runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Finn Sørensen (EL), 2015-02-05:
Tak for det svar.
Jeg vil egentlig også gerne kvittere for den del af ordførertalen, som jo var væsentlig mere nuanceret end den, vi hørte fra dem, der rejste forespørgslen her.
Jeg deler faktisk ordførerens, lad os bare kalde det optimisme på baggrund af det grønlandske valg.
Jeg havde måske gerne set et andet resultat, men jeg er enig i det, ordføreren siger, at det ser ud til, at realismen breder sig.
Men hvorfor så denne, hvad skal vi sige, meget voldsomme trang til at blande sig i debatten som Folketing og fortælle grønlænderne, hvad de skal, og hvad de ikke skal, når nu der faktisk måske er nogle positive tegn på, at det skal man nok finde ud af, selv om det er hamrende svært?
Johan Lund Olsen (IA), 2015-02-05:
Allerførst vil jeg godt lige sige, at jeg synes, at det her er en lidt underlig debat.
For realiteten er jo, at vi i 1979 fik hjemmestyre, og så gik vi skridtet videre i en forhandlingsproces sammen med Danmark og overgik til selvstyre i 2009, hvor Grønland fik mere og mere selvbestemmelseret på en række områder.
Men siden 1979 har Grønland altid selv skullet udarbejde sine finanslove, altså stå for sin egen økonomiske politik.
Derfor er det sådan en lidt underlig debat, at vi her i Folketingssalen skal drøfte den økonomiske politik i Grønland.
Vi har altså et parlament i Grønland, Inatsisartut, og en regering i Grønland, naalakkersuisut, som har ansvaret for at føre den økonomiske politik.
Det er bare en lille bemærkning, jeg har her til start.
Søren Espersen fra Dansk Folkeparti var jo også medlem af Selvstyrekommissionen, den dansk-grønlandske selvstyrekommission, og det er jo rigtigt, at der blev indgået en aftale imellem danske politikere og grønlandske politikere om, at bloktilskuddet skulle fastfryses på 2009-niveau.
Det var altså et forhandlingsresultat.
Nick Nielsen (SIU), 2015-02-05:
Jeg har ikke flere bemærkninger her.
Søren Espersen (DF), 2015-02-05:
Jeg er meget glad for det, hr. Nick Nielsen siger, for jeg mener, der kan gøres meget, og der tænker jeg på os selv, altså fra dansk side.
Vi har altså en undervisningssituation i Danmark i folkeskolen og gymnasiet, hvor eleverne ved langt mere om EU, end de ved om rigsfællesskabet, og det synes jeg er forargeligt.
Det ligger helt fjernt for de almindelige skoleklasser, som jeg får herind på Christiansborg, når jeg taler om Grønland og Færøerne.
Så der kan vi starte.
Fra Grønlands side ved man meget om, hvad der foregår i Danmark, fordi det er normalt, at man læser danske aviser og ugeblade i stor stil og følger med i radio og tv osv., så der er langt mere viden der, end der er herhjemme.
Det kunne man ændre på og gøre en masse ved.
Nick Nielsen (SIU), 2015-02-05:
Jeg vil give dig ret i, at vi står med nogle udfordringer derhjemme.
Du taler også om noget, som jeg tror vi alle sammen er enige om, nemlig at det vil være godt, at vi styrker det fællesskab, vi har.
Du nævner også nogle tiltag, der kan arbejdes på.
Men jeg savner ofte de bløde værdier i den her debat, når vi taler om, at vi vil styrke det fællesskab, vi har.
Det synes jeg ofte vi glemmer, og vi taler i stedet meget om de tekniske løsningsmuligheder.
Søren Espersen (DF), 2015-02-05:
Men fru Annette Vilhelmsen, det er jo år efter år, at vi står i Grønlandsdebatter og taler om, at vi nu må have en dialog, og så må vi prøve at hjælpe, hvor vi kan.
Det har vi jo gjort i lang tid.
Men der har ikke været nogen økonomiske reformer.
Der har ikke været nogen siden selvstyrets vedtagelse, som også finansministeren fortalte.
Så vi kan godt næste år stå her igen og sige: Nu skal vi have en dialog i gang.
Jeg mener, der skal tages fat, og der er kun ét sted, pilen peger på.
Det er Grønlands Selvstyre.
Det er Grønlands landsstyre, som har det fulde ansvar, og det skal ske.
Og jeg tror, de bedre vil kunne vurdere det, end jeg vil kunne.
Annette Vilhelmsen (SF), 2015-02-05:
Når jeg nævner det, er det sådan set, fordi Søren Espersens indlæg var meget følsomt bl.a. om det, der jo er en rigtig stor udfordring, nemlig fattigdom i Grønland og de udsatte børn.
Det er vi fuldstændig enige om at der skal gøres noget ved, det har vi et fælles ansvar for.
Men på samme tid stilles der nærmest krav om, at man i Grønland nu får løst de økonomiske udfordringer.
Og så har jeg svært ved at høre, om hr. Søren Espersen er indstillet på, at vi også fra dansk side eventuelt giver ekstra økonomiske midler, sådan at vi kan hjælpe de børn i Grønland, som lever i stor fattigdom – UNICEF og Red Barnet osv. har et stort arbejde deroppe.
Man ville jo fra dansk side kunne gå ind og være offensiv i forhold til det.
Noget af det, som jeg synes er positivt, og som Danmark kunne lære af, er, at man faktisk har en børneombudsmand i Grønland.
Og det vil jeg bare høre om Søren Espersens også synes var noget af det, vi måske i Danmark kunne lære af Grønland.
Jeg vil gerne igen sige, at jeg er glad for, at vi har debatten i dag, for den er jo som sagt ganske vigtig.
Vil hr. Flemming Møller Mortensen nævne et par eksempler på reformer, som ud fra et socialdemokratisk synspunkt ligger lige for?
Flemming Møller Mortensen (S), 2015-02-05:
Det er klarheden i forslaget til vedtagelse.
Jeg synes, at hr. Finn Sørensen falder over noget, der set med socialdemokratiske øjne er fuldstændig uden betydning.
Det forslag til vedtagelse, vi har fremsat, giver rent faktisk en klarhed over, at det, vi lytter til at Det Økonomiske Råd for Grønland siger, er, at der er behov for en politisk beslutsomhed, som giver en fremdrift på nogle områder.
Finn Sørensen (EL), 2015-02-05:
Alle ved jo, at der er et økonomisk råd for Grønland.
Det behøver man vel ikke skrive i et forslag til vedtagelse her i Folketinget.
Så det, vi gerne vil finde ud af, er, hvad formålet egentlig er med det.
Hvad er formålet med at fremhæve en ganske bestemt del af rapporten, nemlig den, der handler om strukturelle reformer?
Hvorfor er det så vigtigt, når vi samtidig erkender, at det er Grønlands ansvar at fastlægge den økonomiske politik og finde ud af, hvilke konkrete tiltag de vil sætte i værk for at løse deres økonomiske udfordringer?
Så jeg efterlyser såmænd bare et svar på, hvorfor det er så magtpåliggende – og hvad forstår ordføreren ved det her med strukturelle reformer, som åbenbart er sådan et magisk løsen, der skal gentages?
Hvorfor er det så vigtigt?
Flemming Møller Mortensen (S), 2015-02-05:
Jamen hr. Finn Sørensen, jeg står her som socialdemokrat, og jeg har den helt grundlæggende holdning, at det at være politiker og være med til at drive et land frem er at træffe de rigtige beslutninger på det rigtige tidspunkt.
Jeg synes i og for sig bare, at det, Det Økonomiske Råd for Grønland siger, er, at der er behov for, at der skal træffes beslutninger i Grønland.
Vi udtrykker ikke andet i den her tekst, end at det, vi siger, er det, der bliver anbefalet.
Det Økonomiske Råd er et råd, ligesom vi også har et økonomisk råd i Danmark.
Vi lytter sågar til råd udefra, nemlig fra OECD og andre, når vi skal forsøge at træffe de politiske beslutninger her i Danmark.
Men at Enhedslisten åbenbart melder sig ud af det at lytte til eksperter på et område, må stå for Enhedslistens regning.
Det gør vi ikke i Socialdemokraterne.
Vi tager gerne imod gode råd.
Og der ligger ikke andet i det forslag til vedtagelse, end at vi blot resumerer, at der rent faktisk er et økonomisk råd, og at de rent faktisk er kommet med nogle anbefalinger.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2015-02-05:
Mit budskab i den her debat og grunden til, at jeg synes, det var en god idé at rejse den her forespørgsel, er jo sådan set, at forståelsen for reformer ikke kommer af sig selv.
Derfor ved vi, både den nuværende regering og den tidligere regering, af erfaring, at det jo ikke er sådan, at når man foreslår ændringer, så breder glædesrusen sig over landet.
Der skal arbejdes for, at der bliver forståelse for behovet for reformer, og der er behov for, at man også ved, hvad alternativet er, hvis man ikke laver reformer.
Derfor mener jeg sådan set, at den her forespørgsel er udtryk for rettidig omhu fra vores side, fra det danske Folketings side, og udtryk for respekt, fordi vi interesserer os for grønlandske forhold.
Finn Sørensen (EL), 2015-02-05:
Tak til ordføreren.
Det er jo, som om indlæggene bliver mere og mere nuancerede, efterhånden som vi kommer frem i talerrækken.
Det er jeg glad for, og jeg tror, det ender rigtig godt, når grønlænderne selv får ordet sidst på dagen.
Når nu vi sådan set er enige om, at der er grundlag for en vis optimisme – som jo ikke skal bagatellisere de store problemer, der er – i forhold til Grønlands politiske liv og udvikling, hvorfor er det så så magtpåliggende for ordføreren og de andre partier bag det forslag til vedtagelse, der er fremsat her, at man skal fremhæve nogle ganske bestemte anbefalinger fra Det Økonomiske Råd, nemlig de her såkaldt strukturelle reformer?
Og så vil jeg gerne spørge ordføreren, hvad ordføreren forstår ved de strukturelle reformer.
Hvad er det for nogle, hvad skal man sige, magiske løsninger, der vil udspringe af at indføre disse strukturelle reformer?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2015-02-05:
Vi kommer ikke med nogle konkrete forslag.
Vi kan bare se, at der er et kæmpe problem for Grønland, og det, der bekymrer mig allermest, er, at hvis man har en drøm om at blive selvstændig, så kræver det altså også, at ens økonomi hviler i sig selv, for hvad enten man er afhængig af danske bloktilskud eller kinesiske mineselskaber, eller hvad ved jeg, så er der ikke tale om ægte frihed og uafhængighed, hvis ikke ens økonomi er sund.
Annette Vilhelmsen (SF), 2015-02-05:
Det er lige præcis disse konkretiseringer, jeg spørger efter, for jeg tror ikke, at man på fiskefabrikken i Paamiut nødvendigvis får en mere stabil produktion af, at vi engagerer os og bekymrer os hernede i Danmark.
Det gør man ved nogle konkrete muligheder for at kunne få en mere sikker drift – så hvis Claus Hjort Frederiksen lige ville blive en anelse mere konkret med hensyn til Venstres udspil i forhold til at styrke den grønlandske selvbærende økonomi.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2015-02-05:
Det gør jeg bl.a. ved, at vi interesserer os for, hvad der foregår i vores to lande, at vi er engageret i debatten, at vi følger med i udviklingen.
Det er jo forudsætningen for at have et samarbejde, at vi kan diskutere tingene.
I mit oplæg konstaterer jeg, hvad udfordringen er.
Det gør Grønlands Økonomiske Råd også, og der er det bare min bekymring, at vi kan se, at udfordringen er 7½ pct. af BNP.
For at vi kan forstå her i Danmark, hvad det er for en opgave, så ville det svare til, at vi skulle ud og finde besparelser på 135 mia. kr.
En ting er, at man erkender, at det er en nødvendighed at reformere, noget andet er, at hvis man skal have opbakning i befolkningen til reformerne, så skal man jo altså også begynde at konkretisere det på et tidspunkt.
Annette Vilhelmsen (SF), 2015-02-05:
Også mange tak for talen fra hr. Claus Hjort Frederiksen.
Jeg hører den også en anelse mere balanceret og i hvert fald som et stort ønske om, at det skal komme til at gå væsentlig bedre for den grønlandske økonomi.
Claus Hjort Frederiksen nævner, at den grønlandske økonomi skal være selvbærende.
Jeg vil gerne bede om en lille forudsigende udtalelse om, hvordan det skal ske, og hvornår det vil kunne ske.
Med hensyn til det selvbærende
Det andet er: Hvordan ser Claus Hjort Frederiksen et godt, ligeværdigt, tillidsfuldt samarbejde mellem Danmark og Grønland i regi af rigsfællesskabet for at komme nogle af de her meget alvorlige udfordringer til livs?
Søren Espersen (DF), 2015-02-05:
Nej, det kan jeg selvfølgelig ikke.
Hvordan skulle jeg kunne det?
Jeg har ikke nogen særlig indsigt i alle de funktioner, der er i det grønlandske økonomiske system.
Det har til gengæld Grønlands Økonomiske Råd, og de kommer med en række anvisninger, som jeg synes har været interessante.
Nogle af dem bliver også citeret af finansministeren.
Der bliver sagt formynderisk tilgang.
Altså, kan vi ikke godt snart holde op med den der snak.
Én gang er man koloniherre, og man har ikke glemt det, én gang er man formynderisk osv.
Hold dog op!
Så skal vi ikke lige glemme den der sådan lidt, hvad hedder det, følsomme snak.
Vi siger det, som det er.
Det håber jeg også fru Annette Vilhelmsen vil gøre.
Grønland styrer mod en økonomisk katastrofe, og det er svært at se bare den mindste smule lys forude, der vil kunne skabe grobund for optimisme.
Det forhindrer dog ikke medier og politikere i indimellem at skabe det indtryk, at en selvbåren grønlandsk økonomi baseret på råstoffer ligger lige om hjørnet, og at opsvinget vil komme, når man lige får etableret det og det storskalaprojekt.
Og der er altid en eller anden veltalende udenlandsk lobbyist, der kommer forbi, både i Nuuk og i København, og frister med milliarder, og hver gang haster projektet helt enormt meget.
Det gik så hurtigt, at loven i mine øjne blev sjasket igennem, for nu skulle det være, lige her og nu.
Det vil jeg sådan set
ikke bebrejde regeringen, for jeg er ikke i tvivl om, at daværende justitsminister Karen Hækkerup i den grad blev presset til denne uværdige lynproces af det grønlandske landsstyre.
Én bemærkning fra den folketingsdebat, vi havde, husker jeg i særlig grad.
Jeg havde til ordføreren fra Siumut, fru Doris Jakobsen, stillet det spørgsmål, om hun ikke var enig med mig i, at vedtagelsen af denne storskalalov godt kunne have ventet nogle få måneder, til efterårssamlingen, således at vi kunne få ordentlig tid til det lovforberedende arbejde, og hun svarede, citat: Nej, for Grønland har ikke tid til at vente.
Men her talte vi altså om uger, og her kan man jo have professor Minik Rosings oplysning in mente om, at der i bedste fald går 25 år – 25 år! – fra det øjeblik, et værdifuldt råstof er lokaliseret og kortlagt, til det øjeblik, hvor der rent faktisk begynder at rulle penge ind til virksomheden, og så yderligere 5-10 år, inden nogle af disse penge lander i landskassen.
Men Grønland havde altså ikke tid til at vente nogle uger.
Men så hysterisk var stemningen så sent som sidste forår blandt mange grønlandske politikere og jo i særlig grad anført af en højtsvævende landsstyreformand.
Det skulle glæde mig, hvis det er ændret, og det er mit håb, at forespørgselsdebatten til statsministeren i dag på samme måde vil blive pragmatisk og fremadskuende, til gavn for Grønland og rigsfællesskabet i øvrigt.
Annette Vilhelmsen (SF), 2015-02-05:
Tak for, at debatten er rejst.
Der er nogle ting, jeg lige har brug for at få afklaret, for jeg synes ikke, de kommer helt klart frem.
I mine ører står Søren Espersen for en meget formynderisk tilgang.
Det er sådan set det, jeg reagerer på, og det er også derfor, at SF ikke gået med på jeres forslag til vedtagelse.
I jeres forslag til vedtagelse lægger I jer op ad Det Økonomiske Råd i Grønland, som anbefaler strukturelle reformer, der »løser de underliggende udfordringer«.
Vil Søren Espersen lige definere, hvordan man kortfattet her og nu i Folketinget i Danmark kan fortælle Grønland, hvordan de løser de underliggende udfordringer?
Søren Espersen (DF), 2015-02-05:
Jeg mener da, at det er glimrende, at der er et samarbejde, og jeg ved også, at man fra Grønlands side flere gange har anmodet om og fået assistance på det sociale område; det er da alt sammen glimrende.
Jeg siger bare det, som jeg også hørte hr. Flemming Møller Mortensen sige, nemlig at der er grænser for, hvor meget fattigdom vi vil acceptere i Grønland, fordi Grønland og Danmark har hængt sammen i så mange år, som vi har; fordi vi har en helt afgørende indflydelse på Grønlands økonomiske indtjening via bloktilskuddet; og fordi vi samarbejder på alle mulige felter, juridisk, politimæssigt osv.
Selvfølgelig skal Danmark da engagere sig i det og sige: Der er noget, vi ikke vil acceptere.
Det er et særligt ansvar, vi har, som vi ikke har for Somalia eller Kenya eller Ceylon, eller hvad ved jeg.
Det er et særligt ansvar.
Ceylon hedder det vist ikke mere, og jeg kan se, statsministeren griner.
Det hedder også Beijing, kan jeg forstå.
Undskyld!
Flemming Møller Mortensen (S), 2015-02-05:
Jeg er helt enig i, at udfordringen er stor, hvis der rent socialt bliver stor ulighed de tre parter i rigsfællesskabet imellem.
Men jeg synes bare ikke, det er særlig konstruktivt, at man i Dansk Folkeparti bruger den retorik, man bruger.
Jeg synes, at den tætte dialog mellem Grønland og Danmark er meget mere afgørende, og det lagde både statsministeren og finansministeren op til i deres redegørelser, også med det, der blev sagt, om, at vi ville hjælpe fra dansk side.
Altså, har vi spidskompetencer i danske ministerier, som kan komme i spil og forbedre situationen i Grønland, så synes jeg da, at det er en helt anden situation end at sige, at man vil blæse på, hvordan tingene er organiseret, og at man vil stille skrappe krav.
For det mener jeg ikke selvstyreloven giver mulighed for, og slet ikke i en konstruktiv debat som den her synes jeg det er passende.
Søren Espersen (DF), 2015-02-05:
Selvstyreloven er jo en realitet.
Den blev vedtaget, ikke med vores støtte, hvilket hr. Flemming Møller Mortensen godt ved, men den er en realitet, og derfor anerkender vi den som værende lovgivning i både Danmark og Grønland.
Men jeg må bare sige, at respekten for selvstyreloven ophører for mig i det øjeblik, hvor Grønland får andre sociale standarder end resten af Norden.
Det mener jeg ikke vi kan acceptere.
Der må foregå et eller andet.
Hele min tale har jeg jo brugt på at sige: Det er landsstyrets problem, det er landsstyret, der skal løse det, men det er også Danmarks problem, fordi vi er i rigsfællesskab med Grønland, og fordi vi yder en stor økonomisk støtte til Grønland og har bundet os til det.
Så det er vores medansvar, men det er landsstyret i Grønland, der skal løse opgaverne.
Flemming Møller Mortensen (S), 2015-02-05:
Først vil jeg gerne sige, at der i hvert fald er en stor fællesmængde i forhold til det, at vi kerer os om forholdene i Grønland.
Men jeg vil gerne spørge ind til noget af det samme, som hr. Finn Sørensen spurgte ind til, for jeg synes, Dansk Folkepartis ordfører, hr. Søren Espersen, bruger nogle ord, som jeg ikke synes er brugt med forståelse for eller med respekt for selvstyreloven og heller ikke med forståelse for det forslag til vedtagelse, som hr. Søren Espersen læste op og mange partier er enige i, nemlig at vi netop anerkender og understreger, at Grønlands selvstyre har ansvaret for den økonomiske politik.
Når ordføreren så siger, at der skal stilles skrappe krav til landsstyret og samtidig siger, at Dansk Folkeparti vil blæse på, hvordan det er organiseret, så forstår jeg bare ikke rigtig, hvordan det er, Dansk Folkeparti vil agere og virke, samtidig med at der bliver udtrykt respekt for selvstyreloven.
Søren Espersen (DF), 2015-02-05:
Jamen så langt er jeg slet ikke i de vurderinger.
Det, det drejer sig om, er, at nu skal Grønlands økonomiske problemer løses, og at ansvaret ligger hos Grønlands landsstyre, hvilket vi alle sammen er enige om her.
Det må ske, for der foregår ting, som ikke er acceptable efter nordiske velfærdsforhold.
Det kan vi ikke have, og det kan jeg ikke forstå at ordføreren ikke er enig med mig i.
Der er ting, som er anderledes i Grønland.
Fattigdommen er langt større, og der er kæmpestore strukturelle problemer – specielt på det sociale område.
Det skal løses, og det håber jeg bliver løst.
Finn Sørensen (EL), 2015-02-05:
Jeg spurgte jo meget konkret ind til en vending, som ordføreren brugte: Der skal stilles nogle skrappe krav til Grønland.
Så spørger jeg: Hvad er det helt konkret for nogle krav, der skal stilles?
Hvordan vil ordføreren bære sig af med, at regeringen eller vi som det danske Folketing stiller disse krav, når det er sådan, at Grønland har overtaget ansvaret for den økonomiske politik?
Og hvad skal efter ordførerens mening være konsekvenserne, hvis grønlænderne ikke gør, som ordføreren mener de skal gøre?
Søren Espersen (DF), 2015-02-05:
Jeg nævnte nogle af de ting, der i mine øjne ikke vil kunne accepteres.
Som ordføreren givetvis også ved, får vi jo oplysninger fra Grønland.
F.eks. har der været en artikel i en avis om børn i Nuuk, som i nogle tilfælde går hen for at tigge mad, når institutionerne lukker om eftermiddagen, fordi de ikke får nok at spise.
Vi hører om forsømte børn flere steder, og der er et gennemgående fattigdomsproblem.
Det kan vi ikke acceptere, og så vil jeg blæse på, hvordan det bliver organiseret.
Det er danske statsborgere, der ikke behandles på de samme fornuftige måder, som man gør i et nordisk velfærdssystem, og det kan ikke accepteres.
Finansministeren fortalte, at der ikke havde været nogen reformer siden selvstyrelovens vedtagelse i 2009.
Ansvaret ligger der, og de ting skal løses.
Finn Sørensen (EL), 2015-02-05:
Mange tak, og tak til hr. Søren Espersen for oplægget og for at tage initiativ til forespørgslen.
Jeg har undret mig lidt over, hvad formålet med den her forespørgsel egentlig er, og jeg blev da en lille smule klogere, da jeg hørte ordførerens indlæg.
For jeg synes, det lyser ud af det, at ordføreren ikke har tillid til, at grønlænderne selv kan finde ud af, hvilke løsninger der er gode for dem i forhold til at løse de store udfordringer, som vi jo alle sammen er enige om at grønlænderne står over for.
Det kom jo klart til udtryk, i og med at ordføreren sagde, at der skal stilles skrappe krav til den grønlandske politik på det her område.
Så spørger jeg bare: Hvordan mener ordføreren vi skal stille skrappe krav til Grønland, når de rent faktisk har overtaget ansvaret for den økonomiske politik?
Hvad er det sådan mere konkret for nogle krav, ordføreren mener der skal stilles til den grønlandske regering – det må man vel have en idé om, hvis man vil stille krav – og hvad er konsekvenserne, hvis Grønland ikke retter sig efter de krav, som Dansk Folkeparti stiller?
Søren Espersen (DF), 2015-02-05:
Undskyld!
Tak, formand.
Jeg er blevet bedt om på vegne af Venstre, Socialdemokraterne, Dansk Folkeparti, Det Radikale Venstre, Det Konservative Folkeparti, Liberal Alliance og Siumut at fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse
»Folketinget konstaterer, at Grønland står over for store økonomiske udfordringer med en aldrende befolkning, høj arbejdsløshed og svag økonomisk vækst.
Folketinget noterer sig, at Grønlands økonomiske råd i rapporten fra 2014 påpeger et behov for at sikre balance mellem indtægter og udgifter i den grønlandske økonomi på kort og længere sigt, og at rådet anbefaler strukturelle reformer, der løser de underliggende udfordringer i Grønlands økonomi.
Folketinget anerkender og understreger, at Grønlands Selvstyre selv har ansvaret for den økonomiske politik.
Flemming Møller Mortensen (S), 2015-02-05:
Jeg må sige til fru Annette Vilhelmsen, at det er et besynderligt spørgsmål at stille til en socialdemokratisk grønlandsordfører at bede ham komme med svar på, hvad der set med danske socialdemokratiske øjne vil være rigtigt at gøre i Grønland, når vi ikke har kompetencen til at træffe de beslutninger.
Det er et rent grønlandsk anliggende.
Lad nu de dygtige og ansvarlige grønlandske politikere rådføre sig med deres rådgivere og træffe beslutninger – f.eks. om at lytte til nogle eksperter og spidskompetencer i danske ministerier.
Det bliver stillet til rådighed.
Men lad være med at spørge en socialdemokratisk grønlandsordfører om, hvad der måtte være rigtigt for Grønland.
Annette Vilhelmsen (SF), 2015-02-05:
Jamen det gør jeg jo, fordi hr. Flemming Møller Mortensen startede med at sige, at han i dag står på talerstolen som socialdemokrat.
Det var sådan set bare derfor, jeg tænkte, at det var interessant at høre, hvad Socialdemokraterne så synes.
Det særlige forhold, der gør sig gældende, er jo, at både Grønland og Danmark er en del af rigsfællesskabet, og vi har selvfølgelig en stor interesse i at anerkende rigsfællesskabet.
Kunne jeg ikke bare få en bemærkning om, hvor hr. Flemming Møller Mortensen ser værdien af rigsfællesskabet?