Mike Legarth (KF), 2009-05-28:
Tak hr. formand.
Det er nok ikke nogen hemmelighed, at vi i Det Konservative Folkeparti er glade for og stolte over, at vi i dag afslutter Folketingets forhandlinger om en skattereform af historisk dimension.
Vi står som samfund foran en række store udfordringer ikke bare lige nu, men især også i de kommende år, og dem tager vi fat på med reformen.
Væsentligst af alt er det, at det skal kunne betale sig at arbejde i Danmark.
Med en førsteplads i indkomstbeskatning på verdensplan har vi en meget stor udfordring netop på det punkt, og den bliver kun større fremover, når de store årgange går på pension.
Samtidig er der desværre mange danskere, der er tilbageholdende med at starte egen virksomhed, at efteruddanne sig, søge en højere stilling og i det hele taget at yde en ekstra indsats, fordi de er bange for, at en stor del af fortjenesten vil blive ædt op af den høje skat, og det er til skade for hele vores samfund.
Det tager vi hånd om med den her reform.
Men hvorfor skal vi i det hele taget beskatte det, vi har så hårdt brug for, så markant?
Med den reform, som vi nu sætter i søen, tager vi fat om nældens rod og sænker marginalskatten med 7,5 pct., og vi fjerner helt mellemskatten og sænker bundskatten.
Samtidig med det løfter vi en masse mennesker – over 50.000 – ud af topskatten ved at hæve topskattegrænsen.
Så det vil blive bedre, og det vil bedre kunne betale sig at arbejde fremover.
Dermed viser vi, at skattelettelser er et offensivt politisk instrument, som er til gavn for hele vores samfund.
Vi står lige nu midt i en krise, som vi ikke kender rækkevidden af, og det, der er allermest brug for i sådanne situationer, er optimisme.
Med skattereformen bringer vi optimismen tilbage til danskerne, og vi understøtter det initiativ og den virketrang, som vi ved at danskerne faktisk har en masse af.
Vi giver økonomien et tiltrængt løft, et skub ved at give danskerne flere af deres egne penge mellem hænderne.
I krisetider har vi selvfølgelig også behov for tryghed, og her har særlig boligejerne været nervøse ved udsigten til ændringerne i rentefradraget, men boligejerne og andre med store renteudgifter kan sove roligt om natten, for selv om vi skruer lidt på fradragene for de store renteudgifter, vil regnestykket gå lige op for dem, som ikke får stigende renteudgifter tilbage via skattelettelserne på arbejde.
De vil nemlig efterfølgende blive kompenseret; vi har en sikring af, at man ikke kan få et minusbeløb på den konto.
Det står lysende klart, at hvis vi ikke gør noget ekstraordinært for at nedbringe danskernes energiforbrug, er det miljøet, der kommer til at betale.
Og det bliver dyrt, for vi kan ikke bare rulle tiden tilbage, når først miljøet har lidt skade.
Derfor er det helt nødvendigt at tage skridt, som vi gør, når vi med reformen skruer lidt på energiafgifterne.
På den måde bliver det dyrere at forurene, samtidig med at gevinsten ved at spare på energien bliver større.
Så det er også en grøn reform, som belønner dem, der tænker over, hvor meget de belaster miljøet og klimaet i det daglige.
Den tredje store udfordring, som reformen tager fat på, er den på forebyggelses- og sundhedsområdet.
Gør vi ikke noget på det område, vil der fremover komme endnu flere sygdomme og dødsfald, som er knyttet til vores usunde livsstil.
Derfor er det også en sund reform, som gør det lidt dyrere at ryge og at vælge de fede og usunde fødevarer frem for de sunde, så vi slår afgjort flere fluer med ét smæk med den her skattereform.
I Det Konservative Folkeparti har vi længe haft et ønske om en regulær reform af skattesystemet.
Vi har været meget glade for de skattelettelser, vi har gennemført i de senere år, men vi ved også, at vi har brug for den her store skattereform, og vi opnår de bedste resultater, når vi ser hele systemet i en sammenhæng.
Så vil jeg slutte af med sige, at det jo er et politisk forhandlingsresultat, som jeg har udtrykt meget stor begejstring for.
Selv om man jo ikke kan få alle ønsker opfyldt, er vi altså meget, meget tilfredse med, at Venstre og Dansk Folkeparti og De Konservative har fundet sammen om det her resultat.
Alle borgere stilles bedre, Danmark bliver en rigere nation – 30 mia. kr. rigere.
Vi øger arbejdsudbuddet med 19.300 personer, og vi forbedrer vores langtidspolitiske plan – det, vi kalder 2015-planen – med 5,5 mia. kr. Vi har med den her skattereform dokumenteret, at det er muligt at bruge skattelettelser til at skabe bedre velfærd.
Vi har modbevist tesen fra oppositionen om, at skattelettelser vil give dårligere velfærd, for det er den omvendte vej, det vil gå.
Det er jo logisk, at det, det for os som Folketing handler om, er at sikre, at vores erhvervsliv er i topform, kan konkurrere på verdensmarkedet, kan levere så mange varer og sælge så mange varer som muligt, og at der er folk nok til at producere og dem, og at de har den kompetence, der skal til, for så tjener de flest mulige penge og betaler dermed mere i skat.
De kan så ansætte flere, og de betaler også mere i skat, og dermed er summen af penge til velfærd større, og dermed gavner vi samfundet.
Så det er faktisk en forudsætning for at øge vores velfærd, at vi skaber skattelettelser.
Den sociale profil har vi også sikret.
Det mener jeg at vi har fået den bedste dokumentation for, ved at hr. Ole Sohn, finansordfører for Socialistisk Folkeparti, roste udspillet og sagde, at det var inden for skiven.
Jeg har så forstået, at man har ændret holdning til det senere, men det ændrer nu ikke min opfattelse af, at udspillet selvfølgelig er socialt afbalanceret.
Vi har indført en multimedieskat, som der har været stor ståhej om.
Vi har skabt en størrelse på den, der gør, at man nu som borger, hvis man ikke betaler topskat, ved at betale 100 kr. om måneden for at have en arbejdsgiverbetalt mobiltelefon eller computer har frit forbrug, frit abonnement, frie forbrugsstoffer, fri reparation af sit multimedie, frit modelskift.
Det er jo meget billigt, og det har vi sikret os at det er, for ingen kan gøre det billigere selv.
Det kan altså ikke længere nu betale sig, at man både har en privat mobiltelefon og computer og en firmabetalt, så man skal rende rundt med to mobiltelefoner og to forskellige computere.
Vi har nu gjort det billigst, at man har det hele samlet i et.
Det synes vi er fair.
Det gør også konkurrencen ens.
Så også dem har vi tænkt på.
Vi øger befordringsfradraget, fordi vi gerne vil have mobilitet, så folk kan flytte sig rundt efter det ønskearbejde, de måtte have.
Og så har vi jo haft et finansieringselement via energiafgifterne for virksomhederne, og der har vi altså en senere indfasning, som nu først vil ske i 2013.
Vi foretager en konkurrencevurdering af, hvordan de her afgifter vil påvirke dansk erhvervsliv, for et er sikkert: Det Konservative Folkeparti medvirker ikke med god vilje – selvfølgelig – til at lukke en virksomhed eller skabe incitament til, at den flytter til udlandet, ved at lægge en afgift på den.
De ting vil vi tage hånd om i forbindelse med den redegørelse.
Her laver vi altså også en senere indfasning.
Den indfases først i 2012, og igen foretager vi her en konkurrencevurdering, inden vi tager specifik stilling til, hvordan inddrivelsesskabelonen helt præcist skal se ud.
Så øger vi afgiften på sukker, fedt og cigaretter, og det er altså, fordi vi gerne vil have, at danskerne forlænger deres levetid.
Forebyggelse, sundhed, livsstil er vigtigt, og det medvirker vi til at forbedre.
På bundlinjen sikrer vi, at den enkelte dansker og den enkelte familie får flere penge imellem hænderne.
Det tror vi er den helt rigtige medicin her, hvor vi er ramt af en krise.
Vi tror, at det gavner den danske familie, og det er det bedste, vi kan gøre ikke bare for at gavne bundlinjen for Danmarks nationaløkonomi, men også trygheden hos den enkelte dansker.