Tom Behnke (KF), 2012-01-17:
Tak for det, formand.
Når vi taler om de her sager, altså pædofilisager, så er der ingen tvivl om, at det er nogle af de allerværste forbrydelser overhovedet, fordi det så alvorligt ødelægger børn og ofte ødelægger dem på livstid, hvis ikke altid.
Derfor er det meget, meget alvorlige forbrydelser, som der skal ses meget, meget alvorligt på.
Vi har drøftet det her forslag, altså spørgsmålet om, hvorvidt der skal være de forældelsesfrister, som vi har i dag, rigtig mange gange tidligere.
Tidligere var der jo kun en 10-års-forældelsesfrist.
Så udvidede man den til, at de 10 år først tæller, fra offeret fylder 18 år, dvs. teoretisk set en 28-års-forældelsesfrist.
Spørgsmålet har også hele tiden været, om man skulle udvide det yderligere.
Jeg har tidligere, og det skal ikke være nogen hemmelighed, argumenteret imod og også haft nogle argumenter for, hvorfor vi ikke syntes, at man skulle udvide forældelsesfristen mere.
Men vi har fulgt debatten meget nøje.
Vi har lyttet meget til de argumenter, der har været fremme, og der er to væsentlige argumenter for, at vi i dag støtter forslaget her.
Det første argument er, at der har været et udtalt ønske om på en eller anden måde at kunne stoppe gerningsmanden, også selv om det er sket for mange år siden.
Man kan ikke nødvendigvis komme strafferetligt efter en mistænkt, men man kan i hvert fald få stoppet vedkommende.
Det mener vi ud fra en viden om, at det generelt er sådan, at de, der er pædofile, ikke sådan lige holder op med at være det.
Derfor kan der være et behov for at få stoppet gerningsmændene, også selv om det kan være mange år siden, at det konkrete offer blev offer.
Det har vi jo prøvet at diskutere frem og tilbage: Kunne man finde en model, hvor vi på en eller anden måde kunne lave et anmeldelsessystem, så man måske rent behandlingsmæssigt kunne komme til den mistænkte og prøve at gøre noget?
Vi har ikke rigtig fået nogen løsning på det.
Men en løsning kan være det her, nemlig at der rent faktisk er en mulighed for at anmelde et forhold, også selv om det sker mere end 10 år efter de 18 år.
At man har muligheden for at anmelde det, betyder, at myndighederne kan skride ind, kan begynde at undersøge, om der er hold i det, undersøge, om der er andre lignende tilfælde, om der måske er andre ofre, og begynde at stykke et billede sammen, således at man ikke bare kan komme efter gerningsmanden, men at man også rent faktisk kan komme til at hjælpe gerningsmanden, hvad der jo er en del af det, der er mulighed for, i forbindelse med at man giver en sanktion af den ene eller anden art.
Der ligger også muligheden for behandling, og det er lige så vigtigt.
Så det er det ene væsentlige argument for, at vi kan støtte forslaget her.
Det andet væsentlige argument er jo, at under de mange debatter og høringer, vi har haft, i de udtalelser, der har været, og i medierne er det jo kommet frem, at ofre for de her forbrydelser godt kan have en tendens til at fortrænge det, der er sket, og så først meget senere i livet, når der opstår en eller anden episode, kommer det pludselig frem igen.
Det er ikke bevidst, eller fordi man vil fortrænge det, men fordi det er kroppens, hjernens automatiske reaktion for at komme væk fra det, der har været meget, meget ubehageligt.
Det har vi også lyttet til.
Det er ikke nødvendigvis sådan, at man venter med at anmelde det, fordi man ikke lige har lyst til at anmelde det, at man ikke lige kan overskue at anmelde det, men fordi man måske dybest set har fortrængt det så meget, at der skal noget til, før det kommer frem igen.
Derfor siger vi i dag, at vi støtter tiltaget om, at vi ophæver forældelsesfristen i de her sager.
Vi sidestiller det med andre ord med de forældelsesfrister, der er, når vi taler om manddrab, nemlig at der ikke er nogen.
Det er en meget sjælden bestemmelse i straffeloven, og den skal også være meget sjælden, men vi mener, at den her type sager berettiger til, at der ikke er en forældelsesfrist, og derfor støtter vi forslaget.
Jeg vil så også sige, i forlængelse af hvad andre ordførere har været inde på, at det ikke er sådan, at vi vil tvinge det igennem nu.
Vi har tålmodighed til at vente på Straffelovrådet, men forventer så også, at de kommer med et udspil meget snart, så vi kan komme videre med det her, for det er et vigtigt område.