Lene Espersen (KF), 2008-10-09:
Jeg vil gerne indlede med at takke Tinget for velvillighed til at få sagen fremmet hurtigst muligt.
Som hr. Kristian Thulesen Dahl så ganske rigtigt sagde det i sit ordførerindlæg for Dansk Folkeparti, er der nok ingen, uanset hvor bagklog man end måtte være, der kunne have forudset, hvor hurtigt tingene udvikler sig internationalt.
Selv de mest garvede aktieanalytikere havde ikke kunnet forudse, at tingene ville udvikle sig så voldsomt, som det har været tilfældet i de seneste par uger.
Jeg synes derfor også, at det indledningsvis er på sin plads at takke Folketingets partier for, at det har været muligt at få fremmet dette lovforslag til en hurtig behandling i salen.
Jeg vil gerne takke Dansk Folkeparti og Socialdemokraterne for et godt og frugtbart samarbejde, hvor tingene har kunnet aftales i stor fortrolighed, og hvor vi alligevel - i politisk forstand meget hurtigt - kunne nå frem til en god aftale, der kan være med til at sikre stabiliteten i Danmark.
Jeg vil også gerne takke Det Radikale Venstre og Liberal Alliance for deres støtte til aftalen, og jeg vil også gerne indledningsvis takke de mange ordførere, som i dag har tilkendegivet, at de er godt tilfredse med aftalen og med den balance, der er i aftalen.
Der er ingen tvivl om, at den internationale finansielle krise for alvor er kommet til Europa og Danmark.
Det kan for mange måske synes uretfærdigt, ikke mindst set i lyset af, at hvis man ser på den danske banksektor, er den faktisk generelt velkonsolideret.
Det, at der er sket et markedssvigt, hvor pengemarkedet ikke virker, hvor ingen låner penge ud til hinanden, kunne have fået drastiske konsekvenser for den danske finansielle sektor,
hvis vi ikke havde handlet.
Derfor har det også været regeringens intention at følge sagen og naturligvis handle og agere, når det måtte være nødvendigt.
Det er det nu.
Det er baggrunden for, at regeringen i søndags ikke alene som sagt indgik en god politisk aftale med de politiske partier, men også en aftale med den finansielle sektor i form af en aftale om Det Private Beredskab, og med dette lovforslag udmønter vi så en væsentlig del af aftalen. Formålet med lovforslaget er at sikre den finansielle stabilitet i Danmark, og som jeg har hørt det fra ordførerne her i dag, har der med en enkelt undtagelse været fuldstændig enighed om, at vi med det her lovforslag fra Folketingets side tager de skridt, vi som politikere kan tage, for at være med til at sikre den finansielle stabilitet i Danmark.
Det indebærer, at staten garanterer, at alle indskydere og øvrige simple kreditorer som deltager i Det Private Beredskab har fuld sikkerhed for deres tilgodehavende i pengeinstitutter i Danmark.
Da jeg synes, at en lidt for stor del af debatten i dag har handlet om spekulanter, synes jeg, at det er væsentligt at få understreget, at meningen med det her lovforslag er at sikre, at indskydere - det vil sige det pensionistægtepar, der har sat penge i banken, og den kommune, der har penge stående på kontoen - er sikret.
Det er samtidig også væsentligt at få understreget, at vi i et land som Danmark, hvor vi lægger stor vægt på nærhed, har en banksektor, der er meget forskellig fra den, vi ser i en stor del af resten af Europa.
Vi har rigtig mange pengeinstitutter - der er over 140 - og det er altså helt afgørende for at kunne have pengeinstitutter, der er så lokalt forankret, at bankerne gensidigt ønsker at låne penge ud til hinanden.
Det er helt og aldeles væsentligt, at de lån, man har ydet på tværs af sektorerne, fortsætter med at fungere på markedsmæssige vilkår.
Og det har været en væsentlig årsag til, at det har været nødvendigt for os at gå ind og sikre den finansielle stabilitet.
Jeg skal ikke komme så meget ind på selve ordningen, som alle jo kender, men jeg vil gerne kvittere for de bemærkninger, der kom fra Socialdemokratiet ordfører, hr. Morten Bødskov, om, at balancen i ordningen er sådan, at det er bankerne, der går forrest og tager de første tab, og at skatteyderne og staten dermed står bag ved og er med til at garantere den finansielle stabilitet.
Jeg vil også gerne kvittere for hr. Jacob Jensens indlæg, herunder ikke mindst for understregningen af, hvor store samfundsmæssige konsekvenser det måtte have, hvis ikke vi agerede nu.
Der er netop ikke tale om, at vi, hvis ikke vi agerede, men bare lod tingene ligge, så nærmest ville være i en situation, hvor intet skete.
Realiteten er jo, at vi, hvis ikke vi gjorde noget, kunne risikere at stå i en langt, langt værre situation.
Det betyder med andre ord, at vi ved at agere med rettidig omhu gør vores yderste for, at det her ikke kommer til at have de store økonomiske konsekvenser, som det kunne have haft, hvis ikke vi havde ageret.
Jeg vil gerne takke hr. Kristian Thulesen Dahl for hans understregning af, at det her jo primært drejer sig om at sikre den finansielle stabilitet, men også for de tilkendegivelser, som hr. Kristian Thulesen Dahl kom med som formand for Finansudvalget, om, at der er nogle ting på lang sigt, som vi bliver nødt til at se på for at være med til at sikre, at nogle af de uheldige eksempler, vi har set de senere år i den danske banksektor, ikke gentager sig.
Vi skal lære af dem, herunder skal vi også se på, hvordan Finanstilsynet arbejder.
Jeg er også meget enig med hr. Kristian Thulesen Dahl i, at det, der jo er situationen lige nu, er, at det, hvis ikke man agerede, ville ramme alle.
Den her idé om, at man kan lave en model, hvor det kun rammer nogle få, er simpelt hen ikke rigtig.
Og samtidig er der hele diskussionen om stigende renter, der har konsekvenser for den enkelte familie.
Der er det vigtigt, at vi politikere kender vores besøgelsestid, og jeg vil meget gerne takke for det virkelig konstruktive og gode samarbejde, der har været, også det samarbejde, der har været med Finansudvalget om at agere i tidligere sager.
Roskilde Bank-sagen, som nogle har været inde på, er jo ikke en del af det her lovforslag.
Det kører i det gamle regi, og der vil blive oversendt et aktstykke til Finansudvalget snarest.
Jeg er også meget enig med hr. Kristian Thulesen Dahl i, at det, der er væsentligt også at få sagt nu, er, at nu må bankerne konsolidere sig.
Det er vigtigt.
Hvis vi skal se fremad, så må bankerne også i det næste par år sørge for at få lidt sul på kroppen, så de har noget at stå imod med, hvis der skulle komme dårlige tider engang fremtidigt.
Det er nødvendigt for os at agere nu, og jeg takker naturligvis også for SF’s tilslutning til lovforslaget.
Jeg er også meget enig med hr. Ole Sohn i, at et af de elementer, som er meget væsentligt, også for at sikre, at dette lovforslag ikke bliver udhulet af banker, der måtte spekulere i, at der nu er en statsgaranti bag, er, at vi selvfølgelig i denne 2-årige periode skal sikre os en overvågning af den finansielle sektor, så vi ikke risikerer, at der spekuleres i ordningen.
Jeg vil gerne takke hr. Mike Legarth fra Det Konservative Folkeparti for hans indlæg, ikke mindst for understregningen.
For man må jo sige, at det ikke er alle, det måske er gået helt op for, altså at denne ordning rent faktisk sikrer alle indskydere.
Hele meningen med denne øvelse er jo at sige: Alle kan sove roligt, de, der har penge i banken, skal nok få de penge tilbage, selv om banken skulle komme i vanskeligheder.
Nogle kunne måske spørge: Jamen er vi ikke alle sammen klar over det?
En af årsagerne til, at det i dag indtil videre er lykkedes for os at forsinke åbningsdebatten et stykke tid, er jo, at vi desværre må erkende, at man på det internationale finansielle marked altså ønsker en lovkonsolidering, før man for alvor tager den danske aftale til sig.
Til hr. Morten Helveg Petersen vil jeg også meget gerne sige tak for indlægget, ikke mindst for den fokusering, som hr. Morten Helveg Petersen havde på balancen i det her.
Vi ser jo rundtomkring i Europa, at man har valgt meget forskellige løsninger på den finansielle krise.
Nogle lande har valgt det, jeg vil kalde en ikke så god løsning, nemlig at sige, at skatteyderne bare må rydde op.
Det er vi ikke tilhængere af i Danmark.
Vi synes, det er rigtigt at have en balance, hvor også den finansielle sektor selv bidrager, og også, at vi laver en ordning, hvor vi kan sige, at det er en slags forsikringsordning, man betaler ind til mod til gengæld at få en sikkerhed.
Jeg vil også sige til hr. Anders Samuelsen, at jeg er meget glad for Liberal Alliances bemærkninger, herunder ikke mindst bemærkningerne, for så vidt angår større gennemsigtighed.
Et større indblik er jo helt afgørende fremtidigt - hvis vi skal tænke ud over de 2 år - ikke kun for bankkunderne, men sådan set også for dem, der ønsker at investere i aktier i en bank.
For jeg tror, at jeg her i dag må sige til Folketinget, at der nok også er nogle, der fremover vil gøre det, og som endda også vil kunne tjene gode penge på det, og de vil nok fremover gerne have et større indblik i, hvilke risici den pågældende bank involverer sig i.
Det har jeg i hvert fald forestillet mig at der skal være en grundig drøftelse med Finansrådet af, så der bliver større gennemsigtighed med hensyn til risici og solvens.
En enslydende skrivelse er sendt til det færøske landsstyre for også at få det understreget i dag.
Endelig må jeg sige til hr. Frank Aaen, at det på mange måder var meget mismodigt at høre hr. Frank Aaens indlæg i dag; ikke fordi jeg havde forventet, at vi kunne blive enige med hr. Frank Aaen, men på grund af hr. Frank Aaens svar på en situation, hvor den finansielle sektor er i krise på internationalt plan, og hvor vi altså risikerer, at gode, sunde banker, der ikke har været drevet af grådighed og andet, men som har været drevet efter sunde forretningsmæssige principper, kommer i problemer, fordi de ikke kan låne penge.
Hr. Frank Aaens svar på, hvad man skal gøre ved disse banker, er, at man vil øge boligsikringen til boligejerne.
Det er jo en helt og aldeles håbløs og en helt og aldeles utilstrækkelig måde - må jeg sige - at løse en international krise på.
Andre ordførere har allerede stillet spørgsmål til hr. Frank Aaen om, hvad det egentlig er, der så er hr. Frank Aaens svar, men indtil videre synes jeg sådan set, at det, der har kendetegnet hr. Frank Aaen, mest har været udenomssnak.
Jeg må dog sige med hensyn til hr. Frank Aaens meget lange indlæg om Roskilde bank, der sådan set ikke har så meget at gøre med lovforslaget i dag, da den sag kører som en selvstændig proces, at som jeg hørte hr. Frank Aaens sige det, var hr. Frank Aaen og Enhedslistens svar på den internationale krise sådan set massive nationaliseringer.
Et bredt flertal her i Folketinget laver en ordning, med hvilken vi sikrer de simple kreditorer, dvs. den enkelte indskyder, der sætter penge i banken.
Vi sikrer de finansielle kreditorer, men vi siger selvfølgelig til dem, der spekulerer i, at en aktie skal gå op - dem, der sætter penge i aktiekapital og risikovillig kapital - at det er dem, der først kommer til at lide tab, før de øvrige banker og før skatteyderne får tilsendt en regning.
Jeg synes, det er lidt tankevækkende, at hr. Frank Aaens svar til det er, at man bare skal lade skatteyderne kaste penge ind i de banker, der er dårligt drevet.
Jeg synes ikke, at det er noget overbevisende svar, og hr. Frank Aaen behøver ikke at belære mig om liberalisme.
Jeg vil sige, at jeg selv mener, at den ordning, vi er nået frem til i Danmark, faktisk har alle gode elementer i sig, der handler om, at dem, der har tjent mange penge, også er dem, der går først, og at vi er med til at lægge et sikkerhedsnet ind under dem, som vi rent faktisk også synes fortjener at have den sikkerhed.
Jeg vil gerne takke Folketinget for en god og grundig behandling.
Og jeg vil sige, at vi sidder klar - jeg ved, at der er udvalgsbehandling 5 minutter efter førstebehandlingen i dag - til selvfølgelig at give så gode og fyldestgørende svar, som det overhovedet er muligt fra vores side, så denne sag kan afsluttes.
Jeg vil afslutningsvis blot meget gerne sige, at den sidste uges tid har været præget af ekstrem stor usikkerhed, og jeg har noteret mig, at såvel Nationalbanken som Finansrådet har anbefalet en hurtig vedtagelse af lovforslaget.
Jeg vil sige til hr. Frank Aaen, at der på ingen som helst måde er noget om, at lovforslaget bliver tromlet igennem, men jeg må bare sige, at vi er i en situation, hvor det er meget, meget væsentligt, at den her sag bliver håndteret så hurtigt, som det overhovedet er muligt.
Og derfor stiller vi os selvfølgelig også til rådighed til at svare på de spørgsmål, der måtte være.
Afslutningsvis vil jeg meget gerne takke det brede flertal i Folketinget, der har støttet redningspakken, og jeg ser frem til en fortsat god drøftelse i løbet af dagen i dag.