Per Clausen (EL), 2011-05-12:
Der er jo ikke nogen tvivl om, at hvis man skal udpege et enkelt område inden for dyrevelfærdsområdet, hvor der kan ses særlige uheldige forhold, så er den meget omfattende transport af levende dyr, der foregår, et eksempel på et område, hvor der er rigtig, rigtig store problemer.
Det er et problem, som i hvert fald hvad angår omfanget af transporten er støt voksende, når vi snakker om spørgsmål om eksport af udsættersøer, en sag, der jo i mange omgange har været oppe her i Folketinget, og hvor vi faktisk også i flere omgange har fået gennemført nogle forbedringer, hvad vi selvfølgelig er glade for, ikke bare fordi det er sket på initiativ fra Enhedslisten, men fordi det var rigtige og vigtige beslutninger, der blev truffet, og det handler jo også om øget transport af smågrise, og det handler om øget transport af slagtesvin.
På alle de områder ser man en tendens til, at transporten snarere stiger end bliver reduceret.
Det sker, på trods af at der i dette Folketing ved højtidelige lejligheder er enighed om, at vi skal have reduceret transporten.
Vi har haft skiftende justitsministre, som næsten med tårer i øjnene har forsøgt at overbevise os om, at de virkelig, virkelig arbejdede for, at vi skulle reducere den almindelige transporttid til 4 timer, og at man derudover skulle have dyrene transporteret til det nærmeste slagteri.
Alligevel fortsætter transporten altså med at vokse.
Det her forslag er så et forslag til i en vis udstrækning at kompensere for nogle af de udfordringer og problemer, der eksisterer.
Det er så blevet sagt i debatten i dag, at det er problemstillinger, man er i færd med at tage højde for, og man er i færd med at løse problemerne.
Lad mig bare nævne nogle enkelte eksempler på forbedringer, som vil blive gennemført, hvis man vedtager det her beslutningsforslag, forbedringer, som vil have stor, stor betydning for dyrevelfærden.
Det er først spørgsmålet om, hvor mange dyretransporter, der kontrolleres.
I dag er det jo sådan, at sandsynligheden for at blive snuppet i en kontrol er næsten lig nul.
Den er i hvert fald i nærheden af 1 pct.
Hvis man erstatter det med en 25-procents-kontrol, så er det jo helt indlysende, at bare det, at kontrollen øges, vil medføre, at der vil være en langt større tilbøjelighed til, at de regler overholdes, der allerede eksisterer, og dermed vil man altså sikre sig, at reglerne ikke undergraves, ved at det bliver en yndet sport at undlade at overholde dem.
Vi foreslår, at en embedsdyrlæge skal se hele pålæsningen og kontrollere transportegnethed og en række andre forhold.
Det står jo i modsætning til den nuværende situation, hvor embedsdyrlægen kun har meget lidt tid at holde øje med den pålæsning, der foregår, altså klare forbedringer af dyrevelfærden.
Det er spørgsmål omkring, hvordan man skal håndtere søer og orner, hvordan de skal transporteres, om de skal transporteres i enkeltdyrsbokse, eller som det sker nu i grupper, hvor vi jo godt ved og har set rigtig, rigtig mange eksempler på, hvor galt det kan gå på grund af det hierakiske instinkt og den sårbare fysik, som f.eks. søerne har, som påfører dem ganske alvorlige skader under transporten eller kan påføre dem ganske alvorlige skader.
Det er spørgsmål med krav til, hvordan samlestederne skal være indrettet, hvor vi i vores forslag opererer med, at svin skal have permanent adgang til halm og vand, sådan at de har – om man så må sige – noget at beskæftige sig med ud over det at komme i interne konflikter og slagsmål, vigtige krav som kunne skabe forbedring.
I dag er der ikke noget krav om det.
Derfor må jeg sige til dem fra regeringspartierne, Dansk Folkeparti og Radikale Venstre, der ligesom har sagt, at de nu har et veterinærforlig, og bare det bliver indfaset, bliver det godt nok, at det faktisk ikke er rigtigt.
Det her beslutningsforslag indeholder en række konkrete forbedringer, også i forhold til veterinærforliget, som ikke vil blive løst, ved at man gennemfører veterinærforliget.
At vi så ydermere kan konstatere, at der er forsinkelser i forhold til gennemførelsen af veterinærforliget, rejser så bare yderligere nogle spørgsmål, med hensyn til hvor alvorligt interessen for dyrevelfærd skal ses, i hvert fald når den kommer i konflikt med nogle økonomiske interesser.
Der må man nok sige, at den behandling, det her beslutningsforslag er blevet udsat for, jo nok er udtryk for, at hensynet til de økonomiske interesser i forhold til transport af levende dyr, som skal slagtes eller fortsætte med at blive opfedet et andet sted, er meget, meget afgørende, og det spiller en negativ rolle, i forhold til hvordan vi sikrer dyrevelfærd.