Joachim B. Olsen (LA), 2012-03-20:
Tusind tak.
Det danske samfund hviler på en stiltiende, men uomgængelig kontrakt om, at borgerne i den erhvervsaktive alder går på arbejde og betaler skat til de børn, unge og ældre, der går i skole, er under uddannelse eller, for de ældres vedkommende, er gået på pension.
Desuden betaler danskere i arbejde også skat til at forsørge den fjerdedel af danskerne i den erhvervsaktive alder, som er på passiv forsørgelse.
Den andel er i øvrigt større i Danmark end i lande, som vi normalt sammenligner os med.
Der skal være balance mellem udgifter og indtægter.
Oven i det skal lægges, at det høje skattetryk, som skal finansiere denne omfattende omfordeling, i sig selv har skadelige effekter på Danmarks muligheder for at skabe vækst og velstand og dermed bringe balance mellem netop udgifter og indtægter.
Faktisk er det høje skattetryk det konkurrenceparameter, som Danmark klarer sig dårligst på, når man sammenligner OECD-landene.
Der er flere grunde til, at Danmark har udsigt til lav vækst og underskud på de offentlige finanser i de kommende årtier.
En af årsagerne er den fejlslagne indvandringspolitik, som dette Folketing har ført siden 1970'erne.
Den har ganske enkelt været katastrofal.
For hver ny gruppe af indvandrere, der er kommet til Danmark siden 1970'erne, er både erhvervsfrekvensen og beskæftigelsesfrekvensen faldet.
De økonomiske konsekvenser af indvandringen i Danmark har aldrig spillet den store rolle i debatten hverken fra politikernes, meningsdannernes eller mediernes side.
I øvrigt spillede befolkningens holdning til den øgede indvandring heller ikke den store rolle i debatten op gennem 1980'erne.
Hensynet til samfundets økonomiske bæredygtighed var i 1980'erne fuldstændig fraværende i debatten om indvandringen, på trods af at antallet af udenlandske statsborgere i 1993 var steget til 180.000, hvilket var 75 pct. over niveauet fra 10 år før.
To tredjedele af indvandrerne havde deres oprindelse i tredjeverdenslande og havde meget ringe chance for senere at opnå en tilknytning til det danske arbejdsmarked.
Fra 1996 og frem blev beskæftigelsesgraden for de ikkevestlige indvandrere forbedret en anelse.
Situationen gik fra at være elendig til at være meget dårlig.
Beskæftigelsesgraden for ikkevestlige indvandrere i Danmark var nemlig den dårligste blandt samtlige velfærdssamfund.
Under 00'ernes højkonjunktur og en strammere indvandringspolitik forbedredes situationen en anelse yderligere.
Beskæftigelsesefterslæbet faldt fra 51 pct. i 1993 til 32 pct. i 2007, men det var stadig et meget stort efterslæb, også i international sammenhæng.
Diskussionen om indvandring har stort set drejet sig om menneskesyn og om at være stueren eller ej og om religion og kultur.
Men indvandring har naturligvis økonomiske konsekvenser for det danske samfund og dermed for hver enkelt dansker.
Hvis indvandrere i den erhvervsaktive alder kommer til at stå uden for arbejdsmarkedet, kan den ene af de to afgørende forudsætninger for at opfylde kontrakten mellem generationerne ikke opfyldes, nemlig forudsætningen om, at man i de erhvervsaktive år deltager i finansieringen af samfundet.
Desværre er dette forhold ikke gældende, når man ser på indvandrere fra ikkevestlige lande og deres tilknytning til arbejdsmarkedet.
Op gennem 00'erne blev der sat fokus på de økonomiske konsekvenser, som indvandringen har haft for Danmark.
reducerer den offentlige sektors langsigtede finansieringsproblem med 80 pct.«
De helt nødvendige reformer af f.eks. efterløn, pensionsalder og dagpengeperiode skal altså også ses i lyset af, at indvandringen fra 1970'erne og frem bidrog ganske negativt til den langsigtede finansiering af det danske samfund.
Man kan kort sagt sige, at ønsker man et velfærdssamfund, kræver det en stram og restriktiv indvandringspolitik.
I Liberal Alliance er vi styret af princippet om åbne grænser og lukkede kasser.
Vi vil meget gerne have indvandrere til Danmark, som kan bidrage positivt til det danske samfund.
Al historisk erfaring tilsiger, at indvandring bidrager endog meget positivt til et lands vækst og velstand, hvis indvandringen vel at mærke er af en karakter, hvor indvandrerne finder en plads på arbejdsmarkedet.
Det er ikke overvejende den type indvandring, vi har haft i Danmark.
Derfor lægger vi i Liberal Alliance lige så høj vægt på de lukkede kasser.
Du skal altså være velkommen i Danmark, og du må gerne tage din familie med, men du skal kunne forsørge den.
Dette princip sikrer os mod unødvendigt bureaukrati og smagsdommeri og sikrer, at vi i Danmark kun får den indvandring, som der er behov for.
Vi bryder os hverken om tilknytningskrav, 24-års-regel eller pointsystemer, men vi bryder os lige så lidt om indvandring, der øger de offentlige udgifter.
Det gør dette forslag, og derfor kan vi ikke umiddelbart stemme for forslaget, som det er fremsat.