runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Eigil Andersen (SF), 2010-11-10:
Hvor har den borgerlige regering efter ministerens vurdering foretaget den største kovending med hensyn til at ændre sin aktiveringspolitik over for arbejdsløse i erkendelse af, at regeringens egen hidtidige aktiveringspolitik har spillet fallit?
Spørgsmålet lyder: Hvor har den borgerlige regering efter ministerens vurdering foretaget den største kovending med hensyn til at ændre sin aktiveringspolitik over for arbejdsløse i erkendelse af, at regeringens egen hidtidige aktiveringspolitik har spillet fallit?
Inger Støjberg (V), 2010-11-10:
Lad mig først sige, at jeg under ingen omstændigheder er enig i den præmis, hr. Eigil Andersen lægger for dagen, for regeringen går videre ad den vej, som vi først betrådte i 2001, nemlig med »Flere i arbejde«-forliget.
Den vej fortsætter vi ad, og det gør vi, fordi den jobrettede indsats er den rigtige måde at hjælpe ledige tilbage i job på.
Vi er også enige om, at kommunerne er de bedste til at hjælpe de ledige tilbage i job; de er tættest på borgerne, de kender området, de kender de lokale virksomheder, og de kender deres behov.
Den jobrettede indsats afspejler sig så også i tallene.
Hvert og et af landets 91 jobcentre aktiverer i dag flere via et job med løntilskud eller praktik på en arbejdsplads end for blot et år siden.
Det er ofte den nemmeste løsning for kommunen med kurser og projekter, og lige så ofte er det ikke den løsning, der hjælper de ledige hurtigst tilbage i job.
De ledige risikerer simpelt hen at blive fastholdt i en offentlig forsørgelse, og det vil jeg ikke stå model til.
Det er ikke i orden at sende ledige på kurser og ud i projekter uden tilstrækkeligt jobfokus.
Ledige skal i stedet have en hjælp ude på rigtige arbejdspladser, for den bedste vej tilbage til job er typisk, når man som ledig enten er på en privat eller en offentlig arbejdsplads og er med til at løse opgaver i et kollegialt fællesskab.
Vi må samtidig sige, at mulighederne for at få et job via ordinær uddannelse også kan være ganske gode.
Med aftalen, som hr. Eigil Andersen jo refererer til, har vi skabt rammerne og givet en økonomisk gulerod til kommunerne, der giver tilbud ude på virksomheder.
Man kan sige det sådan, at vi skruer lidt ned for aktiveringsblusset, men vi skruer op for ambitionerne.
Nu er det så op til kommunerne at udfylde rammerne med en god og målrettet konkret jobhjælp til de ledige.
Eigil Andersen (SF), 2010-11-10:
Der er mange arbejdsløse, som både har lidt og lider under regeringens elendige aktiveringspolitik, for den er alt for bureaukratisk, den er ikke individuel, og de ledige bliver udsat for mange underlige ting, som også har en ydmygende karakter.
Det er jo et system, som er skabt af ministeren og hendes forgænger, hr. Claus Hjort Frederiksen, der nu er finansminister.
Det er det elendige system, som har behandlet og behandler arbejdsløse dårligt.
Der kan vi jo nævne de her jobsøgningskurser, hvor man har skullet finde sin indre fugl, man har skullet lære at kaste med æg ned ad en trappe, man har skullet lave tårne af spaghetti og skumfiduser, har skullet analysere Napoleons og Hitlers underskrifter osv.
Der har jeg så noteret mig den kovending, at regeringen nu – efter massiv kritik af det her de sidste 2 år – vil have sløjfet de her jobsøgningskurser, og den del af det må jeg sige at jeg hilser med tilfredshed.
Men hvor har det taget lang tid at komme så langt.
Jeg vil gerne spørge ministeren, om hun ikke er enig med mig i, at der er tale om en absolut kovending med hensyn til de her jobsøgningskurser, der ikke skal bruges mere.
Inger Støjberg (V), 2010-11-10:
Nu kan jeg forstå, at hr. Eigil Andersen hilser det med tilfredshed, men man må da i hvert fald sige, at hr. Eigil Andersen skjuler sin begejstring helt eventyrligt godt, for det er da slet ikke til at slå et smil af hr. Eigil Andersen.
Nu har vi endelig fjernet de her kurser, som hr. Eigil Andersen er imod, og så ender det med, at man næsten får skældud for det her i Folketingssalen.
Jeg har da aldrig nogen sinde kendt mage!
Eigil Andersen (SF), 2010-11-10:
Jeg roser det som sagt, og hvis et smil kan hjælpe ministeren bedre på vej, så for min skyld meget gerne; jeg kan levere nogle stykker, hvis det skulle være.
Men sagen er, at for de arbejdsløse er det blodig alvor, og det har været særdeles ydmygende, og jeg vil gerne spørge ministeren, om hun er enig med mig i, at den største kovending, som regeringen har foretaget her i erkendelse af, at dens eget system er dårligt, er, at man nu sløjfer de her jobsøgningskurser.
Inger Støjberg (V), 2010-11-10:
Man må jo spørge sig selv, hvor hr. Eigil Andersen har været de sidste par år.
Vi havde et helt anderledes jobmarked, inden vi gik ind i den internationale finanskrise, og derfor var beskæftigelsespolitikken også indrettet på den måde, som den var, og derfor var der også mulighed for netop at have de her kurser.
Det var nogle andre typer arbejdsløse, der var, inden vi kom ind i den internationale finanskrise.
Nu må man sige, at vi har fået langt flere arbejdsløse – og arbejdsløse, der har andre behov.
Det er også derfor, vi ændrer politikken nu.
Så er jeg da i øvrigt glad for, at hr. Eigil Andersen nu mener, at han ligefrem også med et smil kan sige, at han er tilfreds med den ændring, der nu er foretaget.
Eigil Andersen (SF), 2010-11-10:
Jeg er tilfreds med, at de her jobsøgningskurser bliver droppet, men jeg må sige, at jeg er meget, meget utilfreds med, at der bliver fjernet over 500 mio. kr. fra de arbejdsløse, for det bliver der jo nu.
De penge kunne have været brugt til noget langt bedre.
Inger Støjberg (V), 2010-11-10:
Og så ville det dog være en mærkelig regering, der stiltiende kiggede på, at kommunerne bruger pengene på meningsløse kurser, og så ikke fjernede dem.
Oven i købet er det jo sådan, at den form for aktivering, der virker bedst, også er den billigste form for aktivering.
Men jeg ved jo godt, at man som socialist har svært ved at se en krone, før der skal bruges to, og det er vel bare det, der afspejler sig i hr. Eigil Andersens fremtoning her i dag.
Eigil Andersen (SF), 2010-11-10:
Hvor lang tid forventer ministeren, der vil gå, inden ministeren også betegner regeringens egen regel om, at arbejdsløse på arbejdsfordeling skal være aktivt jobsøgende, som en rigid regel, ministeren vil afskaffe?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-11-10:
Når 2011 er gået, forventer vi en stigning i det samlede offentlige forbrug på knap 74.000 mio. kr. mere end i 2001 og vel at mærke efter korrektion for den almindelige pris- og lønudvikling.
Det samlede offentlige forbrug har dermed aldrig udgjort en større andel af vores samlede produktion i Danmark end netop nu.
Langt den største del af den stigning i forbruget er prioriteret til den borgernære service i kommuner og regioner.
Som det er hr. Rasmus Prehn bekendt, viste kommunernes regnskaber i 2009 som bekendt, at man havde overskredet budgetterne med 5 mia. kr. og dermed også en massiv overskridelse af de rammer, der er for kommunernes økonomi.
Hvis vi tager et eksempel, f.eks. Aalborg Kommune, så er det sådan, at Aalborg Kommune overskred budgetterne i 2009 med godt 90 mio. kr. I det lys er det selvfølgelig klart, at f.eks. en kommune som Aalborg jo står over for at skulle genoprette sin økonomi.
Men de tilpasninger, som f.eks. Aalborg Kommune nu er ude for, er jo ikke et resultat af regeringens prioriteringer, men skyldes derimod Aalborg Kommunes manglende økonomistyring og massive overforbrug i 2009.
Rasmus Prehn (S), 2010-11-10:
Finansministeren er simpelt hen nødt til at forklare, hvorfor vi får stadig flere lukkedage.
Det er jo konservative kommuner, og det er Venstrekommuner, som har nøjagtig de samme problemer som alle andre kommuner, nemlig at der kommer flere lukkedage.
Det får den ærgerlige konsekvens, at der er forældre, der er nødt til at blive væk fra arbejde.
De kan ikke passe deres arbejde, fordi de er nødt til at blive hjemme og passe deres børn.
Det er produktivitet, det danske samfund går glip af.
De forskellige erhvervsorganisationer har været ude at kritisere det her i skarpe vendinger.
Det var jo også derfor, at regeringen i 2007 var ude og love, at vi ikke skulle have lukkedage.
Hvis det virkelig passer, hvad finansministeren siger, altså at man kompenserer, og at der aldrig nogen sinde har været så mange penge i kommunerne, som der er nu, hvorfor føler så selv ministerens partifæller i kommunerne sig tvunget til at lave flere lukkedage og simpelt hen tvinge forældrene til at blive hjemme i stedet for at passe deres arbejde?
Er det Venstrepolitik?
Er det det, vi skal?
Er det hensigtsmæssigt, at forældre ikke kan møde ind på arbejdet og holde produktionen i gang i det danske samfund?
Er det Venstres politik?
For det må det jo være, hvis det ikke er på grund af, at regeringen sparer.
Så må det være en bevidst handling ude i de forskellige Venstrekommuner, hvor man ser, at der er et stigende antal lukkedage.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-11-10:
I forhold til lukkedage i daginstitutionerne vil jeg gerne understrege, at det er regeringens klare politik, at løsrevne lukkedage skal afskaffes.
Derfor indgik vi jo også en aftale med kommunerne – vi har en klar aftale med kommunerne – om, at de skal fastsætte kriterier for lavt fremmøde, der skal afspejle, at det er uforholdsmæssigt omkostningstungt at holde åbent, og kun når kriterierne er opfyldt, kan der holdes lukket.
Kommunerne skal altid tilbyde alternativ pasning for de børn, der har behov for pasning, når deres egen daginstitution holder lukket.
Vi har derfor med økonomiaftalen for 2010 også præciseret, at kommunerne i god tid skal informere forældrene om, at der holdes lukkedage.
Blot for at slå det fast: Kommunerne er kompenseret for afskaffelsen af løsrevne lukkedage med et permanent løft af bloktilskuddet på 65 mio. kr.
Socialministeren følger tæt, at kommunerne lever op til afskaffelsen af løsrevne lukkedage.
Men for at give hr. Rasmus Prehns noget inspiration, sådan at kommunerne kan få noget luft i deres økonomi, vil jeg igen tage et eksempel fra et område, som er hr. Rasmus Prehn bekendt.
Hvis man f.eks. tager antallet af administrativt personale pr. 1.000 indbyggere, er det 14 i Aalborg.
I nogle kommuner er det 11. Så man har også i Aalborg mulighed for at kunne frigøre yderligere ressourcer.
Rasmus Prehn (S), 2010-11-10:
Men jeg tager det, som ministeren siger, som udtryk for, at regeringen stadig væk mener, at vi skal af med lukkedagene, og så må man jo bare konstatere, at det løfte har regeringen svigtet.
Man lovede et, man gjorde noget andet, for der er flere lukkedage i dag, end der var i 2007, da regeringen kom med sit løfte.
Så har jeg to helt konkrete spørgsmål.
Ministeren nævner et beløb på nogle og tres millioner kroner, man har sat af til at løfte problemet med lukkedage.
Der viser beregninger jo så, at det faktisk kun svarer til en halv lukkedag mindre ude i landets kommuner.
Det løft svarer til en halv lukkedag mindre ude i landets kommuner, viser beregningerne.
Der er det så, vi har et citat fra Politiken, og det er stykke tid siden, men den daværende formand for Kommunernes Landsforening Erik Fabrin siger om det beløb, som finansministeren sætter af til at løfte kommunernes økonomi med:
Regeringen tror, den kan spille verdensmand for en femmer, men det kan den altså ikke.
Det er Venstremanden Erik Fabrin, der giver udtryk for, at man med det beløb spiller smart for en femmer.
Det er sådan set det, som Venstrefolk i kommunevirkeligheden giver udtryk for, og det er, at regeringen spiller smart for en femmer.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-11-10:
Jeg undskylder over for dem, der følger debatten her, at jeg ligesom er nødt til at gentage almindelige kendsgerninger.
Jeg vil sige til hr. Rasmus Prehn, at vi har aftalt med kommunerne, at vi har kompenseret det her med lukkedagene.
Hr. Rasmus Prehn taler, som om regeringen dikterer: Så siger vi dit, og så vi siger dat. Når det kommer til kommunernes økonomi, er det noget, vi aftaler, og derfor nytter det jo ikke noget at stå her i Folketingssalen og ligesom lade det skinne igennem, at det hænger sammen på en anden måde.
Hele det her system er aftalebaseret.
Vi laver nogle aftaler omkring de her ting.
Vi er enige om, hvad udgiften ved det er.
Vi kompenserer udgiften.
Sådan er det, det foregår på det kommunale område.
Derudover er der jo så mulighed for kommunerne for at frigøre ressourcer ved at lade sig inspirere af, hvordan andre kommuner gør.
Nu har jeg bare nævnt nogle enkelte eksempler i dag på, hvordan Aalborg Kommune kunne lade sig inspirere af den måde, andre gør det på, og derved frigøre nogle ressourcer.
Jeg synes jo også, at den finanslov, vi har lavet, vidner om, at selv om vi holder udgifterne på det niveau, vi har i dag, kan man gøre masser af ting for at videreudvikle velfærdssamfundet.
Kamal Qureshi (SF), 2010-11-10:
Hvad er ministerens reaktion på, at antallet af anmeldte hadforbrydelser i 2009 med PET's egne ord er »markant højere« end i 2008
, jf. rapporten »Kriminelle forhold i 2009 med mulig ekstremistisk baggrund«?
Skriftlig begrundelse
Hadforbrydelser er særligt grove forbrydelser, idet de ikke kun angriber ofret for forbrydelsen, men hele den gruppe som vedkommende tilhører.
Det er derfor vigtigt, at hadforbrydelser efterforskes og føres til doms under hensyn til den skærpende omstændighed, det er, når »gerningen har baggrund i andres etniske oprindelse, tro, seksuelle orientering eller lignende«.
Så skal jeg se, om jeg kan gøre det med lette fjed og ikke med tungt sind.
Spørgsmålet er til justitsministeren: Hvad er ministerens reaktion på, at antallet af anmeldte hadforbrydelser i 2009 med PET's egne ord er »markant højere« end i 2008, jævnfør rapporten »Kriminelle forhold i 2009 med en mulig ekstremistisk baggrund«?
Lars Barfoed (KF), 2010-11-10:
Selv om spørgeren indleder med at sige, at vi nu skal vise lidt letsind og ikke tungsind, vil jeg alligevel starte besvarelsen med at sige, at det ser jeg sådan set ret bekymret på.
Så et vist tungsind er nu alligevel nok værd lige præcis her, fordi jeg synes, det er dybt bekymrende.
Vi har selvfølgelig et klart princip i Danmark om, at man ikke må udsættes for forbrydelser på grund af ens etniske tilhørsforhold, ens tro, ens politiske overbevisning, ens seksuelle orientering osv., og alligevel ser vi altså her, at der er et betydeligt antal forbrydelser, der tilsyneladende er motiveret i ekstremistiske holdninger af den art, og det er naturligvis fuldstændig uacceptabelt.
Man har jo ført sådanne statistikker siden 2001.
Sidste år blev det lavet om, sådan at det ikke kun var forbrydelser med racistisk baggrund, men også med ekstremistisk baggrund – altså et bredere afsæt.
Man lavede samtidig om på den måde, hvorpå man indsamler tallene med henblik på at få fat i det mørketal, som man vel nok havde en formodning om der var – altså tal, der ikke kom frem.
Det er formentlig det, der har vist sig.
Hvis man skal se på grunden til stigningen fra 2008 til 2009, er der jo ingen af os, der kan vide præcis, hvorfor det er sådan, men meget tyder da på, at der egentlig ikke er sket så voldsom en stigning i antallet af den type forbrydelser, men at det nu er blevet afsløret, at der er et meget stort antal forbrydelser – alt for stort – der er motiveret i den slags holdninger.
Så jeg tror, at det i høj grad er den bredere tilgang – det er ikke kun racisme, det er ekstremistiske holdninger – der nu er fundament for statistikken, og at den bliver indsamlet på en måde, så vi får flere tal frem.
Så kan det jo også skyldes, at der er flere, der anmelder den slags forbrydelser, fordi man er blevet mere opmærksom på, at det er uacceptabelt, at man begår forbrydelser på baggrund af folks orientering seksuelt, politisk eller folks holdninger på anden måde.
Så jeg synes, det er stærkt bekymrende, og jeg synes, vi alle sammen skal tage det alvorligt.
Kamal Qureshi (SF), 2010-11-10:
Den måde, det foregår på lige nu, hvor man laver nogle søgninger på nogle forskellige buzzwords, er nok ikke tilstrækkelig.
Det er også noget med, at vi skal blive bedre til at sørge for, at betjentene, der går ind i de her sager, i det øjeblik de lægger mærke til, at der er tale om en hadforbrydelse, begynder at registrere det som sådan, sådan at man ude i de små politienheder rundtomkring i landet er opmærksom på de her ting og får det registreret bedre.
Så det kunne jeg godt tænke mig at spørge ministeren lidt om.
Er vi blevet bedre til det?
Er der noget fremskridt at spore på denne front
Er der flere, som modtager skærpet straf i forhold til straffelovens skærpende omstændighed, når der er tale om hadforbrydelser?
Det kunne jeg godt tænke mig at høre ministerens kommentar til.
Lars Barfoed (KF), 2010-11-10:
Jeg vil først sige, at vi selvfølgelig kan nå langt med statistikker, med efterforskning, med straf, men det her bunder jo i nogle holdninger, der skal bearbejdes.
Jeg tror ikke mindst, at den form for forbrydelse, vi taler om her, skal bekæmpes med forebyggelse, ved at vi bearbejder holdninger, ved at vi udvikler et samfund, hvor der er mere respekt for andre mennesker, mere tolerance over for andre mennesker.
Jeg tror i høj grad, at det er det, der skal til for for alvor at få bugt med det her.
Når det er sagt, vil jeg sige, at vi jo i straffeloven har – og det er så i § 81, stk. 1, nr. 6, for at være helt nøjagtig – en bestemmelse om, at ved straffastsættelsen skal det bl.a. indgå som en skærpende omstændighed, at gerningen har baggrund i andres etniske oprindelse, tro, seksuel orientering eller lignende.
Den bestemmelse synes jeg i hvert fald skal benyttes.
Jeg har kendskab til en gennemgang af, hvor meget den blev benyttet tilbage i, jeg tror nok, det var 2008, hvor den sådan set kun blev brugt i ti tilfælde.
Når vi ser på, hvor mange tilfælde der er registreret i 2009, så siger det mig, at der nok kunne være en større opmærksomhed om netop den bestemmelse i straffeloven.
Nu rejser formanden sig op, så vi fortsætter lige om lidt, fordi min taletid …
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-11-10:
Det er ikke ret lang tid siden, jeg indgik en aftale med kommunerne om økonomien for 2011.
Alle var enige om, at dette dækkede kommunernes udgifter – vi var enige, kommunerne var enige, og det blev underskrevet i en aftale.
Sådan er kendsgerningerne.
Vi har lavet en aftale om økonomien for 2011.
Sandheden er jo også, at regeringen friholder kommunerne for virkningen af den internationale krise.
Kommunernes budgetter bliver godkendt og reguleret, og derfor slår krisen ikke igennem på den kommunale økonomi.
Tag over til Sverige og se, hvordan det er i Malmø, og hvordan økonomien slår igennem direkte over for kommunerne.
Så vi har altså lavet en aftale – en frivillig aftale – med kommunerne om økonomien til næste år, og det er ret vigtigt at få det slået fast.
Hvis hr. Rasmus Prehn tager og kigger på kommunebudgetterne, vil han så kunne nævne nogen besparelse, som regeringen har foretaget over for kommunerne?
I genopretningspakken foreslog vi, at også kommunerne skulle bære 4 mia. kr. i besparelser, men vi opgav forslaget om den besparelse, og der er ikke sket nogen besparelse på kommunebudgetterne.
Så derfor er den jammer, hr. Rasmus Prehn kommer med her, bare frit opfundet.
Vi kompenserer f.eks. udgifterne for antallet af ledige, for bare lige at nævne et lille eksempel, og det beløb reguleres flere gange i løbet af året.
Så det, hr. Rasmus Prehn står og siger, er jo direkte forkert.
Rasmus Prehn (S), 2010-11-10:
Men ikke desto mindre er der jo her tale om, at regeringen ikke lever op til det løfte, den gav danskerne i 2007, hvor den sagde i forbindelse med kvalitetsreformen, at vi ikke skulle have lukkedage i daginstitutionerne.
Det var det, man lovede danskerne.
Man rejste land og rige rundt og lovede danskerne ikke flere lukkedage, og nu er situationen den, at der sker en eksplosion i antallet af lukkedage i rigtig mange af landets kommuner.
Finansministeren kan så godt sige: Ja, men vi fremskriver økonomien i landets kommuner.
Men finansministeren ved da udmærket godt, at kommunerne har fået nogle nye udgifter – der er flere ældre, der er flere ledige – og at der er færre indtægter osv. Så ministeren ved da udmærket godt, at vi ikke kan få den samme velfærdsservice for de penge, man har, og når regeringen har lovet, at vi skal have en folkeskole i verdensklasse, og regeringen har lovet, at vi ikke skal have lukkedage, så er den da også nødt til at stå på mål for det ved at sige, at det løfte overholder den alligevel ikke.
Vi havde godt nok en statsminister, der i sin nytårstale lovede en folkeskole i verdensklasse.
Vi havde en regering, der turnerede hele landet rundt med kvalitetsreformen og sagde: Aldrig flere lukkedage.
Det løfte er den så nødt til at bryde, fordi – ja – den sparer på kommunerne.
Det er jo det, finansministeren er nødt til at rejse sig op og indrømme frem for bare at sige, at der er nøjagtig de samme penge, for det passer ikke.
Den pris- og lønfremskrivning, der er tale om, dækker jo ikke de nye udgifter, som kommunerne har fået pålagt, og det ved finansministeren jo udmærket godt.
Det er jo efterhånden sådan et tilbagevendende fænomen, at når man spørger ind til, hvordan virkeligheden ser ud derude, så får man svar på noget helt andet.
Man får et svar, som er udenomssnak, som handler om, at det er kommunernes skyld osv.
Sagen er jo bare den, at kommunerne også i årene før har været presset på økonomien og haft utrolig svært ved at få enderne til at nå sammen.
Det er jo faktisk sådan, at hvis vi kigger på kommunernes egen revision af normalundervisningen i folkeskolen, kan vi se, at det er sådan, at fra regeringen kom til i 2001 og frem til 2009, har man faktisk fået 3.301 kr. mindre pr. elev om året.
3.301 kr. mindre pr. elev om året, det er bare frem til 2009.
Det er jo altså der ministeren siger, at man har brugt for meget.
Der har man ødslet med pengene.
Nu skal man så spare yderligere.
Der er det så, at vi står i en situation, hvor Danmarks Lærerforening kan ridse op, at det er 614 mio. kr. i 2010.
Hvis vi tager hele næste skoleår, er det over en milliard kroner, der skal spares på folkeskolen, så oven i at man allerede har sparet, skal man spare endnu mere.
Det, man skal spare ekstra ud over de lidt over 3.000 kr., man havde sparet pr. elev, er jo altså så svarende til, at man skal spare 1.500 kr. pr. elev, hvis vi tager udgangspunkt i, at der er 700.000 elever i folkeskolen.
Så det er altså først en spareøvelse, så siger man, at det er kommunernes skyld, og nu skal der spares endnu mere, og så kommer der en spareøvelse oveni.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-11-10:
Hr. Rasmus Prehn demonstrerer onsdag efter onsdag, at han ikke er klar over, at der er en økonomisk krise, der har ramt hele verden, og som også har ramt Danmark.
Den gør, at vi ikke bare kan blive ved med at hælde penge ud, men hvis vi hælder flere penge ud, skal vi ud at låne pengene.
Hovedproblemet i det, kommunerne er ude for i øjeblikket, er jo, at de havde et massivt overforbrug.
Nu nævner jeg så en kommune, som jeg ved at hr. Rasmus Prehn har et indgående kendskab til, nemlig Aalborg Kommune.
Aalborg Kommune overskred altså væsentligt deres budgetter i 2009, og når vi nu har indgået en aftale for 2011, er det selvfølgelig klart, at kommunerne under et og Aalborg Kommune med det her beløb skal sikre, at man kommer ned, så man kan overholde sine budgetter.
Jeg vil sige til hr. Rasmus Prehn, at alle borgere, også i Aalborg, ved jo, at hvis man lægger et budget baseret på de indkomster, man har, kan man jo ikke bare slippe løs og sige, at det ikke får nogen konsekvenser.
Jeg ved godt, at hr. Rasmus Prehn mener, at vi skal blive ved med at låne milliardbeløb i udlandet, men sådan er det altså ikke mere, vil jeg sige til hr. Rasmus Prehn.
De glade tider, hvor man bare kunne blive ved med at hente penge, er forbi.
Rasmus Prehn (S), 2010-11-10:
Jamen nu må finansministeren prøve at høre efter.
Alle er jo fuldstændig enige om, at vi skal udvise rettidig omhu, at vi skal passe på vores penge, og at vi selvfølgelig ikke skal hælde pengene ud, og jeg kunne godt tænke mig at vide: Er det regeringens politik?
Er det finansministerens oplevelse, at investering i uddannelse, investering i fremtiden og det, at vores børn bliver klogere, er at hælde pengene ud?