Christine Antorini (S), 2008-05-23:
Når jeg tager ordet her ved andenbehandlingen af Socialdemokraternes beslutningsforslag om at skærpe indsatsen mod mobning, er det, fordi vi i Uddannelsesudvalget faktisk har haft en meget konstruktiv drøftelse af behovet for at sætte fokus på et problem, som er kæmpestort og helt uacceptabelt, nemlig når der sker mobning og chikane mellem elever og desværre også mobning og chikane mellem lærere og elever.
Det skal så heller ikke være nogen hemmelighed, at vi er noget overraskede over, at det på trods af, at der var bred enighed om en række af de elementer, der var i Socialdemokraternes beslutningsforslag, så alligevel desværre ender med, at jeg må gå på talerstolen her i dag og konstatere, at Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti ender med at stemme imod en skærpelse af indsatsen mod mobning på uddannelsesstederne.
Jeg vil også gerne takke både Enhedslisten og Det Radikale Venstre, som så ender med at undlade at stemme i forbindelse med det her forslag, men hvor man kan se, både af de diskussioner, vi har haft, og af det betænkningsbidrag, som ligger her, at Det Radikale Venstre og Enhedslisten også på en række punkter er enige i de forslag, som ligger i dette beslutningsforslag.
Men tilbage står altså, at regeringen sammen med Dansk Folkeparti har valgt at stemme imod det her beslutningsforslag.
Desto mere overraskende er det jo, ikke mindst i forhold til Dansk Folkeparti, der har gjort det til en mærkesag at skærpe indsatsen mod mobning.
Det har Dansk Folkeparti udtalt adskillige gange, og da vi havde debatten her i Folketinget, var der også meget klare tilkendegivelser fra Dansk Folkeparti.
De sagde, at det var et relevant beslutningsforslag, der var fra Socialdemokraterne, og at Dansk Folkeparti selv har efterlyst en øget indsats mod mobning.
Og ved førstebehandlingen sagde Dansk Folkeparti også, at Socialdemokraterne foreslår en række ændringer i bekendtgørelsen om foranstaltningen til fremme af god ro og orden i folkeskolen.
Det foreslås bl.a., at skolelederen kan sanktionere med eftersidning, med overflytning til en anden klasse eller med bortvisning fra skolen.
Det er sund fornuft, sagde Dansk Folkeparti under førstebehandlingen.
Det er sund fornuft, sådan noget hilser vi velkommen, så den del kan vi støtte.
Men nu kunne vi altså konstatere, at Dansk Folkeparti ikke mente en pind i forhold til indsatsen for at styrke arbejdet mod mobning.
Man har valgt at stemme sammen med regeringen, altså at sige nej til den her indsats.
Dansk Folkepartis uddannelsesordfører har også udtalt sig til Altinget, der har spurgt om, hvordan det kan være, at Dansk Folkeparti hopper fra her i sidste øjeblik.
Svaret var: Jamen hovedparten af forslaget er vi imod.
Jeg håber, at Dansk Folkepartis ordfører bruger anledningen her ved andenbehandlingen til at fortælle, hvad det egentlig er, Dansk Folkeparti er imod, for det var præcis det modsatte, Dansk Folkeparti sagde, da vi havde diskussionen under førstebehandlingen.
Når jeg vælger at gøre lidt ud af det her, er det, fordi der faktisk er en mulighed for, at der, hvis Dansk Folkeparti havde stået ved sine synspunkter, ville have været et flertal for beslutningsforslaget bestående af Socialdemokraterne, SF og Dansk Folkeparti.
Det ville betyde, at alle de elementer, der handler om forældreinddragelse og om styrkelse af bekendtgørelsen om god ro og orden osv., ville der være et flertal for.
Men det er altså for alvorligt et problem til, at man nok vil komme med noget, så vi rent faktisk kan vedtage en række konkrete ændringer.
Jeg håber som sagt meget, at Dansk Folkeparti vil komme her på talerstolen og fortælle, hvad det nu lige pludselig er, man ikke kan støtte.
Hvis Dansk Folkeparti stadig væk mener, at det er en mærkesag at gøre noget mod mobning, hvad er det så præcis, Dansk Folkeparti foreslår, og som ikke er dækket ind af dette beslutningsforslag?
Jeg vil så gerne sige, at vi i Socialdemokraterne synes, at det er et meget fint initiativ, som undervisningsministeren har taget i forhold til at lave en bred kampagne, der involverer alle parter ude i skoleverdenen, for at styrke dialogen og tankerne om, hvordan man kan lave nogle konkrete redskaber i indsatsen mod mobning.
Men der er altså også brug for, at vi præciserer det regelsæt, der er, så det bliver en forpligtelse at gribe ind mod mobning, så det bliver en forpligtelse, at skolerne lever op til lov om undervisningsmiljø, hvor de skal lave en vurdering mindst hvert 3. år, og hvor vi ved - det er dokumenteret - at der desværre er alt for mange kommuner, der ikke lever op til den tilsynspligtforpligtelse ude på de enkelte skoler.
Undervisningsministeren er fuld af forståelse.
Han har sat en kampagne i gang.
Det er fint.
Men vi har brug for at få skærpet forpligtelsen til en indsats, der rent faktisk gør en forskel.
sagt meget glade for, at vi står i en situation, hvor Socialdemokraterne og SF er enige om det her.
Vi har fået nogle klare tilkendegivelser om, at De Radikale og Enhedslisten gerne vil arbejde videre med en række af de her ting, og det er helt sikkert, at vi vil komme med et nyt beslutningsforslag her i efteråret, fordi ministeren dog trods alt har sagt, at han måske vil komme med noget.
Nu har han chancen for at vise, hvad han vil komme med, her hen over sommeren.
Men ellers regner vi med, at vi kan få et flertal til efteråret i stedet for bare at snakke om, hvad man gør mod mobning.
Det kræver handling, og det kræver lovændringer, så kommunerne og de enkelte skoler får de redskaber, der skal til, når man snakker om den forebyggende indsats, men også om de nødvendige sanktioner, de skal kunne bruge i de tilfælde, hvor der er grov mobning.
Og det har vi set ude på skolerne.
Men jeg ser frem til at høre, hvad Dansk Folkeparti har at sige.
Vi kunne have vedtaget det her i dag.
Der ville have været et flertal uden om regeringen, men Dansk Folkeparti har åbenbart alligevel ikke ønsket at styrke indsatsen mod mobning.