runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Benny Engelbrecht (S), 2008-05-14:
Tak for besvarelsen.
Det er selvfølgelig ærgerligt, når man oplever, at andre dele af verden særligt skal fremhæves på et område, som vi i Danmarks synes vi er særlig gode til.
Vi er særlig gode til cykler.
Det er godt nok gået lidt ned ad bakke under den nuværende regering, desværre, og med »ned ad bakke« mener jeg altså ikke nødvendigvis, at det går ned ad bakke for alle cyklister - vi kan jo af gode grunde ikke love medvind på cykelstierne.
Ikke desto mindre kan vi være stolte over, at eksempelvis mere end hver tredje københavner cykler på arbejde, og at 92.000 danskere netop i øjeblikket er aktive deltagere i den store »Vi cykler til arbejde«-kampagne.
Derfor er det selvfølgelig ærgerligt, når Al Gore eksempelvis fremhæver det bycykelforsøg, som man laver i Paris, og ikke de københavnske bycykler, som oven i købet har været forbillede for Paris.
Det minder os jo om, at der er en udfordring ikke mindst i forhold til at placere Danmark et væsentligt sted, når vi snakker om cyklisme.
Og derfor er det jo helt oplagt at snakke om cyklisme som en helt naturlig del af klimakonferencen i år 2009, og jeg ved også, at det for mange, der er i gang med at arbejde med konferencen, er helt centralt, at netop cyklerne bliver en væsentlig del også af bybilledet i forbindelse med konferencen i 2009.
Og det ville jo være dejligt at se den førnævnte Al Gore eksempelvis cykle rundt i Københavns gader.
Mit spørgsmål til ministeren skal derfor være: Hvordan forestiller man sig, at cyklerne, som jo altså er en af Danmarks styrker, helt konkret indarbejdes i klimakonferencen 2009?
Er der nogen konkrete tiltag, man kan tage i den forbindelse?
Carina Christensen (KF), 2008-05-14:
Hr. Benny Engelbrecht har spurgt mig om regeringens initiativer for at fremme cyklismen op til 2009, hvor København er vært for FN's klimatopmøde.
Som jeg jo bl.a. redegjorde for i forbindelse med førstebehandlingen af beslutningsforslag nr. B 115, som vi jo behandlede for ganske nylig her i Folketinget - jeg tror sågar, det var i sidste uge - så arbejder regeringen målrettet med at fremme cyklismen.
Transportministeriets cykelstrategi fra 2007 udgør det strategiske grundlag for indsatsen på området.
Hvis jeg kort skal nævne nogle punkter fra strategien, kan jeg nævne, at vi årligt anvender ca. 50 mio. kr. i alt på ny og mere sikker cykelinfrastruktur samt til løbende drift og vedligeholdelse af cykelstier på statsvejnettet.
Vi arbejder også med at fremme cykelturisme, vi arbejder med udvikling af virksomhedsordninger, hvor cyklisme er i centrum, og så kan jeg også nævne, at vi planlægger senere på året at afholde en cykelkonference, hvor alle dele af vejsektoren kan drage nytte af hinandens viden og erfaringer.
Hertil kommer de ca. 35 mio. kr. til yderligere cykelinfrastrukturprojekter, som regeringen i tæt samarbejde med bl.a. Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre har udmøntet i forbindelse med trafikaftalerne for 2007 og 2008.
Det er nogle projekter, der bl.a. omfatter sikring af skoleveje med cykeltrafik.
Der er altså allerede rigtig mange gode og rigtig mange fornuftige tiltag i gang.
Benny Engelbrecht (S), 2008-05-14:
Vil ministeren redegøre for regeringens initiativer for at fremme cyklismen op til 2009, hvor København er vært for FN's klimatopmøde?
Karen Jespersen (V), 2008-05-14:
Det, jeg konkret tænkte på og også sagde, da jeg foreslog, at vi kunne holde et møde, var i forhold til en fælles indsats i forbindelse med kommunalvalget, altså at få opstillet kvinder.
Men man kan jo sagtens holde et møde, hvor vi tager andre emner op, også spørgsmålet om indsatsen for handlede kvinder.
Jeg kan selvfølgelig ikke sidde og forhandle de regler, der ligger fra andre ministerier, men jeg er helt med på, at vi kan tage det op på sådan et møde.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2008-05-14:
Jeg havde nok heller ikke forventet at få andet svar fra ligestillingsministeren, end at det lå i et andet ministerium.
Men jeg synes faktisk, det er vigtigt, at landets ligestillingsminister sender nogle signaler til de her kvinder, ikke mindst i forlængelse af det svar, ministeren gav her omkring den sociale indsats, i og med at det er en kombination af Velfærdsministeriet og Ligestillingsministeriet.
Jeg hørte i tidligere svar, at ministeren indbød ligestillingsordførerne til at snakke om ligeløn og topposter osv.
Jeg vil godt spørge ministeren, om hun agter at indkalde ligestillingsordførerne også til en snak om handlede kvinder, om den situation, de her kvinder står i, når de vakler mellem, om de skal være kriminelle, eller om de vil hjælpe det danske samfund med at stoppe bagmændene.
Karen Jespersen (V), 2008-05-14:
Det er jo nogle regler, der ligger under Integrationsministeriet, og det er et anliggende mellem Integrationsministeriet og Udlændingeservice og Justitsministeriet.
Jeg har ligesom ansvaret for de sociale tilbud, som er til de kvinder, der befinder sig på gaden eller er prostituerede i Danmark.
Der er jo lavet en handlingsplan for 2007-2010, hvor der er afsat 80 mio. kr. til forskellige initiativer, som et bredt flertal i Folketinget jo står bag.
Jeg synes, at der er nogle rigtig gode ting med i den handlingsplan.
Det kan godt være, at det viser sig ikke at være nok på længere sigt, men jeg synes, at vi har fået taget hul på en indsats.
Troels Lund Poulsen (V), 2008-05-14:
Tak for det.
Spørgsmålet går på, om ministeren vil sørge for, at der indgås bindende aftaler med landbruget om randzoner.
Jeg vil sige, at jeg sammen med fødevareministeren netop nu er i gang med at skabe et konsolideret grundlag for og en viden om det antal hektar, som er blevet udlagt til randzoner.
Jeg forventer, at vi har de konsoliderede tal i løbet af de kommende måneder, og så vil jeg selvfølgelig diskutere med fødevareministeren, hvordan vi når målsætningen, som jo tager afsæt i, at vi inden 2015 skal have etableret 50.000 ha randzone.
Torben Hansen (S), 2008-05-14:
Tak til miljøministeren for svaret.
Desværre var det sådan set ikke et svar på det spørgsmål, jeg stillede, for spørgsmålet gik i al sin simpelhed ud på, om ministeren vil sørge for, at der indgås bindende aftaler med landbruget om randzoner.
Det er sådan, at der herhjemme i 2009 samlet skal være udlagt 30.000 ha randzone på landsplan.
De seneste tal, der ligger - og som ministeren selv har oversendt til Folketingets Miljøudvalg - viser, at der er 266 ha randzone.
Det vil sige, at der mangler godt og vel 29.800 ha for at kunne leve op til målet.
Ministeren sagde selv i februar i et samråd i Folketingets Miljøudvalg, at det godt kunne ske, at man skulle til at kigge på, at det ikke længere var frivillige aftaler, der var nødvendige, men at man skulle over i en lidt strammere fortolkning.
Jeg vil gerne citere, hvad ministeren sagde.
Ministeren sagde: De nye resultater gjorde bestemt stof til eftertanke i forhold til effekten af frivillige virkemidler på landbrugets områder.
Derfor er spørgsmålet endnu en gang: Vil ministeren sørge for, at der indgås bindende aftaler med landbruget om randzoner?
Det må være en politisk holdning, som ministeren kan fremlægge her, og ikke et spørgsmål om, om der skal tælles op eller ej, for enhver kan se, at målene slet, slet ikke nås.
Troels Lund Poulsen (V), 2008-05-14:
Det er jo et spørgsmål, der tager afsæt i, om ministeren først er blevet miljøbevidst, efter at han er blevet miljøminister, og dertil kan jeg sige: Nej, det er jeg bestemt ikke.
Torben Hansen (S), 2008-05-14:
Er ministeren først blevet miljøbevidst, efter at han er blevet miljøminister?
Skriftlig begrundelse
Der henvises til begrundelsen af spørgsmål nr. S 1499.
Troels Lund Poulsen (V), 2008-05-14:
Jeg vil blot henholde mig til det, som jeg faktisk allerede har oplyst.
Det er jo netop et klart politisk svar på det, der bliver spurgt om.
Torben Hansen (S), 2008-05-14:
Uanset om ministeren skal have et konsolideret videngrundlag eller ej det kan vi da bare glæde os over - står det i hvert fald tindrende krystalklart, at man slet, slet ikke når den målsætning, som man skulle, på de 30.000 ha i 2009.
Tallet på de 266 har jeg selv været fremme med, for det er det, ministeren selv har oversendt.
Det hele bliver så pakket ind i, at man nu må kigge på det, og at man skal have et nyt tal, og hvad ved jeg.
Kunne ministeren, som jo er valgt som politiker, dvs. valgt til at have en holdning, ikke her over for Folketinget sige: Jeg synes, det er utilfredsstillende, og jeg vil gerne være med til, at vi nu skal begynde at kigge på nogle mere bindende aftaler med landmændene, fordi de frivillige åbenbart ikke duer?
Kunne vi ikke få en politisk tilkendegivelse, frem for at man hele tiden skal dække sig ind under, at man skal have et nyt grundlag og et nyt grundlag og et nyt grundlag?
Det reelle grundlag er, at man er langt, langt, langt fra det mål, der er stillet op for både 2009 og 2015.
Lad os få nogle politiske holdninger fra ministeren.
Vil ministeren være med til, at vi får lavet nogle bindende aftaler til glæde for åerne, til glæde for søerne?
Troels Lund Poulsen (V), 2008-05-14:
Jeg tillader mig blot også at besvare det spørgsmål, som jo er fremgået af medierne, om, hvorvidt jeg ikke skulle tage nogen særlige hensyn til natur og miljø.
Det er derfor, jeg tillader mig at nævne, at jeg har udtaget et område - 1 td. land - som ikke bliver dyrket.
Det er helt rigtigt, at det ikke er en randzone, men det er trods alt et område, som ikke bliver dyrket, og som er udtaget for at beskytte vandinteresser, men ikke mindst for at tilgodese natur- og miljøinteresser.
Det er selvfølgelig klart - der var jo en stor debat efter det samråd, som fandt sted i Folketinget, om, hvad det eksakte tal er - at vi så står over for en udfordring; det har jeg jo også erkendt.
Hvordan og hvorledes vi så kommer videre i forhold til at nå vores målsætning, vil jeg selvfølgelig diskutere med Folketingets partier, men jeg er ikke villig til at fremlægge en endelig løsning på det her i Folketingssalen i dag.
Det er bl.a. derfor, jeg vil se, hvad den konsoliderede viden helt præcist giver os.
Ida Auken (SF), 2008-05-14:
Jeg vil gerne først og fremmest anholde, at ministeren, når vi taler om randzoner, snakker om noget land, han har lagt omkring et vandværk.
Jeg går heller ikke ud fra, når man opgør randzoner - den her opgørelse, ministeren efterlyser - at man så vil tælle alle mulige andre steder med, altså andet end det, der ligger rundt om søer, åer og vandløb, der er definitionen på en randzone.
Så jeg synes ærlig talt, det er en lille smule uhæderligt at henvise til udlægninger andre steder, når vi nu taler om randzoner.
Med hensyn til det konsoliderede tal undrer det mig, at man, når DMU, Danmarks Miljøundersøgelser, som jo dog er statens egen institution, laver en opgørelse, så ikke kan gå ud fra den, men skyder det hele til hjørne med, at vi nu skal vente på en ny undersøgelse af, hvor meget der er.
Det har vi fået at vide.
Det går ikke bare langsomt, det er nærmest gået i stå, og vi skal nå det inden 2009.
Bekymrer det ikke ministeren, at vi skal kunne nå det her inden 2009 med den hastighed, vi bevæger os nu?
Troels Lund Poulsen (V), 2008-05-14:
Jeg er ikke et sekund i tvivl om, at dansk landbrug selvfølgelig også vil være med til at leve op til den frivillige aftale, der er indgået.
Det er klart, at hvis man ikke når de mål, vi har sat, må vi selvfølgelig evaluere og se på: Hvad skal der så bruges for at nå frem til det antal randzoner?
Men hvordan og hvorledes det skal være, har jeg overhovedet ikke besluttet endnu.
Det er jo noget, man også skal have en politisk aftale om, men det, som jeg synes er vigtigt at slå fast, er jo, at vi nu skaber os et konsolideret overblik over, hvor mange hektarer der rent faktisk er udlagt.
Når det så er sket, ser vi på, hvad der videre skal ske i forhold til det, der tager afsæt i at nå de mål, som er fastsat.
Ida Auken (SF), 2008-05-14:
Jeg vil gerne spørge: Når ministeren står derhjemme og lader blikket vandre hen over sine marker og sin sø, hvad er det så for tanker, ministeren gør sig, med hensyn til at man kan overbevise en landmand om, at han skal lave randzoner rundt om sin sø, hvis det ikke engang kan ske hjemme på ministerens egen grund ad frivillighedens vej?
Troels Lund Poulsen (V), 2008-05-14:
Jamen jeg kan henholde mig til det, som jeg allerede har svaret, og så sige, at vi jo netop, i lyset af hvad tallet så helt præcis er, bliver nødt til at se på, om der skal indføres nye virkemidler for at nå den målsætning, som vi har sat.
Det er ganske korrekt, at vi har en målsætning, der hedder 30.000 ha i 2009 og 50.000 ha i 2015, og der vil vi så også se på, om der skal etableres nye virkemidler.
Men jeg mener, vi først og fremmest skal gå ad frivillighedens vej, for jeg er ikke et sekund i tvivl om, at man også har mulighed for det.
Torben Hansen (S), 2008-05-14:
Tak, hr. formand.
Når der siden 2004, i 2004, 2005 og 2006, ifølge den statistik, som ministeren selv har oversendt, samlet er blevet udlagt 266 ha, og der skal være 30.000 ha klar inden 2009 og 50.000 ha klar inden 2015 - et tal, som ministeren også selv kom med i sit første svar -
er det helt grundlæggende spørgsmål: Synes ministeren, at det viser, at frivillige aftaler inden for det her område hjælper?
Troels Lund Poulsen (V), 2008-05-14:
Jeg kan jo helt bekræfte, at jeg selvfølgelig er citeret korrekt af hr. Torben Hansen, men ved samme lejlighed gjorde jeg også klart, at jeg synes, man ad frivillighedens vej skal sørge for, at man når målet, som jo tager afsæt i, at vi i 2015 skal have etableret 50.000 ha randzone.
Jeg vil også gerne gøre hr. Torben Hansen opmærksom på, at vi jo netop har sat gang i endnu flere analyser for at få skabt en bedre viden om, hvor mange hektar der faktisk er udlagt som randzone.
Det er jo netop for, at vi får den mest opdaterede viden, og det er jo en viden, som hr. Torben Hansen også vil få forelagt, så snart jeg har resultatet.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2008-05-14:
Jeg er faktisk meget tilfreds med, at ministeren kommer med det svar, også at det kommer ud til befolkningen, at partierne her i Folketinget går ind for ligestilling og tager sagen om kvindehandel alvorligt.
Men det er jo ikke nok, at man tager imod den gruppe, som har været ihærdig, for der skal jo også handling bag.
Og jeg kan se i B.T. her igen i dag, at justitsministeren er aktiv i forhold til, at lovgivning bliver ændret, så man kan sørge for, at de kvinder her får opholdstilladelse i Danmark.
Jeg vil spørge, om den holdning deles af regeringen, om det er regeringens politik, at der skal gøres en indsats for, at kvinder, der ligesom hjælper politiet, også får en opholdstilladelse her i landet.
Er det regeringens politik?
Karen Jespersen (V), 2008-05-14:
Jeg kan fortælle, at jeg har modtaget de underskrifter i dag.
Soroptimisterne har været på besøg, og vi havde et utrolig godt møde, og jeg fik en stor kasse med de 16.000 underskrifter.
Man kan sige, at jeg kan have noget materiale, men de har jo en masse hænder og engagement til at være med til at dele det ud.
Jeg har faktisk min lille lilla sløjfe på her, som de gav mig, og som jo er tegn på, at man støtter en indsats mod kvindehandel.
Jeg er rigtig ked af, at jeg ikke fik taget imod dem i første omgang, men de henvendte sig på et tidspunkt, hvor der bare var afsindig travlt.
Så det var en beklagelig misforståelse, som jeg heldigvis fik rettet op på i dag.
Mig bekendt har jeg ikke ændret fokus, men når nu der bliver refereret til Politiken, så undrer det mig ikke så meget, hvis jeg igen har været fejlciteret,
havde jeg nær sagt.
Med hensyn til muligheden for refusion har jeg sagt, at det er et af de forslag, som skal undersøges.
Jeg tror godt, jeg kan sige, at vi jo alle sammen ved, at der er store problemer med refusionsordninger, fordi de giver anledning til kassetænkning.
Vi ved også godt, at sådan et forslag kan betyde, at man netop forskubber indsatsen fra en forebyggende indsats til, at man griber ind og fjerner barnet, måske også der, hvor man ikke ønskede det.
Men man kan sige, at der er meget, der også tyder på, at der er brug for nogle incitamenter i forhold til kommunerne.
Det kan også være sanktioner.
Lise von Seelen (S), 2008-05-14:
Vi er meget glade for og tilfredse med, at ministeren har ændret sit fokus og siger, at det er barnets behov, der er afgørende.
Det er barnets hverdag, der skal være gunstig, så det her barn kan få en god tilværelse og et godt voksenliv.
For nogle måneder siden fremsatte vi det forslag, at man skal ændre på refusionsreglerne, sådan at de kommuner, der gør en tidlig indsats for barnet, faktisk bliver tilgodeset.
Jeg kan se her på nogle af de sidste meddelelser, som ministeren er kommet ud med i pressen, at ministeren godt vil være med til at tænke den tanke og være med på vores idé.
Vil ministeren bekræfte, at ministeren vil være med til at arbejde på den her måde?
Og hvis det er et ja, hvornår kan vi så forvente, at der kommer et initiativ, så de her børn får det, de har fortjent, nemlig en god tilværelse?
Karen Jespersen (V), 2008-05-14:
En af de forklaringer, som vi jo hører fra både kommunalpolitikere og sagsbehandlere, er, at man i højere grad tager udgangspunkt i forældrenes behov.
Der er det så vurderingen, at vi skal ændre ordlyden i loven, så det bliver endnu mere entydigt, end det er - jeg troede faktisk, at det var ret entydigt, men det er det åbenbart ikke i tilstrækkelig grad - nemlig at det er barnets behov og barnets retssikkerhed, vi skal tage udgangspunkt i.
Lise von Seelen (S), 2008-05-14:
I marts måned udtalte ministeren til Politiken, at ministeren ikke opfattede, at der var noget problem i, at børn efter undersøgelse blev sendt tilbage til forhold, som var problematiske.
Jeg vil så vende tilbage til mit spørgsmål.
Når ministeren ikke mener, at det er et økonomisk problem for kommunerne, skal jeg så forstå det sådan, at ministeren faktisk mener, at det er et fagligt problem eller et kulturelt problem, for ministeren siger samtidig, at der ikke er noget fagligt belæg for, at indsatsen kommer så sent?
Hvad er så årsagen til, at børnene får hjælp for sent?
Karen Jespersen (V), 2008-05-14:
Jeg er fuldstændig enig i, at der er et problem.
Der er mange indikatorer, der peger i retning af, at der er brug for, at omsorgssvigtede børn bliver hjulpet tidligere, og at de bliver fjernet tidligere fra deres hjem.
Der er ikke noget sagligt belæg for, at det skyldes økonomien.
Samlet set er det bloktilskud, kommunerne får i dag, steget år for år, og man kan se på nogle af de kommuner, hvor der er skåret ned, Kalundborg Kommune og Københavns Kommune, at de faktisk også der har fået et voksende bloktilskud.
Man kan også se, at de disponerer på en bestemt måde.
Københavns Kommune bruger langt over landsgennemsnittet på administrative omkostninger.
Så der er nogle muligheder for at bruge penge på området inden for de budgetter, kommunerne har.
Men det ændrer jo ikke ved, at der er noget, der ikke fungerer godt nok, når vi ser det fra barnets synsvinkel, og derfor er jeg også parat til at lave reglerne om og i det hele taget få nogle andre rammer for kommunernes arbejde.
Lise von Seelen (S), 2008-05-14:
Vi har af flere omgange drøftet, at mange børn i deres opvækst for sent får den bistand, de har brug for, hvis de har ondt i deres tilværelse.
Vi kan se, at mange børn først får hjælpen, når de er 10-12 år, og vi har en formodning om, at børnene, hvis de havde fået den noget tidligere, dels havde haft mindre problemer, fordi børnene ville have haft en bedre tilværelse, dels kunne alle de vanskeligheder, der melder sig for børnene i omverdenen, også have været mindre.
Karen Jespersen (V), 2008-05-14:
Jeg må desværre gentage mig selv: Jeg ønsker ikke at kommentere en igangværende konflikt på arbejdsmarked.
Line Barfod (EL), 2008-05-14:
Nu prøver jeg med nogle meget korte spørgsmål.
For det første: Kan ministeren bekræfte, at regeringen har vetoret, at regionerne ikke må indgå en aftale, uden at regeringen har godkendt den?
For det andet: Mener ministeren, at vi bør arbejde hen imod at få ligeløn i Danmark?
Karen Jespersen (V), 2008-05-14:
Jeg kan ikke andet end at henvise til, at det er regionerne, der forhandler med Sundhedskartellet, og der har jo været kontakter, og de er så foreløbig afbrudt, så vidt jeg er orienteret gennem pressen.
Men det er jo de to parter, der forhandler, og så vidt jeg er orienteret, fungerer nødberedskabet også godt.
Line Barfod (EL), 2008-05-14:
Problemet er jo, at regeringen har indrettet det på den måde, at det er regeringen, der har vetoret.
Regionerne har ikke ret til selv at indgå en aftale med Sundhedskartellet og FOA.
Den skal godkendes af regeringen.
Så hvis der skal indgås en aftale, er det op til regeringen at sikre det.
Der ligger et stort ansvar på ministeren, da ministeren jo er minister for at sikre, at velfærden fungerer, at vi på et eller andet tidspunkt får afsluttet konflikten, og at der også er en solidarisk velfærd i fremtiden, at der er nogle medarbejdere, som kan tage sig af vores børn og vores syge og vores ældre, og at det hele fungerer.
Og ministeren er samtidig oven i købet minister for ligestilling.
Jeg går ud fra, at ministeren har en holdning om, at der bør være ligeløn.
Det kan man ikke, når man samtidig er med i en regering, der har lavet en lovgivning, hvor det er regeringens ansvar.
Karen Jespersen (V), 2008-05-14:
Nu er der, som spørgeren selv siger, en konflikt på arbejdsmarkedet, en helt lovlig konflikt, og den agter jeg ikke at blande mig i.
Derfor vil jeg heller ikke kommentere spørgsmålet om, hvad holdningen er til de krav, som bliver stillet i konflikten.
Det er et anliggende for arbejdsmarkedets parter.
Marlene Harpsøe (DF), 2008-05-14:
Den 7. maj deltog ministeren og jeg selv i en konference her på Christiansborg, som var arrangeret af Kvinder For Frihed.
Temaet på konferencen var tørklæder og tilhylning, og på konferencen redegjorde en læge for, hvorledes tilhylningen kunne være sundhedsskadelig, fordi den hindrer optagelsen af D-vitamin, som vi får fra solen, og som vi ikke udelukkende kan spise os til.
Tilhylning øger altså risikoen for mangel på D-vitamin, og med den mangel hindres også optagelsen af kalk i kroppen, som knoglerne jo er uhyre afhængige af.
I Dansk Folkeparti bliver vi derfor bekymret for, om tilhyllede kvinder og piger i højere grad end andre udvikler gigt, knogleskørhed m.v. og derved bliver en udsat gruppe, hvilket gør, at de ikke opnår de samme muligheder som andre danske kvinder i form af uddannelse og arbejde og dermed også ligestilling, som jo er utrolig vigtig i det danske samfund.
Jeg vil dog også gerne pointere, at det ikke lige præcis er det her, som er afgørende for, at Dansk Folkeparti ønsker et tørklædeforbud, men vi finder det alligevel vigtigt også at belyse det sundhedsmæssige aspekt, som kan have en indflydelse på ligestillingen i det danske samfund.
Jeg vil høre, om ministeren deler Dansk Folkepartis bekymring på det her område.
Karen Jespersen (V), 2008-05-14:
Jeg synes da bestemt, det er bekymrende, når man hører læger tale om, at der er indicier for, at både piger og kvinder kan komme til at lide af D-vitaminmangel, hvis de får meget lidt eller stort set intet sollys på kroppen.
Mig bekendt er der ikke egentlig dokumentation for det.
Det er mit indtryk, også fra konferencen, at der er læger, der så vil arbejde med at undersøge det.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2008-05-14:
Nu er det jo ikke ret tit, at man har mulighed for at stille spørgsmål direkte til ligestillingsministeren.
Det kunne der måske være en god idé i at have mulighed for oftere, og man kunne komme med en opfordring til, at der i Folketinget blev oprettet et egentligt ligestillingsudvalg.
Det er kvinder, der er i konflikt med hensyn til, om de skal henvende sig til politiet for at få has på bagmændene og så risikere at få en udvisningssag bagefter.
På den baggrund undrer det mig også at kunne læse i B.T. i går, at ministeren ikke havde ønsket at modtage Soroptimisterne, som jo ikke bare i den forløbne uge, men faktisk i de seneste år har haft en målsætning om at forebygge og gå ind i indsatsen mod handlede kvinder.
Og de har samlet 16.000 underskrifter, og jeg er helt, helt sikker på, at der blandt de underskrifter også er underskrifter fra personer, som er medlem af ministerens parti.
Derfor vil jeg godt spørge ministeren: Hvad er årsagen til, at ministeren ikke ønskede at modtage Soroptimisterne?