runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Løkke Rasmussen (V), 2015-12-15:
Tak for det.
Det giver mig måske først og fremmest anledning til at tro, at danskerne har et andet bud på, hvad der skal være kernen i det europæiske samarbejde.
Det kan jo så blive en leg med ord, om man skal søge ind mod en kerne, eller om man skal påvirke en kerne.
Jeg siger det på den måde, fordi jeg tror, at kløfterne måske i virkeligheden er mindre, end det umiddelbart ser ud til, når jeg iagttager den offentlige debat og forsøger at udlægge den.
Regeringens politik er, at vi ønsker at være tæt på kernen.
Men regeringens politik er også, at vi ønsker, at EU – altså ikke bare Danmark i sit forhold til EU, men EU – skal tage pejling af sine befolkninger og fokusere noget mere på det, der er EU's styrke, nemlig at sikre et indre marked, der skaber frihed og velstand, og at afstå fra de tilbøjeligheder, der har været til at udvikle EU som en social union.
Det er bl.a. derfor, at den danske regering – også som opspil på det, mit eget parti og andre partier sagde tydeligt i valgkampen – forsøger at påvirke de processer, der i øjeblikket er i EU på grund af den britiske situation, i retning af at skabe en bedre balance mellem den fri bevægelighed og muligheden for at beskytte sit eget velfærdssystem.
Så det er jo et offensivt forsøg på at påvirke kernen, og helt ærligt: Hvis kernen ellers var rigtig, var der vel ikke nogen, der ikke kunne ønske at være i nærheden af den – hvis man kan udtrykke det på den måde.
Mette Frederiksen (S), 2015-12-15:
Hvorfor taler statsministeren om et skænderi?
Hvorfor svarer statsministeren ikke bare på mit spørgsmål?
Jeg spørger, om det er rimeligt, at et pensionistægtepar i Danmark skal miste omkring 8.000 kr. om året.
Det kan man jo bare svare ja eller nej til.
Jeg går ud fra, at man synes, det er rimeligt.
Når jeg læser det høringssvar, som Ældre Sagen har lavet, dateret den 25. november, kan jeg se, at det står sort på hvidt, at det, som statsministeren taler om, er en justering.
Det kan man selvfølgelig godt kalde det.
Jeg vil kalde det en besparelse.
Det er ligesom sidst, hvor statsministeren og jeg var i Folketingssalen – eller jeg tror måske, det var forrige gang – og hvor vi hørte statsministeren tale om et omprioriteringsbidrag.
Selvfølgelig er det sådan, at når man vælger at tage penge fra boligydelsesområdet, kan man godt kalde det justeringer, men for den enkelte pensionist er det ikke en justering, der er det en besparelse, der er det et mindre rådighedsbeløb, der er det mindre kvalitet i hverdagen, der er det en dårligere og en ringere forudsætning for at kunne leve den alderdom, vi gerne vil have vores ældre kan.
Må jeg så ikke bare lige spørge, når statsministeren står i dag og siger, at man kan bo i plejebolig og have en stor økonomi: Hvor mange af de pensionister, vi har i Danmark, og som modtager boligydelse, vurderer statsministeren har en stor økonomi?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2015-12-15:
Nu kan der jo ikke lægges til grund, at alene fordi man bor i en plejebolig frem for en anden lejebolig, er det i sig selv udtryk for, at det er et problem, at der justeres på boligydelsen.
Altså, det beror ligesom på, hvad ens forhold i øvrigt er.
Vi er to om at bestemme, og jeg vil gerne være imødekommende i forhold til afviklingen af de her spørgetimer.
Og jeg kan bekræfte, at vi har indgået en aftale med det sigte at hente et provenu på boligydelsesområdet, fordi der er en række begunstigende særregler, som vi har ønsket at rydde op i.
Det har i øvrigt være helt nødvendigt, fordi vi overtog en økonomi fra den tidligere regering, hvor et kasseeftersyn viste, at der var huller, og hvor vi, hvis vi ikke havde taget hånd om det, ikke havde taget initiativer, ville være kommet i karambolage med EU-reglerne pr. 1. januar 2016.
Derfor er der også grund til at rose alle de partier, der er omfattet af den her aftale.
Men der er sådan set også grund til at sige, at der i kølvandet på den aftale er rejst nogle spørgsmål og lagt nogle tal på bordet, som gør, at det er relevant for dem, der har indgået denne aftale, at træde et skridt tilbage og spørge: Er det nu utilsigtet?
Var det det, der var meningen?
Er der nogle eksempler på familietyper, som har en karakter, der gør, at det her skal justeres?
Jeg ønsker da ikke at stille mig op her og have et stort skænderi på baggrund af en aftale, der er indgået, når vi i øjeblikket diskuterer at justere den.
Mette Frederiksen (S), 2015-12-15:
Vi er jo heldigvis to om at bestemme, hvad der er grund til at bruge politisk energi på, for jeg er ikke helt sikker på, at sagen forholder sig, som statsministeren her siger.
Jeg står med høringssvaret fra Ældre Sagen.
Det er dateret den 25. november 2015, og det er alt andet lige nogen tid siden, al den stund vi skriver den 15. december i dag.
I Ældre Sagens høringssvar, som er ret grundigt, står der allerede på den første side: »De største fald i boligydelsen sker for beboere i plejeboliger.«
Det står sort på hvidt.
Det, at man er ældre i en plejebolig, er jo sjældent noget, man selv vælger aktivt til.
Det er noget, man visiteres til, fordi man når dertil på grund af funktionsnedsættelse, alderdom eller sygdom, at man ikke længere kan klare sig i sit eget hjem.
Når Ældre Sagen skriver sort på hvidt, at dem, der rammes hårdest og mest af regeringens førte politik, er ældre og beboere i plejeboliger, hvorfor reagerer man så ikke fra regeringens side?
Hvorfor reagerer man ikke som statsminister og siger: Hov, er det her det, vi vil?
Er det retfærdigt?
Er sandheden ikke snarere den, at det først er, da der rejser sig en politisk diskussion, at man overvejer, om man måske er gået for langt og rammer vores pensionister for hårdt?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2015-12-15:
Nu er det jo mig, der ved, hvad der forhandles, og hvad der ikke forhandles.
Situationen er den, at der er indgået en aftale på baggrund af en udspil fra regeringen, som ganske rigtigt medfører, at der tages et provenu fra den her boligydelsesordning, og som gør op med en række af de særlige gunstige særregler, der har været for landets pensionister.
Det var i øvrigt et udspil, som regeringen lagde frem, og som har forandret sig i processen, hvilket bl.a. har betydet, at en del pensionister med særlig svag økonomi står bedre med det, der er aftalt, end de stod før.
Så er der efterfølgende rejst en stribe spørgsmål, som har givet anledning til, at de parter, der har indgået den aftale, i øjeblikket – og i øjeblikket er næsten i øjeblikket –
drøfter de her ting, vurderer de tal, der er blevet lagt på bordet, og kvalitetssikrer, at den aftale, der er indgået, nu også er klog.
Og det er sådan set bare i lyset af det, at jeg fuldstændig stilfærdigt siger, at så er der ikke meget vundet ved at bruge en masse politisk energi på at diskutere noget, som i øjeblikket er til diskussion.
Mette Frederiksen (S), 2015-12-15:
Præmaturt?
Undskyld mig, der er indgået en finanslovsaftale.
Den er trykt, den er offentliggjort, partierne har aftalt det.
Og når vi så har en spørgetime i Folketinget og jeg stiller mig herned og stiller spørgsmål om den til landets statsminister, som jeg går ud fra er bekendt med de beregninger, der ligger til grund for den finanslovsaftale, som er indgået mellem regeringen og en række andre partier, så siger statsministeren – undskyld, men det er jo næsten komisk – at det er præmaturt, altså at forholde sig til en finanslovsaftale, der er indgået.
Undskyld, men det nærmer sig da det absurde.
Landets statsminister er statsminister for en regering, der har indgået en aftale, har skrevet under på en aftale, som jeg spørger til indholdet af, og så vil statsministeren ikke indgå i en diskussion om, om det er rimeligt, at det er landets pensionister, der skal betale for prioriteringer andre steder.
Derfor bliver jeg da nødt til at gentage mit spørgsmål: Synes statsministeren, det er rimeligt, at et helt almindeligt pensionistægtepar i Danmark skal miste op mod 8.000 kr. om året som følge af den finanslovsaftale, der er indgået – som ikke forhandles?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2015-12-15:
Prøv nu lige engang at høre, fuldstændig stille og roligt: Det med bare at tage sådan et pensionistbegreb og sige, at en pensionist er en pensionist og pr. definition er en svag person, er en forkert tilgang til det.
Der er jo pensionister med millionformuer.
Det er der.
Der er pensionister, som stort set ikke har til dagen og vejen.
Det er sådan set den gruppe pensionister, som vi, da vi sidst var i regering, gjorde noget særligt for.
I tæt samarbejde med regeringens parlamentariske grundlag, Dansk Folkeparti, indførte vi ældrechecken, forhøjede den ad flere omgange for at holde hånden under dem.
Det er jo sådan set nok også baggrunden for, at den første reaktion på finanslovsaftalen var uhyre positiv – uhyre positiv – med værdighedsmilliarden og med det her element i boligydelsespakken.
Så er der rejst en debat, hvor der er stillet skarpt ind, og hvor der er lagt nogle familieeksempler, nogle typeeksempler på bordet, som har gjort, at dem, vi har indgået aftalen med, siger, at der er nogle forudsætninger, som man ikke er sikker på holder.
Så er det da udtryk for almindelig anstændigt politisk arbejde, i stedet for bare at stille sig op og forsvare et eller andet, at vise den imødekommenhed at kigge på det igen.
Det er det, vi gør, og jeg glæder mig til at vende tilbage og forsvare og stå på mål og i timevis diskutere udkommet af det, der nu bliver resultatet af de drøftelser, der er i gang med dem, vi har indgået finanslovsaftalen med.
Jeg er da i hvert fald helt enig i, at den folkeskoledebat, vi skal have, skal være en kvalitetsdebat.
Det skulle alle politiske debatter jo gerne være, altså fokusere på det, frem for kun kvantitativt målbare størrelser om pengeforbrug og ressourceforbrug og andet.
Jeg ville mene, det var for tidligt at søsætte en helt ny folkeskoledebat om behovet for en ny reform.
Det handler om at få den til at fungere.
Det rokker ikke ved, at der fortsat er udfordringer med at give det indhold derude.
Jeg tror også, der løbende er behov for at have et tæt, lokalt forankret samarbejde mellem skole og civilsamfund om, hvordan man laver bedst mulig brobygning mellem skole og fritidsliv.
Der er rimeligvis også fortsat brug for at udvikle nye læringsstile og læringsmetoder, der gør, at man inden for rammerne af den her skole, hvor man er lidt længere tid på skolen, end man var tidligere, sørger for, at det er afvekslende og udfordrende.
Der er da masser af behov der.
Men jeg ser ikke noget behov for, at vi tager sådan et – hvis det er det, der ligger i spørgsmålet, det kan jeg ikke helt gennemskue – gennemgribende opgør med den skolereform, der er aftalt.
Anders Samuelsen (LA), 2015-12-15:
Tak for det.
De her spørgetimer bliver ofte noget, som tager udgangspunkt i noget meget dagsaktuelt, så jeg kunne godt tænke mig fuldstændig at skifte spor, når nu muligheden er der for at få statsministeren i tale.
Vi er nu et godt stykke vej henne i den nye folkeskolereforms implementering.
Vi har fra Liberal Alliances side været glade for, at vi har fået hævet koblingsprocenten i forhold til de frie skoler, for det var ligesom der, vi kunne gøre noget i forhold til et øget frit valg.
Men vi har faktisk stadig væk meget stor fokus på folkeskolen.
De seneste tal, vi har set, viser jo, at man kan komme igennem den finske folkeskole med 40 pct. færre timer, end det kræver for en dansk elev at komme igennem folkeskolen, samtidig med at man scorer højere karakterer, samtidig med at fagligheden er højere, disciplinen er bedre.
Mens vi ved det og tallene på den forskel mellem den danske og den finske folkeskole bliver tydeligere og tydeligere, vælger vi og har valgt at gå i den modsatte retning.
Er det ikke på tide, at vi genåbner diskussionen om folkeskolen og prøver at få kigget på den, ikke ud fra kvantitetssynspunkter, men kvalitetssynspunkter?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2015-12-15:
Man udtaler sig med en helt fantastisk sikkerhed om, hvad jeg ved, hvad jeg har sagt, og hvad jeg ikke har sagt.
Altså, jeg kan bare sige, at man aldrig vil se mig gøre ting, som jeg ikke i en valgkamp har skabt rum til at kunne gøre.
Derfor har vi ikke været ude at sige, at vi freder et område her, vi freder et område her, vi freder et område her.
Vi har derimod meget klart sagt, hvad vores politiske prioriteter er.
Dem vedstår jeg mig.
Det er, at det bedre skal kunne betale sig at arbejde.
Vi skal have flere private arbejdspladser; vi skal skabe en anden balance mellem dem, der yder et bidrag, og dem, der er på offentlig forsørgelse; vi skal skabe en anden og bedre balance i vores udlændingepolitik; og vi skal have en bedre kernevelfærd.
Det er sådan set min opgave at prøve at sætte det igennem i en virkelighed, som, da vi lavede et kasseeftersyn efter valget, viste, at regnskabet ikke stemte.
Nu gjorde jeg mig lystig over det med bilerne før.
Bare et lille eksempel på det var, at den tidligere regering jo har udstedt en garanti om, at der var afgiftsfritagelse for alle elbiler i 2016.
Der var ikke sat en krone af.
Det kostede 0,5 mia. kr.
Det er jo vilkårene.
Ansvar forpligter, og i det lys har vi lagt en finanslov frem, som hænger sammen.
Den er krone til krone-finansieret.
Og ja, vi har lavet ændringer på boligydelsesområdet.
Vi har forsøgt at gøre det balanceret, så vi har taget et særligt hensyn til de svage.
Nu er der rejst nogle spørgsmål, og dem kigger vi på, og når vi har det endelige udkomme af det, så tager jeg gerne en ny diskussion.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2015-12-15:
Jeg tror, at alle, der har hørt den her debat, er sig pinligt bevidst om, at statsministeren ikke har svaret på mit spørgsmål om, hvorvidt Venstre på noget som helst tidspunkt før folketingsvalget fortalte landets folkepensionister, at man havde tænkt sig at skære ned på deres boligstøtte.
Nu har jeg brugt to forsøg på at få statsministeren til at svare, og jeg kunne ikke få noget svar.
Så kan jeg svare for statsministeren, for svaret er nej.
Det er i hvert fald ikke lykkedes mig at finde noget som helst tegn på, at statsministeren og partiet Venstre eller for den sags skyld partiet Dansk Folkeparti før folketingsvalget fortalte, at man havde tænkt sig at skære ned på folkepensionisternes boligstøtte.
Jeg vil sige til statsministeren: Langt størstedelen af de udbetalinger, som foregår til folkepensionisterne, sendes til mennesker, som har en lav eller meget lav indkomst.
Selvfølgelig vidste statsministeren det.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2015-12-15:
Vi står fuldstændig på mål for, at vi har lavet en aftale.
Men altså det med at italesætte alle pensionister som en grå, ensartet og forhutlet masse – i øvrigt med afsæt i et parti, som jo ellers ikke holder sig tilbage, når vi snakker om topskat og om, at vi skal gå hårdt til folk med formuer og andet – er at være ude at sniffe til populismen, ikke sandt.
Den aftale, vi har indgået, er et forsøg på at indgå en balanceret aftale, hvor vi på et område, som har været i eksplosiv vækst, tager et beløb ud, nuvel, men efter de forhandlinger, der blev gennemført, på en måde, som bl.a. har betydet, at vi gradvis har lempet kravene til egenbetalingen, som betyder, at de husstande, der typisk har de laveste indkomster, kommer bedre af sted.
Det er jo præcis det politiske sigte, der er lagt ind i forhandlingerne, nemlig at der er taget et hensyn til dem, der er særlig svage, og som også er pensionister.
Så er der efterfølgende rejst en stribe spørgsmål med nogle typeeksempler, som har gjort, at dem, der har indgået aftalen, synes, at det er relevant at give den et kvalitetstjek, hvilket jo i sig selv afdækker, at ambitionen ikke har været hos nogen politisk at gå så hårdt til værks, at fremtidens pensionister ikke har en mulighed for både at bo et sted og have et ordentligt rådighedsbeløb.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2015-12-15:
Mit udgangspunkt er, at danskerne faktisk har sagt nej tak til at være så tæt på kernen som muligt.
For at være så tæt på kernen som muligt må jo også bero på, at man så vil afskaffe forbeholdene og f.eks. fjerne retsforbeholdet.
Derfor kan jeg ikke forstå, at statsministeren ikke reflekterer over det, og siger, at når danskerne ikke har ønsket at ophæve forbeholdene, altså euroforbeholdet i 2000 og retsforbeholdet i 2015, så ønsker man jo ikke at komme ind til kernen af de områder.
Det var det, kampagnen gik ud på, altså at få os bragt ind til kernen af lige præcis de områder.
Noget andet er i forhold til Storbritannien.
I det omfang det ikke lykkes Storbritannien at få flyttet hele EU og Storbritannien så opnår nogle særrettigheder for sig selv, f.eks. i forhold til vandrende arbejdstagere, er det så ikke også et område, hvor det kunne være interessant for Danmark ikke at være så tæt på kernen af EU som overhovedet muligt, men være nærmere de regler, som Storbritannien i givet fald måtte få forhandlet hjem?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2015-12-15:
Jeg kan ikke svare for Dansk Folkeparti.
Jeg kan svare for regeringen.
Vi er sådan set gået til valg og ind i valgkampen på en helt overordnet målsætning, der handler om, at der skal være orden i økonomien, at der skal være sunde offentlige finanser.
Vi har haft nogle meget klare prioriteter: Det skal kunne betale sig at arbejde, vi skal værne om kernevelfærden, vi skal have flere ud på arbejdsmarkedet og væk fra passiv forsørgelse, og vi skal skabe nogle flere private arbejdspladser.
Det er vores prioriteter.
Dem har vi så skullet sætte igennem i en situation, hvor vi overtog en økonomi, der ikke hang sammen, fordi man ikke bare havde budgetteret ud til kanten, men over kanten.
Det giver sådan set en forpligtigelse til at handle.
Jeg kan fuldstændig bekræfte, at vi på et område, hvor vi bruger 10 mia. kr. om året, og hvor beløbet har været voksende over en årrække og har udsigt til at vokse yderligere, har indgået en politisk aftale, hvor vi reducerer, men hvor vi jo, samtidig med at vi reducerer, på visse strækninger lemper reglerne.
Det er bl.a. reglerne om egenbetaling og grænserne for den, og det har gjort, at en række svagere stillede pensionister med lejeudgifter står bedre med det, der er aftalt, end med det, der før var gældende.
Det tager jeg ansvaret for.
Så bliver det jo en gentagelse at sige, at der i kølvandet på den her aftale er rejst nogle spørgsmål og fremlagt nogle typeeksempler, som har givet anledning til, at dem, der har indgået aftalen med hinanden, nu kigger på den igen.
Og der vil jeg synes at det rigtigste vil være at se resultatet af de drøftelser, før man kan vurdere det endelige resultat.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2015-12-15:
Tak for det.
Jeg vil også spørge til de her meget voldsomme nedskæringer, som regeringen og Dansk Folkeparti foretager, i boligstøtten til vores folkepensionister.
I har lavet en aftale, som betyder, at man skærer mange hundrede millioner kroner om året væk i boligstøtten til ældre.
Jeg tror simpelt hen ikke på, at det kommer bag på statsministeren, at det selvfølgelig får konsekvenser for de ældre.
Jeg tror heller ikke, at det kommer bag på hr. Kristian Thulesen Dahl.
Vi ved ovenikøbet, at langt størstedelen af de her penge går til husstande, til mennesker, der har en meget lav indkomst.
Jeg synes ikke, det er mærkeligt, at det har fyldt meget i den seneste tid.
Jeg synes heller ikke, det er mærkeligt, at der er mange, der er chokerede.
Det er simpelt hen hundrede tusinde af pensionister, der får taget penge op af lommen, som mister penge.
Det er nogle mennesker, for hvem det her virkelig kan mærkes.
Som sagt synes jeg ikke, det er mærkeligt, at der er mange, der er chokerede.
Det er også førtidspensionisterne, f.eks. mennesker med handicap – altså nogle af dem i vores samfund, der i forvejen er udsatte.
For mig er det uforståeligt, at regeringen, men måske især Dansk Folkeparti, vil lægge stemmer til det her – måske ikke mindst, når man oven i købet sender pengene videre til at gøre det billigere at køre i store biler.
Men fred være med det; den politiske holdning kan man jo så have.
Jeg har svært ved at forstå det, men den politiske holdning kan man have.
Mit spørgsmål til statsministeren er egentlig meget simpelt: Har Venstre på noget tidspunkt før folketingsvalget fortalt danskerne, at man havde tænkt sig at skære ned på boligstøtten til folkepensionisterne i Danmark?
Har Dansk Folkeparti på noget tidspunkt før folketingsvalget fortalt danskerne, at man havde tænkt sig at skære ned på boligstøtten til folkepensionisterne i Danmark?
Jeg spørger, fordi det er et vigtigt indgreb og det er et stort indgreb.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2015-12-15:
Ja, det første skridt til at bringe uenighederne til ophør er jo helt grundlæggende at lytte til befolkningen, og derfor respekterer vi også det nej, der er givet.
Nu ved jeg ikke, hvor mange der har stemt om præamblen i den aftale, som i øvrigt er en formålsbestemt aftale, som nu er faldet bort, i og med at formålet er opfyldt, ved at vi har haft en folkeafstemning.
Jeg siger det som en lille serviceoplysning.
Det vil sige, at der ikke findes noget papir med forligsmæssige bindinger i Danmark, hvor man bruger formuleringen om, at vi skal være så tæt på kernen som muligt.
Det synes jeg er vigtigt lige at få sagt.
Det rokker ikke ved, at man kan finde de ord i regeringsgrundlaget, for de udtrykker, kan man sige, regeringens position.
Men det er alligevel vigtigt at få sagt, at der ikke findes forligsmæssige bindinger, der statuerer, at partierne skal gå den vej.
Jeg tror ikke, at folk har stemt om præamblen.
Jeg tror, at de har stemt om det, vi stemte om, og bl.a. også gjort det med det baggrundstæppe, at det, der var selve hovedformålet, i hvert fald det aktuelle hovedformål, nemlig at vi kunne blive i Europol, kunne vi også opnå, selv om vi stemte nej.
Jeg erindrer i hvert fald debatten sådan, at det stod rimelig klart.
Det må jo stå sin prøve nu, og jeg håber selvfølgelig, at det kan bestå sin prøve, for ellers har vi en ny og helt anderledes situation.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2015-12-15:
Jeg er sådan set helt med på, at man ikke skal overfortolke danskernes nej forrige torsdag.
Der er mange grunde til, at man stemmer nej, ligesom der er mange grunde til, at man stemmer ja, og det skal vi have respekt for.
Men vi må vel sige, at når man udskriver en folkeafstemning og man i præamblen til sin egen aftale skriver, at det er et mål for aftalepartierne, at Danmark skal være så tæt på kernen af EU som muligt, og at det bl.a. er derfor, man giver sig i kast med at få afskaffet forbeholdet, og når man så ikke får opbakning til at afskaffe forbeholdet, ja, så er der da noget, der tyder på, at der er et flertal i den danske befolkning, der i hvert fald ikke synes, det er godt at være så tæt på kernen som muligt. På et eller anden tidspunkt må der da komme den situation, at der er flere herinde i det her Folketing, der har en interesse i at bringe det, der sker herinde, i tættere samklang med det, der er den danske befolknings flertals synspunkt.
Jeg håber i hvert fald, at man vil gøre sig nogle tanker om, hvordan man får de her uenigheder mellem befolkningen og Folketinget bilagt, for det er ikke sundt for vores folkestyre fremover.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2015-12-15:
Der er jo snævert set ikke nogen grund til at reflektere så meget over danskernes afstemning i relation til retsforbeholdet, for den er man bare nødt til at lægge til grund.
Det er jo helt rigtigt, at danskerne har sagt nej til at afskaffe retsforbeholdet og erstatte det med en tilvalgsordning.
Sådan er det.
Det får umiddelbart sin fulde konsekvens, og det betyder også, at vi ryger ud af Europol, medmindre vi lykkes med at udvikle en alternativ model.
Sådan er det bare.
Men det rokker jo ikke ved, at jeg og mit parti i øvrigt fortsat har retten til at have det synspunkt, at det havde været bedre for Danmark, hvis vi havde sagt ja.
Som jeg forsøgte at sige før, forsøger den her regering også at føre en afbalanceret Europapolitik, hvor vi holder os inde i samarbejdet, for det tror vi er rigtigt, men altså også påvirker samarbejdet, så det er mere lydhørt over for befolkningernes kritik, som jo går på, at EU er blevet for bureaukratiseret og blander sig for meget i de små ting og ikke får løst de store problemer.