runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karen Jespersen (V), 2008-01-09:
Nu er der jo tilført området penge - nu bliver det jo opgjort lidt forskelligt og med forskelligt udgangspunkt - og så har der jo også været en stigning i ressourcerne.
Men under alle omstændigheder mener jeg ikke, at det her problem ville blive tacklet bedre, fordi man skrev et rådighedsbeløb ind i loven.
Tværtimod ville man få en masse ekstra bureaukrati; man ville bruge en masse hænder på at sidde og regne den enkeltes rådighedsbeløb ud ud fra pension og ditten og datten og på at skulle prøve at administrere det og følge det.
Det er lige præcis noget af det, som en af fru Mette Frederiksens partifæller for ikke så længe siden havde mig i samråd om, nemlig hvordan vi undgår det her stigende bureaukrati og de nye regler, som vi skal bruge en masse kolde hænder til at sidde og administrere.
Mig bekendt er det her stadig et begrænset problem - heldigvis.
Det skal vi undersøge om det er, og hvis det ikke er det, jamen så må vi vurdere, hvad vi gør ved det.
Under alle omstændigheder skal vi så finde ud af på det der relativt begrænsede område, hvordan vi tackler det, sådan at der ikke er ældre mennesker i den ulykkelige situation.
Mette Frederiksen (S), 2008-01-09:
Ja, det har ministeren sådan set ret i.
Men der er bare gået et antal år siden da, og ministeren har måske glemt, at de politiske konjunkturer har forandret sig siden 1994.
For det er fuldstændig rigtigt, at der dér ligger til grund, at kommunerne skal have en økonomi, der gør, at man kan oppebære en ordentlig ældreservice.
Men det er jo ikke det, der ligger til grund for den her regerings politik.
Den her regering har jo sammen med Dansk Folkeparti valgt at spare på ældreområdet.
Vi har jo en regering i dag, der bevidst vælger at sige: Nej, vi ønsker ikke at bruge de nødvendige ressourcer på ældreområdet.
Og derfor har den førte politik jo en direkte omkostning for den enkelte ældre med de begrænsninger, det giver i forhold til den enkeltes aktivitetsniveau og mulighed for selv at vælge, hvordan man ønsker at indrette ældretilværelsen.
Så hvis ministeren nu modsat tidligere tider er med på at sikre kommunerne en ordentlig økonomi, så kan det være en løsning, men så skal jeg have et tilsagn på vegne af de ældre i Danmark om det - allerede gerne i dag.
Karen Jespersen (V), 2008-01-09:
Den ordning, der er vedtaget her, hvor der netop meget bevidst ikke er skrevet et rådighedsbeløb ind i loven, er jo vedtaget enstemmigt af Folketinget, og den bygger på en arbejdsgruppe, som meget klart anbefalede, at man ikke begyndte at lave et rådighedsbeløb, fordi det ville blive meget bureaukratisk og jo heller ikke ville ramme særlig præcist i forhold til de forskellige situationer og behov.
Men det, der jo skete, dengang man lavede loven, var, at man tog udgangspunkt i det her lommepengebeløb, der havde været, og meget tydeligt skrev i vejledningen, at kommunerne også fik økonomi ud fra, at priserne ikke måtte være højere end det, der svarede til det lommepengebeløb dengang, selvfølgelig så pristalsreguleret.
Så det ligger sådan set indirekte i reglerne, at der skal være et rådighedsbeløb.
Helge Sander (V), 2008-01-09:
Jeg synes, det er vigtigt at fokusere på, at de studerende i hvert fald ikke skal betale.
Det andet har jeg svaret på, og med hensyn til det første, som spørgeren var inde på her, kan jeg sige, at i marts 2006 svarede ministeriet på en henvendelse fra Rektorkollegiet, som bl.a. gik på, om der kunne opkræves brugerbetaling på Erasmus Mundus-uddannelserne.
Svaret var helt klart, at der ikke kan opkræves brugerbetaling af studerende, der udløser taxametertilskud, så det er klart understreget over for Rektorkollegiet i marts 2006.
Mette Frederiksen (S), 2008-01-09:
Ja, jeg kan forstå, at svaret fra ministeren endnu en gang er, at der skal undersøges, og at der skal kortlægges.
Men situationens alvor er jo allerede til stede i dag.
Vi taler jo om pensionistpar, der betaler godt 7.000 kr. om måneden for at få deres mad bragt.
Det er vel et beløb, hvad angår mad, som jeg tror overstiger, hvad de fleste andre betaler i Danmark; jeg tror ikke, der er ret mange andre par, der bruger over 7.000 kr. om måneden på mad, og her har vi at gøre med nogle mennesker, der jo er afhængige af at få maden leveret.
Jeg synes, at vi skal dreje diskussionen hen på noget helt andet, og det er, at vi i stedet for kun at undersøge, have samtaler og skrive breve til KL, så skal tage en diskussion om, om vi skal gå i gang med at fastsætte politisk, hvad for et rådighedsbeløb der skal være, når de faste udgifter er betalt, eksempelvis når man er folkepensionist.
Altså, hvad er det for et beløb, der skal være til rådighed, når maden er betalt, når huslejen er betalt, de almindelige udgifter, sådan - og det synes jeg sådan set er en lige så vigtig diskussion her - at man kan få lov til at leve et aktivt liv, når man er ældre og gammel i Danmark?
For det er jo det, der er konsekvensen, når madpriserne bliver ved med at stige.
Konsekvenserne af det er jo, at ældre og gamle mennesker i Danmark, der gerne vil være en del af foreningslivet, og som også gerne vil bruge sig selv aktivt, simpelt hen bliver begrænset i deres personlige frihed, fordi de økonomiske bindinger i vores kommuner efterhånden er så stramme, at priserne bare bliver ved med at stige og stige.
Så vil ministeren være med til at diskutere, om vi simpelt hen skal fastsætte, hvad det er for et rådighedsbeløb, den enkelte ældre i Danmark har behov for at have, når de faste udgifter er betalt?
Karen Jespersen (V), 2008-01-09:
Det er klart, altså det er næsten objektivt, at jo flere regler vi laver herinde, jo mindre kommunalt selvstyre vil der være, og det er jo en afvejning.
Jeg mener ikke, man en gang for alle kan have en facitliste over, hvornår man skal lave centrale regler, og hvornår man skal lade det være op til den enkelte kommune.
Jeg synes, det her område trods alt har fungeret så godt gennem årene, at der ikke er grund til at fjerne ansvaret fra kommunerne, men jeg synes, at der stadig væk er brug for at sige: Hvordan kan vi bistå kommunerne med at være bedre, så det så vidt muligt er dem alle sammen, der varetager det her område på betryggende måde og i hvert fald overholder loven, så det stadig væk gælder, at der skal være det her rådighedsbeløb i den størrelsesorden, jeg har nævnt?
Mette Frederiksen (S), 2008-01-09:
Jeg må sige, at det overrasker mig, når ministeren omtaler det her som værende et begrænset problem, altså underforstået at det ikke er et stort problem.
Jeg synes, det et stort problem, at vi har ældre mennesker, der som par skal betale mere end 7.000 kr. om måneden for den mad, de er afhængige af at få bragt.
Jeg står med en oversigt her fra TV 2, som kan berette, at der er en række kommuner, hvor udgiften overstiger 3.500 kr. pr. person, og en række kommuner, hvor prisen ligger imellem 3.000 kr. og 3.500 kr. om måneden.
Det gælder Bornholm, det gælder Gentofte, det gælder Thisted, det gælder Hjørring, og det gælder Haderslev.
Der er jo ikke tale om en enkeltstående kommune; der er ikke tale om en enkeltstående sag.
Der er tale om, at vi gennem nogen tid har set voldsomme stigninger på ældremaden i Danmark.
Vil ministeren ikke anerkende, at der er tale om et generelt problem?
Per Clausen (EL), 2008-01-09:
Men er videnskabsministeren ikke enig i, at når Videnskabsministeriet har godkendt ansøgninger om uddannelser, hvoraf det klart fremgår, at der er tale om brugerbetaling, på trods af at Videnskabsministeriet nok når frem til, at det strider mod bekendtgørelsen og lovgivningen, så har Videnskabsministeriet ansvaret for ikke at have grebet ind?
Og er det derfor ikke meget rimeligt, at de universiteter, der sådan set klart har redegjort over for Videnskabsministeriet for, hvordan de har håndteret sagen, siger, at det er Videnskabsministeriet, der må bære det økonomiske ansvar for de fejl, der måtte være begået?
Helge Sander (V), 2008-01-09:
Det er jeg ikke i stand til at give et klart svar på i dag, fordi vi netop sammen med universiteterne har det arbejde i gang, som jeg allerede har redegjort for.
Selv om der jo samlet set i forhold til alle de studerende, vi har, er forholdsvis få studerende her, er der altså mange forskellige forhold, der gør sig gældende - dels om det er danskere, EU- eller EØS-borgere eller borgere fra tredjelande, dels om det er således, at de er optaget eller indskrevet - og det er derfor, vi i øjeblikket er i gang med den juridiske afklaring.
Men én ting står helt klart, og det er, at man ikke kan få både brugerbetaling og taxametertilskud.
Det står også helt klart, at er der tale om brugerbetaling i den forstand, som klart fremgår af universitetsloven, skal den studerende have pengene tilbage.
Per Clausen (EL), 2008-01-09:
Jeg er jo glad for, at ministeren nu erkender, at der er en lidt kompleks sammenhæng her.
Da sagen kom op under valgkampen, var der jo ingen grænser for, hvor hurtigt ministeren kunne svare præcist på, at Enhedslisten havde uret i det, vi rejste.
Men jeg vil så bare spørge ministeren, om han ikke erkender, at de regler, som Videnskabsministeriet åbenbart har fastlagt, har været uklare, og at den måde, administrationen er foregået på, har været uklar, altså at det er Videnskabsministeriets ansvar, at det har været uklart.
Og er det så ikke indlysende, at når disse penge skal betales tilbage, er det Videnskabsministeriet, der kommer til at betale?
Helge Sander (V), 2008-01-09:
Det lever vi med.
Jeg tror ikke, jeg kan sige det mere præcist, end jeg har gjort.
Men det er jo rigtigt, at det er der, vi har en del af problemstillingen, den, jeg i mit første svar kaldte kompleks.
Det kan lyde lidt mærkeligt, at man ikke kan give et hurtigt svar, når der samlet set kun har været 7 danske studerende i de sidste år, men vi bliver altså, som spørgeren også ligesom lægger op til, nødt til at se det i lyset af, at der i alt er knap 200 studerende, men altså kun 7 fra Danmark, i Erasmus Mundus-programmerne.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2008-01-09:
Som du selv siger, bliver også studerende fra tredjelande på Erasmus Mundus-uddannelser jo eksplicit nævnt i bekendtgørelsen.
Kan jeg på nuværende tidspunkt få dig til at svare på, om ministeren mener, at den gældende lovbekendtgørelse nr. 1368 af 7. december 2007 skal overholdes, også i denne sag?
Karen Jespersen (V), 2008-01-09:
Det mener jeg ikke at jeg har belæg for at sige.
Men det er jo bl.a. derfor, at jeg sammen med KL vil undersøge det her og så drage mine konklusioner ud fra det.
Det kan jo ikke nytte noget, at man først giver kommunerne ansvar for et område, og så snart der er nogle steder, det ikke fungerer, tager man ansvaret fra dem igen.
Der er man jo nødt til synes jeg - at forsøge at få det til at fungere sådan, at det fortsat er kommunerne, der har ansvaret for det her område.
Jeg tror ikke, at det ville blive bedre, hvis det blev staten, der overtog det.
Jeg tror heller ikke, at madkvaliteten ville blive bedre af, at man indførte et eller andet rådighedsbeløb, så jeg synes, det handler om at få sikret begge ting, både at det er mad af ordentlig kvalitet, og det er sådan, at man selvfølgelig har de penge tilovers, der skal til for at leve et normalt liv.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2008-01-09:
Både institutionerne og Rektorkollegiet har jo gentagne gange gjort ministeriet opmærksom på, at der finder brugerbetaling sted på Erasmus Mundus-uddannelserne, uden at det har fået ministeriet til at gribe ind, og allerede i 2005 skrev en dansk studerende fra Aarhus Universitet til Videnskabsministeriet og spurgte, om det virkelig kunne passe, at hun skulle betale så meget i brugerbetaling, hvilket ministeriet bekræftede.
Er det ministerens holdning, at det er ministeriet eller de danske uddannelsesinstitutioner, der skal betale henholdsvis de danske, europæiske og udenlandske studerende på Erasmus Mundus-uddannelserne den opkrævede brugerbetaling tilbage?
Skriftlig begrundelse
Der henvises til Helge Sanders udtalelse til Politiken den 4. november 2007 om opkrævning af brugerbetaling på Erasmus Mundus-uddannelserne: »Det er helt klart, at hvis det er taxameterbaseret uddannelse, så er det ikke lovligt.
Det står i universitetsloven«, Helge Sanders udtalelse om Erasmus Mundus-uddannelserne 9. november 2007: »Hvis det er således, at universiteterne har opkrævet betaling, skal pengene betales tilbage«
samt direktør for Universitets- og Bygningsstyrelsen Jens Peter Jacobsens skrivelse til de danske universitetsrektorer 26. oktober 2007: »Da samtlige studerende på Erasmus Mundus-uddannelser er taxameterudløsende, er det ikke tilladt for danske universiteter at modtage betaling fra studerende på disse uddannelser …«.
Helge Sander (V), 2008-01-09:
Det fremgår absolut ikke klart, når det drejer sig om godkendelse af det, der vedrører brugerbetaling.
Vi har kun godkendt én uddannelse, fordi de øvrige - jeg tror, det er en halv snes stykker - allerede er gældende uddannelser.
Vi har altså kun godkendt én, og i den forbindelse har der ikke været drøftelser om brugerbetalingsdelen.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2008-01-09:
Eftersom bekendtgørelse om ændring af bekendtgørelse om tilskud og regnskab m.v. ved universiteterne - lovbekendtgørelse nr. 1368 af 7. december 2007 - fastslår, at alle studerende, som deltager på Erasmus Mundus-uddannelserne, er taxameterudløsende, og at det ikke er muligt at opkræve brugerbetaling af udenlandske studerende på Erasmus Mundus-uddannelserne, vil jeg spørge: Er det så ikke ministerens holdning, at alle studerende, det vil også sige studerende fra tredjelande, skal have den opkrævede brugerbetaling tilbagebetalt?
Helge Sander (V), 2008-01-09:
Det er ikke helt så enkelt.
Umiddelbart står det jo helt klart, at hvis vi knytter an til universitetsloven, er det således, at alle danskere og også EU- og EØS-borgere have gratis uddannelse, når der er tale om en helhedsuddannelse ved danske universiteter.
Men dengang vi lavede bestemmelsen om, at studerende fra tredjelande skulle til at betale for at gå på danske universiteter, lavede vi en undtagelse, der betød, at Erasmus Mundus-studerende ikke skulle betale, simpelt hen fordi vi i Folketinget var enige om, at vi skulle forsøge at løfte dette område, hvor der var tale om eliteuddannelse på højt internationalt niveau.
Men der er et problem.
Hvis man er optaget på et dansk universitet, er der ikke nogen som helst tvivl, men hvis det er således, at man kun er indskrevet, har vi problemstillingen, og det er den, vi er ved at efterprøve juridisk i øjeblikket.
Alle studerende på en kandidatuddannelse, som er omfattet af en Erasmus Mundus-aftale, udløser taxametertilskud til det danske universitet for de uddannelsesdele, der gennemføres i Danmark.
Det siger sig selv, at universitetet ikke kan få betaling for den samme ydelse to gange.
Hvis universitetet har modtaget brugerbetaling og samtidig fået taxametertilskud, skal universitetet selvfølgelig give brugerbetalingen tilbage til de studerende; det lyder jo både enkelt og klart.
Men selv om universitetsloven er klar, må jeg erkende, at sagen har vist sig at være mere kompleks end først antaget.
Vi er især løbet ind i problemer med hensyn til at få afklaret, om der er sket uretmæssigt betaling for de dele af uddannelsen, der foregår i udlandet.
Det hænger bl.a. sammen med, om den studerende formelt er optaget på et dansk universitet, eller om vedkommende kun er indskrevet som gæstestuderende.
Vi er i fuld gang med at opklare det, og det er en ganske omfattende og kompleks øvelse.
Og vi forventer at have en afklaring inden udgangen af denne måned, hvorefter jeg vil sende en skriftlig redegørelse om sagen til Videnskabsudvalget.
Dette forløb giver mig anledning til at tage initiativ til, at vi må se på samspillet mellem reglerne i universitetsloven og rammerne for deltagelse i Erasmus Mundus-programmer.
Derfor har jeg også inviteret forligskredsen bag universitetsloven til en drøftelse af sagen allerede fredag den 1. februar i år.
Martin Henriksen (DF), 2008-01-10:
Nu ved jeg godt, at det ikke er den rigtige ordfører, men jeg kan ikke lade være med at stille et spørgsmål.
Når vi nu tager i betragtning, at Det Radikale Venstre har været store tilhængere af det her, og når Dansk Folkeparti i forhandlingsprocessen har udtrykt skepsis over for den måde, som det er foregået på, så har Det Radikale Venstre ligesom alle de øvrige partier i forligskredsen så at sige sagt, at de kører videre, og meget, meget sent i forløbet er man så blevet gjort opmærksom på, at der er problemer i forbindelse med TEKO.
Men hvis man nu også kunne finde undtagelser andre steder i landet - for der vil givetvis være andre uddannelsesinstitutioner, som kan levere argumenter, der siger, at de også bør have en undtagelsesregel - mener Det Radikale Venstre så, at det også skal gælde dem, eller hvordan?
Morten Østergaard (RV), 2008-01-10:
Og det er derfor, vi helt konkret har fundet, at der i tilfældet med TEKO, hvor altså hele tekstilbranchen har været samlet om at skabe det her, har været behov for at finde en særlig løsning, og vi mente egentlig, at det var muligt at lave et selvstændigt landsdækkende erhvervsakademi, også inden for rammerne af det, der var aftalt.
Men det konstaterer vi altså så ikke er en opfattelse Undervisningsministeriet deler, og derfor opfordrer vi altså ministeren til at være behjælpelig med at finde en løsning.
Men i almindelighed opfordrer vi til fleksibilitet, fordi det er meget vigtige omstillingsprocesser, der gennemføres.
Martin Henriksen (DF), 2008-01-10:
Men vil det betyde, at såfremt der er andre institutioner, der kan påvise, at de er i en særlig situation, så vil Det Radikale Venstre også dér være indstillet på at drøfte, om der er andre muligheder - eller er det kun TEKO?
Morten Østergaard (RV), 2008-01-10:
Jeg synes ikke, jeg kan sige det mere præcist, end at det er vores opfattelse, at når man laver nogle omstillinger af den her karakter, så er der behov for en vis fleksibilitet, og der er det altså, at vi har fundet, at der i det konkrete tilfælde med TEKO er behov for og mulighed for inden for de rammer, vi mente der lå i aftalen, at gøre det til et selvstændigt erhvervsakademi.
Men vi konstaterer, at det ikke er en opfattelse, der deles af undervisningsministeren, og derfor prøver vi bare at opfordre til, at man så finder en anden god løsning for netop TEKO.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2008-01-10:
For Enhedslisten er det vigtigt at se på, hvem et lovforslag tilgodeser.
Som mange af høringsparterne gør opmærksom på, tilgodeser det her lovforslag ikke dem, der ofte ender med at have mindst uddannelse, nemlig dem, der har taget en erhvervsuddannelse på en teknisk skole eller en handelsskole.
Lovforslaget vil rykke erhvervsakademiuddannelserne væk fra erhvervsskolerne, det står i lovforslagets § 5, stk. 2: »Erhvervsakademierne, professionshøjskolerne, ingeniørhøjskolerne og universiteterne skal samarbejde strategisk og konkret.
Erhvervsakademierne kan endvidere samarbejde med andre relevante forskningsmiljøer.«
Der nævnes ikke et samarbejde med erhvervsskolerne.
Når der ikke længere skal være et samarbejde mellem erhvervsakademiuddannelserne og handelsskolerne og de tekniske skoler, så besværliggør man adgangen til videreuddannelse for elever på handelsskoler og tekniske skoler.
Der er tale om en akademisering af erhvervsakademiuddannelserne.
Hvis det her lovforslag bliver vedtaget, risikerer vi, at det i endnu højere grad end i dag kun bliver elever med gymnasiale uddannelser, der tager KVU.
Jeg mener, det er afgørende, at KVU'erne også er attraktive og tilgængelige for unge med erhvervsfaglige uddannelser, og i den forbindelse betyder det jo faktisk noget for tilgængeligheden, at erhvervsakademiuddannelserne ligger sammen med handelsskolerne og med de tekniske uddannelser.
Lovforslaget kan også vise sig at få konsekvenser for søgningen til tekniske skoler og handelsskoler.
Når de to ungdomsuddannelser ikke længere ligger sammen med erhvervsakademierne, er det ikke så synligt for de unge, at en håndværksmæssig uddannelse også giver mulighed for videreuddannelse.
Som det er nu, er erhvervsakademiuddannelserne med til at give erhvervsskolerne status, og så er det et rigtig dårligt signal at sende, at erhvervsakademiuddannelserne bliver adskilt fra de tekniske skoler og handelsskolerne.
Bertel Haarder (V), 2008-01-10:
Tak til det meget brede flertal bestående af næsten alle partier, som står ved den aftale, vi har indgået efter meget lange og gode forhandlinger i Undervisningsministeriet.
Jeg har sjældent været med til at gennemgå en sag så grundigt før udfærdigelsen af et forslag.
Jeg tror, at det var klogt, at vi var grundige, for vi er jo i gang med en omkalfatring af alle de videregående uddannelser fra erhvervsuddannelserne og op til universitetsniveauet.
Vi ved, hvor mange uddannelser der er på erhvervsuddannelsesniveau, og der er over 700 uddannelser på universitetsniveau.
Men når det gælder mellemniveauet, er der langt færre uddannelser, og de er spredt ud på en række forskellige institutioner.
Mange af dem har fagligt været ret snævre, og derfor er det altså, at vi efter meget grundige forhandlinger har taget en dyb indånding og sagt, at vi nu som det første må have skabt nogle større flerfaglige institutioner, som kan udvikle nye uddannelser, især til den private sektor, hvor der ikke er en god forsyning, hvad angår mellemuddannelser.
Så må vi også have et vækstlag.
Det har vi i professionsbacheloruddannelserne på professionshøjskolerne, men de er ikke stærke, når det gælder den private sektor.
Det er til gengæld erhvervsakademierne, og derfor gør vi dem til det vækstlag, som nu får udviklingspenge og muligheder for at blive akkrediteret til en række nye uddannelser på bachelorniveau.
Det skal ske i samarbejde med en professionshøjskole, og det er det, som lovforslaget handler om.
Det hele bæres af en vision om, at vi om 10 eller 15 år har en bred vifte af vidt forgrenede tilbud på mellemuddannelsernes område sigtende på såvel den offentlige som den private sektor, nye it-uddannelser, nye finansuddannelser og nye forvaltningsuddannelser til kommunerne, kort sagt, at vi nu får uddannelsesdækket de dele af landet, som hidtil ikke har været det i tilstrækkelig grad.
Så opstår naturligvis spørgsmålet om, hvordan institutioner, der har et særligt præg, så finder deres plads.
Her har TEKO i Herning været nævnt, og man kan spørge, hvorfor TEKO ikke bare kan køre videre og blive godkendt som selvstændigt erhvervsakademi.
TEKO vil jo gerne være landsdækkende.
Svaret er, at hvis man uden videre siger ja til TEKO's ønske, så vil der være adskillige andre, der kan komme og bede om det samme, og da et af formålene med hele øvelsen jo er at styrke privatsektoruddannelserne på mellemuddannelsernes område, er det jo ikke en god start at sige, at en af de bedste privatsektoruddannelser for resten ikke skal være med i det.
Så er der jo nok andre privatsektorrettede uddannelser, der heller ikke vil være med i det, og med hvilken begrundelse siger vi så nej til dem?
[Høj borelyd i salen]
Jeg tror, at det var tegnet på, at jeg skulle stoppe, og det vil jeg så gøre.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2008-01-10:
For det første kan de elever, der sidder i en klasse med over 30 elever, jo ikke bruge gennemsnittet til særlig meget.
For det andet var der den 8. november under valgkampen et uddannelsespolitisk topmøde, som en række elevorganisationer holdt; det var Danske Skolelever, det var handelsskoleelevernes organisation, det var Danske Gymnasieelevers Sammenslutning, og det var Erhvervsskolernes Elev-Organisation.
Og jeg står her, Bertel Haarder, eller hr. Bertel Haarder, med den kontrakt, som ministeren blev præsenteret for.
Er der andre klassekvotientstørrelser, ministeren kunne overveje?