Jonas Dahl (SF), 2015-12-04:
Tak for det.
Det er jo en interessant diskussion, vi er vidne til i dag.
Hvis man husker lidt tilbage på den folketingsvalgkamp, vi var i gang med for kun et halvt års tid siden, var der fra Dansk Folkepartis side meget travlt med både at snakke om brudte valgløfter og ikke mindst også snakke om, hvor mange penge man selv kunne bruge.
Man ville gerne bruge 0,8, og det gik man til valg på.
Hvad skete der?
Det synes jeg egentlig vi skal bruge lidt tid på at diskutere.
Jo, man skriver, at man formelt set er imod visse dele, men at man alligevel stemmer for, og så skriver man – og det er der, hykleriet for alvor kommer op, og hvor man virkelig må sidde med en mærkelig smag i munden i Dansk Folkeparti – at man ønsker at sikre kernevelfærden, men hvad kan man gøre?
Man kan ønske sig lidt, men man konkluderer næsten selv, at man gerne vil være med til at spare på kernevelfærden ude i kommunerne, og så håber man måske, at man kan få lidt retur.
Men som finansministeren sagde måske lidt for højt lige for et øjeblik siden: Det kan jo være, at der kan gå lidt til både skattelettelser og velfærd.
Og så er det jo netop tydeligt, at dem, som pengene går fra, nemlig kommunerne, skal betale regningen, når nu de for de kommende 4 år skal skære i velfærden uden nogen som helst garanti for, at pengene nogen sinde kommer retur.
Man kan ønske sig noget, og jeg synes, det er ret prisværdigt, at Dansk Folkeparti ikke mindst i en julemåned har masser af ønsker, men man må da godt nok sige, at hykleriet har taget uanede højder, fordi man jo samtidig nu siger ja til besparelser 4 år frem i tiden, uden at have fået noget som helst igen.
Ja, faktisk også med den finanslov, vi skal behandle senere i måneden, stemmer man ja til, at de allerdyreste luksusbiler bliver billigere, man stemmer ja til, at boligejerne – vel at mærke de rigeste, for lejerne får ikke andel i det – igen får nogle skattelettelser.
Så man må virkelig sige, at Dansk Folkeparti enten har solgt sig let, eller også har man ikke været vakse ved havelågen, da forhandlingerne gik i gang.
Men jeg må sige, at jeg er allermest forbløffet over, at man fra Dansk Folkepartis side rent faktisk ikke engang kan se i et betænkningsbidrag, man afgiver, at man end ikke er villig til at forholde sig til, at det, man siger ja til, ikke bare er 2016.
Det er det, vi kommer til at stemme om, når vi her om lidt skal stemme om det ændringsforslag, vi har taget initiativ til fra SF's side, som jo netop siger, at hvis man vil lave en omprioritering, kan man gøre det på den statslige ramme.
Så kan finansministeren fordele de penge.
Det er vi sådan set godt klar over at finansministeren kan, når man laver politiske aftaler, men det, man ikke kan, er at sige, at man på forhånd tager pengene fra kommunerne og overlader det til landets kommunalpolitikere – og der er trods alt også en del af de folketingsmedlemmer, der sidder her i salen fra Dansk Folkeparti, som også er medlemmer af et byråd – som nu skal ud og finde besparelser ikke bare næste år, men også for de kommende år i overslagsårene uden nogen som helst vished for, at pengene kommer retur til det, man gerne vil prioritere fra Dansk Folkepartis side, de ældre, måske også børnene og folkeskolen, det kan man jo så være i tvivl om.
Det er det, der sker nu, nemlig at man kommer til at spare ganske markant på velfærden ude i kommunerne uden nogen som helst vished for, at pengene kommer retur.
Jeg synes, at det er betegnende at kalde det hykleri, som også andre har gjort det her tidligere i dag fra Folketingets talerstol.
Jeg har endnu til gode at høre, selv om hr. René Christensen, Dansk Folkepartis ordfører, havde sin lange tid på talerstolen for lidt siden, et argument for, hvorfor man ikke vælger at støtte det, der faktisk er bred opbakning til fra den anden side af salen, netop at sige, at hvis man vil have et omprioriteringsbidrag, må man lægge det på den statslige side, og så må man efterfølgende forhandle den derfra, men at man fra Dansk Folkepartis side i dag kommer til endeligt at sige ja til, at man gennemfører besparelser for kommunerne for de kommende 4 år, synes jeg er meget, meget tankevækkende, og jeg håber også, at der er nogle af de medlemmer, der sidder i salen, som vil spørge sig selv, om det virkelig er det, de gik til valg på.