runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Olsen Dyhr (SF), 2014-10-09:
SF lægger op til, at genoptjeningsperioden i stedet for som i dag at være 12 måneder – altså at man skal arbejde 12 måneder for at få ret til dagpenge – bliver sat ned til 6 måneder.
Fordelen ved det er, at nogle mennesker vil sige: Okay, så tager man alligevel det der vikararbejde; man tager lige det der sæsonarbejde, selv om det kun er 1 måned eller 2 måneder, fordi man har et håb eller en formodning om, at man kan nå op på de 6 måneder, der giver en ret til dagpenge igen, hvis man er så uheldig, at det ikke er et fast job.
På den måde er vores forslag til dagpengereform også med til at gøre, at folk bliver mere trygge på arbejdsmarkedet.
Det gør det i virkeligheden også nemmere for erhvervslivet at hyre og fyre folk.
For hvis vi ikke får løst det her med at få skabt et stærkt socialt sikkerhedsnet, så vil vi begynde at se nogle andre overenskomster og nogle opsigelsesvarsler blive længere.
Det går ud over erhvervslivet, og i sidste ende vil det så betyde, at de ikke på samme måde hyrer folk, som de tidligere har gjort.
Så jeg synes sådan set, man skal være opmærksom på, at de her ting hænger sammen.
Inger Støjberg (V), 2014-10-09:
Jamen så synes jeg da egentlig, at Enhedslisten lidt skal overveje de ord, Enhedslisten bruger, for man må sige, at der har været noget af en ørefigen til regeringen igennem det sidste halvandet døgn, hvor vi har diskuteret asylansøgere, og hvor vi har diskuteret familiesammenføringsregler.
Man må så bare konstatere, at man har Enhedslisten, der springer op som en løve og falder ned som et lam, men det har vi jo altså set før, så intet nyt i dansk politik.
Finn Sørensen (EL), 2014-10-09:
Jeg takker for spørgsmålet, og så vil jeg bede fru Inger Støjberg spole tilbage til sin partikammerat, der for ikke så længe siden konstaterede, at ingen af os jo møder med ultimative krav til forhandlinger af den simple grund, at det ikke er klogt.
Inger Støjberg (V), 2014-10-09:
Nu forstår jeg så, at Enhedslisten vil gennemføre en asylskat, kunne man kalde det.
Det er i hvert fald det, der bliver lagt op til nu.
Man må jo sige, at det ikke har skortet på hårde ord fra både fru Johanne Schmidt-Nielsen tidligere i dag og fra hr. Finn Sørensen selv om udviklingen på asylansøgerområdet og jo især følgerne af denne lille opstramning, der så er lagt an til på familiesammenføringsområdet.
Men man kan jo også sige det sådan, at ord uden handling ikke er særlig meget værd, og derfor vil jeg høre, om det simpelt hen kunne gå hen og blive en betingelse for Enhedslisten for overhovedet at indgå i finanslovsforhandlingerne, at man trækker det her forslag om familiesammenføringerne tilbage.
Finn Sørensen (EL), 2014-10-09:
Jeg behøver vel ikke gentage min ordførertale.
Vi er lodret uenige med regeringen i, at man vil begrænse muligheden for familiesammenføring.
Derudover har vi ikke nogen kritik af, at regeringen forsøger at løfte den udfordring, der er med flygtninge fra Syrien.
Jeg tror, det er meget klart, hvad uenigheden går på, og det ville da være et mærkeligt parti, der ikke forsøgte at markere sine uenigheder meget kraftigt, inden det går ind i nogle forhandlinger.
Jeg vil sige til hr. Peter Christensen, at det jo ikke handler om at brandbeskatte nogle danskere, det handler om at sige til de 10 pct. rigeste her i landet: Nu tager vi nogle af de penge, I fik i 2009.
Vi behøver ikke engang at tage dem alle sammen, tror jeg, for at løse det her problem.
Det er vel meget rimeligt, at den befolkningsgruppe kommer til at bidrage til, at vores velfærdssamfund hænger sammen, og at vi kan leve op til vores internationale forpligtelser.
De havde råd til at betale den skat i 2009, så har de såmænd nok også råd til at betale den i dag.
Så det er Enhedslistens prioritering, når vi går ind til de her forhandlinger.
Så må vi se, hvad regeringen lægger frem.
Vi har jo ikke engang endnu fået et konkret oplæg fra regeringen om, hvor stor udfordringen er, og hvordan regeringen vil løse den.
Det møder vi op til, hvis vi bliver inviteret til forhandlinger om det, hvad vi da håber på, og så må vi finde den bedst mulige løsning.
Peter Christensen (V), 2014-10-09:
Jamen det er et interessant svar, for så ender det jo rent faktisk med, at fru Maja Panduro får ret.
Her gælder det så virkelig, at blind høne også kan finde korn, for jeg tror ikke, at regeringen sådan set havde regnet med, at det var de her reserver, der skulle bruges til at finansiere det store antal flygtninge, der kommer til Danmark, den her nærmest ukontrollerede regning, der er ved at opstå.
Men jeg tolker egentlig lidt svaret derhen, at helst vil man brandbeskatte nogle danskere.
Det vil man kæmpe hårdt for.
Finn Sørensen (EL), 2014-10-09:
Tak til ordføreren for spørgsmålet.
Det er et meget vigtigt spørgsmål at diskutere, for der er ingen tvivl om, at vi står over for en stor udfordring med at løse den forpligtelse, som Danmark og regeringen, undskyld, som Enhedslisten og regeringen mener skal løftes, ingen tvivl om det.
Det er jo det, der er i den her situation.
Vi synes, det er fornuftigt, at man ikke tager pengene fra ulandsbistanden.
Det ville være yderst kortsigtet og rigtig dumt at gøre det, for det ville betyde, at vi sådan set forværrede problemerne rundtom i verden med det resultat, at der jo kunne komme endnu flere flygtninge ud af det.
Vi synes heller ikke, det er et godt udgangspunkt at tage dem fra de her reserver, som regeringen lægger op til.
Nu kender vi jo ikke regeringens konkrete oplæg, så vi fægter lidt i blinde her.
Nej, Enhedslisten har et meget bedre bud på det.
Vi synes, det er rimeligt, at vi kigger på de rige og højtlønnede i det her land, som har fået store skattelettelser gennem de sidste mange år.
Det startede jo under VK-regeringen med støtte af Dansk Folkeparti.
Vi kan jo bare gå tilbage til 2009, hvor der blev givet skattelettelser for 7,4 mia. kr. til de 10 pct. rigeste her i landet.
Vi synes faktisk, at det er på tide, at vi kigger på de midler, når vi skal finansiere udfordringen i forhold til at hjælpe mennesker på flugt.
Peter Christensen (V), 2014-10-09:
Tak for det.
Jeg kunne forstå, at Enhedslisten ikke har nogen ultimative krav til finanslovsforhandlingerne.
Det er der ikke nogen der har, for det er som regel lidt uklogt.
Men jeg vil alligevel godt vide, hvilken tænkning Enhedslisten har i forbindelse med finanslovsforhandlingerne, for vi var jo ovre til sættemøde i går hos finansministeren og kunne godt høre, at det ikke var Venstre, regeringen ville lave finanslov med, det var med Enhedslisten.
Nu har vi så en debat i dag, hvor vi kan høre, at udgifterne til asylansøgere eksploderer.
Den socialdemokratiske ordfører svarede, at det ville man finansiere, faktisk lidt overraskende for mig, ved at gøre brug af reserverne i finansloven.
Det betyder jo, at de penge, Enhedslisten var blevet stillet i udsigt, nu bliver brugt på flere asylansøgere.
Det er måden, man normalt finansierer det på.
Mit spørgsmål til Enhedslisten er: Hvad vil man egentlig helst – at man gør det, som man normalt gør, nemlig tager pengene fra udviklingsbistanden, eller at man tager pengene fra den pulje på de 1,5 mia. kr., som var gaver, som Enhedslisten egentlig selv måtte dele ud?
Christian Juhl (EL), 2014-10-09:
Men at ville sende asylsøgere f.eks. fra Irak og Syrien til Kenya, ned til et sted, hvor man bestemt ikke overholder menneskerettighederne, er dog et grotesk forslag efter min mening.
Og da så hr. Kristian Thulesen Dahl siger, at vi skal passe på flygtninge i nærområderne, svarede han slet ikke på mit andet spørgsmål, nemlig: Hvordan i alverden skal det hænge sammen med at spare 2,6 mia. kr. på udviklingsbistanden – 2,6 mia. kr., som i dag netop bruges på nødhjælp til flygtninge i nærområderne, på hjælp og udvikling til de unge, som måske i dag føler sig lokket til at komme ind i ISIL og al-Qaeda og andre steder, fordi de ikke har andet at lave, eller fordi de ingen muligheder har overhovedet, eller bedre levevilkår for nogle af de verdens mange fattige, som også på grund af konflikter kommer i drift i flygtningekøerne?
Finn Sørensen (EL), 2014-10-09:
Den bedste af Enhedslistens verdener er en verden, hvor vi får løst de konkrete problemer, der er for mennesker, som er i en svær økonomisk og social situation – jeg tror, det stod meget klart ud fra min ordførertale, at det er den røde tråd i Enhedslistens politik – og så kæmper vi for at få de bedst mulige løsninger ud af en forhandlingssituation.
Og så kan jeg tilslutte mig fru Tina Nedergaards forståelse af, at politik er at prioritere.
Jakob Engel-Schmidt (V), 2014-10-09:
Tak for ordet.
Jeg synes jo, at det er utrolig modigt af min kollega hr. Joachim B. Olsen at begynde at diskutere økonomi med hr. Finn Sørensen.
Jeg har også på et tidspunkt forsøgt, og resultatet blev sørgeligt for begge parter.
Derfor vil jeg egentlig blot spørge hr. Finn Sørensen om noget helt andet.
Når nu hr. Finn Sørensen på et tidspunkt bliver en ældre herre og sidder og nyder sit otium med kaffe og vaniljekranse og tænker tilbage på sin tid i landets parlament, kunne det så ikke godt være, at den første periode som støtteparti, parlamentarisk grundlag for den såkaldt røde regering føles en lille smule sur?
Man har nu siddet i 4 år, og de resultater, man har fået ud af det rent politisk, er mildest talt magre.
Det er ikke kun noget, en Venstremand som jeg siger; det er noget, der hersker, hvis ikke enighed om, så en opfattelse af.
Kunne hr. Finn Sørensen ikke forklare mig, hvad det er, Enhedslisten konkret får ud af at støtte regeringen, og hvorfor man er så ihærdig for at se den fortsætte?
Finn Sørensen (EL), 2014-10-09:
Jeg var da glad for hr. Jakob Engel-Schmidts vending: Når jeg engang bliver en ældre herre.
Tak for det.
Ellers skulle jeg måske bede hr. Jakob Engel-Schmidt om lige at spole tilbage til min ordførertale, for der synes jeg egentlig det var meget godt beskrevet, hvad vi i Enhedslisten synes vi har fået ud af den her regering.
Vi har fået nogle ting ud af den her regering, som vi under ingen omstændigheder ville have opnået med en VK-regering støttet af Dansk Folkeparti.
Vi har fået en indsats mod social dumping, som jo overhovedet ikke fandtes under den tidligere regering.
Vi har afskaffet fattigdomsydelser.
Jeg siger ikke ydelserne, for alle ved, at vi har en opfattelse af, at regeringen så desværre har indført en anden fattigdomsydelse, men vi har afskaffet fattigdomsydelser.
Og det vil sige, at det er dokumenterbart, at vi sammen med denne regering er gået et lille skridt i den rigtige retning, når det drejer sig om øget lighed og mindre fattigdom i det her land.
Sådan kunne jeg fortsætte, men det tillader taletiden nok ikke.
Vi skal nok, når vi står på valgdagen, gøre regnebrættet op og sige: Hvad fik vi ud af det, og hvad fik vi ikke ud af det?
Jakob Engel-Schmidt (V), 2014-10-09:
Så vil jeg da ønske tillykke med et id-kort på byggepladser og en afskaffelse af ydelser, der sender folk direkte tilbage på kontanthjælp.
Det må man jo så vurdere som en succes.
Noget andet er, at jeg er dybt imponeret over Enhedslistens nye fascination af muligheden for at kaste våben ned til kampfæller, man føler sig associeret med – nogle vil måske mene, at hr. Finn Sørensen er kommet i Folketinget iklædt en dues fjer og tager herfra som en høg – og derfor er jeg lidt interesseret i at vide, hvor langt Enhedslistens villighed til at bruge militær magt og give våben til det, man opfatter som venlige kampfæller, egentlig strækker sig.
Hvad er det i hr. Finn Sørensens optik, der kvalificerer grupper rundtomkring i verden til at modtage våbenstøtte fra Danmark?
Finn Sørensen (EL), 2014-10-09:
Nu gør vi i Enhedslisten det, at vi forsøger meget konkret at analysere den situation, vi befinder os i, og i modsætning måske til så mange andre, f.eks. hr. Jakob Engel-Schmidts parti, starter vi altid med at drøfte: Hvilke fredelige løsninger er der i den her situation?
I den her situation er vi kommet til den konklusion, at det er nødvendigt og den rigtige løsning på den situation, kurderne befinder sig i, at give dem nogle våben, så de kan nedkæmpe ISIL's kampvogne, for vi tror ikke på, at bombardementerne kan løse det problem og det kæmpe pres, som kurderne er udsat for.
Det er den analyse, vi har foretaget.
Den bliver bekræftet af noget, man med rimelighed kan kalde uafhængige eksperter.
I hvert fald anerkender den amerikanske regerings talsmand, at bombardementerne alene ikke kan løse problemet.
Da vi ikke går ind for, at man sender udenlandske tropper, danske NATO-tropper ind, er der kun én løsning på det problem, og det er at sikre, at kurderne får de fornødne redskaber, og vi ved, de er i stand til at håndtere dem på en ansvarlig vis, så de selv kan løse den opgave.
Finn Thranum (V), 2014-10-09:
Ordføreren for Enhedslisten vil gerne skabe arbejdspladser i det private erhvervsliv, og ordføreren fremhævede før energirenovering som et eksempel på noget, der kan skabe private arbejdspladser og virksomheder.
Har Enhedslisten andre bud på, hvordan der kan skabes arbejdspladser i det private erhvervsliv?
Finn Sørensen (EL), 2014-10-09:
Ja, vi kan jo tage en stor opgave, som vi også har medvirket til, nemlig den såkaldte togfond, og udbygningen af den kollektive trafik er også et rigtig godt bud.
Der er bygningen af almennyttige boliger, det trænges der i høj grad til, billige boliger, som almindelige mennesker med lavindkomster kan betale –
det er der hårdt brug for, en meget vigtig opgave, som ville skabe arbejdspladser i det private erhvervsliv – og der er udbygningen af hele energinettet, så det bliver den vedvarende energi, der kommer til at være i højsædet, det er vi faktisk med i nogle aftaler om, energiaftalen hedder den vist.
Så der er masser af eksempler, og vi da er også glade for at se, at vi ikke er det eneste parti i Folketinget, der går ind for det.
Vi samarbejder også gerne med borgerlige partier om at skabe arbejdspladser i det private erhvervsliv.
Det, der er vores store bekymring, er, at der ikke bliver lagt tilstrækkelig vægt på det, at der bliver lagt alt for meget vægt på tyrkertroen på, at bare vi giver nogle skattelettelser til de store virksomheder, så skal vi nok få gang i beskæftigelsen.
Finn Thranum (V), 2014-10-09:
Jamen ville det ikke være en win-win-situation, at man lettede byrderne for virksomhederne, og at de dermed fik mulighed for at skabe vækst og skabe arbejdspladser?
Finn Sørensen (EL), 2014-10-09:
Den politik virker jo ikke, tværtimod har vi jo set, at der er et historisk stort opsparingsoverskud hos de store virksomheder.
De putter alle pengene i pengetanken og deler lidt flere ud i profitter.
Det er sådan set det, der er resultatet af den beskæftigelsespolitik – eller den såkaldte beskæftigelsespolitik – som har været ført i mange år i det her land.
Jens Joel (S), 2014-10-09:
Nu bliver jeg en lille smule forvirret.
Skal jeg forstå det sådan, at man mener, at de fem pejlemærker er nok til Liberal Alliance – at det er en samlet økonomisk plan?
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2014-10-09:
Det er vores holdning, at hr. Lars Løkke Rasmussen jo på Venstres landsmøde har fremlagt fem pejlemærker, som vi kan forholde os til, og som vi kan se os selv i store dele af, og at de borgerlige partier er mere enige med hinanden end regeringen og dens såkaldte parlamentariske grundlag.
Jens Joel (S), 2014-10-09:
Tak for det, og tak til Liberal Alliances ordfører.
Jeg vil faktisk sige, at Liberal Alliance siger meget, meget tit åbent og ærligt, hvad de mener.
Det synes jeg man skal kippe med flaget for.
Det kan også være, at det var det, der var baggrunden for, at Liberal Alliances formand, hr. Anders Samuelsen, den 14. juni 2013 i Berlingske sagde, at Venstre og hr. Lars Løkke Rasmussen – og nu citerer jeg – sætter demokratiet ud af kraft, hvis de ikke fremlægger en samlet politisk plan før næste valg.
Er det rigtigt, at det er Liberal Alliances holdning?
Morten Bødskov (S), 2014-10-09:
Tak for det, formand.
Det er jo interessant at høre, at man har åndelige ledere i sit parti, som mener den her slags ting om vores velfærdssamfund, og at man jo rent faktisk fra Liberal Alliances side er enige, måske med lidt nuancer, med den pågældende, for Liberal Alliances hr. Anders Samuelsen har jo sagt, at man er klar til at træde ind i en regering.
Lad os så prøve at gå en anden vej for at finde ud af, hvor store forskelle der i grunden er i den såkaldte blå alliance.
Hvis man ser på, hvor mange penge Dansk Folkeparti og Liberal Alliance vil bruge på vores velfærd om 4-5 år, altså i 2020, så er der næsten 70 mia. kr. i forskel – næsten 70 mia. kr. i forskel – om året.
Det svarer stort set til 80 pct. af udgifterne til vores sundhedsvæsen.
Kunne vi få redegjort for bare halvdelen af de besparelser, som Liberal Alliance mener der skal til for at komme i en situation, hvor man altså kan have en så kraftig nedskæring af vores grundlæggende velfærd?
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2014-10-09:
Jeg er jo en optimistisk sjæl og ser nok ikke helt så dystopisk på det, som det bliver sagt i citatet, men jeg deler bekymringen om, at det danske samfund bryder sammen, hvis ikke vi laver nødvendige reformer i tide.
Den her regering har intet gjort i 3 år.
Man har stået stille, man har spildt 3 år, og det vil gøre, at det bliver hårdere at gøre det nødvendige, når vi kommer dertil.
Men vi kommer dertil, lige meget om Socialdemokraterne vil holde sig for både øjne og ører.
Morten Bødskov (S), 2014-10-09:
Tak for det, formand.
Man må jo i den grad sige, at når man lytter til Liberal Alliances ordførers tale, får man virkelig indtrykket af, at ordføreren mener, der er behov for noget andet.
Han får sagt, at vores velfærdssamfund gør os både døve og sløve.
Der er mange procenter, der er nævnt i den her debat, men helt centralt handler det jo om, hvor vi mener at velfærdssamfundet skal hen.
Derfor vil jeg gerne høre, om ordføreren er enig med, hvad man må forstå er Liberal Alliances finansielle donor eller åndelige leder, nemlig Lars Seir Christensen, som på et tidspunkt har sagt, at han oprigtigt mener, at om 25-30 år, måske endda før, vil den danske model være styrtet, og vi vil leve i et benhårdt socialistisk diktatur. »
Folk som jeg selv vil sandsynligvis have mistet alt, i værste fald være blevet slået ihjel.
Ikke af islamister, men af paniske socialister, der ser verden styrte sammen omkring dem – uden at forstå hvorfor det sker.
« Det er sagt, ikke under den her regering, men under den tidligere regering. Deler ordføreren det syn på det danske velfærdssamfund?
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2014-10-09:
Jeg tror, at første halvdel af spørgsmålet er præcis det, der er årsagen til, at Ugebrevet A4 for nylig kunne have en undersøgelse, der sagde, at danskerne får mindre respekt for politikere.
Jeg synes, at vi hver især skal fremlægge vores politik.
Så giver vi danskerne mulighed for at stemme i stedet for alle de der perfiditeter uden indhold.
Så bliver der spurgt til, hvordan vi vil finansiere vores forslag, og det har vi jo altid været meget åbne om i Liberal Alliance.
Vi har sagt, at vi vil have 1½ pct.s produktivitetsforbedring i den offentlige sektor om året ud over den nulvækst, som Venstre har foreslået.
Vi har sagt, at vi gerne vil have en højere pensionsalder og afskaffe efterlønnen helt.
Vi har sagt, at vi gerne vil have en inflationsregulering af overførselsindkomsterne frem til 2020.
Vi vil gerne have mindre erhvervsstøtte.
Vi har mange flere gode forslag, men jeg kan se, at det er der en partikollega fra Socialdemokraterne der skal spørge om, og så fortsætter jeg gerne med listen – jeg skal love ikke at starte forfra.
Finn Sørensen (EL), 2014-10-09:
Det er klart, at nogle kommer til at betale noget mere i skat.
Det har vi jo ikke lagt skjul på, og vi har også sat en meget klar adresse på, hvem det er: Det er de 10 pct. rigeste i det her land, der først og fremmest har haft gavn af krisen.
Nøglen til det hele er at skabe nogle rigtige, levende arbejdspladser i det her land i stedet for de hule regneark, som vi gang på gang bliver præsenteret for, og i stedet for en politik, som handler om at smøre de store virksomheder og de rige med den ene skattelettelse efter den anden i en naiv forhåbning om, at så begynder de nok at investere, hvilket virkeligheden jo viser at de ikke gør.
Joachim B. Olsen (LA), 2014-10-09:
Men selv hvis det skulle lykkes Enhedslisten at skabe 50.000 grønne jobs, vil man ikke komme i nærheden af en finansiering på 40 mia. kr. Man er langt, langt fra.
Enhedslisten kan ikke komme uden om, at man er nødt til at hæve skatter og afgifter markant.
Ud over at det vil have en meget negativ indvirkning på BNP og på vores velstandsudvikling, kan Enhedslisten ikke komme uden om, at man vil være nødt til at gøre det.
Man er langtfra i mål med finansieringen af de ønsker, man har, så man er nødt til at svare og komme det lidt nærmere.
Det er vel også rimeligt over for vælgerne, at man kan det.
Hans Kristian Skibby (DF), 2014-10-09:
Tak, hr. formand.
Jeg vil egentlig gerne holde fast i det med den økonomiske politik, for det er jo ikke nogen hemmelighed, at vi har oplevet relativt mange forsøg fra Enhedslisten her i Folketinget igennem de senere år på at få gennemført ret markante omkostningsstigninger.
En af de ting, som jeg specielt husker som udviklingsordfører, er, at Enhedslistens udviklingsordfører, hr. Christian Juhl, under en debat her i Folketinget talte for, at vi skulle fordoble den danske udviklingsstøtte, som jo sådan cirka er på 16,5 mia. kr. i dag.
Det vil sige, at den skulle stige til 33 mia. kr.
Der synes jeg selvfølgelig at det er interessant for det første at få bekræftet historien en gang til – vi kan selvfølgelig sagtens finde den – og for det andet også at høre om finansieringen af at kunne give de her mange penge væk.
Vi har jo haft finanslove, som Enhedslisten trods alt har støttet, og de her finanslove opererer med et milliardunderskud på statens finanser.
Hvis man så tænker sig til, at udviklingsstøtten skal forøges med 16 mia. kr., vil jeg gerne høre hvor pengene skal komme fra.
Finn Sørensen (EL), 2014-10-09:
Det bliver det nok svært at komme uden om; så meget matematik – og det var ikke ret meget – har jeg haft i skolen.
Så det bliver vist svært at bortforklare det.
Jan E. Jørgensen (V), 2014-10-09:
Kan hr. Finn Sørensen bekræfte, at 0 er et større tal end minus 4,1?
Finn Sørensen (EL), 2014-10-09:
Nu er det jo lidt underholdende, at man fra Dansk Folkepartis side skal beskyldes for at kaste om sig med forslag, som koster mange, mange milliarder.
Så får vi den forklaring fra Dansk Folkeparti, at det, at man kommer med en lang række ønsker og forslag, ikke er det samme, som at de skal gennemføres her og nu og på stedet.
Det er fuldstændig rigtigt.
Alle partier har ret til at komme med deres forslag og ønsker på forskellige områder, også ønsker, som koster en forfærdelig masse milliarder.
Det, der er lakmusprøven for os alle sammen, er, at de forslag, vi stiller i en forhandlingssituation, og som vi gerne vil kæmpe for at komme igennem med i en forhandlingssituation, skal være finansieret.
Jan E. Jørgensen (V), 2014-10-09:
Jeg mærkede mig, at hr. Finn Sørensen mener, at det op til næste valg er vigtigt at pointere, hvad forskellen er på en rød og en blå politik, og det gjorde man jo også op til forrige valg.
Jeg sidder i en kommunalbestyrelse på Frederiksberg, hvor vi fik et notat tilsendt fra SF, som fortalte, hvor mange millioner kroner der ville tilflyde Frederiksberg – det var et trecifret millionbeløb – når vi fik en ny regering.
Nu kan vi så gøre regnestykket op, og det har vist sig, at vi på Frederiksberg har måttet spare 4,1 pct. på de årlige driftsudgifter siden 2011.
Kan hr. Finn Sørensen bekræfte, at forskellen på en blå og en rød politik, i hvert fald sådan som den har været ført i de seneste år, vil være, at en kommune som Frederiksberg med en blå politik vil få flere penge mellem hænderne end med en rød politik?
Finn Sørensen (EL), 2014-10-09:
Ja, det er jo hypotetisk alt sammen, så jeg kan kun endnu en gang bekræfte fru Tina Nedergaards egen forståelse af, at politik er at prioritere, og det skal vi nok gøre, når vi sidder ved forhandlingsbordet.