Karsten Lauritzen (V), 2012-01-17:
I Venstre betragter vi overgreb mod børn som en meget alvorlig forbrydelse, der skal straffes hårdt.
Vi vil sikre, at hensynet til det krænkede barn altid vejer tungere end hensynet til forbryderen – i det her tilfælde seksualforbryderen.
Vi mener sådan set, at vores strafferetssystem kan indrettes bedre, når det gælder overgreb mod børn, for det hører til i den absolut mest alvorlige form for kriminalitet, og det har livslange konsekvenser for de børn, som udsættes for overgrebene.
Der er derfor et behov – så langt er vi enige med Dansk Folkeparti i deres beslutningsforslag – for, at vi ændrer på de gældende regler, så straffen står mål med forbrydelsen.
I Venstre er vi positive over for et forslag, der vil føre til hårdere straffe for pædofilidømte.
Vi har dog nogle tilføjelser til det fremsatte beslutningsforslag.
Mange pædofile er sygeligt besat af sex med børn, og de er samtidig overbevist om, at de rent faktisk har lyst til at indgå i det her strafbare forhold.
Derfor stopper de ikke bare overgrebene af sig selv, når de løslades, de har brug for behandling.
Der er også mange pædofile, som nægter at modtage behandling, da de ikke mener, de har gjort noget galt.
I dag er der ikke faste sanktioner for, hvad der sker, når man nægter behandling.
Justitsministeren har med nogle løse formuleringer været inde på, at man i det altovervejende udgangspunkt ikke kan blive prøveløsladt og andet, men sandheden er, at der ikke er nogen faste betingelser, og det vil vi forsøge at få frem i udvalgsbehandlingen.
Som udgangspunkt mener vi sådan set heller ikke i Venstre, at vi kan tvinge pædofile i behandling, og selv hvis man kunne, ville det være tvivlsomt, om det ville være lovligt.
Den medicinske behandling, der er, er ifølge fagfolks udsagn ganske farlig og har alvorlige bivirkninger, så derfor er det en forudsætning for at få folk til at indgå i den, at de frivilligt indgår.
Det er i hvert fald efter vores opfattelse tvivlsomt, om man rent faktisk lovligt kan benytte sig af tvang, som justitsministeren også har været inde på.
Samtidig må man sige, at hvis man skal hjælpe de mennesker, der er dømt for pædofili, og som indgår i behandling, er det som udgangspunkt en forudsætning, at de indgår frivilligt, for de skal anerkende, at de har gjort noget forkert, og der er problemet, at der desværre er en hel del pædofilidømte, der ikke ønsker at gøre det.
Så derfor er det begrænset, hvor langt man kan komme med tvangsbehandling, selv om vi synes, det er et meget sympatisk forslag.
Vi anerkender dog, at der er brug for nogle regler, der sender et klart signal om, hvad vi i samfundet synes er i orden og ikke i orden.
I Venstre vil vi derfor meget hellere skabe incitamenter, der tilskynder de pædofile til at indgå i et frivilligt behandlingsforløb, det kan f.eks. være, ved at behandling bliver en betingelse for prøveløsladelse.
Det kan også være, at man ved den dom, man blev idømt, bliver tillagt en tillægsstraf, der udløses, hvis den pædofile nægter at modtage behandling.
I Venstre er vi betænkelige ved den del af forslaget, der handler om opsyn efter endt afsoning.
For det første går det imod principper om, at man er fri efter udstået straf.
Vi synes, man skal straffe hårdere, men princippet må vi holde fast i.
Samlet set må vi sige, at vi i Venstre er positive over for, at straffen for pædofili revurderes.
Vi mener dog ikke, at tvang er vejen frem i forhold til det, der ligger i beslutningsforslaget her, men vi ønsker derimod i stedet for at skabe incitamenter, der tilskynder den pædofilidømte til at indgå i et frivilligt og konstruktivt behandlingsforløb, der sikrer, at vedkommende ikke falder tilbage til igen at begå den frygtelige forbrydelse, det er at begå et overgreb mod et eller flere børn.
Det er ikke til at leve med i et retssamfund, så det skal vi gøre alt, hvad vi kan, for at forhindre.
Men der ligger altså nogle problemer i forslaget her, der gør, at vi i Venstre på nuværende tidspunkt ikke kan støtte det.