Mette Gjerskov (S), 2010-05-19:
Efter fiaskoen i Bellacenteret kunne jeg jo ønske mig, at regeringen ville indse situationens alvor.
Det har været en rigtig, rigtig hård vinter i Danmark på mange måder, og ufattelig kold.
Derfor er det jo faktisk også ubegribeligt, at det har været klodens varmeste vinter, men det har det faktisk.
Kloden sveder, og enhver klimapolitiker bør være dybt bekymret for klodens fremtid.
Verden fejlede i december i København, og vi fik ikke den ambitiøse klimaaftale, der forpligter verdens lande til at omstille til grøn energi.
Som Socialdemokraternes klimaordfører må jeg altså sige, at samtlige klimapolitikere i verden lige nu burde sidde i deres lønkammer og udtænke ambitiøse klimaplaner for deres nation.
Det har vi gjort i oppositionen.
Socialdemokraterne, SF, Radikale og Enhedslisten har udtænkt en vision, »Klima Danmark 2050«, en vision for, hvordan Danmark kan blive helt uafhængigt af kul, olie og gas i 2050, og med det delmål, at vi skal have 100 pct. grøn energi i el- og varmeproduktionen allerede i 2035.
Men hvad er det, vi kan læse her i de redegørelser, vi står med i dag?
Et skønmaleri af de sølle resultater fra COP15 blæst op til at lyde fint.
Ja, det er rigtigt, at der står i Copenhagen Accord, at verden skal holde sig under 2 grader, men hvad er det, der står i bilaget?
Det glemmer ministeren at nævne i sin redegørelse, fordi det er her, der står, hvad verden reelt har tænkt sig at levere, og det er altså sammenlagt ifølge Copenhagen Accord, at verden skal levere en klimaindsats, der giver en temperaturstigning på 3½ grad.
Det er den størrelsesorden, vi taler om.
Ups, der røg Holland vist, og uden at være klimaforsker spørger man sig selv, om Amager overhovedet er tilbage på landkortet.
Mens verdens klima ændrer sig, sidder regeringen og venter – venter på Klimakommissionen, venter på EU, venter på verden og forholder sig ikke til realiteterne.
Går Danmark foran i EU?
Forholder regeringen sig til, at de forbedringer, der trods alt er – og det indrømmer jeg – primært skyldes den økonomiske krise?
Hvad vil regeringen gøre, når økonomien kommer på skinner igen?
Til gengæld medtager regeringen i den her redegørelse samtlige fugle på taget, man har kunnet finde i forhold til forventede fremtidige forbedringer, og glemmer, at man selv har udskudt reglerne.
Tag nu bare udledning af kvælstof.
Her er faktisk indregnet en ganske pæn sjat CO2 på kvælstofreduktioner.
Klimaministeren har bare glemt at tale med miljøministeren, for miljøministeren har nemlig udskudt kvælstofreglerne.
Det er jo ikke særlig heldigt.
Så der er ingen tegn i sol, måne og stjerner på, at vi får kvælstofreduktioner her og nu, og derfor bør man selvfølgelig heller ikke regne dem med.
De er udskudt sammen med alle andre miljøkrav i landbruget.
Så desværre må vi jo konstatere, at den alliance og det værdifællesskab, vi ser mellem Venstre og Dansk Folkeparti i klimapolitikken, betyder, at Danmark står stille.
Det betyder flere penge til Lomborg og meget lidt andet.
Men selv om man var ligeglad med klimaet, kunne man måske i Venstres bagland se noget i forhold til virksomhederne.
Der står faktisk noget om teknologi her, og at vi skal eksportere.
Men regeringen glemmer bare en ting.
Det der vindmølleeventyr, vi jo har oplevet på energiområdet tidligere, var baseret på et hjemmemarked.
Det er jo svært at overbevise verdens lande om, at de skal købe danske produkter, hvis den danske regering ikke selv vil bruge en bukket nikkel på det.
Så alt i alt vil jeg gerne sige, at jeg synes, det her er en tynd omgang.
Socialdemokraternes energiordfører kommer bagefter og giver sine bemærkninger om energidelen.
Men det er godt nok sølle, hvad regeringen kan levere på klimaområdet.