runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bent Bøgsted (DF), 2009-11-19:
Jamen hr. Bjarne Laustsen ved jo lige så godt som jeg, at når man er bundet af et forlig, kan man ikke stemme for et lovforslag, som laver indgreb i det forlig.
Det ved hr. Bjarne Laustsen udmærket godt.
Hr. Bjarne Laustsen ved også godt, at en eventuel socialdemokratisk regering ikke ville bryde sig om det, hvis der blev fremsat forslag, som deres forligspartnere begyndte at stemme for uden om den siddende regering.
Sådan er spillets regler, og det ved hr. Bjarne Laustsen udmærket.
Men det ændrer jo ikke ved, at jeg ikke er tilfreds med det her og prøver at bearbejde ministeren for at få en ændring inden for forligskredsen.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2009-11-19:
Man kan da i hvert fald sige, at der blev svaret på spørgsmålet.
Vi bliver jo nok ikke helt enige om svarene, men det var måske heller ikke forventet.
Hvis vi skal skaffe de der 150.000 ekstra job over noget tid, er jeg ikke sikker på, at det er tiltag imod mobning og for at kurere nogle hjerte-kar-sygdomme, som lige er det, der ligger først for, for nu at sige det pænt.
Nu stiller jeg det samme spørgsmål, som jeg stillede til hr. Bent Bøgsted, og vil hr. Eigil Andersen ikke give mig ret i, at hvis man forkortede dagpengeperioden … Undskyld, jeg kan simpelt hen ikke koncentrere mig for dem, der taler bagved.
Jeg prøver lige igen, hvis det er o.k. med formanden.
Jeg vil bare spørge hr. Eigil Andersen, om man ikke må sige, at hvis folk er arbejdsløse mere end 2 år i dagens Danmark med det arbejdsløshedsniveau, vi har, så har de i langt de fleste tilfælde andre problemer end arbejdsløshed.
Eigil Andersen (SF), 2009-11-19:
Det er jo en meget underlig teori at have.
Hvor kommer den fra?
Hvis der i Danmark mangler arbejdspladser, hvad der jo gør i fatal grad for øjeblikket, og mennesker ikke kan søge et arbejde og ikke få et arbejde,
hvor kommer det så fra, at det betyder, at de skulle have andre former for problemer, sociale problemer eller misbrugsproblemer?
Det er jo en meget mærkelig måde at slutte på.
Man kan da sagtens, hvis der ikke job nok, være et velfungerende menneske, uden at man har andre sociale problemer.
Så jeg forstår ikke den tankegang.
Morten Østergaard (RV), 2009-11-19:
Jeg tror altså, at det, der vel i hvert fald er fælles i oppositionen, er, at ingen af os ønsker at køre på frihjul, vi vil alle sammen gerne have ansvaret.
Det, som kendetegner regeringen og finansministeren i særdeleshed, er jo, at man ikke vil tage ansvaret.
Da anerkendte man dog, at man stod med problemer, og at regeringen ikke anede, hvordan den skulle løse udfordringerne.
Vi kan ikke slå et konkret forslag af finansministeren.
Selv når det fagforbund, som i går holdt kongres, det forbund, som organiserer både skolelærerne og pædagogerne og alle dem, der skal løse de opgaver, som der ikke bliver råd til at løse, kommer med et forslag om at diskutere reformer, så kan man læse i avisen, at det vil finansministeren sandelig ikke kommentere, og at han ikke vil stille op til noget reforminterview netop nu.
Man vil ikke engang tage dialogen, når fagbevægelsen forsøger at være ansvarlig.
Det er da pinligt.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-11-19:
Jeg synes, det er en helt vild beskrivelse, hr. Morten Østergaard er ude med.
Vi løser de udfordringer, efterhånden som vi møder dem, og jeg vil gerne sige, at hvis hr. Morten Østergaard bare gad kigge sig rundt i vores nære omegn i Europa, så ville han opdage, at vi er meget langt fremme med reformer, der styrker den langsigtede holdbarhed.
I 1980'erne blev der gennemført arbejdsmarkedsreformer, som gør, at vi nu om nogle år, hvor folk har haft et helt arbejdsliv med arbejdsmarkedsreformer, vil opleve, at pensionssystemet er holdbart.
Vi har gennemført skattereformer, vi gennemførte velfærdsforliget, hvor vi flyttede folkepensionsalderen, hvor vi flyttede efterlønsalderen, arbejdsmarkedets parter har gennemført reformer med voksen- og efteruddannelse, livslang læring, der gør, at vi nu bygger op, så folk på et tidspunkt i deres arbejdsliv kan tage en uddannelse med fuld lønkompensation.
Vi er år forud for vores omverden med hensyn til det her.
Tag til Italien, tag til Spanien, tag til næsten et hvilket som helst andet land og se, om ikke de kigger på Danmark som en rollemodel med hensyn til at lave langsigtede reformer, der gør, at vi styrker det danske arbejdsmarked og beskæftigelsen.
Så den beskrivelse, som hr. Morten Østergaard giver, er fuldstændig ude i hampen i forhold til den virkelighed, vi lever i.
Morten Østergaard (RV), 2009-11-19:
Det er jo altså i regeringens egen afrapportering til EU om det nationale reformprogram, at man konstaterer, at gælden ikke har været så stor siden 1983, at man konstaterer, at man har haft en Arbejdsmarkedskommission, som skal forsøge at adressere de holdbarhedsproblemer, der er i dansk økonomi, og at man konstaterer, at regeringen ikke mener at have politisk grundlag for at gøre noget ved problemerne.
Det er jo det, man fortæller omverdenen.
Så kunne jeg godt gøre som alle dem, som regeringen har givet penge her i krisesituationen, jeg kunne rejse Europa rundt og hygge mig med det, selv om det ikke bidrager til at løse krisen herhjemme.
Det, som er virkeligheden, er, at finansministeren, hver gang vi har den her diskussion, flygter tilbage til fortiden og tager tidligere regeringers arbejde til indtægt.
Det, som kendetegnede både Schlüterregeringen og Nyrupregeringen, var, at man lavede reformer, selv da det så allermest sort ud.
Det, der kendetegner finansministerens og regeringens tid, er, at man ikke vil lave reformer, men bruger den økonomiske krise som en undskyldning.
Og det er en passivitet, der forpligter, for det bliver skolelærerne, det bliver pædagogerne, og det bliver sygeplejerskerne, der skal slide meget hårdere i det, når der ikke er tilstrækkelig med kolleger til at yde en ordentlig service.
Og det er finansministerens ansvar.
Morten Bødskov (S), 2009-11-19:
Jeg er godt klar over, at det som finansminister må være vanskeligt at erkende, at man sidder i regering på et parlamentarisk grundlag, som kun vil være med til alle de gode ting, til at give ufinansierede skattelettelser og alt muligt andet, men som ikke vil være med til at hjælpe regeringen med at sikre balance i dansk økonomi.
Man oplister alle mulige udmærkede ting, som man har lavet, og som Socialdemokraterne for en hel dels vedkommende har været med til, men på bundlinjen står jo bare, at man er langt fra at nå målene i sin egen økonomiske strategi, 2015-planen.
Den er ude af balance, og man har ikke et parlamentarisk grundlag, der er klar til at hjælpe en med at skabe balance.
Altså, man kan da ikke som beskæftigelsesministeren stå og klandre oppositionen for, at den ikke vil hjælpe regeringen med at lukke hullet.
Det er da regeringens ansvar at sikre, at der er balance i dansk økonomi.
Så hvordan har man tænkt sig at sikre det?
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2009-11-19:
Jeg vil godt lige starte med at rette den misforståelse, som kunne snige sig ind med finansministerens bemærkning fra før.
Liberal Alliance har ikke tænkt sig at blive en del af det der udgiftspolitiske mindretal, der åbenbart er i Folketinget, så jeg vil sige: Bare rolig.
Tværtimod vil vi gerne trække i den anden retning.
Som jeg hører det, anerkender finansministeren i virkeligheden i sin tale, at problemerne nu er rigtig store med hensyn til også at skaffe flere hænder på lidt længere sigt.
Og jeg synes stadig væk ikke, at det står klart, hvorfor det er, at man ikke kan gå i gang med at lave strukturreformerne, inden den her krise er helt slut.
Det står i hvert fald ikke særlig klart for mig.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-11-19:
Jeg vil bare sige, at det, jeg prøver at sige, er, at den demografiske udfordring, vi står over for, ikke går væk på grund af krisen, men vi må jo ligesom prioritere.
Når vi har tilladt os at drage den konklusion, at det er svært at lave reformer, bygger det jo bl.a. på nogle erfaringer fra sidste efterår, hvor regeringen fremsatte en del af Arbejdsmarkedskommissionens forslag, nemlig det om dagpenge, og hvor vi kunne konstatere, at der ikke var flertal for det her i salen.
Socialdemokraterne havde et forslag, som trak yderligere arbejdskraft ud af arbejdsmarkedet, og som ville bidrage til via dagpengesystemændringerne at forværre den problemstilling, der var.
Så det, der står i det konvergensprogram, som hr. Morten Østergaard citerer fra, er sådan set konstateret ved forhandlinger i Folketinget, nemlig at der ikke er politisk basis for det.
For vi havde netop fremrykket Arbejdsmarkedskommissionens forslag til sidste efterår, men som hr. Simon Emil Ammitzbøll måske kan erindre, måtte vi pakke forslagene ned og sige, at vi ikke kunne komme længere med dem.
Så det er helt forkert at sige, at vi ikke tackler de udfordringer.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2009-11-19:
Jeg vil sige, at indtil den sidste sætning tror jeg faktisk, at finansministeren og jeg var enige, så vi behøver ikke at tale os så langt væk fra hinanden.
Jeg vil bare sige, at jeg synes, vi har brug for, at regeringen tydeligere markerer, at der er brug for reformer af det her samfund, at der er brug for at gøre noget.
Man kan lige så godt sige det, som det er.
Hvis man ser på Arbejdsmarkedskommissionens forslag, er det efterlønnen og dagpengene, der gør forskellen.
Alt det andet er nogle småtterier, der også kan gøre noget, men det er efterlønnen og dagpengene, det drejer sig om.
Derfor ville det da være befriende, hvis en borgerlig/liberal finansminister gik ud og sagde: Kære venner, det er det her, der er brug for for at løse udfordringerne.
Så kan det da godt være, at man må konstatere, at man ikke kan samle flertallet på den sidste dag, men jeg tror, at det ville gøre en utrolig stor forskel, hvis finansministeren og regeringen sagde - også til støttepartiet, der sidder på den anden side: Vi er nødt til at gøre noget for at løse de her udfordringer.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-11-19:
Vi gennemførte jo en skattereform for et halvt års tid siden, som styrker holdbarheden i dansk økonomi væsentligt.
Det skete uden deltagelse fra hr. Morten Østergaards parti og uden deltagelse fra Socialdemokratiet.
Når vi ser på nogle af de reformer, der laves, ja, så er hr. Morten Østergaard ikke med, og så er hr. Morten Bødskov ikke med, og alligevel står man her og klandrer regeringen for, at vi ikke gennemfører reformer.
Det er jo helt ved siden af.
Vi gennemfører reformer, vi tager det i den rækkefølge.
Så er det da rigtigt, at vi, fordi der er en international økonomisk krise i øjeblikket, har sagt: Nu prioriterer vi, at Danmark kommer så skånsomt igennem den her krise som overhovedet muligt.
Vi skjuler jo ikke, at der bliver en regning at betale bagefter, men at vi vælger at prioritere, at Danmark kommer igennem krisen, har jeg vanskeligt ved at se at man skal klandre regeringen for.
Jeg vil gerne sige, at mange af de her reformer, vi har gennemført for at møde de udfordringer, har vi jo lavet i fællesskab her i salen, og det går jeg da også ud fra at vi har en fælles interesse i.
Nu fortaber det sig jo lidt, når hr. Morten Bødskov taler om underskud, men det er klart, at den udfordring, vi har i år, til næste år og til næste år igen, medfører, at der bliver et underskud på de offentlige finanser.
Det ved jeg godt at hr. Morten Bødskov fremstiller, som om vi ikke har styr på økonomien.
Jeg vil sige, at vi har fuldstændig styr på økonomien.
Grunden til, at vi kan tillade os det, er jo, at vi førte en fornuftig politik i de år, hvor det gik rigtig godt for dansk økonomi, og hvor vi reducerede statens gæld, hvilket så betyder, at vi nu i år og til næste år kan tillade os at køre med et underskud.
Som jeg har sagt tidligere, priser jeg mig lykkelig for, at vi ikke har lyttet til oppositionens råd om i de gode tider at bruge 2 kr. for hver gang, vi tjente 1, for så ville vi jo have det værre, end vi har det i dag.
Bjarne Laustsen (S), 2009-11-19:
Jeg vil gerne høre, om hr. Morten Østergaard er enig med hr. Bent Bøgsted i, at regeringen ikke har handlet problemet med deltidsbrandmændene godt nok af i finansloven.
Jeg ved jo, at Det Radikale Venstre desværre gik med – jeg forstår det ikke helt – i aftalen om at skære på de supplerende dagpenge.
Men jeg ved også, at der står i den aftale, at hvis der er nogen af de grupper, der er omtalt deri, der bliver særlig hårdt ramt, skal man finde en løsning på det.
Nu står vi altså med det problem, at nogle deltidsbrandmænd, som mister deres fuldtidsarbejde, kun kan få dagpenge i 30 uger, og så er spørgsmålet, om Det Radikale Venstre vil være med til at finde en løsning på det, eller om man måske har sanktioneret det, som Dansk Folkeparti og regeringen lavede i finanslovaftalen.
Morten Østergaard (RV), 2009-11-19:
Jamen svaret på den del af spørgsmålet, der handler om, hvorfor Det Radikale Venstre er med i jobplanen, finder man sådan set i den her afrapportering til EU om det nationale reformprogram, som regeringen har lavet, og hvori der jo er opridset, hvilke initiativer der er taget for at bidrage til arbejdsudbuddet.
Her er der bl.a. aftalen om en jobplan for 2008, som jo bidrager til at øge arbejdsudbuddet, og derfor er Det Radikale Venstre selvfølgelig med.
Jeg kunne jo ikke stå med troværdighed og holde den her tale om reformer uden at være villig til at lave dem.
Derfor er vi også med i de andre elementer, der er, med voksenlærlingeordning og nedbringelse af sygefraværet.
Men det er korrekt, at der blandt forligspartierne er en aftale om at kigge på brancher, der er særlig hårdt ramt, og der har jeg så den fordel at være en del af forligspartierne og derfor kunne gøre noget ved problemet, mens hr. Bjarne Laustsen må nøjes med at stille spørgsmål, som måske nok lige er i udkanten af det, vi diskuterer her i dag.
Bjarne Laustsen (S), 2009-11-19:
Det er det aldeles ikke.
Vi taler om arbejdskraft, og vi taler også om, at der bliver mange flere ledige, ved at man har lavet den aftale, som De Radikale desværre er en del af.
Der bliver mange flere fuldtidsledige.
Nu er vi i en situation, hvor der er en gruppe, der er blevet ramt.
Jeg kan forstå, at det ikke ligger hr. Morten Østergaard særlig meget på sinde, at der er livsvigtige opgaver, der ikke kan blive løst, fordi man har lavet nogle tåbelige a-kasse-regler, og det har da lige nøjagtig noget med den her sag at gøre.
Hvis det ligger hr. Morten Østergaard meget på sinde at få løst det problem og man har indflydelse, hvornår har man så tænkt sig at gøre den gældende?
Morten Østergaard (RV), 2009-11-19:
Jamen jeg har på given foranledning aftalt med ministeren, at der er møde i forligskredsen i indeværende kalenderår, og der drøfter vi dette og andre relevante spørgsmål.
Men det, jeg synes er vigtigt for hr. Bjarne Laustsen at holde sig for øje, er, at de første evalueringer af ændringerne i de supplerende dagpenge jo har vist, at det sådan set har ført til det, vi ønskede, og som man sådan set også ønskede fra Socialdemokraternes side, nemlig at mange af dem, der var deltidsbeskæftigede, fordi arbejdsgiverne spekulerede i, at der var de her fordelagtige dagpengeregler, er blevet fuldtidsbeskæftigede.
Så på den måde kan man sige, at vi i hvert fald der har bidraget også til arbejdsudbuddet.
Jeg er som sagt meget villig til også at kigge på vilkårene for deltidsbrandmænd.
Der skal selvfølgelig kunne slukkes brande alle vegne.
Men jeg vil sige, at i forhold til forespørgslen her i dag løses de udfordringer ikke alene ved brandslukning.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2009-11-19:
Fru Line Barfod talte om folks egen skyld, og at det skulle være sådan et særligt princip, som vi skulle gå ind for i Liberal Alliance.
Det var sådan set ikke det, jeg sagde.
Jeg siger ikke, at det er folks egen skyld, fordi de er syge, har psykiske problemer eller ikke gider flytte fra den ene del af landet til den anden; jo, det er måske deres egen skyld, hvis de ikke gider det.
Det, jeg spurgte nogle af de andre ordførere om, og som var det, der fik diskussionen op, var jo i virkeligheden spørgsmålet om, at det med den lave arbejdsløshed, vi har i dag, da burde kunne lade sig gøre at finde et job inden for 2 år, hvis man ellers vil have et job.
Det kan jeg ikke se skulle være den helt store åbenbaring; det er jo i virkeligheden ret indlysende.
For de fleste mennesker vil det med den arbejdsløshed, vi har lige nu, være ganske få måneder, der vil være mellem jobbene.
For nogle vil det vare lidt længere, og det er også derfor, vi dog taler om, at det skal være mere end et år.
Så hvad er det, der er så forfærdeligt?
Line Barfod (EL), 2009-11-19:
Jeg synes, det er ret uhyggeligt at høre hr. Simon Emil Ammitzbøll tale om, at der er en lav arbejdsløshed i dag.
Det er altså ikke det, der opleves i de dele af landet, hvor arbejdsløsheden er eksploderet.
Det er ikke det, der opleves blandt de unge, der har virkelig svært ved at komme i gang.
Det ikke det, der opleves i byggesektoren og andre fag, der er virkelig hårdt ramt.
Vi har tidligere set, at når arbejdsløsheden bider sig fast, er det ikke til at få arbejde.
Med hensyn til de unge, der kommer ud, og som aldrig kommer ind på arbejdsmarkedet, er det altså ikke bare, fordi de er alkoholikere eller narkomaner, eller hvad det ellers er, hr. Simon Emil Ammitzbøll prøver at påstå, altså at de har andre problemer som årsag til, at de ikke kommer i arbejde inden for 2 år.
Det er også sådan, at hvis man ikke kommer i arbejde ret hurtigt efter sin uddannelse og får noget erfaring, kommer der et nyt kuld ud, og så får de jobbene.
Og jeg vil spørge hr. Simon Emil Ammitzbøll: Hvad er det så, man skal gøre for at komme i arbejde?
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2009-11-19:
Altså, der er jo stor forskel på, hvad den enkelte arbejdsløse måtte opleve – det er selvfølgelig kedeligt og trist og ærgerligt at være arbejdsløs – og så det, om der er en høj arbejdsløshed.
Selv for 2 år siden, da der var en lavere arbejdsløshed, end der er i dag, var det jo problematisk for den enkelte.
Men det er jo derfor, vi skal gøre noget for at sikre, at Danmark også i fremtiden er et velstandssamfund.
Hvis ikke vi tager fat på de her reformer, hvis ikke vi sørger for at skaffe den nødvendige arbejdskraft i fremtiden, bliver Danmark jo ikke et velstandssamfund.
Vi er røget ned fra en fjerdeplads til en 12. plads blandt OECD-landene.
Vi ryger længere ned, hvis ikke vi tager fat på reformerne, og fremtidige generationer vil, om ikke straffe os, for det kan de jo ikke, men så i hvert fald ærgre sig utrolig meget over, at vi ikke gjorde noget i tide.
Så jeg synes, det er helt vendt på hovedet, når Enhedslisten prøver at fremstille det, som om Liberal Alliance ikke vil gøre noget.
Tværtimod: Vi gør rigtig meget.
Line Barfod (EL), 2009-11-19:
Det, som hr. Simon Emil Ammitzbøll påstår at man skal gøre, er jo det, vi har set i en række andre lande.
Det er, at man skal gøre folk mere fattige, og det er altså det stik modsatte, der har virket i de nordiske lande, med at opbygge velfærden.
Det er tværtimod, at man har sikret, at man havde nogle gode dagpengesystemer – de er desværre blevet udhulet temmelig kraftigt i de senere år – som har været med til at opbygge velfærden, altså at man ikke røg ned på en stor social nedtur, når man blev arbejdsløs.
Det, vi risikerer, hvis vi gennemfører de reformer, som hr. Simon Emil Ammitzbøll efterlyser, er altså, at flere vil risikere at komme langt ud i fattigdom og dermed ikke så nemt kunne gå ind og tage et arbejde, ligesom vi risikerer, at mange flere vil føle sig tvunget til at søge førtidspension, fordi der ville være alt for lang tid til, at de havde udsigt til efterløn.
Det er derfor, vi siger, at vi langt hellere vil sikre nogle seniorjob, vi vil langt hellere sikre et ordentligt arbejdsmiljø osv., så folk har muligheden for at holde til et helt arbejdsliv, i stedet for at man sender 10.000-15.000 mennesker ud af arbejdsmarkedet hvert år.
Vi er altså oppe på, at det er flere hundrede tusind mennesker i den erhvervsdygtige alder, der står uden for arbejdsmarkedet, som vi kunne tage ind, hvis vi ville, i stedet for at lade dem stå udenfor og – med hr. Simon Emil Ammitzbølls forslag – blive endnu mere fattige.
Morten Bødskov (S), 2009-11-19:
Det var jo en gentagelse af indlægget fra før, og jeg kan også se, at finansministeren bare tager det samme talepapir op af lommen igen.
Det er helt fair, men det rykker ikke ved, at uagtet de mange initiativer, som man her har stået og redegjort for, er der stadig væk et hul i kassen på nu 7-8 mia. kr., siger man selv.
Hvordan er det at være finansminister i et land, hvor man ikke har et parlamentarisk grundlag, som man kan bruge til at sikre en holdbar og afbalanceret økonomi og økonomisk politik?
Morten Østergaard (RV), 2009-11-19:
Jeg tror da, at jeg så vil holde mig til forslaget til vedtagelse.
Jeg synes, det er al ære og respekt værd, at Liberal Alliance rejser denne forespørgselsdebat, men jeg synes også, at man nødt til at forholde sig til, at det eneste bud fra den regering, som man støtter og agter fortsat at støtte, er, at man konstaterer, at der ikke er en holdbar udvikling i dansk økonomi.
Det er selvfølgelig bedre end det fra januar, hvor man konstaterede, at der var en holdbar udvikling, hvad alle kunne se ikke var rigtigt.
Men jeg synes, at hr. Simon Emil Ammitzbøll skal forholde sig til, når nu forespørgslen skal afsluttes, hvilket forslag til vedtagelse han sådan set bedst kan lide: det, der både sætter gang i dansk økonomi nu og forpligter sig på at skabe holdbarhed, eller det, som regeringen og Dansk Folkeparti fremsætter, som alene konstaterer det, som alle ved er rigtigt, nemlig at der ikke er holdbarhed i dansk økonomi.
Det synes jeg er rimeligt nok at forespørgeren, selv om man så her i allerallersidste ombæring selv kommer på bane med et forslag til vedtagelse, forholder sig til.
Hvad er det, hr. Simon Emil Ammitzbøll synes er vigtigst: at Folketinget forpligter sig på at løse holdbarhedsproblemet eller bare konstaterer, at det er der?
Bent Bøgsted (DF), 2009-11-19:
Det, der står tilbage, vil jeg sige til hr. Morten Østergaard, er jo, at der igennem de sidste år er gennemført flere pakker til gavn for den danske økonomi.
Jeg ved også godt, at der for et år siden blev snakket om, at hr. Morten Østergaard sammen med S og SF gerne ville have en vækstpakke på 35 mia. kr.
Det er det samme krav stadig væk, og der er ikke noget med, at man så ser på, hvor mange penge det er, der bliver sendt ud til at gavne væksten.
Det er stadig væk 35 mia. kr., man kører frem med i en vækstpakke, uanset hvor mange tiltag der er blevet lavet for at gavne væksten.
Morten Østergaard (RV), 2009-11-19:
Det er sådan set, fordi jeg prøver at tage Dansk Folkeparti alvorligt som et ansvarligt parti.
Jeg går ud fra, at man ikke har foreslået en vækstpakke af en bestemt størrelse efter at have slået med to terninger, men har gjort det, fordi man har en vurdering af – baseret på, hvad sagkundskaben også siger – at der er et behov for en vækstpakke i omegnen af 10 mia. kr.
Det, der så står tilbage, er altså, at den regering, som Dansk Folkeparti støtter, og den finanslov, som Dansk Folkeparti bærer igennem, ikke leverer det, som Dansk Folkeparti mente var nødvendigt for at sætte gang i væksten i dansk økonomi.
Den er ikke engang tæt på.
Jeg stod hernede med statsministeren i onsdags og spurgte: Hvad er regeringens vurdering af behovet for en vækstpakke?
For man fornemmer ligesom, at regeringens totale afvisning af behovet på en eller anden måde er væk.
Der må man sige, at regeringen tilsyneladende dimensionerer sin vurdering af dansk økonomi efter forhandlinger med Dansk Folkeparti i stedet for at lytte til den økonomiske sagkundskab.
Det er selvfølgelig en ærlig tilgang til det.
Hvis man ikke har en holdning selv, kan man jo se, om man kan forhandle sig frem til en holdning. Men det, som står tilbage, vil jeg sige til hr. Bent Bøgsted, er, at dansk økonomi ikke får en saltvandsindsprøjtning, som der ellers var et stort flertal for i Folketinget, hvis Dansk Folkeparti ville tilslutte sig det.
Men Dansk Folkeparti ville hellere lave en finanslov med regeringen, som ingenting ville og ikke har en holdning til, hvad dansk økonomi har behov for.