runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Løkke Rasmussen (V), 2014-04-08:
Det er rigtigt, at regeringen har et forslag om at sætte skatterne op – i øvrigt med en skæv social profil ved at sætte bundskatterne op.
Det er regeringens forslag.
Spørgsmålet er, om det er et klogt forslag i forhold til de udfordringer, Danmark har.
Jeg håber ved gud, at det snart kommer, og nu taler jeg om det i forhold til økonomien, for der er brug for et stemningsskifte.
Der er det jo bare lidt bekymrende, at regeringen zigzagger.
Vi har lavet skatteaftale med regeringen, hvor vi har sat skatterne ned.
Vi lavede faktisk en aftale så sent som her i efteråret i finansloven, hvor vi fremrykker nogle af skattelettelserne til folk med små indkomster.
Det er knap blevet forår, før regeringen opererer med tanken om at sætte skatterne op igen.
Det skal åbenbart ske i en eller anden isoleret øvelse hos skatteministeren, og efter påske, må man forstå, har regeringen så en tanke om at vi skal have nogle vækstforhandlinger, som jeg troede gik ud på, at skatter og afgifter skulle sættes ned.
Men det bliver man selvfølgelig også usikker på, for jeg noterer mig jo, at økonomiministeren, som vel har et ord at skulle have sagt, siger, at det ikke bliver jul to gange om året.
Det er sådan set det, der bekymrer mig.
Jeg er helt med på, at vi selvfølgelig også skal give svar, og det er vi også parate til.
Men det, der er det store principielle spørgsmål, når vi nu står med en energiregning, som er blevet dyrere end forudset, er: Hvad tager vi så på os her på Christiansborg?
Er det at gøre regningen mindre?
Eller er det bare at dele den anderledes ud?
Der må jeg forstå, at regeringens tilgang indtil videre i hvert fald bare er at dele regningen anderledes ud.
Der må jeg så tilkendegive, at det ikke er sådan, vi ser verden.
Vi ser behovet for, nu hvor regeringen selv har åbnet energiaftalen ved at diskutere nogle væsentlige elementer i den, at få en bredere diskussion, hvor vi også ser på virkemidler, tidsplan og målsætning med den ambition at bringe den samlede energiregning ned på et niveau, der gør, at dansk erhvervsliv kan være internationalt konkurrencedygtigt.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-04-08:
Nu kan jeg høre, at hr. Lars Løkke Rasmussen roder PSO-afgiften og forsyningssikkerhedsafgiften lidt sammen, og fred være med det.
Han begyndte at tale om CO2-kvotesystem, når vi egentlig startede med at tale om forsyningssikkerhedsafgiften.
Det enkle svar i den her forbindelse er: Jo, det er et politisk spørgsmål.
Det vil sige, at når man har en politisk holdning til, at vi ikke skal have en forsyningssikkerhedsafgift, er det enkle spørgsmål, som så melder sig, hvordan det skal finansieres.
Det, vi har fået at vide, er, at det ikke må være dyrere at være dansker.
Vi har søreme også lavet en model, hvor det ikke bliver dyrere være dansker, men hvor man faktisk i gennemsnit har 220 kr. mere til sig selv, til familierne.
Så jeg vil stadig sige til hr. Lars Løkke Rasmussen, at han skal lade være med at tale om CO2-kvotesystem, han skal lade være med at tale om alt muligt.
Han skal bare forklare mig og danskerne i dag, hvordan vi skal få finansieret forsyningssikkerhedsafgiften.
Det her var egentlig ikke noget, jeg havde tænkt vi skulle diskutere i dag, for jeg mener egentlig, det er noget, der skal løses stille og roligt.
Vi har lagt en god løsning frem, men Venstre har så besluttet, at de synes, det er en dårlig løsning, og derfor er mit bud til Venstre: Lad os høre, hvad Venstres svar er.
I dag har vi ikke fået noget svar.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2014-04-08:
Det er lidt at lege med ordene at sige, at der nu kommer en besparelse på en afgift, der ikke er blevet opkrævet endnu.
Det er sådan set det, der bekymrer os.
Det, der bekymrer os, er den energiaftale, vi har lavet – den tager jeg det fulde medansvar for, selvfølgelig gør jeg det.
Vi kæmpede for at gøre regningen mindre.
Det lykkedes i nogen udstrækning.
Så begav regeringen sig ud i et enormt solcelleeventyr, hvor man på grund af dårlig administration bonede skatteyderne for et milliardbeløb, men vi påtager os det grundlæggende ansvar for energiaftalen.
Til det hører jo også at se nøgternt på, om de forudsætninger, vi indgik aftalen under, står til troende.
Der må vi bare konstatere, at der er nogle ting, der har ændret sig.
EU's CO2-kvotesystem er brudt sammen, der er kommet et amerikansk skifergaseventyr, prisen på de fossile brændstoffer er ikke så høj, som vi troede den var.
Det betyder, at når vi har lavet et system, hvor vi lægger afgifter på, når energipriserne falder, og når man ikke gør det i udlandet, så stilles vores virksomheder relativt dårligere.
Det er derfor, vil jeg sige til statsministeren, at vores tilgang er den politiske.
Det samme gælder i øvrigt børnechecken, hvis jeg må trække en parallel.
Det må jo starte med, hvordan vi politisk ser på det.
Synes statsministeren ikke, at der er et problem, ved at den energiregning, vi i fællesskab har skrevet ud, viser sig at være langt større end først antaget?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-04-08:
Jeg er utrolig glad for, at hr. Lars Løkke Rasmussen her i Folketingets spørgetime har sagt, at man er helt med på, at man også skal give nogle svar.
Det er det første skridt, der er taget, til at vi rent faktisk får nogle svar fra Venstre.
For selv om hr. Lars Løkke Rasmussen nu har haft temmelig meget taletid her i Folketinget og også i spørgetimen, er der jo ikke kommet nogen svar.
Lad os bare tage det enkle, som hr. Lars Løkke Rasmussen har valgt at fokusere på i dag, nemlig forsyningssikkerhedsafgiften.
Alle er enige om, at den vil vi sådan set gerne afskaffe.
Vi har alle sammen hørt historier om, hvor besværligt det vil være, og derfor vil vi gerne afskaffe forsyningssikkerhedsafgiften.
Det, der så er tilbage, er, at hvis man ruller sådan en afgift tilbage, skal man jo finde ud af, hvordan man så finansierer det, hvordan man så får de penge ind, for ellers er der jo et hul i vores fælles kasse.
Regeringen har så lagt et bud frem, der viser, hvordan man kan gøre det.
Og det, vi har lagt frem, giver faktisk i gennemsnit familierne en lille besparelse, fordi det, vi ser, er, at afskaffelsen af forsyningssikkerhedsafgiften, som dækker rumvarme, naturgas, brænde, fjernvarme osv., faktisk giver familierne en lille besparelse.
Så skal vi finde pengene på en anden måde, men samlet set vil danskerne i gennemsnit – og det er selvfølgelig en gennemsnitsbetragtning – ikke komme til at betale mere i skat, men faktisk en smule mindre, nemlig 220 kr. om året.
Det ville klæde hr. Lars Løkke Rasmussen at forholde sig til det, og det ville også klæde hr. Lars Løkke Rasmussen, når han nu er så optaget af, at vi skal fjerne forsyningssikkerhedsafgiften, bare at komme med ét svar i dag på, hvordan det skal lade sig gøre.
Hvordan skal det her finansieres?
Hvad er Venstres svar?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2014-04-08:
Det er en interessant tilgang for en statsminister, som er med i en forligskreds, og som jeg derfor tror er beroende på vores aktive deltagelse, at vi skal lade være med at diskutere det ene og det andet.
Nej, tingene hænger da sammen.
Vi står med en samlet udfordring, som er udløst af den energiaftale, vi i fællesskab har lavet.
Så tager regeringen et hjørne ud, hvilket åbenbart ikke er udtryk for, at man åbner noget, fordi det er på regeringens initiativ.
Sådan fungerer det ikke, vil jeg sige til statsministeren.
Vi bliver nødt til at diskutere det her i en sammenhæng, og derfor kan jeg lige så godt først som sidst tilkendegive, at vi selvfølgelig møder op på torsdag, hvor vi er indkaldt, men det vil være sådan, at vi vil insistere på, at vi diskuterer energi og energirelaterede afgifter i en sammenhæng.
Man vil ikke se os sidde og lave en løsning vedrørende forsyningssikkerhedsafgiften, som er fri af en diskussion om PSO'en, som er fri af en diskussion om vækstpakke, for vi bidrager ikke til den form for zigzagkurs, hvor man den ene dag sætter skatterne ned og så den næste dag sætter dem op igen.
Sådan vil det være; det vil være vores tilgang.
Når det nu handler om politik, for vi kommer ikke længere med det her, kunne jeg da godt tænke mig lige at få en kommentar til den artikel, der er i Jyllands-Posten i dag, om, at regeringen har undladt at intervenere ved EU-retten i sager vedrørende børnechecken – apropos det der med, at det hele starter med politik.
Jeg forstår, at vi nu politisk over tid er blevet enige om, at det er et problem for Danmark, at vi ikke kan stå vagt om et optjeningsprincip.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2014-04-08:
Jamen jeg vil bare sige, at jeg håber, vi får mange spørgetimer, for jeg kan fornemme, at der virkelig bliver behov for mange sparerunder, hvis jeg som en anden detektiv skal nå hele vejen rundt for at finde ud af, hvad Socialdemokratiet egentlig står for.
Men jeg kunne da godt tænke mig at høre, om den socialdemokratiske socialordfører og medlem af Beskæftigelsesudvalget for Socialdemokraterne også tager fejl.
Det er fru Pernille Rosenkrantz-Theil, der for nylig har gjort det klart, hvad hun mener, nemlig at man skal løse de her udfordringer, der er med bl.a. løndumping, ved at man laver lønforhandlinger på tværs af landegrænser.
Altså, hun siger, at vi jo ikke kan løse problemerne ved at lave en mindsteløn – og der er hun jo så enig med statsministeren – da der i sagens natur vil være ret stor forskel på den fra land til land.
Den måde, vi løser det på, er ved at forhandle det i fællesskab.
Det var sådan, man løste problemet med jyderne, der underbød de københavnske arbejdere i gamle dage.
Så nu lægger hun op til, at man på tværs af landegrænser skal have fælles overenskomster, der så løser problemet.
Altså, det med fælles overenskomster, hvis man nu forestillede sig det mellem Danmark og forskellige sydeuropæiske lande, ville nok være noget af en færd at komme ud på, hvis man tror, at man kan løse spørgsmålet om løndumping og sådan noget ved at tage det initiativ.
Men er det et initiativ, som Socialdemokratiet så i virkeligheden står inde for, og ønsker man at have lønforhandlinger på tværs af landegrænser, altså fællesoverenskomstdannelser på tværs af landegrænser, som en måde at løse udfordringerne for det danske arbejdsmarked på?
Kim Andersen (V), 2014-04-08:
Det, det jo også drejer sig om, er at sikre, at der er et perspektiv i investeringer og et incitament til at foretage de fornødne investeringer for at få den størst mulige udnyttelsesgrad af forekomsterne i Nordsøen, og der skal man jo se tingene i en sammenhæng.
Både skattelovgivningen og DUC-aktiviteterne, herunder statens ejerandel, er jo en sammenhæng, der skal ses som sådan.
Frank Aaen (EL), 2014-04-08:
Jo, men jeg tror da, at A.P. Møller - Mærsk A/S og Shell og de andre er lige så interesserede i at optimere udvindingen.
Men der må da være en grund til, at man synes, det var en god idé, at staten fik en 20-procentsandel, og det kan ikke bare være, at man har den samme målsætning som Mærsk og Shell.
Det må da være, fordi man havde en særlig offentlig interesse i at få direkte indflydelse i selskabet.
Og derfor: Hvad er det, der har ændret sig?
Hvorfor gør man det nu udelukkende til et helt forretningsmæssigt spørgsmål og ikke så meget et politisk spørgsmål?
Kim Andersen (V), 2014-04-08:
Interesserne er jo fortsat at få flest mulige værdier op af Nordsøen på kulbrinteområdet, og at staten for sin part varetager sine interesser bedst muligt.
Aftalen fra dengang var jo også for at sikre fremtidige vilkår for koncessionshaverne, sådan at de kunne foretage investeringer – betragtelige investeringer – i en merudnyttelse af forekomsterne derude til gavn for det danske samfund med det skattesystem, der nu fulgte med nordsøaktiviteterne.
Frank Aaen (EL), 2014-04-08:
Nordsøenheden er jo i virkeligheden opfundet af bl.a. Venstre, i forbindelse med at man i 2004 genforlængede A.P. Møller - Mærsks eneret til den største del af olien ude i Nordsøen, og så lavede man den her aftale om, at staten skulle overtage 20 pct. af det selskab, der driver olieefterforskning og -indvinding.
Så vil jeg bare spørge: Hvorfor lavede man den aftale i sin tid?
Hvorfor skulle staten lige pludselig ind og have 20 pct., hvis man i dag siger, at formålet alene er at køre det forretningsmæssigt?
Var der ikke oprindelig en politisk hensigt med, at staten skulle have større indsigt i og kontrol med, hvad der foregår i Dansk Undergrunds Consortium?
Det er jo sådan set det, der er spørgsmålet i dag.
Hvorfor har man ændret mening i forhold til 2004?
Det kunne jeg godt tænke mig at vide.
Benny Engelbrecht (S), 2014-04-08:
Jeg vil blot supplere min kollega hr. Hans Christian Schmidt i forhold til at tilkendegive, at der har været et godt samarbejde i den her sag, som jo har været hastende – vi har skullet gennemføre lovgivning med tilbagevirkende kraft.
Den her sag har vi fra udvalgets side bedt om bliver ført tilbage til fornyet behandling efter andenbehandlingen, og det gør vi jo for at kunne nå også i udvalget at vende alle de yderligere svar, som er kommet fra ministeriet.
Og jeg kan i hvert fald allerede nu tilkendegive, at det svar, som ministeren beredvilligt har sendt over på spørgsmål 58, stillet af udvalget, som uddyber forsikringsprincipperne, vil det være naturligt i hvert fald at optrykke i en tillægsbetænkning.
Men det tager vi selvfølgelig i udvalgsarbejdet her efterfølgende.
Det vil være naturligt.
Forslaget om at holde en høring her i Folketinget på et tidspunkt, hvor vi har det der fulde overblik, synes jeg er en udmærket idé, og derfor vil jeg gerne fra Socialdemokraternes side tilkendegive, at sådan et forslag vil vi støtte, og formen osv. kan vi jo vende tilbage til i det efterfølgende udvalgsarbejde.
Men det er i hvert fald en konstruktiv, synes jeg, tilgang til det, ligesom der også har været – vil jeg gerne tilkendegive – en konstruktiv tilgang fra et samlet Folketing i denne vigtige sag.
Kim Andersen (V), 2014-04-08:
Det forslag, vi her har til forhandling, er fra erhvervsministeren og drejer sig om Nordsøenheden og Nordsøfonden.
Det tager udgangspunkt i, at Nordsøfonden medio 2012 er indtrådt i DUC, Dansk Undergrunds Consortium, og den indtræden har medført en stigende forretningsmæssig kompleksitet, hvorfor rammerne for Nordsøenheden og Nordsøfonden ifølge ministeren bør justeres.
Det skal ske for at varetage statsdeltagelsen bedst muligt, således at der sikres størst muligt udbytte til staten.
Noget af det, som lovforslaget tager højde for, og som med forslaget søges gennemført, er at omdanne Nordsøenheden til en selvstændig offentlig virksomhed, en såkaldt SOV, med egen bestyrelse for Nordsøfonden, som bevares som en offentlig fond.
Den eksisterende driftsbevilling på finansloven for 2014 til dækning af Nordsøfondens administrationsudgifter bliver ophævet.
Udgifterne til administration vil fremover blive dækket af Nordsøfondens indtægter inden for fondens udbytte, inden det optages som indtægt hos staten, og så indføres der et loft for administrationsudgifter på de årlige finanslove, som overføres til Nordsøenheden.
Det er vi positive over for, og vi er også positive over for det element, at Nordsøenheden ved omdannelse til en SOV via en bestyrelse kan trække på yderligere relevante kompetencer, samtidig med at enheden signalerer et fokus på forretningsmæssige kompetencer.
Enheden vil desuden få en klar opdeling mellem bestyrelsen og direktionen.
Direktionen skal naturligvis tage sig af de forretningsmæssige beslutninger, og ministeren har jo så altså det politiske ansvar.
Vi synes, at det er et fornuftigt forslag.
Det er for så vidt et teknisk forslag og en opfølgning på en realitet.
Men det skal jo også til en gang imellem, at det skal formaliseres, og det er vi positive over for.
Benny Engelbrecht (S), 2014-04-08:
Nordsøenheden og Nordsøfonden varetager som bekendt statens deltagelse i kulbrintelicenser.
Derfor vil vi gerne styrke rammerne for Nordsøenheden og Nordsøfonden.
Det gør regeringen ved at lægge Nordsøenheden om, og fra at være en statslig enhed ønskes den omdannet til en selvstændig offentlig virksomhed, en såkaldt SOV.
Det giver god mening at ændre styringsmodellen, så Nordsøenhedens struktur kommer til at ligne en selvstændig virksomhed.
Det er også set i andre statslige sammenhænge, og det giver også erhvervsmæssige fordele.
Nordsøenheden vil i modsætning til i dag få en bestyrelse, og på den måde vil der for første gang være mulighed for at trække på en masse relevante kompetencer, og det giver mulighed for at give endnu større kvalitet i de beslutninger, som skal træffes, og så vil det signalere fokus på det, som fokus skal være på, nemlig de forretningsmæssige interesser, og ikke mindst vil Nordsøenhedens arbejde, dens rolle og dens ansvar i endnu højere grad komme til at matche de andre licensdeltageres, som i sagens natur også har kommercielle interesser.
Omdannelsen til en SOV understøtter med andre ord Nordsøenhedens arbejde, dens rolle og dens ansvar, der i stigende grad svarer til de øvrige kommercielle licensdeltageres.
De foreslåede ændringer vil bidrage til en styrkelse af statsdeltagelsen og dermed til udbytte fra undergrunden og ligger derfor i en naturlig forlængelse af de initiativer, som regeringen allerede har taget på området, eksempelvis i »Vækstplan for Energi og Klima« fra efteråret 2013, hvor der tages initiativ til et samarbejde med branchen, som vil udarbejde en langsigtet strategi for en optimering af indvindingen af olie og gas fra felterne i Nordsøen.
Nordsøenheden vil altså på alle mulige måder være bedre rustet til at skabe værdi for det danske samfund med dette forslag, og til det har jeg kun at sige, at Socialdemokraterne støtter forslaget.
Frank Aaen (EL), 2014-04-08:
Jo, men altså, hvad skal staten lave i det selskab, hvis det udelukkende er forretningsmæssigt?
Hvilken forskel skal staten gøre i forhold til Shell, i forhold til Mærsk og Chevron, som jo også går ind i det her forretningsmæssigt, og som håber på at tjene flest mulige penge?
Var det det, der var baggrunden for, at den danske stat i 2004 fik en aftale om, at man nu skulle overtage 20 pct. af rettighederne og produktionen derude?
Var det kun meningen, at man ville understøtte den samme målsætning som de andre selskaber, eller var der også en politisk vilje i forhold til at bruge en indflydelse direkte ind i ledelsen af selskabet?
Det kunne jeg godt tænke mig at vide.
Altså, hvad var formålet med de 20 pct. i sin tid?
Og er det det formål, man nu er i gang med at underminere eller måske endda helt fjerne sig fra?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-04-08:
Noget, jeg var enig i i det, hr. Anders Samuelsen sagde nu, var, at antallet af økonomisk fattige rent faktisk betyder noget.
Jeg er meget enig i, at man er nødt til som samfund at have blik for økonomisk fattige; mennesker, som lever langt væk fra fællesskabet; mennesker, hvis børn gør det samme.
Det er dem, vi skal have fokus på.
Derfor ser jeg så også et lille lys i mørket, med hensyn til at hr. Anders Samuelsen måske kunne støtte det, at vi afskaffede fattigdomsydelserne.
Jeg håber så også, at hr. Anders Samuelsen vil støtte, at vi nu undersøger udviklingen fra f.eks. 2011 til 2012, hvad angår antallet af de økonomisk fattige.
Vi venter jo stadig på de her tal.
Det er jo regeringen, som har sat gang i en undersøgelse af det.
Og jeg ville være glad, hvis hr. Anders Samuelsen ville glæde sig med mig, hvis det nu viser sig, at der er færre økonomisk fattige i Danmark.
Det ville egentlig klæde Liberal Alliance at sige klart og tydeligt, at det er vigtigt.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2014-04-08:
Da SF's ordfører, hr. Steen Gade, i dag deltager i Nordisk Råds møde på Island, skal jeg i stedet for redegøre for SF's stillingtagen.
Forslaget handler om at ændre opbygningen af Nordsøenheden og Nordsøfonden, der i dag er Danmarks tredjestørste olie- og gasproducent og afleverer 5-6 mia. kr. til staten hvert år.
Formålet med lovforslaget er at styrke statens deltagelse.
Fonden blev oprettet, efter at der i 2004 blev besluttet et delvist salg.
Dermed blev det tydeligt, at statens interesser i nye olie- og gaslicenser i stedet skulle sikres et andet sted.
Nordsøfonden er således hundrede procent statens med den mission at sikre et højt økonomisk udbytte til staten samt at blive en aktiv og kompetent samarbejdspartner.
SF støttede i 2005, at statens ejerandele i nye licenser blev administreret i en fond.
Dengang var mit parti sammen med Socialdemokraterne bekymret over, om der var tilstrækkelig viden knyttet til fonden.
, så behovet for at sikre viden fra GEUS og Energistyrelsen er mere påtrængende.
Vi vil i udvalgsarbejdet stille spørgsmål til, om det er sikret tilstrækkeligt i forslaget, for vi har brug for, at staten sikrer den sammenhængende viden om Danmarks energireserver
SF er positiv over for grundtanken om, at statens deltagelse skal varetages bedst muligt, og derfor ser vi også positivt på at lave en ny styringsmodel, hvor Nordsøenheden omdannes til en selvstændig offentlig virksomhed med en selvstændig bestyrelse.
Men om modellen lige skal være som foreslået, vil vi kigge på i udvalgsarbejdet.
Vi er glade for, at der åbnes op for, at fonden kan erhverve andele af licenser, der grænser op til de eksisterende.
Det er en vigtig styrkelse.
Og derfor forstår vi heller ikke, hvorfor det er udtrykt så forsigtigt i forslaget.
Der er en overgrænse på 40 pct. for en licensandel, en grænse, som vi ikke ser som nødvendig, især når vi netop nu styrker fonden og ønsker et mere aktivt statsligt engagement.
Det understreger, at Danmark har brug for en ejerskabspolitik, og det vil vi i SF bringe ind i diskussionen om det her forslag med henblik på at få sikret, at staten udarbejder en sådan ejerskabspolitik.
SF vil altså stille en række spørgsmål i udvalget og vil gå positivt til udvalgsarbejdet.
Lone Loklindt (RV), 2014-04-08:
Da Det Radikale Venstres ordfører ikke kan være til stede i dag, læser jeg lige følgende tale op: For Radikale Venstre er det vigtigt, at der bliver skabt størst mulig værdi for staten og dermed for danskerne i forbindelse med statens deltagelse i indvinding af olie og gas i den danske undergrund.
Nordsøenheden skal fortsat administrere Nordsøfonden, men med dette lovforslag bliver Nordsøenheden omdannet til en selvstændig offentlig virksomhed med egen bestyrelse.
Bestyrelsen skal sammen med ledelsen sikre kvaliteten i alle trufne beslutninger.
Som offentlig virksomhed vil Nordsøenheden bedre kunne matche de øvrige kommercielle aktører, og der kommer større klarhed omkring Nordsøenhedens arbejde, rolle og ansvar.
I stedet for at blive finansieret særskilt over finansloven, kan Nordsøenheden nu finansieres af en del af Nordsøfondens indtægter.
Derudover justeres i Nordsøfondens mulighed for at erhverve licenser, og Nordsøfonden gøres skattepligtig for såvel indvindingsvirksomhed som tilknyttede aktiviteter.
På den måde sidestilles Nordsøfonden med andre private aktører og kommer dermed til at operere på lige fod med sine samarbejdspartnere.
Det Radikale Venstre støtter lovforslaget.