Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2013-02-22:
Da Liberal Alliances sædvanlige ordfører på dette område, fru Mette Bock, ikke har mulighed for at være til stede i salen her i dag, skal jeg på vegne af hende og Liberal Alliance sige følgende: I en tid, hvor ytringsfriheden fylder meget i den hjemlige debat, er det tankevækkende, at man i Kina stadig blokerer for internetadgang til Facebook, Twitter og YouTube.
Man har lavet sit eget sociale medie, Sina Weibo, som godt nok giver sine 300 millioner brugere mulighed for at udtrykke holdninger og utilfredshed, men som også er underlagt streng kontrol og manipulation fra Kinas officielle censurudøvere.
Menneskerettighedsaktivister konfronteres med politisk motiveret chikane, husarrest, varetægtsfængsling, genopdragelse gennem tvangsarbejde, tvangspsykiatrisk behandling eller egentlige fængselsstraffe.
Mindst 27 kinesiske journalister sad i fængsel i 2012 for overtrædelse af tvetydige love om afsløringer af statshemmeligheder og tilskyndelse til undergravende virksomhed.
Sidste år steg antallet af mennesker, der i Kina var udsat for tvungne forsvindinger, mange blev holdt hemmeligt i forvaring, og antallet af kinesere, der blev udsat fra egne hjem uden rimelig proces eller kompensation, var stigende og præget af vold.
Billedet af Kina er dog mere nuanceret end som så.
OECD forventer således, at Kina i 2016 vil overhale USA som verdens største nationaløkonomi målt efter købekraft, og at Kina, uanset lavere procentuelle vækstrater alene i kraft af sin størrelse fortsat vil stå for det største bidrag til den globale vækst i årene frem, også selv om BNP pr. indbygger stadig kun er en fjerdedel af det amerikanske.
Der er ingen tvivl om, at Danmark har en strategisk interesse i et stabilt, åbent og velstående Kina, som det også tidligere har været fremme i debatten om det dansk-kinesiske forhold, et Kina, der utvivlsomt er en kilde til vækst for Danmark, hvis man spiller efter internationale regelsæt på f.eks. handelsområdet, og heldigvis står vi ikke alene med den interesse.
Det er således ikke længe siden, at Kinas ambassadør her i landet gav udtryk for et oprigtigt ønske om, at Kina og Danmark kan styrke den gensidige tillid og samarbejdet til en konsolidering af venskabet til gavn for vore befolkninger.
Ja, han håbede sågar på en langvarig udvikling af forholdet mellem Kina og Danmark.
Billedet af Kina er nuanceret, og mindre nuanceret bliver det ikke af, at menneskerettighedssituationen ikke er noget statisk.
Således tyder meget på, at antallet af gennemførte dødsstraffe er halveret i løbet af de seneste 6-7 år, og senest har vi set, at Kina har meddelt, at man vil stoppe med at bortdonere organer fra henrettede fanger, at Kinas lovgivning om strafferetlige procedurer for første gang får en egentlig henvisning til menneskerettighederne, og at Kina i løbet af få år vil ophøre med at idømme kinesere til genopdragelse gennem tvangsarbejde.
Der er ingen tvivl om, at menneskerettigheder må og skal stå højt på den dansk-kinesiske dagsorden.
Vi skal selvfølgelig holde Kina fast på deres forpligtelser og deres løfter, og vi skal turde sige vore klare meninger – det er nødvendigt.
Vi kommer dog ingen vegne, hvis ikke vi anerkender de fremskridt, der sker.
Vi skal have en politik over for Kina, der er lige så nuanceret, som billedet af landet er.