runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christine Antorini (S), 2012-01-11:
Tak for ordet.
For at tage den sidste del af spørgsmålet først, nemlig om det fremmer integrationen at fratage danske børn deres svinekød i daginstitutioner: Jeg tror, at man også kunne stille det modsatte spørgsmål, nemlig om det fremmer integrationen at give danske børn svinekød i daginstitutioner.
Det er bare for at sige, at jeg har svært ved at se sammenhængen mellem at fremme integration og det at spise svinekød i daginstitutioner.
For mig at se har det noget at gøre med, hvordan børnene bliver medinddraget med udgangspunkt i den alder, de har, at der er en ligeværdig respekt omkring drenge og piger, at man arbejder med forældreindflydelse, at man arbejder med det danske sprog, så børnene også er sprogparate, når de skal starte i skolen.
Det betyder noget for integrationen.
Jeg har ganske svært ved at se sammenhængen mellem, hvad man spiser og integrationen i en daginstitution.
Når det så er sagt – og hermed svaret på første del af spørgsmålet – så er det sådan, at alle børn i daginstitutionerne efter dagtilbudsloven skal have tilbud om et sundt frokostmåltid hver dag.
Det er nemlig et rigtig vigtigt princip, for vi ved, at det betyder utrolig meget for små børn, at de får et sundt måltid mad.
Og et sundt måltid mad er selvfølgelig af ernæringsmæssig værdi, men det er også smagsoplevelsen, og det er i øvrigt mere end det, at man får mad.
Det er nemlig også, at man sidder i et fællesskab rundt om bordet, at man lærer at opføre sig ordentligt, at der er en samtale hen over bordet – alt det, der hører til det, som vi kan kalde spisesituationen, er også rigtig vigtigt.
Jeg vil som minister selvfølgelig ikke blande mig i, hvordan man sammensætter det sunde måltid mad.
Det må dagtilbuddene selv sørge for, og det er jo kommunalbestyrelsen, der har ansvaret for at vedtage en overordnet kostpolitik, hvis de vil det.
Udgangspunktet er, at børnene skal have et sundt måltid mad i dagtilbuddet.
Mette Hjermind Dencker (DF), 2012-01-11:
Hvad er ministerens holdning til, at en række daginstitutioner har fravalgt svinekød, og mener ministeren, at det fremmer integrationen at fratage danske børn deres svinekød i daginstitutionerne?
Margrethe Vestager (RV), 2012-01-11:
To ting: Jeg synes, det er vanskeligt at forstå spørgeren anderledes, end at spørgeren stiller forslag om, at det skal være gratis, når spørgeren beder om ligestilling mellem beboere i små bysamfund og beboere, som bor på en ø.
For som spørgeren jo rigtigt siger, har vi ikke vejafgifter i Danmark, og derfor vil det betyde, at ligestilling enten ville betyde, at færgefarten skulle være gratis for brugeren, eller at vi skulle have kørselsafgifter på de danske landeveje.
Det står helt for spørgerens egen regning, det er i hvert fald ikke noget, som regeringen har konkrete planer om.
Det andet er, at jeg synes, det er et lidt sørgeligt demokratisyn, som spørgeren giver udtryk for i sit spørgsmål, ved at sige, at hvis man er et lille mindretal, så vil flertallet ikke tage hensyn til, at der er særlige vilkår, der gør sig gældende.
Det synes jeg netop er noget af styrken ved det danske demokrati, nemlig at flertallet altid som en del af vores flertalsdemokratiforståelse har gjort det til en dyd netop at være sikker på, at mindretal bliver hørt, og at de forskellige behov bliver varetaget.
Derfor synes jeg da, det er vigtigt at fortsætte bestræbelserne og diskussionerne om, hvordan det så kommer til at finde sted, fordi der jo i sagens natur er en national interesse jo konkret udtrykt ved det tilskud, som bliver givet for at sikre færgefarten i de kommuner, hvor man har øer inden for kommunegrænsen.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2012-01-11:
Nu har jeg ikke på nogen måde lagt op til, at det skal være gratis, jeg spørger bare ministeren, om ikke det var rimeligt, at der er mere lighed mellem det at bo i et lokalsamfund på fastlandet og at bo i et lokalsamfund, som en ø nu er.
Men jeg vil godt komme ind på noget andet i den forbindelse, og det er – jeg tror også, ministeren var inde på det her til sidst – at det er lokalt, altså i den enkelte kommune, man skal prøve at finde ud af det her.
Nu er det jo sådan i den enkelte kommune, at øernes befolkning er en meget, meget lille minoritet i forhold til hele kommunens befolkningstal, og der er det jo meget nemt for flertallet i en kommune at sige, at det er det lille mindretal, det skal gå ud over, når der så som i det her tilfælde er de her kraftige prisstigninger på marinediesel.
Så er det i hvert fald mange steder lidt svært at se solidariteten.
Det var således, at Udvalget for Landdistrikter og Øer i Folketinget i sidste periode var på besøg i Holbæk Kommune for at få dem til at gå ind i en dialog med f.eks. Orø Kommune, og vi har også set det nede i Slagelse Kommune med Omø og Agersø, men det er meget svært at få etableret den dialog på en konstruktiv måde.
Kan ministeren ikke se, at der er et problem der?
Morten Bødskov (S), 2012-01-11:
Det, jeg sagde, var, at vi ud over det meget, meget konstruktive og gode samarbejde, der er mellem regeringspartierne og Enhedslisten, selvfølgelig også har vores politiske uenigheder.
Og så siger jeg: Ja, sådan tror jeg faktisk også, at den tidligere regering havde det med sit parlamentariske grundlag, altså med Dansk Folkeparti.
Så bare for at slå det fast med syvtommersøm: Jeg som justitsminister – og i øvrigt – tager selvfølgelig afstand fra enhver overtrædelse af straffeloven, og jeg mener, at man navnlig som medlem af Folketinget selvfølgelig bør respektere landets love, uanset om man selv støtter de pågældende love eller ej.
Det er min holdning, at det tilsiger jo bl.a. den respekt, man bør have for folkestyret.
Peter Skaarup (DF), 2012-01-11:
Jeg synes, det er meget sjovt, at justitsministeren bliver ved med at ville sammenligne det parlamentariske grundlag, som den nuværende regering har, nemlig Enhedslisten, med det parlamentariske grundlag, den gamle regering havde, nemlig Dansk Folkeparti.
For det, der er karakteristisk for Enhedslisten – og det er det, jeg spørger til – er jo, at man har den kontakt til voldelige grupperinger, som Dansk Folkeparti aldrig kunne finde på at have kontakt til.
Det er jo en kendsgerning – man kan se det i de avisartikler, som jeg har nævnt – at der er en intens kontakt mellem partiet Enhedslisten og nogle voldelige grupperinger, som forbeholder sig ret til at bruge vold for at opnå deres mål.
Jeg har nævnt den sag fra Aarhus, hvor man har haft kontakt til det, der hedder Antifascistisk Aktion.
Her bruger man Enhedslistens lokaler til forskellige aktiviteter.
Jeg har også nævnt den sag, som dagbladet B.T. har beskrevet, nemlig at et medlem og måske flere medlemmer af Enhedslistens ungdomsorganisation, der også har været tilforordnet for Enhedslisten, står bag planer om at brænde Christiansborg af og altså har aktive planer om at brænde Politiskolen i Brøndby af.
Er det slet ikke noget, som får landets justitsminister til at sige: Her skal vi være forsigtige, når vi har et samarbejde med et politisk parti, der forbeholder sig ret til at bruge sådan nogle midler?
Preben Bang Henriksen (V), 2012-01-11:
Nej, jeg mener, det er uddebatteret.
Bjarne Corydon (S), 2012-01-11:
Jeg må bare opfordre til, at spørgeren også retter sit spørgsmål til den tidligere finansminister, der, så vidt jeg forstår, er medlem af spørgerens folketingsgruppe og stadig væk aktiv i dansk politik, for dermed at nå frem til en afklaring af Venstres holdning til det her spørgsmål.
Jeg har for min del lagt op til, at jeg meget gerne vil se på sagen, og jeg har ikke udelukket nogen løsninger fremadrettet.
Jeg har en umiddelbar vurdering af, at det er en fordel for staten at have den aftale, vi i øjeblikket har med kammeradvokaten, som ikke er indgået af mig, vil jeg gerne understrege, men af min forgænger eller min forgængers forgænger.
På den baggrund kan jeg ikke se nogen grund til yderligere politisk polemik om sagen.
Preben Bang Henriksen (V), 2012-01-11:
Jeg ville have stillet nøjagtig det samme spørgsmål til Venstres finansminister, hvis jeg havde været medlem af Tinget i de lyksalige tider der.
Men jeg må sige, at jeg undrer mig, og det gør en stor del af landets advokater, der åbenbart ikke kan få lov at give bud på den her opgave, også – det er ¼ mia. kr. om året.
Og som jeg siger, er det helt bevisligt.
Det har også været omtalt i dagspressen, selv om det jo ikke behøver at være noget bevis i sig selv, og dommerne udtaler jo også, at de undrer sig i sager, hvor de har fået kammeradvokatens afregning at se for som sagt nøjagtig det samme arbejde, for nøjagtig de samme retsmøder, for nøjagtig de samme processkrifter osv.
Det kan jeg ikke se er udtryk for en rabat, og jeg vil oven i købet gå så vidt som at sige, at hvis statens advokat gav 33 pct. i rabat, nærmer han sig i hvert fald det punkt, hvor de fleste andre advokatkontorer ville have nul kroner i overskud.
Det tror jeg dog ikke er tilfældet der.
Bjarne Corydon (S), 2012-01-11:
og har indtil videre ikke haft noget at frygte i den sammenhæng.
Det håber jeg også vil være tilfældet fremadrettet.
Nu kan jeg se, at justitsministeren også er dukket op – det er nu ikke noget, vi har aftalt.
Jeg vil gerne understrege, at den ordning, der kører i øjeblikket, jo bygger på beslutninger, der også er truffet af den tidligere regering og det tidligere regeringsparti, spørgeren er medlem af.
Jeg har givet en klar tilkendegivelse om, at jeg bestemt er åben for at se på, om vi passer bedst muligt på samfundet og skatteydernes penge i den her forbindelse.
Derfor har jeg bedt mine embedsmænd om at kigge på ordningen.
Jeg har ikke, som jeg har oplyst i mit svar, nogen umiddelbar grund til at tro, at den tidligere regering skulle have handlet uansvarligt i forhold til indgåelse af den her aftale, jeg har overtaget, og derfor tror jeg også, at det måske er en debat, man skal tage internt i Venstre, om, hvordan man præcist stiller sig til de beslutninger, der blev truffet, før jeg overtog ansvaret.
Men jeg er villig til at kigge på det og vil naturligvis også gerne løbende svare på spørgsmål om, hvad vi måtte komme frem til i den forbindelse.
Preben Bang Henriksen (V), 2012-01-11:
Jeg vil nu vove den påstand at sige, at det ikke ligner sædvanlige udbudsprincipper, når jeg skal betragte det.
Der er en leverandør her, der leverer en vare til staten, og det koster over ¼ mia. kr. hvert år.
Over ¼ mia. kr. er et stort beløb, og derfor forstår jeg ikke, at man ikke lader tingene gå i udbud.
Jeg finder det besynderligt, at kammeradvokaten rejser til provinsen for at føre en sag, en ganske banal sag, som en provinsadvokat kunne føre akkurat lige så godt.
Der er ingen af dem, der har noget at udsætte på hinandens arbejde, men jeg er helt sikker på, at afregningen ville være lavere – udgiften for staten ville være lavere – hvis man eksempelvis benyttede en provinsadvokat.
Finansministeren har helt ret i sin redegørelse om parametrene for salærudmålingen.
Det er nøjagtig de samme parametre, som dommerne anvender i sager om fri proces, og det vil sige, at det også er tidsforbrug, arbejdets omfang og ansvar osv. osv.
I de helt typiske sager, hvor borgeren har fri proces, og hvor man har kammeradvokaten på den anden side, fordeler det sig jo sådan, at når kammeradvokaten beregner sig 100 kr. i salær, får den advokat, der fører sagen for borgerne, tilkendt 33 kr. i salær.
Det vil altså sige, at det er tre gange så dyrt at bruge kammeradvokaten for nøjagtig det samme arbejde, for lige mange processkrifter, for lige mange retsmøder osv.
Jeg finder det som sagt højst besynderligt.
Jeg vil advare finansministeren mod at komme til Nordjylland, for der spørger man altså efter varens pris, før man får rabatten oplyst – lad mig sige det på den måde.
Bjarne Corydon (S), 2012-01-11:
Mange tak og tak for spørgsmålet.
Spørgsmålet falder jo i to dele: Den ene del vedrører kammeradvokatens monopol, og den anden del vedrører – hvis jeg må tillade mig at omformulere det – muligheden for, at den enkelte statsinstitution, som bruger Kammeradvokaturen, kan gennemskue de regninger, den modtager.
Kammeradvokatordningen hviler på en aftale med en advokat hos Advokatfirmaet Poul Schmith , og den nugældende kammeradvokataftale er indgået med advokat Karsten Hagel-Sørensen i februar 2004 – og det er altså sket under den tidligere regering.
Kammeradvokaten skal som udgangspunkt varetage alle retssager og andre advokatopgaver for alle statsinstitutioner.
Denne strategi om, at en enkelt leverandør varetager advokatopgaver for staten, er efter min og regeringens opfattelse ikke i sig selv et problem, og det er heller ikke i strid med principper om indkøb, for det grundlæggende princip for indkøb i staten er, at offentlige indkøb skal foretages bedst og billigst muligt.
Jeg og regeringen lægger vægt på, at staten får den bedst mulige juridiske rådgivning og repræsenteres bedst muligt ved domstolene, og at det selvfølgelig sker til den rette pris.
Derfor sørger vi for – ligesom jeg i øvrigt gerne vil anerkende, at det har været tilfældet for den tidligere regering – at følge op på, hvad staten får for pengene.
Det er mit umiddelbare indtryk, at den nuværende ordning fungerer godt.
Jeg noterer mig i hvert fald, at det hidtil har kunnet konkluderes, at aftalen er økonomisk fordelagtig for staten.
Samtidig noterer jeg mig, at tilfredsheden med kammeradvokatens virksomhed er meget høj, når vi spørger statsinstitutionerne.
Det gælder også, at der er en generel tilfredshed med prissætningen.
Når det er sagt, vil jeg gerne tilkendegive, at jeg mener, at vi skal se fordomsfrit på, hvordan vi kan tilrettelægge den bedst tænkelige ordning, og derfor har jeg, som jeg tror det er spørgeren bekendt, bedt mine embedsmænd om at se på, hvordan vi finder den bedst mulige ramme for statens fremtidige køb af advokatydelser.
Jeg vil så gerne vende mig til den anden del af det stillede spørgsmål, som gælder kammeradvokatens regninger.
Der er det korrekt, at kammeradvokaten ikke er forpligtet til at oplyse tidsforbruget i den enkelte konkrete sag.
Det hænger sammen med, at tidsforbruget kun er ét element i prisberegningen og prisfastsættelsen; salæret fastsættes også på grundlag af en række andre faktorer som f.eks. arbejdets art og omfang, det med sagen forbundne ansvar, sagsgenstandens størrelse, sagens betydning for klienten og selvfølgelig det opnåede resultat.
Det betyder ikke – vil jeg gerne understrege – at den enkelte statsinstitution ikke bør interessere sig for sammensætningen af salæret ved f.eks. at stille spørgsmål til salærets sammensætning, og det kan tilsvarende være en god idé, at den enkelte institution, inden den igangsætter en opgave, beder om et overslag for udførelsen af opgaven.
Jeg vil afslutte med at sige, at jeg ikke er bekendt med, at der skulle være statslige institutioner, som har problemer med at gå i dialog med kammeradvokaten om sammensætningen af salæret.
Preben Bang Henriksen (V), 2012-01-11:
Spørgsmålet lyder: Finder ministeren det hensigtsmæssigt og i overensstemmelse med sædvanlige principper for statslige indkøb, at et privat advokatfirma – det, der benævnes kammeradvokaten – i praksis har monopol på udførelse af alle advokatopgaver for staten, og hvad er begrundelsen for, at staten i aftalen med det pågældende firma har fraskrevet sig retten til at kræve sig oplyst firmaets tidsforbrug på den enkelte sag?
Mai Henriksen (KF), 2012-01-11:
Hvordan forholder ministeren sig til rådmand for Arbejdsmarkedsudvalget i Odense Kommune, Peter Rahbek Juuls, forklaringer i Fyens Stiftstidende den 20. december 2011 i sagen om, at Odense Kommunes Beskæftigelsescenter nu gentagne gange har lækket personlige og fortrolige oplysninger om borgere til helt tilfældige mennesker?
Villy Søvndal (SF), 2012-01-11:
Jeg tror, det er et afgørende princip i et demokrati, at regeringen sådan har den tillid, at man godt tør lade nogen, der er uafhængige, kigge en i kortene.
Jeg medgiver, at den tidligere regering ikke turde det.
Den ville godt have så meget styr på centeret, at man havde en direkte indflydelse på, hvad der skete.
Der har vi et andet syn på det, nemlig at det er vigtigt at få en adskillelse, også i den organisatoriske form, mellem regeringen og så dem, der skal holde øje med, hvad der sker.
De kan f.eks. finde på at kritisere for handicapkonventioner, der ikke er blevet tiltrådt i Danmark – det er jo den risiko, en regering må lære at leve med – og de kan i forhold til lande, hvor demokratiet er under udvikling, det er jeg helt sikker på, finde på at kritisere, at det går for langsomt; det går enkelte gange måske oven i købet den forkerte vej.
Jeg tror, det er vigtigt, at vi i demokratierne har sådan nogle, der holder øje med, hvordan magten udøves, og der tror jeg vi har en måde at se det på, som er afgørende forskellig fra den måde, den tidligere regering og dens støtteparti så det på.
Alex Ahrendtsen (DF), 2012-01-11:
Hvis jeg lige skal opsummere, skal de forskellige centre især beskæftige sig med menneskerettighedssituationen uden for landet, men de skal også holde øje med tingene i Danmark, og det vil sige også med det, som regeringen finder på.
Nu har vi jo tidligere set, hvad et sådant center kan finde på.
Villy Søvndal (SF), 2012-01-11:
Det er mange forskellige ting.
Centrene arbejder jo dels i forhold til indsatsen her i landet, dels internationalt.
Vi har det også med hensyn til de sydlige naboer, med de store forandringer, der i øjeblikket pågår i Nordafrika og Mellemøsten, og i alle de områder, hvor vi er til stede, er menneskerettighedsindsatsen en helt afgørende del af vores tilstedeværelse.
Så er det klart, at vi også har områder herhjemme, hvor vi ikke lever godt nok op til de anbefalinger, der har været, bl.a. på handicapområdet.
Det vil vi bestræbe os meget på at gøre, og også dér spiller instituttet for menneskerettigheder jo en afgørende rolle.
Jeg vil også godt føje den generelle bemærkning til, at det for os er lidt afgørende at have et armslængdeprincip.
I modsætning til den tidligere regering, som jo knyttede institutterne her ganske tæt til sig, har vi en tillid til, at et stærkt demokrati forudsætter, at der også er et armslængdeprincip, og det vil sige, at vi laver institutioner, der har en langt mere selvstændig rolle, og som har en selvstændig bestyrelse og en selvstændig mulighed for at arbejde.
Det tror vi er vigtigt, og dette, om man så må sige, uafhængige syn på os selv tør vi godt lade os udsætte for.
Alex Ahrendtsen (DF), 2012-01-11:
Tak for det udførlige svar, som jo baserer sig meget på det overordnede.
Jeg kunne godt tænke mig at være lidt mere konkret: Hvad skal de 10 ekstra millioner kroner helt konkret gå til, og hvad er det, de forskellige centre skal arbejde med?
Mener udenrigsministeren ikke, at regeringen lever op til grundloven, den Europæiske Menneskeretskonvention og ratificerede FN-konventioner, siden den har valgt at bruge yderligere 10 mio. kr. årligt på Dansk Center for Internationale Studier og Menneskerettigheder?
Martin Geertsen (V), 2012-01-11:
Mener ministeren, at det er udtryk for »løntilbageholdenhed på chefgangen«, når regeringen ansætter et større antal særlige rådgivere med en samlet lønramme på over 30 mio. kr. for 2012?
Tak for det.
Spørgsmålet lyder sådan: Mener ministeren, at det er udtryk for »løntilbageholdenhed på chefgangen«, når regeringen ansætter et større antal særlige rådgivere med en samlet lønramme på over 30 mio. kr. for 2012?
Morten Bødskov (S), 2012-01-11:
Vi har også politiske uenigheder, men arbejdet har allerede nu vist, at vi også er enige på en lang række punkter.
Og jeg tror som sagt, at også den tidligere regering havde det sådan med sit parlamentariske grundlag.
Peter Skaarup (DF), 2012-01-11:
Tak for svaret.
Jeg synes da, det er fint, at justitsministeren er glad for samarbejdet.
Jeg gør bare opmærksom på, at det parti, som justitsministeren og regeringen samarbejder så intenst med, har den form for kontakt, som der er tale om her, og som den sag med det pågældende folketingsmedlem også er udtryk for.
Politiken kan i september 2011 berette om, hvad der foregår i det aarhusianske miljø med hensyn til vold og ekstremisme, og hvor der er grupper på begge sider, der har en meget tæt og intens kamp.
Det, der er karakteristisk, er, at det støtteparti, regeringen læner sig op ad, nemlig Enhedslisten, tilsyneladende har forbindelser til miljøer, hvor vold og terror er almindeligt accepteret, og hvor man altså bruger de midler for at opnå sine politiske mål.
B.T. kan i september 2011 også berette om, at en af de fem unge mænd, der er sigtet for brandterror mod Politiskolen i Brøndby – bevægelser i retning af at ville brænde Christiansborg af – har været valgtilforordnet for Enhedslisten og har været medlem af dets ungdomsorganisation.
Er det slet ikke noget, der gør, at justitsministeren på det her punkt siger, der kan være et problem med det parlamentariske grundlag?
Morten Bødskov (S), 2012-01-11:
Tak, formand.
Som jeg startede med at sige, tager jeg som nævnt som justitsminister afstand fra enhver overtrædelse af straffeloven, og som jeg sagde, bør man navnlig også som folketingsmedlem respektere landets love, uanset om man selv støtter de pågældende love eller ej.
Det tilsiger, som jeg også sagde, respekten for folkestyret.
For så vidt angår samarbejdet mellem regeringen og Enhedslisten, er der tale om et meget godt og yderst produktivt samarbejde, som allerede har givet rigtig gode resultater for Danmark.
Jeg er uenig med Enhedslisten, herunder også fru Rosa Lund, på en række punkter, men vi er faktisk også meget enige på en hel række andre punkter.
Og sådan tror jeg faktisk også at den tidligere regering havde det med sit daværende parlamentariske grundlag.
Peter Skaarup (DF), 2012-01-11:
Jeg siger tak for svaret.
Jeg synes, det var klar tale fra justitsministeren, og det er godt, at det var klar tale, for det siger sig selv, som justitsministeren også var inde på, at det er uholdbart, hvis folketingsmedlemmer forbeholder sig ret til at bryde loven.
Hvad skal vi så sige til borgerne ude i landet, der måske også mener, at de berettiget skal have lov til at bryde loven, hvis folketingsmedlemmer, der er valgt til at lave lovgivningen, bryder loven?
Og det gælder, uanset på hvilket område det er.
Det er jo også, fordi det folketingsmedlem kommer fra et parti, som er parlamentarisk grundlag for den siddende regering, nemlig Enhedslisten.
Hvis man kigger på, hvad Enhedslisten i øvrigt står for i forhold til brud på lovgivningen, kan man se, at det faktisk er noget, hvor det står rigtig galt til.
Man kan konstatere, hvis man kigger på partiets annaler, at der er et tæt samspil med grupper, der er ekstremister, og som forbeholder sig ret til at bruge vold for at opnå deres mål.
Sagen er, at det parlamentariske støtteparti har forbindelser til voldelige antifascister – det har forskellige aviser skrevet på forskellige tidspunkter – og der kunne jeg godt tænke mig at spørge justitsministeren, om justitsministeren ikke mener, det er et problem for regeringen, at støttepartiet Enhedslisten tilsyneladende har forbindelser til miljøer, hvor vold og terror er almindeligt accepteret som middel i den politiske kamp, og om den her sag i virkeligheden ikke bare er endnu en sag oven i de andre sager, der viser, at regeringen kan have et problem med sit parlamentariske grundlag.
Morten Bødskov (S), 2012-01-11:
Tak for det, formand.
Mit svar er, at det siger sig selv, at landets love skal overholdes, og jeg tager som justitsminister naturligvis afstand fra enhver overtrædelse af straffeloven.
Det gælder også, selv om overtrædelsen begås som led i noget, den pågældende opfatter som politisk virksomhed.
Og navnlig som medlem af Folketinget bør man respektere landets love, uanset om man selv støtter de pågældende love eller ej.