runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mette Frederiksen (S), 2011-02-03:
Lad os lige færdiggøre diskussionen om grundloven.
Det er jo faktisk sådan i dag, at man allerede som kommune kan forpligte forældre til at sende børn i vuggestue og børnehave, altså søge om optagelse i dagtilbud.
Bestemmelsen findes allerede.
Når bestemmelsen findes i loven i dag og ikke er i karambolage med grundloven, må det alt andet lige være, fordi jeg har ret.
Hvis man tolker det, at børn med sprogvanskeligheder skal forpligtes til at komme i vuggestue og børnehave som en del af en undervisningsstamme, kan det komme i karambolage med grundloven.
Hvis man i stedet betragter det som en social indsats og dermed lægger bestemmelserne i serviceloven og ikke betragter det som en del af undervisningspligten eller som et tilbud, der er sammenligneligt med undervisningspligten, bør der ikke være nogen som helst konflikt med grundloven.
Når jeg vender mig imod, at det skal være muligt at hjemmeundervise børn, som man i et ghettoudspil ønsker at få i vuggestue og børnehave, er det, fordi det simpelt hen er for paradoksalt.
Hvis der er børn, som de sociale myndigheder vurderer vil have rigtig godt af at komme i vuggestue og børnehave, så synes jeg faktisk, at de børn skal have ret til at komme i vuggestue og børnehave og ikke blive undervist hjemme.
Karsten Lauritzen (V), 2011-02-03:
Vi kan jo under udvalgsbehandlingen få belyst, om vi skal have den del om grundlovens § 76 med.
Jeg tror, at når de i Socialministeriet har vurderet det, at det nok, fordi vi bliver nødt til at tage hensyn til grundlovens § 76, og at fru Mette Frederiksens juridiske vurdering fra Folketingets talerstol er forkert.
Men jeg vil gerne blive lidt i sporet, for fru Mette Frederiksen er citeret i dagens udgave af Jyllands-Posten for at sige, at hensynet til at man i yderste konsekvens kan acceptere, at børn bliver undervist i hjemmet, fordi man skal respektere grundlovens bestemmelser om undervisningspligten og muligheden for at blive undervist hjemme,
er en kæmpe kattelem.
Hvor har fru Mette Frederiksen det fra, at det er en kæmpe kattelem?
Er sandheden ikke, at Socialdemokratiet leder efter en undskyldning for ikke at stemme for det her lovforslag, som jo løser et problem, som Socialdemokratiet jo på rigtig vis har påpeget igennem længere tid?
Regeringen lægger nu et helt konkret lovforslag frem, som vil bidrage til at løse det problem, at mange tosprogede elever ikke bliver gode til dansk.
Hvorfor leder Socialdemokratiet så desperat efter en undskyldning og, undskyld mig, i det her tilfælde en dårlig undskyldning for ikke at stemme for lovforslaget?
Mette Frederiksen (S), 2011-02-03:
Man skal jo altid respektere grundloven.
Enhver lovgivning, som igangsættes i Danmark, hviler på grundlovens bestemmelser.
Nu tilhører jeg ikke et regeringsflertal, som i hvert fald i perioder har været på kant med grundlovens bestemmelser.
Jeg mener altid, at der skal stå respekt om grundlovens bestemmelser.
Spørgsmålet er, om det at iværksætte en tilstrækkelig social indsats over for et barn behøver at være tænkt ind i en grundlovssammenhæng, der handler om undervisningspligten.
Jeg forstår, at det er på den baggrund, at ministeren er kommet frem til sin vurdering af, at man bliver nødt til at tillade hjemmeundervisning.
For mig at se har forslaget om, at man skal kunne forpligte forældre til at sende deres børn i vuggestue og børnehave, ikke noget at gøre med undervisningspligten.
Karsten Lauritzen (V), 2011-02-03:
Det er jo en spændende debat.
Jeg kan forstå, at fru Mette Frederiksen er ophavsmand eller rettere ophavskvinde til forslaget, men fru Mette Frederiksen sagde samtidig i sin ordførertale, at det er tom symbolpolitik.
De to ting hænger jo slet ikke sammen, og man kan godt sætte spørgsmålstegn ved, om tingene hver for sig og samlet er rigtige.
Jeg kan i hvert fald sige, at det ikke er tom symbolpolitik, når regeringen fremsætter et lovforslag, som forsøger at løse det problem, at der er alt for mange tosprogede børn, som ikke kan tale ordentligt dansk, og som derfor klarer sig dårligere i folkeskolen osv.
Nu kommer vi så med et konkret forslag, som Socialdemokratiet ikke vil være med til.
Jeg kan forstå, at det er, fordi det, der står i lovforslaget om grundlovens § 76, er forkert.
Det er jo fair nok, hvis det er forkert.
Men jeg bliver nødt til at spørge fru Mette Frederiksen, hvad hun bygger sin analyse og vurdering på, nemlig at man ikke i det konkrete lovforslag behøver at respektere grundlovens § 76.
Mette Frederiksen (S), 2011-02-03:
Jeg diskuterer også gerne mine egne citater.
Er det ikke korrekt, at enhver social indsats ifølge serviceloven i yderste konsekvens altid vil kunne ende med, at man anbringer barnet uden for hjemmet?
Det vil jo altid kunne ske i yderste konsekvens – ikke, at det er ønskværdigt, ikke, at det er noget, vi skal stræbe efter, ikke, at det er noget, man skal true forældrene med, ikke, at det er noget, der skal hænge som et banner over den sociale indsats.
Men den yderste konsekvens i vores socialpolitiske arbejde med børn og unge er jo, at vi kan anbringe børn uden for hjemmet, hvis de sociale myndigheder vurderer, at et barns trivsel er så meget i fare, at forældrene ikke kan overlades den opgave at være forældre, i hvert fald ikke på fuld tid.
Det er altid den yderste konsekvens.
Jeg håber, vi aldrig nogen sinde i Danmark får et samfund, hvor det vil være sådan, at man begynder at tvangsfjerne børn, fordi de ikke taler et alderssvarende sprog.
Men den yderste konsekvens, når vi igangsætter en social indsats, er jo altid, at samfundet træffer det valg, at man bliver nødt til at anbringe barnet uden for hjemmet.
Det er ikke ønskværdigt, og derfor er det jo lige præcis så afgørende, at indsatsen omkring barnet bliver helhedsorienteret og ikke alene har et fokus på sprog, for det er kun en lille del af det, når man skal vurdere, om et barn trives.
Kim Christiansen (DF), 2011-02-03:
Jeg vil så også vælge at svare hr. Karsten Nonbo.
Det er såmænd ikke, fordi jeg har misforstået det, men så kan vi jo sige, at en stationær altid er mobil, hvis bare der er hjul under, og det må den da gerne være for min skyld.
Jeg er da lidt ked af, hvis hr. Karsten Nonbo ikke ønsker at få nogle af de her dygtige politifolk, vi har til at gå rundt, til at gøre et fornuftigt og godt samfundstjenligt arbejde, for det synes jeg jo det er at gå rundt og lave de her fartkontroller.
Så jeg vil sige til hr. Karsten Nonbo, at jeg ikke håber, at det ene udelukker det andet.
Karsten Nonbo (V), 2011-02-03:
Det er korrekt.
Undskyld.
Ja, det er jo det her med, at man er hurtig på tasterne, og det bør man ikke være i den her sag.
Jeg vil lige rette en misforståelse, jeg tror der er hos hr. Kim Christiansen.
Det, jeg mente med mobile stærekasser, er ikke, at vi skal tilbage til, at vi beskæftiger en pensioneret politimand, der sidder i en bil.
Det, jeg mener med en mobil stærekasse, er sådan set bare, at den stationære, som vi har i dag, kommer på hjul, så den bliver flytbar.
Det er altså en ubemandet mobil stærekasse, der står på samme måde som en fast.
Den har bare ikke fast grund under fødderne.
Den kan flyttes, så den kan flyttes rundt mellem vejarbejder osv.
Der er tale om noget, vi kører et forsøg med i øjeblikket, men den skal bare ikke stå på en stander, der er gravet ned i jorden, med et betonfundament under.
Den skal stå, så man efter 14 dage kan flytte den et andet sted hen og efter en måned flytte den et tredje sted hen.
Det siger jeg bare for at rette den misforståelse.
Kim Christiansen (DF), 2011-02-03:
Det er jo svært at bibringe debatten noget nyt.
Jeg vil da starte med at være positiv over for intentionerne fra forslagsstilleren om at bedre trafiksikkerheden.
Det er vi vel alle sammen interesseret i.
Jo færre dræbte og tilskadekomne, vi kan have på vores veje, jo bedre.
Der er ingen tvivl om, at automatisk trafikkontrol under en eller anden form er en mulighed.
Vi har nogle meget gode rapporter og nogle meget gode erfaringer med den forsøgsordning, der har været kørt, med stærekasser.
Der er ingen tvivl om, at det har en god effekt på trafiksikkerheden.
Om det så er bedre at lave strækningsbaseret kontrol, kan jeg så være lidt tvivlende over for.
Det får vi forhåbentlig nogle bud på i den føromtalte rapport, der kommer.
Politiet og Vejdirektoratet er ved at kigge på forholdene.
Jeg ser også mange problemer med den strækningsbaserede ATK, for der er meget få steder, som jeg ser det i hvert fald, hvor det vil kunne anvendes, fordi der ikke må være ind- og udkørsler osv. osv.
Jeg tror meget mere på, at man får etableret det her stationære ATK, som vi har gode erfaringer med.
Og nu taler man så meget om det grå guld.
Så i stedet for at sende folk på en tidlig efterløn, kunne man måske sende nogle af de her dygtige mennesker ud at lave noget mobil fartkontrol, som vi jo ser rundtomkring på vejene, og som er fantastisk effektiv, fordi der ikke er skiltet med det.
Hvis det bliver brugt fornuftigt, er det jo nok noget af det, der har den allerallerstørste effekt med hensyn til at bibringe noget til trafiksikkerheden.
Så vi er positive over for intentionerne, men vi vil ikke i sidste ende kunne støtte forslaget.
Vi vil gerne afvente og se den rapport, der kommer, og så vil vi tage stilling ud fra det.
Jeg skal ikke stå her og udelukke hverken det ene eller det andet, men som forslaget ligger her, kan vi ikke støtte det.
Karsten Nonbo (V), 2011-02-03:
Jamen jeg er i allerhøjeste grad på linje med fru Anne Baastrup i intentionerne om, hvad vi skal.
For der sker jo lige nøjagtig det, at når man sætter en fast distancekontrol op, skal man ud at måle distancen, og man skal banke det her – og det er med betonfundament – ned i begge ender i byen, og så står det der for tid og evighed.
Det er der, fejlen ligger.
Vi skal have noget, der er aktuelt, noget, som man kan sige måske ikke så nemt lige kan regnes ud af folk, altså om det er der eller det ikke er der.
Så der er helt klart fordele ved at have en mobil kontrol frem for at bruge de mange penge på noget, der bliver stående der altid.
Det kan være, man i mellemtiden i den der by, der er så farlig, laver en omfartsvej, og så er det jo dumt at have ofret en halv million kroner på sådan en, der står inde i byen, når det kun er folk derinde, der ved, at der er børn i byen.
Anne Baastrup (SF), 2011-02-03:
Nu har jeg hørt, at hr. Nonbo i en kommentar til det her forslag også har sagt, at den danske befolkning er lidt drilsk, at man går ned i fart i den ene ende, og så giver man den rigtig gas i den sidste ende.
Er det den måde, hr. Karsten Nonbo ser på bilisterne på?
Det er måske 300 m, det drejer sig om.
Det er menneskers liv, jeg snakker om, det er menneskers ønske om, at deres børn skal leve et trygt liv, det er det, jeg snakker om.
Karsten Nonbo (V), 2011-02-03:
Jo, men det er jo lige netop det, jeg forholder mig til
Jeg kommer endda med et bedre forslag end det, fru Anne Baastrup kommer med her, for i stedet for at have en strækningskontrol, hvor man i gennemsnit kører 30 km/t. for stærkt, vil jeg hellere have en punktkontrol, der står lige der, hvor man kører 70 km/t. for stærkt.
For hvis man kører gennemsnitligt 30 km/t. for stærkt, kører man måske kun 10 km/t. for stærkt nogle steder, men det er jo lige der, hvor man kører 70 km/t. for stærkt, at faren er størst, og derfor skal den lige netop stå der i landsbyen, hvor det er farligst på den strækning.
Hvis der er to steder, hvor det er farligst, vil jeg sige til fru Anne Baastrup, kan man jo sætte to mobile stærekasser op.
Og man kan flytte dem i forhold til i går, i forhold til sidste uge, således at det ikke bliver den her søvnige rutine, hvor folk vænner sig til, at det skal tage 5 minutter at køre igennem fra sydgrænsen af byen til nordgrænsen af byen, uanset hvilken hastighed de kører med, men at man i stedet for har noget, der virker der, hvor det virkelig er aktuelt.
Så jeg tager i høj grad hensyn til det, fru Anne Baastrup siger.
Anne Baastrup (SF), 2011-02-03:
Jeg kan bare ikke forstå, at hr. Karsten Nonbo slet ikke kommer ind på det særlige, som jeg lægger vægt på, nemlig den landsby, der ligger langs en vej.
Vi kan godt udvide afstandshastighedskontrollen til også at omfatte de steder, hvor der er vejarbejde, for min skyld ingen alarm, men det er jo ikke landsbyerne, hr. Karsten Nonbo forholder sig til.
Hvordan kan de mennesker, der bor i den her landsby, være sikre på, at deres børn frit kan gå over vejen uden at blive kørt ned af en, der kører 30 km/t. for hurtigt?
Manu Sareen (RV), 2011-02-03:
Tak for det.
Den radikale ordfører kan desværre ikke være til stede i dag, og derfor skal jeg på vegne af Det Radikale Venstre fortælle, at vi er positivt indstillede over for beslutningsforslaget.
Fart dræber.
Det har vi også lige hørt fra den foregående ordfører, og det er fuldstændig korrekt, at det helt klart er en af de allerstørste syndere i forbindelse med trafikdræbte.
Derfor bør Folketinget også til stadighed overveje, hvorledes man hensigtsmæssigt kan sikre overholdelse af hastighedsbestemmelserne.
Afstandsbaseret hastighedsmåling kan på udvalgte strækninger være et godt bud, der kan gennemføres inden for rammerne af den økonomi, der er til rådighed.
Derfor går Det Radikale Venstre konstruktivt ind i udvalgsarbejdet herom.
Lars Barfoed (KF), 2011-02-03:
Jeg kan jo aldrig vide, om der måtte vise sig noget at komme efter.
Skulle det ske, må vi jo gøre noget ved det.
Jeg mener, at der med hensyn til habilitet er lavet en ganske grundig sikring af, at habilitetsreglerne er overholdt, og der er den gennemsigtighed omkring det, som der bør være.
Med hensyn til det sproglige er det jo, som jeg nævnte, noget, man arbejder med i en undersøgelse.
Så jeg synes sådan set, at man er godt i gang på begge områder.
Det kan vi jo få lejlighed til at besvare mere indgående måske under udvalgsarbejdet.
Som sagt er jeg meget indstillet på at give Folketingets Retsudvalg en orientering, når undersøgelserne, som er i gang på området, er færdiggjorte, og så kan vi jo ved den lejlighed lave en samlet vurdering af, om der er behov for at tage yderligere skridt.
Julie Skovsby (S), 2011-02-03:
Jeg kan forstå, at ministeren ikke har brug for hjælp fra en arbejdsgruppe på det her område.
Ved gennemgangen af de otte helt konkrete punkter, som vi altså fra socialdemokratisk side mener er værd at få i en arbejdsgruppe og få undersøgt nærmere, kunne jeg forstå, at der for størstedelen af vores punkters vedkommende ikke var noget, der skulle undersøges.
Ved den del, der handler om habilitet, altså, det her med, om man som sagkyndig kan have et engagement ved et forsikringsselskab, som jo kan være part i de her sager, er der foretaget nogle ændringer, så det selvfølgelig ikke kan ske lige i den konkrete sag eller med det konkrete selskab.
Også hjemmesiden har fået et boost.
Spørgsmålet er, om det er nok, og om det i virkeligheden ikke var værd at undersøge nærmere.
Jeg kunne også forstå, at man er i gang med at arbejde med sprogbruget.
Men der var jo mange flere punkter.
Mener man virkelig fra ministeriets side, at der ikke vil være noget at komme efter?
Anne Baastrup (SF), 2011-02-03:
Budskabet er modtaget og forstået.
Karsten Nonbo (V), 2011-02-03:
Jamen jeg er fuldkommen enig med fru Anne Baastrup.
Jeg vil bare bone dem for den højeste hastighed, de har, og ikke for en gennemsnitshastighed, og det er den højeste hastighed, de har der, hvor vejarbejderne arbejder, som jeg vil bone dem for.
Så vi er jo sådan set helt enige på det her område.
Fru Anne Baastrup er måske bare ikke så slem, som jeg er, for jeg vil virkelig have, at vi hjælper vejarbejderne.
Anne Baastrup (SF), 2011-02-03:
Budskabet er modtaget og forstået, men jeg har jo også afsluttet med at sige, at jeg ikke sender den her til afstemning.
Men jeg kan holde hr. Karsten Nonbo fast på, at vi skal have hastighedskontrol ved vejarbejde på en sådan måde, at folk bones, hvis de ikke kan respektere folks liv.
De reparerer vores veje, og så skal de også have lov til at overleve.
Det, der sker i dag, er fuldstændig vanvittigt.
Karsten Nonbo (V), 2011-02-03:
Ja, så er jeg vist sat på plads af formanden – jeg er i hvert fald på rette plads her, hvor jeg spørger fra denne gang!
Fru Anne Baastrup siger, at hun vil forfølge justitsministeren i i hvert fald de næste par måneder.
Jeg vil gå så vidt som til at sige, at jeg vil forfølge ham de næste 3-4 år, indtil han har gennemført det her, for det er nødvendigt, og jeg var glad for den åbning, der kom fra justitsministerens side.
Fru Anne Baastrup er ved at lave den samme fejl, hvis fru Anne Baastrup også vil have strækningskontrol der, hvor der er vejarbejde, for det gælder altså om, at det er der, hvor vejarbejderne går.
Altså, når man laver hastighedsnedsættelser der, hvor der er vejarbejde, starter man – og det er meget fornuftigt – i god tid med at nedskilte hastigheden, og derfor er folk et stykke tid om at komme ned i hastighed.
Jeg vil hellere have, at der står en måler lige der, hvor vejarbejderne går, der, hvor bilisterne er farlige, frem for at de bliver målt over en strækning, hvor der ikke er vejarbejde.
Så jeg vil bede fru Anne Baastrup om at lade være med at lave den samme fejl at komme med et forslag om strækningskontrol også ved vejarbejde.
Det er nødvendigt, at det er der, hvor vejarbejderne er, og så er der den fordel, ved at den er ubemandet, at den kan stå der om natten, for om natten arbejder vejarbejdere også.
Anne Baastrup (SF), 2011-02-03:
Jeg takker for debatten.
Jeg synes faktisk, at den har været vigtig, og at folk har taget det seriøst, at fart dræber.
Noget af det, man ikke rigtig har været så meget inde på, er de mennesker, der bor i den landsby, og som udsættes for, at folk kører for hurtigt.
Jeg tror, at et af de meget store problemer, når man bosætter sig i en landsby, er angsten for, at børnene bliver slået ihjel.
Når det så er sagt, har jeg altså tænkt mig at blive ved med at presse den nuværende justitsminister – det er han muligvis kun i de næste par måneder – til at holde fast i, at dette er en fælles beslutning i Folketinget, der går på, at nu skal vi altså udnytte ny teknologi, og vi skal sikre, at ny teknologi er med til at få antallet af dræbte og antallet af trafikuheld ned, for det kan lade sig gøre.
En af grundene til, at jeg er optaget af afstandshastighedskontrol i bynære områder, er den historie, som jeg hørte om en far, som kørte med sin 19-årige datter.
Han satte farten ned, fordi der var en hastighedskontrol, og så sagde datteren: Hvorfor kører du ikke bare over i den anden side, så kommer du uden om den?
Det er nogle af de historier, der gør, at jeg måske er lidt usikker på, om folks evne og vilje til rent faktisk at sætte farten ned også er til stede.
Mobile ATK’er vil muligvis kunne afhjælpe det problem.
Derfor kunne jeg forestille mig at udvide det her beslutningsforslag gennem nogle ændringsforslag, så vi også laver afstandshastighedskontrol der, hvor der er vejarbejde.
Men set i lyset af, at det hele så bliver stemt ned, gør jeg det ikke.
Jeg lader det ikke komme til afstemning.
Men jeg vil til enhver tid holde den siddende justitsminister og de øvrige trafikordførere fast på, at det skal gennemføres.
Jeg har fået accept fra De Radikale af, at vores forslag er godt.
Jeg ved, at også Enhedslisten støtter det.
Jeg synes så, at vi i det fremtidige arbejde skal gå den anden vej og sikre, at der ikke af administrative eller økonomiske grunde, som justitsministeren sagde, alligevel ikke sker noget som helst.
Så vil jeg bare minde om, at i Frankrig har de jo forskellige typer af ATK’er, og i Frankrig har de færre ansatte til at ordne det, og Frankrig er et land, der udskriver betydelig flere bøder end Danmark.
Så det er ikke administrationen, der skal forhindre os i at få det digitaliseret.
Vi ved også, at relativt kort tid efter, at ATK’erne er sat op, vil man på baggrund af bødeindtægter, sparede sundhedsudgifter og færre dødsfald få pengene tjent ind.
Derfor holder jeg os alle sammen fast på, at dette er et vigtigt trafikpolitisk tema, og jeg satser på, at vi inden for et par måneder får ministerens forslag, og så kan vi rulle det hele ud til sommer.
Tak for debatten.
Julie Skovsby (S), 2011-02-03:
Jeg er glad for det arbejde, som justitsministeren har sat i gang, og som vi også kan få indblik i i fremtiden, men det her forslag handler jo om at komme lidt bredere ud.
Vores forslag går på en bred arbejdsgruppe, hvor der kan være mange forskellige organisationer og interessenter med.
De er nævnt i beslutningsforslaget, og ministeren kender dem.
Det, jeg egentlig vil spørge til, er, om det ikke kunne være en god idé også at få sat det ind i en større kontekst, så det ikke kun bliver på nogle meget snævre områder, man får undersøgt den kritik, der har været rejst, men også får hørt, hvordan relationen til domstolene er, hvordan det harmonerer med det lovgivende mandat, og hvordan det er i forhold til patientorganisationerne og alle de andre, som jo også er inde i hele den her proces.
Lars Barfoed (KF), 2011-02-03:
Jeg vil gerne takke ordførerne for den positive modtagelse af forslaget.
Baggrunden er, som sagt af flere, at det på nuværende tidspunkt er sådan, at der kun er gennemført et enkelt gruppesøgsmål, og det er jo en lidt begrænset erfaring at foretage en overvejelse på baggrund af.
I den proces, der har været, er mit indtryk, at bestemmelserne har fungeret godt og efter hensigten.
Men efter min og regeringens opfattelse er det altså mest hensigtsmæssigt, at revisionen af loven bliver udskudt til et tidspunkt, hvor man må forvente, at der har været gennemført flere gruppesøgsmål, og hvor der derfor vil foreligge et bedre grundlag for overvejelserne om en eventuel indholdsmæssig revision af reglerne.
På baggrund af drøftelsen her, hvis man kan kalde det det, eller i hvert fald indlæggene fra ordførerne ser jeg frem til en velvillig behandling af lovforslaget i Retsudvalget, hvor jeg vil besvare de spørgsmål, der måtte være – selv om jeg her vurderer, at der nok ikke er så mange spørgsmål, men skulle der være nogle, vil jeg gerne besvare dem.