver udskudt.
For det andet er realiteten jo også den, at noget af det, som i høj grad var med til at forlænge den tid, som læger brugte på at blive speciallæge, var, at der tidligere var et såkaldt pointsystem, hvor man blev belønnet for at være langsom.
Jo mere tid man brugte på at indhente point i alle mulige forskellige stillinger eller ved at forske, eller det kunne være alle mulige andre ting, jo større chance havde man for at blive speciallæge.
Det afskaffede man jo før 4-årsreglen, og derfor så man allerede et fald i, hvor lang tid det tog at blive speciallæge, før 4-årsreglen blev indført.
Så om det er 4-årsreglen, der er årsag til, at vi nu ser, at det går lidt hurtigere, vil jeg gerne stille mig særdeles tvivlende over for.
Jeg tror heller ikke på historien om, at yngre læger ikke gider at arbejde uden for storbyerne eller kun vil nøjes med et bestemt speciale.
Når man spørger dem selv, svarer rigtig mange af dem faktisk, at de er klar til at flytte over 120 km fra, hvor de bor i dag, for at kunne få den stilling, som de gerne vil have.
For at give et svar til det beslutningsforslag, der ligger nu, vil jeg sige, at vi sådan set er enige i, at det vil være godt at komme af med den her regel.
Det er vi jo så også til dels kommet forstået på den måde, at det er blevet til en 5-årsregel.
Men vi ser sådan set gerne, at man lavede en anden model.
Nu henviste Dansk Folkepartis ordfører tidligere til, at der er kommet en rapport her for et par dage siden.
Heri står der om noget, der hedder model tre, hvor man afskaffer 4-årsreglen, og hvor man indfører en ny regel – en regel, som går ud på, at der er en tidsbegrænsning for, hvor lang tid der må gå, fra man tager en introstilling, til man starter i en specialstilling.
Det tror jeg vil være en langt bedre model, hvor vi ikke på samme måde vil se, at en gruppe af læger, som ønsker at blive speciallæger, bliver afholdt fra det.
Så mit budskab her i dag vil være en opfordring til, at vi tager en drøftelse i udvalget af, om der er nogle af de andre modeller, som arbejdsgruppen er kommet frem til, som vi kunne blive enige om, og om vi kunne lave en betænkning, som trak i den retning. Hvis der skulle findes sådan et flertal i Folketinget, er vi i hvert fald friske på det.