runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kim Andersen (V), 2008-05-16:
Jeg vil gerne starte med at takke Dansk Folkeparti for at have fremsat dette beslutningsforslag.
I Venstre er vi helt enige i intentionerne i forslaget.
Vold inden for hjemmets fire vægge er helt uacceptabelt.
Vold og voldtægt er en ganske alvorlig forseelse, en forbrydelse, som skal straffes, og der skal ikke være forskel på, om det foregår inden for hjemmets fire vægge, eller om det foregår ude i det offentlige rum.
Vi ser frem til at få resultatet af den lupundersøgelse, for vi er af den klare opfattelse, at de strafskærpelser, som VK-regeringen har gennemført også på det her område, altså skal slå igennem i praksis.
Det er en ganske uacceptabel form, når der praktiseres vold i hjemmet.
Om det så er over for kvinder, over for mænd, over for børn eller over for samlevende af samme køn, så er og bliver det en voldsom, grim kriminel handling, som vi ikke som samfund må og vil acceptere.
Derfor ser vi meget frem til at få den redegørelse fra Rigsadvokaten, og jeg kan love forslagsstillerne og andre, at vi i Venstre vil følge dette område tæt.
Vores politik er helt klar: Strafudmålingen skal sidestilles med anden vold og voldtægt, og vi ser ikke behovet for, at der skal være særlig formildende omstændigheder i, at man kender det menneske, som man slår eller øver vold imod.
Det er i og for sig en besynderlig begrundelse, som hører en eller anden fjern fortid til.
Vi støtter forslagsstillernes intentioner, men vi kan ikke konkret, formelt støtte beslutningsforslaget her, fordi vi må afvente den redegørelse, som vi får fra Rigsadvokaten.
Hvis den så i øvrigt ikke lever op til intentionerne, kan jeg på Venstres vegne love, at vi vil forfølge dette spørgsmål nidkært.
Jørgen Poulsen (NY), 2008-05-16:
Jeg skal sige, at jeg afløser hr. Naser Khader som ordfører i den her sag.
I Ny Alliance er vi jo bestemt glade for, at der sættes øget fokus på partnervold.
Forleden, da man her i Tinget behandlede Socialdemokratiet og SF's forslag om behandlingsdomme, var vi også med på det forslag.
Vold mod partnere er lige så kriminelt som al anden vold.
Vi støttede Socialdemokratiets og SF's forslag, fordi vi synes, det er vigtigt, at man effektivt får gjort noget ved dem, der udfører volden mod deres partnere.
Nu står vi så med et forslag om øgede straffe.
Der er ingen tvivl om, at det selvfølgelig også er at gøre noget i forhold til den voldsudøvende partner, og der er heller ingen tvivl om, at der er et stort hensyn at tage til retsfølelsen i den slags sager.
Men vi tror ikke så meget på, at højere strafferammer er vejen frem på det her område, og derfor synes vi, at vi vil fastholde de eksisterende strafferammer, og vi kan ikke støtte forslaget.
Marlene Harpsøe (DF), 2008-05-16:
Nu er det jo også sådan, at jeg er ligestillingsordfører, og som ligestillingsordfører må jeg sige, at det generer mig utrolig meget, at der skal være en slags rabat til f.eks. en voldelig ægtemand i sådan nogle sager om partnervold.
Jeg vil gerne høre, om det ikke også generer Socialdemokraterne, som vi jo ofte hører går meget ind for ligestilling, at en voldelig ægtemand kan få rabat for at have tæsket sin kone gul og blå.
Karen Hækkerup (S), 2008-05-16:
Det kan under ingen omstændigheder accepteres, at der gives rabat, fordi det udelukkende drejer sig om familierelaterede voldstilfælde.
Det har vi også tilkendegivet på det møde, vi havde hos Rigsadvokaten, hvor jeg netop gjorde meget ud af at sige, at der ikke er noget, der hedder mindre alvorlig vold eller mindre alvorlig voldtægt.
Vold er vold, og voldtægt er voldtægt, og der skal være nogle strafferammer.
Det ændrer bare ikke ved, at vi også skal have fokus på behandling, som Dansk Folkeparti hele tiden glemmer, og så skal vi i øvrigt også have fokus på, at vold sker i socialt udsatte familier.
Vi kan se fra de tal, der bliver lagt frem, at på krisecentrene, hvor der jo typisk bor kvinder, der har været udsat for vold i hjemmet, er 43 pct. af de kvinder, der henvender sig dér, kvinder med anden etnisk baggrund, og kun hver femte af dem er i arbejde.
Vi har altså en udsat gruppe, som vi bliver nødt til at have særlig fokus på, og det synes jeg måske også at Dansk Folkeparti skulle tænke yderligere på i stedet for kun at have fokus på strafferammerne.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2008-05-16:
Også i den rækkefølge!
Undskyld!
Nu skal jeg jo se, om jeg kan huske spørgsmålet.
Men jeg vil sige: Nej, man kan selvfølgelig have mange forskellige fornemmelser af, hvad det er, der gør, at folk enten anmelder eller ikke anmelder en forbrydelse.
Det, man også kan have en fornemmelse af, er faktisk, at der er mange inden for parforhold, som ikke anmelder vold, netop fordi de er bange for, at det fører til fængsel.
Så jeg tror, det er mere kompliceret, end fru Marlene Harpsøe fremstiller det.
Men når det er sagt, vil jeg sige, at fru Marlene Harpsøe i virkeligheden skulle glæde sig over det budskab, jeg kom med i dag.
Det er, at Det Radikale Venstre er enig med Dansk Folkeparti i, at lige skal straffes lige.
Og derfor afventer vi selvfølgelig i spænding Rigsadvokatens redegørelse, som justitsministeren har lovet at hun vil respektere og fremsætte forslag på baggrund af, hvis det skulle være sådan, at lige ikke straffes lige.
Marlene Harpsøe (DF), 2008-05-16:
Jeg vil først sige tak for opdateringen - selv rettet mod mig - og så vil jeg i forhold til det andet sige, at mange af ofrene i dagens Danmark jo godt ved, at deres voldelige ægtemand vil få en latterlig mild straf i forhold til andre voldsforbrydere.
Tror du ikke, at det kan have en effekt på, at man ikke rigtig ønsker at få vedkommende straffet, for det nytter jo alligevel ikke noget, det føles ligegyldigt, nyttesløst; forbryderen kan jo være ude af fængslet meget kort tid efter?
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2008-05-16:
Nu skal man passe på, hvor meget man vil opdatere.
Så vidt jeg erindrer, var B 85 fremsat af en række andre partier, men ikke af Det Radikale Venstre - bare for lige at have det på plads.
Vi er nok uenige om, hvad det er, der kan motivere.
Vi er ikke enige i Dansk Folkepartis tro på, at jo højere straffen i forhold til en forbrydelse er, jo større vil motivationen for at anmelde den være.
Marlene Harpsøe (DF), 2008-05-16:
Jeg vil starte med at opdatere hr. Simon Emil Ammitzbølls hukommelse i forhold til det forslag, som bl.a. Det Radikale Venstre var forslagsstiller til, nemlig det forslag om behandling af voldelige ægtemand.
Det, som forslaget egentlig gik ud på, var, at hvis en mand var voldelig mod sin hustru, skulle han have en betinget dom.
Det vil sige, at han ikke ville ryge i fængsel, men han skulle modtage behandling.
Og der mener vi i Dansk Folkeparti, at det jo ikke ligefrem er motiverende for at gå i behandling, at man slipper for straf.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2008-05-16:
Det er på mange måder et sympatisk beslutningsforslag, som Dansk Folkeparti har fremsat her i dag, for det gibber selvfølgelig lidt i os alle sammen, når vi hører om, at der er en form for strafrabat for vold begået mellem partnere i forhold til vold begået i andre situationer.
Men det er jo en sag, som justitsministeren allerede har skarpt fokus på.
Det er jo sådan, som medlemmer af Folketingets Retsudvalg vil vide, at justitsministeren den 14. september sidste år svarede på spørgsmål nr. S 444 om netop samme emne og gjorde rede for, at Rigsadvokaten var i gang med en nærmere vurdering af sager om vold i familierelationer i forhold til sager om tilsvarende vold i andre relationer.
Der vil nu blive lavet en gennemgang og set på, hvad det kan skyldes, at der kan være en forskel i strafniveauet.
Er det, fordi der er særlige omstændigheder i disse sager, eller er det, fordi der tale om en egentlig strafrabat?
I Det Radikale Venstre er vi generelt ikke tilhængere af regeringens strafniveau på forskellige områder, men når det er sagt, synes vi selvfølgelig, at lige skal straffes lige.
Derfor tager vi også til efterretning, hvad det er, Rigsadvokaten kommer frem til, og dermed hvad justitsministeren eventuelt måtte fremlægge i den nye folketingssamling.
Jeg kan ikke lade være med at tilføje endnu en ting, nemlig at vi for få uger siden behandlede et beslutningsforslag, B 85, her i Folketingssalen, der handlede om alternative straffe i forbindelse med partnervold, netop for at prøve at se, om man kunne løse nogle af de her konflikter på en anden måde, fordi der er gode erfaringer med det i nogle forsøg, der har været i København og Odense, tror jeg.
Det vil man prøve at udbrede og gøre til nationale forsøgsordninger for alternative straffe for partnervold.
Det var der ikke flertal for her i Folketingssalen, og Dansk Folkeparti, som er forslagsstiller på dette forslag, kunne åbenbart heller ikke bakke det op, da det handlede om at prøve at se, om vi kunne dæmpe volden internt i hjemmene.
Forslaget er, som også flere andre ordførere har været inde på, unødvendigt, fordi justitsministeren allerede har taget hånd om denne problematik, og vi har sådan set fuld tillid til, at Rigsadvokaten og justitsministeren kan tage vare på den undersøgelse, og når justitsministeren eventuelt kommer med et forslag, så vil vi tage stilling på baggrund af det og Rigsadvokatens redegørelse.
Tom Behnke (KF), 2008-05-16:
Nu tror jeg, at fru Marlene Harpsøe skal læse sit eget forslag og blive bevidst med sig selv om, hvad det er, man ønsker at foreslå.
For i forslaget står der klart og tydeligt, at straffen for hustruvold og anden partnervold forhøjes, således at den bliver lige så hård, som for anden vold.
Det er det, forslaget siger.
Så kan fru Marlene Harpsøe jo ikke stå her nu og afæske mig, om jeg synes, at man skal straffe hårdere, når der er tale om vold i parforhold, fordi det er et fortroligt og intimt forhold, og at det bør være strafskærpende.
Hvis det er det, som Dansk Folkeparti mener, skal man stille forslag om det.
Men det har man ikke gjort, man har fremsat forslag om det, som vi er hundrede procent enige i, nemlig at ligeartet vold skal straffes ens.
Og det er på vej igennem systemet, og derfor er beslutningsforslaget stadig væk inderligt overflødigt.
Nu siger fru Marlene Harpsøe, at det her forslag længe har været på vej.
For det første er det således, at det kan dokumenteres, at forslaget først er blevet fremsat, efter man kendte regeringens og ministerens holdning.
Sådan er det.
For det andet: Skulle det nu være således, at Dansk Folkeparti havde gjort sig de her tanker tilbage i 1952, er det jo således, at selv om man har fremsat et forslag, kan man godt trække det tilbage, hvis det viser sig, at det, man vil foreslå, rent faktisk er blevet gennemført, imens man var på vej igennem maskineriet.
Så lang er den, og derfor mener jeg slet ikke, at man kan komme med det argument, at man har været længe undervejs.
Et forslag, der kommer til debat i Folketinget, kan jo trækkes tilbage på et hvilket som helst tidspunkt, når man konstaterer, at det, man foreslår, faktisk er vedtaget eller er ved at blive det.
Marlene Harpsøe (DF), 2008-05-16:
Jeg vil gerne først sige til hr. Tom Behnkes orientering, at det her beslutningsforslag fra Dansk Folkeparti faktisk var på trapperne, længe før ministeren satte sig ned og bad om en undersøgelse fra Rigsadvokaten.
Så det pladder, som hr. Tom Behnke kommer med fra talerstolen nu, kan jeg fuldstændig afvise.
Man kan sige, at vold i et partnerskab jo selvfølgelig er fuldstændig uacceptabelt, men det er jo endnu mere uacceptabelt, i forhold til at volden er begået af en person, som man har haft et fortroligt og intimt forhold til.
Mener hr. Tom Behnke ikke, at sådan noget burde være en skærpende omstændighed?
Karina Lorentzen (SF), 2008-05-16:
Jeg synes, at fru Marlene Harpsøe ignorerer den problemstilling, at mange af de her kvinder rent faktisk gerne vil leve sammen med den her mand, og at de ofte vender tilbage til den her mand, så vi er altså nødt til at gøre noget ved mandens vold, vi er nødt til at behandle, for at det her parforhold skal lykkes, og dermed synes jeg altså, at vi tager meget, meget hensyn til både kvinder og børn i den her problemstilling, hvis vi vælger at behandle.
Marlene Harpsøe (DF), 2008-05-16:
Det glæder mig, at ordføreren fra Socialistisk Folkeparti nævner, at man også tænker på ofrene fra Socialistisk Folkepartis side, og det er jo selvfølgelig positivt.
Men når ordføreren går meget op i ofrene, og de skal sikres en god behandling osv., mener ordføreren så ikke også, at i og med man sidestiller den her straf for partnervold med al anden vold, at det vil være til gavn for ofrene, fordi netop ofrene får længere tid til at komme sig over de forfærdelige overgreb, som de har været udsat for, og desuden vil det jo også være godt for børnene, som heller ikke skal gå rundt og føle angst hver dag for, at når de kommer hjem fra skole, er far der, og han har bøjet et ribben på mor, og hun har et blåt øje, og næste gang er det dem selv, der bliver overfaldet.
Karina Lorentzen (SF), 2008-05-16:
Jeg synes, at fru Marlene Harpsøe tager meget fejl, når hun siger, at SF kun bekymrer sig om de kriminelle og ikke om ofrene.
Jeg synes faktisk, at SF tager ofrene meget, meget alvorligt, fordi vi søger en løsning, som gør, at de her mænd faktisk holder op med at slå.
Når de kommer tilbage til familien, har vi altså problemet igen, hvis vi bare nøjes med at sætte dem i fængsel.
Selvfølgelig skal man have en straf, men det vil altså være bedre at behandle, hvis vi virkelig, virkelig vil have løst det her problem og vil have, at ofrene bliver taget alvorligt.
Selvfølgelig vil SF heller ikke have, at der er en rabat i vold, men vi kommer heller ikke uden om, at der kan være nogle omstændigheder, som gør, at selve dommene måske bliver lidt mindre end for anden vold, men det er man jo nødt til at tage hensyn til, og det gør man også i andre voldssager.
Man er altså nødt til at inddrage alle de omstændigheder, som måske nogle gange gør, at der vil være nogle formildende omstændigheder, men generelt er vi absolut ikke tilhængere af, at der skal være en rabat for hustruvold, det er noget vås.
Marlene Harpsøe (DF), 2008-05-16:
Nu kunne man jo høre fra SF's ordfører, fru Karina Lorentzen, som man ofte hører fra SF, nemlig at Socialistisk Folkeparti bekymrer sig mere om de kriminelle end om ofrene.
Det, der generer mig, og som også var noget, jeg prøvede at stille nogle spørgsmål om til Socialdemokraternes ordfører, er det her med ligestillingen, for som det er i dag, bliver der jo givet en rabat i straffen for f.eks. en voldelig ægtemand, der har tæsket sin kone.
Og det generer mit ligestillingshjerte, må jeg nok sige, for kvinder skal jo ikke anses for at være mindre værd på nogen områder.
Dermed ikke sagt, at partnervold ikke også foregår, hvor det er kvinden, der tæsker manden, men generer det ikke også fru Karina Lorentzen i den her debat, at ligestilling ikke er reel på alle punkter og slet ikke i forhold til straffen for partnervold?
Karina Lorentzen (SF), 2008-05-16:
SF kan på ingen måde acceptere vold mod kvinder, hvad enten den begås under udførelse af arbejde i plejesektoren eller inden for hjemmets fire vægge.
SF tager volden meget alvorligt, og vi har senest foreslået at kunne dømme de mænd, som skønnes egnet til behandling.
Formålet er at bryde den voldsspiral, som ud over at påvirke kvinden selvfølgelig også påvirker de børn, som findes i familien. Ved at sætte voldelige mænd i fængsel opnår vi to ting.
Den ene er, at kvinderne ikke er så tilskyndet til at anmelde manden for volden, for det er jo trods alt en far og en ægtemand, de sender væk, og det vil sige, at volden får lov til at fortsætte.
Amerikanske undersøgelser viser, at kvinder faktisk gerne vil anmelde, når de ved, at manden får en behandling.
Derfor er det god mening med en behandlingsdom, men det kunne man desværre ikke samle støtte til her i Folketingssalen.
Der sker ikke noget.
De kommer ud, de har ikke lært noget, og de fortsætter volden.
Igen vil jeg sige, at en behandlingsdom er den rigtige vej frem, og det giver god mening, for vi ved, at de børn, som overværer volden, reproducerer volden senere i egne forhold, og det er også dem, som i nogen grad er indblandet i diskotekernes og værtshusenes typiske vold en lørdag aften.
Derfor giver det altså rigtig god mening at behandle og ikke kun give en straf.
SF er derfor ikke en uomgængelig fortaler for skærpede straffe.
Det siger sig selv, at der ikke må være en rabat i straffen i forhold til al anden vold, bare fordi det er konen, man banker.
Det hører ingen steder hjemme.
Men vi er også nødt til at sige, at der allerede er sat en undersøgelse i gang ved Rigsadvokaten, hvor man ser på, om der er hold i den problemstilling, som Dansk Folkeparti fremlægger.
Den undersøgelse vil SF gerne se resultatet af, før vi beslutter os for, om der skal ske noget på området.
Vi kan derfor ikke støtte forslaget her i dag.
Marlene Harpsøe (DF), 2008-05-16:
Det kan sagtens være påstand mod påstand, men nu må jeg endnu en gang fortælle hr. Tom Behnke, at det her var på trapperne fra Dansk Folkepartis side, også inden den her undersøgelse kom frem.
Karsten Lauritzen (V), 2008-05-16:
I Venstre er vi glade for, at Socialdemokraterne rejser den her debat, for det er nødvendigt med fokus på, om dyreværnsloven overholdes effektivt, og at ventetiden ved domstolene ved dyremishandlingssager såvel som ved andre sager undgås eller minimeres.
I Venstre erkender vi blankt, at der er kedelige eksempler på enkeltsager, der trækker ud i årevis, og eksempler på sager, hvor den tiltalte idømmes en efter vores opfattelse for lille straf.
Men dette beslutningsforslag løser ikke de problemer på en betryggende måde; tværtimod rejser dette forslag en række retssikkerhedsmæssige spørgsmål, der ikke gives svar på i forslaget.
Det er sympatisk, at forslagsstillerne ønsker at give politiet mulighed for at udstede et midlertidigt forbud mod at have med dyr at gøre, men det er dybt problematisk, at der ikke tages hensyn til retssikkerheden.
Det er grundlæggende og fuldstændig fundamentalt i det danske retssamfund, at man er uskyldig, indtil andet er bevist.
Med dette beslutningsforslag kan man forestille sig en landmand, der uden en retssag midlertidigt fratages retten til at passe sine dyr med tvunget salg og dermed fratagelse af levebrødet som konsekvens.
Han frifindes efterfølgende, men da er skaden sket; hans levebrød og livsgrundlag er væk.
Situationen er selvfølgelig en anden, hvis det drejer sig om en hund eller et andet kæledyr, men faktum er bare, at der ikke skelnes i lovgivningen, og derfor kan vi ikke acceptere i Venstre, at politiet administrativt og uden dom, også selv om det kun er midlertidigt, får mulighed for at fratage folk retten til at holde dyr.
De retssikkerhedsmæssige omkostninger står ikke mål med den dyrevelfærdsmæssige gevinst - også i betragtning af, hvad justitsministeren netop har redegjort for, nemlig at dyrevelfærdslovens § 21 i dag er et godt redskab for politiet, så de i praksis kan gøre det, som forslagsstillerne efterspørger.
Den anden del af beslutningsforslaget om skærpelse af straffen for grovere dyremishandling har vi i Venstre også sympati for, men vi er bekymrede for proportionaliteten i strafudmålingen i forhold til andre forseelser.
Vi ønsker ikke en situation, hvor overgreb mod dyr straffes hårdere end eller ligeværdigt med overgreb mod mennesker.
Mishandling af og overgreb på mennesker skal straffes hårdere end mishandling af og overgreb på dyr.
Vi ønsker blot, at der skal være proportionalitet i strafudmålingen.
Jeg så personligt gerne, at dommerstanden i højere grad fuldt ud udnytter strafferammen, både når det kommer til overgreb mod dyr, og når det kommer til overgreb mod mennesker.
Jeg vil afslutningsvis gerne understrege, at vi i Venstre ikke kan støtte forslaget, da vi retssikkerhedsmæssigt finder det uacceptabelt at fratage en person erhverv og levebrød uden domsfældelse, også selv om det kun er midlertidigt.
Jeg skal dog sige, at vi under udvalgsbehandlingen gerne vil have belyst, hvordan strafferammen i dyreværnslovens § 28 bruges i praksis, og få skabt overblik over behandlingstiden ved domstolene.
Lene Espersen (KF), 2008-05-16:
Jo, men jeg vil sige til hr. Benny Engelbrecht, at Socialdemokratiets forslag jo ikke løser det.
Det, han her taler om, er, at han påstår, at hvis dette forslag blev vedtaget, ville Socialdemokratiet kunne udstede en garanti for, at hvis man, som Socialdemokraterne har foreslået det, giver folk, der er psykisk syge, og som ikke behandler deres hund ordentligt og mishandler den, en frakendelse, så forsvinder den psykiske sygdom, og så går de ikke ud og køber en hund.
Altså helt ærligt, vil jeg sige til hr. Benny Engelbrecht: Uanset hvad vi måtte foretage os her i Folketinget og opfinde af nye sanktioner, så vil man ikke kunne udstede nogen garantier for, at de, der ønsker at mishandle et dyr og har mærkelig adfærd, ikke gør det - uanset hvad vi måtte sige, hvad politiet måtte sige, og hvad domstolene måtte sige.
Derfor vil jeg holde fast i, at vi har ganske udmærkede regler i dag, hvor man kan fjerne dyr, tage dem fra folk, man kan frakende folk retten til at have med dyr at gøre, og de regler skal bruges.
Men at tro, at man kan stille sig selv i en situation, hvor man løser alle dyremishandlingsproblemer ved at lade retssikkerheden skride, er simpelt hen bare helt og aldeles naivt.
Benny Engelbrecht (S), 2008-05-16:
Vil ministeren ikke også give mig og forslagsstillerne ret i, at det, vi sigter på her, er en problematik, som den, der er blevet ridset op, og som Dyrenes Beskyttelse jo altså også har ridset op, altså at vi oplever situationer, hvor folk, som mishandler dyr, rent faktisk går ud og køber sig et nyt dyr dagen efter?
Det er da en problematisk situation.
Vil ministeren ikke give os ret i det?
Lene Espersen (KF), 2008-05-16:
Jeg vil sige, at der i dag er mulighed for, at politiet kan give pålæg om mange ting til folk, som ejer dyr.
Derfor forstår jeg ikke rigtig hr. Benny Engelbrechts spørgsmål.
Men det, jeg synes retssikkerhedsmæssigt er meget betænkeligt, er, at Socialdemokratiet i en situation - hvor man vurderer, at der muligvis er sket en overtrædelse af dyreværnsloven hos en person, der har en besætning på 1.000 dyr - ønsker, at personen uden at være blevet dømt kan få at vide: Du kan godt fjerne dig!
Sælg alle dine dyr fra ejendommen, og så må du vente på, at domstolen har talt, men du må ikke have noget med dine dyr at gøre.
Du må ikke være der, før domstolen har talt.
Det synes jeg er meget, meget vidtgående, og det er et brud på, hvad Socialdemokratiet tidligere har ment på det retspolitiske område.
Så det der med at sælge en hund eller ej - det er jo slet ikke de principper, vi her står og taler om.
Benny Engelbrecht (S), 2008-05-16:
Jeg vil blot spørge ministeren, om ministeren opfatter det som en streng sanktion, at man ikke må købe en hund?
Lene Espersen (KF), 2008-05-16:
Jeg kan forstå, at Socialdemokratiets retspolitiske holdning nu er, at man faktisk godt kan blive dømt på forhånd og få meget, meget strenge sanktioner pålagt på en skønsmæssig vurdering, uden at domstolene har talt.
Og det er faktisk rimelig banebrydende, at Socialdemokratiet nu bevæger sig ud på et retspolitisk skråplan.
Så det er der mulighed for i dag.
Derfor vil jeg fastholde, at hvis man laver en ordentlig analyse af situationen, handler det nok primært om at sørge for, at de regler, der er i dag, bliver brugt ordentligt.