runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jan E. Jørgensen (V), 2012-04-11:
Nej, men nu stillede jeg et spørgsmål til, nemlig om man havde fået afklaret sondringen mellem husstandsomdelte reklamer og husstandsomdelte aviser, som indeholder reklamer, for jeg forstår på regeringen, at dem ønsker man at fritage.
Jeg står her med et nummer af Frederiksberg Bladet i min hånd.
Det er en ganske udmærket avis, som jeg læser en gang om ugen og oven i købet ofte selv optræder i, da jeg bor på Frederiksberg og sidder i kommunalbestyrelsen.
Og efter midten er resten af avisen altså annoncer, primært fra ejendomsmæglere.
Hvordan vil man teknisk sondre mellem reklameaviser, som skal pålægges afgift, og distriktsaviser som eksempelvis Frederiksberg Bladet, der ikke skal pålægges afgift?
Risikerer man ikke bare, at supermarkeder m.v. vil begynde at skrive nogle redaktionelle artikler i deres aviser og dermed omgå regeringens reklameafgift?
Thor Möger Pedersen (SF), 2012-04-11:
Det er vigtigt for mig at understrege, at der altså er tale om en afgift på husstandsomdelte reklamer.
Det betyder, at forbrugerne vil have rigeligt med adgang til reklamemateriale via applikationer på mobilen og via internettet, men jo også via husstandsomdelte reklamer; det er jo ikke sådan, at vi forbyder husstandsomdelte reklamer, og afgiften vil heller ikke fjerne dem.
Der vil måske være tale om som et jugement på nuværende tidspunkt, at i stedet for at få 80 kg reklamemateriale i brevsprækken om året vil en husstand måske modtage 70 kg. Således vil det altså fortsat være muligt for supermarkeder at udsende husstandsomdelt materiale, og dermed vil konkurrencen også sikres.
Og det er slet ikke forventningen, at det lidt skræmmende tal, der bliver fremført af spørgeren, overhovedet vil være realistisk.
Thor Möger Pedersen (SF), 2012-04-11:
Tak til formanden, og tak for spørgsmålet.
Som led i finansloven for 2012 har regeringen sammen med Enhedslisten aftalt, at der fra 2013 skal indføres en ny afgift på husstandsomdelte reklamer.
Årligt omdeles mange ton reklamer.
Opgørelser viser, at i 2010 blev der omdelt cirka 165.000 t reklamer eller ca. 1,5 kg pr. uge pr. husstand, som modtager reklamer.
Intet tyder på, at mængden til den enkelte husstand er aftagende.
Fælles for reklamerne i denne store mængde er, at reklamerne efter endt brug, hvor nogle er læst, og andre ikke er læst, ender som affald.
Regeringen har et helt klart ønske om at reducere mængden af affald, og derfor giver det rigtig god mening at reducere mængden af husstandsomdelte reklamer og herved mængden af papiraffald.
Provenuet fra afgiften skal finansiere den supplerende grønne check på 280 kr. årligt til personer med en indkomst på mindre end 212.000 kr. På den måde har regeringen sammen med Enhedslisten også tilgodeset familier med lavere indkomster.
Lige nu er Skatteministeriet i gang med et analysearbejde, der skal danne grundlag for den nye afgift på husstandsomdelte reklamer.
I øjeblikket er hverken afgiftsniveau eller afgiftsgrundlag endeligt lagt fast.
Derfor kan man heller ikke sige noget præcist om afgiftens betydning for familier og erhverv på nuværende tidspunkt.
De tal, som inden påske blev refereret flere steder i dagspressen, om, at afgiften på reklamer kan medføre en udgift på mellem 2.500 kr. og 3.000 kr. for en dansk husstand har baggrund i en rapport fra Copenhagen Economics.
Resultatet i rapporten har baggrund i en analyse af en mere generel afgift på reklamer, som Østrig indførte tilbage i 2000.
Resultaterne fra Østrig viser, at en reduktion i mængden af prisoplysende reklamer for nogle varegrupper medfører prisstigninger, da forbrugernes oplysninger om priser bliver færre, hvorfor konkurrencen reduceres.
Det er jo så det, der har været tilfældet i Østrig.
De refererede prisstigninger på 2.500 kr. til 3.000 kr. pr. husstand er altså ikke betaling af afgift, men en teoretisk afledt priseffekt ud fra erfaringerne fra en generel østrigsk
afgift. Regeringen har ikke planer om en sådan afgift, og derfor forventer vi heller ikke, at de østrigske forhold kan overføres på danske.
Jan E. Jørgensen (V), 2012-04-11:
Vil ministeren oplyse, hvordan en reklameafgift efter ministerens opfattelse vil føre til færre tryksager, og vil ministeren i den forbindelse erkende, at en afgift på reklametryksager vil resultere i prisstigninger på varer, hvilket i sidste ende rammer forbrugerne?
Thor Möger Pedersen (SF), 2012-04-11:
Igen tak for ordet.
Det er sikkert udmærket at have i baghovedet, men det er vigtigt for mig at understrege, at regeringen ikke ønsker at indføre en generel afgift og ej heller har lagt sig fast på noget, der minder om den østrigske model, og derfor kan de tal på ingen måde overføres på danske forhold.
Det er hverken regeringens eller min forventning, at belastningen vil være den samme.
Det, der er vigtigt at understrege, er, at en afgift på reklamer vil være med til at reducere mængden af affald.
Det har en fornuftig virkning på miljøet og også på tilvejebringelsen af et provenu, der kan sikre den supplerende grønne check og dermed en mere fornuftig fordeling.
Martin Geertsen (V), 2012-04-11:
Vi skal ikke længere drøfte betalingsring!
Til gengæld har jeg lyst til at spørge transportministeren om nogle forhold vedrørende DSB, som jo lige er kommet ud med et underskud på 850 mio. kr. for regnskabsåret 2011.
Mere specifikt har jeg lyst til at spørge ind til DSBFirst, som jo i en årrække generelt har belastet DSB's økonomi.
Det var DSBFirsts økonomi, som jo til syvende og sidst hang så meget i laser, så man deetablerede selskabet.
Og nogle påstår jo så, at det var en lige højre til konkurrenceudsættelse på jernbanenettet, og andre, heriblandt jeg selv, siger jo, at problemet måske ikke så meget var FirstGroups involvering i selskabet, men måske mere DSB's deltagelse i DSBFirst og DSB's underbud, herunder ikke mindst de manglende vandtætte skotter mellem DSBFirst og DSB-koncernen som sådan.
Så det er den ene del.
Som nævnt kommer DSB så ud med et underskud på 850 mio. kr. for regnskabsåret 2011.
Derudover kan man jo sige om DSB's drift, hvis man, som det vist hedder med et moderne udtryk, benchmarker med lignende operatører andre steder i Europa, at DSB i hvert fald har omkostninger, der er 1 mia. kr. for store, i forhold til hvad vi ser andre steder i Europa.
Det, som jeg her mere specifikt vil spørge ind til, er, at jeg kan forstå på transportministeren, at selv om der i en årrække har været lagt op til, at man skulle have mere konkurrence på jernbanenettet herhjemme, så vil transportministeren nu så at sige trække Kystbanen tilbage til DSB.
Det kan jeg forstå på det notat og det svar, som ministeren har givet til Statsrevisorerne.
Er det en korrekt opfattelse?
Troels Lund Poulsen (V), 2012-04-11:
Men så vil jeg følge op på spørgsmålet om forskellen på akuthelikoptere og dermed gentage det spørgsmål, jeg stillede før, altså om forskellen mellem akuthelikoptere i regionernes regi og forsvarets helikoptere.
Jeg er af den opfattelse, at der er stor forskel på, hvordan de løser deres opgaver.
Derfor vil jeg gerne spørge ministeren igen, om han kan garantere, at det beredskab, der gælder i dag, ikke forringes.
For der kom jo ikke noget svar fra ministeren om, hvorvidt det bliver forringet eller ej.
Det kom desværre ikke, men jeg vil være glad, hvis man kan notere sig, at der ikke bliver tale om en forringelse, og at der bliver tale om at fastholde det nuværende antal helikoptere.
Henrik Dam Kristensen (S), 2012-04-11:
Jamen vi har en fælles ambition om, at rejsekortet skal fungere så godt og uproblematisk som overhovedet muligt og også gerne i hele landet.
Jeg tror måske bare, man skal lade være med at tvinge nogen ind i det her.
Jeg tror, det er det gode eksempel, som skal drive det.
Så vil jeg sige, at det jo er rigtigt, at det måske ofte er den sådan lidt mere negative vinkel, der bruges, når tingene bliver beskrevet.
Og jeg vil gerne medgive hr. Kim Christiansen, at jeg har set nogle eksempler på prisudregninger, som jeg synes er uforståelige, og som heller ikke er rimelige.
Men jeg har så også set mange andre eksempler på, at man med rejsekortet faktisk får en billigere måde at blive transporteret på.
Det er så ikke det, der blev refereret så meget.
Jeg tror, at vi måske sådan har, fornemmer jeg, en fælles interesse i at få det her til at fungere, så det bliver en god oplevelse for de kunder, som bruger rejsekortet, og så det selvfølgelig ikke betyder, at det bliver forfærdelig meget dyrere for dem, som vælger at bruge rejsekortet.
Tværtimod skulle incitamentet sådan set gerne være, at det blev nemmere og for den sags skyld også billigere.
Kim Christiansen (DF), 2012-04-11:
Jeg vil se meget frem til en kommende orientering og selvfølgelig også at få mulighed til at komme ud og se rejsekortet i funktion.
Jeg er meget stor tilhænger af rejsekortet, vil jeg godt lige sige, men det forudsætter naturligvis, at det kommer til at virke.
Det med Fyn kunne vi løse med en Kattegatforbindelse, men det ligger måske ikke lige for, og det ville også være lidt træls for fynboerne.
Så jeg håber, de også kommer med, og selvfølgelig også det midtjyske område, for skal vi have en effekt af det her, skal det være landsdækkende.
Nu nævner ministeren, at det faktisk er en succes for dem, der bruger det.
Nu er regeringen meget optaget af, at det skal være billigere at bruge den kollektive trafik og ikke dyrere.
Hvordan vil man sikre, at rejsekortet reelt ikke bliver en fordyrelse for nogen mennesker?
Henrik Dam Kristensen (S), 2012-04-11:
Jeg ved ikke, om det var to sjæle en tanke, men jeg kan godt røbe den hemmelighed over for hr. Kim Christiansen, at jeg faktisk i dag har besluttet mig for – jeg tror, det bliver på et eller andet tidspunkt i maj – at invitere udvalget til en orientering om rejsekortet og få en up to date-fremstilling af folkene selv.
Hvis nu i øvrigt udvalget har lyst til det, skal vi også ud at køre en lille tur og afprøve det i praksis.
Så der kan vi komme ned i detaljen med det.
Det går planmæssigt fremad, har jeg også forstået, København bliver nu også mere og mere omfattet, og det viser sig heldigvis, at kunderne faktisk er glade for det.
Jeg tror, at hr. Kim Christiansen har fuldstændig ret i, at der specielt er to områder, hvor der er diskussioner.
Det ene er Fyn, fordi de der har et billetteringssystem, som er relativt nyt, og det er sådan set deres argumentation, at det skal de – jeg havde nær sagt – have afbetalt noget mere på.
Det andet er en diskussion i Region Midtjylland, som jeg forstår går lidt på kryds og tværs – der er en hel del kommuner, som meget gerne vil være med i rejsekortet, og der er andre, der er mere skeptiske i forhold til det.
Jeg har selv den holdning, vil jeg sige til hr. Kim Christiansen, at jeg ikke tror, man skal tvinge nogen ind i det her, og selv om jeg gerne ser, at det bliver landsdækkende, tror jeg ikke, man skal tvinge nogen ind i det.
Jeg tror faktisk, vi skal komme den anden vej rundt, så det er kunderne selv, der siger til deres trafikselskab, at de faktisk gerne vil have de muligheder og tilbud, som rejsekortet giver.
Ved at man fra en regions side eller en kommunes side ikke er med i rejsekortet, er det faktisk sådan, at deres borgere, deres kunder, mister nogle gode muligheder, og det tror jeg måske er det allerbedste incitament til, at vi får det til at blive landsdækkende, for det ønske deler jeg bestemt.
Kim Christiansen (DF), 2012-04-11:
Tak for det, og velkommen til transportministeren.
Det er dejligt, at vi lige får en mulighed for at drøfte tingene her i salen.
Det, jeg kunne tænke mig at høre lidt om fra transportministerens side, er sådan en status på rejsekortet.
Vi hører jo stort set kun – selvfølgelig fra pressen og medierne – de mange dårlige ting om rejsekortet; vi hører meget få gode ting om rejsekortet.
Det, vi kan læse os til, er jo selvfølgelig også, at der er mange huller i det her rejsekort i forhold til at være landsdækkende – det ender måske med at blive et hulkort frem for et rejsekort.
Og det giver selvfølgelig, set på sigt, nogle problemer i forhold til effektiviteten af rejsekortet, hvis man kun kan bruge det i ganske få dele af Danmark, når der er investeret mange, mange millioner kroner i det.
Og hvad gør vi i det hele taget, for at det bliver landsdækkende og mere attraktivt for de enkelte trafikselskaber og kommuner at melde sig til?
Henrik Dam Kristensen (S), 2012-04-11:
Jamen det sidste siger jeg ikke, altså at det skal DSB rygmarvsmæssigt levere, men jeg vil gerne sige, også med henvisning til den udmærkede redegørelse, som hr. Martin Geertsen gav indledningsvis, at vi da begge bare kan beklage, at der ikke er blevet taget fat på det her noget før.
At det er kommet så langt ud, må der jo være forskellige, der må påtage sig en eller anden form for ansvar for.
Målet er selvfølgelig at gøre DSB til et selskab, som også fungerer på en økonomisk forsvarlig måde – det er i hvert fald den ambition, som jeg har.
Så har jeg det sådan, at når kontrakten skal skrives, skal vi ud at kigge på, hvor vi får mest for pengene, men jeg skal ikke lægge skjul på, at jeg da gerne ser, at det er et trimmet DSB til den tid, som så også kan klare sig på de der konkurrencevilkår – det synes jeg sådan set er målet.
Jeg har ikke en ambition om, at DSB skal køre så lidt som overhovedet muligt i Danmark; jeg har sådan set en ambition om, at DSB skal være en vigtig leverandør af transport til folk i Danmark, men det er klart, at jeg også er indstillet på, at vi som skatteydere skal have mest muligt for pengene.
Men alt det tager vi fat på, når vi kommer længere frem mod, så vidt jeg husker, 2015, hvor kontrakten skal genforhandles.
Martin Geertsen (V), 2012-04-11:
Man må jo sige, hvis man nu fastholder den der benchmarking, som jeg omtalte før, at vi vel ligger i den øvre ende af jernbanedrift på international basis, som er statssubsidieret – altså, ud over billetindtægterne fra DSB er der jo 3-4 mia. kr. i statsstøtte.
Det, der jo i virkeligheden er kernen i det her, er, vil jeg sige til ministeren, at forholde sig til, om man definitorisk mener, at DSB skal have monopol på jernbanedrift herhjemme, eller om man mener, at det ville være sundt med noget konkurrence på det danske jernbanenet, simpelt hen for at teste, om der er nogen, der kan levere jernbanedrift, som er billigere og bedre end det, DSB er i stand til at levere i dag.
Så har vi her det konkrete eksempel, nemlig Kystbanen, som det jo kunne være interessant at få testet i stedet for bare sådan rygmarvsmæssigt at sige, at der skal DSB fortsat levere driften.
Henrik Dam Kristensen (S), 2012-04-11:
Det sidste med at grave hullet endnu dybere skulle gerne være slut nu.
Altså, jeg har arvet, hvad jeg var godt tilfreds med, nemlig en forholdsvis ny bestyrelsesformand for DSB.
Jeg har forstærket bestyrelsen her på det sidste, og der tiltræder en ny direktør.
Det tror jeg sådan set DSB klart har forstået og er i gang med.
Jeg har sådan set ikke tænkt mig at skulle ændre nogen kontrakt.
Det er jo vanskeligt at gøre.
Når man har indgået en kontrakt, må man jo ligesom følge den.
Så jeg synes, at det, det handler om, er, at når vi kommer frem, må vi kigge på, hvordan kontrakter og udbud så skal være.
Men jeg vil gerne sige til hr. Martin Geertsen, at det der med normal konkurrence, som der er på så mange andre områder, har vi jo ikke helt, når det gælder jernbanedrift.
Det er jo stort set nationale baneselskaber, vi har, uanset hvor man kigger hen.
Martin Geertsen (V), 2012-04-11:
Men kan jeg forstå ministeren derhen, at det til trods for det jo ikke er en afvisning af, at der er behov for at sende mere drift på jernbanenettet i udbud, ihukommende det forhold, at DSB er en meget omkostningstung størrelse?
Ville der være noget i vejen med – og nu spørger jeg specifikt til det – inden kontraktudløbet i 2015, hvis det er det korrekte tidspunkt, at bede DSB om at kigge nærmere på, om man allerede for nuværende skulle udbyde Kystbanen?
Henrik Dam Kristensen (S), 2012-04-11:
Jeg er meget enig i den første del af hr. Martin Geertsen redegørelse, var det jo nærmest, om, at det er ærgerligt, at der ikke meget før er taget hånd om det her.
Det har været en lang og trælsom vej, som jeg tror at både spørgeren og jeg er nogenlunde bekendt med, men der er nok nogle, der ved endnu mere om det, end vi måske gør til sammen.
Men nu er vi på den anden side, forstået på den måde, at nu er det udenlandseventyr slut.
Det bifalder jeg sådan set at det er.
Det fremgår jo så også af regnskabet, at nu er det slut, og jeg tror, at der i DSB er den forståelse, som jeg i hvert fald har, at nu skal man koncentrere sig om det, man kunne kalde kerneopgaver i Danmark.
Derfor kan der om den alt andet lige korrekte redegørelse, som hr. Martin Geertsen kom med, siges, at det er godt, at det nu endelig er slut.
Man kunne have ønsket, at der var blevet taget fat på det for nogle år tilbage, for så var vi ikke kommet så langt ud.
Når det gælder DSBFirst og Kystbanen, er der egentlig kun at sige, at der jo er en kontrakt.
Nu skal man som minister passe på, hvad man siger, så man ikke siger noget forkert, men jeg mener – og jeg understreger mener – at kontrakten løber frem til 2015 sådan som de andre kontrakter.
Derfor har jeg den holdning, at det må DSB selvfølgelig levere, frem til kontrakten udløber, medmindre de måtte have nogle ønsker, og så må de jo komme og søge om en forhandling.
Når vi så kommer frem til generelt at skulle forhandle ny kontrakt med DSB, er ballet jo som sådan åbent igen.
Margrethe Vestager (RV), 2012-04-11:
Jeg har godt tænkt på, hvor det her mon egentlig førte hen, fordi jeg var meget overrasket over spørgsmålet, da det jo er fuldstændig soleklart, at det spørgsmål, som var spørgerens indledningsspørgsmål, kan besvares.
Det er alment kendt, og der er ingen, der sætter spørgsmålstegn ved, at euroforbeholdet kun kan afskaffes ved en folkeafstemning.
Det er en hypotese, hvordan vi ville have indrettet det ved den budgetlov, så mit bud er, at spørgeren selv kunne have overvejet at stemme for, dengang det var VK-regeringen, der vedtog den.
Hvordan vi ville have håndteret det, er en hypotese, og det overstår nu til historien.
For er der noget, som jeg er glad for, er det både at have lavet en efterlønsaftale med spørgeren, som sikrer, at de udbetalte efterlønsbidrag vil holde hånden under dansk beskæftigelse, og at den kickstart, som regeringen har gennemført, vil gøre det samme, for begge dele er vigtige, nemlig at vi er på et økonomisk fuldstændig entydigt spor, og at vi sørger for at holde hånden under beskæftigelsen.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2012-04-11:
Det er et tankevækkende forsøg på vildledning, ministeren er ude i.
Jeg synes, at det er dybt bekymrende i forhold til informationen om, hvad den her europagt egentlig indeholder af forpligtelser for Danmark.
Derfor har jeg bare et afsluttende spørgsmål, som er meget enkelt, til ministeren: Vil ministeren bekræfte, at den kickstart, regeringen har ønsket efter valget, under de økonomiske vilkår, der nu engang var i efteråret, den vurdering af dansk økonomi, der var i efteråret, ikke havde været mulig, hvis de regler, man nu bliver forpligtet af fremadrettet efter europagten, havde været gældende tilbage i efteråret sidste år?
Kan ministeren ikke bare give den bekræftelse, at den kickstart ikke havde været mulig inden for de økonomiske vilkår, der nu bliver fastsat efter europagten, altså når de er indfaset og trådt i kraft?
Kan ministeren ikke bekræfte det?
Det er mig, der taler for, at det her frikommuneforsøg faktisk skal udstrækkes så vidt, som det overhovedet kan lade sig gøre inden for grundlovens rammer, mens ministeren altså siger, at man har afvist en tredjedel af de ønsker, der har været fra kommunernes side til at få frihed.
Kan ministeren ikke se, at det er lidt paradoksalt, og at ministeren måske skulle finde tilbage til sit gamle jeg, som kæmpede for, at det her med kommunal frihed faktisk var noget, der virkelig var afgørende vigtigt for ministeren og for ministerens parti?
Margrethe Vestager (RV), 2012-04-11:
Jeg tror, at der må have været nogle misforståelser, også mellem Dansk Folkeparti og de daværende regeringspartier, for vi har jo før her i salen diskuteret spørgsmålet om, hvorfor der ikke var en frikommunelov, da den nye regering trådte til, for det var der ikke.
Der lå ikke et færdigt frikommuneforsøg, som den nye regering bare kunne skubbe i gang i respekt for den aftale, som var lavet.
Derfor har vi selvfølgelig gjort arbejdet med at lave en frikommunelov og behandle de forslag, som skulle behandles.
Jeg forstår sådan set godt utålmodigheden, for jeg anerkender fuldt ud den optagethed, der er af at prøve ting af og se, om der er en realitet i, at man lokalt tager ansvaret på sig og finder på gode måder at gøre tingene på, men det har vi sådan set været rundt om før, og jeg synes, at der er rigtig gode grunde til, at frikommunelovforslaget er fremsat nu, sådan som det er.
Det er det ene.
Det andet er, at det, der har været grænsen for os, ikke kun har været grundloven, men også EU-retten, for det tager et stykke tid at få dispensation fra den – og så er der menneskerettighederne.
Og så har man ikke kunnet få særlige økonomiske fordele.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2012-04-11:
Tak, og tak for den første besvarelse.
Når jeg er meget optaget af det her frikommuneforsøg, er det jo, fordi vi i Dansk Folkeparti føler det lidt som vores barn.
Altså, i efteråret 2010, da vi stod foran at skulle lave finanslov for 2011, formulerede vi en række krav til de forhandlinger, der skulle være om finansloven for 2011.
Et af kravene, som vi formulerede, var, at der skulle etableres et frikommuneforsøg, hvor det her med, at man i nogle kommuner fik mulighed for at bestemme selv, reelt skulle afprøves, for at vi derigennem kunne se, om der så skete det, som mange påstod, nemlig at man i højere grad tog politisk ansvar for, hvordan man drev sin kommune, at vi også ved på den måde at vise større tillid til det lokale selvstyre fik de gode ideer til at spredes, og at vi i virkeligheden på den måde kunne få de penge, vi har til den kommunale service, til at strække længere.
Det indgik derfor også i finanslovaftalen for 2011, at det skulle være et aspekt ved frikommuneforsøget at skabe forøget rum for politisk ledelse, netop for at se, om det, at man gav ansvar til de lokalt valgte, betød, at de i virkeligheden påtog sig det reelle ansvar for at drive deres kommune.
Derfor var udgangspunktet også rent politisk, at det eneste, der egentlig skulle begrænse de her frikommuners muligheder, for at sige det lidt firkantet, var grundlovens regler om, hvad man har lov til at give kommunerne frihed til at gøre
Det er derfor, jeg gerne vil have den her diskussion med økonomi- og indenrigsministeren, nemlig for at prøve at blive klogere på, hvad baggrunden er for, at man egentlig har ønsket at indskrænke frikommunernes muligheder i forhold til det, der oprindelig var den politiske hensigt.
Margrethe Vestager (RV), 2012-04-11:
Tusind tak.
Det, som har været vores ambition, har været at imødekomme så mange af de forslag, som frikommunerne har indsendt, som muligt.
Og det, som vi har lykkedes med, er at imødekomme knap to tredjedele af frikommunernes forsøgsforslag.
Noget af det har vi overvejet ret omhyggeligt, fordi vi synes, at en del af pointen med at lave forsøg også er at udfordre – hvad skal jeg sige? – egen vanetænkning, altså gøre forsøg på områder, hvor det faktisk ikke er regeringens politik, men hvor man må lade sig udfordre af de konkrete ting, som kommunerne gerne vil.
Desforuden har vi udvidet frikommuneforsøget ved et samarbejde mellem frikommunerne og staten for at se, om vi kan lave sådan nogle tværgående temaer.
For det, der selvfølgelig er styrken ved frikommuneforsøget i sit grundlag, er, at ideerne er vokset op fra frikommunerne.
Men der er bare en række områder, hvor man må sige at vi også godt kunne tænke os at lave noget tværgående, f.eks. at inddrage borgere på en anden og mere ambitiøs måde.
Derfor har vi holdt en workshop, et seminar, sammen med frikommunerne for at se, om vi kunne lave nogle tværgående temaer, fordi frikommunerne jo er meget forskellige.
Derfor kunne vi få fornyet og meget værdifuld erfaring, tror jeg, med at gøre tingene mere tværgående.