Jacob Mark (SF), 2016-01-19:
Selv om det er en måske lidt lang debat, kommer der rigtig mange spændende pointer frem på den her måde.
Og så vil jeg sige tak til ministeren for redegørelsen.
Jeg synes, det er et godt værktøj, og selv om jeg og SF ikke er enige i alle intentionerne, der er i redegørelsen, så synes jeg faktisk, at den er med til at skabe noget gennemsigtighed.
Jeg tror, at dem, der læser redegørelsen, og som ikke er forskningsnørder, får en bedre forståelse for, hvad det egentlig er, Danmark bruger sine forskningskroner på.
Det synes jeg er godt.
Vedrørende det grundlæggende omkring forskning har vi det sådan i SF, at vi tror på, at vi hele tiden skal blive klogere.
Vi tror virkelig, at det her er et af de steder, hvor det kan ske.
Jeg vil faktisk sige det sådan, at hvis jeg havde 90 mandater alene, var det her nok et af de steder, hvor jeg virkelig ville investere.
Vi tror, at Danmark skal leve af de gode og de grønne ideer.
I stedet for at konkurrere i et eller andet håbløst kapløb mod bunden, hvor vi kan konkurrere på dårligere arbejdsvilkår eller lavere lønninger eller sorte teknologier, der laver et overforbrug af klodens naturlige ressourcer, tror jeg, at vi i langt højere grad skal konkurrere på gode ideer, innovation, viden og grøn vækst.
Selv om jeg er uenig i mange af de prioriteringer, som regeringen har taget i år i finansloven, synes jeg alligevel, at der bliver gjort et kæmpestort stykke arbejde rundtomkring for, at vi kan leve op til de målsætninger, og jeg synes også, at vi er et foregangsland på forskningsområdet, om end jeg synes, at vi kunne blive bedre.
Vi er sådan set meget enige i den indledende bemærkning.
Den synes jeg faktisk nærmest er noget af det vigtigste i redegørelsen, for her står, at forskningen er drivkraften for et samfund i udvikling.
Jeg synes, at Alternativets ordfører sagde det meget godt, nemlig at forskning sådan er kernen i alt, hvad vi tænker, og i de gode ideer.
Det synes jeg var ret godt sagt.
Ikke al forskning behøver at være rettet direkte mod erhvervslivet eller have et direkte formål i erhvervslivet for at have en vigtig funktion i vores samfund, tror vi.
Vi synes, at strategisk forskning kan have sine fordele, men vi synes sådan set også, at det er i den frie forskning, man finder nogle af de mere kritiske og alternative forskningsprojekter, hvor man måske sådan i udgangspunktet har tænkt, at kommer det der mon nogen sinde til at give afkast, og så lige pludselig var det nogle ideer, som endte med at forandre verden, og som lige pludselig gav et kæmpe afkast for Danmark.
Nyttiggørelse er et helt afsnit i redegørelsen, og som sådan er det et sjovt begreb, som jeg også frygter vi kommer til at diskutere en del i forhold til tilskud til universiteter – nyttiggørelse og erhvervsrettethed.
Men det er en anden diskussion, og ja, nogle ting kan man tjene private penge på, men jeg synes sådan set, at vi både skal give rum til de ting, som måske tydeligt kan give et afkast en dag, men også til de skæve ideer.
Vi har et godt uddannelsessystem i landet, og vi har derfor mange dygtige forskningstalenter, der ud over at have et stort gåpåmod har mange originale ideer, som vi skal forfølge og hjælpe til med at kunne realisere. Vi skal skabe rum til at forfølge originale forskningsideer med et endnu ukendt potentiale for at forbedre vores liv og levevis.
Det er faktisk en af beskrivelserne, man kan se, hvis man går ind på Det Frie Forskningsråds hjemmeside.
Og jeg synes sådan set, at det er meget rammende.
Altså, der er nogle ting, hvor man tænker, at ja, det her kan komme ud, og det kan give et afkast og være med til at styrke Danmark i den internationale konkurrence.
En anden del af forskningen, som også er nævnt i den her redegørelse, og som vi også har diskuteret en del, er de grønne demonstrationsprogrammer.
Det står jo sådan lidt frem og tilbage, at det kan bruges til kommercialisering, og der er igen det her med nyttiggørelse, men jeg synes faktisk, det er en succes, for på den ene side skaber det jobs og giver et afkast, men vigtigst af alt er det med til at bidrage til den grønne omstilling.
Derfor kæmpede vi hårdt – det er ikke nogen hemmelighed – i forhold til forskningsreserven for at få afsat flere midler til de grønne demonstrationsprogrammer.
For det var jo desværre også nogle af dem, som man sagde om, at dem skærer vi ned på bevillingen til.
Vandteknologien, som er en del af demonstrationsprogrammerne, som vi synes er rigtig spændende, er et væsentligt område at målrette forskning imod
, tror vi, sådan at vi sammen kan sikre rent drikkevand, rensning af spildevand og mindske udslippet af klimagasser i vandsektoren.
Miljøet, både i det nære og i det fjerne, er udsat for mange negative påvirkninger, hvilket kræver, at vi som lokalsamfund, men også som Folketing og verdenssamfund handler aktivt for at ændre vores nuværende måde at omgås naturen på.
Så vores anbefaling vil være, at man fortsat virkelig har fokus på de her udviklingsdemonstrationsprogrammer, for vi tror, at der er rigtig meget at hente.
For lige så glad jeg er for den gennemsigtighed, der ligger i den her redegørelse, lige så ked er jeg af den kurs, som regeringen har lagt for Danmarks forskningsambitioner.
Fra første leveår har man valgt at spare 1,4 mia. kr. på forskning.
Jeg kan huske, at den gode Villy Søvndal kaldte det en velfærdsmassakre på nogle velfærdsområder, men jeg synes, at man med rette kan tale om, at det her på nogle områder har været en forskningsmassakre.
Det har været så hårdt – det nævnte Enhedslistens ordfører også – at danske virksomheder, nogle af dem, der skaber flest jobs, har været ude at true med at forlade landet, fordi de frygter, at de ikke kan få den uddannede arbejdskraft, de har brug for, og den viden, de har brug for.
Det synes jeg virkelig man skal tage med i sine fremtidige overvejelser, og jeg håber, at regeringen, når den vurderer det – jeg tror, at vi har forskellige vurderinger af, hvornår der er økonomi til det – snarligt vil vurdere, at der er økonomi til at give mere til forskning.
For at skære på forskningen er som at tisse i bukserne for at holde sig varm.
Danmark har brug for de gode ideer, og hvis det står til SF, bliver Danmark i endnu højere grad et foregangsland, når det kommer til stærke forskningsmiljøer.
Så har jeg et meget konkret spørgsmål, som jeg har gået og funderet lidt over.
Jeg syntes ikke, at det umiddelbart var stort nok til, at det var et samråd værd, men så kom den her redegørelse, og så syntes vi, at det ville være en fantastisk lejlighed.
Det er nemlig sådan, som jeg har forstået det, at vi har et huslejesystem, hvor universiteterne betaler husleje.
Nu læser jeg op: Huslejesystemet er designet sådan, at en lille halv milliard kroner årligt strømmer retur til statskassen fra den samlede offentlige bevilling til forskning og udvikling.
Dette er ikke penge, der går til at vedligeholde eller administrere universitetsbygninger, det er et rent afkastkrav, som staten har valgt at hente på universitetssektoren.
Folketinget afsætter formelt 20,6 mia. kr. til forskning og udvikling i 2016.
Det er ikke et tilfældigt tal, og det har også været nævnt flere gange i dag.
Det er jo, fordi at man så når det her 1,01-mål, som vi har bundet os til i Barcelona.
Men som tallene for universiteternes husleje viser, går en del af bevillingen også til afkast i form af husleje, altså de går tilbage i statskassen igen, sådan som vi ser det, og korrigerer man for det, er den reelle forsknings- og udviklingsbevilling kun på 20,15 mia. kr., fordi man sender nogle penge tilbage til statskassen og altså ikke bruger dem på forskning.
Jeg vil bare sige, at det jo er ret tydeligt, at vi har nogle penge, vi giver til forskning, og som strømmer tilbage til statskassen igen, og så mener jeg faktisk, at man er spændt så hårdt for, at man ikke når sit Barcelonamål.
Jeg vil gerne høre, hvad ministeren tænker om det.
Det er i øvrigt Universitetsavisen, som har beskrevet det i en artikel og gjort et godt stykke arbejde.
Men tak for redegørelsen og tak for debatten.