Thomas Adelskov (S), 2008-05-23:
Den offentlige sektor er under stærkt pres i de her år.
Vi ved, at der inden for de næste 10 år vil være ca. 200.000 offentligt ansatte, der forlader den offentlige sektor, vi ved, at presset på vores medarbejdere betyder langt højere sygefravær end i den private sektor, og vi ved, at forventningerne og kravene til den offentlige sektors service vil være støt stigende.
Det er desværre en meget, meget presset offentlig sektor, der skal levere den service, og det kræver klare valg fra alle politiske partier i Folketinget, hvis den offentlige sektor skal rustes til at klare opgaverne både nu og i fremtiden.
I dag hører vi mest til den offentlige sektor, når der er problemer med servicen, når medarbejdere bliver syge eller nedslidte, når endnu en leder ikke kan skaffe arbejdskraft, når administration og kontrol endnu en gang er blevet strammet.
Den situation er jo ikke opstået af sig selv.
Den situation er jo ikke omkostningsfri.
De ansatte siger op, servicen forringes.
Man må sige, at den gode service, som vi jo trods alt oplever leveres mange steder, jo meget ofte desværre ikke kommer på grund af de beslutninger, der bliver truffet i Folketinget og i finansministerens ministerium, men på trods af de beslutninger.
De 10 mia. kr., som VK-flertallet har valgt at give i årlige skattelettelser, kunne have gjort en kolossal forskel i den offentlige sektor, men Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti har prioriteret anderledes, de har prioriteret en skattelettelse, som ingen borgere stort set ønsker at bakke op.
Man pakker nu sine besparelser ind i nye begreber som f.eks. kvalitetsreform, men lad mig slå helt fast: Man kan ikke løfte velfærden i Danmark uden at foretage reelle forbedringer - og jeg vil godt understrege, at de skal være reelle - for de offentligt ansatte.
Vi skal have rettet op på de meget ringe fysiske faciliteter, vi skal have luget ud i det tonstunge administrative system og have mindsket kontrollen med de ansatte, vi skal nedbringe det meget høje sygefravær og den alvorlige nedslidning.
Vi skal give ledere og ansatte i den offentlige sektor ordentlige rammer for deres arbejde og medarbejderudvikling, og vi skal selvfølgelig også vise de offentligt ansatte respekt og anerkendelse for deres indsats med en ordentlig løn.
Socialdemokraterne foreslog i august måned 2007, at der skulle nedsættes en lønkommission.
Vi foreslog helt konkret, at lønkommissionen skulle have en ramme på 5 mia. kr. ud over reguleringsordningen, og at de 5 mia. kr. skulle finansieres ved at annullere skattelettelserne.
Lønkommissionen skulle ikke være en syltekrukke, og vores forslag var, at den skulle afslutte sit arbejde, inden overenskomsterne skulle fornys den 1. april i år, således at forhandlingsparterne kunne forhandle med ekstra midler på bordet og med dokumentation for, hvilke job der havde betydelige rekrutterings- og fastholdelsesproblemer, bl.a. på grund af løn- og ligelønsproblemer.
Men sådan gik det ikke.
Regeringen og Dansk Folkeparti prioriterede skattelettelser og viste derfor ikke den nødvendige ansvarlighed for at hjælpe de offentligt ansatte.
Der var i efteråret 2007 meget tale om det såkaldte alternative flertal og ikke mindst, om det kunne bringe regeringen i mindretal, men det var ikke muligt af den simple grund, at Dansk Folkeparti sprang i målet.
Socialdemokraterne ønsker ikke, at Folketinget skal blande sig i konflikten.
Det er ganske enkelt imod de spilleregler, som vores mere end 100-årige forhandlingssystem bygger på, og billedet af en fremtid, hvor det skulle være finansministeren, der bestemte lønniveauet for lønmodtagerne, er ganske simpelt hen alt for uhyggeligt.
Når konflikten på et eller andet tidspunkt slutter, og når parterne er nået til enighed, vil der fortsat være behov for at analysere og skabe bedre rammer for de offentligt ansatte, der vil fortsat være brug for at analysere og skabe bedre rammer for rekruttering af medarbejdere, fastholdelse, mindre nedslidning, ordentlig løn og ligeløn.