runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Flemming Møller Mortensen (S), 2010-05-27:
Det er et emne, vi har diskuteret mange gange her i Folketingssalen, og det skal åbenbart fortsat være et emne, der skal tages op med jævne mellemrum, for det ser desværre ikke ud, som om regeringen vil flytte sig på det her område.
Det er jo altså sådan, som det mange gange er blevet sagt, at det ofte er på det niveau, som netop minoritetsgruppernes rettigheder ligger på, at man for alvor kan måle et lands mangfoldighed og tolerance, og jeg vil endda gå så langt som til at sige et lands og demokratiets dybde og bundklang.
De små minoritetsgrupper er ofte så små, at de ikke kan kæmpe sagen alene, og derfor er der altså et behov for en særlig grad af beskyttelse og opmærksomhed fra det omgivende samfunds side, og små minoriteter kræver altså en særlig politisk opmærksomhed.
Den lovgivning, vi i dag kigger på her, synes bestemt at kunne være med til at rette op på nogle af de fronter, hvor vi er ved at sakke bagefter.
Og vender vi blikket mod europæiske lande, kan vi se, at det altså er europæiske lande, der efterhånden har overhalet Danmark indenom.
Med hensyn til beslutningsforslagets punkter i forhold til civilretligt køn og fornavn – flere har allerede været inde på det – er det bestemt tiden, og når vi hører Venstres ordfører her give udtryk for, at det kan give forviklinger og andre ting, må jeg blot sige, at de transkønnedes udsagn på det her område er, at det er et stort ønske at få lavet en ændring her, en ændring, som bunder i, at man med sikkerhed kunne overvinde de uhensigtsmæssige og forviklende ting, der måtte være i det.
I forhold til identitetskort ville det netop kunne være med til at sikre, at man undgik alt for mange forviklinger og forvekslinger.
Der er yderligere to punkter, og det er en revision af betingelserne for at få ændret civilretlig kønsstatus, og det sidste punkt er retningslinjer og opstilling af krav i forhold til en tidsplan for de danskere, som måtte gå i et behandlingsforløb på Sexologisk Klinik.
Vi er hos Socialdemokraterne af den opfattelse, at der skal foregå en grundig kvalitetsbetonet afklaring, når man følger et forløb på Sexologisk Klinik, men for os at se er der virkelig brug for, at vi kigger på tingene og får tingene forbedret.
Hermed skal jeg give udtryk for, at vi naturligvis som medforslagsstillere kan sige, at her har vi en sag, som skal kæmpes, og det er ærgerligt at se, at regeringen heller ikke på det punkt flytter sig.
Vivi Kier (KF), 2010-05-27:
Jeg skal gerne tilkendegive, at det godt kan være, at jeg fik formuleret mig forkert og sagde linjerne forkert; det tager jeg til efterretning.
Jeg kan godt se, at man skriver det her.
Og mit svar skal være, at jeg synes, jeg kan stå inde for den måde, som vi har det på området nu; jeg synes, det er o.k.
Jeg beklager, at jeg udtrykte mig forkert.
Birgitte Josefsen (V), 2010-05-27:
I et samfund som det danske skal der være plads til alle uanset køn, alder og seksuel orientering.
I Venstre er vi åbne over for nye forslag, som kan forbedre forholdene for minoritetsgrupper.
Jeg vil så alligevel starte med at pointere, at Venstre ikke kan tilslutte sig det forslag, der ligger til behandling her i dag, hvilket vi også tidligere har tilkendegivet ved de forrige behandlinger, der har været af lignende forslag.
Eksempelvis foreslås det, at myndige personer selv skal kunne bestemme navn uden hensyn til køn.
Jeg kan sige, at det ud fra et liberalt synspunkt er en sympatisk tankegang, men det kan altså også give forviklinger, og man kan med lethed blive belastet af, at man måske så har truffet en forkert beslutning.
Forslaget om, at myndige personer ligeledes skal kunne bestemme, hvilken kønsidentitet deres personnummer skal give udtryk for, ser jeg altså også nogle problemer i.
Det vil praktisk talt trække tæppet væk under vores cpr-registrering, som er ret nyttig, og som vi bruger i mange sammenhænge, eksempelvis ved indkaldelse til session for værnepligt og også til en række undersøgelser på sygehuse, bl.a. mammografiscreening.
Så en gennemførelse af det forslag mener jeg også kan give nogen signalforvirring og også kan komme til at have den modsatte effekt over for dem, der har ønsket om at få lov til selv at vælge endetallet på deres cpr-nummer.
Et andet element i forslagsstillernes fremsatte forslag, som vi behandler, er problematikken omkring hele kønsskifteoperationsforløbet.
Jeg og Venstre er af den holdning, at vi har en pligt til at sikre, at der har været et grundigt forløb inden en kønsskifteoperation, at der har været et forløb på Sexologisk Klinik sammen med, at ansøgeren har haft et dybtgående forløb, så man er helt sikker på, at det, man indstiller til Retslægerådet og til Sundhedsstyrelsen, er blevet til på et kvalificeret grundlag, så der ikke sker operationer, hvor den pågældende ikke er totalt afklaret i forhold til den proces, vedkommende skal igennem.
Så jeg vil sige, at jeg ikke har nogen grund til at beklikke det, der foregår på Sexologisk Klinik.
Kamal Qureshi (SF), 2010-05-27:
Jeg synes også, at det virkelig i ekstrem grad bærer præg af konservatisme, når ministeren sådan i korte træk afviser samtlige elementer i forslaget ved at sige, at alt er godt nok.
Man kan sige, at dem af os, der har siddet og arbejdet med det her forslag, har gjort det igennem længere tid.
Vi har også gjort det efter nogle grundige diskussioner og samtaler med mange af de her mennesker, som det her forslag vedrører, nemlig personer, som på en eller anden måde falder uden for de her meget faste bokse, som vi alle sammen har for, hvornår man er en kvinde, og hvornår man er en mand.
Det er så fasttømret i vores opfattelse fra barnsben af, at det kan være meget forvirrende, når det er, at vi pludselig møder nogen, som ikke passer ind i de her kasser.
Derfor har det været afgørende for os som forslagsstillere at prøve at åbne op for, at dem, der falder uden for de eksisterende kasser, kunne passes ind.
Derfor synes jeg egentlig også, at det er underligt, at det eksempelvis er tilladt at hedde Bjørn, det er der nogle nordiske traditioner for at man godt kan hedde som kvinde.
Men man må ikke hedde Bob, for det er der ikke en tilsvarende tradition for.
På den måde kan man sige, at der jo ikke er en logik i den eksisterende navnelovgivning.
Så hvorfor ikke lade det enkelte menneske selv bestemme frem for at holde fast i en eller anden gammel tradition, som ikke engang giver logik med den nuværende form?
Bertel Haarder (V), 2010-05-27:
Når det gælder navnet, er det jo altså en tradition, som er 1 år gammel.
Jeg tror, at jeg fik nævnt, at Justitsministeriet i pasbekendtgørelsen har åbnet mulighed for, at personer, der ikke har gennemgået en kønsskifteoperation, men som af Sexologisk Klinik vurderes at være transseksuelle, har mulighed for at få udstedt et pas, hvor personlig identitet er anført med et X i stedet for med et F eller M. Så der er altså mulighed for, at man som transseksuel kan få et validt identifikationsdokument.
Jeg kan tilføje, at pasbekendtgørelsen antagelig bliver ændret igen, sådan at personer, som ganske må ligestilles med transseksuelle, også får mulighed for at bruge betegnelsen X i passet, så det er jo ikke sådan, at der ikke tages hensyn til de pågældende.
Hvis der ikke blev taget hensyn, ville jeg tage det dybt alvorligt, og det gør jeg i øvrigt under alle omstændigheder.
Kamal Qureshi (SF), 2010-05-27:
Jeg synes, at ministerens svar bærer meget præg af, at ministeren sådan set ser på det her forslag ud fra den samme logik, som en fasttømret kønsopfattelse har.
Det vil sige, at man godt kan få et X i et pas, hvis man i øvrigt har den samme fastlåste kønsidentitet, som så kan være skiftet fra det, man er født med eller biologisk har, men alligevel er fastlåst.
Det er jo ikke virkeligheden for mange af de her personer.
En del af de her personer har jo ikke en fasttømret identitet, som de kan gå til Sexologisk Klinik og få papir på.
Derfor er ønsket fra mange af dem – og det er jo det, vi åbner op for – at man fra egen læge kan få et identitetspapir, så hvis man i passet hedder Jørgen, men i dagligdagen kalder sig selv for Irene og opfatter sig selv som Irene, så kan man altså, når man kommer til paskontrollen i lufthavnen, vise det her identitetspapir og sige: Det er altså sådan, jeg ser ud, hvis det er, at du skal kalde mig op eller du skal henvende dig til mig.
Det er altså den fleksibilitet, som folk har behov for, og som forslaget henviser til og opererer med.
Jeg kan ikke forstå, hvorfor det kan være så svært at åbne op for den fleksibilitet frem for at prøve at presse dem ind i et eksisterende fastlåst kønsrollemønster, som jeg sagtens kan forstå at man har behov for at have, for det har vi sådan set alle sammen.
Men det er der altså mange af vores borgere i Danmark der ikke har, og det er dem, vi prøver at hjælpe.
Bertel Haarder (V), 2010-05-27:
Jeg synes ikke, at det er rimeligt at betegne den redegørelse, jeg har givet, som udsprunget af en fasttømret kønsopfattelse.
Jeg har beskrevet, hvor rimelig, rummelig og frisindet en lovgivning vi har, og hvordan den oven i købet hele tiden udvikler sig, senest med pasbekendtgørelsen.
Det er jo en ærlig sag, at man synes, at det ikke er nok.
Men det er også en ærlig sag at pege på, at der faktisk er sket ganske meget for den pågældende gruppe.
Lone Dybkjær (RV), 2010-05-27:
Selvfølgelig er der sket noget, men vi sidder her jo altså også for at bringe udviklingen videre, og jeg er i virkeligheden lidt skuffet over ministerens svar, for jeg synes ikke, at det var en særlig liberal eller uformynderisk tale.
Der var jo engang en af ministerens kollegaer, der sagde, at vi alle er eksperter i vores eget liv.
Det synes jeg altså også skal gælde transseksuelle og andre.
Så siger ministeren, at den eksisterende lovgivning viser, hvor hensynsfuldt samfundet er over for transseksuelle.
Hvad havde ministeren forestillet sig, vi ellers skulle være, andet end hensynsfulde over for hinanden?
Det bør vi da være.
Kan det ikke gøre lidt indtryk?
Bertel Haarder (V), 2010-05-27:
Jeg synes, at vores lovgivning er yderst liberal, og jeg gad vide, om der findes lande i hele verden – måske bortset fra Holland, hvem ved? – hvor der er en mere liberal lovgivning, end der er her.
Det kan altid foreslås, at det skal være endnu mere liberalt, at man når som helst kan skifte fra et mandsnavn til et kvindenavn osv.
Jeg har nævnt nogle grunde til, at man både i Danmark og internationalt holder fast i denne kønsidentifikation, som jo kendetegner alle de papirer, vi udfylder, når vi rejser, hvor det jo er et led i den internationale identifikation, at man angiver M eller F, og nu kan man altså også skrive X i Danmark, og derved synes jeg, at vi er gået så langt, som vi kan.
Lone Dybkjær (RV), 2010-05-27:
Det er jeg sådan set ikke enig i at vi er, og nu kan vi jo under udvalgsarbejdet også prøve at se på, hvor langt de er i andre lande, men der var vel heller ikke noget i vejen for, hvis det var sådan, at vi gik et skridt videre end andre lande.
Med hensyn til det, som ministeren siger om navnene, er det rigtigt, at vi har vedtaget noget for nylig.
Vi var også nogle, der mente, at det, vi vedtog, var formynderisk og unødvendigt.
Jeg prøver at sige med hensyn til personnummeret, at det er rigtigt, at vi bruger det, men det er ikke nødvendigt for de udtalelser til mammografi eller militær eller forsvarstjeneste, eller hvad vi skal kalde det, at det er på den måde, for det ligger i selve kodningen af det.
Men det kan vi jo vende tilbage til under udvalgsarbejdet.
Ministeren siger noget om Sexologisk Klinik på Rigshospitalet, nemlig at ansøgeren skal dokumentere alt muligt og bliver stillet over for alle mulige spørgsmål.
Der tror jeg måske, at vi burde lave et besøg med ministeren for ligesom at afdække, hvad det er, der finder sted.
Er der noget, der er formynderisk, er det vel, når andre personer skal bestemme over ens skæbne.
Og det forstår jeg ikke at ministeren ikke er mere åben over for.
Bertel Haarder (V), 2010-05-27:
Jeg synes, at jeg ret nøje beskrev, at der også kan være et hensyn til den enkelte.
Det er en stor beslutning, og den tager altså et par år, men det er jo ikke ensbetydende med, at det ikke kan lade sig gøre.
Det kan lade sig gøre.
Der er nogle betingelser, men det er ikke noget, man sådan skal kunne gøre fra måned til måned, og det synes jeg altså er ganske rimeligt.
Med hensyn til at vi jo hele tiden kan gøre lovgivningen mere liberal vil jeg sige: Ja, men ting, som vi vedtog så sent som i sidste folketingssamling, så vidt jeg ved med ret bredt flertal, skal jeg vel ikke stå her som minister og foreslå ændret igen.
Så kunne vi ellers få travlt.
Vivi Kier (KF), 2010-05-27:
Sådan kan man jo springe over, hvor gærdet er lavest.
Jeg vil gerne sige, at jeg har hørt, at grunden til, at Socialdemokraterne ønskede de 10 kr. i deres forslag, var, at man faktisk ville bruge dem i sundhedsvæsenet, og ikke bare i sundhedsvæsenet, men også ude på skolerne og alle mulige andre steder.
De der såkaldte cigaretpenge har man brugt rigtig mange gange, og samtidig ville man også kompensere lavindkomstgrupperne, fordi man nu hævede afgiften med op til 10 kr.
Det hænger jo ikke helt sammen med den der meget, meget engagerede forebyggelsestale, der kom her.
Så vender jeg tilbage til spørgsmålet: Hvorfor gik man med til at udskyde revisionen af rygeloven, når det, man faktisk gerne vil, er et totalforbud?
Flemming Møller Mortensen (S), 2010-05-27:
Ja, det var jo da noget af en ordførertale fra Venstre.
Den illustrerede da med al tydelighed, at det, der er øverst på Venstres dagsorden på det sundhedspolitiske område, i hvert fald ikke er forebyggelse.
Men jeg forstår altså også godt, at tobaksområdet rent faktisk er et særlig følsomt område, når vi taler om regeringspartierne.
Man er gået med til at lave den reklamelovgivning på tobaksområdet, som vi i og for sig er tvunget til, og som jeg har nævnt over for ministeren, også i forhold til WHO og det, vi ligesom har tilsluttet os der.
Men Venstre og Konservative har jo altså penge i klemme her, man har penge i klemme i forhold til tobaksindustrien, og måske kunne det også have en indflydelse på, hvorfor man ikke lige nøjagtig kan se fornuften i at fjerne den sidste del i forhold til tobaksreklamer; det kunne det måske have.
I forhold til samfundsøkonomien kan fru Birgitte Josefsen så sige mig noget om, om der måske kunne være en god balance i økonomien, hvis man fik reduceret rygeforbuddet yderligere i Danmark, set i forhold til engangsudgiften i detailhandelen?
Birgitte Josefsen (V), 2010-05-27:
Nu ved jeg ikke, hvad det er for nogle penge, vi skulle have i klemme i Venstre.
Vi kan sådan set godt klare os selv uden at skulle bede andre om penge, men det kunne Socialdemokratiet jo så forholde sig til om de kan.
Men jeg synes jo så, det er dejligt at stå her i dag og kunne se, at der er kommet en pressemeddelelse ud, der viser, at antallet af rygere falder, og det gør det jo ud fra den lovgivning, vi har vedtaget.
Så det viser jo med al tydelighed, at den proces, vi har sat i gang, og det, vi har besluttet, har en effekt.
Og der er jo, kan man sige, tilrettelagt en række initiativer.
Vi har jo fra Venstres og regeringens side eksempelvis været med til nu at få øget aldersgrænsen for salg af tobak til 18 år, vi har været med til at indføre en lovgivning, som Socialdemokratiet også er en del af, og derudover er det jo blevet besluttet, at der skal være en billedadvarsel på tobakspakkerne; det kan man gå ind og se i den sundhedspakke, der er lanceret fra regeringens side.
Så der er en række initiativer, der er sat i gang, og det, det er sat i gang for, er jo for at få fortalt befolkningen, at det er usundt at ryge, men det er altså op til den enkelte at vælge, om man vil ryge.
Jeg vil så bare gerne være fri for at blive generet af røgen, og det har vi jo så taget højde for i lovgivningen.
Flemming Møller Mortensen (S), 2010-05-27:
I kraft af at fru Birgitte Josefsen ikke ville sige, hvilke penge det var jeg talte om, så vil jeg da gerne sige det højt og tydeligt: Venstre og Konservative får partistøttemidler fra tobaksindustrien, det er åbenlyst for enhver.
Så altså tobaksindustrien støtter den politiske virksomhed bag Venstre og Konservative, det er et faktum.
Når fru Birgitte Josefsen taler om erfaring fra andre lande og ministeren taler om evidens, og at hvis man kunne sandsynliggøre effekten af det, så ville man se positivt på det, så vil jeg blot sige, at Norge har indført nøjagtig den her lovgivning i 2010, Storbritannien indfører det ved lov i 2011, Island har indført det i 2001, Irland har indført det i 2009, og andre lande har gjort det, fordi man der tror på fornuften og effekten af det.
Gør det indtryk på Venstres ordfører her i Danmark?
Birgitte Josefsen (V), 2010-05-27:
Danmark har brug for forbud, mange flere forbud.
Sådan kunne man sådan set godt starte denne ordførertale, og det har jeg valgt at gøre, for sådan lyder budskabet endnu en gang fra Socialdemokraterne, som på trods af en ellers meget restriktiv lovgivning på området endnu en gang udviser meget stor opfindsomhed og foreslår et forbud mod synlighed af tobaksvarer på salgssteder.
Med andre ord foreslår Socialdemokraterne at gøre det ulovligt, at der i dag er en neutral placering af ellers lovlige produkter i forbindelse med betalingskasser og barer.
I bund og grund kan man godt forstå, at Socialdemokraterne kommer i tvivl om effekten af deres eget forslag, for ser man eksempelvis på udviklingen i udlandet, er der da heller ikke det fjerneste, der taler for, at et såkaldt eksponeringsforbud skulle have nogen effekt.
I bedste fald kan man sige, at antallet af rygere fortsætter med at falde i samme tempo, som det gjorde uden et forbud mod synlighed i butikkerne.
Sammenlignes eksempelvis lande som Island, Sverige og Norge, ses præcis det samme fald i antal rygere, også selv om der ikke er et forbud mod synlighed af cigaretter i Sverige og heller ikke var det i Norge på det tidspunkt, hvor de lavede undersøgelsen.
Kigger man på Canada, vil man se, at antallet af rygere faktisk er steget visse steder.
Det faktum fremgår i øvrigt også af Forebyggelseskommissionens rapport, som forslagsstillerne henviser til.
Samtidig skal vi ikke glemme, at dem, der lovligt kan købe cigaretter og andre tobaksvarer, er voksne mennesker, der på trods af helbredsadvarsler, jævnlige kampagner og tilbud om rygestopkurser alligevel er fortsat med at ryge.
Det er et valg, som de voksne mennesker har truffet, og det mener jeg ikke vi skal gå ind at gøre os til dommere over, selv om det er sundhedspolitisk ukorrekt at ryge.
Forslagsstillerne skriver desuden, at forslaget ikke vil medføre nogen økonomisk omkostning for de butikker, som nu skal i gang med at investere i en enkeltomkostning.
Jeg er sikker på, at Socialdemokraterne, hvis de bevægede sig ud til disse købmænd, ville få et rungende ja til, at det her er en omkostning, som vil have stor indvirkning på deres drift af butikkerne.
Jeg kan så undre mig over, at Socialdemokratiet sagde ja til det element, dengang vi behandlede forslaget.
Men jeg kan forstå, at vi skal stå her og drøfte det ene spørgsmål efter det andet, selv om Socialdemokratiet er med i aftaler omkring rygeloven og også i aftalen om at udsætte revisionen af rygeloven.
Jeg synes efterhånden, at Socialdemokratiet må beslutte sig for, hvad de vil på rygeområdet.
Vi kan ikke tilslutte os forslaget, for det går jo i al sin enkelthed ud på, at man vil putte lovlige varer ned under disken – det er der, man plejer at putte det ned, som er mere lyssky.
Lad os nu beholde de lovlige varer der, hvor de er, og der er jo altså forbud på det her område mod at reklamere for voldsomt med, hvad det er for nogle varer, man sælger.
Vivi Kier (KF), 2010-05-27:
Der er ingen tvivl om, at vi her har en ordfører, som vil gøre, hvad han kan for at udrydde rygningen, og det er jo prisværdigt og acceptabelt.
Jeg har to korte spørgsmål.
Det er ikke ret lang tid siden, vi vedtog at udskyde en revision af rygeloven.
Hvorfor sagde man ja til det, når man egentlig gerne ville have den strammet noget mere?
Vi har jo set en række forslag på forskellige ministerielle områder.
Det er det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål drejer sig om, at Socialdemokratiet jo har været ude og sige, at de gerne vil forhøje cigaretafgiften med det dobbelte af, hvad regeringen har gjort.
Ganske kort: Er det, for at vi skal blive sundere og holde op med at ryge, eller er det for at få flere penge i statskassen?
Flemming Møller Mortensen (S), 2010-05-27:
Det sidste spørgsmål synes jeg er et rigtig, rigtig spændende spørgsmål at få fra den konservative ordfører.
For senest, da regeringen forhøjede afgiften på tobak ganske lidt, stod der rent faktisk i pressemeddelelsen fra regeringen, at det var for at finde 190 mio. kr. for at lukke det hul, altså det minus, der var kommet efter den sidste skattelettelse, man havde givet.
Det er dejligt, at man har fået det indført under en VK-regering, men det er i hvert fald tydeligt, hvorfor Venstre og De Konservative gør det.
Det, vi fra socialdemokratisk side vil have, og som vi vil arbejde for, er en effektiv forebyggelsespolitik i Danmark, for danskerne bliver alt for hyppigt syge, de får for dårlige liv, de dør for tidligt.
Men Venstre og De Konservative giver jo i hvert fald her udtryk for, at det vil de ikke, til trods for at ministeren har givet udtryk for, at man bliver nødt til at ride på mange heste, hvis man skal nå i mål med hensyn til en forbedret folkesundhed i Danmark.
Birgitte Josefsen (V), 2010-05-27:
Spørgeren kom sådan set selv med konklusionen, for man tror på, at det har en effekt, men man ved det faktisk ikke, og det ved Forebyggelseskommissionen heller ikke.
Det står meget tydeligt i Forebyggelseskommissionens rapport.
Vi kan sådan set godt lide at arbejde med det, som vi ved har en effekt, og det er derfor, vi har stået i spidsen for den lovgivning, som gælder i dag.