Hans Kristian Skibby (DF), 2016-05-26:
Jeg tillader mig lige at køre pulten endnu længere ned; vi er jo ikke alle sammen lige høje her i Folketinget.
Jeg vil gerne rose Enhedslisten for at rejse den her forespørgselsdebat, og jeg vil da også godt rose Enhedslisten for at rejse en forespørgsel, hvor de ønsker en debat om, hvor pengene skal komme fra, og hvordan tingene bliver finansieret.
For det er vi ikke altid vant til fra Enhedslistens side.
Det er sådan noget med, hvordan man gerne vil bruge pengene, men hvordan de så skal findes er jo altid noget andet, så den ros skal Enhedslisten naturligvis have.
Hvis man kigger tilbage på de udfordringer, der har været i forhold til kommunernes udgiftspres set i forhold til de her meget store antal af flygtninge, der kommer ud i kommunerne, både i de foregående år og de kommende år, så er det jo noget, som har skilt vandene relativt meget, og partierne har også bevæget sig.
I går kunne man på De Konservatives twitterprofil så læse følgende citat: Undgå overraskelser, vælg konservativ flygtningepolitik, udvælg 5.000 personer pr. år, og luk for asylsager i Danmark.
Det er i hvert fald et godt billede på, at tingene ikke er statiske, og at de faktisk godt kan bevæge sig.
Vi har også oplevet Alternativets partileder være ude og sige, at man faktisk kan modtage for få flygtninge i Danmark.
Han mener sagtens, at vi kan tage 10.000 flere plus familiesammenføringer pr. år.
Jeg har på vegne af Dansk Folkeparti måske lidt svært ved at se, både hvor pengene skal finansieres henne, og hvordan vi skal imødekomme det menneskeligt og kulturelt og altså ikke mindst økonomisk.
Men ikke desto mindre er det selvfølgelig vigtigt at tage diskussionen her i Folketinget om, hvad det egentlig er for en situation, og hvordan vi skal tilrettelægge det i kommunerne, set i forhold til at pengene selvfølgelig også skal være til stede, og at kommunerne har en opgave, og hvor der måske er en diskussion om, hvor mange af pengene de så reelt får med fra regeringens og Folketingets side.
Men jeg synes måske ikke, at forslagsstillerne eller dem, der har ønsket debatten i dag, kan se sig selv helt fri for den udfordring, som vi har fået.
For Enhedslisten var jo selv med til i august 2012 at gennemføre nogle af de her ting med hensyn til forbedringer for asylansøgere, der kommer til Danmark.
Man fjernede de såkaldte fattigdomsydelser som starthjælp og kontanthjælpsloft, man gav dem mulighed for at kunne bo og arbejde uden for centrene, man afskaffede pointsystemet, og man ville også lette sprogkravet i forhold til familiesammenføringer.
Det er alt sammen noget, som har gjort, at Danmark er blevet mere interessant at søge asyl i.
Der er jo også flere forskere, der har været ude at sige, at det her er en form for markedsvilkår, altså at jo bedre vilkår vi stiller i Danmark i forhold til andre lande i Europa, jo bedre er det at vælge Danmark frem for andre lande.
Så når man nu i Enhedslisten gerne vil være med til at diskutere, hvor pengene skal komme fra, og at det er en uholdbar situation for kommunerne, så synes jeg jo måske også, at man selv skulle påtage sig en meget stor del af ansvaret for, hvorfor der er kommet så mange flere asylansøgere og migranter til Danmark.
Sidste år var det godt 9 mia. kr., vi skulle finde til finansiering af det almindelige integrationsforløb i kommunerne, og i år vurderer man, at det i forhold til 2013 er tredoblet, og at det runder 11 mia. kr.
Det er ganske store beløb; det er 48 mia. kr. i perioden fra 2016 til 2019.
Så er diskussionen jo, hvordan vi skal tilgodese det.
Ja, vi skal bl.a. gøre det ved at gøre det mindre attraktivt overhovedet at komme til Danmark.
Vi skal faktisk sikre os, at Danmark ikke er en asylmagnet og en migrantmagnet, men at vi derimod er et land, hvor vi stiller meget, meget store krav til selvforsørgelse og store krav til, hvad man egentlig kan.
Der er en stor tradition for at kigge på andre lande, når man skal sammenligne sine tilbud, og der kan jeg da nævne Norge.
Hvis man kigger på det, der svarer til Danmarks Statistik i Norge, som hedder Statistisk Sentralbyrå, så kan man se, at de jo f.eks. for 2012 har været inde og kigge på, hvad det egentlig koster med de mange udlændinge, der kommer til Norge.
Og der fandt man frem til, at for hver gang der kommer en indvandrer fra et ikkevestligt land til Norge, så koster det på statsfinanserne 4,1 mio. norske kroner i fremtidige omkostninger.
Og man havde her vel at mærke inkluderet kommende skatteindbetalinger og værditilvækst fra dem, der kommer, men man havde selvfølgelig også fratrukket alle de offentlige udgifter.
Og det giver altså en stor manko, og det betyder faktisk, at man i Norge mangler 63 mia. kr. om året.
Så der er mange måder at gøre det på, men vi vil jo have, at staten skal påtage sig ansvaret, og at Folketinget skal påtage sig ansvaret.
Og det betyder selvfølgelig også, at det er os her i Folketinget, der skal finde pengene, og at det ikke er kommunerne, der skal stå med den økonomiske udfordring.
Jamen det hænger sådan set ganske godt sammen.
Det, som jeg i al beskedenhed har tilladt mig at gøre her i min ordførertale, er, at jeg har fremført Dansk Folkepartis politik på området og fortalt, hvad der er vores dagsorden, agenda og intentioner.
Men jeg må blankt erkende, at vi ikke har 90 mandater, men 37, og der er et pænt stykke op til de 90, så det ændrer jo ikke på, at vi har en udfordring.
Men grundlæggende er det altså sådan, og det er vores klokkeklare politik, at de udgifter og det økonomiske pres, der er, fordi der ikke er styr på indvandringen af migranter til Danmark, asyltilstrømningen og familiesammenføringer og alt muligt andet, aldrig skal være en belastning for kommunerne.
Det skal være en belastning for det til enhver tid siddende flertal på Christiansborg, og så må de sørge for at finde de penge, der skal til.