Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-10-06:
Tusind tak for debatten i dag.
Den har været lang, og den har vel i virkeligheden mest båret præg af, at den nye opposition ikke har fundet ud af, hvilket ben den skal stå på.
Skal man være sur på regeringen, fordi den overholder sine valgløfter, eller skal man tværtimod være sur på regeringen over, at den ikke overholder sine valgløfter.
Det er svært at vælge, men vælges skal der.
Det har jo bragt minder om valgkampen frem, men jeg vil også godt i al fredsommelighed minde om, at valget har været afholdt, danskerne har talt, vi har fået et nyt Folketing, og vi har fået en ny regering.
Og det er en regering, som på trods af den lidt sure stemning, der har været i oppositionen i dag, er helt overbevist om, at det er godt for Danmark at få et bredt samarbejde ikke bare her i Folketinget, men også uden for Folketinget.
Det er også en regering, som har fremlagt det mest omfattende regeringsprogram
nogen sinde
Vi udstikker en ny kurs for Danmark, og det er en kurs, der tager fat om Danmarks alvorlige økonomiske problemer – en kurs, der bringer Danmark ud af krisen, og som samtidig udvikler vores velfærd, vores uddannelser og vores grundlæggende fællesskab.
Nu har jeg hørt en del tale om i dag, at regeringen skulle have begået løftebrud, og jeg har hørt det sagt med en sådan intensitet, at jeg faktisk kan være lidt i tvivl om, hvad oppositionen egentlig mener, altså om de egentlig er bekymrede for, om der i forhold til den tidligere regering bliver for lidt forskel på regeringens politik, eller om der bliver for meget forskel.
Nogle gange kan man jo godt frygte, at oppositionens kritik egentlig handler om, at man er bekymret for, at bruddet med tidligere tiders politik ikke bliver tilstrækkelig markant.
Jeg vil godt sige til oppositionen, at det sådan set er en frygt, jeg deler.
Der er vel ingen, der har lyst til at vende tilbage til en kurs, hvor man var ligeglad med, at ungdomsledigheden steg, at det stagnerede i forhold til uddannelse, eller vende tilbage til en kurs, hvor man accepterede, at der var et kæmpe hul i statskassen på 85 mia. kr. Jeg kan derfor glæde oppositionen: Den kan være helt tryg.
Oppositionens politik bliver ikke videreført.
Den kan ånde lettet op.
For med en ny regering kommer der også en ny økonomisk politik.
Danmark får en kickstart.
Vi fremrykker investeringer for 10 mia. kr., og der er ingen tvivl om, at det netop vil skabe job i den private sektor.
Men vi gør jo mere end det.
Vi investerer i uddannelse.
Vi indbyder til forhandlinger om en trepartsaftale, som skal sikre større arbejdsudbud.
Vi inviterer til en skattereform.
Vi vil gennemføre en grøn omstilling af dansk økonomi, så vi igen kan blive en grøn vindernation.
Vi vil føre en politik, hvor alle, der kan bidrage, kommer til at bidrage, og vi vil føre en politik, hvor der skabes integration og ikke opbygges barrierer.
Samtidig vil vi sikre, at vi har indtægter til at gøre nogle af de ting, vi gerne vil.
Så bare rolig, oppositionen kan ånde lettet op.
Danmark har ikke bare fået en ny regering, vi har også fået en ny politik.
Tiden er til at samarbejde, og jeg håber selvfølgelig også, at det her bliver en enlig svale, så vi nu kan komme videre med netop samarbejdet.
Lad mig nævne de mest centrale områder, hvor regeringen viser en ny retning og konkrete nye løsninger.
Det er et ambitiøst mål, men det er nødvendigt.
Vi vil også bringe balance i økonomien, ikke ved nedskæringer, der ødelægger vores velfærd, ikke ved at øge uligheden, men med en offensiv økonomisk politik, så vi kan udvikle og modernisere Danmark med tryg velfærd til danskerne, flere penge til sundhed, bedre uddannelser og grøn omstilling.
Vi sigter rigtig højt.
For hvis vi i Danmark skal bevare den velfærd, som vi er så glade for, bliver vi nødt til at sikre, at arbejdsudbuddet bliver øget.
Det vil vi gennemføre, og vi vil gennemføre det med en moderne helhedsløsning for Danmark, hvor vi arbejder mere, hvor vi får nye indtægter, og hvor vi derfor har råd til det gode samfund, vi gerne vil have.
Vi skal udvikle, ikke afvikle.
Vi skal modernisere frem for at skære ned.
Venstre talte meget i valgkampen om vækst, men efter valget må jeg sige, det mere virker, som om at den eneste vækst, man er optaget af, er i antallet af millionærer.
For det er jo egentlig interessant, at Venstre og Konservative overdrager en økonomi, hvor der er et underskud på 85 mia. kr., et kæmpe tab af arbejdspladser, en fordobling af ungdomsarbejdsløsheden og en vækst, der halter.
Man skulle tro, at det Danmark og de fejl, der overleveres til denne regering, ville påkalde sig en vis ydmyghed.
Man skulle tro, at det påkalder sig en stærk og brændende lyst til at gøre noget for de mennesker, der mister deres arbejde.
Men nej, Venstre har i dag først og fremmest været optaget af millionærernes vilkår.
Det er det eneste, Venstres medlemmer har spurgt om i dag.
Igen og igen har man hørt bekymrede spørgsmål om, hvordan det vil gå med millionærernes skat.
Jeg vil godt understrege, at jeg intet særskilt ønske har om at være imod millionærerne.
Der må gerne være mange millionærer i Danmark, men omvendt må jeg også sige, at med den krise, som vi står i, tænker jeg ikke, at det er den gruppe, vi behøver at ofre mest tid på under folketingsdebatten her.
Venstre har vist, hvor de står.
Ideen om, at Venstre var et moderne arbejderparti, led en krank skæbne i dag.
Et andet vigtigt område, som vi er optaget af, er uddannelse.
Vores helhedsløsning fokuserer på, hvordan vi kan modernisere vores samfund, så vi kan skabe vækst mange år fremover, og derfor lægger vi op til en massiv indsats på uddannelsesområdet.
Og vi er naturligvis også lydhøre over for den diskussion, der rejser sig om samarbejde om uddannelse med Færøerne.
Den forrige regering kiggede også på uddannelse.
De sagde, de ville gøre noget, men der skete ingenting.
Så vidt jeg husker, indledte hr. Lars Løkke Rasmussen et 360-graders-eftersyn af folkeskolen, men der sker af og til det, når man går rundt i en cirkel, at man ender det samme sted, som man startede.
Det var også det, der skete for den forrige regering.
Det er lidt ærgerligt, men vi vil gerne bringe folkeskolen videre, og vi vil gerne bringe uddannelsen videre, og vi vil hellere end gerne gøre det med oppositionen.
Et tredje område, hvor man vil se et markant kursskifte i dansk politik, er inden for klima og miljø, hvor vi vil have en ny, markant politik.
I 1990'erne gjorde vi det.
Da gjorde vi Danmark til et foregangsland inden for klima-, miljø- og energiområdet.
Og regeringen agter at sætte Danmark i front igen.
Vi skal skrue op for tempoet i den grønne omstilling med flere vindmøller, mere biomasse, mere biogas og ved at spare på energien.
Og alt det skal ske i et tæt samarbejde mellem offentlige og private virksomheder.
Mere offentligt-privat samarbejde er godt for Danmark.
Vi vil fremlægge forslag til en betalingsring, for der er brug for nye løsninger på det trængselsproblem, som plager mange virksomheder og lønmodtagere i dagligdagen.
Vi vil fremlægge et ambitiøst energiudspil, og vi vil forhandle med alle Folketingets partier for at nå frem til en løsning.
Vi takker naturligvis også hr. Edmund Joensen for tilbuddet om, at det kunne være en god idé at samarbejde med Færøerne på netop dette område.
Lad mig bare være helt ærlig.
Vi har kæmpe ambitioner på dette område, og vi har intet problem med, at der er en fugl, at der er en fisk, at der er en frø, der får det lidt bedre under denne regering.
Sundhedsområdet er der heller ikke så mange, der har talt om i dag – der har været nogle herovre på den anden side.
Men på sundhedsområdet er det vigtigt for os, at alle får lige adgang til et godt sundhedssystem – alle, uanset pengepung – og det er derfor, vi vil afskaffe fradraget for sundhedsforsikringer.
Jeg har ikke nogen problemer med, at folk har sundhedsforsikringer, men hvorfor skal de have skattefradrag til at have det?
Vi vil have størst fokus på de mest syge, og derfor er vi nødt til at prioritere.
Vi vil blive bedre til at forebygge kræft, vi skal forbedre vores kræftbehandling.
Vi vil, som jeg også sagde i åbningstalen i tirsdags, sikre, at psykiske sygdomme tages lige så alvorligt som de fysiske.
Vi tager hånd om også de mest sårbare mennesker i vores samfund, vi er hele Danmarks regering.
Et af de store temaer i dagens debat har været ulighed, og det kan man jo egentlig kun være rigtig godt tilfreds med.
På den måde har det jo egentlig være en god dag, faktisk nærmest historisk, vil jeg sige.
For jeg har aldrig, aldrig hørt de borgerlige partier være så bekymret for, om der blev for meget ulighed, og også bekymret for, om der blev lavet lagkage i de små hjem, og hvad en sådan koster.
Jeg synes, det er rørende.
Man forstår, at man nu i de borgerlige partier egentlig er begyndt at være bekymret for, om uligheden vokser.
Det er selvfølgelig en god erkendelse – lidt sent – men det er et rigtig godt udgangspunkt, synes jeg, for regeringens arbejde.
For denne regering agter at gøre op med fattigdomsydelserne.
Vi gør op med den tanke, at ved at gøre fattige endnu fattigere bliver Danmark rigere.
Så jeg vil godt sige det igen: Væk med fattigdomsydelserne, væk med kontanthjælpsloftet, væk med starthjælpen.
Det har vi lovet de familier, som blev ramt af den politik, som VKO stod for, og det løfte vil vi indfri hurtigst muligt.
Det vil jeg love de familier, som er blevet ramt, og det vil jeg også love Enhedslistens fru Johanne Schmidt-Nielsen.
Afskaffelse af fattigdomsydelser vil have allerhøjeste prioritet allerede på næste års finanslov.
Vi skal behandle mennesker ordentligt, alle skal have mulighed for at deltage i samfundet, ingen skal holdes udenfor.
Vi venter så spændt på, hvad Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti agter at stemme, når Folketinget skal tage stilling til det her.
For efter hvad man har hørt i dag, må man forstå, at det er noget, der ligger Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti meget på sinde, og derfor er jeg meget, meget spændt på, hvordan det gøres op, når man skal stemme her i salen. En anden konsekvens af valget er, at der skal føres en ny udlændingepolitik.
Ingen skal være i tvivl.
I Danmark skal vi have en robust og en retfærdig udlændingepolitik, men vi skal også have en ny balance.
Væk med pointsystemer.
Vi skal have en politik, der virker – ikke symbolpolitik.
Vi har ikke noget problem med at stille krav til mennesker, men det skal selvfølgelig være rimelige krav, der fremmer integrationen, frem for urimelige barrierer.
Vi skal bygge mennesker op, ikke bryde dem ned.
Ja, vi ønsker en ny tilgang til udlændinge og integration.
Jeg har derfor et lille håb om, at der kan indgås brede alliancer om en ny balance.
Jeg tror, at der er rigtig mange vælgere hos De Konservative og hos Venstre, som ønsker det, og de skal være velkomne.
Vi vil gerne skabe en ny balance sammen med Venstre, Konservative, Liberal Alliance for en ny vej for dansk udlændingepolitik.
En ting, der næsten ikke har fyldt noget i debatten, har været udenrigspolitikken.
Det ser jeg egentlig ikke som et tegn på, at Folketinget ikke er optaget af de ting, der foregår uden for vores grænser, eller ikke er optaget af Danmarks rolle og muligheder i verden, næh, jeg ser det snarere som en støtte til regeringens politik, og det vil jeg gerne kvittere for.
For udenrigspolitikken er også noget, som denne regering vil tage meget alvorligt.
Efter nytår overtager Danmark formandskabet for EU.
Det skal vi bruge aktivt, og vi skal i fællesskab med de andre europæiske lande komme ud af den økonomiske krise.
Vi skal styrke grundlaget for en ansvarlig vækst og en øget beskæftigelse, og vi skal sammen med de øvrige europæiske lande sikre sociale hensyn, ligesom vi skal sikre miljøet.
Vi vil gøre op med forsvarsforbeholdet, fordi det afskærer Danmark fra at være med i vigtige beslutninger om fred og sikkerhed.
Danmark skal selvfølgelig vise et særligt ansvar for verdens fattigste, og derfor vil vi styrke udviklingsbistanden.
Vi skal også være parate til – og altid være parate til det – at yde et bidrag for fred og sikkerhed, ikke kun ved at være med i de skarpe militæroperationer, men også ved at tage ansvaret for blød sikkerhed.
Danmark vil tage ansvar for verden, og det gælder selvfølgelig også fremtidens samarbejde om Arktis.
Her arbejder Danmark naturligt sammen med de andre nordiske lande og naturligvis også sammen med Grønland og Færøerne.
Der er ingen tvivl om, at regeringen ønsker et stærkt og et respektfuldt samarbejde i rigsfællesskabet.
Hr. Sjúrður Skaale sagde, at det aldrig må blive sådan, at vores forhold kun er reguleret af paragraffer, og det er jeg meget enig i.
Han sagde også, at det handler om politisk forståelse, og det er jeg også meget enig i.
Tillad mig også at tilføje, at både forholdet mellem Danmark og Grønland og forholdet mellem Danmark og Færøerne i lige så høj grad handler om blodets bånd.
Der er rigtig mange, der er i familie med hinanden, der er rigtig mange, der har venner og bekendte i begge dele af riget, og det skal vi selvfølgelig også respektere.
Derfor har jeg en fornemmelse af, at ligegyldigt hvor mange diskussioner vi får om de her spørgsmål – og det skal vi nok få – så vil der altid være det blodets bånd, der holder os sammen og aftvinger den respekt, som man skal have i disse diskussioner.
Fru Sara Olsvig sagde det meget tydeligt: Hun ønsker, at man i Grønland går i gang med denne diskussion om en grønlandsk forfatning.
Jeg vil sige det ligeud: Regeringen anerkender selvfølgelig princippet om folkenes ret til selvbestemmelse.
Derfor anerkender vi også, at man både i Grønland og i Færøerne ønsker at nedfælde sin egen forfatning og nogle af de værdier, som binder folkene sammen.
Jeg lægger selvfølgelig også vægt på, at det – som hr. Sjúrður Skaale også sagde – sker i overensstemmelse med det rigsfællesskab, vi nu engang har.
Fru Sara Olsvig og fru Doris Jakobsen talte også om grønlændere i Danmark og om retsplejen i Danmark og Grønland.
Jeg vil gerne opfordre til, at vi ser på det i fællesskab, i fælles dialog, og det gælder i hele den større diskussion, der er om grønlænderes forhold i Danmark.
Der er ingen tvivl om, at vi står over for noget nyt.
Der er mange, der ikke ved, om de skal synes, at det er nyt, eller det bare er det gamle, men vi står over for en ny tid med en ny regering, og vi har altså tænkt os også at føre en ny politik for Danmark.
Det regeringsprogram, vi har lagt frem, er et regeringsprogram, som bygger på et ægte samarbejde, hvor vi har forståelse for, at ingen af de partier, som samarbejder om regeringsgrundlaget, har fået 90 mandater.
Det betyder også, at man skal bøje sig mod hinanden for at få resultater.
Jeg tror egentlig, det er meget godt, at vi i det danske Folketing husker på, at der ikke er nogen partier, som har 90 mandater.
Og det er vel egentlig meget sundt, at vi skal lytte til hinanden, at vi skal prøve at forstå, og at vi skal prøve at finde løsninger sammen.
Jeg er ikke i tvivl om, at vi, hvis vi kan gøre det, så opnår de bedste løsninger.
Vi er i hvert fald klar, den nye regering er klar.
Vi er klar med en ansvarlig og solidarisk økonomisk politik, med en genrejsning af uddannelserne, med en ambitiøs klimapolitik, ikke kun i ord, men også i handling.
Vi er klar med en genopretning af hele det sociale område, vi vil behandle de svageste anstændigt, og vi er klar med en robust og retfærdig udlændingepolitik, væk med symbolpolitikken.
Vi er klar med en EU-politik, hvor vi trækker os ud af dødvandet og ind i samarbejdet med et globalt ansvar for verdens fattigste.
Tak for ordet, formand.