Line Barfod (EL), 2011-04-15:
Jeg vil gerne takke for debatten.
Jeg skal starte med at sige, at SF's ordfører desværre ikke kan være deltager i debatten, da han sidder i formandsstolen, men jeg skal sige, at SF selvfølgelig støtter forslaget, som partiet også er medforslagsstiller på.
Jeg vil især gerne takke for, at justitsministeren og andre ordførere er åbne over for, at vi tager en drøftelse af det her.
Jeg håber, at vi kan få den undersøgelse ret hurtigt, så der er et ordentligt grundlag for drøftelserne, for jeg mener, at der er et behov for, at vi får løst det her problem.
Flere har også for nylig peget på, at vi har siddet med lovforslag, hvor der simpelt hen ikke har været høringssvar fra nogen af dem, hvor det har været afgørende at få det.
Jeg vil gerne, som fru Karen Klint har gjort flere gange, understrege, at en ting jo er, hvad vi kan aftale af regler her i Folketinget, mens en anden ting er, hvad vi kan fastsætte af regler for regeringens måde at lave lovforslag på.
Det er to forskellige ting.
Vi kan i forretningsordenen for Folketinget, som også skal drøftes her i salen, fastsætte nogle regler, der gælder for Folketingets arbejde, men hvis vi skal fastsætte regler for regeringens arbejde, er vi nødt til at gøre det i form af lovgivning.
Jeg mener, at det spørgsmål skal drøftes i udvalgsarbejdet, men at det også er vigtigt, at vi har en debat i Folketingssalen om, hvordan vores demokrati fungerer.
Det mener jeg ikke at vi kun skal have for lukkede døre i et udvalg, for jeg mener faktisk, det er vigtigt, at vi har debatten i en folketingssal, så befolkningen kan følge med i, hvilke overvejelser vi har om, hvordan demokratiet skal indrettes.
Så har jeg nogle konkrete bemærkninger om noget af det, der har været fremme i debatten.
Jeg skal beklage, at der er sket en teknisk fejl, så der står den 1. april 2011 i stedet for 2012, hvilket selvfølgelig er en fejl.
Når vi gerne vil have en ordentlig lovkvalitet, så hænger det ikke sammen.
Det andet er så spørgsmålet om, hvorvidt man skal ophøje hele vejledningen, med alt hvad der står om sprog og alt andet, til lovgivning.
Det er, som vi også har påpeget i lovforslaget, der, hvor det giver mening at lave det til lovgivning.
Det jo ikke hvert eneste ord i vejledningen, der skal ophøjes til lov.
Det er der, hvor det giver mening, og det er først og fremmest spørgsmålet om høringsfrist, og at man normalt først kan fremsætte lovforslag i Folketinget, når høringssvar og høringsnotater foreligger, så vi i Folketinget har mulighed for at forholde os til dem.
Men jeg vil gerne understrege, især over for den konservative ordfører, at vores forslag selvfølgelig indeholder muligheden for en undtagelsesbestemmelse.
Hvis regeringen ikke mener, at den kan overholde fristerne, så fremsender den forslaget til Folketinget med et brev om, at den ikke har overholdt fristerne.
Det betyder så, efter min opfattelse, at vi overholder grundloven.
Det kan jeg høre at vi skal diskutere nærmere.
Vi har jo også skrevet i bemærkningerne, at det lovforslag, der skal udarbejdes, selvfølgelig skal overholde grundloven.
Der må vi kigge på, hvordan det hænger sammen med de intentioner, man havde med grundlovens § 21, da den blev skrevet i 1849.
Dengang var der en noget anden situation.
Dengang sendte man mig bekendt ikke lovforslag i høring og havde ikke de meget tekniske og indviklede lovforslag, som vi har i dag.
Det var en fuldstændig anden situation.
Hermed sikres, at lovforslaget bliver korrekt, også i forhold til den virkelighed, der er, så vi ikke, som vi har set, jævnligt skal lave rettelser af lovforslag og senere lave ny lovgivning for at ændre på love, der, efter at være blevet gennemført meget hurtigt, faktisk ikke passer til virkeligheden.
Så havde ministeren en kommentar til vores forslag om, at det skal fremgå, hvad konsekvenserne af et lovforslag vil være.
Ministeren siger, at der ikke altid er nogle ligestillingsmæssige konsekvenser.
Det er jeg enig i.
Vi vedtager en del lovgivning, der ikke har miljømæssige konsekvenser, men så skriver man jo bare, at der ikke er nogen miljømæssige eller ligestillingsmæssige konsekvenser eller konsekvenser i forhold til EU-ret.
Vi synes bare, at det er vigtigt, at alt det, som Justitsministeriet meget rigtigt peger på i sin vejledning at man skal se på, også kommer til at fremgå af lovforslaget, hvilket det som regel også gør i dag.
Et spørgsmål er, om det her egentlig er nødvendigt.
Jeg har det sådan, at jeg synes, det er gået for vidt, når så mange lovforslag i dag har så kort en høringsfrist.
Jeg mener, at vi har et problem.
Jeg kan selvfølgelig godt forstå hr. Søren Espersens overvejelser om, at Folketingets partier først burde tage principiel stilling, og så derefter få høringssvarene.
Men rigtig meget af den lovgivning, som vi har i dag, er jo af meget teknisk karakter.
Der har jeg et stort behov for høringssvar, og det er mit indtryk, at det har stort set alle andre ordførere også.
Det har ministerierne også.
Det er der, man får påpegningen af, at den paragraf vil være i modstrid med den paragraf eller af, at hvis vi gennemfører loven på den måde, vil det på nogle bestemte områder have nogle konsekvenser, som ingen af partierne ønsker, fordi virkeligheden er meget teknisk i dag på mange områder.
Jeg kan stadig væk huske, at Folketinget på et tidspunkt kom til at vedtage en lov om, at man skulle have dansk statsborgerskab for at blive taxachauffør.
Den lov måtte man ophæve, for ellers ville der ikke køre så mange taxaer i Danmark længere.
Jeg kan også huske, at vi havde et lovforslag på et tidspunkt, hvor vi ændrede en hel masse ting i Retsudvalget, og i sidste øjeblik måtte vi have nogle forhandlinger, fordi det viste sig, at lovforslaget havde nogle utilsigtede konsekvenser for biavlere.
Ingen af os havde overhovedet tænkt på, hvad konsekvenserne af dette lovforslag ville være for biavlere, men nogle organisationer gjorde os opmærksom på, at det ville blive et meget stort problem for biavlen i Danmark.
Sådan er der på forskellige områder tekniske ting, som ikke har med vores politiske holdninger at gøre, men som er væsentlige, for at lovene kan fungere på den rigtige måde ude i samfundet.
Derfor mener jeg, at det er afgørende, at vi faktisk får høringssvar, og det er afgørende, at også de mange demokratiske høringsorganisationer med hovedsagelig frivillige, som kigger på forslagene uden et kæmpestort embedsmandsapparatet, har tid til at komme med nogle ordentlige høringssvar til os, fordi det gør kvaliteten af vores lovgivning langt, langt bedre.
Derfor håber jeg meget, at det udvalgsarbejde, som kommer nu, faktisk kan føre til, at vi får en løsning og nogle ordentlige høringsfrister.
Jeg har umiddelbart svært ved at se, at vi kan gøre det på anden måde end gennem lovgivning, men jeg lytter selvfølgelig gerne, hvis nogle partier kan komme med forslag til, hvordan man kan komme til samme resultat på anden vis.
Derfor ser jeg frem til, hvad justitsministeren vil komme med til de drøftelser, som vi skal have.