Per Stig Møller (KF), 2008-02-07:
Tak, hr. formand.
Dansk Folkepartis beslutningsforslag går ud på, at Folketinget i stedet for regeringen skal beslutte, hvem der skal indstille den danske kandidat til Europa-Kommissionen.
Dansk Folkepartis beslutningsforslag vil ikke gavne Danmarks interesser, og derfor kan regeringen naturligvis ikke støtte forslaget.
Den danske regering har det primære ansvar for at sikre Danmark den bedst mulige udenrigspolitiske indflydelse - det gælder generelt - og det omfatter også indstilling af de bedst egnede kandidater til internationale organisationer som f.eks. Europa-Kommissionen.
Sådan har været under denne regering, og sådan har det været under alle tidligere regeringer, og sådan bør det også fortsat være.
Det er, fordi den til enhver tid siddende regering har de bedste muligheder for at påvirke den proces, der foregår i forbindelse med besættelse af den slags poster.
Ved indstilling af den danske kandidat til Kommissionen vil det således være væsentligt for enhver dansk regering at kunne arbejde fleksibelt og effektivt for at sikre en så tung portefølje som muligt til den danske kandidat.
Dette er særlig afgørende i den periode, hvor en ny kommissionsformand er valgt, og hvor de øvrige medlemslandes medlemmer skal indstilles og have tildelt et ansvarsområde.
Regeringen har derfor brug for at kunne identificere den rette faglige profil på det helt rigtige tidspunkt i forhandlingerne med kommissionsformanden.
Det er givetvis også grunden til, at det i alle andre 26 medlemslande på nær et, det er Litauen, er regeringen alene, der indstiller landets kandidater til Kommissionen.
Lad mig desuden slå fast, at den samlede liste over indstillede kandidater til Kommissionen fra medlemslandene forelægges Folketingets Europaudvalg til orientering.
Det skete senest i september 2004 i forbindelse med proceduren for godkendelse af Barrosokommissionen.
Dansk Folkeparti bemærker i forslaget, at det ville bidrage til en afpolitisering af Kommissionen, hvis Folketinget indstillede den danske kandidat i stedet for regeringen.
Det er selvfølgelig et ædelt formål, men jeg er uenig i det.
At Folketinget skulle beslutte, hvem der skal være den danske kandidat til Kommissionen, vil tværtimod gøre sagen mere og ikke mindre politisk, for man forestiller sig vel ikke, at en folketingsindstilling er apolitisk.
Så er det i hvert fald det eneste apolitiske folketing i denne verden.
Desuden vil jeg nævne, at der ikke nødvendigvis er tidsmæssigt sammenfald mellem den periode, som den danske kommissær sidder i, og den regering, som har indstillet vedkommende.
Der kan jo være kortere eller længere tidsrum, hvor den danske kommissær ikke deler politisk ståsted med den danske regering, fordi der har været valg i mellemtiden og er kommet en anden regering.
Som påpeget af forslagsstillerne ville der ikke blive ændret ved det dette, hvis Folketinget indstillede den danske kandidat.
Det politiske flertal, der har udpeget en given dansk kommissær, vil selvsagt kunne ændre sig i den periode, kommissæren sidder.
Derfor er der næppe grund til at tro, hvad forslagsstillerne ellers argumenterer for, at en kommissær udpeget af Folketinget skulle have en større tilskyndelse end en kommissær indstillet af regeringen til at spille formidler mellem Folketinget og Kommissionen.
Dansk Folkeparti anfører i sine bemærkninger til forslaget, at det ville styrke den danske kommissærs legitimitet, såfremt Folketinget stod for indstillingen.
Men vi finder altså, at den bedste måde at sikre legitimiteten på er, at den danske kandidat har den bedste faglige profil og kan sikres det bedst mulige ansvarsområde, og det er selvfølgelig også i Danmarks interesse.
Men der vil jeg godt understrege, at en kommissær skal være fuldkommen uafhængig af Danmark, uanset hvordan vedkommende indstilles.
Det er som bekendt slået fast i traktaten, hvilket jeg noterer at forslagsstillerne også indrømmer i bemærkningerne til beslutningsforslaget.
Lad mig således opsummere: Traktaten fastslår, at kommissærerne skal handle uafhængigt af deres medlemslande - altså det medlemsland, der har indstillet dem - og det vil derfor til enhver tid være i Danmarks interesse, at personen, der indstilles som den danske kommissær, er den fagligt bedst egnede kandidat.
Vedkommende skal jo ikke modtage instrukser og kan ikke styres fra et dansk Folketing eller et dansk ministerium, og derfor er der brug for, at vi har den bedst egnede kandidat, som har den største mulighed for at præge Kommissionens arbejde i konstruktiv og positiv retning.
Det vil være den til enhver tid siddende danske regering, der har de bedste forudsætninger for at sikre dette, og naturligvis vil enhver regering uanset partifarve sørge for at sikre dette.