runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karen Hækkerup (S), 2013-04-17:
Jeg er ikke enig med spørgeren i, at det er svært for os at gøre noget ved det.
Tværtimod mener jeg, at vi har nogle redskaber, der er lige til at gå til, nogle redskaber, som regeringen også allerede har taget i anvendelse.
Lige nu har vi faktisk et lovforslag i høring, et lovforslag, som kommer til at være gældende fra skoleåret 2013-14, det vil sige det skoleår, der starter efter sommerferien, og der er nogle ændringer i loven.
De ændringer vil bl.a. betyde, at vi indfører en minimumsnormering for interne skoler på ti elever, og det vil sige, at det ikke længere vil være muligt at sidde med meget få elever i et skoletilbud.
For der ved vi at risikoen for, at kvaliteten simpelt hen ikke er i orden, er for stor.
Vi laver også en mulighed for, at dagbehandlingstilbud og anbringelsessteder kan samarbejde om det at drive en fælles skole, lige præcis for at få flere elever til at være samlet.
Så gør vi også noget rigtig vigtigt, noget, som man burde have gjort for lang, lang tid siden: Vi fastsætter kvalifikationskrav om, at dem, som skal undervise, skal have kvalifikationer, der svarer til en lærers.
Det har vi rettet op på med det lovforslag, der er i høring, det lovforslag, der vil være gældende efter sommerferien.
Mette Hjermind Dencker (DF), 2013-04-17:
Det optog mig rigtig meget, da jeg læste artiklerne omkring det føromtalte Motellet, som ministeren også har læst, at lederen udtalte: Det kan være svært at få børnene til at gå i skole.
Han er jo ikke den eneste leder af en døgninstitution i Danmark, der har den holdning, altså i forhold til, at nå ja, det kan være svært at få dem til at gå i skole.
Det ser jeg lidt, som at man læner sig lidt tilbage og siger, at det er lidt ærgerligt.
Jeg kender selv til eksempler fra andre kommuner, hvor der er 8.-klasses- og 9.-klassesskoleelever, der har været i skole 3 dage på et helt skoleår, og politikerne, lokalpolitikerne, ved ikke noget om det.
For skolerne afleverer selvfølgelig protokollerne til lokalpolitikerne, men de har jo ikke mulighed for at se, hvordan det er for den enkelte, eller hvordan fremmødet er for lige netop dem, der bor på det her opholdssted.
Så derfor er det jo utrolig svært for os politikere at gribe ind, når vi ikke ved noget om det, og det er det, jeg godt vil høre ministeren om: Hvad kan vi gøre, for at lokalpolitikerne og vi politikere herinde på Christiansborg bliver mere informeret, så vi bliver advaret i tide, når der er børn fra opholdssteder eller børn i det hele taget, som svigter deres skolegang så massivt?
Det er også rigtig rart at vide.
Jeg tænker på, om man kunne forestille sig, at man tænkte det videre på den måde, at opholdsstederne også på en eller anden måde hver eneste måned skulle rapportere til kommunen, f.eks. til socialudvalget eller skoleudvalget, hvordan hver enkelt elevs fremmøde har været i skolen.
Altså sådan, at de hele tiden rapporterer, hvordan fremmødeprocenten ser ud hos de elever, de har, så de dermed tager ansvaret for at få dem op og få dem i skole.
Det er elevernes eget ansvar, hvad de kan tage af indlæring, men så der på en eller anden måde blev holdt mere øje med opholdsstederne rent kommunalt, og at de jævnligt blev målt på, om de får eleverne op og i skole.
For det er jo faktisk en rigtig vigtig ting.
Karen Hækkerup (S), 2013-04-17:
I dag skal trossamfundene fremlægge et årsregnskab i forbindelse med godkendelsesordningen.
Hvorvidt vi fremadrettet kan stille andre krav til de her trossamfund, må bero på et grundigt forarbejde, som regeringen i regi af strategien mod parallelle retsopfattelser allerede har taget initiativ til at igangsætte.
Men jeg vil gerne sige, at jeg sådan set er enig i, at vi skal et spadestik dybere.
Vi bliver nødt til at finde ud af, hvad det er, vi har med at gøre.
De arbejder, de går i skole, de studerer, de tager ansvar, deres børn går i vores børnehaver, og de bidrager positivt til det danske samfund.
Men vi har også nogle, der udgør et problem.
Og når det drejer sig om dem, der er antidemokrater, og som vil undergrave det, som vi står for og kæmper for, er jeg enig i, at vi skal have fuld opmærksomhed på, hvilke redskaber vi har, som vi kan bruge for ikke at give dem held til deres forehavende.
Louise Schack Elholm (V), 2013-04-17:
I Danmark har vi to lejelove.
Det gør det meget forvirrende at finde rundt i lejelovsreguleringen.
Derfor nedsatte den daværende socialminister Henriette Kjær allerede under VK-regeringen for mange år siden et udvalg, der skulle se på at få rettet de her love til, så det blev mere gennemsigtigt.
Det arbejde er så foregået i mange, mange år.
Og ministeren har sagt, at han vil gøre status på det.
Derfor er jeg lidt nysgerrig efter at høre, om ministeren fortsat holder de her møder om lejelovsforhandlingerne, om ministeren stadig forsøger på at finde en forhandlingsløsning, eller hvad ministeren har i sinde at gøre nu.
Karen Hækkerup (S), 2013-04-17:
Det er da klart, at hvis jeg får en henvendelse, der drejer sig om, at der er en kommune, som ikke vil offentliggøre de her frister, så vil jeg naturligvis tage kontakt og sørge for, at det bliver bragt i orden.
Når spørgeren nævner en henvendelse, som jeg har fået, så må jeg sige, at det ikke er en, jeg på stående fod er bekendt med, men hvis det er en henvendelse, som spørgeren har, vil jeg bede om, at den bliver fremsendt til mig og til ministeriet, så jeg har den.
Det vil jeg sætte stor pris på.
Til spørgsmålet om, hvem det er, der skal fastsætte de her sagsbehandlingstidsfrister, er det de enkelte kommunalbestyrelser, der har til opgave at inddele sagerne på det sociale område i hensigtsmæssige sagsbehandlingsområder.
Antallet af frister kan på den måde være forskelligt fra kommune til kommune inden for rammerne af loven, og derfor er der jo forskellighed rundt omkring, også i respekt for at kommunerne er meget forskelligartede og handler lokalt.
Karina Adsbøl (DF), 2013-04-17:
Så vidt jeg er orienteret, er ministeren oplyst om det her, så det forstår jeg ikke at ministeren siger.
Det er i hvert fald den orientering, jeg har fået, i forbindelse med at der blev rettet henvendelse til ministeren om det her.
Men må jeg så spørge ministeren: Hvem er det så, der sætter de her tidsfrister?
Er det fagchefer, der fastsætter de her frister, eller er det kommunalbestyrelsen?
Det kunne jeg godt tænke mig at høre.
Så kunne jeg godt tænke mig at høre: Når nu ministeren måske får nogle henvendelser om, at der er nogle kommuner, der ikke, kan man sige, lever op til det her med at synliggøre de her sagsbehandlingstidsfrister, hvilke initiativer vil ministeren så tage?
Karen Hækkerup (S), 2013-04-17:
Jeg sagde før, at vi ikke har nogen samlet liste i ministeriet.
Men der kan også være kommuner, der har valgt at bruge andre kanaler.
Det kan være, at man har vurderet, at man har ældre medborgere, hvor det vil være mere relevant, at det er hjemmehjælperen, der har sedler med rundt, eller at det bliver offentliggjort i lokalaviserne.
Vi har lavet en lovændring herinde i fællesskab, hvor vi sådan set ikke har pålagt kommunerne, at informationen skal ske på hjemmesiden, men på en måde der er sædvanlig i kommunen.
Derfor har vi jo givet et frirum til, at man kan træffe de afgørelser om, hvordan man vil offentliggøre det, så det lige præcis giver mening i et lokalområde og for den type borgere, vi taler om.
Hvis spørgeren oplever kommuner, som ikke vil offentliggøre tidsfrister, eller borgere, der føler, at det er svært at få dem at vide, så vil jeg anbefale, at man rejser det som et politisk spørgsmål enten ved at stille det til mig eller ved at stille det til Socialudvalget i Folketinget.
Så vil vi kunne tage en kontakt og sørge for, at der bliver rettet op på det.
For der skal ikke være nogen tvivl om, at borgerne skal opleve, at de kan få oplyst de frister, og at de også får en hurtig afgørelse – det har vi sådan set sikret i loven.
Karina Adsbøl (DF), 2013-04-17:
Jamen der blev jo vedtaget en skærpelse af loven inden for det her område i 2009 netop for at offentliggøre de her tidsfrister og netop for at tage højde for borgernes retssikkerhed.
Nu kan jeg oplyse ministeren om, at der er nogle af de her kommuner, som ikke har oplyst de her sagsbehandlingstidsfrister, og som jeg forstår ministerens svar, vil ministeren ikke gøre noget i forbindelse med dem.
Hun siger, at man kan ringe.
Og det er da i hvert fald i den grad meget, meget vigtigt.
Nu spørger jeg bare: Hvordan vil ministeren så sikre, at kommunerne lægger sagsbehandlingstidsfristerne frem og offentliggør dem, for ministeren kan jo ikke sige, hvor mange kommuner der i dag har gjort det?
Jeg kan nu oplyse ministeren om, at det ikke er alle kommuner, der har gjort det, ifølge de beskeder og de e-mails, jeg har fået i forbindelse med det her, og så vil ministeren ikke gøre noget.
Hvordan sikrer vi så, at kommunerne overholder loven?
Karen Hækkerup (S), 2013-04-17:
Når jeg siger, at jeg ikke vil gøre noget, er det – som jeg lige har redegjort for – fordi langt de fleste kommuner har de her frister stående på deres hjemmeside.
Der er også andre måder end offentliggørelse på en hjemmeside, som kommunerne kan vælge, når de gerne vil offentliggøre de her ting.
Men man skal altid kunne ringe og få at vide, hvad fristen er.
Så jeg synes, at vi har lagt nogle forskellige retssikkerhedsgarantier ind.
Der skal sådan set være frister, man skal kunne få dem oplyst, og hvis man synes, man har ventet for lang tid, kan man betragte det som et afslag, og det kan man så indgive en klage over.
Karina Adsbøl (DF), 2013-04-17:
Det er jo ikke nogen hemmelighed, at det her område er meget vigtigt for Dansk Folkeparti, og det ved ministeren også.
I forhold til at ministeren siger, at hun ikke vil tage nogen initiativer i den forbindelse, vil jeg sige, at baggrunden for det her spørgsmål jo er de borgerhenvendelser, jeg har fået som handicapordfører.
Mange borgere kan ikke se de her tidsfrister, for de er simpelt hen ikke offentliggjort på kommunens hjemmeside.
Så jeg stiller det her spørgsmål, fordi jeg håber på, at ministeren så vil tage det initiativ at sørge for, at kommunerne offentliggør de her tidsfrister.
Så kunne jeg også godt tænke mig at høre ministeren om, hvem det er, der bestemmer i forhold til de her tidsfrister.
Er det kommunalbestyrelsen, der bestemmer det med offentliggørelse af tidsfristerne?
For hvis man kan sige, at en kommune ikke følger loven og ikke overholder offentliggørelsen af de her tidsfrister, kan jeg ikke forstå, at ministeren ikke vil gøre noget i den forbindelse.
Karen Hækkerup (S), 2013-04-17:
Jeg hopper fra det ene til det andet.
Det er naturligvis vigtigt, at en borger, der ansøger sin kommune om hjælp efter den sociale lovgivning, kan få at vide, hvornår han eller hun kan forvente at få en afgørelse.
Derfor er det naturligvis også vigtigt, at kommunerne fastsætter frister for, hvor lang tid der må gå fra modtagelsen af en ansøgning, til afgørelsen skal være truffet, og den pligt følger af retssikkerhedsloven.
Derfor skal fristerne også offentliggøres, så man som borger kan finde ud af, hvad man kan forvente, i forhold til hvor lang tid det skal tage.
Når det er fastlagt i loven, at kommunen skal træffe afgørelse så hurtigt som muligt, og at kommunen skal fastsætte frister, er det af hensyn til to ting: På den ene side hensynet til borgerens ønske om hurtig sagsbehandling og borgerens kendskab til kommunens serviceniveau for sagsbehandlingstid, og på den anden side at der også skal være indsigt i kommunens lokale prioritering af, hvordan de samlede ressourcer anvendes.
Det er op til den enkelte kommune at beslutte, hvordan offentliggørelsen skal ske, men det er klart, at man ikke bare kan offentliggøre fristerne et sted, hvor man ved at ingen borger ser det.
Kommunerne skal derfor sikre, at offentliggørelsen sker på en måde, der er sædvanlig i kommunen, og på en måde, så de borgere, der har interesse i fristerne, har gode muligheder for at læse det.
Social- og Integrationsministeriet har ikke en samlet oversigt over tidsfrister og offentliggørelsesmåder for samtlige kommuner, men rigtig mange kommuner har offentliggjort tidsfristerne på deres hjemmeside, hvilket kan være en nem og overskuelig måde at gøre det på.
Kommunerne kan dog også vælge andre metoder.
Jeg ser ingen særlig grund til at tage initiativer for at sikre, at kommunerne efterlever reglen i retssikkerhedslovens § 3, stk. 2.
Det vigtige er som sagt, at borgerne kan få at vide, hvad de kan forvente, og at de får besked, hvis fristen ikke kan overholdes i den konkrete sag.
Karina Adsbøl (DF), 2013-04-17:
Hvordan vil ministeren sikre, at kommuner lever op til retssikkerhedslovens § 3, stk. 2, om at fastsætte tidsfrister på hvert enkelt sagsområde i forhold til, hvor lang tid der må gå fra modtagelsen af en ansøgning, til afgørelsen skal være truffet?
Karen Hækkerup (S), 2013-04-17:
Vi er lige nu i de forskellige politikredse i gang med at kortlægge, hvilke antidemokratiske kræfter der virker i Danmark.
Det her arbejde har vi valgt at sætte i gang ikke kun for at kigge på de religiøse fundamentalister, der kan true vores demokrati, men sådan set også for at få en større viden om: Hvor er der venstreorienterede ekstremister, og hvor er der højreorienterede ekstremister?
Hvad er det for nogle indsatser, vi skal sætte i gang i de forskellige politikredse i samarbejde med skoler og myndigheder?
Hvad er det for nogle redskaber, vi skal bruge for at forebygge?
Jeg vil gerne sige, at ekstremisme, uanset om den udspringer af noget religiøst, noget højreorienteret, dybt kristent, det kan være mange ting, uanset hvilken label man sætter på ekstremisme, så er den farlig og skal bekæmpes.
Og vi skal især sørge for, at vores unge mennesker ikke bliver fanget ind af sådan nogle kræfter.
Derfor har vi lavet kortlægningen.
Vi har et rigtig godt samarbejde med Politiets Efterretningstjeneste som naturligvis også står for at holde øje med, hvad der sker i de her forskellige miljøer, og også for at intervenere i dem.
Vi har mentorprogrammer, når vi ser unge mennesker, som det er gået galt for.
Det er mentorprogrammer, hvor vi faktisk med succes har fået unge mennesker til igen at gå den anden vej.
Jeg synes jo, at det er lige så vigtigt at have en strategi for dem, der er blevet lokket ud på det her meget frygtelige spor: Hvordan får vi dem tilbage?
Så vi har med mentorprogrammer, med PET, med kortlægningen og med de regler, vi har om hvidvask af penge, mange forskellige ting, og så har vi også det, som jeg nævnte i indledningen, nemlig at vi kan se på åbenheden og de lovbundne krav, vi har til religiøse foreninger.
Christian Langballe (DF), 2013-04-17:
Jeg er jo enig med ministeren i, at der selvfølgelig findes moderate muslimer.
Men det er jo ikke det, der er sagen i forbindelse med de her moskeer, hvorfra den her hadepropaganda udspringer.
Der var i England en udsendelse, der hed »Undercover Mosque« – det var, så vidt jeg husker, i 2008 – hvor man gik ind med et skjult kamera og filmene de uhyrligheder, som imamer kom med.
Det interessante ved den udsendelse var jo, at man udadtil så at sige talte om tolerance, dialog og alt muligt andet og indadtil førte den her hadepropaganda.
Jeg mener, at det simpelt hen er til fare for danskerne, hvis den propaganda også kommer til at udgå fra danske moskeer.
Og det er jo en total underminering af integrationsindsatsen i Danmark, hvis moskeer på den måde kommer til at fungere som sådan nogle kaserner og kommandocentraler, hvorfra man dirigerer sine tropper ud til kamp imod bl.a. det danske demokrati.
Jeg mener, at det er meget foruroligende.
Karen Hækkerup (S), 2013-04-17:
Det gælder, uanset om barnet er anbragt i familiepleje eller om barnet er på institution, og et tæt samarbejde mellem skole og anbringelsessted er meget vigtigt.
Der er i dag et krav om, at handleplanerne for alle anbragte børn skal have fokus på skolegangen, ligesom kommunen mindst hvert halve år skal vurdere, om handleplanen skal revideres.
Her skal man altid se på, om indsatsen i forhold til barnets skolegang er god nok, eller om indsatsen bør ændres. Siden den dag, vi kom i regering, har vi gjort meget for at støtte dette fokus.
Det har vi jo gjort, fordi vi har set, at i rigtig mange af de børnesager, der har været, og som har været meget tragiske, er en ting gået igen, og det har været, at barnet har haft et bekymrende skolefravær, et skolefravær, der tit ikke er blevet handlet på.
Vi er også på vej med en tilsynsreform, som giver de nye socialtilsyn et tydeligt fokus på, om anbringelsesstederne gør det godt nok i forhold til børnenes uddannelsesforløb.
Når vi har gjort det, er det jo, fordi vi kan se, at rigtig mange af de børn og unge, som er anbragt, har det meget svært med at tage en uddannelse.
Det kan skyldes, at de har haft en dårlig skolegang tidligt, fordi der har været massive problemer i deres hjem under deres opvækst.
Det kan også skyldes andre ting.
Men uanset hvad det skyldes, skylder vi de børn at give dem en særlig og en ekstra indsats, hvor vi sørger for at hjælpe dem.
For hvis vi ikke gør det, ved vi, at de vil få utrolig svært ved eksempelvis at bestå folkeskolens afgangsprøve.
Derfor har vi lavet nogle af de ændringer, som jeg har beskrevet.
Jeg er optaget af, at vi har lige så høje ambitioner for de anbragte børns uddannelse som for alle andre børns uddannelse.
Børn skal have en uddannelse, for børn skal videre og kunne komme ud at klare sig selv.
Og derfor er det efter min mening helt afgørende, at det er noget, som vi alle sammen arbejder meget seriøst med.
Jacob Jensen (V), 2013-04-17:
Også her vil jeg takke for svaret, og også her vil jeg selvfølgelig notere mig, at ministeren ikke vil udtale sig som partiformand, men som minister.
Sådan skal hun også gøre det.
Derfor vil jeg stille spørgsmålet på denne måde: Hvis ministeren, når ministeren i en leder, som er blevet offentliggjort, kan læse, at den her skribent i lederen vurderer, at i det udspil, som regeringen er kommet med, er der gode elementer, der er nogle mindre gode elementer, og der er nogle elementer, som slet ikke er gode, er ministeren så enig i det udsagn?
Annette Vilhelmsen (SF), 2013-04-17:
Her vil jeg også indledningsvis svare, som hr. Jacob Jensen nok også godt vidste, at jeg igen henviser til betænkningen afgivet af Udvalget for Forretningsordenen den 16. maj 2007.
Så med »Vækstplan DK« har regeringen fremlagt en samlet pakke.
I pakken indgår en række forskellige elementer, der samlet set vil gøre det mere attraktivt at investere og producere i Danmark.
Overordnet set er det afgørende for mig, at regeringen fører en reformorienteret erhvervs- og vækstpolitik, og vi satser massivt på uddannelse.
I »Vækstplan DK« sætter vi, som det fremgår, 1 mia. kr. af til mere og bedre voksen- og efteruddannelse, og vi kommer også med et udspil til en reform af erhvervsuddannelserne i løbet af 2013.
Det er vigtigt, at vi får forbedret vækstvilkårene for virksomhederne.
Bedre vækstvilkår for virksomhederne skal sætte mere gang i investeringerne, og så skal resultatet være det, vi alle ønsker, og det er, at vi skal have skabt flere job.
Det er nu, vi skal ruste virksomhederne til, når konjunkturerne vender igen.
Når vi sænker selskabsskatten, gør vi det for at sikre, at det skal være mere attraktivt at skabe danske arbejdspladser.
Man skal jo sådan set huske, at mulighederne for de danske virksomheder også har nær sammenhæng med, hvad der sker i udlandet.
Vi kan ikke se bort fra, at vores nabolande også sænker deres selskabsskat.
Så samlet set sikrer »Vækstplan DK«, at det bliver mere attraktivt at skabe nye produktionsarbejdspladser i Danmark til gavn for de mange faglærte og ufaglærte arbejdere, som sådan set står og venter på, at vi får sat gang i at få skabt arbejdspladser.
Jacob Jensen (V), 2013-04-17:
Hvilke dele i regeringens vækstudspil mener ministeren er »slet ikke gode elementer«, jf. leder i SF's medlemsblad?
Annette Vilhelmsen (SF), 2013-04-17:
Jeg vil gerne gøre opmærksom på, at jeg er minister i regeringen, og at det er på baggrund af det, at jeg udtaler mig her, og at der er mange faktorer, som spiller ind, i forhold til om virksomheder investerer og producerer i Danmark, og selskabsskatten er kun en af disse faktorer.
Danmark er blevet kåret i The Economist, bl.a. fordi de skandinaviske lande har en meget stærk velfærdsmodel, og det er også noget af det, som er et væsentligt vilkår.
Så ja, der er mange rammevilkår, som er vigtige, og det er også vigtigt, at vi er meget dygtige herhjemme – det er jo noget af det, som skal styrke vores vækst.
Så for regeringen er det et selvstændigt mål, altså et mål i sig selv, at vi sikrer, at flest mulige danskere gennemfører en uddannelse.
Det sker også ved at have faglærte uddannelser og videregående uddannelser, og i det hele taget er vækstplanen at opfatte som et samlet hele.
Vi har også noget i forhold til de massive offentlige investeringer og så på uddannelsesområdet.
Vækstplanen er et samlet hele, og det står jeg selvfølgelig bag som minister.
Jacob Jensen (V), 2013-04-17:
Ministeren er trods alt også partiformand.
Jeg noterer mig, at man fra SF's side har udtalt, at man er ked af, at der kommer lavere selskabsskat med det udspil.
Jeg er med på, at ministeren så ikke i den her sammenhæng vil agere SF-formand, men agere minister, og sådan skal det også være.
Altså, man hører mange fine ting, og vi er også på lange strækninger enige, i hvert fald i Venstre, i det udspil, der ligger fra regeringens side.
Det synes vi ser positivt ud, og vi kan også fornemme, at det er nogle gode forhandlinger, vi har i øjeblikket.
Men det undrer mig alligevel at få en så lang udenomsbesvarelse, hvor en SF-vækstminister ikke vil forholde sig specifikt til, om hun faktisk glæder sig over eller er ked af, at der er et element af lavere selskabsskat i det udspil, som regeringen har fremlagt.
Ministeren nævner tre elementer.
Et af de tre elementer er skatte- og afgiftslettelser.
Det noterede jeg mig i det første svar, så derfor vil jeg bare spørge, om ministeren mener, at det ville have været et bedre udspil, hvis det element ikke var med.
Men ville det betyde, at ministeren som minister for vækst faktisk ville vurdere, at vækstplanen ville have været bedre, hvis elementet med en lavere selskabsskat ikke havde været en del af udspillet?
Altså, hvis det element, som ligger i vækstplanen fra regeringen side, var blevet taget ud, ville det så have været ministerens vurdering, at det havde været en bedre vækstplan i forhold til at skabe jobs og konkurrenceevneforbedringer?
Er det sådan, jeg skal høre svaret?
Annette Vilhelmsen (SF), 2013-04-17:
Jeg vil igen takke for, at vi har mulighed for at drøfte regeringens udkast til vækstplan, og det er jo også den, jeg får lejlighed til nu at kommentere.
Det, jeg gerne vil besvare det med, er, at jeg lægger vægt på den generelle linje, som der er.
»Vækstplan DK« er jo, som jeg også nævnte før, en samlet pakke, og den skulle meget gerne gøre det attraktivt at investere og producere i Danmark. Hvad angår selskabsskatten, skal man selvfølgelig ikke være blind for, at Danmark rent faktisk er en meget lille økonomi.
Vi kan ikke se bort fra, at vores nabolande sænker deres selskabsskat, og som jeg nævnte før, er »Vækstplan DK« meget bredere end selskabsskattelettelser, og det har jeg jo lejlighed til at gøre rede for nu.
I 2020-initiativerne er der i planen ca. 15 mia. kr., hvoraf 4 mia. kr. går til selskabsskattelettelser.
Så ja, det er vigtigt, at vi samtidig forbedrer de specifikke vækstvilkår og styrker udviklingsmulighederne, så vores konkurrenceudsatte erhverv også får en chance her.
Jacob Jensen (V), 2013-04-17:
Tak for besvarelsen og referencen til forretningsordenen.
Jeg kunne så stille spørgsmålet på en lidt anderledes måde, for spørgsmålet refererer jo til en beretning fra SF's landsledelse – og det er nok også derfor, ministeren henviser til forretningsordenen – hvoraf det fremgår, at man ikke glæder sig over den del af vækstudspillet, som handler om lavere selskabsskat.
Så kunne jeg uagtet SF's landsledelse spørge, om ministeren som minister for vækst i det her land ville glæde sig over et udspil fra regeringen, som indeholdt elementer af lavere selskabsskat.