runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Martin Henriksen (DF), 2007-05-08:
Så vil jeg spørge, om regeringen har besvaret de her spørgsmål, og, såfremt regeringen har besvaret de spørgsmål, om det så var muligt – det kan godt være, jeg har været uopmærksom – at få oplyst de svar skriftligt.
Igen vil jeg bare spørge ind til, om ministeren kan genkende det her spørgsmål, og jeg citerer: Hvordan vurderer De det forslag, som er fremsat af den unge medlemsstat, om at benytte en anden terminologi, et andet ordvalg osv., omkring EU’s retsakter og unionens udenrigsminister – altså, om man har besvaret det spørgsmål, og om det så eventuelt var muligt at få de papirer, som er sendt frem og tilbage, udleveret skriftligt til Folketingets orientering.
Per Stig Møller (KF), 2007-05-08:
Altså, så vidt jeg husker, er det rigtigt, at der er sendt et brev med – var det de 12 punkter?
– det kan godt være rigtigt.
Og der spørger man om regeringens holdning til de der forskellige ting, og det er jo ikke nogen hemmelighed, det ved man jo godt i Europaudvalget.
Det er der, der er lavet en arbejdsgruppe, som tyskerne har udbedt sig, med to repræsentanter for hvert land.
Og om ordet forfatningstraktat: Det spiller ikke nogen afgørende rolle for Danmark, om man kalder det forfatning eller traktat.
Det har jo hele tiden været et diskussionsemne, om det overhovedet var en forfatning, og det har vi haft mange diskussioner om, også med Dansk Folkeparti her.
Nej, det vil udenrigsministeren ikke garantere, fordi stemmevægtene er en del af det institutionelle aquis.
Det vil sige, at der har man overdraget suverænitet i den forstand, at man har accepteret, at der skal stemmes i Europa-Parlamentet.
Det gjorde det jo også, da Rumænien og Bulgarien kom ind.
Da havde vi da ikke nogen folkeafstemning.
Jeg tror ikke engang, at hr. Rune Lund bad om en folkeafstemning i forbindelse med, at Rumænien og Bulgarien kom ind.
Så det er et ret tænkt eksempel, fordi hr. Rune Lund bare vil have en folkeafstemning.
Jeg synes, vi skal vente at se, hvordan slutresultatet ser ud, og så tager vi stilling til det.
Martin Henriksen (DF), 2007-05-08:
Nu kom udenrigsministerens kommentar jo ikke specielt som en overraskelse for Dansk Folkeparti og heller ikke for mig.
Men jeg kunne sådan set godt tænke mig at spørge lidt til, at der den 2. maj var nogle folkebevægelser – kritiske folkebevægelser imod EU fra Danmark, Sverige og Finland – som sendte en pressemeddelelse ud, hvor de sagde, at der var sendt et fortroligt brev ud til regeringerne, herunder bl.a. den danske regering, fra den tyske forbundskansler Angela Merkel med 12 spørgsmål til regeringerne.
Og et af spørgsmålene skulle efter sigende lyde sådan her: Hvordan vurderer De det forslag, som er fremsat af den unge medlemsstat, om at benytte en anden terminologi, et andet ordvalg, uden at ændre den juridiske substans med hensyn til bl.a. traktatens navn, betegnelsen for EU-retsakter, unionens udenrigsminister?
Jeg kunne godt tænke mig at høre, om ministeren kan af- eller bekræfte, at der er sådan et fortroligt brev, der er blevet sendt rundt, og eventuelt om udenrigsministeren eller regeringen har svaret på det brev.
Charlotte Antonsen (V), 2007-05-08:
Når man taler om suverænitetsafgivelse, er det, når man beslutter i Danmark at overlade et politisk sagsområde enten helt eller delvis – f.eks. på miljøområdet har vi delvis suveræniteten på EU-plan og delvis suveræniteten på dansk plan.
Der er tale om suverænitetsafgivelse.
Det ville være en § 20-situation, hvor vi skal have en folkeafstemning.
Men hvis man går fra, at der skal 70 pct. til at stemme, for at noget går igennem, til 60 eller 50 pct., for at noget går igennem, så er der ikke tale om suverænitetsafgivelse.
Det er det, at vi overdrager beføjelsen, der er det afgørende for, om der er suverænitetsafgivelse.
Til hr. Rune Lund om folkeafstemning i øvrigt vil jeg sige, at med den forfatningstraktat, vi kender i dag, er det spørgsmål under § 20, som i givet fald ville udløse en folkeafstemning.
Hvis der er tale om suverænitetsafgivelse i forhold til § 20 i grundloven, så skal vi selvfølgelig have en folkeafstemning.
Svend Auken (S), 2007-05-08:
Jeg kan med det samme sige, at Socialdemokratiet ikke kan støtte dette forslag fra Dansk Folkeparti.
Vi ønsker traktatspørgsmålet løst i EU, og vi ønsker, at det sker med udgangspunkt i den forfatningstraktat, som 18 lande har tilsluttet sig i EU, men som 2 lande har sagt nej til ved en folkeafstemning.
Og det gør vi, fordi vi mener i lyset af EU’s udvidelse og de nye opgaver, man står over for, at det er godt med et nyt traktatgrundlag.
Vi er selvfølgelig klar over, at forfatningstraktaten, som den foreligger, ikke vil kunne gennemføres i sin oprindelige skikkelse.
Til trods for alle dem, der har slået kors for sig og sagt, at der ikke skulle botaniseres, så ved vi, at det er botaniseringens ædle kunst, der nu forestår, og der ville man selvfølgelig ved vedtagelsen af Dansk Folkepartis forslag afskære sig fra at deltage i dette spørgsmål.
Vi ønsker klarheden fra forfatningstraktaten bevaret, målsætningen for samarbejde.
Vi ønsker nærhedsprincippet, den institutionelle balance og den øgede beslutningsdygtighed bevaret fra forfatningstraktaten, og det er det udgangspunkt, vi har.
Så har man rejst – senest i spørgsmål til Venstres ordfører – spørgsmålet om folkeafstemning, og til det spørgsmål er der jo at sige, at bliver det forfatningstraktaten, man til sin tid skal tage stilling til, eller kommer den nye traktat på samme måde som forfatningstraktaten til at indeholde ændringer, der tangerer grundlovens § 20, så skal der selvfølgelig være en folkeafstemning.
Det er dog vigtigt for mig at få sagt, at det for hele det europæiske samarbejde er meget vig tigt, at der hurtigt sker en afklaring.
Det europæiske samarbejde har trods tilbageslaget i Holland og Frankrig bevist sin handlekraft ved en lang række vigtige beslutninger: kemikaliereguleringen, budgettet frem til 2013, EU’s gennemførelse af tjenesteydelsesdirektivet
– en lang række sager er blevet klaret til trods for nejet i sin tid.
Helle Sjelle (KF), 2007-05-08:
Dansk Folkeparti har givet udtryk for, at de med beslutningsforslag nr. B 116 ønsker at pålægge regeringen at modarbejde ethvert initiativ til at genoplive den forkastede EU-forfatning, men det kan vi Konservative naturligvis ikke bakke op.
Vi synes stadig væk, at forfatningstraktaten er det bedste udgangspunkt for at komme videre med et tæt og forpligtende europæisk samarbejde, og det er det, vi ønsker.
Derudover er der også det ved det, at det har været linjen i den folketingsvedtagelse, som der var et bredt flertal, der støttede sidste år.
Om vi så ender med at få netop den her forfatningstraktat vedtaget, når de europæiske ledere engang har forhandlet færdigt, er en helt anden sag, og det er ikke til at sige noget om det på nuværende tidspunkt.
Man kan sagtens forestille sig, at vi ender med en noget forenklet udgave af traktaten.
Der skal dog ikke herske tvivl om, at vi Konservative bestemt ikke vil forhindre fremskridt i det videre EU-samarbejde, sådan som Dansk Folkepartis beslutningsforslag reelt er et udtryk for.
Derfor afviser vi også forslaget.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2007-05-08:
Det, jeg sagde, var faktisk, at jeg var ked af den måde, som den danske regering havde tacklet ECRI-sagen på, hvor det gik ud på at gå til angreb i stedet for at få den eftertanke, som var rimelig at få.
Sagen omkring eksklusivaftalerne er vi helt tilfreds med.
Det var en afgørelse, der kom.
Den faldt ikke i vores politiske smag i SF; den faldt i regeringens politiske smag.
Den har vi fuldstændig taget til os, den afgørelse arbejder vi efter, vi har ingen problemer der.
Per Stig Møller (KF), 2007-05-08:
Der skal ikke være nogen myter om det.
Svend Auken (S), 2007-05-08:
Jeg betragter det ikke som suverænitetsafgivelse.
Altså, tag et eksempel: Hvis Parlamentet får større indflydelse, hvad der jo også lægges op til, så får Ministerrådet mindre indflydelse.
Er det suverænitetsafgivelse, at det folkevalgte parlament får større indflydelse og man får større mulighed for at gøre sine synspunkter gældende i et eller andet samspil med Rådet?
Enhver ændring af beslutningsgangen, som fører til ændrede indflydelsesforhold, er ikke ensbetydende med suverænitetsafgivelse.
Derfor kan jeg ikke svare ja til spørgsmålet.
Rune Lund (EL), 2007-05-08:
Problemet er, at den måde, man tænker suverænitetsafgivelse på, jo er i sådan en snæver fiffig juridisk definition, som betyder, at hvis man ændrer på stemmevægtene, sådan at der er nogle lande, der får mindre indflydelse i EU, så tolkes det ikke som suverænitetsafgivelse; det er den fuldstændig absurde snævre juridiske tolkning, som regeringen arbejder med.
Kan hr. Svend Auken ikke se, at i virkelighedens verden er ændring af stemmevægte, hvor man får mindre indflydelse, suverænitetsafgivelse?
Jeg er glad for hr. Svend Aukens tilkendegivelse her til sidst.
Jeg mener, at det er et stort problem, at der bliver sendt et fortroligt brev med en svarfrist fra den tyske kansler til den danske regering med nogle meget essentielle spørgsmål om, hvad man mener skal ændres i EU-forfatningen, for at den kan blive vedtaget, uden at Europaudvalget bliver inddraget.
Når vi ser det politiske billede, der er udeomkring i Europa, når vi ser de meldinger, der kommer nu efter det franske præsidentvalg, er det jo ret tydeligt, at det, som tegner til at skulle blive vedtaget af EU’s regeringsledere, er en form for minitraktat, en EU-forfatning-live, hvor man botaniserer og piller ting ud, og så siger man, at nu sender man det så til folkeafstemning, eller man prøver i hvert fald at få det vedtaget.
Der synes jeg, det kunne være interessant at høre, om ikke Socialdemokraterne kan garantere, at vi får en folkeafstemning, hvis der f.eks. er ændring af stemmevægte, som betyder, at mindre lande, herunder Danmark, skulle miste indflydelse til de store lande.
Svend Auken (S), 2007-05-08:
Jeg vil bare sige, at den proces, man her har valgt, er den, vi normalt kalder skriftestolsproceduren.
Det vil sige, at formandskabet spørger hvert enkelt land, hvad de synes.
I øjeblikket sker det på embedsmandsplan, men vi ved, at forbundskansleren senere hen har tilrettelagt en række møder med de politiske ledere, og der vil man tale om de her spørgsmål.
Min egen præference er, at så meget som muligt af det her skal foregå i offentlighed, og det, jeg især tænker på, er, at det skal foregå i offentlighed, når man nærmer sig den egentlige forhandling.
For det er ikke rigtigt, som spørgeren siger, at man forhandler tekster, der er tale om det, der kaldes sonderinger.
Man sonderer mulighederne, og så prøver man at finde frem til det.
Men i samme sekund, det nærmer sig en egentlig forhandling, så er det – og det kan spørgeren tage mit ord for – vores faste forsæt, at så skal Europaudvalget inddrages, også de partier, som er imod en traktat for Europa.
Martin Henriksen (DF), 2007-05-08:
Jeg forstår, at det er sådan en lukket embedsmandsgruppe, som er udpeget af regeringen, og som så sidder og forhandler, hvordan den her minitraktat, miniforfatning, eller hvad det er, skal se ud.
Så kunne jeg også forstå, at Socialdemokraterne faktisk mener, at det skulle være en åben proces.
Så kunne jeg godt tænke mig at høre, hvad hr. Svend Auken og Socialdemokraterne vil gøre for at sørge for, at det bliver en åben proces.
For når nu man er i den her alliance med regeringen og en række andre partier i Folketinget, har man vel også en vis indflydelse på de her ting, og dermed går jeg ud fra, at Socialdemokraterne så i hvert fald vil kæmpe meget for, at den her lukkede embedsmandsgruppeproces bliver til en åben proces, sådan at vi andre kan finde ud af, hvad det er, man går og pønser på.
Svend Auken (S), 2007-05-08:
Altså, mig bekendt er der en løbende dialog mellem en repræsentant udpeget for hver af medlemsstaterne og det tyske formandskab.
Og det tyske formandskab tror jeg af hensyn til effektiviteten i beslutningsgangen er meget optaget af at holde de her ting fortrolige.
Jeg har, skal jeg ærligt indrømme, det modsatte synspunkt.
Jeg synes, at man skal arbejde for så stor åbenhed som overhovedet muligt i den her sag.
Det er rigtigt, at de partier, der til sin tid skal stå bag den her beslutning, selvfølgelig har et tæt samarbejde, men jeg håber i høj grad også, at der vil blive tilrettelagt en proces, så mennesker, som man ved på forhånd er negativt indstillet over for en traktat i EU, får mulighed for at give deres besyv med.
Martin Henriksen (DF), 2007-05-08:
Det kommer så heller ikke bag på mig, at Socialdemokraterne ikke støtter forslaget.
Men jeg kunne godt tænke mig sådan set at stille det samme spørgsmål, som jeg stillede til udenrigsministeren om den her fortrolige henvendelse tilsyneladende fra det tyske formandskab til regeringen.
Nu ved vi jo alle sammen, at der blandt Socialdemokraterne, i regeringen og blandt en række andre partier er sådan en alliance om EU-politikken, så jeg vil gerne høre, om hr. Svend Auken er bekendt med den her henvendelse.
Er det noget, som Socialdemokraterne taler med regeringen om, og hvad er man eventuelt nået frem til at svare det tyske formandskab?
Kan hr. Svend Auken af- eller bekræfte det?
Svend Auken (S), 2007-05-08:
Der blev lavet en meget grundig juridisk vurdering af forfatningstraktaten i sin tid, og man fandt, at der på ni punkter, nogle af dem forholdsvis tekniske i øvrigt, var tale om ændringer, der krævede en procedure efter grundlovens § 20, og derfor var der bred enighed her i Folketinget om, at man i så fald skulle gennemføre en forfatningsproces.
Jeg synes, det er meget vanskeligt, før man kender teksten, at tage stilling til, om noget tilsvarende bliver nødvendigt i forbindelse med den, som jeg ville foretrække at kalde Nice-plustraktaten, og som vi i øjeblikket diskuterer.
Vi kan have ønsker til indholdet af den traktat, men at tage stilling på forhånd, før man overhovedet kender indholdet til, hvordan vi skal håndtere behandlingen af den, synes jeg ikke er rigtigt.
Per Stig Møller (KF), 2007-05-08:
Dansk Folkeparti har fremsat et beslutningsforslag, der går ud på at pålægge regeringen at meddele de øvrige EU-lande, at Danmark betragter forfatningstraktaten som faldet, hvorfor Danmark ikke vil ratificere forfatningstraktaten og modsætte sig ethvert initiativ for at genoplive den.
Det er det, Dansk Folkeparti stiller forslag om.
Men regeringen kan ikke støtte beslutningsforslaget, da den holdning til forfatningstraktaten, som beslutningsforslaget bygger på, ikke er forenelig med den enighed, der hidtil har været blandt et bredt flertal af Folketingets partier, og som vi står ved.
Som afslutning på den danske tænkepause vedtog Venstre, Det Konservative Folkeparti, Socialdemokraterne, SF og Det Radikale Venstre den 31. maj 2006 nemlig en folketingsvedtagelse, V 81, som fastslår, at Folketinget fortsat finder – og jeg citerer – at forfatningstraktaten er et godt grundlag for det europæiske samarbejde.
Endvidere fastslår folketingsvedtagelsen, at Folketinget opfordrer regeringen til at arbejde aktivt for forfatningstraktatens gennemførelse, idet man tager hensyn til resultaterne af medlemslandenes ratifikationsprocesser.
Fra regeringens side finder vi, at forfatningstraktaten er en god traktat, som bidrager til et mere effektivt demokratisk og åbent EU, og som derfor ruster et EU med 27 medlemmer til udfordringerne i det 21. århundrede.
Så mens vi bør respektere folkeafstemningerne i Frankrig og Nederlandene, vil vi arbejde for, at et nyt kompromis, som alle 27 lande kan tilslutte sig, indeholder mange af forfatningstraktatens nydannelser og centrale kompromiser.
Denne linje synes ikke at være forenelig med Dansk Folkepartis beslutningsforslag.
Forfatningstraktaten er det mest grundigt gennemarbejdede og mindst ulæselige forslag til traktat, der nogen sinde har været, og meget af indholdet er helt åbenlyst rigtigt og godt for det europæiske samarbejde.
Derfor har alle 27 medlemslande sat deres underskrift på forfatningstraktaten, og 18 lande har ratificeret.
Det er således klart, at en ny traktat vil tage udgangspunkt i de kompromiser, der er at finde i forfatningstraktaten.
Men regeringen og det brede flertal i Folketinget respekterer naturligvis folkeafstemningerne i Frankrig og Nederlandene.
Det følger også af folketingsvedtagelsen.
Og i de kommende forhandlinger vil vi naturligvis lytte til de forslag, som Frankrig og Nederlandene kommer med.
18 lande altså har ratificeret forfatningstraktaten og ønsker den så helskindet igennem de nye forhandlinger som muligt.
Det Europæiske Råd skal til juni vedtage en køreplan for det videre arbejde frem mod en ny traktat.
Rune Lund (EL), 2007-05-08:
Der er en grund til, at jeg stiller det her spørgsmål.
Det er jo, fordi jeg ønsker en folkeafstemning.
Jeg ønsker, at det danske folk skal tage stilling til en ny traktat, der kommer, når nu man allerede har aflyst én afstemning om en traktat.
Og der synes jeg, det ville klæde Venstre og fru Charlotte Antonsen, hvis man sagde: Ja, selvfølgelig skal der komme en folkeafstemning; der skal også komme en folkeafstemning, hvis der kommer nogle nye stemmevægte.
For hvis man tager fru Charlotte Antonsens argument ud i ekstremen, så vil det jo faktisk betyde, at hvis Danmark gik fra 14 medlemmer af Europa-Parlamentet til kun at have et eneste medlem, som man kunne stemme på, når der var valg til Europa-Parlamentet i Danmark, så ville der ikke være tale om suverænitetsafgivelse, fordi det jo bare ville være at rykke lidt rundt på mandaterne og på stemmevægtene.
Kan fru Charlotte Antonsen ikke se, at det er ret absurd, at der, hvis der skulle være tale om at gå fra 14 mandater til 1 mandat i Europa-Parlamentet, ikke skulle være tale om suverænitetsafgivelse?
Per Stig Møller (KF), 2007-05-08:
Jeg vil godt sige to ting her til hr. Morten Østergaard: Ja, det er rigtigt, at hr. Morten Østergaard også beskæftiger sig med det, men dog ikke så indædt og så forstokket som hr. Rune Lund.
Og her vil jeg godt give en undskyldning: Jeg havde glemt, at der ikke eksisterer en ny alliance, men en gammel alliance mellem Enhedslisten og Det Radikale Venstre.
Og så vil jeg godt minde hr. Morten Østergaard om, som jeg også sagde den 4. maj i fjor – mener jeg – at den socialdemokratisk-radikale regering faktisk også reagerede på den ECRIrapport, der kom i dens regeringstid.
Så det er altså ikke nyt, at en regering varetager sit lands interesser ved at korrigere, hvad den regering mener er forkert.
Og det er rigtigt, kan jeg sige til hr. Morten Østergaard, at fru Eva Schmidt ikke mener, at alle vores indvendinger er korrekte.
Det er jo så den diskussion, man kan have med hinanden.
Men det er altså ikke første gang, det er set, at en regering tager til genmæle, og så synes jeg altså også, at det er interessant, at 19 lande var enige med stedfortræderkomiteen i, at ECRI selv har lyttet klogt og fornuftigt, og at man er enig om at ændre arbejdsmetoderne.
For jeg er også her enig med hr. Morten Østergaard i, at ECRI har vanskelige arbejdsvilkår, og derfor skal vi finde ud af, hvordan vi laver dem bedre.
Morten Østergaard (RV), 2007-05-08:
Det må jeg altså på det skarpeste anfægte.
Jeg mener bestemt, at jeg også har beskæftiget mig med den sag, som hr. Rune Lund efter udenrigsministerens påstand skulle være den eneste i Europa der beskæftiger sig med.
Så det mener jeg ikke kan have sin rigtighed, og det synes jeg ikke skal stå uimodsagt.
Men det, jeg gerne vil tilbage til, er den her sag omkring ECRI.
Kan udenrigsministeren oplyse, i hvor mange andre tilfælde det i ministerens virketid og den her regerings levetid har været belejligt for regeringen at sende ambassadørerne ud i alle Europarådets lande på en demarch i en konkret sag?
Er der andre tilfælde end lige præcis den her kritiske rapport, hvor man har fundet anledning til det?
Per Stig Møller (KF), 2007-05-08:
Jeg synes, at hr. Rune Lund igen misbruger mine debatter i Folketingssalen.
Det gør hr. Rune Lund hver eneste gang.
Den parlamentariske forsamling er jo holdt op med at beskæftige sig med det.
De to sidste samlinger beskæftigede den parlamentariske forsamling sig ikke med det.
Han stod så også her på talerstolen og foreholdt også den sag fra Tyskland – en trist, tragisk sag for Tyskland – som om det var en, den danske regering skulle beskæftige sig med.
Hvorfor skal vi det?
Den kører jo ved retssalene i Tyskland.
Prøv nu at løfte det lidt op og se tingene, som de foregår, i stedet for på den konstante konspiratoriske måde, som hr. Rune Lund gør.
Jeg ved godt, at jeg siger det hårdt, og det er slet ikke min stil at være hård, sådan er jeg slet ikke af natur, men nu har vi altså diskuteret det her i umindelige tider med hr. Rune Lund, og sådan en blanding af misinformation og forargelse bringer os ikke videre.
Rune Lund (EL), 2007-05-08:
Vi har jo haft en del debat om det her.
Så sent som den 1. marts 2006 nægtede udenrigsministeren at fremsende de her oplysninger til Europarådet.
Udenrigsministeren sagde: Der er ingen grund til, at jeg bruger embedsmændenes tid på det.
Hertil svarede udenrigsministeren, som i øvrigt syntes, at det var utrolig spild af Folketingets tid, at jeg sådan rejste den slags spørgsmål, hvilket han sagde direkte: »Jeg synes, det er helt fantastisk at ulejlige Folketinget på den måde.
Jeg har svaret ja, og der bliver svaret.«
Så der lovede udenrigsministeren, at han ville sende svaret.
Da vi så kom til datoen for, at Dick Marty skulle svares, var der ikke sendt de oplysninger, der skulle være sendt, så de indgik ikke i rapporten, da den blev diskuteret den 27. juni.
Kan udenrigsministeren ikke beklage det fra Folketingets talerstol?
Det mener jeg ville være på sin plads.
Jeg synes også, at udenrigsministeren burde beklage, at det faktisk ikke indgår i den redegørelse, der ligger til Folketinget i dag.
Jeg har bl.a. et spørgsmål, og det er, at jeg egentlig gerne vil have en forklaring på, hvorfor den danske regering ikke fremsendte oplysninger til Europarådets rapporteur, Dick Marty, som lavede rapporten om CIA-flyene og de hemmelige fængslinger.
De danske oplysninger blev ikke sendt til Dick Marty, så han kunne nå at inddrage de danske oplysninger i den rapport, som blev diskuteret i Europarådet den 27. juni.
Jeg synes ærlig talt, at det skulle have stået i redegørelsen, som vi diskuterer her i Folketinget, at man fra den danske regerings side beklager, at man faktisk har misligholdt sine forpligtelser og man ikke har passet sit arbejde godt nok i forhold til Europarådet, fordi man simpelt hen glemte, eller hvad man nu gjorde, at sende disse oplysninger.
Jeg kunne godt tænke mig en tilkendegivelse fra udenrigsministeren af, at han mener, at det var en fejl, at de oplysninger ikke blev sendt, og at det ikke er noget, der kommer til at ske igen.
Rune Lund (EL), 2007-05-08:
Jeg kan forstå, at hr. Lars Barfoed godt var klar over, at Enhedslisten stemte imod det konkrete lovforslag.
Men jeg kan så også forstå, at hr. Lars Barfoed måske ikke hørte efter, hvad det var, jeg sagde, eller måske ikke kunne eller ville forstå, hvad jeg sagde, nemlig at selvfølgelig skal dommen efterleves.
Men vi synes ikke, der var nogen grund til at lovgive, når det var ret tydeligt – faktisk supertydeligt – at arbejdsmarkedets parter selv var villige til at implementere det, som var resultatet af dommen.
For selvfølgelig skal man respektere Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol.
Spørgsmålet er bare på hvilken måde, og her mener vi helt klart, at det havde været meget mere fornuftigt, hvis man havde ladet arbejdsmarkedets parter implementere dommen i stedet for at lovgive i Folketinget.
Lars Barfoed (KF), 2007-05-08:
Det er netop det, jeg synes er så interessant.
For en gangs skyld – og det sker jo stort set aldrig – er der en kendelse fra domstolen selv, der siger, at Danmark nu skal rette ind, og så sætter regeringen straks en aktion i gang og får gennemført et lovforslag i Folketinget.
Og hvad sker der så?
Enhedslisten stemmer imod.
Det synes jeg er ret opsigtsvækkende, for jeg synes, det vidner om, at når Enhedslisten finder, at sådan nogle domme er forkerte, gør man, hvad man kan for at trænere og sabotere, at Folketinget efterlever Menneskerettighedsdomstolens kendelser.