Lene Espersen (KF), 2008-05-29:
Efter beslutningsforslaget pålægges regeringen at fastsætte krav om, at det er en betingelse for at kunne drive virksomhed som dyrehandler eller arbejde i en dyrehandel, at man har gennemført et relevant uddannelsesforløb.
Jeg vil i den forbindelse også gerne slå fast, at vi fra regeringens side prioriterer dyrs velfærd meget højt.
Det gælder ikke kun forholdene for vores produktionsdyr, som lever under et stort og voksende produktionspres, men også de dyr, der holder os med selskab eller er vores hobby.
Vi skal derfor løbende vurdere, om reglerne på området er tidssvarende, hensigtsmæssige og tilstrækkelige.
Som forslagsstillerne nævner i bemærkningerne til beslutningsforslaget, er de gældende regler om dyrehandlere fastsat i Justitsministeriets bekendtgørelse fra 2002 om erhvervsmæssig handel med dyr.
Bekendtgørelsen, som trådte i kraft den 1. januar 2003, indeholder bl.a. nærmere regler om betingelser for politiets udstedelse af tilladelser, indretning af lokaler og dyreanlæg, personale og tilsyn.
Med hensyn til dyrehandleres uddannelsesmæssige forhold fremgår det af bekendtgørelsen, at den eller de personer, der har det daglige ansvar for en dyrehandel, skal have en sådan faglig viden, at virksomheden kan drives dyreværnsmæssigt forsvarligt, og således at virksomhedens kunder kan vejledes og rådgives om forsvarligt hold af dyrene.
Den eller de pågældende personer skal have den fornødne viden om den gældende lovgivning om dyreværn, smittebeskyttelse for dyr og indførsel af dyr, dyreadfærd og dyrevelfærd, pasning og transport af de dyr, som sælges, hygiejne, rengøring, desinfektion og affaldshåndtering, ernæringslære og foderhåndtering, håndtering af dyr og dyrs følsomhed over for miljøpåvirkninger og stress.
Spørgsmålet om, hvorvidt kravene til den faglige viden er opfyldt, beror efter de gældende regler på en konkret vurdering af de pågældende personers erfaring og uddannelse.
Der stilles således ikke på nuværende tidspunkt krav om, at personer, der ansøger om tilladelse til erhvervsmæssigt at handle med dyr, har gennemført et særligt uddannelsesforløb.
Siden indførelsen af reglerne i 2002 har der som bekendt ad flere omgange været debat om, hvorvidt den nuværende regulering er tilstrækkelig til at tilgodese dyrenes velfærd.
Justitsministeriet har derfor overvejet, om der er behov for at stramme reglerne yderligere, f.eks. således at der indføres krav om en obligatorisk uddannelse eller en efteruddannelse som foreslået af forslagsstillerne.
I den forbindelse har Justitsministeriet i december 2004 anmodet Det Dyreetiske Råd om en udtalelse om reglerne for hold af kæledyr, herunder reglerne om erhvervsmæssig handel med disse dyr.
Ifølge Det Dyreetiske Råd vil rådets udtalelse bl.a. komme ind på spørgsmålet om uddannelseskrav for personer, der handler med kæledyr.
Jeg har forstået, at rådets udtalelse vil foreligge i anden halvdel af juni måned i år, altså om ganske få uger.
Når udtalelsen fra Det Dyreetiske Råd foreligger, vil den danne grundlag for Justitsministeriets overvejelser om udformning af nye regler om hold af kæledyr, herunder om erhvervsmæssig handel med disse dyr.
Der er således ifølge forslagsstillerne flere forhold, der skal undersøges nærmere i forbindelse med en konkret udmøntning af forslaget.
Der skal f.eks. foretages en nærmere afgrænsning af den kreds af personer, som uddannelseskravet skal gælde for.
Endvidere bør det ifølge forslagsstillerne overvejes, om den nuværende uddannelse som dyrepasserassistent kan være en mulighed.
Forslagsstillerne forudsætter endelig, at reglerne om uddannelse kommer til at indeholde overgangsregler, som sikrer, at eksisterende dyrehandlere får rimelig tid til at indrette sig på de nye regler.
Jeg er helt enig i, at det er en række yderst relevante forhold, som vil afklares i den videre behandling af spørgsmålet om uddannelseskrav for dyrehandlere m.v.
Alt i alt vil jeg sige, at jeg tror, at forslagsstillerne og jeg i meget vidt omfang faktisk er enige om det indholdsmæssige i denne sag.
Hvis vi overhovedet er uenige, og det tror jeg faktisk ikke vi er, drejer det sig nok nærmere om den videre proces.
Det er for mig et principielt spørgsmål, at når vi har bedt Det Dyreetiske Råd om at se på spørgsmålet og vi til og med ved, at udtalelsen fra rådet vil foreligge om ganske få uger, bør vi afvente rådets udtalelse, før vi træffer beslutninger her i salen.
Jeg håber, at forslagsstillerne vil have forståelse herfor, og så vil jeg gå positivt ind i det videre arbejde, hvor vi forhåbentlig kan nå til enighed om en rigtig fornuftig løsning på det her problem.