runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Østergaard (RV), 2011-01-14:
Tak for den varme modtagelse af vores forslag her.
Jeg ved ikke lige helt, hvordan vi griber det an i udvalgsarbejdet, men i selve lovforslagets tekst står loven til at skulle træde i kraft 1. januar 2011 med virkning fra tilskudsåret 2011.
Det giver i sagens natur ingen mening, da vi nu har passeret 1. januar 2011 og er godt inde i tilskudsåret 2011.
Det, som har været vores ønske, fremgår af det, der hedder bilag 1, hvor man sammenholder lovforslaget med den gældende formulering, og her står det, som er forslagsstillernes ambition, nemlig at loven træder i kraft 1. juni 2011 og har virkning fra tilskudsåret 2012.
Der er sket en fejl i processen.
Så vil jeg med formandens tilladelse vende tilbage og stille et spørgsmål, og det, som er interessant at få afklaret, er: Er det stadig regeringens opfattelse på linje med Finansieringsudvalget, at der er en uhensigtsmæssighed?
Og står man ved det, ministerens forgænger sagde allerede den 21. oktober 2008 i Århus Stiftstidende, nemlig at konsekvensen bl.a. er, at Region Midtjylland mister 200 mio. kr. – har man regnet ud og er nået frem til – fordi der er den uhensigtsmæssighed?
Rasmus Prehn (S), 2011-01-14:
Jeg forstår, at det er lykkedes mig at give ministeren lidt at tænke over.
Der er også lyst til debat.
Det bliver der nok ikke rigtig mulighed for i den her sammenhæng, hvor det jo kun handler om spørgsmål og svar om et konkret lovforslag.
Så jeg vil prøve at holde mig til lovforslaget omkring det her med halvårsregnskaber.
Ministeren er selv inde på, at der er tale om en aftale med Kommunernes Landsforening.
Ikke desto mindre har Kommunernes Landsforening jo begået et høringssvar, hvori de gør opmærksom på nogle ting, som de synes godt kunne være anderledes.
Og det er derfor, jeg kunne tænke mig at høre ministeren, om man er villig til at imødekomme nogle af de forslag, der er kommet fra Kommunernes Landsforening.
Jeg og Socialdemokratiet mener, det kunne være gavnligt at imødekomme dem.
Bertel Haarder (V), 2011-01-14:
Når et forslag om halvårsregnskaber i kommunerne kan føre til en generaldebat om hele den kommunale økonomi, så tyder det på, at vi får mange generaldebatter.
Men det stiller vi gerne op til i regeringen.
Jeg forstår på hr. Rasmus Prehn, at han er for halvårsregnskaber, men imod dette forslag, og så forstår jeg også, at han ikke mener, at staten overholder sine budgetter.
Det synes jeg nu er en mærkelig påstand i betragtning af alle de besparelser, vi gennemfører, og som hr. Rasmus Prehn protesterer mod hver eneste gang.
Jeg synes også, der kan være grund til at spørge hr. Rasmus Prehn, når nu problemet i Danmark ikke er den offentlige sektors størrelse, men at der er for lidt privat vækst, hvad det så er ved den socialdemokratiske skattestigningspolitik, som vil gavne den private vækst.
Det synes jeg ikke vi helt fik beskrevet.
Mon hr. Rasmus Prehn medregner specialundervisningen, hele specialområdet, når han siger, at der skulle være færre skoletimer nu end under Nyrup?
Jeg tror, der er grund til lige at regne efter.
Men nok om det.
Jeg er glad for, at også hr. Rasmus Prehn i princippet kan se fornuften i at have halvårsregnskaber.
Det er altså også noget, som regeringen har aftalt med Kommunernes Landsforening.
Det er også en kommunal interesse, at de aftaler, man indgår med staten, kan forventes overholdt.
Man kan så sige, at der ligger et element af bureaukratisering i, at man nu skal udarbejde et halvårsregnskab, men jeg vil godt understrege, at det halvårsregnskab jo altså vil være til hjælp, når man laver helårsregnskabet.
Jeg vil også understrege, at vi jo altså ikke stiller krav om revision af halvårsregnskabet, og at der samtidig gennemføres en forenkling af reglerne vedrørende omkostningsregnskaber.
Det vil ske administrativt ved en ændring af det, der hedder budget- og regnskabssystem for kommuner, som er et bilag til bekendtgørelsen om kommunernes budget- og regnskabsvæsen.
Så alt i alt er forslaget et skridt i retning af rettidig omhu, af at faresignalerne opdages i tide, at der er gule lamper, der tændes på et tidspunkt, hvor man kan nå at gøre noget ved det, og især på et tidspunkt, hvor man kan nå at tage bestik af eventuelle overskridelser, så man kan indhente dem, og så man kan tage højde for problemet i det kommende regnskab.
Fru Sophie Løhde og hr. Rasmus Prehn og hr. Skibby har jo klart beskrevet, hvordan de kommunale udgifter er større end nogen sinde, men det er jo rigtig nok, at når man har kæmpe overskridelser i 2009 og 2010, så er det selvfølgelig noget, der opleves som en besparelse, når man skal bringe sig ned på det, som man havde tænkt sig at bruge i 2010, for det er jo det, der er aftalen, nemlig at man i 2011 skal bruge lige så meget, som man havde tænkt sig at bruge i 2010.
Jeg har en stærk fornemmelse af, at dette forslag vil blive vedtaget, sådan som det også er aftalt med Kommunernes Landsforening.
Morten Østergaard (RV), 2011-01-14:
Jeg synes jo lidt, at indenrigs- og sundhedsministeren gambler med sin troværdighed.
I går var det et løfte på omkring 30 mia. kr. til nyt sygehusbyggeri, man forlod i forhold til det, man sagde i valgkampen i 2007, og nu kan jeg så forstå,
at det, som et finansieringsudvalg bestående af repræsentanter for bl.a. Danske Regioner, KL, Ministeriet for Sundhed og Forebyggelse, Finansministeriet, Økonomi- og Erhvervsministeriet, Skatteministeriet og Indenrigs- og Sundhedsministeriet fandt ud af i første halvdel af 2009 om, at der er en uhensigtsmæssighed vedrørende proportionaliteten i forhold til det her med middellevetiden, mener man ikke længere, heller ikke selv om man jo så på regeringens vegne i forhold til konsekvensbetragtningerne siden hen har været ude at fortælle regionerne, hvad man vil gøre for dem på det økonomiske område. Er det virkelig sådan, at det saglige arbejde med repræsentanter for alle de berørte, som er foregået der, kaster man nu vrag på, fordi regionerne til regeringens store overraskelse ikke kunne blive enige om et fælles høringssvar om, hvordan man skulle skubbe penge rundt mellem hinanden?
Rasmus Prehn (S), 2011-01-14:
Det er jo rigtigt, at Kommunernes Landsforening også kvitterer for, at der er visse strækninger, hvor man har imødekommet ønskerne fra dem.
Men de har jo nogle helt konkrete ting, som de efterlyser, nemlig om det er nødvendigt med periodiseringen af samtlige udgifter, da der ligger et meget stort arbejde i det.
Endelig påpeger Kommunernes Landsforening også forholdet til selvejende institutioner, hvor de mener, der kan være en problematik.
Sluttelig vil jeg nævne det med anlægsudgifterne, som jo ofte er flerårige.
Jeg kunne godt tænke mig at høre ministeren kommentere lidt på de tre ting.
Frank Aaen (EL), 2011-01-18:
Det er jo en god idé at høre, hvad der bliver sagt her fra talerstolen, hvis man vil blande sig i debatten.
Det, jeg henviste til, var, at der i sovjettiden foregik den her form for forbrydelser, som vi i dag skal have en konvention imod.
Så det var sådan set det modsatte af det, hr. Simon Emil Ammitzbøll siger.
Jeg anerkender, at der skete de forbrydelser, og det er det, vi skal have stoppet, også dér, hvor det foregår i dag.
Så det var sådan set det modsatte.
Så vil jeg sige tak for tilsagnet om ikke bare pr. automatik at stemme imod de forslag, som kommer fra dem, man normalt er i opposition til.
Det synes jeg er et fint træk, og det vil jeg så minde Liberal Alliance om, hvis det desværre skulle ske alligevel.
Men indtil videre siger jeg tak for det tilsagn.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2011-01-18:
Jeg vil bare starte med at svare hr. Frank Aaen, at Liberal Alliance gerne vil stemme for forslag, Enhedslisten fremsætter, hvis vi ellers synes, de er fornuftige.
Jeg lover hr. Frank Aaen, at der aldrig vil komme en automatreaktion fra vores side.
Vi synes så bare, at regeringen – som jeg sagde i min ordførertale – gør det, der skal til; det er vi sådan set tilfredse med, og det er jo et politisk synspunkt, som man kan have.
Det var det ene, og det var egentlig ikke derfor, jeg tog ordet.
Jeg tog nemlig også ordet for at sige, at jeg synes, at hr. Frank Aaen lige skal skrue ned for retorikken.
Altså, det bliver lidt usmageligt, når den tidligere politiske redaktør på den kommunistiske verdensbevægelses dagblad i Danmark, Land og Folk, hr. Frank Aaen, står og taler om, hvordan det var i Sovjetunionen, når vi taler om at ratificere den her konvention for Danmark.
Det synes jeg simpelt hen ikke er rimeligt, og det er med til at udbrede en historieløshed i forbindelse med kommunismens forbrydelser, som jeg ikke synes er acceptabel.
Karsten Hønge (SF), 2011-01-18:
Det er jo klart, at der ikke er frit slag inden for området, som ministeren siger.
Selvfølgelig er der ikke det, og der er nogle EU-regler, der skal overholdes.
Ministeren sagde jo også, at alle lovlige tiltag skal bruges.
Hvad er det så for nogle tiltag, som ministeren tænker på?
Per Dalgaard (DF), 2011-01-18:
Ja, FN fungerer så som en slags overdommer eller retssystem i forbindelse med, at nogle klager.
Er det virkelig betryggende, at det er FN, der skal gøre det med den elendige historik, de har med at varetage menneskerettighederne, og her tænker jeg på de overgreb, der sker i specielt andre lande end lige de vestlige demokratier?
Frank Aaen (EL), 2011-01-18:
Jeg er bange for, at hr. Dalgaard ikke har sat sig ind i sagen.
Det er ikke FN, men de enkelte landes myndigheder, der forpligter sig til at gøre noget.
Det er myndighederne i det enkelte land, der skal undersøge sager og retsforfølge dem, der gennemfører tvungne forsvindinger.
Når ofrene og deres pårørende i et land ikke synes, at deres myndigheder gør, hvad de skal, kan de gå til FN og få deres klage behandlet, så det er her, FN kommer ind i billedet.
FN er et klageorgan i den her forbindelse, men ansvaret for, at man i det daglige forhindrer og bekæmper og straffer dem, der står for tvungne forsvindinger, er det enkelte lands myndigheder.
Per Dalgaard (DF), 2011-01-18:
Ja tak.
Begrebet tvungne forsvindinger har sådan i tidens løb ikke været et ukendt begreb for hr. Frank Aaens tidligere politiske ståsteder, men hvis den her konvention skulle blive ratificeret rundtomkring i verden, ville det jo egentlig medføre, at tvungne forsvindinger i dag ville være noget, FN skal tage sig af, og så ville det betyde, at vi så skulle tro på, at FN kan klare den opgave.
Er det derfor, at hr. Frank Aaen er så vild med, at det skal vedtages her og nu?
Hvis vi kigger på, hvordan FN har ageret i forbindelse med at varetage menneskerettighederne – specielt i andre lande end f.eks. lige de vestlige lande, hvor de hele tiden har nogle problemer med menneskerettighederne, men ikke har gjort det i de lande, hvor de ikke overholdes – er det så ikke sådan lidt hyklerisk at tro på, at lige præcis den her konvention vil betyde, at det vil blive varetaget, hvis det er FN, der skal stå for det i forbindelse med dem, der forsvinder?
Frank Aaen (EL), 2011-01-18:
Kom da bare med andre forslag, hvis de er bedre.
Det er i alt fald ikke betryggende, at det enkelte lands myndigheder står med ansvaret.
For vi har jo rigtig mange eksempler på, at de enkelte landes myndigheder jo selv står for forsvindingerne, lader dem ske og ikke gør noget for at forhindre dem eller for at hjælpe ofrene og deres pårørende.
Det er jo det, vi har titusindvis af menneskeskæbners eksempler på, og derfor er vi nødt til at have en konvention, der forpligter landene til at bekæmpe den trafik, og vi er nødt til at have etableret et klageorgan, hvor de, der føler sig mishandlet, eller deres pårørende, kan henvende sig for at få ret.
For det viser sig jo også i f.eks. Argentina, at det værste for de pårørende i virkeligheden er, at de ikke har mulighed for at få ret.
Man glemmer dem bare, og derfor er det godt at have et organ, hvor der er mulighed for at få ret og oprejsning.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2011-01-18:
Hr. Frank Aaen kan da spørge sin kollega fru Line Barfod, om det ikke er rigtigt, at vi har et fortrinligt samarbejde på visse dele af det retspolitiske i forhold til sikring af retssikkerhed, åbenhed og ytringsfrihed; så det er sådan set o.k. Men jeg vil bare stadig væk sige, at jeg synes, det er o.k., at hr. Frank Aaen gerne vil kæmpe for, at man skal ratificere den her konvention, men spar os dog for Sovjetsammenligningerne.
Jeg synes bare, at det virkelig illustrerer en hulhed, at man kan stå og sammenligne med Sovjet.
Frank Aaen (EL), 2011-01-18:
Det er ikke noget problem, den kritik tager jeg gerne til mig.
Jeg har aldrig forsvaret diktatur, jeg har aldrig forsvaret, at man skulle angribe Danmark fra Østeuropas side; det er simpelt hen bare noget, der er taget ud af den blå luft.
Jeg har aldrig gået ind for den slags mishandling af mennesker, som vi så desværre har set er foregået, også efter at vi troede, det var holdt op.
Altså, det var ikke kun i Stalintiden, desværre.
Så må jeg blive fri for den kritik.
Havde det nu ikke været sådan, at jeg også havde nævnt Sovjetunionen, men kun havde nævnt Argentina og USA i min tale, ville jeg jo have fået at vide, at jeg sprang Sovjetunionen over, ikke?
Så jeg ved næsten ikke, hvad jeg skal gøre.
Christine Antorini (S), 2011-01-18:
Jeg var lige ved at starte med at komme med et flabet spørgsmål til ministeren, fordi ministeren med henvisning til EU-retten indledte med at sige, at intet kan lade sig gøre.
Men det har jeg besluttet mig for ikke at gøre, for jeg synes faktisk, at det var to meget interessante svar, som ministeren overbragte fra henholdsvis Økonomi- og Erhvervsministeriet og Socialministeriet.
De sagde nemlig inden for hver deres område, at rigtig meget faktisk kan lade sig gøre, ved at staten som en offentlig arbejdsgiver kan stille nogle krav til de private leverandører og på den måde fremme sociale klausuler, herunder om flere lærepladser til lærlinge inden for byggeområdet, som jo har været ramt hårdt af krisen.
Mit spørgsmål er, om ministeren så måske alligevel vil præcisere, hvad der rent faktisk kan lade sig gøre.
Det er jo det, det handler om.
Det handler ikke om, hvad der ikke kan lade sig gøre, men handler om, at der er meget, der kan lade sig gøre.
Det har vi også haft ministeren i samråd om for snart trekvart år siden.
Det er jo det budskab, der skal ud, for rigtig meget kan lade sig gøre.
Tina Nedergaard (V), 2011-01-18:
Det er jeg fuldstændig enig i.
Jeg har jo også selv taget teten i arbejdet med at få afklaret, hvad der egentlig kan lade sig gøre.
Da jeg skulle forberede mig til det samråd, måtte jeg erkende, at reglerne er så komplicerede og modsatrettede, at det var uhyre vanskeligt at give korrekte svar til Uddannelsesudvalget.
Jeg bestræbte mig på det, og jeg læste dem op, så jeg tror, at de lå nogenlunde inden for rammen.
Men på baggrund af den forberedelse må jeg bare sige, at jeg ikke synes, det er fair, at vi ikke har en bedre vejledning til kommunerne, som selvfølgelig skal bruge de muligheder, der er.
Så det er jeg fuldstændig enig i at vi skal have afklaret.
Men jeg kommer desværre til at skylde et svar, for den afklaring, som jeg selv har savnet, foreligger desværre først til marts.
Jeg vil også meget gerne påtage mig, at vi markedsfører det, der måtte komme ud af den analyse, med henblik på at sikre at virksomheder og kommuner er bekendt med, hvad der kan lade sig gøre, og hvad der ikke kan lade sig gøre.
Christine Antorini (S), 2011-01-18:
Det, der var så ærgerligt, da debatten startede om muligheden for at anvende sociale klausuler, var, at forgængeren til undervisningsministeren, nemlig hr. Bertel Haarder, meget hurtigt bare sagde, at intet kunne lade sig gøre, for det støder mod EU-retten.
Det var næsten det, som ministeren kom til at sige i starten.
Det er der, hvor vi jo har efterlyst, at der kommer en vejledning.
De har ikke en intention om at bryde loven, men de har en intention om at bruge den, så vidt muligt i forhold til hvad der er lovligt.
Det, vi kan høre nu – hvad jeg synes er rigtig positivt – er, at der også er en stor mulighed med hensyn til pensionskassebyggeri og med hensyn til almene boliger, hvor staten går ind og kan lave nogle modeller.
Derfor vil jeg gerne spørge ministeren: Hvorfor skulle det tage så lang tid?
Vi havde ministeren i samråd før sommerferien, og nu bliver det den 1. marts.
Det er jeg jo godt klar over, for Socialdemokraterne er med i praktikpladsaftalen.
Men når vi er medforslagsstillere på beslutningsforslaget her, er det jo også i frustration over, at der ligesom ikke er sket noget.
Tiden er altså gået helt tilbage fra før sommerferien og nu frem til den 1. marts, hvor vi står og har et problem med de manglende praktikpladser.
Hvorfor har det taget så lang tid?
Tina Nedergaard (V), 2011-01-18:
Det kan jeg desværre ikke redegøre for, for jeg er ikke orienteret om, hvorfor det egentlig har taget så lang tid.
Men jeg vil gerne oversende et svar på det konkrete spørgsmål til Uddannelsesudvalget.
Det, jeg i hvert fald hæfter mig ved, er, at ved først givne lejlighed hvor jeg egentlig blev opmærksom på, hvad udfordringen var, igangsatte jeg faktisk det arbejde.
Som det også fremgår af min besvarelse, er det et tværministerielt arbejde.
Derfor kan der have været behov for også at indhente ting udefra, f.eks. fra EU-systemet.
Men jeg ved det simpelt hen ikke, jeg er nødt til at vende tilbage med den del.
Jeg vil gerne sige, at jeg netop ikke opfatter det, som at tingene ikke kan lade sig gøre, altså, at vi ikke inden for EU-retten kan rumme mulighed for generelt at sikre en ret på det her område.
Men jeg vil gerne have, at vi får afdækket mulighederne, og jeg vil gerne have, at man bruger dem.
Det gør jeg altså, også selv om jeg ved, at der da godt kan være en enkelt borgerlig eller liberal, der siger, at det skal politikerne ikke blande sig i.
Jeg vil bare sige, at det skal politikerne jo blande sig i.
Vi har med stort mod hernede i Folketingssalen besluttet at bruge 2,4 mia. kr. af erhvervslivets penge på at skabe praktikpladser.
Hvis der nu var en mulighed for, at det arbejde kunne understøttes, også når man udfører arbejdet for det offentlige og statslige, så ville det jo være mærkværdigt, hvis vi gerne ville tage pengene, men ikke ville give dem mulighed for at benytte de redskaber.
Jeg er faktisk meget indstillet på, at vi finder løsninger.
Tina Petersen (DF), 2011-01-18:
Altså, nu kan jo høre på hr. Jørgen Poulsen, at vi skal en tur rundt i verden.
Vi kan starte fra en ende af – det bestemmer hr. Jørgen Poulsen selv.
Dansk Folkeparti mener helt klart, at man ikke behøver en konvention nede i FN for at opfylde mange af de her krav, der allerede er nedskrevet.
Det har man gjort hidtil, men man har bare gjort det med sine allierede i stedet for.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2011-01-18:
Jeg beklager, at jeg lige havde glemt, at det er Enhedslisten, der er forslagsstiller, og dermed selvfølgelig skal tale efter Liberal Alliance i den her sammenhæng.
Vi skal arbejde for, at det bliver mere fast.
Liberal Alliance har ikke tænkt sig at stemme for forslaget.
Vi er derimod meget tilfredse med den tale, som justitsministeren holdt, hvor man jo kan forstå – hvad alle vidste – at Danmark har underskrevet konventionen, og at man er i gang med et arbejde, der skal sikre, at vi også ratificerer.
Og konventionen er i øvrigt trådt i kraft, fordi der ikke bare er 20, men 21 lande, som har ratificeret, og på den måde går sagen jo sin gang.
Jeg synes egentlig også, at Enhedslisten i stedet for at stille så mange spørgsmål skulle glæde sig over, at man efter al sandsynlighed, som Venstres ordfører også påpegede, har sørget for at skynde lidt på sagen, og det var vel sådan set det, der var formålet med at fremsætte beslutningsforslaget, og så er alt jo fint.
Derfor synes jeg, der er grund til at rose regeringen om ikke for tempoet, så for retningen.
Tina Petersen (DF), 2011-01-18:
Jeg vil starte, lidt som ministeren gjorde, og sige, at det har været lidt af en sag at finde ud af, hvad det forslag, der foreligger her i dag – og som vi nu også har fået at vide til og med er forældet – egentlig handler om.
For at man kan forstå forslaget, kræver det helt klart en forklaring på, hvad ordet forsvindinger betyder.
Og der har vi jo fået den her forklaring på, hvad tvungne forsvindinger er, og der står i konventionens artikel 2 – og konventionen blev vedtaget af FN's generalforsamling den 20. december 2006 – en meget nøjagtig beskrivelse af, hvad tvungne forsvindinger er: Det er mennesker, som arresteres og varetægtsfængsles eller bortføres eller frihedsberøves på en eller anden måde af statslige aktører eller personer eller grupper, som nu har fået en bemyndigelse af staten til at gøre de her ting.
Det, der undrer mig i al den her diskussion, er, at man igen fra venstrefløjens side hykler – føler jeg lidt – over, at der ikke er sket noget i de her 3 år.
Det er nu ikke helt sandt, kan man se, hvis man kigger i historien bag selve tilblivelsen af konventionen.
Nu er det jo sådan, at Danmark allierer sig med lande ude i verden, og de lande har jo som sagt allerede i FN-regi fået vedtaget tre resolutioner – to i år 2001 og en i år 2007 – hvor man forpligter sig lige netop til de her ting.
Det er at stoppe pirateri og overførsel af f.eks. våben og langt flere af de her ting, som tidligere er blevet nævnt.
Og her har Danmark faktisk været en af frontløberne; Danmark var faktisk med fra starten på området.
Dansk Folkeparti er generelt ikke den store tilhænger af FN-konventioner og slet ikke, når vi her kigger på, at meningen med den her aftale er, at Danmark kommer til at stå over for en helt anden type af krigsfanger, end vi nogensinde tidligere har gjort.
Vi kommer til at stå over for nogle mennesker, som ingen papirer eller nationalitet har.
De kommer sådan set uden uniform og er ret sjældent genkendelige.
Det gjorde jo, at man i sin tid lavede de her små aftaler inden for de multinationale styrker om lige at sikre sig, at man faktisk havde den enhed, der blev kaldt taskforcen, som var den allierede sammenslutning, som sørgede for, at de her mennesker ikke kunne vandre og undgå straf for den gerning, de nu havde gjort.
Så det er ikke helt korrekt, når venstrefløjen farer op og siger, at der ingenting er sket.
Dansk Folkeparti kan ikke tilslutte sig det her forslag – og det skal stå klokkeklart.
Nu er det så blevet vedtaget alligevel, og vi kan jo så ikke gøre andet end at se på, når tingene former sig, men vi vil fortsat sige nej på området.
Tina Nedergaard (V), 2011-01-18:
Hr. Karsten Hønge får omtrent samme svar.
Straks jeg blev opmærksom på den her udfordring, da jeg blev minister, satte jeg et afklarende arbejde i gang, men det er jo tværministerielt.
Som det også fremgik af min besvarelse af spørgsmålet, er det faktisk, så snart vi kommer ind i substansen, knap nok mit område.
Det er Økonomi- og Erhvervsministeriet, for så vidt angår de private virksomheder, det er Socialministeriet, så snart vi er inde i forhold til boligselskaberne, og derfor er det meget kompliceret for mig.
Det var også det, jeg måtte erkende op til samrådet og præcis redegøre for, hvad der kan lade sig gøre, og hvad der ikke kan lade sig gøre.
Det, jeg kan sige, er, at man ikke kan lave en generel ordning, fordi det skal være en konkret vurdering, der ligger til grund.
Det er så det, vi er ved at udarbejde, f.eks. hvordan man tager hensyn til proportionaliteten.
Det er ret vanskeligt.
Jeg vil sige generelt om fortolkningen, at belastningen, hvis man skal overføre det til vejledning, jo så ligger på staten, med hensyn til at vejledningen er i overensstemmelse med EU-retten, hvorimod at det, hvis det er en kommune, der varetager EU-retten forkert, er den pågældende kommune, som skal løfte det juridiske ansvar, hvis der er noget, der er overtrådt.
Frank Aaen (EL), 2011-01-18:
Jeg synes ikke, det stod helt klart, og derfor vil jeg godt have give et klart svar: Støtter Dansk Folkeparti denne konvention, der sætter ind imod tvungne forsvindinger?
Tina Petersen (DF), 2011-01-18:
Jeg synes egentlig, at det fremgik meget tydeligt af ordførertalen, at vi i dag i Danmark er med i utrolig mange aftaler ude i verden med hensyn til vores allierede, og hvordan de skal forholde sig.
Der er lavet kodeksordninger, helt skrappe kodeksordninger, så Dansk Folkeparti mener ikke, at det er relevant at lægge opgaven ud til FN.