runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thomas Adelskov (S), 2009-04-03:
Når jeg i første runde rejste spørgsmålet om kommunernes samlede økonomi, var det jo, fordi jeg på ingen måde var enig i det, beskæftigelsesministeren sagde om, at her har det her forslag ingen konsekvenser, og at det ikke er det, som det her handler om.
Det er jo også det, det handler om.
Vi er meget optaget af, at kommunerne faktisk gør noget og hjælper syge mennesker tilbage til arbejdet så hurtigt som muligt, men det er klart, at når man indfører nogle incitamenter og indfører en struktur og der er nogle konsekvenser af den førte politik, så har det da også konsekvenser for kommunernes økonomi; det kan være konsekvenser, der ender med, at når kommunerne så gør noget - ansætter mere personale for at hjælpe syge mennesker hurtigt tilbage til arbejdet - er de nødt til at fyre hjemmehjælpere eller personale i daginstitutioner.
Jeg synes godt, beskæftigelsesministeren her kunne komme med en tilkendegivelse på vegne af regeringen af, om det er noget, man vil tage højde for, f.eks. ved at undtage sygedagpengeområdet i forhold til servicerammen ude i kommunerne.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-04-03:
Jeg vil gerne præcisere over for hr. Thomas Adelskov, hvad det er, det her lovforslag handler om.
Det handler om, at modtagere af sygedagpenge kan få de samme tilbud, som kontant- og starthjælpsmodtagere hidtil har kunnet få, i erkendelse af at det kan fremme en hurtigere tilbagevenden til arbejdet og en fastholdelse af tilknytningen til et job.
For så vidt angår spørgsmålet om kommunernes generelle økonomi, vil jeg sige, at det jo er det, der forhandles i de årlige kommuneforhandlinger mellem regeringen og kommunerne.
Thomas Adelskov (S), 2009-04-03:
Nu har vi hørt både Venstres ordfører og den konservative ordfører fortælle, at grunden til, at det her forslag er så hulens fantastisk, er, at arbejdsgiverne nu får lov til at ringe til de syge.
Så skal man ikke være bekymret for, at fagforeningerne beskytter de syge mod, at man bliver overfuset eller kontrolleret og alt muligt andet; nu får arbejdsgiverne lov til at ringe.
Fair nok.
Jeg synes faktisk, at det kan være en god idé, at arbejdsgiverne har en adgang til at tale med den syge om, hvornår vedkommende kommer tilbage, og at man kan lave nogle skånehensyn.
Men kan hr. Knud Kristensen slet ikke forstå den bekymring, vi andre har om det her lovforslag?
Med den økonomiske refusion, man har lagt ind, hvor kommunerne får 35 pct., hvis de ikke aktiverer de sygemeldte, og 65 pct., hvis de aktiverer, hvor de jo i dag får 50 pct., uanset om de gør det ene eller det andet, så har de et alt for stærkt økonomisk incitament ude i kommunerne, der betyder, at vi vil se, at syge mennesker, for hvem det ikke giver mening, rent faktisk sendes i aktivering.
Og hvis ordføreren deler den bekymring, kunne vi så ikke lave den del af lovforslaget om?
Jeg er fuldstændig enig i, at det her lovforslag handler om, at kommunerne skal gøre mere, at kommunerne skal følge tættere op, og at kommunerne skal sætte mere i gang.
Det kræver ressourcer, menneskelige ressourcer, og det koster penge.
Men der har regeringen jo indført et serviceloft over for kommunerne, der i praksis betyder, at hvis man hæver sine udgifter ét sted, skal man sænke dem et andet sted, for ellers får man en økonomisk straf af regeringen.
Og derfor er det et stort bluffnummer at stå her i dag og sige, at nu vil man hjælpe alle de sygemeldte derude, og at nu skal kommunerne gøre meget mere, hvis det, man i realiteten gør, er, at man sætter kommunerne pistolen for panden og siger til dem: Hvis I gør noget mere, skal I ud og fyre hjemmehjælpere.
Det er sådan set det, vi anholder over for beskæftigelsesministeren.
Det her har jo altså konsekvenser i forhold til kommunernes økonomi, alt andet er noget vrøvl at stå og sige.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-04-03:
Det er jo faktisk den kamp, vi dagligt fører, at vi vil sikre, at syge kan bevare en tilknytning til arbejdsmarkedet, at syge kan komme ind på arbejdsmarkedet, at mennesker med ændringer i arbejdsevnen kan få en mulighed for at komme ud i beskæftigelse, det være sig i 1 time, det være sig meget gerne 37 timer.
Men det er jo det, det hele går ud på, og derfor er det her lovforslag jo et forslag, der understøtter den indsats at bringe folk tilbage på arbejdsmarkedet eller bevare den tilknytning, de har til arbejdsmarkedet.
Så de ting passer smukt sammen og tjener det samme formål.
Bent Bøgsted (DF), 2009-04-03:
Jamen det er jo ikke altid lige let at finde ud af, hvad hr. Eigil Andersen egentlig har af mission i forbindelse med sådan et lovforslag her.
Der er noget, jeg ikke forstår, men det kan være, at hr. Eigil Andersen kan forklare det: Hvad er det, der gør, at han er så overbevist om, at LO har indgået så dårlig en aftale i trepartsforhandlingerne, som den ifølge hr. Eigil Andersen er?
For det, som vi hører hr. Eigil Andersen sige, er, at den her aftale simpelt hen er så dårlig.
Hvad er det, der gør, at LO har indgået så dårlig en aftale?
Har de sovet i timen i LO, eller hvad er der sket?
Eller er det, fordi hr. Eigil Andersen ikke har været med til trepartsforhandlingerne?
Eigil Andersen (SF), 2009-04-03:
Nu har vi det ikke sådan i SF, at vi automatisk er en forlænget arm af nogen organisationer.
Sådan har jeg også opfattet, at Dansk Folkeparti i mange situationer heller ikke har det.
Jeg vil fastholde, at når man læser LO's høringssvar til det her lovforslag, må man komme i dyb tvivl om, hvorvidt LO mere eller mindre har fortrudt, at de har deltaget i dem.
For ellers ville man ikke skrive sådan et høringssvar, som der er skrevet.
Hvordan det så foregår i LO - hvem der gør hvad, og hvordan resultatet så bliver af det - skal jeg ikke gøre mig klog på, men jeg vil i hvert fald sige, at vi i SF selvfølgelig til enhver tid vil forbeholde os ret til at vurdere det konkrete indhold og ikke bare lægge hovedet til side, som man åbenbart har gjort det fra andre sider.
Bent Bøgsted (DF), 2009-04-03:
Jeg kan forstå på hr. Eigil Andersen, at det, som så menes med det her, er, at vi, der står bag det her lovforslag, egentlig overhovedet ikke skulle have lyttet til LO's ønsker, altså at vi egentlig skulle have sagt til LO: Vi kan ikke bruge jer til noget i det her spil.
Det er egentlig det, hr. Eigil Andersen siger.
Det er måske det dårligste, LO nogen sinde har lavet, ifølge hr. Eigil Andersen.
Det er bare mærkværdigt, at vi er ude i den situation, at vi ikke længere kan regne med de forhandlinger, der bliver lavet med LO.
Eigil Andersen (SF), 2009-04-03:
Når vi skal vurdere sådan noget som det her, er der én ting, vi har for øje, og det er: Hvordan vil det her virke over for syge mennesker i Danmark?
Det tager vi udgangspunkt i, og det er vores fokus.
Jeg kan ikke se, at man kan tage et andet fokus end det, for det er vedrørende de borgere, vi er sat til at træffe nogle beslutninger.
For LO's vedkommende kan jeg jo ikke redegøre, altså for, hvordan LO er nået frem til at deltage i den her aftale.
Det, som jeg ved fra enhver forhandling - og det ved hr. Bent Bøgsted jo også udmærket - er, at når man deltager i en forhandling, er der nogle ting, man får gennemført, og andre ting, man ikke får gennemført.
Og så kan det jo godt være, at man i sit stille sind bagefter vil sige: Det havde nu egentlig været bedre, hvis vi havde fået alle vores punkter gennemført.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-04-03:
Et aktivt tilbud eller gradvis tilbagevenden til arbejdet forudsætter, at den enkeltes ressourcer og helbredssituation tillader det, og derfor skal der også altid tages hensyn til den enkeltes situation, når tilbuddets omfang lægges fast.
Et aktivt tilbud eller gradvis tilbagevenden til arbejdet kan således være ned til 1 time om ugen afhængigt af den syges ressourcer og helbred.
På den baggrund mener jeg, at der er rigtig gode muligheder for at skræddersy en indsats, der tilgodeser den sygemeldtes behov.
Jeg mener, vi kan have tillid til, at kommunerne kun giver borgere et aktivt tilbud, når de vurderer, at det vil hjælpe den syge hurtigere tilbage i arbejde, også selv om kommunen får 65 pct. i refusion, når personen er i aktivt tilbud.
Jeg vil også gerne understrege, at kommunerne selv har anmodet om at få mulighed for at give aktive tilbud til sygemeldte.
Det har de gjort, fordi de ved, at det er afgørende for den syges tilknytning til arbejdsmarkedet.
Så giver fru Line Barfod et eksempel med en psykisk syg alkoholiker.
Jeg går ud fra, at den pågældende er kontanthjælpsmodtager.
Det, vi gør med det her lovforslag, er, at vi nu efterkommer et ønske om, at modtagere af sygedagpenge kan få de samme tilbud, som kontant- og starthjælpsmodtagere hidtil har kunnet få.
Essensen af det her lovforslag er jo, at de aktive tilbud, som kontant- og starthjælpsmodtagere kan få, nu kan gives til de sygemeldte.
Det er et rigtigt stort fremskridt, og det koster rigtig mange penge.
Hele intentionen med det her lovforslag er som sagt at hjælpe mennesker.
Jeg vil igen gerne understrege, at det at gøre noget for de syge hjælper.
Det at gøre noget for de syge koster penge.
Når kommunerne gør noget, koster det derfor penge, og det vil regeringen gerne belønne, sådan at man får flere penge, når man gør noget.
Line Barfod (EL), 2009-04-03:
Jeg kan godt forstå, at ministeren bliver ved med at prøve at sige, at det her bare handler om en uenighed om, hvorvidt man skal gøre noget for de syge eller ej.
Der vil jeg gerne høre, om ministeren ikke mener, at man burde gøre en indsats for alle de syge, at vi skal lave et arbejdsmarked, hvor alle, der har mulighed for at bidrage, også skal have muligheden for det og får den bedst mulige støtte til at kunne bidrage til arbejdsmarkedet, uanset om de får en eller anden form for forsørgelse fra staten eller ikke gør det.
Det andet spørgsmål er: Hvis kommunerne nu gør en stor indsats og går ind og ansætter en række medarbejdere til at være med til at hjælpe på det her område, vil ministeren så sikre, at de ikke rammer serviceloftet og dermed bliver nødt til at skære ned på andre områder i kommunerne?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-04-03:
Jeg er igen nødt til at gentage, at spørgsmålet om kommunernes økonomi ikke afhandles i dette lovforslag.
Dette lovforslag handler om sygeopfølgning i kommunerne.
Det andet spørgsmål afhandles i de årlige forhandlinger mellem regeringen og Kommunernes Landsforening og regionerne i Danmark.
Det, der er vigtigt at understrege her, er, at vi skal gøre noget for de syge.
Vi ved, at jo tidligere man rykker sammen og gør noget - og det er hele lovforslagets basis - jo bedre hjælper det.
Man undgår udstødning, og det er vigtigt at understrege, at indsatsen altid skal tilpasses den sygemeldtes forudsætninger og behov og den enkeltes helbredstilstand og ressourcer.
Line Barfod (EL), 2009-04-03:
Jeg forstod ministerens svar på mit andet spørgsmål omkring kommunernes økonomi sådan, at ministeren ikke vil sikre, at kommunerne ikke risikerer at skulle skære ned på børnehaver, skoler eller andet, hvis de gør en stor indsats på det her område og derfor bruger flere penge, end de må for regeringen.
Det synes jeg ikke er særlig betryggende, og det vidner jo om, at ministeren reelt ikke mener det særlig alvorligt.
Det andet, jeg spurgte til, var, om ministeren ikke mener, at vi bør gøre en indsats for alle syge, og at indsatsen ikke skal bestå i, at en række af dem bare bliver smidt ud af sygedagpengeordningen og så slet ikke har nogen indkomst, og at der dermed slet ikke skulle være nogen grund til at gøre noget for dem, men at vi tværtimod har en interesse i at gøre noget for alle mennesker, der er syge, for at sikre, at vi har et arbejdsmarked, hvor alle, som har en mulighed for at bidrage, kan deltage, også selv om det måske kun er med 20 eller 30 eller 40 pct., de kan deltage, og ikke 150 pct., som der ofte kræves i dag.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-04-03:
Det gør vi jo ret rent faktisk rigtig meget for, og hr. Leif Lahn Jensen glemmer måske, at vi er fælles om arbejdsmiljøreformen, hvor vi jo har taget mange initiativer.
Bl.a. har vi som det eneste land i verden lagt en plan for, hvordan man gennemgår arbejdsmiljøet på samtlige arbejdspladser, og det er man i gang med i øjeblikket.
Man gennemgår f.eks. plejesektoren i øjeblikket.
Vi har lavet en fond med 3 mia. kr., som kan understøtte projekter, der forebygger nedslidning.
Vi har bevilget 70 mio. kr. til særlige indsatsområder, og der har aldrig været så mange mennesker i Arbejdstilsynet.
Psykisk arbejdsmiljø er kommet ind i APV.
Morten Østergaard (RV), 2009-04-03:
Jo, men med hensyn til de der ulykker, som kommunerne ifølge hr. Eigil Andersen åbenbart er meget optaget af at påføre de syge - det var det med mistilliden, som vi diskuterede, da jeg stod der, hvor hr. Eigil Andersen nu står - er det så ikke rigtigt, at hvis nu en kommune tilrettelægger det sådan, at det ingen effekt har, eller at det måske endda forværrer tilstanden for den syge, ja, så bringer man sig selv i en situation, hvor man løbende vil skulle bekoste sygedagpenge på sygemeldte, i stedet for at man altså opnår det, man egentlig ville, og som man har en klar interesse i, uanset om det er ud fra menneskelige hensyn, eller det er rent økonomisk tænkt, nemlig at få den syge tilbage i arbejde?
Leif Lahn Jensen (S), 2009-04-03:
Det er jo en ret spændende debat, der er i gang, og jeg sidder her og lytter lidt til de forskellige ordførere.
Jeg hørte ordføreren fra Venstre sige på det tidspunkt, da hun var på, at rigtig mange bliver syge på arbejdsmarkedet - at rigtig mange bliver syge på arbejdsmarkedet.
Er ministeren enig med sit eget parti i denne holdning, og hvad vil ministeren egentlig gøre ved det?
For det forebyggende er jo også interessant, når vi snakker om de her syge.
Morten Østergaard (RV), 2009-04-03:
Jamen det er jo så den der måde at anskue det på, men den anden måde at anskue det på er jo, at hvis man gør en indsats og man vil gøre nogle tiltag for at hjælpe den syge, så har man også nogle udgifter til det.
Og det betyder selvfølgelig, at det så også er helt rimeligt, at man får en højere refusion.
Så kan jeg ikke lade være med - også i forlængelse af det, hr. Eigil Andersen sagde - at pege på, at der jo i forslaget altså også er lempeligere konsekvenser, når den sygemeldte ikke medvirker ved opfølgningen, og at der faktisk regnes med forøgede udgifter til sygedagpenge i lovforslaget.
Hele den her em af mistillid, og at man nu skal plage de syge,
er jo sådan set ikke tankegangen.
Alle – uanset hvem de er - har en interesse i, at de syge kommer tilbage på arbejdsmarkedet
Det, vi kan se, er, at jo længere tid, man går på sygedagpenge uden at have en eller anden form for kontakt til arbejdsmarkedet, jo sværere bliver det at komme tilbage.
Og jeg tror, alle må erkende – uanset hvad de mener om lovforslaget her - at sådan hænger virkeligheden sammen.
Line Barfod (EL), 2009-04-03:
Altså, der er ikke nogen tvivl om, at når kommunerne får en opgave, og man så også giver dem penge med til at løfte opgaven, så er der meget større sandsynlighed for, at de kan løfte den.
Men det kan man jo sagtens gøre, uden at det skal være bundet op på refusionsordningen.
Man kan jo sagtens give kommunerne nogle penge og sige, at vi ønsker, der bliver gjort en større tværfaglig indsats - ligesom man f.eks. gjorde i Vejle - for at hjælpe de syge.
Vi ønsker, at der er ekstra ressourcer, til at socialrådgivere osv. kan gå ind og se på hele den sociale og økonomiske situation for de syge, så de ikke bliver stressede af det.
Det ville jo være en tillidsfuld måde at gå til det på i stedet for at gøre det via refusionerne, hvor kommunerne bliver straffet, hvis ikke de går ud og pisker de syge i aktivering.
Morten Østergaard (RV), 2009-04-03:
Nu er det jo altså så kommunerne og LO, der har aftalt den her model.
Derfor vil jeg sige, at jeg stadig væk synes, man er nødt til at holde fast i, at det selvfølgelig gør en forskel for den enkelte kommune i den konkrete sag, og det er jo det, der er afgørende her - altså, om man gør en indsats, eller man ikke gør det.
Hvis de kommuner, der gør det ringest i dag, gjorde det lige så godt som de bedste, ville der faktisk være sparet ganske betragtelige gode skattekroner, som kunne bruges på andre ting, og det ville være et betragteligt bidrag til et arbejdsmarked, der på sigt kommer til at stå og mangle folk.
Og der er det sådan fremover, at hvis man gør en ekstra indsats, får man også en højere kompensation til at betale for den indsats, man gør.
Morten Østergaard (RV), 2009-04-03:
Nu er det jo ikke kommunalvalget i Ringsted, vi skal afgøre her.
Det er jo kommunen, der i sidste ende har ansvaret for, hvordan man tilrettelægger og prioriterer indsatsen.
Sådan var det før det her lovforslag, og sådan er det også fremadrettet.
Men det, jeg bare gerne vil have at fru Line Barfod anerkender, inden pisken nu bliver svunget over samtlige sygedagpengemodtagere, er, at det for langt, langt de fleste mennesker jo er et korttidsforløb, der slet ikke varer i 8 uger, altså i langt, langt de fleste tilfælde.
Jeg er helt enig i, at man ikke der kan tilrettelægge et standardforløb for alle syge, men det afgørende er, at der ikke er noget som helst, der tyder på, at man vinder noget ved at lade stå til.
Det er jo derfor, tror jeg, at alle er enige om - uanset om det er KIA-forsøget i Vejle eller de ting, der nu lægges op til her - at man er nødt til at gøre en indsats, for man gavner ikke den syge ved at lade være.
Line Barfod (EL), 2009-04-03:
Der er jo ingen, der har talt for, at man skal lade stå til.
Ingen i alle de kritiske høringssvar, ingen af dem, der har været kritiske i debatten i dag, har talt for, at man skal lade stå til.
Tværtimod bliver forsøget i Vejle jo fremhævet gang på gang, fordi noget af det, der er rigtig vigtigt, er en tværfaglig indsats.
Det er derfor, jeg synes, at det SYFO-projekt, man laver i Københavns Kommune, er rigtig spændende.
Så der er rigtig mange muligheder for ikke at lade stå til, men at gøre noget, og det gælder især, hvis man ser det i sammenhæng med arbejdsmiljøet.
Derfor er det altså mærkeligt for mig, at man ikke ser det i sammenhæng, men kun tager den del, der handler om at piske de syge.
Morten Østergaard (RV), 2009-04-03:
Det er så klart, at hvis man får en højere kompensation for at lave en aktiv indsats for den syge, så giver det selvfølgelig måske en interesse i at overveje, om man skulle gøre det.
Er det så for den enkelte kommune klogt at tilrettelægge indsatsen, så den syge kommer tættere på at komme i arbejde og man slipper helt for at betale nogen form for sygedagpenge, eller er det klogere at lave en eller anden piskning af den syge, som vil forværre tilstanden og fastholde personen på sygedagpenge?
Line Barfod (EL), 2009-04-03:
Desværre er der en række kommuner, som er enormt trængte økonomisk, og hvis de iværksætter nogle foranstaltninger, som den syge så ikke er med på, slipper de jo også for udgiften, for så skal der ikke længere udbetales sygedagpenge; så kan de holde op med at udbetale sygedagpenge.
Og hvis personen er gift, skal der heller ikke udbetales kontanthjælp.
Så er der slet ikke længere nogen udgifter for kommunen - andet end det, der kommer på lang sigt, når den pågældende bliver så syg så længe, at man er nødt til at have en førtidspension.
Men den økonomistyring af kommunerne, vi har i dag, lægger jo ikke op til, at man skal tænke langsigtet.
Den lægger op til, at man kun skal tænke for 1 år ad gangen, for det er det, der lige præcis er givet økonomi til, og at det er for hvert eneste år, at man ikke må overskride de servicerammer, der er, osv. Så hvis vi gerne vil have en langsigtet indsats fra kommunernes side, hvis vi gerne vil have, at man ser på, hvad der er bedst for det enkelte menneske og bedst for kommunen, er det nogle helt andre økonomiske styringsredskaber, vi skal have, end dem, der handler om, at der piskes, hvis ikke man tvangsaktiverer.
Marion Pedersen (V), 2009-04-03:
Det gennemsyrer det.
Så ved jeg godt, fru Line Barfod siger, at det er et lavt fravær i forhold til så mange andre, men det koster immer væk 37 mia. kr. om året, og det er halvandet hundrede tusinde, der er syge hver evig eneste dag.
Line Barfod (EL), 2009-04-03:
Hvis De Radikale har så stor tillid til, at kommuner, der står i en meget, meget svær økonomisk situation - og som skal vælge mellem at lukke børnehaver eller skære ned på plejehjem eller piske de syge og de arbejdsløse noget mere - hvorfor er det så, at De Radikale ikke sikrer, at der ikke er noget incitament til kassetænkning?
Hvorfor er det så, at De Radikale ikke vil være med til at sikre, at der ikke reguleres på refusionen, men at man i kommunen har incitament til at gøre det bedste for mennesker og også sikre, at de forhåbentlig kan vende tilbage til arbejdet, hvorved der jo også kommer en højere skatteindtægt i kommunen?
Ville det ikke være bedre, end at de direkte kan mærke det på refusionen, hvis ikke de pisker de syge til at komme i aktivering?
Morten Østergaard (RV), 2009-04-03:
Det regelsæt, som ligger til grund for det her lovforslag, er jo et, som kommunernes organisation, KL, har aftalt med lønmodtagernes organisation, LO, og med arbejdsgiverne og i øvrigt også med regeringen.
Det, vi så har gjort, er jo bl.a. at få nogle forenklinger ind i det, som betyder, at man ikke længere skal dokumentere, men redegøre for, hvis man har en indsats, der er mindre end 10 timer.
Det gør selvfølgelig en kæmpe forskel.
Så vil jeg godt lige vende tilbage til det der med kommunerne og refusionen.
Jeg synes sådan set, det er meget rimeligt, at man som kommune får en kompensation, hvis man gør en indsats.
De kommuner, der i forhold til en konkret sygedagpengemodtager har vurderet, at man altså her kan gøre en indsats, får også en højere kompensation til at dække de udgifter, de måtte have som følge heraf.
Knud Kristensen (KF), 2009-04-03:
Jeg har tillid til, at man ikke gør det her op i kroner og øre.
Det her er et lovforslag, der gør, at kommunerne har ret og pligt til at tilgodese den sygemeldte og få den sygemeldte aktiveret med en fastholdelsesplan til arbejdsmarkedet.
Når nu hr. Thomas Adelskov siger, at det er så fantastisk, at arbejdsgiveren får lov til at ringe til den sygemeldte, vil jeg sige, at jeg er glad for, at der nu i lovforslaget her ligger en pligt til, at den pågældende virksomhed skal sørge for, at de kontakter en sygemeldt, så vedkommende ikke går ud i en korridor, hvor der er en blindgyde for enden.
Det er ikke i orden.
Det her gør, at man holder hånden under de sygemeldte, og de er trods alt den svageste del på arbejdsmarkedet.
Hvor er det dejligt, at vi med det lovforslag her kan knytte arbejdsmarkedet, virksomheden, lønmodtageren og arbejdsgiveren mere fast sammen.
Thomas Adelskov (S), 2009-04-03:
Nu kan jeg forstå på den konservative ordfører, at det her ikke handler om økonomi.
Så kan jeg ikke forstå, hvorfor man skal indføre et økonomisk instrument, der betyder, at kommunerne bliver straffet, hvis ikke de aktiverer de sygemeldte.
For når man indfører det instrument, vil det jo betyde, at kommunerne er tvunget til, for ikke at skulle ud og fyre hjemmehjælpere og afskedige personale i daginstitutioner, at aktivere en lang, lang række af de sygemeldte - også syge mennesker, for hvem det ikke giver mening at blive aktiveret.
Så hvis nu det er rigtigt, som hr. Knud Kristensen siger, at økonomi ikke spiller en rolle, må han jo kunne være enig med os andre i, at så bør man simpelt hen sløjfe den del af lovforslaget, der handler om, at man ændrer refusionsprocenterne, og så fastholde de refusionsprocenter, som vi kender i dag.
Så kan vi sagtens sætte os ned og finde ud af noget i et samlet Folketing - det er jeg ret overbevist om.
Jeg er ret sikker på, at flere af mine kollegaer fra oppositionen vil være enig med mig i, at så er der gode takter i det her forslag, og så kan vi godt finde ud af noget sammen.