Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-12-13:
Men hvis en regering beder om en vis sum penge til at gennemføre det, Folketinget bl.a. har krævet, f.eks. en ordentlig fødevarekontrol, må vi selvfølgelig lægge til grund, at det er, fordi ministeren vurderer, at han kan gennemføre det, han skal, det, han er blevet sat til, med de ressourcer.
Sådan er det.
Når vi endda spørger, om det også er sådan, og vi får at vide, at sådan er det, må vi i endnu højere grad kunne lægge det til grund.
Derfor skal vi tage vores ansvar, men vi skal ikke tage ansvar for de oplysninger, regeringen giver.
Det er regeringens ansvar.
Jeg vil sige to ting: Den ene er, at hvis en regering får de penge til et område, som de beder om, må man gå ud fra, at det er, fordi regeringen vurderer, herunder ministeren, at man kan håndtere den opgave, man er sat til at løse af Folketinget, og opfylde de krav, der er stillet bl.a. om tilsyn af fødevarevirksomheder for de midler.
Det ville jo være en anden situation, hvis vi havde foreslået færre midler.
Den anden ting, der er at sige, er, at hver gang vi har spurgt til, hvad det er for nogle reduktioner, der finder sted, har vi fået det at vide, der jo i virkeligheden også kommer lidt frem i Rigsrevisionens beretning.
Rigsrevisionen skriver: Undersøgelsen har vist, at bevillingsreduktionen i hovedsagen kan tilskrives generelle effektiviseringer på bl.a. laboratorier, det mikrobiologiske område samt på administrative funktioner.
Bevillingsreduktionen har således kun i mindre omfang direkte berørt tilsynsaktivitet.
Det sidste er så ikke det, vi har hørt.
Vi har kun hørt det første.
Men Rigsrevisionen vurderer åbenbart, det i et eller andet omfang også har berørt tilsynsaktiviteten, men i mindre grad.
Når vi har spurgt, har vi fået det at vide, at bevillingsreduktionen alene drejede sig om effektiviseringer på bl.a. laboratorier, det mikrobiologiske område samt på administrative funktioner.
Man kan jo godt forsøge at puste sig op i stedet for at tage det svar, jeg kommer med, for gode varer.
Altså, jeg siger, at vi får rapporter her i eftermiddag, der kommer med en uvildig vurdering af, om der er behov for flere midler, og så har jeg sagt, at vi vil sætte os sammen med regeringen – det er en del af finanslovaftalen – for i givet fald at tilføre de ekstra midler.
Så burde man jo egentlig, hvis man er socialdemokrat og synes, der skal tilføres flere midler, stille sig op og sige: Hvor var det godt; det var et godt svar, det er vi glade for.
Og så kunne man sætte sig ned igen.
Men det gør man ikke, fordi det rent politisk faktisk ikke er særlig hensigtsmæssigt.
Det var måske mere hensigtsmæssigt for Socialdemokratiet, hvis vi ikke fandt flere midler, hvis der er behov for flere midler, så man kunne fortsætte sin kritik.
Nu har jeg den ikke med her – jeg ledte efter den før – men som jeg husker undersøgelsen, var konklusionen, at i 60 pct. af kommunerne var der nogenlunde uændrede budgetter.
Det, der så var karakteristisk, var, at i de 20 pct., hvor der var stigninger, var stigningerne større end i de 20 pct., hvor der var fald.
Det er det, der gør, at der samlet set næste år fra kommunernes side selv vurderes at blive brugt 700-800 mio. kr. mere på ældreområdet, end der bruges i år.
Vi kan jo aldrig nogen sinde gå ind og sikre, at man i alle kommuner gør et eller andet bestemt.
Det er jo også en del af en lokal prioritering.
Hvis man er tilhænger af det kommunale selvstyre, som jeg tror spørgerens parti i hvert fald er – vi har somme tider haft et ønske om at styre lidt kraftigere – men hvis man er tilhænger af det, må man jo også respektere, at man træffer nogle valg lokalt.