runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Annika Smith (SF), 2013-12-13:
Da SF's tidligere uddannelsesordfører, hr. Jonas Dahl, som bekendt i går blev udnævnt til skatteminister, skal jeg gøre opmærksom på, at vi ikke har haft mulighed for at ruste en ny ordfører til forespørgselsdebatten, og at jeg holder talen på vegne af den tidligere ordfører.
Det er ikke bare til gavn for samfundet, det giver også den enkelte mulighed for at skabe en god og indholdsrig tilværelse.
Derfor er det utrolig vigtigt, at vi generation for generation sikrer, at en stadig større andel af hver ungdomsårgang får en uddannelse, som giver en sikker adgang til arbejdsmarkedet.
Vi ved, at globalisering og øget specialisering stiller stadig større krav til fremtidens medarbejdere, og at det især er de ufaglærte, som presses ud af arbejdsmarkedet på grund af den udvikling.
Derfor ligger det mig og SF meget på sinde, at vi kan fastholde et uddannelsessystem, hvor der er fri og lige adgang til at tage en uddannelse.
Samtidig skal der være gode muligheder for at videreuddanne sig, så den enkelte medarbejder har mulighed for at tilpasse sig de nye kvalifikationer og kompetencer, som efterspørges på arbejdspladserne.
Derfor er jeg også glad for, at der i dag er taget initiativ til en debat om, hvordan vi kan fastholde og udvikle uddannelse af høj kvalitet.
Det er for det første glædeligt, at stadig flere tager en uddannelse, uden at kvaliteten dermed falder.
Det skyldes, at regeringen har valgt at prioritere uddannelsesområdet og dermed tilføre flere penge til området, når optaget stiger.
For det andet har vi folkeskolereformen og udspillet til en reform af erhvervsskolerne samt ekstra midler til efter- og videreuddannelse.
Derfor fastholder vi ikke alene niveauet, men også grundstenen til et endnu bedre uddannelsessystem.
Samtidig har regeringen nedsat et kvalitetsudvalg, som allerede til foråret vil komme med en række bud på, hvordan vi kan styrke kvaliteten i de videregående uddannelser.
Samlet set gennemfører regeringen således en række tiltag, som medvirker til at fastholde og udvikle vores uddannelser.
I SF hilser vi det velkommen, at også andre partier i Folketinget vil samarbejde med regeringen om at fortsætte ad det spor.
Lotte Rod (RV), 2013-12-13:
Hermed henviser Enhedslistens ordfører jo til den meget berygtede omstillingsreserve, som vi jo har overalt, og det, der er det fantastiske på uddannelsesområdet, er jo, at det sådan set er det eneste statslige område, hvor pengene kommer tilbage til uddannelserne, og den prioritering synes jeg faktisk vi som regering kan være rigtig godt tilfredse med.
Rosa Lund (EL), 2013-12-13:
Og tak for en god tale.
Jeg er meget, meget glad for, at den radikale ordfører sætter fokus på økonomien, for kvalitet koster som bekendt.
Jeg har derfor blot et spørgsmål til den radikale ordfører.
Mener den radikale ordfører, at det er fornuftig økonomistyring at tage 2 pct. af universiteternes taxameter for at finansiere det øgede optag?
Lotte Rod (RV), 2013-12-13:
Jeg synes, det vigtige, når vi diskuterer ansvar, og når vi diskuterer kvalitet, jo er at have fokus på, hvordan det er, vi får de dygtigste studerende ud af det her.
Og så er det jo også relevant at kigge på, hvad det er for nogle undervisningsformer, vi har – altså hvad det rent faktisk er, vi ved fra den pædagogiske og didaktiske forskning og fra hjerneforskningen om, hvad der virker.
Og derfor skal vi selvfølgelig gøre det, der virker.
Margrethe Vestager (RV), 2013-12-13:
Joh, og lige over – for det modsatte er jo også et stort problem, kan man sige.
Hvis det forholder sig som nævnt indledningsvis, at man kan få absolut flertal ved det her valg i tre kommuner – og i 2009 i to kommuner – ud af 98, fordi man fik et absolut flertal af mandaterne, men ikke et tilsvarende flertallet af stemmerne, så må man sige, at det modsatte sådan set også er et problem.
Jeg kan ikke føje yderligere til, hvad der blev sagt og gjort, da det her forslag blev behandlet sidste gang.
Men jeg synes, at man skal have en ligefrem og nøgtern afvejning af det, og det er den, vi har foretaget i regeringen, og derfor er vi nået frem til, at det er bedst at lade det blive, som det er.
For der er fordele og ulemper ved begge metoder, og en af ulemperne ved den nuværende metode er lige præcis den, som hr. Finn Sørensen nævnte før.
Rosa Lund (EL), 2013-12-13:
Jeg skal bare forstå det helt rigtigt.
De Radikale mener altså, at det er fornuftig økonomistyring, at man gør optaget af de første studerende, altså dem, der går på universitet i dag, billigere for at sikre, at der kan blive plads til nogle flere studerende.
Altså, vi er i Enhedslisten sådan set meget optaget af, at der kan optages flere studerende på universiteterne, men jeg synes, det er en lidt underlig måde, at man ligesom sænker prisen på den enkelte studerende, for at der kan blive plads til flere.
Hvad mener De Radikale om det?
Esben Lunde Larsen (V), 2013-12-13:
Tak til den konservative ordfører.
Nu lød det jo, som om det var en overraskelse for fru Kirsten Brosbøl, at vi er forskellige partier, der kan have forskellige tilgange.
Nu har jeg jo godt lagt mærke til, at regeringspartierne har kadaverdisciplin, når de møder op til forhandlinger, og at der ingen uenighed er på nogen måde.
Men jeg vil dog gerne kvittere for den konservative ordførers tilkendegivelse om, at også Det Konservative Folkeparti vil være med til, at vi holder en høring, og så blot sige tak for godt samarbejde.
Merete Riisager (LA), 2013-12-13:
Det vil jeg gerne forsikre ordføreren om, altså at der er helt forskellige opfattelser af, hvor stort problemet er; det håber jeg fremgik meget klart af min ordførertale.
Derfor kan det også godt være, at det er forskellige ting, vi får ud af sådan en høring, men jeg håber, at ordføreren er enig i, at vi alle sammen kan blive klogere af at lytte på dem, der faktisk ved noget, og som sidder ude i uddannelsessystemet.
Kirsten Brosbøl (S), 2013-12-13:
Men hvis det er en bredere debat om kvalitet i uddannelserne, som man ønsker at videreføre i en høring, så skal vi da gerne deltage i det.
Kirsten Brosbøl (S), 2013-12-13:
Man kan i hvert fald bare konstatere ud fra debatten og altså på baggrund af det, vi har hørt nu, at der ikke er enighed i den borgerlige lejr, hverken om problemernes omfang, eller hvad man skal gøre ved dem.
Men jeg vil bare gerne spørge som opfølgning på hr. Esben Lunde Larsens spørgsmål: Er det ikke rigtigt, at vi med alle partiers opbakning har vedtaget en akkrediteringslov, som netop handler om kvalitetssikring af vores uddannelser?
Så hvorfor have en høring om kvalitetssikring, sådan som Venstres ordfører lige bad om?
Merete Riisager (LA), 2013-12-13:
Altså, viden er magt, og en sådan høring vil jo kunne løfte vidensniveauet, også hos ordførerne i denne forsamling, så det vil vi meget gerne bidrage til.
Esben Lunde Larsen (V), 2013-12-13:
Tak for det.
Tak for nogle interessante betragtninger.
Jeg vil blot høre Liberal Alliance, om Liberal Alliance sammen med de øvrige partier vil være med til at indkalde til en decideret høring via Forskningsudvalget om kvalitetssikring i det danske uddannelsessystem.
Morten Marinus (DF), 2013-12-13:
Det kan jeg på det kraftigste afvise og afkræfte.
Jeg sagde jo netop allerede i min første bemærkning til ministeren, at Dansk Folkeparti har den holdning til den største brøks metode, at det er den, der er tættest på at være mest demokratisk, uanset om Dansk Folkeparti vil blive et mindre eller et større parti i fremtiden.
Det kan ordføreren stole på.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2013-12-13:
Nej, men det beviser jo med al tydelighed, hvorfor Dansk Folkeparti er medforslagsstiller på det her forslag.
Dansk Folkeparti tager bestik af, hvordan partiet ser ud lokalt, kommunalt, og det er det, der er Dansk Folkepartis drivkraft.
For det er jo nok så interessant.
SF har holdt fast i, at den d'Hondtske metode ikke er optimal, men vi synes, vi skal beholde den i stedet for at erstatte den med en anden metode, som heller ikke er optimal.
Morten Marinus (DF), 2013-12-13:
Jeg tror bare, at når hr. Simon Emil Ammitzbøll spurgte om, hvorfor man havde ændret holdning, var det, fordi han mente, man var blevet mast af et stort regeringsparti.
Det er ikke så meget det, jeg vil spørge om.
Jeg vil hellere spørge ordføreren for Socialistisk Folkeparti om det, hun sagde i sin ordførertale, nemlig at man slet ikke havde diskuteret det i Socialistisk Folkeparti, siden det her blev behandlet sidst for efterhånden en del år siden.
Så jeg kunne godt tænke mig at spørge, om det var, fordi man i årene derefter lige pludselig i meningsmålingerne stod til 20 pct. og lige pludselig kom op blandt de store og måske fik fordel af det her valgsystem, som vi har i dag.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2013-12-13:
Jeg siger, at SF har ændret holdning, og det er det, der er essensen af det, jeg har sagt i min ordførertale.
Det er i øvrigt ikke noget nyt fænomen, at politiske partier ændrer holdning.
I går blev der indkaldt til samråd i vildskab på grund af en overdragelsestale i et ministerium, i dag er ønskerne om samråd trukket tilbage.
Det er helt legalt politisk at ændre holdning.
Og det synes jeg at hr. Simon Emil Ammitzbøll skal tage til efterretning, for det er det, der er tale om her.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2013-12-13:
Det her er jo et utrolig spændende nærstudie af små regeringspartiers ageren.
Før så vi fru Marlene Borst Hansen fra Det Radikale Venstre, som jeg synes faktisk sjældent prisværdigt indrømmede: Ja, vi er blevet mast af Socialdemokraterne.
Det er SF jo i virkeligheden også i den her sag.
Jeg tror, det ville skabe større troværdighed blandt vælgerne; jeg tror, det ville skabe større troværdighed herinde på Christiansborg; og jeg tror sådan set også, hvis jeg skulle være lidt venlig, at det ville rette op på SF's galluptal, hvis man begyndte at være lidt mere ærlig, i stedet for at lade som om man mener noget, som man jo ikke mener.
Og jeg behøver ikke noget svar.
Esben Lunde Larsen (V), 2013-12-13:
Nej, det gør det ikke.
Men spørgsmålet er jo, om det er en fest hver eneste dag at være studerende, eller om vi som politikere skal gøre opmærksom på, at det også er et fuldtidsarbejde, hvor det ikke er en fest hver eneste time, og at der også er dage, hvor det hedder 43 powerpointslides, fordi det faktisk er et arbejde, man skal igennem.
Og spørgsmålet er, om den radikale ordfører er villig til at gå ind i en debat om de studerendes selvansvar, når vi skal diskutere kvalitet efter ekspertudvalgets anbefaling.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2013-12-13:
Man kan jo undre sig over, hvad der er det nye, siden vi diskuterede det sidst.
Der er jo mange sager, hvor jeg godt kan forstå at der er sket noget nyt – økonomien kan have udviklet sig, og naturen kan have ændret sig, der kan være sket utrolig mange ting – men her er vi ved noget, hvor intet er forandret.
Derfor er spørgsmålet: Hvad er det nye?
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2013-12-13:
Jeg vil gerne anerkende det sidste, hr. Finn Sørensen siger, nemlig at vi har ændret holdning, men ikke, at det var en fejl.
Jeg vil også gerne anholde, at jeg skulle synes, at den d'Hondtske metode kan betegnes som udemokratisk.
Den er ikke optimal, det vil jeg give hr. Finn Sørensen fuldstændig ret i, men det er største brøks metode desværre heller ikke, og det er det, der er humlen i det her, som jeg også sagde i min ordførertale.
Der er fordele og ulemper ved begge metoder.
Vi synes ikke, der er nogen grund til at ændre metode, og dermed har vi ændret holdning.
Finn Sørensen (EL), 2013-12-13:
Det vil sige, at SF nu er nået frem til, at man tog fejl, sidst vi behandlede den her problemstilling.
Så spørger jeg bare: Hvori bestod fejlen?
For dengang var vi jo enige om at argumentere imod den d'Hondtske metode, fordi den var udemokratisk.
Nu siger ordføreren, at ordførerens parti og måske også ordføreren har ændret holdning.
Så spørger jeg bare hvorfor.
Bare sådan rent politisk er det rart at vide, hvorfor mennesker ændrer holdning.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2013-12-13:
Svaret er, at vi i SF, hvis jeg skal være bundærlig, ikke har drøftet det her en eneste gang siden beslutningsforslaget i 2007.
Vi har den udfordring, at der er problemer og udfordringer ved den d'Hondtske metode, ligesom der er det ved største brøks metode og ved rigtig mange andre metoder, man kunne fordele mandaterne efter ved de lokale valg.
Vi har simpelt hen ændret holdning.
Vi synes ikke, at det giver mening at lave om på den metode, vi har brugt i mange, mange år, for den er lige så god eller så lige dårlig, om man vil, som alle andre metoder.
Der er ikke forandret noget, i forhold til hvordan man afvikler lokale valg.
Morten Marinus (DF), 2013-12-13:
Tak for det, og tak for en spændende debat.
Det gik jo, som jeg havde forudset, og som vi nok også havde forudset i kredsen af partier, der har genfremsat det her beslutningsforslag.
Det er jo et beslutningsforslag, som på overfladen måske kunne forekomme ret teknisk, men som i realiteten går lige til kernen af det, demokratiet handler om.
Det er ikke rimeligt og slet ikke, når vi ved og vi har den førende ekspert på områdets ord for, at største brøks metode ville udglatte de her urimeligheder og ville komme tættere på, hvad der ville være demokratisk retfærdigt.
Små partier ville, som der også er nævnt, få lettere ved at blive repræsenteret i byrådene, og mandatfordelingen ville komme tættere på.
Jeg er helt med på, at man ikke kan nå det præcise antal, fordi man jo ikke kan have halve eller kvarte medlemmer af byråd, men man vil komme tættere på den procentsats, som partierne rent faktisk har fået ved et lokalvalg.
Da det her forslag jo ikke burde være partipolitik, men derimod en demokratisk forbedring, som alle partier burde bakke op om, er det derfor uforståeligt, at det umiddelbart kun er de tre partier, der er forslagsstillere, der bakker op.
Jeg kan så håbe på, at hr. Uffe Elbæks Alternativet også vil bakke op til afstemningen, men det er i hvert fald kun de partier, der bakker op om forslaget.
Og så er det jo underligt at høre, at to af regeringspartierne, som støttede nøjagtig det samme forslag for en del år siden, nu er imod, uden at der egentlig er sket ret meget.
Men fra Dansk Folkepartis side kan jeg forsikre om, at selv om det her synes at være et sisyfosarbejde, vil vi blive ved med at trille stenen op ad bjerget, også selv om den kommer ned igen.
Men tak for debatten.
Vivi Kier (KF), 2013-12-13:
Jamen jeg svarer gerne, og jeg forstår til fulde, at Enhedslistens ordfører rejste sig op, fordi Enhedslisten blev nævnt og Enhedslisten jo nu er blevet et vældig stort parti, så det har man også brug for at sige.
Mener vi stadig væk det, vi mente dengang?
Vi holder fast i den beslutning, vi hele tiden har haft, og ønsker derfor ikke at støtte det her forslag.
Finn Sørensen (EL), 2013-12-13:
Jeg glemte en uskrevet regel om, at man ikke stiller spørgsmål til en ordfører, der er stedfortrædende.
Jeg beklager meget og har fuld forståelse for det.
Det var kampens hede, der gjorde, at jeg blev så tændt over det der eksempel.
Jeg er ked af det, så jeg har fuld forståelse for det, hvis ordføreren ikke ønsker at besvare spørgsmålet – beklager.
Jeg vil bare gerne have, at ordføreren prøver at forklare mig: Hvorfor er det et større problem, at et lillebitte parti – det kunne have været et hvilket som helst andet, og jeg ved ikke, om det er så aktuelt mere, at bruge Enhedslisten som eksempel – kan blive repræsenteret i kommunalbestyrelsen med under 1 pct. af stemmerne, end at et mindretal af vælgerne kan risikere at få flertallet af mandaterne?
Det er jo de to valg, vi er stillet over for med de to metoder.
Hvorfor er det ene problem så meget større end det andet?
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2013-12-13:
Jeg kan godt forstå, at hr. Morten Marinus har et meget, meget kraftigt behov for at understrege allerede fra starten af debatten, at det sandelig ikke har været bevæggrunden, men det øger desværre bare mistanken om, at det netop har været bevæggrunden for beslutningsforslaget, må jeg beklageligvis bemærke.
Vivi Kier (KF), 2013-12-13:
Da vores ordfører, hr. Mike Legarth, ikke har mulighed for at være til stede, læser jeg hans tale op.
I forbindelse med gennemførelsen af kommunalreformen havde man lange drøftelser af det her spørgsmål i Kommunaludvalget, og på det tidspunkt frafaldt partierne ved bordet at ændre på valgsystemet.
Men inden vi nu svinger os for højt op, skal det oplyses, at den største brøks metode anvendes ved folketingsvalg, men folketingsvalg er netop karakteriseret ved, at der er en spærregrænse, og at det er meget sjældent, at et af Folketingets partier får mere end 50 pct. af stemmerne.
Derfor er det klart, at den største brøks metode er den bedste til afgørelse af et folketingsvalg.
Det Konservative Folkeparti afviser det her forslag, og et af argumenterne er, at hvis et parti opnår at få over 50 pct. af stemmerne, risikerer man, at partiet ikke får majoritet.
Det vil være forkert, at det kan ske, at de mindre partier får en uforholdsmæssig stor repræsentation, sådan som det viste sig i de eksempler fra Tønder og Hillerød, som den tidligere finansminister, hr. Lars Løkke Rasmussen, brugte ved en tidligere behandling af samme forslag her i salen.
Ingen metode giver fuld retfærdighed, og derfor er det til syvende og sidst et valg, hvilken metode man vil vælge, og vi har altså valgt at fortsætte med at støtte den d'Hondtske metode.
Vi har i en tilsvarende debat her i Folketingssalen i 2007 støttet følgende eksempel fra den daværende minister: »I Tønder kommunalbestyrelse ville Enhedslisten ved valget i 2005 efter den største brøks metode uden valgforbund få et helt mandat, skønt Enhedslisten efter sin stemmeandel kun ville have ret til 0,47 mandater.
Eller med andre ord ville en vælger, der stemte på Enhedslisten i Tønder Kommune, få en repræsentation, der er over dobbelt så god som den repræsentation, en vælger i kommunen i gennemsnit ville få i kommunalbestyrelsen.
Nu skal der nok være nogle i Enhedslisten, der ville sige, at det er en naturlov, at når man stemmer på Enhedslisten, får man dobbelt så god en repræsentation.
Hvis man lægger det til grund, er der altså tale om en fire gange så god repræsentation.
Men rent matematisk ville man altså få en dobbelt så god repræsentation.
Derfor må jeg opponere imod, at forslagsstillerne i bemærkningerne til beslutningsforslaget skriver, at største brøks metode sikrer, at alle stemmer tæller lige meget, og at metoden sikrer, at intet parti får flere mandater, end deres stemmetal berettiger til.
Det udsagn er simpelt hen forkert.
Det er det allerede af den grund, at der i praksis altid vil være et eller flere partier, der får flere mandater, end deres stemmetal rent matematisk berettiger dem til, og stemmerne fra de små partiers vælgere kan komme til at tælle uforholdsmæssig meget mere end andre vælgeres stemme.«
Derfor: Det Konservative Folkeparti kan ikke støtte dette forslag.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2013-12-13:
Nu har SF jo gjort rede for sin holdning til forslaget, så jeg vil gerne bede hr. Simon Emil Ammitzbøll om at regne SF ud af det der meget spændende nye samarbejde, der skal være, hvis det skulle gå så galt, at Venstre skulle vinde statsministerposten.
Så vil jeg bare lige høre i al stilfærdighed: Er der nogen historiske fortilfælde, hvor man har set, at man som støtteparti til en regering kunne lave sådan en alliance, hvor man går imod regeringen sammen med så blandet en skare, som i øvrigt har gjort rede for noget helt andet ved forslagsbehandlingen i dag?
Er det ikke et long shot
vil jeg spørge hr. Simon Emil Ammitzbøll, at tro, at man kan komme igennem med største brøks metode, når statsministerpartiet i en eventuel borgerlig regering ikke går ind for største brøks metode?
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2013-12-13:
Jeg fornemmer faktisk, de er større, for jeg har en klar fornemmelse af, at Det Radikale Venstre går tilbage til sit oprindelige synspunkt, og hvis jeg kender SF ret, gør SF det også.
Så det vil sige, at vi allerede har to partier ekstra. Liberal Alliance går ikke til valg på at komme i regering, så vi bliver ikke bundet af den slags ubehagelige forpligtelser, som gør, at vi ikke kan stemme efter vores overbevisning.
Det håber jeg virkelig, og jeg vil glæde mig til at stemme det igennem, også sammen med SF's folketingsmedlemmer.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2013-12-13:
Jeg er så glad for den sidste kommentar, for det er lige præcis det, jeg vil prøve at spørge ind til.
Når nu hr. Simon Emil Ammitzbølls parti tilsyneladende støtter en partiformand som kommende statsminister, der ikke går ind for største brøks metode, hvordan fornemmer hr. Simon Emil Ammitzbøll så at mulighederne er for at få gennemført det her forslag med et regeringsskifte?
Finn Sørensen (EL), 2013-12-13:
Det er fuldstændig rigtigt.
Ingen bestrider, at der er fordele og ulemper ved begge metoder.
Men sidst det her problem blev behandlet i Folketingssalen, havde Det Radikale Venstre den holdning, at det, jeg læste op her, var et langt større problem end de ulemper, der var ved den anden metode.
Og derfor var man medforslagsstiller af et forslag med nøjagtig samme indhold som det, vi behandler i dag.
Så er det bare, jeg spørger: Hvad er der sket, siden ministeren og ministerens parti har ændret holdning?
Er der sket noget som helst substantielt nyt, ud over at vi i mellemtiden har fået en situation, hvor ministerens parti nu er regeringsparti?
Ordføreren kan godt bekræfte, at ordføreren eller ordførerens parti har ændret holdning til det her, ikke?
For sidst vi behandlede den her sag, støttede SF et beslutningsforslag med samme ordlyd som det her.
Så spørger jeg: Hvad er det nye?
Er svaret det samme, eller mener ordføreren, som Det Radikale Venstres ordfører fremførte, at nu sidder man i regering, og så retter man sig efter det?
Eller er svaret, at ordføreren er blevet klogere og i mellemtiden har fundet ud af, at det, vi var sammen om for nogle år siden, var helt forkert?
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2013-12-13:
SF kan ikke støtte beslutningsforslaget, der vil indføre største brøk som fordelingsmetode ved lokalvalg på bekostning af den d'Hondtske metode.
Det er korrekt, at den d'Hondtske metode ikke er perfekt, og at den ikke er en garanti for fuld repræsentation.
Det er desværre også tilfældet for alle andre metoder, heriblandt største brøks metode.
Ligesom den d'Hondtske metode har en tendens til at tilgodese de større partier, har største brøks metode en tendens til tilsvarende at begunstige de mindre partier.
SF kan ikke støtte lovforslaget, da vi ikke ser nogen grund til at erstatte den nuværende metode med en, der ikke løser problemerne, men blot forskyder dem.
Jan Johansen (S), 2013-12-13:
Der er jo ulemper ved begge regnemetoder, men jeg synes også, det er en ulempe, hvis det er, at man har den anden model, som betyder, at hvis man får over 50 pct.s opbakning, får man alligevel ikke flertallet i byrådet.
Så derfor fastholder vi den.
Finn Sørensen (EL), 2013-12-13:
Og tak til ordføreren, som jeg jo så ikke behøver at spilde tid på at åle for at have skiftet standpunkt.
For det er den samme holdning, Socialdemokratiet havde, da spørgsmålet blev behandlet sidst.
Der er fordele og ulemper ved begge metoder.
Det er et spørgsmål om, om man vil favorisere de store partier eller de små partier.
Men synes ordføreren ikke, det er et helt grundlæggende demokratisk problem, at et parti, der har fået under 50 pct. af vælgernes opbakning, kan få over 50 pct. af mandaterne og dermed fuldstændig kan styre en kommune og se bort fra normal god dansk skik med at forhandle og indgå kompromiser osv.?
Altså, er det ikke et helt grundlæggende demokratisk problem, at et mindretal af vælgerne via en bestemt regnemetode kan komme til at bestemme hundrede procent, hvad der foregår i en kommune?
Det vil jeg gerne have at ordføreren forholder sig til.