runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karen Hækkerup (S), 2008-05-13:
Jeg bliver nødt til at tage ordet, når Dansk Folkepartis ordfører mener at have hørt, at der var en vis slingrende kurs i mit indlæg.
Jeg vil bare gerne slå fast endnu en gang, hvorfor Socialdemokraterne ikke kan gå ind for minimumsstraffen ved hjemmerøverier.
Hvis jeg må prøve at komme med et tænkt eksempel på et hjemmerøveri: En søn, som er narkoman, går hjem og holder sin mor op for at få nogle penge til stoffer.
Nogle gange er der en anmeldelse, nogle gange bliver den trukket tilbage.
Der kan ske mange ting.
Vil det i et sådant tilfælde være rimeligt, at der skal være en straf på 4 år?
Og tror hr. Peter Skaarup, at både moderen og sønnen, når den kriminelle handling, nemlig røveriet, har fundet sted, vil ønske, at der skal være en straf på 4 år?
Eller mener hr. Peter Skaarup ikke, at det i lige præcis sådan et tilfælde vil være rigtig godt, at domstolene har mulighed for at vurdere, om der er skærpende omstændigheder, eller om der er formildende omstændigheder.
Naser Khader (NY), 2008-05-13:
Tak til Dansk Folkeparti for at sætte fokus på emnet.
Vi ser også med stor alvor på den form for kriminalitet.
Vi er enige med Dansk Folkeparti i, at man skal fastholde fokus på emnet, og at der skal gøres noget ved det.
Alligevel kan vi ikke støtte beslutningsforslaget.
Vi er tilfredse med, at justitsministeren har understreget, at røverier i private hjem bør indebære en strafskærpelse, og vi har også noteret os, at Rigsadvokaten har indført en ny ordning for at sikre dette.
Det er tilstrækkeligt for os lige nu, og derfor kan vi ikke støtte DF's beslutningsforslag her og nu.
Line Barfod (EL), 2008-05-13:
Jeg er ret enig i den lille ordveksling før om, at Danmark på mange måder er et fredeligt land, og at det heldigvis er en meget lav kriminalitet, vi har i Danmark, sammenlignet med andre lande.
Vi kan ikke støtte det forslag, der ligger her fra Dansk Folkeparti.
Som flere andre været inde på, mener vi, at minimumsstraffe er en helt forkert vej at gå.
Vi er enige i, at røveri er en grov forbrydelse, og at røveri i private hjem er særlig groft, fordi det er ødelæggende for mennesker at blive overfaldet i deres eget hjem, ikke bare, hvis det er et røveri, men for mange også, hvis det er et indbrud.
Det kan for nogle betyde, at de er nødt til at flytte, fordi de ikke længere føler sig trygge i deres eget hjem.
Vi tror ikke, at en længere straf vil have den store indflydelse på, hvor mange røverier og indbrud der bliver begået.
Vi tror også på, at der er behov for at gøre mere for at vænne folk til ikke at have kontanter i hjemmet.
Men vi har selvfølgelig det problem i dag, at rigtig mange har store værdier i hjemmet i form af elektronisk udstyr, designermøbler og andet, som let kan omsættes.
Det er jo væsentligt, hvis vi ønsker at nedbringe antallet af indbrud og røverier, at vi sætter ind over for hæleri.
Det mener vi ikke umiddelbart at der er noget belæg for, og jeg kan forstå, at det også er det, justitsministeren og rigspolitiet har vurderet.
Men kommer der noget frem om det, er det klart, at man selvfølgelig skal vurdere det, for så er det nogle andre tiltag, der skal til, hvis man skal forebygge den type røverier.
Det, som man har set på andre områder, er jo, at ikke alene det generelt forebyggende, men også opklaringsrisikoen har stor betydning.
Derfor skal vi selvfølgelig også se på, hvad man kan gøre for at forøge opklaringsrisikoen - hvad kan man gøre for, at der er større mulighed for at få opklaret indbrud og tyverier?
Vi synes, at nogle af de tiltag, der er sat i værk, med at undersøge, hvad der er af mønstre, er væsentlige.
Det er noget af det, man har gjort i nogle politikredse ved at overvåge de indbrud og røverier, der er, for at se, hvem det er, der begår dem, og hvad man kan gøre for at prøve at få fat i dem.
Det synes vi er den rigtige måde at gå frem på, fordi vi som sagt er mest optaget af at forebygge, at det her overhovedet finder sted.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2008-05-13:
Nu kan jeg berolige hr. Peter Skaarup med at sige, at det hverken er sådan, at fordi der er omtale af noget i medierne, så skal man straks som hr. Peter Skaarup kaste sig over at hæve strafferammer, eller omvendt, at hvis noget har været omtalt i medierne, så skal man søreme ikke interessere sig for emnet.
Altså, det ville jo heller ikke give nogen mening.
Forskellen på Dansk Folkepartis politik og Det Radikale Venstres politik, sådan som jeg opfatter det, er, at man i Dansk Folkeparti er mest optaget af strafferammer og minimumsstraffe, mens vi i Det Radikale Venstre er mest optaget af at gøre noget for, at der bliver færre forbrydelser her i landet, sådan at borgerne kan blive mere trygge.
Når vi diskuterer alternative straffe og forebyggelse, må man sige, at Dansk Folkeparti desværre ikke er med i samme superliga, som partiet er, når det drejer sig om at hæve strafniveauerne.
Derfor må jeg sige, at Dansk Folkeparti desværre er mest aktivt der, hvor det retorisk er interessant, men ikke der, hvor vi kan gøre noget for at forebygge og dermed nedbringe kriminaliteten.
Peter Skaarup (DF), 2008-05-13:
Nu sagde hr. Simon Emil Ammitzbøll, det var, fordi der havde været lidt omtale i forskellige medier af hjemmerøverier, at Dansk Folkeparti gik på banen.
Når der er fokus på en bestemt kriminalitetsform, hvor nogle finder ud af, at det ikke så nemt kan lade sig gøre at røve en bank længere, og nu laver indbrud i private hjem og røver kontante midler der, skal vi så ikke som politikere være opmærksomme på den udvikling og udstyre vores domstole med de rigtige strafferammer, så det virkelig kommer til at koste noget for dem, der udøver den form for kriminalitet?
Hører jeg ikke hr. Simon Emil Ammitzbøll sige lidt det samme?
Eller skal vi bare lukke øjnene og sige: Nå ja, selv om det har været oppe i medierne, har det ikke nogen interesse, det skal vi ikke beskæftige os med.
Nu kan hr. Simon Emil Ammitzbøll selv vælge - er det det ene eller det andet synspunkt, der er rigtigt?
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2008-05-13:
Fakta gør altid indtryk.
Det tror jeg roligt jeg kan sige også i denne sag.
Det er også derfor, at jeg netop roste både justitsministeren og Rigsadvokaten for at have meget fokus på emnet.
Og nu vil man få noget bedre statistik, noget bedre materiale om, hvad det egentlig er, der sker rundtomkring, og så kan man selvfølgelig altid derefter diskutere, hvordan og hvorledes det ligger i forhold til strafferammer.
Jeg synes bare, det kan være svært pludselig at gå ind i - hvis vi i dag vedtog en minimumsstraf på 4 år - at vi sådan set beslutter, hvor alvorlige de sager, der har været, skal bedømmes i fremtiden med et minimum på så meget som 4 år.
4 års fængsel er ret meget, vil jeg sige til hr. Peter Skaarup, og jeg synes, at vores sigte må være at sige: Hvordan laver vi sanktioner, der gør, at vi får færre forbrydelser, færre gentagelser, så vi får et mere trygt samfund i virkeligheden og ikke kun i sådan en eller anden teoretisk verden, hvor strengere straf-partierne lever?
Peter Skaarup (DF), 2008-05-13:
Jeg er da glad for hr. Simon Emil Ammitzbølls konstatering af, at Danmark på mange måder er et ganske fint land.
Det er jeg da helt enig i.
Jeg kunne næsten udtrykke det endnu flottere om vores land, men det er så, hvad det er.
Med hensyn til De Radikales afstandtagen - kan man vist roligt sige til forslaget, vil jeg alligevel spørge hr. Simon Emil Ammitzbøll: Gør det ikke indtryk, når vi i Retsudvalget får en gennemgang af de sager, som vi har fået det, når det gælder hjemmerøverier, og kan se, at strafniveauet ligger nede i den absolut lave ende af strafferegisteret?
Vi har en strafferamme på 6 år for røveri - under skærpede omstændigheder går den op til 10 år - og alligevel falder der så åbenbart straffe nede på det her lave niveau fra 8 måneders til 1½ års fængsel.
Var det ikke et problem også for De Radikale, hvis vi sagde sådan?
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2008-05-13:
Det er noget af en liste af forbrydelser i private hjem, som Dansk Folkeparti lister op i bemærkningerne til dette beslutningsforslag, og som jo listes op for at vise, hvor mange røverier i private hjem vi har været vidne til i den seneste periode.
Efter radikal opfattelse er det sådan, at det her er et emne, som både ministeren og Rigsadvokaten er opmærksomme på, og det noterer vi os sådan set med tilfredshed.
Dertil kommer, at vi er imod princippet om minimumsstraffe, som Dansk Folkeparti har som hovedelement i forslaget, ifølge hvilket man vil fastsætte en minimumsstraf på ikke mindre end 4 års fængsel for denne type røveri.
Jeg synes, det er værd at sige, at røveri i private hjem er en alvorlig forbrydelse, og det er ganske givet en utrolig ubehagelig oplevelse for dem, der bliver udsat for disse røverier i deres eget hjem.
Men jeg må indrømme, at jeg har lidt svært ved at se, hvor Dansk Folkeparti vil hen med det her beslutningsforslag.
Jeg synes, at det, der er det interessante, når vi diskuterer straffelov, er, at vi skal kunne se, at der skal være en vis rimelighed mellem forbrydelse og sanktion, og hvis vi laver skærpelser i forhold til de nuværende regler, må vi jo have et formål.
Det er ubehageligt.
Ja, det er det.
Men man nævner ikke, hvad det er for en effekt, man forventer at få ud af en sådan strafskærpelse.
Nu kan jeg nok godt regne ud, hvad man prøver at bilde folk ind er effekten af et sådant forslag, selv om man ikke skriver det.
Jeg går ud fra, at det her er den sædvanlige sang om, at strengere straffe også skulle give en eller anden form for afkast, når vi ser på antallet af begåede forbrydelser.
Og jeg kan jo også se, når jeg går ugeprogrammet for Folketinget igennem for denne uge, at der jo stort set ikke er en type forbrydelse, som har været omtalt i medierne i dette år, som Dansk Folkeparti ikke er parat med strafskærpelse eller minimumsstraffe, eller hvad ved jeg, over for.
Man har ligesom dækket de forbrydelser, der er i medierne, og det er jo meget typisk for den måde, som Dansk Folkeparti arbejder på.
Jeg går ud fra, at hvis der bliver ny interesse i landets aviser og nyhedsredaktioner i næste måned eller til efteråret, så vil vi også se tilsvarende beslutningsforslag fra Dansk Folkeparti på disse områder.
Jeg tror, det står ret klart, at Det Radikale Venstre afviser beslutningsforslaget.
Jeg synes desværre som sagt, at det er et udtryk for denne tendens, der er til, at man lader, som om strengere straffe har en effekt på antallet af forbrydelser.
Det har de selvfølgelig ikke, og dertil kommer også, at det er en del af et forsøg på at bilde folk ind, at vi lever i et meget mindre trygt samfund, end vi gør.
Det danske samfund er på mange måder et ganske fint samfund, og jeg synes faktisk, at vi generelt skal glæde os over, at vores børn kan vokse op i et trygt samfund, hvor der faktisk ikke er særlig meget kriminalitet, heller ikke af denne type, som justitsministeren jo i øvrigt så udmærket gjorde rede for.
Karina Lorentzen (SF), 2008-05-13:
Nu har SF jo nok et helt andet syn på straf end Dansk Folkeparti.
Nogle gange har man lidt indtryk af, at Dansk Folkeparti allerhelst så en strafskærpelse for alt i det her samfund.
Jeg kunne efterhånden fristes lidt til at spørge: Hvad er det egentlig lige, der skal have normalstraf?
Om det konkrete tilfælde, der bliver nævnt, vil jeg sige, at jeg ikke ved, hvad det er, der er lagt til grund for den her dom.
Jeg kan bare konstatere, at strafferammen er der, og så må det være op til domstolene at finde ud af, hvordan straffene skal udmåles rent konkret.
Peter Skaarup (DF), 2008-05-13:
Jeg synes, det var et lidt flydende svar, jeg fik fra SF her.
Hvis man ser på en af de sager, vi har fået mere at vide om i Retsudvalget, er der jo er tale om en tiltalt, der i forbindelse med et indbrud blev overrasket af husets beboer.
Tiltalte fremsætter trusler over for beboeren og stikker ham med en kniv i maven og armen.
Sagen omfatter tillige tyveri.
Straffen blev fastsat til fængsel i 8 måneder, idet retten lagde vægt på karakteren af kriminaliteten, tiltaltes talrige forstraffe samt det hurtige recidiv.
Er det tilstande, vi skal acceptere, hvis vi taler om, at der skal være højere straffe for personfarlig kriminalitet, altså at man giver en straf på et strafniveau, der hedder 8 måneders fængsel?
Det tror jeg heller ikke SF er enig i.
Karina Lorentzen (SF), 2008-05-13:
Vi går ikke ind for minimumsstraffe.
Vi synes, det skal være op til domstolene selv at finde ud af, hvordan og hvorledes dommen skal være.
Strafferammen er der, og den kan bruges, og så må domstolene afgøre, hvad den rigtige dom skal være.
Formentlig kan de lave straffe skyldes hvad ved jeg?
- at der er nogle særlige grunde til dem.
Måske ville det på det her område være en god idé at have en mere detaljeret statistik, så vi rent faktisk kunne se, hvad det er, der fører til såvel lavere som højere domme.
Peter Skaarup (DF), 2008-05-13:
Nu er der jo på nogle områder heldigvis sket, vi kan måske sige, en slags nyorientering af SF's politik, efter at man fik diskuteret nogle ting i partiet.
Jeg er usikker på, hvor SF står henne dér.
Jeg kunne godt tænke mig mere præcis at vide, om man for alvor vil sætte ind over for de på nogle områder meget lave straffe, der gives, i forhold til de strafferammer, der findes - eksempelvis når det handler om personfarlig kriminalitet, som hjemmerøverier ofte er.
Karen Hækkerup (S), 2008-05-13:
Jeg synes sådan set, at det kan være ganske alvorligt, også selv om det er et familiemedlem.
Men lige præcis i sådan en sag må man sige, at der måske også kan være formildende omstændigheder.
Men for den, der bliver udsat for et røverisk overfald, tror jeg nu sådan set også, det er alvorligt, selv om det er ens egen søn, der står bag.
Jeg vil gerne stille et yderligere afklarende spørgsmål til Dansk Folkepartis beslutningsforslag.
Der står, at Dansk Folkeparti ligeledes finder, at det vil have en gavnlig effekt, hvis forsikringsbranchen kunne skabe incitamenter hos deres kunder til at yde en ekstra indsats med hensyn til forebyggelse - såsom at deltage i nabohjælpsordninger eller opsætte alarmer.
Jeg vil gerne spørge Dansk Folkeparti, om det betyder, at der skal være billigere forsikring for dem, som har alarmer - og altså omvendt, at der skal være dyrere forsikringer for dem, som ikke har alarmer.
For det er de incitamenter, som Dansk Folkeparti mener, at forsikringsbranchen skal kunne bruge for at påvirke befolkningen til at opsætte alarmer.
Peter Skaarup (DF), 2008-05-13:
Jeg interesserer mig for den situation, hvor Rigsadvokaten måtte sige, at der ikke skal ske en opløsning af Hizb-ut-Tahrir, at der ikke umiddelbart er beviser, sådan lige ved hånden i hvert fald, for det forhold.
Eller var det egentlig ikke en kærkommen lejlighed til så under alle omstændigheder at føre en sag?
Hvis en sådan sag så tabes, kunne man sætte sig ned og finde ud af, hvad det er, der mangler i vores lovgivning, for at vi kan stoppe sådan nogle bevægelser, der i det daglige giver utryghed i vores samfund, fordi de altså forbeholder sig ret til at opfordre til vold og måske endda bruge vold.
Vi ved jo, at der i den her tid er et højere trusselsniveau mod os, og at det er de samme tanker, der ligger hos al-Qaeda-netværket, som ligger hos Hizb-ut-Tahrir.
Man bruger religionen til at opnå politiske mål som indførelse af kalifatstaten.
Kim Andersen (V), 2008-05-13:
Det behøver vi ikke at bruge flere ord på her; det står klart for enhver, der har hørt det her indlæg.
Der skal naturligvis kunne rejses og føres bevis, for at staten kan gå ind i en retssag med henblik på at få opløst Hizb-ut-Tahrir i Danmark ved dom.
Vi har Rigsadvokaten til at foretage den juridiske vurdering.
Nu synes jeg, at vi skal bruge de kommende dage i Retsudvalget på at tage imod den fremstrakte hånd, som justitsministeren kom med heroppefra for et øjeblik siden, med henblik på at sikre os, at den undersøgelse, den redegørelse, vi får fra Rigsadvokaten, er så omfattende, som den kan nå at blive, at den tager højde for så mange ting, som der overhovedet kan tages højde for - i den indstilling, som Rigsadvokaten skal aflevere til ministeren og Folketinget.
Lene Espersen (KF), 2008-05-13:
Jeg vil sige til fru Karina Lorentzen, at når det gælder spørgsmålet om uagtsom voldtægt, er der, som jeg har redegjort for, helt generelt nogle meget vanskelige problemstillinger.
Jeg har ikke sådan nøjere gennemtænkt, om man kunne lave den skillelinje og sondring, at det alene var i forhold til kvinder, der har været udsat for menneskehandel.
Men jeg vil sige til fru Karina Lorentzen, da jeg jo ved, at det her er noget, som Folketing tidligere har diskuteret, at jeg er indstillet på, at vi under udvalgsbehandlingen prøver at undersøge lidt bedre, hvad erfaringerne i Norge er på det her område.
Problemstillingen er den, at vi på den ene side ønsker, at de sager, der kan bevises ved retten, rent faktisk også fører til domfældelse.
På den anden side ønsker vi jo ikke at komme i en situation, hvor der er en masse kvinder, som føler, at deres forklaringer bliver stemplet som utroværdige, fordi de mænd, der har voldtaget dem, bliver frifundet, fordi beviserne ikke er klare nok.
Herunder ønsker vi under ingen omstændigheder en retstilstand, der medfører, at en masse folk, som i dag bliver dømt for forsætlig voldtægt, pludselig bare bliver dømt efter en mildere paragraf.
Den retstilstand er der jo ingen af os der ønsker.
Jeg vil derfor sige til fru Karina Lorentzen, at jeg i første omgang gerne vil være med til under udvalgsbehandlingen at se på, om vi via de norske eksempler kan lære noget, som vi kan bruge i forbindelse med at fremtidssikre vores lovgivning, men af de grunde, som jeg har anført her, er jeg altså stadig væk meget betænkelig ved at gå den vej, det er at sige, at vi skal udvide begrebet med uagtsom voldtægt.
Karina Lorentzen (SF), 2008-05-13:
Jeg vil bare lige høre, hvordan justitsministeren stiller sig til at indføre et uagtsomt voldtægtsbegreb i forhold til handlede kvinder.
Lene Espersen (KF), 2008-05-13:
Jeg vil sige til fru Karen Hækkerup, at det hører under en anden ministers ressortområde, og det er ministeren for sundhed og forebyggelse, som har ansvaret - også det økonomiske - i den her sag.
Til det, som jeg har hørt fru Karen Hækkerup sige her, vil jeg sige, at jeg ikke selv har deltaget i satspuljeforhandlingerne.
Men hvis der er indgået en aftale om, at satspuljemidlerne skal målrettes på en anden måde end den, jeg har fået oplyst, er jeg sikker på, at det forhold også må indgå i de videre forhandlinger om, hvordan man får sikkerhed for, at de her centre får tilført tilstrækkelige midler, herunder også, at man får set på, om det stigende antal henvendelser gør, at der er behov for at tilføre yderligere midler i årene fremover.
Det er noget, der må indgå i de økonomiske forhandlinger, der kommer til at foregå om det næste års finanslov.
Så jeg er enig med fru Karen Hækkerup i, at det væsentligste for os i dag er at komme med en tilkendegivelse om, at det ikke må være et spørgsmål om penge i forbindelse med at sikre, at de centre kan udføre det, som er deres opgave, nemlig at vejlede og modtage de kvinder, der har været udsat for voldtægt, så vi har sikkerhed for, at de får en ordentlig behandling.
Karen Hækkerup (S), 2008-05-13:
Jeg er utrolig enig i mange af de ting, som ministeren siger, men der er en enkelt ting, som fik mig til at bede om ordet, og det er ministerens kommentar om, at en eventuel yderligere bevilling til voldtægtsofre skal finansieres over satspuljen.
Jeg troede, der var kommet en forståelse af, at satspuljemidlerne skulle være til projektorienterede ting, som ikke er almindelig drift.
Og man må jo formode, at voldtægtskriminalitet er en forbrydelse, som vil blive ved med at foregå, og at der derfor også er behov for, at der er et permanent tilbud.
Man hører også fra såvel voldtægtsofre som incestofre en stor beklagelse over, at de ikke kan få den hjælp, de har behov for, og at de ikke kan få timer nok til terapi - jeg tror, at det kun er 12 timers behandling, man kan få, og kun i det første år, efter at en forbrydelse har fundet sted.
Er det slet ikke noget, som justitsministeren mener man skal gøre andet ved end at lægge det over til en satspulje?
Man ved, at bevillingen ikke vil være permanent.
Peter Skaarup (DF), 2008-05-13:
Jeg synes ikke, det er spor svært, uanset om det er nazister eller det er Hizb-ut-Tahrir eller andre.
Hvis man kommer med udtalelser, der opfordrer til vold, eller hvis man virker ved vold, så skal sådan nogle foreninger forbydes, og det står vi fast på. Hvis vi tilmed er i en situation, hvor trusselsniveauet hele tiden øges, skal vi ikke passivt se til, mens man rekrutterer ekstremister i måske hundredvis til en organisation, der vil omstyrte vores demokrati og skabe en kalifatstat.
Det skal vi bare ikke acceptere, og der skal man bruge grundlovens muligheder for det.
Grundlovens muligheder er altså, at justitsministeren beslutter sig for et forbud - selvfølgelig sammen med et flertal i Folketinget - bagefter går til domstolene og fører en sag mod organisationen.
Det vil være meget gavnligt, at man fik ført den sag, og det har vi stået for i Dansk Folkeparti, og det har De Radikale også tidligere stået for, men det ønsker de åbenbart ikke længere.
Karina Lorentzen (SF), 2008-05-13:
Vi synes naturligvis også, at Hizb-ut-Tahrirs udtalelser er meget, meget problematiske, men vi bliver også nødt til at se på, at en ting er retorikken, og noget andet er, om der virkelig ligger intentioner bagved.
Det er altså meget, meget svært.
Jeg synes jo, jeg bliver nødt til at tage til genmæle mod kritikken, og jeg vil sige, at vi i SF aldrig har sagt, at vi vil forbyde Hizb-ut-Tahrir.
Vi har fordømt dem, og vi fordømmer deres politiske tilgang til virkeligheden, og vi fordømmer deres antidemokratiske tendenser.
Men forskellen på Dansk Folkeparti og SF er, at vi respekterer grundloven og vi lever efter den, og derfor kan vi altså ikke stemme for Dansk Folkepartis forslag, som det ligger her.
Men vi vil meget gerne være med til at se på, hvordan man undgår radikalisering, og hvordan vi laver nogle tiltag, som forhindrer unge muslimer i at blive en del af Hizb-ut-Tahrir.
Vi sympatiserer på ingen måde med Hizb-ut-Tahrir, og det håber jeg da står meget klart efter den her debat i dag.
Peter Skaarup (DF), 2008-05-13:
Det er et rigtig godt spørgsmål, men både Ny Alliance og Dansk Folkeparti var med i finanslovaftalen, hvor vi gav ekstra penge til formålet, og derfor skulle man vel synes, at det var rimeligt, at man også blev taget med på råd om, hvad det var, man ville.
Dialog med Hizb-ut-Tahrir tror jeg i hvert fald hr. Naser Khader og vi kan være enige om er det sidste, man skal gøre, hvis man vil opnå noget. Så jeg tror, der ligger noget forude dér, som vi er nødt til at tage stilling til, og det kommer jo helt automatisk, fordi der skal laves den her handleplan mod ekstremisme.
Og der vil vi over for integrationsministeren slå fuldstændig fast - og det tror jeg at Ny Alliance og Dansk Folkeparti kan være enige om - at det her center har fået en dårlig start, og at man bør lægge det med dialog med Hizb-ut-Tahrir på hylden.
Naser Khader (NY), 2008-05-13:
Det er et spørgsmål vedrørende det, som blev meldt ud i sidste uge fra Integrationsministeriets side, om, at man fremover vil i dialog med islamisterne og Hizb-ut-Tahrir.
Hvordan forholder Dansk Folkeparti, som er regeringens støtteparti, sig til det spørgsmål, synes man, det er en dårlig idé, og hvad vil man gøre ved det?
Peter Skaarup (DF), 2008-05-13:
Meget vil vi gøre for at hjælpe SF ud af den her misere, men udspillet er kommet fra SF, og jeg synes, at bolden ligger hos SF, hvis formand den 8. marts i Berlingske Tidende slog til lyd for den her kæmpe demonstration, som skulle forene alle.
Men han måtte i samme avis konstatere - jeg tror, det var den 29. april - at han ikke lige havde fået kigget så meget på sagen, og da man spurgte rundt blandt forskellige fremtrædende SF'ere, var der ikke nogen, der ville sige noget.
Jo, der var vist en, der ville sige, at man vist skulle i gang, hvis det skulle nås.
Det synes jeg har været meget fattigt, og selv om jeg takker for hr. Naser Khaders ros til vores partiorganisation, synes jeg, vi skal lade SF tage bolden op, det var sådan set SF, der havde et forslag, de ville have gennemført.