runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bent Bøgsted (DF), 2015-12-08:
Jamen, altså, hvis man kigger på refusionen fremover, som der nu også bliver talt om, så skal refusionen i stedet for at gå direkte til mentorstøtte tages fra rådighedsbeløbet og bruges til refusion af udgifter til aktivering for nogle af grupperne.
Altså, jeg synes, at man skal passe på med at gøre det værre, end det er.
Og uanset hvad der bliver sagt, kan man stadig væk få den mentorstøtte, der er behov for, til den enkelte.
Det, loven siger her, er, at det er minimum en gang hver 14. dag – minimum.
Loven siger ikke, at man ikke må give mentorstøtte i flere dage i løbet af en 14-dages periode – det kan man godt – men man skal som minimum gøre det en gang hver 14. dag.
Tidligere var det minimum en gang om ugen.
Finn Sørensen (EL), 2015-12-08:
Jeg kan kun opfordre alle dem, der følger med i den her debat på tv, til at sætte sig ned og læse bemærkningerne til lovforslaget.
Det drejer sig om, at der skal spares 400 mio. kr., fordi det er led i en finanslovsaftale, hvor der skal gives nogle skattelettelser til virksomhedsejerne.
Det er den ene grund.
Den anden grund er, at man jo sådan set vil have en anden form for indsats end den, der var meningen med mentorordningen og med den vejledning og opkvalificering, som man også vil skære ned på.
Det står klart i bemærkningerne, at det er i stedet for det her pussenusseri med, at man hjælper de ledige og sådan noget, for puha, det skal vi ikke; de skal bare ud og arbejde, skal de.
Man glemmer altså, at vi taler om en målgruppe, som man, da man lavede kontanthjælpsaftalen, var enige om, netop var en målgruppe, man ikke bare kunne sende ud i virksomhedspraktik og alt muligt, fordi de skulle have en særlig hjælp.
Hvorfor er man ikke ærlig, når man står på talerstolen, og holder sig til det, der egentlig er tankegangen i lovforslaget?
Hans Andersen (V), 2015-12-08:
Hr. Finn Sørensen nævner, at de ledige skal ud og arbejde.
Det er sådan set den bedste tilgang til det.
Hvis de så ikke er i stand til det, kan man også gøre brug af mentorordningen.
Det er der sådan set stadig væk mulighed for.
Vi har bare her lagt op til, at kommunerne får mere fleksibilitet.
Det er korrekt, at man med det her lovforslag samlet set sparer 400 mio. kr.
Det er også derfor, jeg nævnte, at vi samlet bruger 4 mia. kr. på en beskæftigelsesindsats i Danmark.
Derfor finder jeg sådan set, at det er fornuftigt, at vi også kigger på, hvordan vi bruger ressourcerne.
Finn Sørensen (EL), 2015-12-08:
Ordførerens argumenter er jo stik modsat det bilag, som regeringen selv har fremlagt i forbindelse med det her lovforslag, nemlig det, der hedder ligestillingsvurderingen.
Der står jo klart og tydeligt om den primære målgruppe for lovforslaget, altså for mentorindsatsen: »Målgrupperne er aktivitetsparate modtagere af kontanthjælp eller uddannelseshjælp, som har ret og pligt til tilbud om mentorstøtte, fordi de ikke er i stand til at deltage i andre aktive tilbud efter beskæftigelseslovgivningen.«
Det er den målgruppe, vi her taler om, og det er lige nøjagtig hjælpen til den målgruppe, man skærer ned på.
Det hænger da ikke sammen.
Det må ordføreren da indrømme.
Indrøm det nu; det handler om at spare, så der kan gives nogle skattelettelser til virksomhedsejerne.
Hans Andersen (V), 2015-12-08:
Jeg er sådan set meget tilfreds med, at vi i en finanslov er i stand til både at tilføre flere penge til sundhedsområdet og til ældreområdet.
Her er der så et område, hvor vi siger, at vi sådan set for lidt færre penge stadig væk kan få en meget, meget aktiv beskæftigelsesindsats.
Det, vi blot siger, er, at vi ikke stiller et helt firkantet krav om, at den så skal gives hver uge.
Vi siger, at vi sådan set godt kan give den hver 14. dag og stadig væk nå målet om, at de mest udsatte kontanthjælpsmodtagere kommer i arbejde hurtigst muligt.
Joachim B. Olsen (LA), 2015-12-08:
Tusind tak for det.
Som sagt er det her et forslag, som er et resultat af den finanslovsaftale, som netop er blevet indgået.
Vi bruger i Danmark langt mere på den aktive beskæftigelsesindsats end noget andet land i verden.
Vi bruger f.eks. dobbelt så meget, som man gør i Sverige.
Nytteværdien af de ekstra milliarder, vi bruger, er forsvindende lille.
De sidste milliarder, vi bruger på den aktive beskæftigelsesindsats, kunne bruges langt bedre på f.eks. lavere skatter og afgifter, som ville skabe job til de mennesker, man prøver at hjælpe i job med den aktive beskæftigelsesindsats.
Vi bruger 4 mia. kr. på den aktive beskæftigelsesindsats alene til dagpenge- og kontanthjælpsmodtagere, herunder altså mentorstøtte.
Med det her lovforslag ændres minimumskravet for, hvor ofte kontanthjælpsmodtagere, som ikke kan deltage i andre tilbud, skal have kontakt med deres mentor.
I dag er minimumskravet en gang om ugen, i fremtiden vil det være en gang hver anden uge.
Det her lovforslag afskaffer også refusionen af udgifter til øvrig vejledning og opkvalificering til jobparate og åbenlyst uddannelsesparate.
På dansk betyder det, at kommunerne ikke længere kan få dækket udgifter til alt det, som ikke virker.
Det er yderst fornuftigt.
Til sidst sammenlægges rammen for mentorordningen med rammen for aktivindsatsen.
Den nye ramme reduceres med 146 mio. kr.
Det er et lille skridt i den rigtige retning i forhold til at reducere udgifterne på området.
Sammenlagt giver forslaget en besparelse på 400 mio. kr.
Det kan vi naturligvis godt støtte.
Torsten Gejl (ALT), 2015-12-08:
Alternativet ser det her som én ud af en lang række forringelser af vilkår og forhold for de mest udsatte mennesker i det her land.
Det er simpelt hen den økonomiske ulighed, der er ved at slå rigtig meget igennem.
Man tager fra de fattige og giver til de rige i en sådan slags omvendt Robin Hood-model.
Hovedindholdet i det her lovforslag er for mig at se, at man fratager udsatte kontanthjælpsmodtagere muligheden for at få mentorhjælp og opkvalificering til at komme i job.
Det gør man, samtidig med at man sænker kontanthjælpsloftet for at presse udsatte kontanthjælpsmodtagere til at søge et arbejde, som ofte ikke findes.
Det vil sige, at man presser de ledige på understøttelsen, for at de skal søge arbejde, mens man forringer støtten til at finde uddannelse og arbejde.
Så kalder man det understøttelse af et mere virksomhedsrettet fokus, eller man kalder det målretning af indsatsen.
Det vil sige, at man nærmest snakker det op til at være en fordel for de ledige.
Der kan jeg ærlig talt bedre lide Joachim B. Olsens ærlige, meget liberale udgangspunkt, end jeg kan lide, at man får det her til at ligne et eller andet, som gavner kontanthjælpsmodtagerne.
Jeg er jo relativt ny i Folketinget, så jeg plejer at se debatterne på tv, og nogle gange har jeg tænkt: Tror de selv på det, de står og siger?
Der synes jeg at man skal være ærlig og kalde det en spareøvelse, der tilvejebringer en besparelse på 400 mio. kr., i stedet for at stå og sige, at det her vil gavne beskæftigelsesindsatsen.
Argumentet for at lave de her besparelser er, at der generelt – hævder beskæftigelsesministeren – er positive effekter af en virksomhedsrettet indsats, men at der ikke er dokumentation for generelle positive effekter af øvrig vejledning og opkvalificering.
I Alternativet har vi også lyttet til undersøgelser, der siger
noget andet.
F.eks. er der et lodtrækningsforsøg fra Styrelsen for Arbejdsmarked og Rekruttering fra 2012-2013, der viser, hvor mange af de 18-29-årige kontanthjælpsmodtagere med en tilknyttet mentor der kom i arbejde i forhold til dem, der ikke havde det.
Her viste det sig, at hele 30 pct. flere af de unge, som fik en mentor, kom i uddannelse, og at ca. 40 pct. fik et job.
Jeg vil yderligere gøre opmærksom på, at der i går i Landstingssalen her på Christiansborg var en konference, der hed »Kontanthjælp – vilkår og muligheder på kanten af arbejdsmarkedet«.
Her fortalte ekspert efter ekspert om mentorordningernes værdi, ikke mindst i forhold til at fastholde mennesker i en relation til arbejdsmarkedet og uddannelsesmarkedet.
I Alternativet har vi ikke noget imod virksomhedsrettet indsats og virksomhedsrettet praktik.
Det er noget af det bedste til at få ledige i arbejde.
Det er ikke det, vi har noget imod.
Men det at kalde besparelser på 400 mio. kr. for en understøttelse af virksomhedsrettet fokus i indsatsen køber vi ikke i Alternativet.
Kommunerne bliver ramt økonomisk, og det vil i sidste ende medføre, at de bliver nødsaget til at yde en ringere indsats med dårlige værktøjer.
Derfor er vi imod det her forslag.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2015-12-08:
Logikken her er altså fuldstændig væk for mig.
For det, der sker, er jo, at i forhold til dem, der er på kanten af arbejdsmarkedet, dem, der har det svært, dem, der mangler nogle kvalifikationer til at komme ud på arbejdsmarkedet, piller regeringen og Dansk Folkeparti nu nogle af mulighederne, for at de kan blive opkvalificeret og få mentorstøtte, fra dem – i hvert fald retten til det.
Så siger ordføreren: Nå ja, men så har kommunen jo mulighed for at hjælpe dem alligevel.
Men regeringen og DF skærer jo i kommunernes mulighed for at gøre det, fordi man tager pengene fra dem.
Man tager de penge fra kommunerne, som de skal bruge til at yde den indsats, som de ikke længere er tvunget til.
Det eneste, der hænger sammen – og det kan jeg jo godt se at ordføreren heller ikke vil svare på – er, at man tager 400 mio. kr. fra dem, der har det svært, og bruger dem til skattelettelser til de rigeste.
Bent Bøgsted (DF), 2015-12-08:
Så kan jeg oplyse hr. Lennart Damsbo-Andersen om, at jeg da har haft kontakt med nogle, der i en periode på 3 måneder kun har haft kontakt med mentoren én gang, og ifølge den lovgivning, som hr. Lennart Damsbo-Andersen siger var den, Socialdemokratiet har lavet, skulle de have minimum en gang om ugen, men de har kun haft kontakt én gang på 3 måneder.
Så er der noget galt.
Er det ikke sådan, at i bund og grund, uanset om der står minimum en gang om ugen eller minimum en gang hver fjortende dag, er det kommunen, der i sidste ende afgør, hvor meget mentorstøtte den enkelte har behov for?
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2015-12-08:
I det øjeblik, at kontanthjælpsmodtageren er i den situation, at man har ret til mentorstøtte, er det ikke kommunen, der afgør hvor meget.
De kan godt afgøre, at der skal mere til, men de kan ikke trække ned, og det eksempel, som hr. Bent Bøgsted refererer til her, synes jeg er lige til at anmelde, fordi det er et klart brud på den aftale, som vi har lavet.
Joachim B. Olsen (LA), 2015-12-08:
Inden man står og beklager alt for meget, at der bliver ændret i kontanthjælpsreformen, ville det så ikke være på sin plads at erkende, at det gjorde man jo selv.
Der var da ikke engang gået et halvt år, da vi sidst lavede en kontanthjælpsreform i 2013, før man ændrede på den og afskaffede den gensidige forsørgerpligt.
Man har også lavet andre ændringer i kontanthjælpsreformen på finansloven med Enhedslisten.
Så inden man kritiserer blå blok for at lave ændringer i det, som ordføreren rigtigt sagde var en aftale og ikke et forlig, bør man måske også lige understrege eller gøre opmærksom på, at det har man jo selv gjort.
Så mere betænkeligt er det vel ikke.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2015-12-08:
Nu er jeg af den opfattelse, at det var en situation, hvor man gav noget til, da vi lavede en aftale med Enhedslisten.
Der lagde vi jo noget til, som i hvert fald var en forbedring for de mennesker, som det her handler om.
Det synes jeg bestemt er noget andet end den situation, vi står i her i dag, hvor Dansk Folkeparti sammen med regeringen jo tager noget fra.
Joachim B. Olsen (LA), 2015-12-08:
Så Socialdemokratiets tilgang til det her område er, at man kun kan lægge noget til, altså fra politisk side kan man kun lægge noget til, det kan kun blive dyrere.
Man kan ikke ligesom lave en politisk vurdering af udgifterne på et område og sige, at her bruger vi efter vores opfattelse nogle midler forkert, de her midler kan bruges bedre andre steder i systemet eller andre steder i vores økonomi.
Man har altså den opfattelse fra Socialdemokratiets side, at man kun kan lægge noget til, at man kun kan gøre noget dyrere, dyrere er automatisk bedre.
Det må jeg sige
overrasker mig.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2015-12-08:
Det handler jo om, at vi indretter vores systemer sådan, at de er bedst for de mennesker, som det handler om, i det her tilfælde er det kontanthjælpsmodtagere.
Så er det sådan set min opfattelse, at for så vidt partierne er enige om, at man skal gå en vej, skal man da gøre det, uanset om så det koster penge.
Det her handler jo om, at vi kan trække nogle mennesker – og det tror jeg også hr. Joachim B. Olsen er enig i – tættere på arbejdsmarkedet, og jeg ved da, at Liberal Alliance er yderst optaget af, hvordan arbejdsudbuddet f.eks. er.
Det her er jo med til at sikre, at vi får et større arbejdsudbud, så Liberal Alliance burde jo i virkeligheden være helt imod det her.
Bent Bøgsted (DF), 2015-12-08:
Lovforslaget her omhandler som sagt mentorstøtte, og der har været store diskussioner om, hvordan mentorstøtten fungerer.
Mentorstøtte kan være en rigtig god ting for dem, der er langt fra arbejdsmarkedet og har nogle problemer, og der er forskellige måder at bruge mentorstøtten på.
I den her forbindelse går det ud på, at man sætter minimumskravet til mentorstøtten ned til en gang hver fjortende gang i stedet for en gang om ugen som minimum.
Men det har altid været sådan, at det har været kommunerne selv, der i samarbejde med den enkelte har afgjort, hvor meget mentorstøtte der er behov for, og vi har også kunnet se, at der faktisk har været mentorer, der egentlig har fået betaling for at have kontakt til kontanthjælpsmodtagere uden reelt at have haft ret meget kontakt til dem.
Det er så også beklageligt.
Jeg nævnte før et eksempel på, at man kun havde snakket med mentoren en gang i løbet af 3 måneder, og det er igen det med, at det er kommunen, der afgør, hvor meget man har behov for.
Så siger man, at det minimum skal være en gang om ugen, men hvis ikke kommunerne lever op til det, kan vi fastsætte en gang om dagen eller en gang om ugen eller en gang hver fjortende dag, vi vil være lige vidt, når det alligevel er kommunerne, der selv vurderer, hvor meget de vil satse på mentorstøtte, og hvor meget hjælp den enkelte skal have.
Jeg tror, vi kan blive enige om, at der er stor forskel på, hvor meget hjælp de enkelte har behov for.
Der er nogle, der kan klare sig med lidt kontakt med mentorer, mens andre har behov for at have en mentor omkring sig hele tiden, og kommunerne har stadig væk mulighed for at give den enkelte den mentorkontakt, der er behov for.
Det skal ikke dreje sig om, at mentoren har kontakt til den enkelte en gang om ugen eller en gang hver fjortende dag, men det skal dreje sig om, at mentorerne har kontakt til den enkelte, når der er behov for det.
Og når den enkelte har brug for hjælp, skal det selvfølgelig være sådan, at vedkommende kan få fat i en mentor, og sådan er det også efter det her stadig væk. Så jeg synes ikke, at det er så slemt igen, når det her bliver indfaset, og jeg tror egentlig på, at kommunerne i dag vurderer, om den enkelte har brug for en mentor hver eneste dag.
Det er der nogle, der har i dag, og det kan de også fremover have.
Selv om det er minimum en gang hver fjortende gang, kan kommunen stadig væk sætte en mentor på den enkelte hver eneste dag, som de også kan i dag.
Det ændrer det her ikke noget på.
Det her er bare et minimumskrav til den kontakt, mentoren skal have til den enkelte.
Så i bund og grund tror jeg nok det her kommer til at gå.
Vi bruger i hvert fald en hel del unødigt på mentorer.
Mentorstøtten skal gives der, hvor det virkelig kan batte noget, og hvor det virkelig kan hjælpe.
Finn Sørensen (EL), 2015-12-08:
Jeg må sige, at ordføreren får padlet sig rigtig langt ud på søen for at finde en undskyldning for at medvirke til den her nedskæring.
Altså det, at ordføreren har talt med et par kontanthjælpsmodtagere i kommuner, der ikke har opfyldt loven, bliver pludselig et argument for at reducere retten for alle, for det er jo det, der sker.
Jeg går ud fra, at ordføreren var enig i at indføre ordningen i sin tid, fordi den var målrettet en af de mest udsatte grupper af kontanthjælpsmodtagere, nemlig de aktivitetsparate.
Så spørger jeg bare ordføreren: Hvordan skulle det hjælpe på de menneskers muligheder for at komme ind på arbejdsmarkedet, at man forringer et redskab, som bliver rost af socialrådgiverne og andre fagpersoner, som er tæt på det her?
Hvordan skulle det hjælpe de mennesker, at man reducerer en ret, de har i den nuværende lovgivning?
Bent Bøgsted (DF), 2015-12-08:
Jamen de har også en ret til at få mentorstøtte med den her lovgivning.
Det, der står i lovforslaget, er, at det går fra, at man minimum en gang om ugen har ret til at få stillet en mentor til rådighed, til, at det nu minimum er en gang hver 14. dag.
Men det ændrer ikke ved, at kommunerne stadig væk kan sige: Her er nogle, der har behov for mentorstøtte hver dag.
Det kan de stadig væk gøre.
Det ændres der ikke noget ved.
Det eneste, der er ændret her, er, at man går fra, at det ifølge loven skal være en gang om ugen, til, at det skal være en gang hver 14. dag.
Det kan de stadig væk gøre, og de kan stadig væk sætte en mentor på dem, der har behov for det, en gang om ugen.
Det har ikke noget med det at gøre.
Lovforslaget siger bare, at det minimum skal være en gang hver 14. dag.
Finn Sørensen (EL), 2015-12-08:
Med det argument var der jo slet ingen grund til at indføre mentorordningen, for kommunerne har hele tiden haft muligheden for at lave mentorordninger.
Men nu indførte man en rettighed for de arbejdsløse, for en bestemt, meget sårbar gruppe af arbejdsløse, fordi alle fagpersoner med sund fornuft og forstand på de ting har sagt: Tag de mennesker i hånden.
Derfor skal der være et krav til kommunerne om at give det mindst en gang om ugen.
Så det er jo bare en stor gang snakken udenom.
Bent Bøgsted (DF), 2015-12-08:
Nu er det ikke sådan, at Dansk Folkeparti går ind for skattelettelser til de rige i det her land.
Hvis der skal gives skattelettelser, skal de gives i bunden.
Men det tager vi diskussionen med regeringen om.
Jeg har ikke evner til at forestille mig, at Enhedslisten aktivt vil gå ind og tage ansvar for den del, i hvert fald ikke under den her regering.
Det tror jeg jeg har ret i.
Men hvis man kigger på forslaget her, kan man også se, at det mere skal målrettes til, at det skal kunne få folk i uddannelse og job.
Det er også en del af det, der ligger i det.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2015-12-08:
Jamen det ligger jo rigtig fint.
Og så kunne jeg godt tænke mig at spørge, når nu Dansk Folkeparti sammen med regeringen vælger at skære i de rettigheder, der er for de mennesker, der er på kanten af arbejdsmarkedet, til at få hjælp til at komme tættere på arbejdsmarkedet, om ordføreren tror, at der i og med at man gør det her tiltag, så er flere af dem, der kommer i arbejde, at der er flere af dem, der vil være i stand til at komme ud og få et reelt arbejde, eller om der vil være færre?
Bent Bøgsted (DF), 2015-12-08:
Jeg tror egentlig godt, at vi kan blive enige om, at der er stor forskel på, hvad dem, der er langt fra arbejdsmarkedet, har behov for af hjælp.
Nogle har behov for at have en mentor; andre har behov for at komme ud at få noget beskæftigelse, de har ikke behov for så meget mentorstøtte.
De skal ud at have noget, som de kan bruge hænderne til.
Der er stor forskel på folk, selv om de er aktivitetsparate og langt fra arbejdsmarkedet.
Det er ikke alle, der har behov for at have en mentor til at hænge over sig.
Og som sagt kan kommunerne stadig væk med loven her give dem den mentorstøtte.
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2015-12-08:
Tak, formand.
Jeg synes, at ordføreren før mig og også Socialdemokraternes ordfører sådan set har redegjort rigtig fint også for nogle af de synspunkter, som vi har i Radikale Venstre.
For det her lovforslag handler om nogle af de mennesker i vores samfund, som har allermest brug for hjælp til at blive en del af arbejdsmarkedet igen.
Det var det, som vores kontanthjælpsreform handlede om; den havde bredt flertal bag sig.
Jeg har som sikkert mange af ordførerne også været ude at møde mange af de kontanthjælpsmodtagere, som har haft gavn af mentorindsatsen, og som netop har taget den ind som en af de ting, der gjorde, at de følte, at de blev set som enkeltindivider og anerkendt for det, som de har brug for.
Og det alene for at finde 400 mio. kr., så nogle af os kan få tilskud til rengøring eller nye køkkener.
Det er jo helt fair, hvis det er det, man vil, og jeg synes også, det er befriende at sige det ærligt – hellere det.
Men vi synes, det er en forkert prioritering.
Vi synes, at det er afsindig vigtigt, at vi fortsætter den mere håndholdte beskæftigelsesindsats, som vi med de reforminitiativer lagde op til i den tidligere regering, hvor vi ser hvert enkelt menneske for sig.
Og det var jo noget af det, som mentorindsatsen havde og har som mål.
For det første mener vi så også, at man med sådan nogle omfattende reformer, som vi har gennemført, skal lade tiltagene virke.
Og for det andet, at man, når vi så netop har gennemført en reform, og man så mener, at nogle af tiltagene ikke virker efter hensigten, så forsøger at rette op på dem i stedet for at skære dem ned.
Derfor er Radikale Venstre også imod dette lovforslag.
Karsten Hønge (SF), 2015-12-08:
Regeringen har gang i en ualmindelig giftig knibtangsmanøvre.
Regeringen vil sætte kontanthjælpen ned, hvis det ikke lykkes at skaffe 225 timers arbejde, og gør det samtidig sværere for modtagere af kontanthjælp faktisk at komme i job.
Vi hører jo også så tit, at det på et tidspunkt vil komme dertil, at virksomhederne står og mangler arbejdskraft.
Der må vi bare sige, at vejen jo netop er at få løbet flere mennesker ind i de baner, der ender i job.
Derfor er svaret netop mere vejledning af de arbejdsløse og vel nok især til de mest udsatte modtagere af kontanthjælp.
Men regeringens svar er at forringe den personlige vejledning og besparelser på refusionen, når kommunerne sætter ind med opkvalificering.
Det er ikke bare borgerlig politik, det er hul i hovedet-politik.
Men når man skal finde penge til ejerne af de største huse og de flotteste biler, skal man jo i gang med at finde dem, og de 400 mio. kr. skifter hænder fra de borgere, som er på kanten af arbejdsmarkedet og på bunden af samfundet, til dem, der har så rigeligt i forvejen.
Det er egentlig et meget godt billede på regeringen og de blå partiers sociale profil, et præcist billede, et grimt billede.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2015-12-08:
Det er meget godt at snakke om de stærkeste ledige, som det lige bliver sagt.
Det er sådan et keyword, når man nu er socialordfører, for dem, vi snakker om i forbindelse med mentorindsatsen, hører jo så til i den anden ende.
Og ministeren nikker, for det er sådan, det er – det er nemlig den allerallermest udsatte gruppe, og det vil sige, at det er en gruppe, der ligger i krydsfeltet mellem Socialministeriet og Beskæftigelsesministeriet.
Derfor bliver jeg som socialordfører nødt til at stille det simple spørgsmål til beskæftigelsesministeren: Hvad har regeringen tænkt sig at sætte i stedet for?
Altså, for går vi tilbage til 00'erne, var det jo sådan, at man på beskæftigelsesområdet ingenting havde for den her gruppe – ingenting!
Nu vælger regeringen så ikke at barbere det fuldstændig væk, men man vælger dog at tage et meget stort beløb.
Er det, fordi regeringen gerne vil tilbage til den tilstand, der var før?
Eller hvad er det, der er retningen for det her?
Jørn Neergaard Larsen (V), 2015-12-08:
Det er derfor, at der ved at se på de her tre forslag samlet set fjernes forskellige skævvridende incitamenter.
Og kommunerne har på basis af refusionsreformen et helt åbenbart incitament til at gøre det, de mener er det rigtigste at gøre i forhold til den borger, som jeg her er enig i er en del af en gruppe af svage borgere.