Mike Legarth (KF), 2010-06-16:
Vi står foran et underskud på små 100 mia. kr., og hele den regning er jo sådan set forudsætningen for, at vi her i dag skal debattere det her lovforslag.
Vi har som et led i håndteringen af krisesituationen skaffet 85.000 arbejdspladser.
Vi har altså beskyttet 85.000 arbejdstagere mod at blive arbejdsløse.
Vi har gennemført en resolut og ekspansiv finanspolitik for at imødegå konsekvenserne af finanskrisen.
Vi ved nu i forhold til konvergensprogrammet, Ecofin, at der kommer et krav om, at vi skal overholde de aftaler, vi selv har været med til at indgå, nemlig at vi ikke må have et underskud på over 3 pct. af BNP.
Vi ligger til i 2010 at få et underskud på 5,1 pct., og 4,4 pct. i 2011.
Vi fik også en erklæring i går om, at vi skal adressere den problemstilling svarende til ½ pct. i 2011, 2012, 2013, altså 24 mia. kr.
Der er et bæredygtigt omsving på vej.
Vi kan se, at ledighedstallet forventelig bliver 25.000 lavere, end vi havde skønnet.
Så der er heldigvis positive tegn på vej.
Det betyder, at vi skal i gang med exitstrategierne for de finanspolitiske tiltag, vi har iværksat.
Regningen skal betales, og vi skal sørge for, at vi ikke har en for høj gældsætning, at der ikke bliver skabt uro om den danske krone og kommer pres på dansk økonomi.
Vi skal skabe tillid.
Det er nøgleordet for lave renter, og de lave renter er jo katalysatoren for, at vi igen får vækst, stigende boligpriser osv. osv., som er en forudsætning for opsving og vækst.
Genopretningspakken er jo altså måden at få betalt den regning på hurtigt.
Alle må medvirke.
Fælles ansvar, fælles opgave.
Lav og høj må bidrage, sådan at resultatet og udbyttet bliver til gavn for alle.
Når det er til gavn for alle, er det, fordi det er til gavn for dansk økonomi.
Så rammer det jo alle positivt.
Vi må sætte tæring efter næring.
Som det har været drøftet i dag, er der ikke nogen af tingene her, der er enkle.
Der er ikke noget quick fix.
Der er ikke nogen mere sympatiske attraktive løsninger, der kan bringe os i den position, for så havde vi selvfølgelig gjort det.
Det her er en lempelig socialt rigtig plan.
Men vi har f.eks. frigivet SP-opsparingen, hvor der altså var 48,6 mia. kr. indestående, for at styrke rådighedsbeløbet ude i den enkelte økonomi hos den enkelte borger i familierne.
Vi har givet længere betalingsfrister til erhvervslivet, både for moms og skat.
Vi har etableret en renoveringspulje på 1,5 mia. kr. Vi har med finansloven for 2009 bidraget til øget offentlig vækst og forbrug, og det gør den også i 2010.
Så har vi lavet en transportinvesteringsplan for 5 mia. kr. og kommunale investeringer, hvor løftet i den kommunale anlægsramme var på 2 mia. kr. i 2009 og 5 mia. kr. i 2010.
Vi har gennemført en bankpakke, stillet garanti for simple kreditorer i bankerne, sådan at der var sikkerhed for, at de penge, vi havde sat ind i banken i går, også var der i morgen, og lavet en kreditpakke, sådan at der var tilstrækkelig kapital i bankerne til at kunne yde lån til den enkelte dansker og til den enkelte virksomhed, sådan at man, hvis man havde orden i regnskaberne, kunne fortsætte sin drift og sit virke.
Vi har gennemført »Grøn Vækst«.
Vi har i det hele taget gennemført en lang række initiativer til gavn for dansk økonomi.
Vi, VK med støtte fra Dansk Folkeparti, har også for ganske kort tid siden gennemført en skattereform, som jo er værktøjet til, at vi er kommet lempeligere igennem krisen, fordi det har styrket den enkeltes økonomi.
Det har styrket Danmarks konkurrenceevne, øget velstanden med 5 mia. kr., arbejdsudbuddet med 20.000.
Så på alle måder er skattereformen et værktøj til, at vi er kommet lempeligere igennem krisen, og det har ikke været et spørgsmål om, at man ved at undgå skattereformen og de sympatiske skattelettelser, der lå i den, har påvirket velfærdssamfundet eller skaffet unødvendige omkostninger.
Det har været det rigtige værktøj at bruge i den situation, vi har været i.