Pia Olsen Dyhr (SF), 2016-03-03:
Det synes jeg faktisk vores fælles Vesterhav fortjener, for det her er ikke kun et spørgsmål om dem, der bor i Thyborøn eller fisker i Limfjorden eller fisker i Vesterhavet.
Det er sådan set vores alle sammens problem.
Hvis Høfde 42, Gud bedre det, skulle havne i Vesterhavet, så bliver det et problem for hele Danmark.
Det vil reelt være en skandale.
Jeg er glad for, at alle synes, det er et alvorligt problem.
Der er noget, der skal gøres, siger alle.
Tålmodigheden hos visse partier er større end hos mig, må jeg erkende.
Det er måske heller ikke min stærke side, det der med tålmodighed.
I forbindelse med det fik man netop frigivet nogle midler, og man fik mulighed for i forbindelse med salget at kunne bidrage til oprydning af grunden.
Det var jo det nye i det.
Derudover må vi også erkende, at de billeder, vi ser fra klimaforandringer, er noget af det, der bør vække opsigt.
Jeg er glad for, at ministeren siger, at han også har et ansvar for at følge udviklingen med klimaforandringer, for der er ingen tvivl om, at hvis vi ikke holder øje med 100-årsstormene fremadrettet – og det gælder sådan set hele kysten, men der er altså en særskilt udfordring med Høfde 42 – så står vi med nogle uoverstigelige problemer.
Det vil vi gerne være med til at løse.
Jeg kan jo godt høre, at der ikke er flertal for SF's forslag til vedtagelse.
Jeg er glad for, at Alternativet, Radikale Venstre og Enhedslisten bakker op om forslaget til vedtagelse, og at vi kunne lave den i fællesskab.
Det er jeg rigtig glad for.
Men jeg kan alligevel håbe lidt på, at et flertal i Folketinget godt vil være med til at kigge på, hvad de økonomiske konsekvenser af det her kan være.
Det er ikke, fordi jeg vil have, at ministeren skal rode sig ud i noget urealistisk, men man kan i hvert fald diskutere nogle scenarier.
Det tror jeg er vigtigt at have i baghovedet.
Det kan godt være, det koster 125 mio. kr. for staten at være med til at rydde op på den her grund, men hvis vi ikke rydder op, så kan de økonomiske konsekvenser være langt større.
Derudover tror jeg, det er vigtigt at få en meget saglig diskussion af de prøver, der danner baggrund for at vurdere udsivningen fra Høfde 42, så vi alle sammen føler os trygge, så der ikke er et eller andet mudder derude med, om det er rigtigt eller ikke er rigtigt.
Der ville det være fint, hvis vi i det videre arbejde med det her kunne snakke lidt sammen om, hvad det er for nogle prøver, der bliver taget, hvordan de bliver vurderet efterfølgende, og om det er de rigtige steder, de bliver taget.
De bliver jo taget om efteråret.
Alle, der bor tæt på Vesterhavet – og det ved jeg ministeren gør – ved jo godt, at havet er mere stille i løbet af sommeren.
Så når man tager prøverne i september, vil de nok give et andet billede, end hvis man tager dem i april eller maj.
På sådan nogle områder kunne vi jo prøve at komme hinanden i møde, så vi kunne få en fælles forståelse af de udfordringer, vi står med.
Jeg er heller ikke interesseret i at tale problemerne op, men jeg er interesseret i at få dem løst.
Så tak for en god og grundig drøftelse.
Det er jeg glad for.
Jeg er også glad for, at Det Konservative Folkeparti i sine afsluttende bemærkninger nævnte, at staten også har et ansvar.
Det synes jeg er godt for den videre drøftelse, for det gør det sådan set muligt også at åbne for den diskussion.
Der er mange partier, der har sagt, det er alvorligt.
Det har alle partier sådan set, men de henviser til 2018 og 2019, når vi skal gøre noget ved jordforureningen.
Jeg er sikker på, at vi i hvert fald i den forbindelse og helst før, det ser jeg gerne, det skal ikke være nogen hemmelighed, tager Høfde 42-sagen ganske alvorligt.
Der er tale om en helt unik sag.
Men man skal ikke være i tvivl.
Jeg har ikke tænkt mig at vente til 2019.
Så for at der er rene linjer, vil jeg sige, at jeg kommer tilbage i Folketingssalen i hvert fald en gang hvert halve år med den her diskussion, for jeg synes sådan set, at vestjyderne fortjener, at vi ikke glemmer dem.
Det kan godt være, der er langt til Vestjylland, men vi har sådan set en fælles forpligtelse.
Jeg er sikker på, at ministeren gerne vil tage med mig til Vestjylland, også selv om han ikke skal regne med at se mig i bikini.
Tak for ordet.