Per Clausen (EL), 2009-02-27:
Det er måske en sådan særlig parlamentarisk situation, der omgærder det her lovforslag, og tilsyneladende er der blandt de to partier uden for regeringen, som indgår forlig med regeringen på det her område, stor skepsis over for lovforslaget.
Og på den baggrund er det jo nødvendigt, at jeg i hvert fald også forholder mig kritisk til det.
Og jeg går jo ud fra, at ministeren lytter meget til dem, der jo i hvert fald på nogle af områderne er forligspartier.
Lad os tage det med sprogkravene først.
Når vi er negative over for den formulering, der står i det her lovforslag, er det jo ikke mindst, fordi den eneste begrundelse, man i og for sig fremfører, er, at det skulle stride mod EU-retten.
Så har Venstres ordfører efterfølgende - ikke i sit eget indlæg, men i nogle korte bemærkninger til hr. Kristen Touborg - rejst nogle problemstillinger, der jo er relevante, og som vi jo sagtens kan deltage i en drøftelse af, selv om jeg ikke er helt sikker på, at det vil være en stor fordel for det arbejdsmiljø og det arbejdsklima, der er på et slagteri, at alle de, der udfører kontrolfunktioner, er mennesker, der ikke kan tale dansk, når man måske har andre slagteriarbejdere, som også har en anden national/etnisk herkomst, og som sådan set har lært sig dansk for at kunne være på arbejdspladsen.
Så jeg er ikke sikker på, at det vil være så fornuftigt, men det kan vi godt diskutere, for indimellem kan det måske være lige så svært for en vestjysk landmand - ingen nævnt, ingen glemt - at forstå en fra Skåne, som det kan være at forstå en fra så mange andre lande.
Jeg synes bare, det er lidt trist, hvis argumentet for at lave ændringen er, at der er nogle EU-regler, som man så i virkeligheden forsøger at omgå, for det, der ligesom antydes, er, at når ministeren får en bemyndigelse, vil hun træffe præcis de samme beslutninger, som hun træffer i dag.
Og så er det jo bare endnu et eksempel på, at EU har nogle håbløse regler, som man så forsøger at snyde sig lidt fra at følge.
Det understøtter vi gerne at man forsøger at gøre, men det skaber jo sådan et lidt dårligt klima i den politiske debat, at man hele tiden skal sige noget andet end det, man mener, for at det skal fremstå lovligt.
Så er der spørgsmålet om bestemmelsen om, at praktiserende dyrlæger ikke må have interesse i medicinalvirksomheder.
Jeg vil gerne starte med at sige, at Enhedslisten jo under normale omstændigheder med stor iver vil støtte ethvert forsøg på at sikre, at den europæiske menneskerettighedskonvention overholdes i Danmark.
Så hvis det her er udtryk for, at regeringen nu vil gå lovgivningen og administrationen grundigt igennem i Danmark med henblik på at finde alle de steder, hvor der kan sås nogen som helst tvivl om, hvorvidt vi overholder den europæiske menneskerettighedskonvention, og så få det rettet til, skal Enhedslistens støtte ikke mangle.
Man kan selvfølgelig spørge sig selv: Hvordan kan det dog gå til, at regeringen er kommet i konflikt med den europæiske menneskerettighedskonvention i forbindelse med dyrlæger?
Det er underligt, for jeg har da ikke indtryk af, at Dansk Folkeparti har et sådant særligt behov for at genere dyrlæger.
Men det er jo, fordi man har gennemført en liberalisering af det her område, og da man jo godt ved, at liberalisering, som altså er en måde at få kapitalismen til at fungere på, får det værste op i mennesker, så lovgiver man, med henblik på at mennesker nok kan finde på at gøre det værste.
Og så får man et bureaukratisk system, som stiller en masse ubehagelige krav til mennesker.
Men grundlæggende var vi skeptiske over for de ting, da loven blev vedtaget.
Og jeg deler sådan set den radikale ordførers grundsyn om, at vi må betragte mennesker som frie, selvstændige individer, også selv om de er gift med hinanden, vi klandrer jo ikke statsministeren for, at hans kone har den klare opfattelse, at krisen nærmest er medieskabt og ikke findes i virkeligheden - det indtryk kan man selvfølgelig godt få, når man lever så meget i medierne.
Det sidste, jeg vil sige noget til, er spørgsmålet om den her egenkontrol og om, hvordan kontrollen af den skal foregå.
Det er klart, at Enhedslisten ikke kan stemme for et forslag, hvor det er helt uklart, hvordan det bliver administreret.
Og det beroliger os jo ikke ret meget, at man får at vide, at det skal forligspartierne nok finde ud af under forhandlingerne, for hvad kan de ikke finde på?
Og når jeg slet ikke er beroliget, er det, fordi hr. Jørn Dohrmann i sit svar til mig gav et lidt forvirret indtryk af, hvad det i grunden er, der er aftalt, og hvad der ikke er aftalt, og hvad der er forligsstof, og hvad der ikke er forligsstof, og hvad jeg gerne må hjælpe med, og hvad jeg ikke må hjælpe med, sådan at jeg til sidst sad tilbage med det klare indtryk, at jeg har misforstået, hvad den aftale, som regeringspartierne har lavet med Dansk Folkeparti, går ud på.
Så jeg vil sige, at Enhedslisten er skeptisk over for det her lovforslag, men da det hele jo alligevel skal laves om, for at forligspartierne kan stemme for det, kan vi ikke udelukke, at vi ender med at stemme for det.