Inger Støjberg (V), 2010-02-25:
Jeg vil gerne starte med at slå fast, at jeg har stor fokus på, hvordan vi hjælper de langtidssyge væk fra køen igen som sygemeldte.
Men jeg mener, at vi vil gøre de langtidssygemeldte en bjørnetjeneste ved at give dem ubegrænsede sygedagpenge, som forslagsstillerne af dette beslutningsforslag ønsker.
Derimod skal vi gøre alt, hvad vi kan, for at hjælpe de sygemeldte tilbage i job.
Det er også baggrunden for den store og brede trepartsaftale om nedbringelse af sygefraværet fra efteråret 2008, som der jo også er politisk opbakning til.
Aftalen bygger netop på, at vi skal hjælpe langvarigt syge tilbage i job med en tidlig og aktiv indsats.
Det skal vi gøre, fordi vi ved fra undersøgelser, at kontakt til arbejdspladsen under sygdomsforløbet og det at holde sig i gang kan være afgørende, når det gælder mulighederne for at vende tilbage til arbejdspladsen.
Siden vi sidst, for lidt under 1 år siden, havde det selv samme beslutningsforslag fra oppositionen til behandling her i Folketinget,
er der sket en del på sygedagpengeområdet for netop at få nedbragt sygefraværet.
Med det lovforslag, vi vedtog i sommer, som udmønter initiativerne i aftalen om at nedbringe sygefraværet, har vi bl.a. sikret, at kommunerne har mulighed for tidligt i sygeforløbet at give tilbud til alle sygemeldte efter lov om en aktiv beskæftigelsesindsats.
Det kan medvirke til, at sygemeldte fastholder tilknytningen til arbejdsmarkedet, inden de mister retten til sygedagpenge.
Derudover kan der, når vi sætter tidligt ind, hurtigere etableres en dialog mellem arbejdsgiveren, den sygemeldte, lægen og kommunen om, hvilke arbejdstilpasninger der er behov for, så den sygemeldte kan vende tilbage i job.
Det kan måske være med en tilpasset arbejdsopgave, eller f.eks. på nedsat tid i begyndelsen.
Konsekvenserne er benhårde, hvis vi ikke gør noget.
Hver femte, der har været sygemeldt i over 1 år, vender ikke tilbage til arbejdsmarkedet.
Derfor er det så afgørende, at der er en tidlig indsats for sygemeldte, og at indsatsen fokuserer på, at den sygemeldte hurtigst muligt vender tilbage i arbejde.
Sygedagpenge er derfor en midlertidig ydelse, som skal suppleres med en aktiv indsats.
Men det er klart, at der skal være mulighed for at få forlænget sin sygedagpengeperiode, hvis der er behov for det.
Forlængelsesmulighederne er i vidt omfang baseret på, at den sygemeldte har udsigt til at vende tilbage til arbejdsmarkedet.
Det gælder, hvis der er udsigt til en revalidering, hvis det er nødvendigt at gennemføre afklarende foranstaltninger for at klarlægge arbejdsevnen, hvis den pågældende ikke kan opnå beskæftigelse på det ordinære arbejdsmarked, men det ikke endeligt er afklaret, om den sygemeldte kan klare et fleksjob eller er berettiget til en førtidspension, eller hvis den sygemeldte er under eller venter på en behandling, som vil betyde, at den pågældende vil kunne vende tilbage til arbejdsmarkedet inden for 2 år.
Derudover er det sikret, at der kan udbetales sygedagpenge i nogle helt specielle situationer.
Det gælder, hvis der er påbegyndt en førtidspensionssag, før sygedagpengene ophører, hvis der er rejst en arbejdsskadesag, eller hvis den sygemeldte lider af en livstruende sygdom og de lægelige behandlingsmuligheder anses for udtømte.
Med lovforslag nr. L 117, som vi havde til første behandling her i Folketinget den 4. februar, foreslås det at udvide forlængelsesreglen om afklaring af arbejdsevnen med 13 uger, så der kan forlænges i op til 39 uger, når den sygemeldtes arbejdsevne skal afklares.
Ved at udvide denne forlængelsesregel tilgodeser vi de mennesker med sygdomsforløb, hvor der af forskellige grunde opstår problemer med at nå at foretage en afklaring af den sygemeldtes arbejdsevne inden for den nuværende periode på 26 uger.
Det kan skyldes, at der sker en væsentlig ændring i sygdomsforløbet, og at den helbredsmæssige situation derfor er uafklaret.
Derudover skal vi huske på, at det er et krav i sygedagpengeloven, at kommunerne skal anvende arbejdsevnemetoden for at undersøge, om den sygemeldte er berettiget til revalidering, fleksjob eller førtidspension, før kommunen standser sygedagpengene på grund af varighedsbegrænsningen.
Hvis en borger er berettiget til revalidering eller der starter en førtidspensionssag, vil sygedagpengene fortsætte, indtil den egentlige revalidering starter, eller indtil der er truffet en afgørelse i pensionssagen.
Hvis en borger er berettiget til et fleksjob, vil der kunne udbetales ledighedsydelse, indtil fleksjobbet er fundet.
Jeg mener derfor, at sygedagpengelovgivningen i vidt omfang bærer præg af, at der er tænkt i sammenhænge, og at der er tænkt i overgange til andre beskæftigelsesmæssige eller sociale løsninger.
At afskaffe varighedsbegrænsningen i forbindelse med sygedagpenge som foreslået i det her beslutningsforslag, vil derfor medføre en række ulemper.
For det første vil det ændre grundlæggende på strukturen og sammensætningen mellem forsørgelsesydelserne.
Det vil f.eks. give permanent mulighed for sygedagpenge, som er en væsentlig højere ydelse end kontanthjælp.
Det skal ses i sammenhæng med, at det er relativt let at blive berettiget til sygedagpenge.
Således kan ret til sygedagpenge på dagpengeniveau være baseret på helt ned til 13 ugers forudgående beskæftigelse.
Den korte optjeningsperiode modsvares af, at sygedagpenge er en midlertidig ordning. For det andet vil det være helt forkert at åbne for muligheden for, at en borger kan modtage sygedagpenge i et ubegrænset antal år, og på den måde fjerne fokus fra, at langvarigt syge skal hjælpes tilbage i job.
Der er behov for en bagkant på sygedagpengeperioden, der betyder, at borgeren, kommunen og alle andre involverede parter har fokus på, at den sygemeldte vender tilbage til arbejdsmarkedet.
For det tredje vil en afskaffelse af varighedsbegrænsningen være forbundet med betydelige merudgifter.
De nyeste beregninger fra Beskæftigelsesministeriet viser, at det vil koste ca. 224 mio. kr. årligt at fjerne varighedsbegrænsningen på sygedagpenge.
I beregningen er der ikke taget højde for adfærdsændringer, som forventes at betyde en større udgift.
Det er netop det, vi har gjort med aftalen om en styrket sygefraværsindsats.
På den baggrund kan regeringen derfor ikke støtte det fremsatte beslutningsforslag.