runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Holger K. Nielsen (SF), 2016-04-19:
Tak for det.
Det er jo rigtigt, at tingene kan ændre sig, ikke bare på lang sigt, men faktisk også på kort sigt.
I går kunne man høre et, synes jeg, meget interessant indslag i radioen, hvor der var en ekspert, der sagde, at al-Nusrafronten faktisk er værre end Islamisk Stat.
Er ordføreren ikke bange for, at man kan komme i den samme situation som i Afghanistan, hvor man ligesom gjorde Taleban til dem, man skulle overvinde, og sagde, at fik man overvundet Taleban, havde man også løst terrorproblemet?
Men det viste sig, at det var dybt naivt, fordi Taleban også var mange andre steder, og fordi der var andre grupperinger.
Det er et langt, langt bredere perspektiv, der skal til.
I forlængelse af det vil jeg spørge: Ordføreren siger, at de hader os.
Har ordføreren tænkt på, at nu har vi ført krig i den region i omkring 15 år, og de hader os ikke mindre, de hader os faktisk mere og mere efter så mange års krigsførsel.
Kan der måske være en grund til det?
Kristian Jensen (V), 2016-04-19:
Hvis man læser på beslutningsforslagets side 3, nederst første spalte, øverst anden spalte, står der, at det bidrag, vi allerede har dernede, også skal kunne understøtte de specialoperationsbidrag, som vi sender af sted.
Jeg mener ikke, at vi har 180 soldater, som så i givet fald vil kunne komme i direkte kamp.
Det er jo sådan, at vores soldater ikke har den opgave at skulle være i direkte kamp, men vi har nogle soldater, som har til opgave at dele logistik og understøtte hinanden, og derfor har vi en opgave, hvor dem, der er der, kan understøtte de specialoperationsstyrker, der er.
Søren Søndergaard (EL), 2016-04-19:
For det første har vi jo den respekt for Folketinget, der hedder, at når der er stillet over 60 spørgsmål, når der har været flere debatter i Forsvarsudvalget, så er det klart, at der så foreligger en ny situation, som vi selvfølgelig forventer, at alle forholder sig til.
Ellers vil det jo sige, at vi har stillet spørgsmål til ministeren uden at tage de svar alvorligt.
I forhold til det der med Islamisk Stat vil jeg sige, om Marie Krarup helt seriøst tror på, at man kan bekæmpe Islamisk Stat uden folk på landjorden.
Tror man virkelig på, at Islamisk Stat kan nedkæmpes, uden at der er folk på landjorden?
Og hvad skal de bekæmpe Islamisk Stat med? F-16-fly?
Eller skal de have våben for at bekæmpe dem?
Og hvornår vil Dansk Folkeparti bidrage til, at de folk, der er på jorden, får mulighed for at føre kampen mod Islamisk Stat?
René Gade (ALT), 2016-04-19:
Jeg prøver bestemt heller ikke sige, at det ikke er noget, der har været fremme, at det ikke har været i de papirer, vi har fået udleveret.
Jeg mener bare, at når vi har debatten, og den foregår om så komplekst et emne, så ender vi tit med at sige, at vi ikke kan afvise, at der vil ske civile tab, vi kan ikke afvise, vi kommer i kamp.
Men der ligger nogle åbninger i det her beslutningsforslag, der gør, at vi reelt set har danskere involveret meget mere i den her konflikt, end rigtig mange umiddelbart ville tro, tror jeg.
Jeg siger ikke, man har oplyst forkert; jeg tænker bare, at det er de nuancer, jeg gerne vil have mere frem fra regeringens side.
Jeg har også fuld forståelse for, at udenrigsministeren ikke kan tilslutte sig det her, og det bliver også kun til to korte spørgsmål fra mig til netop udenrigsministeren og ikke til de andre partier, i og med at forhandlingen jo ligesom er ovre i forhold til det, vi gerne ville undgå, nemlig at B 108 blev vedtaget.
Grunden til, at vi fra Alternativets side har lagt op til det her beslutningsforslag, er, at vi gerne ville vise, at der var en vej, at der var en mulighed for ikke at bruge militær som det primære middel til at løse den her konflikt.
Derfor vil mit spørgsmål gå på det beløb, vi nævner i vores beslutningsforslag, og som vi lægger op til at tage fra den militære indsats, og hvor der også er inddraget noget humanitært.
Kan udenrigsministeren hjælpe mig med at se, at vi vil kunne tilbyde noget tilsvarende til at opbygge de her områder, hvis det er nødvendigt?
For lige nu ser jeg et størrelsesforhold, hvor en tredjedel af de midler, der bliver brugt, bliver brugt på humanitær hjælp og genopbygning, mens det tredobbelte bliver brugt på militærindsats.
Er det korrekt forstået?
Kristian Jensen (V), 2016-04-19:
Jeg synes, at vi skal hjælpe de steder, hvor der er hjælp behov.
Kobane er et af dem, men det er ikke det eneste sted.
Den hjælp, vi har givet, virker.
Hvis man tager en by som Tikrit, siger FN, at den genopbygning, der er sket, efter Tikrit blev befriet, har medført, at 90 pct. af befolkningen er vendt tilbage.
Så det her kan virke.
Men der er jo mange byer, eksempelvis Ramadi.
Og hvis vi har militært held ved byen Hit, vil der også være behov for det der.
Så jeg vil ikke stå her og på forhånd binde mig til, hvor det skal være.
Jeg vil bare sige, at vi er klar med hjælp, også omkring Kobane.
Eva Flyvholm (EL), 2016-04-19:
Jeg er meget enig i, at der skal hjælpes mange steder.
Det er fuldstændig rigtigt.
Men det, der bare er interessant her, er, at Kobane næsten ingen hjælp har fået fra omverdenen, bl.a. fordi Tyrkiet har blokeret for det.
Situationen er stadig væk meget frygtelig, og derfor vil jeg bare høre udenrigsministeren, om udenrigsministeren ikke er enig i, at Kobane faktisk er et af de områder, som i den grad trænger til hjælp, og at det ville være rigtig godt, hvis vi fra dansk side kunne være med til at gøre en indsats.
Vil ministeren ligesom bekræfte, at vi kan indgå i en konstruktiv drøftelse om, hvordan det kan gøres fremadrettet?
Kristian Jensen (V), 2016-04-19:
Danmark gør en kæmpe indsats.
Vi har, siden konflikten startede, givet 1,45 mia. kr. i humanitær bistand.
Vi gav sidste år 537 mio. kr. i humanitær bistand til området.
Jeg har lige beskrevet, at vi har afsat 122 mio. kr. til genopbygning i området.
Jeg så gerne, at det skete.
Men jeg har det lidt mærkeligt med, at vi fra Folketingets side skal vælge at sige, at det lige præcis er til én by.
I stedet for at få en vurdering af, hvor behovet er størst, ønsker Enhedslisten at sige, at vi skal udvælge en by og hjælpe den.
Jeg vil hjælpe der, hvor der er størst behov for hjælp, og efter de humanitære principper, som Danmark normalt vedtager sine projekter efter.
Eva Flyvholm (EL), 2016-04-19:
Der er helt sikkert brug for genopbygning og nødhjælp mange steder i Syrien.
Derfor synes jeg også, det er meget vigtigt, at Danmark yder en større indsats end den, vi allerede yder nu.
Der er situationen nu, at i hundredtusindvis af flygtninge er vendt tilbage til Kobane, men de har simpelt hen ikke har mulighed for at blive der så meget længere.
For det, jeg hører folk fortælle dernedefra, er, at familier bor rigtig mange mennesker klumpet sammen i ødelagte huse.
Man har simpelt hen ikke mulighed for at få tag over hovedet, der er ikke skoler, der er ikke den mest basale lægehjælp osv.
Nikolaj Villumsen fortæller også om minerydning og sådan noget.
Kunne vi ikke godt gå ind og gøre noget mere der?
Det ville også være en kæmpe torn i øjet på Islamisk Stat, kan man sige, hvis Kobane blev genrejst.
Kunne Danmark ikke gøre en særlig indsats her?
Kristian Jensen (V), 2016-04-19:
Vi understøtter genopbygning mange steder i Irak og i Syrien.
Det var derfor, der fra dansk side var et ønske om at foretage minerydning i Kobane.
Vi arbejder igennem koalitionen for, at det vil være muligt at komme til at foretage genopbygning i alle de områder, hvor vi har trængt ISIL tilbage, og i de områder er der behov for minerydning, genopbygning og sikkerhedsopbygning.
Nikolaj Villumsen (EL), 2016-04-19:
Det er klart, at vi skal hjælpe der, hvor der er et stort behov.
Men problemet her er jo ikke, om vi fra dansk side har vurderet, at der er et behov eller ikke er et behov – tværtimod.
Da hr. Martin Lidegaard var udenrigsminister, vurderede vi fra dansk side, at der var et behov ved Kobane.
Vi sendte faktisk Folkekirkens Nødhjælp ned for at rydde miner – de kunne bare ikke få lov til det af den tyrkiske regering.
Og det understreger jo, at det her desværre også er et politisk problem.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at høre fra udenrigsministeren, hvad han vil gøre for at fjerne det politiske problem, sådan at danske indsatser – også i Kobane og andre befriede områder, som Tyrkiet ikke kan lide – kan få lov at foretage genopbygning.
Kristian Jensen (V), 2016-04-19:
Regeringen har selv lagt finansiering på bordet til her i 2016 at bruge 122,5 mio. kr. på genopbygnings- og stabiliseringsindsatser i Irak.
Det er sådan, at vi er i stand til at kunne levere genopbygning, men vi tager stilling ud fra, hvor behovet er størst og hvor der er mulighed for at komme ind.
Nikolaj Villumsen (EL), 2016-04-19:
Jeg vil spørge udenrigsministeren om to ting.
Jeg vil spørge, om udenrigsministeren ikke kan bekræfte det svar, som han har givet til Folketinget – det hedder spørgsmål nr. 29 – i forhold til B 108, som vi drøftede tidligere.
Det svar redegør lige præcis for situationen, da Danmark tidligere sendte Folkekirkens Nødhjælp ned for at rydde miner i Kobane.
De gik i gang med arbejdet og arbejdede et godt stykke tid, indtil de lige pludselig blev stoppet, fordi de ikke kunne få lov at krydse grænsen; de kunne ikke få lov at komme ind over den tyrkiske grænse for at rydde miner inde i Kobane.
Det er det, som udenrigsministeren har fortalt Folketinget.
Det er derfor, det her forslag er relevant.
For vi har desværre en situation, hvor der er befriet områder inde i Syrien, hvor hundrede tusinder af flygtninge og hundrede tusinder af civile gerne vil genopbygge deres land, men ikke kan få lov til det af den tyrkiske regering.
Men ville man kunne støtte det, hvis der var en anden finansiering?
Kristian Jensen (V), 2016-04-19:
Forslaget her er på mange måder et spejlbillede af det, vi har brugt en stor del af dagen i dag på, nemlig B 108.
Forslaget her lægger op til, at man skal lade være med at vedtage B 108 og i stedet bruge pengene på noget civil genopbygning.
Nu har Folketinget som bekendt vedtaget B 108, og derfor tror jeg ikke, jeg afslører nogen hemmelighed ved at sige, at vi ikke kan støtte forslaget her.
Derimod vil jeg gerne sige, at vi gør en række andre ting.
Det er bl.a. at forsøge at genopbygge ikke bare Kobane, men i det hele taget de dele af Syrien og Irak, hvor vi har trængt ISIL tilbage, og det sker ved at arbejde sammen med folk på jorden som f.eks. Syria Civil Defense og andre, som vil være i stand til at foretage en genopbygning og sikre vand, strøm og fornødenheder.
Vi arbejder sammen med den irakiske hær og de nordirakiske peshmergastyrker om at kunne sikre stabilitet og ro i de byer, der er blevet befriet fra ISIL. Derfor deler regeringen de mål, som forslagsstillerne har, nemlig at vi også skal tage ansvar for at genopbygge og sikre stabile forhold i de dele, der bliver befriet fra ISIL.
Men vi vil ikke finansiere det ved at undlade at vedtage B 108, som vi netop har vedtaget.
Derfor støtter jeg intentionen bag, men jeg støtter ikke forslaget.
Kristian Jensen (V), 2016-04-19:
Nej, det er nærmest omvendt.
Hvis man kigger på, hvor meget der bruges, inklusiv det, som vi har lovet på donorkonferencen i London tidligere på året, kan man se, at det vil være sådan, at af det samlede beløb, vi vil bruge, vil cirka en tredjedel blive brugt på den militære del, og ca. to tredjedele vil blive brugt på den humanitære og genopbygningsmæssige del.
Ministeren.
René Gade (ALT), 2016-04-19:
Så oplever jeg i hvert fald forbrødring for første gang i dag, for det er jeg da fuldstændig enig i.
Det her er et eksempel.
Der står specifikt, at det er et eksempel.
Så hvis vi fremadrettet kan se på, at netop det her er meget, meget vigtigt, og at vi ikke ønsker at forfordele nogen, hverken på den ene eller den anden måde, så er vi kommet langt.
Det her har intet at gøre med et specifikt sted.
Det er et eksempel på et sted, hvor der i den grad er brug for det, og hvor der er nogle politiske hindringer for, at man kan gå ind og gøre det, vi ønsker, når man skal ind og yde humanitær hjælp og bistand.
Nick Hækkerup (S), 2016-04-19:
Så synes jeg, man skulle have skrevet det i forslaget, altså at det her ikke handler om Kobane, i stedet for at bruge det meste af forslaget på at skrive om Kobane og situationen i Kobane.
For hvis spørgsmålet er, om vi synes, det er en god idé at sætte ind med humanitær hjælp og sætte ind med genopbygning, så sagde jeg jo præcis i min ordførertale, at det er den side af forslaget, som er rigtigt og godt.
Det, der er problemet, er den der udpegning, og at vi nu skal sidde her og beslutte, hvem det er, der særlig skal hjælp, hvem vi særlig holder af, hvem vi synes er nogle særlig værdigt trængende.
Det er præcis det, jeg opponerer imod.
René Gade (ALT), 2016-04-19:
Jeg ville ellers ikke have blandet mig, men i og med at jeg er medforslagsstiller, tænker jeg, det er væsentligt i hvert fald at fortælle, hvad det var, der var hensigten.
For nu får jeg at vide, at det kun er hensigten at tale om Kobane.
Beslutningsforslaget har en titel, der hedder: Forslag til folketingsbeslutning om, at Danmark bidrager til genopbygning og humanitær hjælp til ødelagte områder i Syrien.
Så kommer der en overordnet begrundelse, og så kommer der et eksempel, som er Kobane og alene Kobane.
Noget af det, jeg synes var interessant ved det her, da jeg så det første gang, var, at vi lige pludselig bevægede os væk fra at tale om nødhjælp, humanitær genopbygning og civil infrastruktur, og så gjorde det til noget konkret, altså et eksempel, som var til at forstå, og som vi så kunne tale ud fra.
Det blev netop nævnt, at det var ét af mange områder.
Hele debatten i dag har gået på, at det er for ukonkret, når vi kommer med bud på andre løsninger end at gribe ind militært.
Derfor vil jeg bare bede ordføreren om at sige ja til, at overskriften intet indeholder om Kobane, altså at Kobane er et eksempel.
Nick Hækkerup (S), 2016-04-19:
Det der med andre områder er jo et figenblad.
Altså, man kan prøve at læse bemærkningerne.
Det er én lang beskrivelse af præcis Kobane og forholdene deromkring og af, hvordan vi skal sikre, at det også bliver en kommunikationsmæssig sejr i forhold til præcis den indsats, der er lavet, og hvad man kan få frem, og hvad man ikke kan få frem osv.
Det her handler ikke om alle andre områder.
Det her handler om Kobane, og det er præcis det, der er problemet.
Eva Flyvholm (EL), 2016-04-19:
Så vil jeg lige læse op fra bemærkningerne, hvor der står: »Forslagsstillerne mener, at det er vigtigt, at Danmark støtter genopbygningen af de ødelagte områder i Syrien, herunder Kobane«.
Det står i den sidste del af bemærkningerne til forslaget, og så vil jeg bare gerne høre ordføreren: Kan ordføreren ikke være enig i, at det er en rigtig god idé, at vi fra Folketingets side beslutter, at vi gerne vil være med til at sende humanitær hjælp og hjælp til genopbygning ind i et af de allermest nedbrudte områder i Syrien, hvor der i den grad er brug for det, og hvor vi kunne være med til at gøre en afgørende forskel for civile?
Nick Hækkerup (S), 2016-04-19:
I bemærkningerne til forslaget, som jeg står med her, er der udelukkende fokuseret på Kobane.
Ud over i overskriften omtales andre steder ikke.
Og hele min pointe er: Er det rimeligt også at sikre hjælp til Kobane? Ja, det er det.
Men er det rimeligt, at vi sidder her på Christiansborg som folketingsmedlemmer og beslutter, hvor det er, hjælpen skal styres hen, uafhængigt af hvordan behovene er, uafhængigt af mulighederne for at få hjælpen frem, og uafhængigt af alle de andre faktorer, der har betydning?
Nej, det er det ikke.
Eva Flyvholm (EL), 2016-04-19:
Jeg vil gerne lige starte med at opklare noget.
Det står fuldstændig klart og tydeligt i det her forslag, at det her handler om at sikre hjælp og genopbygning til Kobane og andre ødelagte områder i Syrien.
Det er klart, at vi fra Enhedslistens side meget, meget gerne vil støtte opbygningen mange steder i Syrien.
Den helt konkrete situation er bare, at hjælpen ikke har kunnet komme frem til Kobane.
Og jeg er helt sikker på, at masser af organisationer vil mene, at der er et meget stort behov for humanitær hjælp i Kobaneområdet, fordi hundredtusindvis af flygtninge lige nu vender tilbage, og der er hverken boliger, skoler, hospitaler, eller noget som helst af de ting, som folk har brug for.
Det, som vi bare fra Enhedslistens side peger på, er: Lad os fra Danmarks side hjælpe med, at der kommer humanitær hjælp og hjælp til genopbygning frem til Kobane og til andre områder i Syrien også.
Der vil jeg bare høre ordføreren: Er ordføreren uenig i, at det er en god idé at støtte også Kobane?
Nick Hækkerup (S), 2016-04-19:
Jamen jeg siger bare, at når man i forslaget peger på, hvilket kæmpe behov der er for hjælp, så er det altså ikke ordentligt at sige: Vi vælger, at det lige præcis skal være dem her, der skal have hjælp.
Det synes jeg simpelt hen ikke er noget, som vi skal gøre som politikere i Folketinget på Christiansborg.
Nikolaj Villumsen (EL), 2016-04-19:
Hvor muligheden for at levere hjælpen er til stede – ja.
Det er en mulighed, Danmark kunne vælge.
Det er jo ikke en mulighed, de lokale har, og det er heller ikke en mulighed, Folkekirkens Nødhjælp bare lige har, når Tyrkiet holder grænsen lukket.
Så spørgsmålet er jo, om vi politisk vil hjælpe eksempelvis Folkekirkens Nødhjælp med at få deres mineryddere frem, som vi én gang har besluttet skal af sted.
Det synes jeg da er noget, Socialdemokraterne burde støtte.
Nick Hækkerup (S), 2016-04-19:
Nej, det vil vi ikke kunne støtte alene af den grund, at vi ikke synes, det er dig, mig eller alle mulige andre folketingsmedlemmer, der skal sidde og vælge yndlingsområderne ud og sige: Det er dem, der skal have hjælp, og dem og dem, der ikke skal have hjælp.
Det skal foregå, som vi gør det i dag, nemlig ordentligt og i en helhedsplanlægning i samarbejde med andre og ikke mindst i samarbejde med de lokale, som ved, hvordan situationen er, så vi får hjælpen derhen, hvor behovet er størst, og hvor muligheden for at levere hjælpen er til stede.
Nikolaj Villumsen (EL), 2016-04-19:
Tak for det.
Det er jo nogle pæne ord, hr. Nick Hækkerup kan sige om vores forslag.
Men det er ikke det, jeg vil gå ind i.
Jeg går ud fra, at hr. Nick Hækkerup har læst svaret fra udenrigsministeren til Folketinget om den minerydning, som vi har haft besluttet fra dansk side.
Og det svar viser jo med al tydelighed, at det her ikke bare er et spørgsmål om humanitær hjælp; det er også et politisk spørgsmål.
For da Danmark vurderede, at det var nødvendigt at sende minerydningsudstyr frem, kunne det ikke komme ind, i hvert fald ikke i løbet af kort tid, på grund af at Tyrkiet modarbejdede det.
Og det er jo det generelle problem.
Det her er desværre bare ét eksempel på, at genopbygningsmaterialer og mineryddere bliver holdt tilbage fra Kobane og andre befriede områder i de kurdiske områder.
Og det gør det jo til et politisk problem.
Nick Hækkerup (S), 2016-04-19:
Det foreliggende beslutningsforslag er på den ene side rigtig godt, og på den anden side er det uigennemtænkt, kynisk og ubegavet.
Det er rigtig godt, fordi det er vigtigt at have fokus på, at der er et meget stort behov for genopbygning og humanitær hjælp i Syrien.
Der er ingen tvivl om, at den militære indsats mod ISIL i Syrien ikke kan stå alene.
Den skal selvfølgelig følges op af såvel humanitær hjælp som støtte til genopbygning.
Danmark støtter allerede bl.a. Syria Recovery Trust Fund, som har fokus på vand, sundhed, el, fødevaresikkerhed og fjernelse af affald.
Og danske nødhjælpsorganisationer og organisationer i det hele taget er allerede involveret i at hjælpe i det nordlige, centrale og sydlige Syrien, og det er både i områder kontrolleret af regeringen og oppositionen og såmænd også i områder, der er under belejring.
Efter Socialdemokratiets opfattelse skal det internationale samfund over de kommende år optrappe indsatsen.
Det er ikke nok at kunne vinde krigen.
Det er også vigtigt at vinde freden.
Så på den måde er forslaget jo fornuftigt nok. Men forslaget er uigennemtænkt, kynisk og ubegavet af en række andre grunde.
Forslaget sigter eksplicit på Kobane.
Der er ingen tvivl om, at der er behov for hjælp der, men i bemærkningerne til forslaget beskrives det også, at f.eks. 2,1 mio. hjem ligger i ruiner i Syrien, at 6,6 millioner mennesker er internt fordrevne, at 4,8 millioner mennesker er flygtet, og at 13,5 millioner mennesker har behov for humanitær hjælp.
I den situation er det altså uigennemtænkt at foreslå, at vi her på Christiansborg skal udvælge os vores egne yndlingsområder, i det her tilfælde Kobane, og styre hjælpen derhen uden hensyn til, om det også er der, at behovet er størst og muligheden for at levere hjælpen er til stede.
Når forslaget så i det inferno af behov, der er, dykker ned og peger på Kobane, så bliver det kynisk, når man læser forslagsstillernes begrundelse, og jeg citerer: »Befrielsen af Kobane var en vigtig sejr, der for alvor udfordrede ISIL's erobringer.«
Og videre hedder det: »Genopbygning og gensikringen af området vil slå søm i denne sejr.«
Så hjælpen og indsatsen begrundes ikke længere med et behov for at lindre menneskelig lidelse, men skal bruges i propagandaøjemed – tak for kaffe!
Socialdemokratiet foretrækker så klart, at vi hjælper sammen med internationale organisationer og andre lande, så der sker en helhedsindsats med større gennemslagskraft.
Mere end så meget andet er Syrien kendetegnet ved, at der er et kæmpe behov for internationalt samarbejde.
Endelig synes jeg, at forslaget er ubegavet finansieret, fordi pengene skal tages fra den militære indsats mod ISIL.
Den kamp, som det internationale samfund fører mod ISIL, kan ikke vindes ved, at vi klæder os varmt på og er gode mod dyr.
Det kræver en militær indsats, hvilket forslagsstillerne i anden sammenhæng jo også anerkender efter den diskussion, vi har haft i dag, ved at foreslå, at der skal stilles våben og beskyttelsesudstyr til rådighed for de kurdiske styrker, og så i øvrigt rose den bombning, der er sket i forbindelse med lige præcis sejren i Kobane.
Socialdemokratiet kan ikke støtte forslaget.
René Gade (ALT), 2016-04-19:
Hvornår er det gældende fra?
Naser Khader (KF), 2016-04-19:
Jamen mange af dem, der er i oppositionen, og som i øjeblikket forhandler i Genève, er faktisk sekulære.
Så de er også inkluderet der.
Igen vil jeg sige, at der kan være fornuft i at inddrage dem på et tidspunkt, men jeg vil ikke gå ind og blande mig i Misturas arbejde.
Hvis han i morgen beslutter sig for, at de skal inddrages, så er det det.
Det skal vi overlade til ham.
Han er en dygtig forhandler, og jeg tror ikke, vi skal gå ind og blande os i hans forhandlingsarbejde.
Nikolaj Villumsen (EL), 2016-04-19:
Det, der har været diskussionen mellem PYD og andre dele af oppositionen, som er støttet af Tyrkiet, har jo været spørgsmålet om, hvorvidt der skal være plads til minoriteterne i fremtidens Syrien.
Der var eksempelvis en repræsentant for de assyriske kristne her i Folketinget.
Han sagde: Jeg startede med at være med i den tyrkisk støttede opposition, men jeg fandt ud af, at de lukkede alle mulige islamister ind.
Jeg kunne ikke få en garanti for, at der var plads til de kristne i det fremtidige Syrien, så derfor gik jeg over og samarbejdede med PYD.
Altså, realiteten er jo, som hr. Naser Khader ganske rigtigt siger, at det her er en politisk proces, hvor PYD kan komme med på et tidspunkt.
Hvordan kommer de med på et tidspunkt?
Det gør de da, fordi der er en politisk proces, hvor nogen presser på, for at de kan være med.
Og spørgsmålet er, om Danmark bare skal sidde og læne sig tilbage og lade være med at gøre noget, eller om vi faktisk skal deltage aktivt.
Der vil jeg bare godt høre fra De Konservative, ikke mindst fra hr. Naser Khader, der går så meget op i at finde en demokratisk løsning for Syrien i fremtiden, om sekulære grupper ikke burde være en del af den løsning.