runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Jensen (V), 2009-04-22:
Jeg synes, at nogle af de udsendelser, der har været, umiddelbart kunne være nærmest komiske i deres indhold, hvis ikke det var for en tragisk baggrund, nemlig at nogle kreditorer har tabt penge på det her konkursbo, at nogle håndværkere ikke har fået deres penge, at nogle ansatte ikke har fået deres løn, og så synes jeg, at underholdningsværdien, når man lige går et spadestik dybere, falder fra højt til meget, meget lavt.
Det, der er kernen i hr. Mikkel Denckers spørgsmål, er jo helt reelt.
Er der i de her sager tale om, at de værdier, uanset om det er biler eller ejendomme, der er solgt ud, er handlet til den korrekte pris?
For hvis de er handlet til den korrekte pris, er det naturligvis muligt at frasælge et aktiv, for så vil de kreditorer, der er i boet, jo have de værdier, som købsprisen er betalt med, til at få dækket deres gæld, i stedet for at have bilen eller ejendommen.
Så kernen her er altså: Har man solgt til den rigtige pris?
Og der ved jeg, at der er politisk opmærksomhed, også hos min kollega, økonomi- og erhvervsministeren, på at få undersøgt, om vi nu er sikre på, at der i alle de her handler er solgt til den rigtige pris, og også en interesse i at undersøge: Hvordan er regelsættet omkring konkursboer?
For jeg har intet tilovers for konkursrytteri og intet tilovers for nogen, som lader deres dårlige økonomi gå ud over andre.
Mikkel Dencker (DF), 2009-04-22:
Jeg glæder mig over, at ministeren har fanget Dansk Folkepartis pointe ved at stille de spørgsmål her.
Vi er netop forargede over eller føler os i hvert fald ret stødte over, at man tilsyneladende kan fortsætte sin livsstil som landets rigeste, selv om man er under konkursbehandling og derfor burde have en stor gæld i stedet for.
Så derfor glæder det mig da, at regeringen er opmærksom på det.
Så kan ministeren garantere mig, at der i alle de her sager vil være en tilbundsgående undersøgelse af, om der er blevet frasolgt nogle aktiver til en kunstigt lav pris til en eventuel ægtefælle eller andre nærtstående, så man på den måde har unddraget nogle kreditorer de penge, man faktisk skylder dem?
Julie Rademacher (S), 2009-04-22:
Generelt har vi jo i øjeblikket en meget stor diskussion om ligeløn og forskellige indkomster for både mænd og kvinder, og det er ikke nogen hemmelighed, at selv om vi har fået en ny ligestillingsminister, der ikke mener, at der er nogen ligestillingsmæssige problemer i Danmark, kan vi se på statistikkerne, at det er der.
Jeg vil dog vende tilbage til det her og sige, at den tidligere ligestillingsminister, Karen Jespersen, mener, at der er ligestillingsmæssige konsekvenser af reformen.
Det har hun udtalt sig om.
Så regeringen må åbenbart stå splittet i det her, og jeg har da også tænkt mig at konfrontere den nye ligestillingsminister med sagen.
Men jeg vil stille mit sidste spørgsmål: Når det rammer så skævt, hvad vil skatteministeren så gøre for at bedre og fremme ligestilling i Danmark fremadrettet?
Per Stig Møller (KF), 2009-04-22:
Jamen det er vi jo enige om.
Jeg tror, at alle her i Folketinget er enige om, at de civile mennesker, der er blevet fanget i krydsilden mellem terrororganisationen LTTE og regeringen, skal hjælpes.
De tal, jeg har her - men jeg tror nok, at de er for høje nu i kraft af alle dem, der er flygtet ud af zonen – siger, at der er mellem 70.000 og 100.000 civile i området.
Og de, der er kommet ud af området og sidder i sikkerhedszoner, får jo ikke den fornødne hjælp.
Der kommer hjælp ind, men jo slet ikke i den udstrækning, der skal til.
Så derfor er det meget vigtigt, at vi får fastholdt, at LTTE ikke nyder nogen sympati.
Det må man ikke tro på Sri Lanka.
Det gør de ikke.
Og de har jo altså også prøvet at fange civilbefolkningen, at bruge dem som skjold, og det er forkasteligt, dybt forkasteligt.
Men til gengæld skal Sri Lanka jo altså også sørge for, at denne civilbefolkning virkelig bliver hjulpet, og når de får dem fri, skal de altså også hjælpes meget bedre, end tilfældet har været.
Det er vi jo altså bredt enige om, og det vil vi arbejde videre med.
Pia Christmas-Møller (UFG), 2009-04-22:
Jeg mener, at resultatet af Durban II-konferencen er et klart bevis herpå, og mange andre eksempler kunne fremdrages.
Vil udenrigsministeren forsøge bl.a. at få ledende skribenter på Berlingske Tidende og andre til at se de mange resultater, som man rent faktisk kan opnå ad den vej frem for at sidde fornærmet i hjørnet og melde sig ud af debatten og dialogen?
Per Stig Møller (KF), 2009-04-22:
Ja, det kan jeg bekræfte.
Det, der skete i går og efter Irans tale i forgårs, var jo altså, at Iran igen forsøgte at få ændret det med holocaust og få kritik ind af Israel.
Det fik de ikke held til, og nu bliver det bekræftet, at holocaustbenægtelse skal forhindres, skal modarbejdes.
Det vil sige, at man direkte skal modarbejde det, at den iranske præsident render rundt og hævder, at der ikke var noget holocaust, eller at det bare var et europæisk problem.
Og alle lande stemte for det.
Så det var en af de gevinster, vi fik i forhold til 2001-dokumentet, et af fremskridtene.
Ytringsfriheden står også stærkere.
Ja, den står meget stærkt nu - det gjorde den jo ikke nævneværdigt i 2001 - fordi den jo nu, præcis som fru Pia Christmas-Møller siger, er forudsætningen for et pluralistisk, demokratisk samfund og for kampen mod racisme.
Og her lægges der altså også vægt på informationsfriheden.
Det ville f.eks. have haft betydning i Afghanistan for advokaten for den journalist, der har fået 20 års fængsel for at downloade nogle informationer.
Her kunne advokaten have sagt: Jamen hov, vi har stemt for, at det er vigtigt, at man har mulighed for at sprede information.
Morten Messerschmidt (DF), 2009-04-22:
Tak for det og tak for, at udenrigsministeren er her i salen i dag.
Jeg har her inden for de seneste par timer haft lejlighed til at læse det dokument, der er kommet ud af Genèvekonferencen, Durban II, igennem, og jeg må sige, at det jo er dybt kompromitterende i forhold til ytringsfriheden og i forhold til alle de grundlæggende værdier, som vi normalt kæmper for.
Derfor vil jeg gerne høre udenrigsministeren uddybe, hvordan han egentlig har det med at have ladet sine folk være med til at forhandle og sige ja til et sådant dokument.
Jeg synes jo, det var så tankevækkende, at selv dialogens mester præsident Obama alligevel havde fået nok af den her forsamling.
Selv USA og Obama, som jo om nogen har været åbne over for at ville snakke med alle i verden, sagde: Nej, den her forsamling kan vi alligevel ikke sige god for.
Og man valgte derfor ikke at deltage.
Selv om vi hørte en række europæiske lande sige, at de ikke kunne være med i det - Tyskland, Polen, Italien, Holland og andre - valgte den danske regering altså at gå med.
Og nu har vi resultatet, som jeg synes er dybt, dybt kompromitterende, først og fremmest fordi der er så mange gummibestemmelser i den her tekst.
Man taler hele tiden om, at man nok skal bekæmpe racisme, racistisk diskrimination, xenofobi og sådan noget, og det kan lyde meget godt, men noget, der er ganske tankevækkende, er det her begreb den relaterede intolerance.
Det er jo i den grad et begreb, som åbner for fortolkninger, og det vil i den grad være et våben i hænderne på de islamiske fundamentalister, som mener, det er intolerant, hvis bare man ytrer sig kritisk over for islam i nogen som helst grad.
Hvis man tegner en eneste tegning af profeten Muhammed, hvis man overhovedet finder noget kritisk i islam, så er det intolerant.
Og her har udenrigsministeren været med til at give et våben i hænderne på dem, der ønsker at knægte vores ytringsfrihed.
Jeg synes - vil jeg sige til udenrigsministeren - at det er meget problematisk.
Per Stig Møller (KF), 2009-04-22:
[Lydudfald]
… også godt, at der er andre der synes.
Libyen og Iran har samme opfattelse som Dansk Folkeparti - det er jo godt selskab, Dansk Folkeparti befinder sig i, tillykke med det.
Men når jeg synes, at dokumentet er rimelig godt og så godt, at vi kan skrive under på det, er det jo, fordi hr. Morten Messerschmidt har taget totalt fejl.
Hvis hr. Morten Messerschmidt havde ret, ville jeg have haft en anden position.
Det er jo ikke rigtigt, at det er forbudt at kritisere religioner.
Det var det, der var lagt op til, og det var det, diskussionen i vinter drejede sig om, hvor man fra OIC's side havde lagt sit dokument frem.
Det vil sige, at det her er vendt om, i forhold til hvad der var lagt op til.
Før måtte man ikke kritisere religioner, det må man godt nu, og man må også forhåne religioner; det er personer, det drejer sig om.
Der er jo ikke nogen grund til at hade et menneske, fordi det tror på noget andet end en selv.
Problemet er, om man overhovedet må mene noget om religion.
Det må man, og hr. Morten Messerschmidt må sige, hvad han vil, om religioner, men han må ikke hetze mod personer, fordi han ikke kan lide deres religion.
Det må han heller ikke i forhold til den danske straffelov, § 266 b.
Så det er en af de gode ting, at vi nu har fået sikret, at det her drejer sig om personer og ikke religioner.
Det andet er ytringsfriheden.
Sjældent har ytringsfriheden stået så skarpt og så kontant, som den står her.
Og der var også lagt op til et angreb på ytringsfriheden - det ved hr. Morten Messerschmidt jo alt om og den har Danmark jo også forsvaret.
I §§ 54 og 58 - nu er det igen en cand.jur., jeg svarer, og derfor bruger jeg paragrafferne - siger man det helt tydeligt, man understreger den positive rolle, som udøvelsen af meningsfriheden og ytringsfriheden og retten til at indhente informationer og sprede informationer har både for det demokratiske samfund og som en forudsætning for kampen mod racisme.
Sjældent har ytringsfriheden da fået så bred en anerkendelse i hele verden.
Altså, de lande og grupper, som er kede af det her, er Iran, som har måttet finde sig i, at holocaust nu er i teksten, endda stærkere end i 2001; det er talebanerne, som nu må finde sig i, at man ikke må udøve vold mod kvinder; det er sudaneserne, som nu må finde sig i, at det der med straffrihed ikke finder sted.
Så den er faktisk vendt om; det er vore værdier, der er blevet knæsat, og det er derfor, at Libyen og Iran var så kede af dokumentet, og derfor burde Dansk Folkeparti have været glade for det i stedet for at komme i selskab med de to lande.
Morten Messerschmidt (DF), 2009-04-22:
Jeg har lyst til at sige, at de paragraffer, som udenrigsministeren nævner, jo skal læses i relation til alle de andre over 100 artikler, der er heri.
Hvis jeg med formandens tilladelse - nu har Udenrigsministeriet kun valgt at publicere det på engelsk - må nævne bare en del af dem, vil jeg henvise til artikel 13, hvor der står, at man reaffirms that any advocacy of national, racial or religious hatred that constitutes incitement to discrimination, hostility or violence shall be prohibited by law, altså, at man direkte skal forbyde de udtalelser eller advokeren eller talen for eller politiske overbevisninger, som på en eller anden måde konstituerer eller fremmer et ønske om diskrimination eller på anden måde relateret intolerance.
I forhold til de andre artikler, som udenrigsministeren nævner, vil jeg så fremhæve artikel 55, der handler om, at medierne skal forhindre denne intolerance, artikel 56 om, at staterne selv skal forhindre det, og så i øvrigt den meget væsentlige artikel 68, der handler om, at man vil understrege bekymringen over religionskritik helt generelt.
Det er da artikler, der i den grad er i mullahernes interesse.
Må jeg lige afslutningsvis have lov at sige, at blandt alle dem, som udenrigsministeren mener jeg er i bås med, glemmer han altså én væsentlig eller måske endda to væsentlige, og det er Israel, og det er USA.
Per Stig Møller (KF), 2009-04-22:
USA har faktisk ikke kritiseret dokumentet.
Det var en fejloplysning.
Det vælter ud med fejloplysninger fra Dansk Folkeparti i denne sag for øjeblikket.
Jeg har også set, at Dansk Folkeparti har misbrugt præsident Obama.
Men det, han gør, er, at han meddeler offentligt, at de bliver væk, for de blev også væk i 2001, og fordi man genbekræfter 2001-dokumentet, som de ikke var med til at lave.
Og så siger han i den samme pressemeddelelse, hvor han siger det her, at han takker de lande, der blev, for det resultat, de faktisk opnåede.
Så Dansk Folkeparti misbruger totalt Obama.
Han takker os for, at vi blev.
Var vi ikke blevet, havde vi ikke fået disse meget væsentlige værdier knæsat.
Når hr. cand.jur. Morten Messerschmidt bruger § 13, vil jeg bede hr. cand.jur. Morten Messerschmidt om at læse sidste del af § 13.
Der står, at disse forbud skal være i overensstemmelse med retten til at udtrykke en mening eller med ytringsfriheden, dvs. de krav om, at man ikke må opmuntre til had.
Det har vi jo også i vores egen straffelov.
Det er præcis som den danske straffelov.
Der må man heller ikke opmuntre til had mod andre, bare fordi de har en anden race, tro eller seksuel orientering.
Så det er såmænd den danske straffelov, der står i § 13.
Der er også ytringsfriheden og meningsfriheden blevet understreget.
Så igen: Jeg forstår ikke rigtig den ophidselse fra Dansk Folkepartis side.
Jeg vil da godt kaldes dr.phil.
Obama takker os altså for, at vi blev - lad nu være med at misbruge ham - og takker for de resultater, vi har opnået.
Det var ikke kommet, hvis vi ikke havde været der.
Relateret intolerance ved hr. Morten Messerschmidt jo godt betyder, at det relaterer sig til det, der står tidligere i sætningen.
Relateret intolerance drejer sig om intolerance i forbindelse med det, der er nævnt, eller netop racisme, racistisk optræden.
Så opsummerende vil jeg sige, at jeg godt er klar over, at Dansk Folkeparti er imod det.
Det er jeg skuffet over, det er jeg ked af, fordi nu har vi fået vendt hele situationen om.
I kraft af et godt samarbejde med andre lande har vi fået vendt det hele om, så de europæiske værdier nu er knæsat: beskyttelsen af kvinder, beskyttelsen af ytringsfriheden, beskyttelsen af Israel i forbindelse med holocaust, kampen mod det moderne slaveri, at man skal undgå, at kvinder bliver brugt til sexhandel, og at det skal undgås, at børn bliver misbrugt.
At vi nu slås for det internationalt, er pludselig forkert.
Der er altså noget uden for Danmarks grænser, og det vil vi altså gerne være med til at påvirke.
Pia Christmas-Møller (UFG), 2009-04-22:
Det har været ganske forunderligt at følge den offentlige debat om Durban II-konferencen.
Mange misforståelser har floreret i debatten, og debatten har vel også skilt fårene fra bukkene, forstået på den måde, at debatten har skilt dem, der troede på dialogens vej, og dem, der troede, at man opnåede mere ved at blive væk.
Det kan jeg sige, for jeg har læst hele dokumentet, og jeg var som sagt med i 2001.
Uden at kunne huske 2001-dokumentet udenad erindrer jeg ikke noget om, at man i det dokument sidestillede zionisme med racisme, sådan som fru Pia Kjærsgaard fra Dansk Folkeparti har hævdet det i en pressemeddelelse.
Jeg vil gerne høre, om udenrigsministeren kan bekræfte min erindring om, at dette ikke var tilfældet i Durban I-dokumentet.
Per Stig Møller (KF), 2009-04-22:
Det kan jeg bekræfte.
Det er også en af de misinformationer, som Dansk Folkeparti har sendt ud over hele Danmark inden for de sidste 3 dage.
Det stod i en pressemeddelelse fra Dansk Folkeparti.
Derfor er jeg meget glad for at kunne citere fra dokumentet fra 2001, hvor der præcis står, at man skal huske holocaust.
Så vi fik altså lavet det om, og derfor har jeg heller ikke haft noget imod at genbekræfte Durban I-dokumentet, for det stemte alle EU-landene for, også Italien, Holland og Tyskland, som nu udvandrede.
De stemte også for det dengang.
Og det kunne man gøre, fordi man jo netop her præcis fastslår tostatsløsningen, som har været vores politik siden.
Man fastholder, at den voksende antisemitisme og opgøret med jøderne, fordi de er jøder, er man meget bekymret over, og man fastholder holocaust.
Det med holocaust er så blevet endnu mere styrket i det nye dokument, hvor vi henviser til, at der skal være en holocaustdag i alle lande, og at fornægtelse af holocaust altså er noget, man skal forhindre.
Så der stod ikke det, som Dansk Folkeparti siger, i Durban I-dokumentet, og derfor kunne vi også bekræfte det.
Pia Christmas-Møller (UFG), 2009-04-22:
Tak for det.
Så svigtede min hukommelse mig ikke, og det er jo dejligt at blive bekræftet i.
Ja, at læse Berlingske Tidende, har været en ganske forunderlig ting i sig selv.
Jeg har ganske enkelt ikke kunne forstå den avis’ position i forbindelse med Durban II-konferencen.
Jeg forstår godt, at Dansk Folkeparti kan problematisere tingene.
Deres synspunkter er jo kendte, og det er også kendt, at Dansk Folkeparti er imod EU.
Jeg synes virkelig, at der er meget at glæde sig over.
Jeg vil godt bede udenrigsministeren bekræfte, at Israel i det nuværende dokument, som er vedtaget på Durban II-konferencen, ikke er nævnt og derfor heller ikke hængt ud, som bl.a. Iran ønskede det.
Tværtimod kan man sige, at Iran har været nødt til at bøje sig for, at holocaust bliver nævnt som noget, der aldrig må glemmes.
Kan ministeren bekræfte, at ytringsfriheden er bekræftet uforbeholdent som forudsætning, og at punktet vedrørende hate alene følger den danske lovgivnings nuværende indhold, f.eks. i forhold til straffelovens § 266 B?
Jeg vil gerne høre, om udenrigsministeren på den måde kan være med til at bekræfte, at det resultat, der nu foreligger, faktisk er bedre end det, der lå i 2001, selv om det selvfølgelig ikke hundrede procent dækker alle primære ønsker fra dansk side.
Morten Messerschmidt (DF), 2009-04-22:
Tak for det.
Det her handler jo ikke om den danske straffelov.
Det her handler om, at Udenrigsministeriet har været med til at give de folk, der ønsker at knægte ytringsfriheden, de folk, der ønsker at lukke religionskritikken, et meget vigtigt våben.
Obama har jo sådan set ført en udenrigspolitik meget uafhængigt af Bushæraen tidligere.
Derfor må man sige, at det her altså er en beslutning, der står fuldstændig for hans egen regning, og det er en beslutning, som jeg på enhver måde billiger, og som jeg ærgrer mig over at den danske regering ikke har været med til.
Karen Ellemann (V), 2009-04-22:
Tak for spørgsmålet.
Jeg ser det som en af mine absolutte kerneopgaver at bekæmpe social udstødelse, og her vil det være et svigt blot at overlade de svageste til passiv forsørgelse.
Jeg vil gerne særlig fremhæve handlingsprogrammet »Det Fælles Ansvar II« fra 2006.
Handlingsprogrammet har et målrettet fokus, nemlig at hjælpe de svageste grupper i samfundet ud af deres isolation og øge mulighederne for en eller anden form for tilknytning til arbejdsmarkedet.
Der er tre indsatsområder.
Den opsøgende, kontaktskabende og støttende indsats styrkes.
Socialt udsatte grupper har brug for målrettet hjælp til dels at bryde ud af deres isolation, dels at få opbygget personlige, faglige og sociale kompetencer.
Virksomheder kan have brug for særlig hjælp, når de skal engagere socialt udsatte på arbejdspladsen.
Og så til sidst skal den offentlige indsats mere målrettes den enkeltes behov og gives tæt på borgerne.
En anden væsentlig barriere for at komme ind på arbejdsmarkedet er dårlig sundhed og risikofyldt sundhedsadfærd, og derfor blev der med indgåelsen af satspuljeaftalen for 2009 afsat 33 mio. kr. til et sundhedsinitiativ målrettet socialt udsatte; der er afsat midler til tandklinikker, opsøgende sundhedsteam, gratis prævention osv.
Endelig er der jo altså ved udmøntningen af satspuljen, som det også er nævnt i et tidligere svar, afsat 500 mio. kr. til en hjemløsestrategi.
Det er en oplistning af alle de her væsentlige initiativer på området, som samlet set skal fjerne de barrierer, der kan være for at komme tættere på arbejdsmarkedet og tættere på selvforsørgelse.
Kristian Jensen (V), 2009-04-22:
Jeg synes, vi stadig væk skal arbejde med at forbedre ligestillingen i Danmark, og det er der mange initiativer og gode værktøjer der kan bruges til.
Jeg erkender også, at skat på en lang række områder er et meget effektivt værktøj, men på det her område må man bare sige at vi i forvejen er helt på plads ligestillingsmæssigt.
Vi har nemlig kun én skattelov, som både er for mænd og for kvinder.
Derfor diskriminerer vi overhovedet ikke kønsmæssigt i skattelovgivningen.
Vi beskatter folk efter deres indtægt og ikke efter deres køn.
Selv om fru Julie Rademacher er meget engageret i den her sag, har jeg alligevel ikke hørt, at Socialdemokratiet skulle lægge op til to forskellige skattelovgivninger, en for mænd og en for kvinder.
Hvis man accepterer, at der kun er én skattelovgivning, må man også acceptere, at skatten retter sig efter indkomst og fradrag og ikke efter køn.
Det holder vi fast ved i regeringen, og derfor er der ikke et ligestillingsmæssigt problem i skattelovgivningen.
Det kan der være andre steder, og det arbejder regeringen meget på at få rettet op på.
Mette Frederiksen (S), 2009-04-22:
Tak for det.
Spørgsmålet lyder: Hvad agter ministeren at sætte i værk for at imødekomme de stigende fattigdomsproblemer i Danmark?
Karen Ellemann (V), 2009-04-22:
Jeg er glad for, at spørgeren også sætter tal på, for det er naturligvis væsentligt, når vi taler om antallet.
Jeg synes stadig væk, at det er væsentligt at have sig for øje, som jeg også sagde i mit første svar, at politiet jo selv vurderer, at opgørelsen altså er behæftet med nogen usikkerhed, idet politikredsene har konstateret, at der løbende åbnes og lukkes bordeller i de enkelte kredse.
Antallet i 2006-2007 var opgjort til 5.567 personer, og det er korrekt, at antallet i 2007-2008 er opgjort til 5.669 personer.
Så det er den størrelsesorden, vi taler om.
Der må jeg igen sige, at regeringen jo har taget en række initiativer, som generelt skal styrke indsatsen over for de personer.
Og jeg mener i det hele taget, at hvis den prostituerede ønsker at træde ud af prostitutionen, er der hjælp at hente til at komme i gang med et meningsfyldt erhverv.
Yildiz Akdogan (S), 2009-04-22:
Ministeren har svaret på mit spørgsmål, men indholdet af den indsats, som ministeren prøvede at komme med i sit svar, kunne jeg ikke rigtig følge med i, så det vil jeg egentlig gerne høre lidt mere om.
Men jeg vil også sige, at netop rigspolitiets rapport og i øvrigt også evalueringen fra ministeriets egne embedsfolk, viser, at der ikke er sket den store ændring som sådan.
For på den ene side er det korrekt, at der er sket en stigning i indsatsen, hvad mandskab angår, og der er også sket en svag stigning i antallet af sigtelser.
Det er jo en positiv proces, kan man sige.
Der er f.eks. sidste år blevet rejst 30 sigtelser for overtrædelse af straffelovens § 262 om menneskehandel, der er rejst 51 sigtelser for rufferi, og der er rejst 3 sigtelser for overtrædelse af straffelovens § 229 om såkaldt mellemmandsvirksomhed.
Men når det er sagt, er det på den anden side også lidt interessant, at man kan se, at der ikke rigtig er sket en udvikling i de fældende afgørelser, dvs. fældende domme, bøder, tiltaleforhold eller andet.
Så igen vil jeg sige: Det skal også ses i lyset af, at antallet af bordeller er steget.
Og det kan jeg ikke få til at hænge sammen
så jeg vil egentlig gerne lige referere til ...
Karen Ellemann (V), 2009-04-22:
Tak for det.
Jeg er jo nødt til at pointere, at jeg er indenrigs- og socialminister og svarer ud fra mit ressortområde.
Til gengæld vil jeg naturligvis gerne uddybe det, jeg også talte om i mit første og delvis også i mit andet svar, nemlig hvad det så er, man gør for at hjælpe prostituerede ud af det miljø.
Og selve indsatsområderne i handlingsplanen er dem, jeg lige som kan orientere spørgeren om, netop om det opsøgende arbejde på massageklinikker, gratis psykologhjælp, rådgivning til prostituerede, rådgivning og vejledning af kommunerne, vidensproduktion og efteruddannelse.
Alt sammen sker inden for en økonomisk ramme på 12,4 mio. kr. årligt, vel at mærke på en permanent årlig bevilling.
Så det er det ressortområde, jeg kan svare vedrørende.