Karen Hækkerup (S), 2011-04-15:
Vi har stået her mange gange og taget debatten om kriminalforsorgen.
For ikke ret lang tid siden havde oppositionen indkaldt ministeren til en forespørgselsdebat, hvor vi netop diskuterede sikkerhedsforholdene i vores fængsler og arresthuse og kapacitetsproblemerne.
Vi har i oppositionen i ganske lang tid presset på for at få regeringen til at handle, fordi vi i vores fængsler har nogle ret forfærdelige forhold for de ansatte og nogle slemme forhold for de indsatte.
Vi har en regering, der gennem en lang årrække har øget bevillinger til politi og domstole, hvilket har ført til, at der sidder flere i vores fængsler.
Men på samme måde som man altså har øget bevillingerne til politi og domstole, har man ikke øget bevillingerne til kriminalforsorgen.
Kriminalforsorgen er ikke undtaget fra den 2-procents-besparelse, som eksempelvis politi og domstole har været, og de penge, man har fået til småforbedringer hist og her – et ekstra nyt hegn til et åbent fængsel, så folk ikke kunne stikke af, fordi det blev lavet om til et lukket, og den slags – er altså penge, man selv har skullet finde inden for egen ramme.
Derfor er kriminalforsorgen noget, vi i oppositionen har haft kig på i ganske lang tid.
Forholdene der er nemlig under pres.
Nogle steder deler man celle to og to, og det er forhold, der er fuldstændig uacceptable.
Derfor kan man spørge: Hvorfor så ikke bare tage godt imod regeringens forslag, som handler om, at man nu skal prøveløslades efter halv tid?
For jeg synes, at der er rigtig mange principielle og store spørgsmål, der ikke er afklaret i de notater, der er vedlagt forslaget.
Det her handler jo om, at man kan få nedsat sin straf til halv tid.
Der er da noget mærkeligt i, at vi har et system, hvor man får ganske høje straffe ved domstolene, men så kan de administrativt nedsættes til det halve i fængslerne.
Der er en anden problemstilling, som fru Karen J. Klint i sit sidste spørgsmål var inde på, nemlig at kriminalforsorgen nu får kortere tid til rent faktisk at få fat på de kriminelle for at få dem til at ændre adfærd, for at få dem hjulpet i gang.
Der kan være ganske kort tid til at få afviklet den indsats, der skal til i fængslerne, når man altså nu vælger at sige, at kriminalforsorgen skal klare det hele på kortere tid og selvfølgelig også uden flere penge.
Dernæst kommer det her nu også til at omfatte dem, der afsoner i fodlænke.
Det har ikke været nævnt tidligere.
Men fordi fristen for, hvor lang tid man skal have afsonet, inden man kan komme ud efter halv tid, nu bliver sat ned, kommer det her også til at omfatte dem, som afsoner med fodlænke.
Her vil man altså internt i forbindelse med fodlænke administrativt kunne halvere folks straf.
Det snakker man bare ikke så meget om.
Det allersidste element i lovforslaget handler om, at man, hvis man er langtidsafsoner, altså hvis man har fået en langvarig straf, nu skal kunne få tidlig uledsaget udgang.
Man skal tidligere kunne sendes på uledsaget udgang.
Den del af det har der ikke været sagt noget om, og det synes jeg da selvfølgelig også at ministeren skal redegøre for.
Når alt det er sagt, vil jeg sige, at for Socialdemokraterne er det vigtige ved vores kriminalforsorg ikke alene, at folk skal have en straf.
Der kan være tidspunkter, hvor folk forbryder sig mod vores fælles regler, og hvor de skal have en straf, men en straf skal ikke bare bestå i at blive låst inde bag en lukket dør og så vente på, at tiden er udstået.
Socialdemokraternes retspolitik går ud på, at straffen skal virke, at den skal være effektiv, at vi skal tage udgangspunkt i den dømte, der kommer ind til os, og finde ud af, hvilke behov den dømte har for uddannelse eller for behandling: Skal der social træning til?
Er der et hashmisbrug, der skal under kontrol?
Skal vi have sendt folk i arbejdsprøvning?
Hvordan kan vi få de her kriminelle til at komme videre, sådan at de kan klare sig uden kriminalitet, når straffen er afsonet?
Hele den resocialiserende proces er rigtig, rigtig vigtig i vores fængsler, og det er desværre den, der er sat under pres i de her dage, fordi fængslerne er så hårdt belastede, som de er.
Vi skal huske på, at mange af dem, som har fået de korte straffe på op til 5 måneder, i dag afsoner i eget hjem i fodlænke, hvilket vil sige, at rigtig mange af dem, vi har tilbage i vores fængsler og arresthuse, er folk, som har fået længerevarende straffe, eller som er varetægtsfængslet, og det er altså et anderledes hårdt klientel.
Det betyder, at arbejdsforholdene i kriminalforsorgen er ganske rædselsfulde.
Det vil sige, at der går en enkelt fængselsfunktionær rundt og har ansvaret for 12-14 indsatte.
Det er simpelt hen bare ikke i orden.
Når man samtidig ser på, at vores fængselsfunktionærer er den arbejdsgruppe i Danmark, der tidligst går på førtidspension, så burde det jo kalde på opmærksomhed.
Vi ved, at fængselsfunktionærer typisk er i midten af 40'erne, når de lader sig førtidspensionere, og i de her tider, hvor vi taler om, at folk skal kunne holde længe på arbejdsmarkedet, så burde det jo være klart for enhver, at man bør sætte ind i forhold til arbejdsmiljøet i de danske fængsler og arresthuse.
Socialdemokraterne vil ved andenbehandlingen redegøre for, hvordan vi stiller os til forslaget.
Venstres ordfører løftede sløret for, at det ikke skal gælde mordere og sædelighedsforbrydere, men vi må have klarhed for, hvem det skal gælde for, og hvordan vi kan sikre, at kriminalforsorgen kan nå at få de her initiativer sat i gang.
Men vi har spørgsmål, der skal stilles, inden vi kan tage endelig stilling til, om vi stemmer ja eller nej.