Inger Støjberg (V), 2009-05-29:
Jeg synes, det er en helt utrolig mistillid, man hører fra oppositionens side til kommunerne og dermed jo også til socialdemokratiske borgmestre og Socialistisk Folkepartis medlemmer rundtomkring i kommunerne osv. Det synes jeg er underligt.
Jeg synes også, det er underligt at skulle stå og høre på det sådan en dag som i dag.
Det er jo i øvrigt en betragtning, som jeg deler med en socialdemokratisk borgmester, nemlig hr. Erik Nielsen, der er borgmester i Rødovre, som op til førstebehandlingen sagde, at der findes to Socialdemokratier: Der findes dem på Christiansborg, og så findes der os ude i kommunerne.
Jeg har godt nok forsøgt at overbevise mine socialdemokratiske venner inde på Christiansborg om, at det her er den rigtige måde at gøre det på.
Men de vil ikke lytte.
Det siger han selvfølgelig, fordi han er klar over, at kommunerne kan varetage den her opgave.
Og det er jo ikke en hvilken som helst borgmester, vi taler om.
Det er jo den borgmester, der er formand for Kommunernes Landsforenings arbejdsmarkedsudvalg.
Mit svar til hr. Eigil Andersen er: Det er dog en utrolig mistillid at have til landets kommunalbestyrelsesmedlemmer.
De lovforslag, som vi behandler her, både L 184 og senere også L 185, skaber grundlaget for etableringen af et enstrenget kommunalt beskæftigelsessystem, som betyder en administrativ forenkling og en mindre bureaukratisk indsats for at hjælpe de ledige tilbage i beskæftigelse.
Samtidig vil der også fremover være en stærk national beskæftigelsesindsats, der kan udnytte mulighederne for at øge beskæftigelsen i alle landsdele.
Det har været nævnt, at reformen ikke bør gennemføres på grund af vurderingerne i Rigsrevisionens seneste rapport om kommunernes beskæftigelsesindsats.
Hertil kan jeg meget klart sige, at jeg er uenig.
Vi ved, at en aktiv beskæftigelsesindsats er vejen til flere i arbejde, og regeringen har derfor gennem de sidste 7½ år gjort op med tidligere tiders politik.
Vi mener ikke, at ledige kontanthjælpsmodtagere skal overlades til passiv forsørgelse, og vi mener ikke, at fokus og investeringer i den aktive beskæftigelsespolitik kun skal komme de forsikrede ledige til gode.
Men vi er ikke i mål endnu.
Rigsrevisionens undersøgelse af jobcentrenes beskæftigelsesindsats over for kontanthjælpsmodtagere viser bl.a., at mange jobcentre ikke sikrer, at kontanthjælpsmodtagere får den aktive indsats, som de har krav på.
Det ved vi også fra de løbende målinger på Jobindsats.dk, så det kommer ikke bag på mig.
Lovforslagene sikrer, at jobcentre med én ledelse, én økonomistyring og én samlet finansiering fremover vil være bedre rustet til fremtidens udfordringer end jobcentre med to af hver.
Omorganiseringen vil frigøre ressourcer fra den daglige administration, som i stedet kan bruges på service til virksomheder og over for borgere.
Tidspunktet for en omorganisering er således velvalgt, da den vil frigive ressourcer til ledige og til virksomheder, og det vil jo så betyde, at det også er nu her, må man sige, at der er særlig brug for det, da vi jo oplever en stigende ledighed.
Rådighedsloftet har været kritiseret for at ville medføre, at forsikrede ledige sendes i billig aktivering.
Jeg kan hertil sige, som jeg også tidligere har oplyst over for Arbejdsmarkedsudvalget, at rådighedsloftet fortsat er således, at de hidtidige statslige udgifter pr. aktiveret kan opretholdes i de fleste kommuner, uden at de støder ind i rådighedsloftet.
Når det gælder den fremtidige anvendelse af private aktører, vil jeg gerne fremhæve, at lovforslaget ikke er et udtryk for, at jobcentrene skal privatiseres.
Derimod skal anvendelsen af private aktører i jobcentrene ske på en måde, der bedst muligt hjælper de ledige i job.
Modellen sikrer, at der kommer til at gælde en fælles, enkel og ikke mindst ubureaukratisk regel for køb af aktive tilbud og forløb hos andre aktører, uanset om det er en forsikret eller en ikkeforsikret ledig, der skal have et tilbud, eller det er et forløb hos en anden aktør.
Det enstrengede kommunale beskæftigelsessystem indebærer, at kommunerne fra den 1. januar 2010 overtager ansvaret for finansieringen af udgifterne til arbejdsløshedsdagpenge og til aktivering af forsikrede ledige.
Regeringen har foreslået en finansieringsmodel, der giver kommunerne meget stor økonomisk tryghed, især i de første år, hvor ledigheden formodentlig vil være relativt høj.
Oppositionen har fremsat mere eller mindre absurde påstande om, at regningen skulle ende i børneværelset eller på plejehjemmet, og at finansieringsansvaret betyder voldsomme velfærdsforringelser i kommunerne.
Det er ganske enkelt noget vrøvl.
Ingen kommuner risikerer at tabe så mange penge, at det på nogen måde kan skabe usikkerhed om kommunens økonomi, og samlet set kompenseres kommunerne jo fuldt ud for udgifterne, uanset om ledigheden stiger eller falder.
Der er simpelt hen tale om en skræmmekampagne fra oppositionens side.
Flere gange er der under behandlingen af lovforslagene blevet rejst spørgsmål om det retssikkerhedsmæssigt betænkelige i at sammenlægge Arbejdsmarkedets Ankenævn og Ankestyrelsens Beskæftigelsesudvalg.
Jeg har sagt det før, og jeg siger det gerne igen: Der er ingen grund til at være bekymret for retssikkerheden i forhold til en sammenlægning af de to klageinstanser.
Alle, der kan få behandlet deres sag i Arbejdsmarkedets Ankenævn i dag, vil fremover kunne få behandlet deres sag i Ankestyrelsens Beskæftigelsesudvalg.
Behandlingen vil desuden ske lige så intensivt, som den sker i dag, og Ankestyrelsens Beskæftigelsesudvalg er lige så uafhængigt som Arbejdsmarkedets Ankenævn.
Til sidst vil jeg gerne takke for den, må man sige, ualmindelig engagerede behandling, det her lovforslag har fået i Tinget, og ikke mindst også den ualmindelig engagerede behandling, det har fået under udvalgsmøderne.