runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørn Dohrmann (DF), 2010-04-22:
Tak for det.
Det er jo altid vigtige sager, vi diskuterer her i Folketinget.
Det kan der jo ikke være nogen tvivl om.
Men det her er en særlig vigtig sag, tror jeg nogle vil sige.
I Dansk Folkeparti er vi også meget optaget af, at vi får kigget på de her kemikalier.
Vi vil gerne være med til, at vi får rykket de store beslutningstagere i forhold til at sørge for, at de skadelige stoffer selvfølgelig ikke skal eksistere – kan man sige – og lægge pres på industrien, så man kunne få udfaset de her ting.
Men vi er også nødt til at forholde os til den virkelige verden.
Altså, vi kan ikke bare sige, at mange af de her stoffer kan fjernes helt, og så har vi også løst problemet – eller de kan erstattes af andre stoffer.
Det er ikke tilfældet her.
Men vi er nødt til at se på, hvad vi så kan gøre for at minimere de her skader, altså, om vi kan give borgerne noget mere oplysning om de her stoffer, sådan at når man går hen og køber noget af den her farve, så ved man, at der er en risiko forbundet med at bruge den.
Der er mange, der måske har eksperimenteret med at farve sit hår.
Jeg har ikke selv prøvet det endnu.
Men jeg synes jo, at det skal være frit for alle at gøre det, hvis de har lyst til det.
Altså, vi ved, at der er områder, hvor man blander stoffer, der giver en miks her.
Der er det jo meget vigtigt, at vi får bragt den her viden på bl.a. allergiområdet frem, så folk får at vide, hvad det er, der er galt, og om man selv kan gøre noget.
Effekten, når de her stoffer mikses, skulle vi gerne have undersøgt, så vi i hvert fald får den viden, der skal ligge til grund for, at folk kan træffe de rigtige beslutninger.
Der kunne jeg godt tænke mig, at allergicenteret fik kigget på den her problemstilling, og det er jo i hvert fald noget, som ministeren ligesom kunne drage ind i det her arbejde, fordi det er vigtigt, at vi får vendt alle muligheder.
Vi synes jo også, at særlig EU på det her område er alt for slap.
Der sker ikke nok for at få bremset op for industrien.
Vi vil også gerne have industrien til at være en medspiller og ikke bare en modspiller.
Hver eneste gang de afleverer de informationer, som de ligger inde med, skal de kunne give den bedste vejledning til borgerne om, at der er nogle stoffer her, som virkelig kan være skadelige for hårbunden eller for kroppen i det hele taget.
Vi ser jo frisører, som får allergi, og som er særlig hårdt ramt.
Det er nok ikke nogen tilfældighed.
Vi vil gerne være med til at gøre noget på det her område, men at det forslag, som ligger her, er den endelige løsning, tror jeg ikke at Enhedslisten selv tror på – at det er den rigtige måde at gøre det på.
Men vi er parate til, at der skal ske fremdrift på det her område, lige så vel som det har været tilfældet på mange andre områder sammen med Enhedslisten.
Så det her område er meget vigtigt for Dansk Folkeparti for at få sat fokus på det og for at få folk til at få viden omkring det her.
Men jeg vil ikke stå og sige til folk, at vi har løst problemet her, for så tror jeg, at de bliver kede af det, hvis ikke de kan farve deres hår efterfølgende.
Per Clausen (EL), 2010-04-22:
Jeg skal bare gentage, at jeg fuldstændig deler den opfattelse, at folk skal have mulighed for at farve deres hår.
Altså, i mit tilfælde er det vistnok lidt for sent, hvis man skal skjule alderens fremgang, men muligheden foreligger jo stadig væk.
Det, jeg godt vil spørge hr. Jørn Dohrmann om, er: Undrer det ham ikke en lille smule, at man f.eks. i Sverige har et forbud mod de her produkter?
Mit klare indtryk er, at mennesker i Sverige faktisk farvede deres hår.
Så kommer der et EU-direktiv, der forbyder et sådant forbud.
Synes hr. Dohrmann alligevel ikke, at det godt kunne give os den tanke, at måske er det muligt at etablere et forbud mod de her produkter hurtigere end den årrække, som andre beskriver, og som jeg måske mere tror skyldes, at man forventer, at det nok mindst vil tage 5 år at få EU til at tage det her alvorligt?
Det er mere det, der er problemet, end hvor hurtigt man sådan kan foretage en egentlig udfasning, hvis man traf beslutningen hurtigt.
Jørn Dohrmann (DF), 2010-04-22:
Jeg er overbevist om, at man sagtens kunne udfase det ret hurtigt, hvis man virkelig besluttede sig for at sige: Nu er det slut, vi tillader ikke, at I for fremtiden kan farve jeres hår.
Så kunne der jo gå ganske få uger fra forbudets ikrafttræden, og til produkterne var udfaset.
Det er jeg slet ikke i tvivl om.
Det er bare en beslutning.
Man kan beslutte meget, og man kan virkelig få ting til at ske hurtigt, hvis man vil afsætte de fornødne ressourcer til det.
Jeg vil spørge, om det så står mål med det, man foreslår.
Skal vi virkelig tage den her mulighed fra folk, eller skal vi sige til dem: I skal måske også selv være lidt opmærksomme på det; I får i hvert fald får informationen om, at det her kan være farligt for jer, på flasken, så kunne I ikke selv tage at vurdere, om I synes, det er sjovt at lege med helbredet på den måde?
Jeg synes, det er godt, hvis folk også selv tager noget ansvar, men jeg tror helt klart, at det, hvis man vil forbyde det, sagtens kunne lade sig gøre ret hurtigt.
Per Clausen (EL), 2010-04-22:
Jeg vil bare spørge hr. Jørn Dohrmann, om det er hans indtryk, at mennesker i Sverige, indtil EU vedtog det her direktiv, og man afskaffede et forbud mod de her produkter i Sverige, ikke farvede hår, for det indtryk får man jo.
Nu har jeg boet i Sverige i en årrække, og jeg vil bare sige, at meget kan man beskylde svenskere for, men ikke at undlade at bruge kosmetiske produkter, inklusive hårfarver.
Jørn Dohrmann (DF), 2010-04-22:
Vi har jo set, at nogle svenskere så bare rejser over landegrænsen, vi har set, at man kan importere varer på internettet.
Altså, man kan sagtens forbyde nogle ting i et enkelt land, men det er måske ikke lige det, der løser problemet.
Derfor må vi sige, at hvis vi ligesom skal løse problemet, hvilket vi gerne vil i Dansk Folkeparti, så skal vi tænke fremad, vi skal have den langsigtede løsning.
Det er den, vi går efter.
Det skal være noget, der virker, og det er det, vi går efter.
Benny Engelbrecht (S), 2010-04-22:
Jamen der er ingen tvivl om, at vi selvfølgelig skal benytte udvalgsarbejdet til at få maksimal viden, og der er heller ingen tvivl om, at når det handler om presset igennem det europæiske system – det er også blevet fremhævet her, og det har jeg også tilkendegivet i min ordførertale – så er jeg sikker på, at vi kan opnå en ganske god beretning på dette punkt, og det ser jeg meget frem til.
Og jeg vil også endnu en gang takke Enhedslisten for, at vi kan få den her gode og substantielle debat.
Per Clausen (EL), 2010-04-22:
Det er bare et enkelt afklarende spørgsmål, så jeg ikke går herfra med forventninger, der viser sig ikke at kunne indfries.
Det er jo en alvorlig sag at gøre det.
Jeg vil spørge fru Pia Olsen Dyhr, om det, hun nævnede som en mulighed, var, at en gruppe af EU-lande gik sammen om f.eks. at formulere et synspunkt om, at man om 5 år ville gennemføre et forbud, sådan at man på den måde lagde et pres, og at fru Pia Olsen Dyhr ganske vist afviste en national beslutning om det på nuværende tidspunkt, men at det godt kunne være en beslutning, som Danmark kunne træffe sammen med en række andre EU-lande.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-04-22:
Så det synes jeg da er en åbning, vi skal tage imod med åbne arme.
Per Clausen (EL), 2010-04-22:
Det synes jeg er meget positivt, for jeg synes jo, at det handler om, at vi ikke altid ender i et EU-system, hvor det er umuligt at komme igennem med noget, men at vi bruger de muligheder, vi har, så vi på nogle områder har valgt at lave nationale forbud, som vi jo har lavet i samarbejde med SF og en række andre partier, og at vi i andre sammenhænge prøver at involvere andre lande.
For det er klart, at hvis der er opstået en situation, hvor en gruppe af lande har mulighed at gå foran i forhold til EU-systemet, så vil det være en god ting, tror jeg, fordi det jo også vil kunne skabe en efterspørgsel efter et produkt, der efterfølgende også vil have en mulighed for at vinde indpas i de lande, hvor industrien har så stor magt, at man ikke umiddelbart kommer nogen vegne. Så det er jeg meget glad for.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-04-22:
Jeg har jo noteret mig, at der er nogle stærke kræfter i Europa, den tyske kemikalieindustri og den franske kosmetikbranche, som ikke altid er de mest villige til at rykke, når det gælder kemikalieområdet.
Jeg tror, det er nødvendigt at presse på i den proces, og der kan Danmark ikke stå alene, men skal søge samarbejdet med ligesindede, og det mener jeg er oplagt på det her punkt.
Det er jo et område, som ikke er omfattet af REACH, men derimod af anden regulering, og derfor tror jeg, at der er nogle muligheder i det.
Jeg synes i hvert fald, at vi skal udfordre dem, og jeg er meget glad for, at Enhedslisten sætter fokus på et problem, som jeg tror de fleste danskere ikke er, men burde være, specielt opmærksom på.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2010-04-22:
Tak for det.
I modsætning til den tidligere ordfører må jeg sige, at jeg – af forskellige årsager – ikke umiddelbart har praktisk erfaring med hårfarve, men derfor kan man godt have en holdning til det, og det har vi selvfølgelig også i Det Konservative Folkeparti.
Den linje, som ministeren har lagt i dag, kan vi stå fuldt og helt bag.
Det er i EU, slaget for alvor skal slås. Vi synes faktisk, at der er kommet nogle resultater, som peger i den rigtige retning, bl.a. at der er vedtaget lavere grænser for tilladt indhold af PPD og PTD i hårfarver.
Det synes vi er et skridt i den rigtige retning.
Vi vil også gerne arbejde videre med den strategi, der skal lægges, men det er vigtigt for os, at det er i det rigtige forum, det foregår, altså i EU.
Jeg synes også, at debatten her har været interessant, i forhold til om der er nogle alternativer eller ej.
Jeg synes, det er en utrolig interessant diskussion, og jeg synes også, at vi i forbindelse med udvalgsarbejdet skal bruge nogle kræfter på at få belyst det nærmere.
For det er en problemstilling, som selvfølgelig er ret vigtig, og det er også alarmerende, når man ser de skader, der sker på baggrund af brug af hårfarve.
Derfor går vi konstruktivt og positivt ind i det udvalgsarbejde, der venter, for at se, om vi kan skabe et endnu bedre beslutningsgrundlag i forhold til det her.
Per Clausen (EL), 2010-04-22:
Jeg vil godt spørge fru Birgitte Josefsen, om det ikke gør indtryk på hende, at Dansk Frisør og Kosmetiker Forbund, som jo organiserer de mennesker, som arbejder professionelt med det her, har lavet en liste over hårfarvningsprodukter, der, som de siger, kan bruges som alternativ?
Jeg siger ikke, at de har identisk virkning osv., men at de kan bruges som et alternativ, altså at der findes alternative måder at få håret farvet på.
Jeg er enig med fru Birgitte Josefsen i, at det er en rettighed, som vi ikke skal tage fra os mennesker – det kan vi have brug for af mange forskellige gode og dårlige grunde.
Så det er jeg enig i.
Men der findes altså faktisk en alternativ måde at få farvet hår på.
Altså, det er ikke umuligt at leve i et moderne samfund med et forbud mod de her stoffer.
Birgitte Josefsen (V), 2010-04-22:
Det, vi er optaget af i Venstre, er, at vi arbejder kontinuerligt med at få udfaset skadelige kemikalier i alt, hvad vi har at gøre med i vores dagligdag, og dermed også de farlige kemikalier, der er i permanente hårfarver.
Det er jo korrekt, at der findes nogle alternative løsninger på markedet, men ikke når vi snakker permanente hårfarver.
Nu er jeg så heldig, at jeg er beriget med at have en frisør i min tætteste omgangskreds, så derfor har jeg jo, før vi skulle behandle sagen i dag, dykket lidt ned i den.
Jeg har så fået oplyst, at de produkter, der findes på markedet, indebærer, at man skal stå og hælde farve i håret med meget, meget jævne mellemrum, og det i sig selv kan faktisk også fremkalde en allergisk reaktion.
Per Clausen (EL), 2010-04-22:
Jeg er glad for, at fru Birgitte Josefsen har forberedt sig usædvanlig grundigt til den her diskussion.
Det vidner jo om den seriøsitet, vi behandler det med, og det er jeg kun glad for.
Jeg har naturligvis også snakket med folk, der arbejder professionelt med det her som frisører, og deres udgangspunkt er altså, at et forbud mod de her stoffer ville skabe en bedre sundhedsmæssig tilstand og mindre risici for dem i deres arbejde.
Men jeg vil så bare – for at komme lidt videre hen mod der, hvor vi trods alt er enige, for vi er jo enige om, at det her er en alvorlig sag, og at der skal gøres noget ved det, og det er jo da et godt udgangspunkt – spørge fru Birgitte Josefsen, om hun ikke er enig med mig i, at arbejdet for, at man så beslutter sig til, at et produkt skal være udfaset inden for en bestemt tidshorisont, godt kan medvirke til at øge tempoet i, hvad skal man sige, den produktudvikling, der sker i industrien.
Birgitte Josefsen (V), 2010-04-22:
Som vi hørte i ministerens tale, er det her jo en sag, som også optager det store fællesskab, nemlig samarbejdspartnerne i EU.
Derfor er jeg sikker på, at man vil følge den her sag i EU-regi, ligesom man følger de sager, der handler om andre kemikalier i de produkter, vi omgiver os med.
Vi er – om nogen – optaget af, at vi sikrer et så godt og så sundt liv for enhver borger og dermed også for dem, der arbejder med de her produkter.
Derfor er det første skridt, at vi nu får en klar og tydelig mærkning af netop de permanente hårfarver, og så er det jo altså op til den enkelte at forholde sig til, om man ønsker at putte produktet i håret eller ikke ønsker det.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-04-22:
Jeg noterer mig, at Venstre gerne vil vente på, at industrien nu finder nogle alternativer.
Hvor lang tid er tid nok for Venstre, når man nu kigger på, at der går de her 10-15 år, hvor vi ved, at de her to stoffer faktisk er livsfarlige for visse grupper af mennesker?
Hvor mange år skal der gå, før Venstre mener, at de skal være ude af hårfarvningsmidler?
Per Clausen (EL), 2010-04-22:
Jeg er da i hvert fald glad for at kunne konstatere, at det ikke er sådan, at hr. Benny Engelbrecht mener, at et forbud mod de her stoffer af principielle grunde skal udsættes i 5 år, men at det må komme an på en konkret afvejning af, hvor hurtigt man vurderer der kan komme et tilfredsstillende udbud af alternative produkter.
Det må vi jo så, synes jeg, få belyst yderligere under udvalgsarbejdet, for der er nogle af de ting, der bliver sagt her i dag, som jeg ikke er helt sikker på er rigtige, men det kan vi jo finde ud af i løbet af udvalgsarbejdet.
Og så må vi så se, hvor meget pres vi kan lægge på i forhold til en beretning.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-04-22:
Det var et yderst interessant svar.
Det vil sige, at Venstre altså overlader kemikalielovgivningen til virksomhederne.
Det glæder mig, at miljøministeren ikke sagde det sådan, men faktisk sagde det på en hel anden måde.
Men jeg har noteret mig, at Venstre så vil overlade det her til virksomhederne.
Det vil sige, at vi på sigt altså skal acceptere – for altid i virkeligheden, hvis de ikke har lyst til at udfase det – at vi har farlige stoffer som hårfarvningsmidler i Danmark.
Birgitte Josefsen (V), 2010-04-22:
Enhver virksomhed, der arbejder med at sælge produkter, er, ved jeg, optaget af, at den kan levere produkter med så få kemikalier i som overhovedet muligt.
Så derfor er jeg sikker på, at også de virksomheder, der arbejder med de her produkter, vil arbejde meget intenst og kontinuerligt på at få udviklet produkter, hvori der ikke er farlige kemikalier.
Per Clausen (EL), 2010-04-22:
Jeg håber da selvfølgelig også, at vi kan lave en fælles beretning, og noget tyder da på, at vi godt gennem det kan sætte lidt mere gang i processen.
Indtil nu er det jo gået den forkerte vej, fordi EU lavede et kosmetikdirektiv, der gjorde, at nogle EU-lande, som i forvejen havde et forbud mod de her stoffer, er blevet pålagt at fjerne det forbud – og også har gjort det.
Men jeg vil godt sige til hr. Benny Engelbrecht: Lad os nu se på den diskussion, der f.eks. foregår i Dansk Frisør & Kosmetiker Forbund, hvor man jo sådan set har det grundsynspunkt, at de her stoffer skal forbydes, fordi man er træt af, at medlemmerne bliver syge og kommer til skade på grund af det her.
De har jo sådan set den opfattelse, at man er i stand til at farve folks hår uden.
Altså, jeg har ikke dem, der arbejder som frisører, mistænkt for, at de sådan fuldstændig vil fjerne muligheden for at farve folks hår.
Benny Engelbrecht (S), 2010-04-22:
Jeg har også set den positivliste, som er udarbejdet af forbundet, og kan også godt se, at der er hårfarveprodukter på den liste.
Der er i øvrigt også en lang række andre fornuftige produkter som conditioners, shampooer og sådan noget.
Det er meget fornuftigt at have den tilgang.
Men det er også – kan jeg konstatere – en ret begrænset liste over hårfarver, og jeg må også sige, at jeg ikke ud af listen kan se, om det er permanente eller ikkepermanente hårfarver, der er på den liste.
Men det er selvfølgelig noget af det, jeg også håber vi kan få undersøgt nærmere under udvalgsarbejdet.
Birgitte Josefsen (V), 2010-04-22:
Nu er det jo ikke mig, der har en industrivirksomhed og arbejder med produktudvikling, så det spørgsmål må man jo sådan set stille til dem, der sidder med produktudviklingen.
Per Husted (S), 2010-04-22:
Nu skal jeg prøve at få svaret på det hele.
For lige at starte igen med økonomien, altså for at få den afsluttet, vil vi, som jeg nævnte, tage det fra globaliseringspuljen, hvad vi også havde med i efteråret.
Så vi mener nu nok, at finansieringen ligger der.
Med hensyn til de forskningsresultater, der viser det her, synes jeg egentlig, at vi i bemærkningerne til forslaget har nævnt en række forskellige forskningsindsatser rundtomkring, som underbygger det, vi siger.
Jeg mener, at det bliver lidt for langt at komme ind på dem her fra talerstolen, men de er nævnt i bemærkningerne, nederst på den første side.
Colette L. Brix (DF), 2010-04-22:
Vi går ind for, at skolerne selv kan tilrettelægge undervisningen fleksibelt med de holdstørrelser, som skolens ledelse finder bedst.
I dag er der store muligheder for at variere undervisningen, hvor der kan være behov for f.eks. forelæsninger, klasseundervisning eller studiegrupper.
En rigid, fastsat grænse på 26 elever passer ikke ind her.
Forslagsstillerne henviser til amerikanske og tyske undersøgelser med hensyn til store klassekvotienter, men mig bekendt viser danske undersøgelser ikke, at der er en sammenhæng mellem klassekvotienter, indlæringsevne og frafald.
Vi synes, det er bedre at give skolerne frihed til selv at bestemme og tilrettelægge.
Med et fast loft risikerer vi blot at sætte en stopper for, at flere unge kan komme i gymnasiet.
Dansk Folkeparti støtter ikke beslutningsforslaget.
Rasmus Jarlov (KF), 2010-04-22:
De Konservative støtter heller ikke forslaget.
Jeg synes sådan set, det er temmelig populistisk, at man midt i en af danmarkshistoriens største økonomiske kriser nu er i gang med en gavebod hernede i Folketingssalen, hvor man uden at have en nøjagtig pris vil uddele gaver til gymnasieeleverne.
Ud over at jeg synes, det er dårligt anvist, hvordan man skal skaffe pengene til det her, og at man bør tænke lidt mere økonomi ind i sine forslag, er det også udtryk for en central styring.
Vi går ind for, der skal være frihed til, at skolerne kan disponere over deres egne midler og træffe de beslutninger, som de finder bedst.
De er bedst udrustet til at vurdere, om det er en rigtig beslutning at have en lidt større eller en lidt mindre klassestørrelse.
Oppositionens ord om frihed og tilslutning til autonomi og selvstyre virker, som om de kun holder, lige indtil man får øje på et eller andet område, hvor man tror at man kan gavne nogle vælgere ved at gribe ind med central styring.
Det er gang på gang, flere gange om ugen, at vi står her med forslag fra oppositionen om, at nu skal vi lave en eller anden central lovgivning på undervisningsområdet, som fratager de lokale enheder friheden til selv at disponere over deres egne midler og træffe en beslutning om, hvordan de vil lede deres skoler.
Hvis et gymnasium vurderer, at de hellere vil have 26,5 elever i gennemsnit og så bruge midlerne på flere timer, nyt materiale eller noget andet i stedet for at oprette en ekstra klasse, synes jeg personligt, det er helt fint.
I forhold til det undersøgelsesmateriale, som understøtter beslutningsforslaget her, noterer jeg, at man tilsyneladende støtter sig til en californisk undersøgelse, når man henviser til, at der skulle være lavere karakterer og øget frafald i forbindelse med store klasser.
Alt i alt er forslaget dårligt underbygget, og vi kan hverken støtte, at man åbner op for flere udgifter i øjeblikkets økonomiske situation, eller at man fratager skolerne frihedsgrader i ledelsen.
Marianne Jelved (RV), 2010-04-22:
Det var dog forfærdeligt, som vi bliver skældt ud – for national styring, og jeg ved ikke hvad, ingen fleksibilitet.
Der er faktisk rigtig meget fleksibilitet i den her model, for her tales der om en gennemsnitlig klassekvotient på 26.
Det betyder, der kan være klassekvotienter, der er over 26, og klassekvotienter, der er under.
Det er sådan set det, der ligger i begrebet gennemsnitlig.
Det er faktisk en nyhed, at Det Radikale Venstre går ind for det her.
Det gør vi, fordi vi har ladet os overbevise af en række forskningsresultater, som ikke bare er amerikanske.
Jeg står her med nogle henvisninger til forskning fra Sverige, Linnköping University, og en forskningsindsats fra Anvendt KommunalForskning i København såmænd.
Så er der endelig en rapport fra Finansdepartementet i Stockholm.
Så har vi lige været i Singpore, og der har vi sandelig hørt, at det udmærkede lille land Singapore har sat sig en ny målsætning, at nu vil de ned fra 40 elever til 30 elever i klassen, for at eleverne kan få mere ud af undervisningen.
Så jeg er helt uforstående over for den totale afvisning af almindelige, saglige forskningsresultater, som har overbevist Det Radikale Venstre, fordi vi er så gode til at lytte, også til eksperterne.
Tak for ordet.
Rasmus Jarlov (KF), 2010-04-22:
Det er i forhold til den her diskussion om centralisme.
Det, vi fra Venstre og Konservatives side forsøger, er at give mere frihed til uddannelsesinstitutionerne.
Prisen for, at man får frihed til selv at træffe dispositioner, og at man får frihed til at træffe ledelsesbeslutninger, er så, at der også er nogle krav til, hvad der bliver leveret.
Det er jo bl.a. i det lys, at man skal se, at der kommer nationale test, og at der eksempelvis kommer krav om, hvordan eksamen skal afholdes.
Det er, fordi man vil være sikker på, at det, der kommer ud af uddannelsen, er noget, man kan måle, og at det er af en høj kvalitet.
Så der er en skelnen, med hensyn til hvor man blander sig.
Er det i, hvad der bliver leveret, eller er det i, hvilke beslutninger man tager?
Det er det, vi kalder at gå fra processtyring til resultatstyring.
Jeg ved også godt, at Enhedslisten er imod, at vi overhovedet stiller krav til resultaterne, men jeg siger det bare lige for at klargøre, hvad det er, der er vores politik.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2010-04-22:
Altså, hvis I ønsker at måle gennem karakterer, hvad der sker på uddannelsesinstitutionerne, har I skudt jer selv i begge fødder
– dobbelt op – ved at afskaffe gruppeeksamen.
Det er ikke længe siden, at Aalborg Universitet kom med en meget, meget grundig undersøgelse, en grundig forskning, der viste, at man simpelt hen fik mindre differentierede karakterer efter at have afskaffet gruppeeksamen.
Dengang man havde gruppeeksamen, hvor der var tid til de studerende, hvor man også fik alle dem med, som ikke lige kunne gå ind og levere på 20 minutter osv., og hvor undervisere og censorer faktisk havde tid til at se på, hvad de studerende egentlig kunne, var resultatet, at de karakterer, der kom ud af det, var mere differentierede, end de er nu.
Så hvis målet for De Konservative, da man afskaffede gruppeeksamen, var at få et bedre overblik over niveauet for de enkelte studerende på vores uddannelsesinstitutioner, så synes jeg, at I skal fremsætte et forslag så hurtigt som overhovedet muligt og få den gruppeeksamen tilbage.