runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Nanna Westerby (SF), 2011-03-30:
Tak for det.
Ja, vi står her jo, fordi Politiken har bragt en række artikler om den skarpe konkurrence, der er mellem gymnasierne, særlig i hovedstadsområdet, og der er rift om særlig de dygtige elever.
Der er noget, der tyder på, at der sker en social sortering, sådan at dygtige elever, der skriver en motiveret ansøgning og vedlægger et karakterblad, kommer ind på de rigtig populære gymnasier, og at andre elever så sorteres fra og sendes ud til nogle af de gymnasier, der i forvejen har mange elever.
Det er f.eks. elever fra hjem, hvor man ikke har en boglig tradition, og som skal have noget ekstra hjælp.
Den opdeling er vi rigtig bekymrede for i SF, nemlig at man får nogle Aog B-gymnasier og en opdeling af elever, at man ikke har blandede gymnasier, hvor eleverne kan hjælpe hinanden, trække hinanden op og lære af hinanden, og at det betyder, at der er nogle gymnasier, som kommer til at skulle løse en uforholdsmæssig stor social opgave.
Så siger ministeren, at de nuværende regler sikrer, at det her ikke sker, men vi kan jo læse i Politiken, at det sker, og der er ret meget, der tyder på, at der foregår en social sortering, som er blevet værre over de sidste par år.
Jeg er bekendt med, at ministeren har udsendt et brev, og jeg har sådan set også selv brevet her.
Men jeg må indrømme, at jeg faktisk ikke er voldsomt imponeret, for ministeren er jo ikke den første minister, der tager kontakt til gymnasierne og siger, at det, der foregår, ikke er i orden.
Det er jo ikke første gang, vi oplever det her.
Ministerens forgænger, hr. Bertel Haarder, har jo også sagt til gymnasierne, at de altså bliver nødt til at sørge for, at der ikke foregår den fordeling og sociale sortering, som vi nu hører om.
Så derfor håber jeg meget på, at ministeren nu her i et opfølgende svar kan komme med lidt mere, end at man bare har sendt et brev og så regner med, at det går i orden, for det har vi jo prøvet før, og det har ikke virket.
Troels Lund Poulsen (V), 2011-03-30:
Tak for det.
De nuværende regler for fordelingen af ansøgere sikrer, at ansøgerne fordeles efter rimelige kriterier.
Reglerne om optagelse og fordeling af ansøgere indebærer, at de gymnasier, som har flere ansøgere, end de har kapacitet til at optage, sender samtlige ansøgninger til fordelingsudvalget, som herefter foretager fordelingen af samtlige ansøgere.
Fordelingen skal ske i overensstemmelse med de kriterier, der er fastsat i optagelsesbekendtgørelsen.
Reglerne er der, og de skal overholdes.
For at sikre, at reglerne så bliver overholdt – det tror jeg også er fru Nanna Westerby bekendt –
har jeg sendt et brev til samtlige rektorer, som Uddannelsesudvalget også har fået en kopi af, hvor jeg præciserer, at det er fordelingsudvalget i de enkelte regioner, som har ansvaret for fordelingen af samtlige ansøgere fra skoler med overskud af ansøgere.
Nanna Westerby (SF), 2011-03-30:
Tak for det.
Spørgsmålet lyder: Hvordan mener ministeren, at det bedst sikres, at ansøgere til gymnasierne fordeles efter rimelige kriterier, som ministeren er citeret for at ville i dagbladet Politiken den 22. marts 2011, og hvordan ser ministeren, at fordelings- og kapacitetsudvalgene kan spille en rolle i en fordeling af ansøgere til gymnasierne efter rimelige kriterier?
Tina Petersen (DF), 2011-03-30:
Jeg gentager lidt mig selv nu, for ministeren har fuldstændig ret.
Selvransagelse er noget af det bedste, man kan gøre.
Det er helt klart.
Man skal også kigge på, hvor mange pensionssager man har.
Nu er fakta sådan, at hvis Svendborg Kommune f.eks. har en højere procentdel boende, som faktisk er berettiget til førtidspension, så hjælper det jo ikke noget bare at skære ned.
Så er det, fordi det område er mere belastet, end andre områder er.
Nogle af de sager, der ligger lokalt dernede, som alle kan slå op inde på netavisen, altså den, der hedder Svendborgs NetAvis, kan man jo se, at faglige læger udefra, altså eksterne læger, giver deres patienter ret, og så kommer der en intern kommunal læge og vurderer og slår det hele til jorden.
Det er faktisk der, problematikken i mange af de her sager ligger.
Der sidder en intern læge og vurderer og slår al anden fagligt kompetent dokumentation og alle andre udtalelser fuldstændig ned.
Det mener jeg er en problematik.
Så kan man snakke om procentdelen af borgere, og det er beklageligt og ærgerligt, at Svendborg Kommune har så stor en procentdel.
Jeg mener, at ministeren bliver nødt til at tage det her alvorligt.
Benedikte Kiær (KF), 2011-03-30:
Jeg skubber på ingen måde ansvaret bort fra mig, og jeg har på ingen måde ikke givet udtryk for, at det selvfølgelig er svært i den her periode, hvor man skal til at bremse op, og hvor vi bliver nødt til at have nulvækst, fordi der har været en international økonomisk krise.
Men det kan jeg nærmest forstå hr. Orla Hav slet ikke har opdaget.
En af hr. Orla Havs kolleger fra Socialdemokraterne går faktisk ud og siger, at de de kommende år vil gå ud og bruge 20 mia. kr. over 3 år på ekstra velfærd ude i kommunerne.
Jeg gad godt vide, hvor man kan få pengene fra, nu, hvor fagforeningerne egentlig har sparket benene væk under »En Fair Løsning«.
Hvis jeg ser på de tal, som vi har, hvad angår det, der bliver brugt på dagtilbudsområdet, ser jeg, at de er steget år for år siden 2009, samtidig med at børnetallet er faldet, samtidig med at antallet af børn, der er indskrevet i de enkelte institutioner, faktisk er faldet markant.
Det bliver man også nødt til at forholde sig til, altså at det ikke kun er penge, det er et spørgsmål om for at få tingene til at gå op, men at der også er andre ting, der er afgørende for, at man har nogle daginstitutioner, der fungerer.
Orla Hav (S), 2011-03-30:
Jeg skal ikke anfægte ministerens tal, men jeg skal bare sige, at ifølge de tal, jeg har fået oplyst, kalkulerede man tidligere med, at der var fire børn pr. voksen i børneinstitutionerne.
I dag kalkulerer man med, at tallet er på seks børn pr. voksen i institutionsverdenen.
Jeg synes, det er tankevækkende, at ministeren skubber ansvaret fra sig og siger, at det er kommunernes opgave at løse den her opgave med at sikre, at der bliver taget ordentlig hånd om vores børn.
Jeg vil spørge ministeren, om det er tilstrækkelig godt i forhold til de børn, som vi er helt afhængige af har nogle gode kompetencer, både indlæringsmæssigt, socialt, motorisk osv., og er det tilstrækkelig ambitiøst for ministeren at sige: Det er borgmesteren i den pågældende kommune, der må stå på mål for det?
Jeg tror ikke, at borgmesteren er en ond mand, jeg tror ikke, borgmestre er onde, jeg tror ikke, kommunalbestyrelser er onde, jeg tror, de er nødt til at indrette sig efter den økonomi, der stilles til rådighed.
Det, jeg spørger ministeren om, er: Er det i orden?
Benedikte Kiær (KF), 2011-03-30:
Det, jeg hæftede mig ved med det eksempel, der kom frem med de 57 børn til 2 voksne, var, at borgmesteren ikke selv gik frem og kommenterede de oplysninger.
Jeg synes egentlig, det havde klædt den enkelte borgmester at gå ind og forsvare eller forklare, hvad baggrunden var for, at man havde truffet den beslutning i forhold til den enkelte institution.
Nu taler hr. Orla Hav en del om normeringerne og udviklingen i normeringerne.
Jeg forholder mig jo til de tal, som jeg løbende får ind, og selv med hensyn til de normeringer, som vi får ind via Danmarks Statistik, som bygger på de lønudgifter, som kommunerne har til pædagogisk personale, kan jeg se, at der i 2009 var omkring 3 børn i vuggestuerne pr. voksen, i forhold til børnehaverne var der omkring 6 børn pr. voksen, og i fritidshjemmene under skoleordningen var der omkring 11 børn pr. voksen.
Så der er altså nogle steder, hvor de godt kan få finde ud af at få tingene til at passe sammen, men ja, der er nogle steder, hvor det bestemt ikke er i orden, og der vil jeg virkelig opfordre den enkelte kommune til at gå ind og sørge for, at rammerne er til stede for at sikre, at der er en ordentlig ledelse, organisering og planlægning.
Orla Hav (S), 2011-03-30:
Jeg er lidt ked af, at ministeren har den attitude, at nulvækst ikke kan mærkes og opleves i den kommunale service, når 60 pct. af kommunerne siger, at serviceniveauet bliver markant dårligere.
Indenrigsministeren siger, at det ikke er nogen let opgave at spare på de her områder.
Der er tale om en historisk opbremsning på et område, som er helt vitalt for vores samfund, nemlig at tage vare på de børn, som skal være fremtidens byggeklodser i den samfundsmodel, vi skal have.
Ikast-Brandes borgmester, som jo i øvrigt har været meget markant på området her, har været ude at sige, at han bestemt ikke er stolt af det, der foregår på det her område.
Så sent som i dag har Jyllands-Posten en artikel, hvori de skriver, at det nu end ikke kan lade sig gøre at hjælpe børn med knapper og lynlåse på grund af det niveau, som er i daginstitutionsverdenen.
Tv havde i går en udsendelse, hvori en institution blev portrætteret.
57 børn til 4 voksne, heraf de 2 i dagtimerne.
57 børn til 2 voksne, er det godt nok, minister?
Benedikte Kiær (KF), 2011-03-30:
Jeg vil gerne understrege, at det er kommunernes opgave at fastlægge serviceniveauet på dagtilbudsområdet, det kan vel næppe komme bag på nogen, heller ikke hr. Orla Hav.
Fra centralt hold fastsætter vi de overordnede rammer og krav til kommunerne og dagtilbuddene.
Kommunerne skal sikre, at lovgivningen efterleves og udfyldes gennem fastlæggelse af lokale serviceniveauer, herunder også normeringer i daginstitutionerne.
Sådan er det i dag, og sådan mener jeg egentlig også at det skal være fremover.
I forhold til præmissen i spørgsmålet vil jeg gerne præcisere, at nulvækst ikke er det samme som besparelser.
De kommunale budgetter viser, at kommunerne på dagtilbudsområdet har budgetteret med lavere nettodriftsudgifter i 2011 i forhold til 2010.
Da børnetallet på landsplan samtidig er faldende, vil lavere udgifter ikke nødvendigvis være ensbetydende med et lavere serviceniveau og en dårligere normering, men kan også være udtryk for en ganske fornuftig kapacitetstilpasning.
Afslutningsvis vil jeg gerne anerkende, at det på ingen måde er en let øvelse, som kommunerne mange steder er i gang med, men at vi fastholder budgetterne for 2010 i de kommende år, er jo ikke det samme, som at kommunerne ikke kan foretage omprioriteringer, eller at den kommunale service går i stå.
Orla Hav (S), 2011-03-30:
Tak for det.
Hvilke konsekvenser mener ministeren, at nulvækst og besparelser i kommunen vil have i forhold til udvikling i normeringerne i daginstitutioner fremover?
Så er jeg ked af, at jeg er nødt til at belære ministeren om, at den opgave, kommunerne skal løse i dag, jo er ganske anderledes end den, de løste for blot få år siden, hvor det alene var normalområdets børn, man skulle tage vare på.
Det, der er situationen for de stakkels kommunalbestyrelsesmedlemmer, der sidder rundtomkring i landet og gerne vil give børnene en god start i tilværelsen, er, at pengene nu også skal række til specialområdet, som i høj grad har en indbygget vækst i sig.
Ministeren har givet kommunerne to opgaver, og de er simpelt hen begge to så byrdefulde, at vi ikke giver vores børn en ordentlig start på den baggrund.
Og jeg synes ikke, det er godt nok, at ministeren så bliver vred og siger, det er Socialdemokraterne, der vil gøre alt muligt andet og værre, og at fagbevægelsen er uansvarlig, og hvad ved jeg.
Det er vores børn, vi taler om, vil jeg sige til ministeren, så er det godt nok?
Benedikte Kiær (KF), 2011-03-30:
Jeg synes, at det er rigtig, rigtig ærgerligt, at hr. Orla Hav taler vores daginstitutioner ned i et sort hul, når Danmark faktisk er berømmet for at have nogle rigtig gode tilbud på daginstitutionsområdet.
Vi er berømmet for det, vi gør på daginstitutionsområdet, og vi gør det faktisk rigtig, rigtig godt.
Ja, der er nogle steder, hvor det ikke er optimalt, men vi har 4.500 daginstitutioner i landet, og i langt de fleste fungerer det rigtig, rigtig fint.
Når vi taler om specialområdet i forhold til normalområdet, vil jeg sige, at udviklingen heldigvis er ændret på det her område, for man begynder fra kommunernes side at se, at man måske ikke skulle ekskludere alle de børn, som man har ekskluderet fra normalområdet, fordi de har nogle udfordringer, og at man måske i stedet skulle se på at inkludere de børn i de daginstitutioner, vi har i dag.
Selvfølgelig er der nogle børn, der ikke kan inkluderes, men man kan sagtens arbejde med inklusion, hvis man arbejder målrettet med det, hvis man arbejder planlægningsmæssigt med det, og hvis man sørger for, at der er en ordentlig ledelse.
Jeg har set det fungere i en række daginstitutioner, og der er heldigvis flere og flere kommuner, der begynder at kigge på det her område, for ikke nok med, at man gør det rigtige over for det enkelte barn, det betyder også, at man bruger pengene meget mere fornuftigt, ved at man kan lade børn blive tilbage i normaltilbud i stedet for at ekskludere dem.
Langt de fleste steder – langt de fleste steder! – lever dagtilbuddene op til de krav, vi har stillet fra Folketingets side, og til de krav, som kommunerne har til at levere god kvalitet, og til de forventninger, som forældrene har ude i de enkelte kommuner – i langt de fleste tilfælde.
Det synes jeg er rigtig, rigtig ærgerligt.
Hr. Orla Hav må da også forholde sig til, at vi kan se, at regnskaberne på dagtilbudsområdet ikke er blevet beskåret gennem de senere år – de er ikke blevet beskåret gennem de senere år.
Samtidig kan vi se, at børnetallet er faldet, og vi kan faktisk se, at der er markant færre børn, der er indskrevet i daginstitutionerne; der er et fald fra 2001 til 2009 på 42.000 børn – 42.000 indskrevne børn.
Det vil sige, at der ikke er kommet færre penge på det her område, men det er da klart, at vi skal følge med udviklingen, og det gør vi også.
Vi har sat flere og flere penge af til forskning og udvikling, så man kan gøre det endnu bedre på området.
Bjarne Laustsen (S), 2011-03-30:
Vil ministeren genoverveje beslutningen om at forhøje buspriserne med op til 70 pct. for elever, der er nødt til at benytte kollektiv trafik i forbindelse med deres uddannelse, da det virker som en skat på at bosætte sig i Udkantsdanmark?
Orla Hav (S), 2011-03-30:
Jamen jeg skal jo bare stilfærdigt gøre ministeren opmærksom på, at den udsendelse, der blev vist og udfoldede sig for befolkningen i aftes i fjernsynet, viste, at der var 47 børn til 4 voksne, heraf var der 2 på arbejde midt på dagen over en arbejdstid, der strakte sig over næsten 12 timer på en dag.
Er det ikke et discounttilbud? vil jeg spørge ministeren om.
De udsagn, som 60 pct. af landets kommunalbestyrelser giver udtryk for, nemlig at de må operere med markant dårligere service, stemmer ikke overens med de honnette ambitioner, som Folketinget med regeringen i spidsen har for, at vi vil give børnene de bedste vilkår for at komme videre i tilværelsen og for at leve op til de krav, som vi ved fremtiden vil stille dem over for.
Der er det, jeg spørger
: Er der overensstemmelse mellem de vilkår, man giver børnene i de tidlige år, og så de forventninger, vi har til, at de kan klare sig efterfølgende?
Og så kan det nok være, at ministeren bliver vred og alt mulig andet, men det må vi må nu tage let, for det her er den opgave, som Folketinget skal løse sammen med kommunerne.
Benedikte Kiær (KF), 2011-03-30:
Jeg synes, at det er rigtig, rigtig trist, at hr. Orla Hav nu står og siger, at vi tilbyder discounttilbud på dagtilbudsområdet.
Vi har faktisk fra regeringens side afsat 2 mia. kr. ekstra til det her område i 4 år, hvor vi bl.a. brugte pengene til at sætte fokus på sprog og børnemiljø i dagtilbuddene, udvikling af bedre metoder til at arbejde med bl.a. udsatte børn og massiv opkvalificering af personalet.
Vi har faktisk også sat 43 mio. kr. af til sprogudvikling, ligesom vi har sat penge af til forskning i, hvordan man bedre kan hjælpe udsatte børn ude i dagtilbuddene.
Man er også i fuld gang med forskellige forsøg med inklusion ude i en række kommuner, hvor man også er inde at kigge på, hvordan man kan sikre, at der er en bedre overgang fra dagtilbuddene til folkeskolen.
Jeg synes, at det er rigtig, rigtig ærgerligt, at man ikke tager højde for, at der sker en fantastisk udvikling ude i rigtig mange kommuner og ude i rigtig mange daginstitutioner, men i stedet for siger, at vi leverer et discounttilbud.
Jeg er faktisk lige blevet interviewet af en stor tysk tv-kanal, netop fordi vi er berømmede udenlands på dagtilbudsområdet, men det mener hr. Orla Hav åbenbart ikke.
Orla Hav (S), 2011-03-30:
Er ministeren enig med eksperter og forskere i, at dårligere normeringer og færre timer til det enkelte barn kan have negative konsekvenser, især i forhold til de udsatte børn?
Er ministeren enig med eksperter og forskere i, at dårligere normeringer og færre timer til det enkelte barn kan have negative konsekvenser, især i forhold til udsatte børn?
Bare for sådan lige at få proportionerne på plads vil jeg sige til ministeren, at det vel ikke er børnene i daginstitutionernes verden, der har skabt den økonomiske krise, men det er jo dem, der kommer til at betale for den.
Det er jo dem, der får det rygstød med videre i deres færd, at de får nogle discounttilbud på børnepasningsområdet, der gør, de ikke får den læring, der skal sætte dem i stand til at leve op til de krav, som Folketinget har formuleret, og som der har været et bredt flertal for, nemlig at 95 pct. af en ungdomsårgang skal have en uddannelse, og at 50 pct. skal have en videregående uddannelse.
Synes ministeren, at discounttilbud på børnepasningsområdet er den bedste ballast at udstyre børnene med, når de skal opnå de resultater, som Folketinget har forpligtet sig til?
Og nu taler vi ikke om kommunalbestyrelserne, der kan se, at der er en god fornuft i det, nu taler vi om, at Folketinget, også ministerens parti, har forpligtet sig til at give børnene en ordentlig start på tilværelsen og sikre, at de får nogle gode uddannelser.
Synes ministeren, at det er det, vi gør?
Pernille Frahm (SF), 2011-03-30:
Jeg vil gerne frafalde dette spørgsmål.
Benedikte Kiær (KF), 2011-03-30:
Jeg er enig i, at børn har brug for voksentid, og at normeringer alt andet lige også har betydning for børns udvikling og læring.
Men dagtilbud af høj kvalitet handler ikke kun om normeringer, det handler også om at sikre en effektiv anvendelse af ressourcerne, om, at pædagogikken er organiseret på en hensigtsmæssig måde.
Og det handler om en god ledelse, en god dialog med forældrene, et godt arbejdsmiljø og et veluddannet personale.
Dagtilbudsloven er helt klar på det her område.
Det er kommunernes ansvar at sikre, at der er et psykisk og fysisk børnemiljø, som fremmer barnets trivsel, sundhed, udvikling og læring.
Dagtilbuddene skal også have en kvalitet, der understøtter, at alle børn udvikles og lærer.
Det er i kommunernes egen interesse at tænke i langsigtede løsninger på dagtilbudsområdet.
Vi ved fra forskningen, at investeringer i dagtilbud af høj kvalitet betaler sig på den lange bane.
I regeringen har vi siden 2001 haft et markant fokus på at fastholde et højt kvalitetsniveau, og vi har konstant arbejdet for at skabe bedre indhold og rammer for dagtilbuddene.
Med fokus på læring, sprogarbejde og massiv efteruddannelse har vi understøttet dagtilbuddenes rolle med hensyn til at sikre børnenes udvikling, også de udsatte børns.
Og der er faktisk fulgt penge med hver gang.
Senest har vi gennemført en omfattende regelforenkling på dagtilbudsområdet, hvor der er frigjort 170 mio. kr. årligt, penge, som faktisk bliver i kommunerne, og hvor kommunerne selv kan bestemme, hvad de vil bruge pengene til, bl.a. til mere tid til pædagogisk arbejde med børnene.
Men jeg kender godt til oppositionens automatreaktion: Der skal flere penge til.
Jeg synes egentlig, at det er på tide, at oppositionen vågner op og indser, at vi befinder os midt i en alvorlig økonomisk situation, en økonomisk situation, der betyder, at vi bliver nødt til at tænke os grundigt om, i forhold til hvordan vi skaber bedre kvalitet for de penge, vi har.
Så lad os nu nuancere debatten.
Bjarne Laustsen (S), 2011-03-30:
Tak, hr. formand.
Det skal man betale hele året rundt.
Det viste sig at være på godt og vel halvdelen, men man har brugt det som begrundelse.
Både den ene og den anden og den tredje undervisningsminister har sagt, at man er meget, meget kede af det her – og man har i øvrigt heller ikke meddelt det før et valg.
Og så går man ud og gør det alligevel.
Nu har vi fået en ny minister på området, og så spørger jeg, om det også stadig væk er regeringens politik, at der skal lægges afgift på at bosætte sig i et område og afgift på at dygtiggøre sig.
Troels Lund Poulsen (V), 2011-03-30:
Og uanset hvor meget jeg kan se hr. Bjarne Laustsen nikke, kan jeg bare konstatere, at der ikke er lavet ufinansierede skattelettelser, på ingen måde.
Der er lavet fuldt finansierede skattereformer, som har været med til at bidrage til dansk økonomi.
Det er jo godt, for det er med til at sikre, at nogle af de interesser, hr. Bjarne Laustsen normalt forfægter, nemlig at vi skal sikre, at der er produktion i Danmark, stadig væk kan finde sted.
Skulle man basere sig på det udspil, S og SF er kommet med, så ved vi, at det koster tusindvis af arbejdspladser, tusindvis af ufaglærte arbejdspladser, der eksporteres ud af Danmark.
Hr. Bjarne Laustsen har jo selv et stalinorgel af skatter og afgifter i det udspil, som S og SF har fremlagt i forbindelse med finanslovforslaget i 2010.
Det er jo det, der vil gøre, at vi sender den ene arbejdsplads efter den anden ud af Danmark.
Jeg må bare sige, at der er vi så ikke enige.
Jeg er mere optaget af at skabe arbejdspladser og bibeholde arbejdspladser end af nogen af de forslag, hr. Bjarne Laustsen kører frem med.
Hvis man bare tager et konkret område, kan man jo sige, at den landbrugspolitik, hr. Bjarne Laustsen normalt forfægter, med de planer, som Socialdemokratiet og SF har for, hvordan afgiftsbelastningen skal være af landbrugserhvervet, vil føre til, at flere tusinde arbejdspladser forsvinder ud af Danmark.
Så det er sådan set bare en tilståelsessag fra hr. Bjarne Laustsens side.
Det er sådan set meget simpelt.
Jeg tillader mig at svare på det med de ufinansierede skattelettelser, fordi det ikke er korrekt.
Og hvis der måtte være nogen, der var i tvivl, er det vigtigt at få slået den myte ned.
Bjarne Laustsen (S), 2011-03-30:
Nu vil det sikkert være ministeren bekendt, at jeg er nordjyde, og vi har ry for at være »fjedtede«, måske endda også nærrige.
Vi kunne aldrig nogen sinde finde på at være så dumme at give ufinansierede skattelettelser og så lade dem i yderområderne betale regningen.
For det er nøjagtig det, man har gjort her.
Man har gået rundt og fortalt, at man skulle gøre sådan og sådan, og så var der i øvrigt et hul i kassen, og derfor var man nødt til at lave den her genopretningspakke og komme med noget af det.
For den ene minister efter den anden har sagt: Det er ikke noget, vi bryder os om, men vi er bare nødt til at gøre det, fordi underskuddet er stort.
Det kan være en enlig mor, som har to børn, der skal af sted.
Det er en kæmpemæssig udfordring, og vi har set det over hele landet, altså at man skal ud at skrabe penge sammen, for at ungerne kan komme i skole.
Og hvis vi skal nå vores målsætning om, at 95 pct. af en ungdomsårgang skal have en uddannelse, og at 50 pct. af dem skal have en videregående uddannelse, så er det da fuldstændig tåbeligt at opføre sig sådan, at vi lægger afgifter på det, vi skal leve af i fremtiden, og så samtidig, når regeringen siger, at den vil gøre noget i yderområderne, lige nøjagtig lægger den største stigning på dem, der har valgt at bosætte sig der.