Karina Adsbøl (DF), 2014-05-08:
Tak for det, formand.
Det er sådan et nydeligt slips, formanden har på i dag.
Jeg har siddet og beundret det.
Til det sidste, fru Mai Henriksen sagde, nemlig at de er gået aktivt ind i Sølund Festival, må jeg sige, at vi jo havde et godt samråd her forleden, som Venstre og Dansk Folkeparti havde indkaldt til.
Men jeg så ikke fru Mai Henriksen deltage i samrådet.
Det er i hvert fald dejligt, at I vil deltage og finde nogle gode løsninger.
Dette forslag handler om at pålægge regeringen at fremsætte et lovforslag, der giver opsættende virkning for borgere med handicap, der ikke har forbedret deres funktionsevne.
Dansk Folkeparti er bekymret for, at mennesker med handicap bliver fanget i et klagesystem og kommer til at stå uden hjælp i deres dagligdag.
Borgere med handicap kan klage, hvis kommunen fratager eller nedsætter den hjælp, som de er visiteret til af kommunen.
Den hjælp, borgere med handicap er visiteret til, har afgørende betydning for deres hverdag.
Hjælpen kan f.eks. bestå i personlig hjælp og pleje, hjælpemidler, praktisk hjælp og ledsagelse.
Forringelser i hjælpen kan finde sted, selv om borgeren klager over afgørelsen, f.eks. indtil borgeren eventuelt får medhold i sin klage, og indtil kommunen får efterlevet afgørelsen.
Efter De Sociale Nævn er blevet nedlagt, er sagspuklen i Ankestyrelsen blevet stor.
Hverdagen for mennesker med handicap bliver besværliggjort i den periode, hvor de uretmæssigt må undvære den hjælp, der er med til at opretholde deres almindelige livsførelse.
Vi har gennem handicaporganisationerne og borgere med flere fået viden om, at denne procedure kan give kommunerne et økonomisk incitament til at fratage eller forringe hjælpen til borgere med handicap, også selv om det er i strid med loven.
Da det er omkostningsfrit at prøvekøre sager i Ankestyrelsen, sparer kommunerne, uanset hvad sagen ender med, udgiften til hjælpen, mens klagesagen kører.
Jo længere sagsbehandlingstid, desto større besparelse, hvilket kan være et incitament for kommunerne til at trække sagerne i langdrag
Denne økonomiske gevinst får kommunerne lov til at beholde, også selv om borgeren får medhold i sin klage.
Dette forslag var der desværre ikke opbakning til.
Dansk Folkeparti ønsker med dette beslutningsforslag at indføre, at klager får opsættende virkning i de sager, hvor borgerens funktionsevne ikke er forbedret, det vil sige, at borgeren først får frataget eller nedsat vedkommendes hjælp, hvis borgeren ikke får medhold i Ankestyrelsen.
Hovedreglen fremgår af § 72, stk. 1, hvor det er nævnt, at en klage over en afgørelse ikke har opsættende virkning, men herefter følger en række tilfælde, hvor en klage alligevel kan have opsættende virkning.
Det fremgår endvidere af § 72, stk. 4, at Ankestyrelsen efter begæring kan tillægge en klage, f.eks. over en afgørelse om botilbud efter servicelovens kapitel 20, opsættende virkning.
Erfaringen viser dog, at det sjældent sker i praksis.
Der har også været en række artikler omkring problemstillingen, hvor bl.a. Ekstra Bladet har beskrevet, hvordan kommunerne tjener penge på dårlig sagsbehandling, jævnfør
artiklen »Kritik: Ministeren tager ikke kommunernes lovbrud alvorligt«, som har været i Ekstra Bladet den 9. januar 2014.
I artiklen tilkendegiver flere partier, at dette ikke er rimeligt.
Også Landsforeningen LEV har påpeget problemstillingen: »Det er en problematik, som LEV har forsøgt at rejse over for ministre og Folketing gentagne gange.
LEV mener, det er dybt problematisk, hvis dårlig sagsbehandling og rettighedskrænkelser skal være kommunernes måde at spare penge på«.
Dette er jævnfør »Ser socialministeren gennem fingre med ulovlig sagsbehandling?« fra LEV, den 14. januar 2014.
Muskelsvindfonden har også flere gange påpeget det og givet udtryk for uhensigtsmæssighederne, bl.a. ved en henvendelse til Socialudvalget i 2012.
Samtidig har de også tilkendegivet det i forbindelse med en artikel i Ekstra Bladet, den 19. marts 2014.
Derudover har formanden for Det Centrale Handicapråd, Tue Byskov Bøtkjær, også påpeget, at det er en forkert incitamentsstruktur: »Det er afgørende, at kommunerne ikke har et økonomisk incitament til at være på den forkerte side af loven«.
Man kan slå op under: »Ulovlige afgørelser skal ramme kommunekassen« fra Politiken fra den 22. november 2012.
Formålet med beslutningsforslaget er at ændre loven, så klagesager får opsættende virkning i de tilfælde, hvor borgere med handicap ikke har fået forbedret deres funktionsevne.
Der kan være eksempler, hvor det kan være i orden at nedsætte hjælpen til en borger.
Det kunne være, at vedkommende har været indlagt på et sygehus, har haft et lårbensbrud og er kommet hjem og har fået massiv hjælp, får en gradvis forbedring, og til sidst har vedkommende forbedret sin funktionsevne så meget, at han eller hun godt kan varetage sine egne behov.
Her kan det godt være i orden, at man gradvis nedskærer, så hjemmehjælperen ikke behøver at komme morgen, middag, aften og nat.
I Dansk Folkeparti mener vi, at det her beslutningsforslag løser flere problemer på én gang.
Borgerne kommer ikke til pludselig at stå uden hjælp, mens den pågældendes klagesag behandles, og kommunernes praksis med at føre sociale klagesager for at fastslå minimumsstandarder vil også blive begrænset.
Hermed får kommunerne et incitament til at behandle klagesager hurtigere, idet der ikke vil kunne opnås en besparelse under sagsbehandlingsforløbet.
Retssikkerheden for borgere med handicap vil desuden blive øget, så hovedvægten kommer på netop social retssikkerhed frem for på det kommunale systems mulighed for budgetstyring.
Hvis beslutningsforslaget vedtages, vil borgere med nedsat funktionsevne ikke længere skulle lide under, at deres liv uretmæssigt falder fra hinanden, mens de venter på, at klagen færdigbehandles i Ankestyrelsen.
I forhold til forslagets økonomiske omkostninger, som vi tidligere har drøftet her i salen, har Dansk Folkeparti spurgt ind til dette, herunder om der vil være nogen merudgifter ved at indføre det her forslag omkring opsættende virkning, men det har det ikke været muligt at få beregninger på fra Finansministeriet.
Men vi må også gå ud fra, at kommunerne, hvis borgere er visiteret til hjælp, har det med i deres kommunale budget.
Vi ønsker i Dansk Folkeparti at præcisere, at forslaget er møntet på de mennesker med handicap, der ikke har fået forbedret deres funktionsevne, og som jeg tidligere har sagt i debatten, fremgår det af hjemmesiden for Den Uvildige Konsulentordning på Handicapområdet, at hvis kommunen har givet en bevilling, kan kommunen ikke trække den tilbage, medmindre der er sket ændringer i ens situation og i ens funktionsevne, som betyder, at man ikke længere opfylder betingelserne.
Jeg kunne godt have ønsket, at der var opbakning til det her beslutningsforslag, som det lå, for jeg synes, det er et rigtig godt beslutningsforslag, vi har fremsat fra Dansk Folkepartis side, som vil sikre, at mennesker med handicap ikke står uden hjælp lige pludselig.
Jeg må sige, at det jo er rystende med alle de henvendelser, vi får i Socialudvalget fra ganske almindelige borgere og fra handicaporganisationerne m.fl., som skriver ind til os.
Så jeg havde et ønske om, at der var opbakning til det, men det kan jeg konstatere der ikke er, men at der er en villighed til, at vi arbejder videre med det her i udvalget, så vi på den måde finder nogle gode løsninger.
Det kunne jo også være, at ministeren indkaldte til forhandlinger om det her, fordi ministeren også gerne ville finde nogle gode løsninger for netop at hjælpe mennesker med handicap, som står i den situation lige pludselig at stå uden hjælp.
Tak for ordet.
Tak til ordføreren.
Hvad vil De Konservative gøre for at forbedre situationen for mennesker med handicap, altså når de er i den situation, at deres funktionsevne ikke er blevet forbedret?
Jeg kunne godt tænke mig at høre lidt om, hvad De Konservative vil gøre.
Jeg synes jo, at vi fra Dansk Folkepartis side er kommet med nogle gode beslutningsforslag her i salen, også om kompensation, når man fik medhold i Ankestyrelsen.
For når man får frataget sin hjælp, er der jo det, at der er en besparelse, indtil Ankestyrelsen afgør ens sag, og man kan sige, at den besparelse jo også er der, selv om borgeren får medhold.
Dansk Folkeparti har spurgt ind til udgifterne, og det er jo sådan, at de ikke kan regne dem ud, så man ved jo ikke, om der er forøgede udgifter.
Så man må gå ud fra, at det, som KL og regeringen forhandler på plads, er inden for den kommunale ramme; for ellers ville ministeren vel have givet et bud på, hvad det her vil koste.
Jamen det, ordføreren siger, om at Dansk Folkeparti ligesom vil udskrive en blankocheck, er jo fuldstændig forkert.
Vi har spurgt ind til omkostningerne ved det her, og selv finansministeren kan ikke regne det ud.
Derfor må man jo gå ud fra, at det er, fordi pengene er givet til kommunerne og til den hjælp, de skal yde ifølge serviceloven, og når de så yder den hjælp, visiterer de en borger til hjælpen.
Men så finder de måske ud af, at de nu vil til at revisitere borgeren, og så går det på den måde.
Men budgettet for visitering af borgerne er jo lagt ude i kommunerne i forhold til at visitere borgerne.
Det ligger jo i en budgetramme.
Derfor må man også gå ud fra, at man sætter midler af til mennesker med handicap, så de kan få en god hjælp og service.