runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tina Nedergaard (V), 2010-03-24:
Situationen er den, at finanslovforslaget bliver fremlagt i august; så bliver det behandlet i efteråret; og så må vi se, hvad det er endt med, når vi kommer frem til datoen for vedtagelsen her i Folketinget.
Men jeg stiller ikke nogen garantier for, at vi ikke skal igennem øvelser på områder, som kan betyde, at man synes, at man skal arbejde lidt anderledes eller frigøre nogle af de potentialer, som ligger der i forvejen.
Derfor vil jeg henvise til, at finansministeren jo i sidste uge sagde, at der faktisk var, hvis man bare alene gennemgik folkeskoleområdet, et potentiale på 1,3 mia. kr., og der kan også være muligheder på andre områder.
Det er jo sådan, at hvis man – også fra SF's side – indimellem så sådan for alvor på de gode eksempler, så kunne vi frigøre en enorm ressource, og den mulighed skal vi altså ikke lade ligge, når vi er i en situation, hvor dansk økonomi er presset som følge af den internationale økonomiske krise, som vi godt vil vedkende os at vi i det danske samfund som en lille åben økonomi er en del af, men som oppositionen helt har valgt at overse og se bort fra.
Altså, vi har jo givet et meget klart incitament til kommunerne til at følge op på det ønske, der har været om ekstra efteruddannelse, og en disposition over de midler, der ikke er brugt, agter jeg ikke at foretage, før jeg ud fra 360-graders-eftersynet har set, hvor der er særligt behov for at sætte ind.
Jeg synes, det ville være meningsløst, når vi har et stort projekt undervejs til at forbedre folkeskolen og støtte lærerne og lederne i deres arbejde, at jeg så skulle foregribe det, mens den store proces er i gang.
Økonomien i den danske folkeskole er bedre i dag, end den har været tidligere.
Vi har afsat flere penge til kommunerne i 2010 end nogen sinde tidligere, herunder også til anlæg og investering i nyt udstyr.
Derfor er der sådan set ikke nogen, hvad skal man sige, national begrundelse for, at de nogle steder har valgt ikke at gennemføre efteruddannelsen.
Vi har givet et klart incitament, det står jeg gerne ved, men disponeringen over de midler, der ikke er blevet anvendt, vil jeg udsætte, til jeg kender resultaterne af 360-graders-eftersynet.
Leif Lahn Jensen (S), 2010-03-24:
Statsministeren har sagt følgende – og så vil jeg lige i parentes sige, at det blev sagt, inden man skulle til at spare de her småpenge, de her 24 mia. kr.
: Hvis vi skal løfte folkeskolen op i topfem, og det er regeringens mål, og det står ikke til diskussion, så skal lærerne have et kvalitetsløft, og det handler i høj grad om efteruddannelse. Nu viser det sig så, at antallet af efteruddannelsestimer blandt skolelærerne har været faldende under den her regering.
Derfor får statsministeren jo nok brug for at gøre mere, end han rent faktisk gør.
Det, der får mig til at regere, er, at jeg så læser den artikel, som ministeren sikkert også har set, om, at ud af de 230 mio. kr. kroner, der er sat af til det, er kun 22 mio. kr. brugt på efteruddannelse.
Så jeg kunne godt tænke mig, at ministeren lige satte lidt ord på, hvordan vi kan få de penge brugt, og svarede på, om ministeren kommer med en eller anden plan for, hvornår og hvordan det vil ske.
For det kan jo kun være i alles interesse, at vi også bruger de penge, der er sat af til efteruddannelse.
Tina Nedergaard (V), 2010-03-24:
Jeg deler bekymringen over, at der ikke er en ordentlig efteruddannelsesindsats over for lærerne, for der er ingen tvivl om, at lærernes kompetencer og evner til også at stå mål med de nye udfordringer, folkeskolens elever byder på, er helt centrale.
Men jeg må desuden også slå fast, at ansvaret for efteruddannelse af folkeskolens lærere og ledere er placeret i kommunerne.
Puljen med midler til efteruddannelse i 2006-2009 har været et statsligt incitament til at fremme kommunernes efteruddannelse inden for en række centrale fag i folkeskolen samt læsevejledning og skoleledelse.
Det ville naturligvis have været ønskeligt, hvis kommunerne havde brugt alle de penge, der var afsat til formålet, for det var jo derfor, vi afsatte dem.
Men formålet med initiativet har også været at give en saltvandsindsprøjtning til kommunerne, ikke at overtage forpligtelsen og den fulde finansiering af lærernes og skoleledernes efteruddannelse.
Fremadrettet vil jeg hellere drøfte med kommunerne og folkeskolens øvrige parter, hvilke behov vi ser for at understøtte lærernes kompetencer i dagens og morgendagens folkeskole.
Der er selvfølgelig behov for at tilføje, at de altså er ret gode i forvejen.
Så det er noget, der skal bygges ovenpå.
Der er faktisk flere analyser undervejs som indspil til mine drøftelser med andre parter.
Der er en fælles arbejdsgruppe bestående af repræsentanter for Undervisningsministeriet, KL og professionshøjskolerne, som er på vej med en analyse og forslag til målretning af professionshøjskolernes udbud af efteruddannelse inden for vigtige undervisningsmæssige udfordringer i folkeskolen.
Det er bl.a. klasserumsledelse, pædagogisk brug af it, undervisningsdifferentiering og evidensbaseret undervisning.
Derudover ser jeg i forbindelse med 360-graders-eftersynet af folkeskolen frem til at modtage og drøfte de af rejseholdets vurderinger og anbefalinger, der vedrører lærernes kompetenceudvikling.
Men det er altså et kommunalt ansvar.
Leif Lahn Jensen (S), 2010-03-24:
Hvordan forholder ministeren sig til, at puljen til efteruddannelse af lærere ikke er brugt, og hvordan vil ministeren fremme efteruddannelsen fremover?
Hvordan forholder ministeren sig til, at puljen til efteruddannelse af lærere ikke er brugt, og hvordan vil ministeren fremme efteruddannelsen fremover?
Tina Nedergaard (V), 2010-03-24:
Min tilgang er, at jeg meget gerne vil overbevise folkeskoleforligskredsen om, at når vi gerne vil give mere lokal frihed til skolerne, har vi også mere fokus på resultaterne, for det synes jeg er en sund måde at bevæge sig på i folkeskolen.
Vi stiller nogle krav simpelt hen af hensyn til eleverne, vores fælles samfunds fremtid, men vi sætter så midlerne mere fri.
Må jeg så ikke lige kommentere et tidligere spørgsmål, som jeg ikke fik besvaret fuldt og helt, nemlig om lærerne skulle finde på at undervise efter testene.
Til det vil jeg sige, at det faktisk ikke vil genere mig spor, for det, man tester i, er jo trinmålene i fagene, og dermed tester man sådan set i det, man må forvente at lærerne i forvejen underviser efter, nemlig de lovpligtige trinmål.
Men at forældrene i dag stemmer med fødderne, at 20 pct. agter at gøre det, hvis der er dårlige resultater, kommer sådan set ikke bag på mig, men det, jeg mener man gør, er, at man giver forældrene et redskab til at gå til kommunalbestyrelsen og sige: Vores distriktsskole klarer sig for dårligt, I må sætte ind, I må hjælpe os til at skabe en bedre skole for vores elever.
Leif Lahn Jensen (S), 2010-03-24:
Der er bare en forskel, for der er en undersøgelse fra Rambøll, der siger noget andet end det, ministeren har fornemmelsen af.
Der er en undersøgelse, der siger, at 20 pct. af forældrene faktisk er parate til at flytte deres børn, hvis de ser, at deres skole har nogle dårlige resultater.
Og det, jeg siger, er, at dårlige resultater netop ikke behøver at være, fordi skolen ikke gør det godt, dårlige resultater kan også være, fordi den ligger i et område, hvor eleverne måske ikke er så stærke som de andre.
Så er det åbenbart i orden, at forældrene skal kunne fravælge den, og så er det jo, at vi får skabt A- og B-skoler.
Og det var netop det, vi var bange for, da det blev forhandlet på plads.
Vi blev enige om, dengang der blev forhandlet – der var ministeren og jeg ikke med; det kan godt være, at ministeren var med som uddannelsesordfører, men jeg var i hvert fald ikke med – at man lavede det som et pædagogisk værktøj, og vi blev enige om, at det skulle være obligatoriske test, det var vores krav.
Nu har statsministeren så sagt, at en opsigelse af skoleforliget ikke er utænkeligt.
Er det i orden?
Er det i orden, at man under en forhandling går med til nogle ting, og at man senere tager det væk, som de andre egentlig gik ind for, og så bliver man enig om noget andet?
Er det ikke, hvad man kan kalde snyd?
Tina Nedergaard (V), 2010-03-24:
Man kan jo også argumentere modsat og sige, at i dag ved vi, at forældrene i høj grad stemmer med fødderne, altså, de flytter imellem skolerne, og de flytter også ud fra et helhedsindtryk.
Det, der kan være med til at sætte fokus, er, at hvis man generelt får nogle dårlige resultater på en skole, kan der komme et berettiget pres fra forældrene om, at der bliver gjort en særlig satsning i forhold til skolen.
Det er jo også forældrenes forsvar, at de har mulighed for at gå til kommunalbestyrelsen og sige: Vi er ikke tilfredse med den undervisning, vores børn får.
Det er ikke for at hænge den enkelte lærer ud, men for at sikre, at kommunalbestyrelsen også sikrer en god kvalitet på netop deres distriktsskole.
Så det kan bruges omvendt.
I dag har forældrene faktisk ikke ret meget andet at gå efter end deres egen personlige oplevelse, og det kan være vanskeligt som forælder at sige: Mit barn klarer sig ikke så godt, mit barn har ikke fået så gode resultater, og derfor fravælger jeg skolen.
Man kan også gå i dialog med et kommunalbestyrelsesmedlem.
Man står altså stærkere, hvis man har en samlet vurdering af de resultater, der er.
Så vil jeg i øvrigt sige, at mit kendskab til danske forældre er, at man laver en helhedsvurdering af sit barns skole og ikke vurderer alene på baggrund af de faglige resultater, selv om de er de vigtigste.
Leif Lahn Jensen (S), 2010-03-24:
Nu kommer ministeren faktisk ind på et rigtig godt emne, for en dansk forsker, Poul Skov, mener jo, at den her offentliggørelse kan give noget, han kalder en wash back-effekt, og det lyder rigtig godt – nej, det lyder ikke godt, men det lyder flot.
Det er nemlig det, at lærerne kommer til at tilrettelægge undervisningen efter, hvad der bliver testet i.
Og det er jo det, der er det farlige, for kan man ikke frygte, at lærerne på de her skoler ønsker så meget at få gode resultater i de her test, at man retter undervisningen ind efter testene og ikke undervisningen ind efter fagets baggrund, tankegang og metoder?
Og hvorfor vil lærerne gøre det?
Det vil de gøre for at skabe gode resultater, så forældrene bliver imponeret over de skoler, som har gode resultater, og på grund af det frie valg vil de begynde at zappe, hvilket man jo ser at de i forvejen gør.
Hvis dette sker, kan man så ikke frygte, at de skoler, som netop ikke kan give de resultater, de skoler, som måske ligger i områder med svagere elever, vil tabe på det, så der derved vil blive skabt A- og B-skoler?
Det er jo netop det, vi frygter.
Tina Nedergaard (V), 2010-03-24:
Ja, det er fuldstændig rigtigt, at det vil forældrene kunne, når de ser resultaterne for klasserne, for skolerne og for kommunerne, men man må også stille sig selv spørgsmålet: Er det formålstjenligt, at kommunalbestyrelser og ledelser på skoler får kendskab til en viden om elever og skoler, som forældrene til de elever ikke kan få?
Altså, der ligger jo også en politisk holdning i at sige: Vi mener, at når der er en viden om eleven, om klassen, om skolen, er det egentlig lidt underligt at forholde den allervæsentligste person, nemlig moren eller faren, den viden.
Derudover vil jeg gerne tilføje, at jeg ikke mener, man kan overføre resultater fra ét skolesystem til et andet, for kunne man det, skulle man jo bare tage rundt og spørge: Hvor klarer de sig rigtig godt?
Og så kunne man fuldstændig kopiere deres systemer, og det er jeg ikke sikker på at Socialdemokraterne eller regeringen vil være interesseret i.
Man er nødt til at se, hvordan skolen fungerer, i et helhedsbillede, herunder også åbenhed omkring resultater.
Leif Lahn Jensen (S), 2010-03-24:
Grunden til, at man lavede de her nationale test, var jo netop, at man skulle bruge dem som et pædagogisk værktøj.
De var beregnet på at give lærerne et redskab, for at de kunne se, hvor langt eleverne var, og hjælpe de svage, men også de dygtige elever videre, i forhold til hvor langt de var.
Man aftalte også dengang, at de ikke skulle offentliggøres, og det mente alle jo; det mente den tidligere undervisningsminister, hr. Bertel Haarder, også.
Og vi var faktisk meget, meget enige.
Så skete der noget meget pudsigt, for efter et møde, som tilfældigvis blev kaldt Marienborgmødet, kom statsministeren ud og sagde: Nu skal de offentliggøres, det er en rigtig god idé.
Så nu er det pludselig en god idé, og glemt er alle andre erfaringer.
Der siger ministeren så, at de ikke er glemt, og at alt det, eksperterne siger, heller ikke er glemt.
Men jeg kan ikke lade være med at spørge: Gør det ikke indtryk på ministeren, når flere eksperter, bl.a. den engelske uddannelsesekspert Peter Mortimore, som netop er en, som den tidligere undervisningsminister også nævnte under diverse samråd, mener, at det vil skade det danske system lige så meget, som det har skadet det engelske system? Med hensyn til kontrol vil jeg sige, at det godt kan være, at regeringen og staten ikke vil kontrollere skolerne, men det kan forældrene jo rent faktisk gøre via de her resultater.
Tina Nedergaard (V), 2010-03-24:
Med regeringens arbejdsprogram »Danmark 2020 – Viden>vækst>velstand>velfærd« har vi sat fokus på mere frihed til skolerne, samtidig med at skolerne dokumenterer deres resultater.
Ud over resultaterne inden for læsning, matematik, naturfag og engelsk skal skolerne også kunne dokumentere, at eleverne trives, og at de udvikler sig til selvstændige og stærke individer med lyst til at lære mere og også gerne læse mere.
Derfor skal der udvikles supplerende indikatorer, der kan belyse elevernes daglige trivsel og alsidige udvikling.
Jeg er meget opmærksom på de erfaringer, vi har fra andre lande, om offentliggørelse af testresultater, men det er også relevant at kigge på erfaringerne herhjemmefra.
I Danmark offentliggør vi allerede standpunktskarakterer og resultaterne af folkeskolens afgangsprøver på skole- og kommuneniveau, og jeg har ikke kendskab til, at det skulle have haft nogen negative effekter.
I Sverige har der siden 2000 været åbenhed om skolens resultater fra de nationale prøver, som svarer til vores nationale test.
Herfra lyder meldingen også, at det sker uden problemer.
Når man i England har andre erfaringer end i Danmark og Sverige, skyldes det formentlig, at der er forskellige traditioner for, hvordan man bruger test.
I England bruges testene mest til at kontrollere skoler og lærere.
I sidste ende risikerer skoler at lukke, hvis de klarer sig dårligt i testene.
Man kan ikke direkte overføre erfaringerne fra England til Danmark.
F.eks. er jeg overbevist om, at ingen lærere i Danmark vil begynde at bruge undervisningstiden til at træne elever i at gå til test, blot fordi skolens og kommunens resultater bliver offentliggjort.
Jeg har heller ikke hørt om, at man er begyndt at træne eleverne mere i afgangsprøver, efter at karaktererne blev offentliggjort.
Vi er i regeringen opmærksomme på, at resultaterne skal offentliggøres på en sådan måde, at de giver det mest retvisende og brugbare billede af skolernes præstationer.
Regeringen vil derfor sørge for, at de offentliggjorte resultater fra de nationale test bliver korrigeret for relevante socioøkonomiske forhold.
Leif Lahn Jensen (S), 2010-03-24:
Tak for det.
Hvilken holdning har ministeren til offentliggørelse af nationale test i folkeskolen, og hvilket indtryk gør de dårlige erfaringer fra England i forhold til offentliggørelse af test på ministeren?
Henrik Høegh (V), 2010-03-24:
Jeg vil gerne understrege, at jeg også betragter det her som et konstruktivt forslag.
Jeg synes, det er et vigtigt område, og jeg er meget optaget af det her område, altså hvad vi kan gøre, så der bliver truffet flere sundere valg derude.
Derfor synes jeg, at alt om kost-indsatsen og det rejsehold, der er der, i virkeligheden er i hvert fald vores bedste bud i øjeblikket.
Jeg skal sige, at ved siden af sit arbejde har Fødevareøkonomisk Institut også lavet nogle økonomiske analyser for sådan et halcafeterie.
Hvad er konsekvenserne af at lægge om?
Hvad betyder det for de faciliteter, man skal have i kiosken eller cafeteriet?
Det er analyser, som man kan drage nytte af og benytte sig af.
Men jeg må også sige, at jeg har lidt respekt for, at det her jo altså ligger i kommunalt regi.
Så det, vi kan gøre, er, at vi kan lave tilbud, og vi kan give vejledning.
Vi kan give hjælp og støtte, men ellers er det her jo altså et kommunalt område.
Leif Lahn Jensen (S), 2010-03-24:
360-graders-eftersyn er jo et fantastisk ord.
Det, jeg kan huske fra min matematik for mange år siden, da jeg gik i skole, er, at 360 grader betyder, at man er tilbage ved nul.
Jeg er bange for, at det er det, det ender med, når regeringen har lavet det der 360-graders-eftersyn.
Det bliver spændende at se.
Jeg har også hørt fra Anders Balle, at reglerne, ud fra hvilke man kan søge om de her penge til efteruddannelse, er meget bureaukratiske; det har jeg også læst i en artikel.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, om ministeren ser et problem i det, og om ministeren har tænkt sig at ændre på det.
For jeg har også flere gange hørt, at regeringen har pralet af, at den vil fjerne nogle af de her bureaukratiske regler, som den selvfølgelig selv har været med til at lave.
Men især på det her område kunne det jo være interessant at høre, om ministeren har undersøgt, at det kan være en af grundene til, at pengene ikke er blevet brugt.
Nanna Westerby (SF), 2010-03-24:
Regeringen taler jo, som om vi bare kan skære på vores uddannelsesinstitutioner, uden at det overhovedet har nogen effekt.
De sidste par år har vi oplevet stigende holdstørrelser, vi har oplevet lærerfri timer på erhvervsuddannelserne, vi har set et stigende frafald, der er færre unge, der tager en uddannelse.
Så står regeringen bare og siger, at vi sagtens kan hente endnu flere penge.
Den økonomiske situation for ungdomsuddannelserne har haft den effekt, at der har været et stigende frafald, og det synes jeg at regeringen skal stå ved.
Det har vi f.eks. set nu i forhold til SU-styrelsen, det har vi set i forhold til de administrative fællesskaber, og den tidligere overvismand og økonomiprofessor Torben M. Andersen siger selv, at den slags besparelser er ekstremt usikre, og at man derfor løber en risiko, hvis man baserer sig på dem.
Det er naturligvis vigtigt for den offentlige sektor hele tiden at diskutere effektiviseringer, men man kan omvendt sige, at de penge, der eventuelt kan hentes, bør man først bruge, når man har høstet dem.
Kan regeringen så garantere, at når man laver de her effektiviseringer, så bliver det efter det princip, at man først tager dem, når man har høstet effektiviseringerne og ikke inden?
Det er jo det, man hører fra ministeren, nemlig at der er masser af områder af professionshøjskolerne og ungdomsuddannelserne, hvor vi kan skære ned.
Så vil jeg gerne lige læse et citat op fra ministerens egen partifælle, Erik Fabrin, som er tidligere formand for Kommunernes Landsforening.
Erik Fabrin siger: »I regeringens optik må sygehusenes budgetter fortsat vokse.
Det betyder, at nulvækst i den samlede offentlige sektor er ensbetydende med negativ vækst i kommunerne fra 2010 til 2011.
Og dermed reduktioner på de centrale velfærdsområder, der dækker tre fjerdedele af kommunernes driftsbudgetter.
Regeringen må sige klart, om nulvækst er lig med uændret serviceniveau i kommunerne.«
Det samme spørgsmål kunne jeg faktisk godt tænke mig at få svar på i forhold til ungdomsuddannelserne og professionsuddannelserne, altså vores unges uddannelsesmuligheder.
Kommer den her plan fra regeringen til at betyde uændret serviceniveau, eller kommer vi til at opleve forringelser af serviceniveauet som konsekvens af regeringens politik?
Tina Nedergaard (V), 2010-03-24:
Jamen det gør vi jo også, når vi fremlægger finanslovforslaget.
Det er en fuldstændig normal proces i Folketinget og har været det i årtier.
Det, man kan sige, der er lidt fejt, er, at man bliver ved med at love guld og grønne skove, og at der ikke er nogen problemer, hvis bare SF kommer i regering, for så skal de nok gøre det rigtig godt.
Men SF skylder jo om nogen at forklare, hvor de ekstra penge, som man dagligt står her og påstår, man vil bruge på velfærd, skal komme fra.
Jeg synes egentlig, at man skylder at fortælle den privatansatte medarbejder, som er i et konkurrenceudsat job, hvor han skal finde job i fremtiden, hvis det er sådan, at dansk produktion bliver dyrere og dyrere, fordi der skal betales mere til velfærdsydelserne i en situation, hvor hele verdensøkonomien er under pres, hvor verdensmarkederne indskrænkes, og hvor konkurrencen for danske virksomheder derfor er hårdere.
Men vi kommer det jo ikke meget nærmere.
Jeg prøver sådan set bare på at være venlig ved at udfolde diskussionen, for jeg agter naturligvis ikke at fremlægge finanspolitikken for 2011 her i salen i spørgetimen i dag.
Nanna Westerby (SF), 2010-03-24:
Lad mig først sige, at jeg godt ved, at Venstre prøver at køre et eller andet spin om, at vores skatteplan »Fair Forandring« er blevet ændret af flere omgange, siden vi fremlagde den i august.
Der er ikke ændret et komma i Socialdemokratiet og SF's skatteplan »Fair forandring«.
Men det er nu ikke det, som det her spørgsmål handler om.
Jeg kan godt forstå, at ministeren gerne vil snakke om noget andet, men det her spørgsmål handler jo om, at regeringen har sagt, at man vil spare 24 mia. kr. på velfærden.
Jeg synes bare, at man skylder at sige til uddannelsesinstitutioner rundtomkring i det her land, der knokler for at få flere unge til at tage en uddannelse, hvor det er, de skal spare henne.
Regeringen siger, at man ikke vil give dem nogen garanti for, at der ikke kommer nedskæringer, men synes ministeren ikke, at det er en lille smule fejt, at man bare siger: Det kan være, I skal skære ned – det får I at vide om et halvt år?
Mener ministeren virkelig, at de danske uddannelsesinstitutioner nu skal gå et halvt år og være bekymret for, hvor de skal skære ned henne?
Jeg synes, at når man siger, at man gerne vil skære ned på den offentlige sektor, så skylder man også at sige, hvor det er, de penge skal hentes henne.
Tina Nedergaard (V), 2010-03-24:
Det bliver jo nøjagtig det samme svar.
Regeringen forhandler med kommunerne og regionerne, når vi kommer frem til juni, om den fremtidige økonomi for de to store dele af vores samfund, nemlig det kommunale og det regionale område.
Når vi så kommer frem til august måned, fremlægger regeringen sit finanslovforslag.
På det tidspunkt vil man vide nøjagtigt, hvilke ændringer der sker i den danske økonomi med henblik på at sikre, at vi også har et samfund og en velstand om få år.
Jeg mener også, at det er forfejlet at sige, at hver gang man eventuelt vender en krone i den offentlige sektor, er det besparelser og nedgang.
Jeg kender mange gode eksempler på virksomheder, der har været igennem runder, hvor de har sagt: Lad os lige kigge vores omkostningsstruktur, vores organisering, igennem.
Det er måske en hovedårsag til, at de har overlevet på det internationale marked.
For situationen er den, at vi jo ikke kan blive ved med at hente dem ude på de private arbejdspladser.
Situationen er jo den, at det i høj grad er det private arbejdsmarked, der skal få os igennem krisen.
Og når SF altså agter at bruge masser af flere penge, lyder det som milde gaver, men det er jo faktisk en nedtur for dansk økonomi.
Der er kun ét sted at hente dem, og det er i det private erhvervsliv, og de har ikke råd til at betale mere.
Nanna Westerby (SF), 2010-03-24:
Hvis ministeren ikke kan garantere, at ungdoms- og professionsuddannelserne friholdes for nedskæringer, hvilke områder inden for ungdoms- og professionsuddannelserne mener ministeren da, der kan spares på, og hvor store forventes nedskæringerne at være?