runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bertel Haarder (V), 2007-02-28:
Det første problemfelt er fremmedsprogene, hvor engelsk tilsyneladende trives godt og med et stigende antal tilmeldinger, mens tysk og fransk til gengæld trives ret så dårligt.
Når det gælder naturvidenskab, kan vi endnu ikke sige, hvordan det går, fordi vi ikke ved, hvor mange der vil vælge naturvidenskab på det højeste niveau.
Jeg har mine anelser om, at vi står over for en svækkelse, når det gælder naturvidenskab på det højeste niveau, men det kan jeg ikke påvise endnu.
Så er der det, der hedder almen studieforberedelse, altså de tværgående forløb, som allerede er blevet halveret.
Det er muligt, at der skal ske en yderligere reduktion – det er en af de ting, som følgegruppen vil give mig råd om – og det er også muligt, at det skal flyttes, fordi det måske har for stort et omfang i 1.g.
Endelig er der det, som hr. Søren Krarup især var optaget af, da han spurgte for ikke så længe siden, nemlig alt bøvlet, som lærerne føler de har, uden at det giver tilstrækkeligt udbytte for eleverne.
Det bøvl ses der på i en hurtigt arbejdende gruppe med repræsentanter fra Gymnasielærerforeningen og Rektorforeningen sammen med folk fra ministeriets gymnasieafdeling.
Denne gruppe vil formodentlig i april komme med forslag til justeringer.
Martin Henriksen (DF), 2007-02-28:
Jeg synes også, som det blev sagt sidste gang, bl.a. af hr. Søren Krarup og jeg selv, at det selvfølgelig er rigtig godt, og vi ved også godt, at ministeren synes, at der er problemer med gymnasiereformen, og at der er nedsat forskellige arbejdsgrupper og følgegrupper, som skal kigge på den.
Men jeg kunne godt tænke mig at spørge ministeren bl.a. om det tværfaglige forløb, som vi rigtig nok allerede har reduceret fra 20 til 10 pct., så vidt jeg husker.
Kunne ministeren eventuelt selvstændigt eller fra ministeriets side komme med nogle forslag, så det ikke kun var følgegrupperne og arbejdsgrupperne, der kom med dem?
Så kunne jeg godt tænke mig at høre, om ikke ministeren mener, at det måske kunne være hensigtsmæssigt, at man lagde nogle retningslinjer for det tværfaglige samarbejde, så eksempelvis idræt, engelsk og historie ikke kan arbejde sammen.
Der har været et forløb på en gymnasieskole, hvor man har haft om idrættens historie på engelsk, og det er måske ikke så hensigtsmæssigt, hvor det måske på den anden side kan være hensigtsmæssigt, at dansk og historie arbejder sammen om f.eks. renæssancen.
Bertel Haarder (V), 2007-02-28:
Det sidste vil jeg helst ikke ind på.
Det vil jeg ikke være så glad for, bl.a. fordi jeg faktisk synes, at der kan være et perspektiv i at samarbejde mellem sprogfag og andre fag.
Hvis det giver dobbelt bonus på den måde, at man på en gang lærer sprog og samtidig lærer et andet fag, så er det jo en fordel.
Det tror jeg skal vurderes i hvert enkelt tilfælde.
Det faglige udbytte bliver under alle omstændigheder målt ved eksamen, og på gymnasieområdet har vi et ret så tillidvækkende og rodfæstet evalueringssystem, så vi kan være ret sikre på, at eventuelle skader på fagligheden vil blive afdækket.
Hvad det første angår, tror jeg, at det for at sikre, at jeg også kan få det igennem Folketinget, er en fordel, at det er følgegruppen, der spiller ud, frem for at det er ministeren og hans embedsmænd, der spiller ud.
Martin Henriksen (DF), 2007-02-28:
Det giver altså ikke meget mening, synes vi i Dansk Folkeparti, at eksempelvis biologi og historie skal arbejde sammen.
Og det eksempel, jeg nævnte før, med engelsk, idræt og historie giver ikke nogen mening.
Jeg har svært ved at se, hvordan det eksempelvis kan give en selvstændig forståelse for faget historie, at det skal arbejde sammen med engelsk og idræt.
Jeg tror, det er meget vigtigt, at vi principielt siger, at man i bl.a. historiefaget underviser på dansk, bl.a. fordi der selvfølgelig også er elementer af danmarkshistorie inde i det.
Er det fuldstændig udelukket, at ministeren på nogen måde vil arbejde for retningslinjer for, hvilke fag der kan arbejde sammen?
For den kritik, vi netop hører, går faktisk på, at tværfagligheden ødelægger fagligheden i det enkelte fag.
Det er jo det, der er hele problemstillingen eller i hvert fald en stor del af problemet med gymnasiereformen, at tværfagligheden ødelægger fagligheden i det enkelte fag.
Hvis ikke man har en forståelse for det enkelte fag, giver det jo ikke mening, at faget begynder at arbejde sammen med andre fag, før man har fået forståelsen for det enkelte fag.
Derfor ville jeg da gerne have, at ministeren i hvert fald bare lader døren stå en lille smule på klem for at lave retningslinjer for, hvilke fag der kan arbejde sammen.
Bertel Haarder (V), 2007-02-28:
Sådanne retningslinjer er ikke et led i den aftalte gymnasiereform, som ellers har rigeligt med regler.
Der sidder i øjeblikket en arbejdsgruppe, som skal forsøge at begrænse forekomsten af regler og også, håber jeg, længden af bekendtgørelser om fagenes indhold, som jo er så lange, at det er umådelig svært for en politisk valgt minister overhovedet at have et overblik over, hvad der egentlig står.
Undskyld den tilføjelse.
Når det gælder det konkrete eksempel, forstår jeg simpelt hen ikke spørgeren.
Jeg synes altså, at det kan være rigtig fornuftigt, at engelsklæreren og historielæreren samarbejder, f.eks. når man er nået til engelsktalende landes historie.
Det kan jeg ikke se noget galt i.
Til gengæld ville jeg finde det temmelig meningsløst, om de samarbejdede om danmarkshistorien.
Martin Henriksen (DF), 2007-02-28:
Jeg er da glad for, at ministeren i hvert fald synes, at det er meningsløst, at man snakker engelsk i historieundervisningen, når man lærer om danmarkshistorien.
Men jeg kunne også godt tænke mig at spørge ind til historiefaget.
Der er med gymnasiereformen sket en reduktion i antallet af historietimer, og vi har jo afskaffet – det tager Dansk Folkeparti også på sig, for det er jo en del af et større kompromis – den obligatoriske historieopgave i 2. g.
Nu kigger følgegruppen jo på en lang række ting, men den kigger ikke på historiefaget.
Mener ministeren ikke, at følgegruppen bør kigge på historiefaget, så vi kan sikre os, at der rent faktisk også kommer noget faglighed tilbage til historiefaget, og at man eksempelvis indfører den obligatoriske historieopgave i 2. g, netop fordi vi selvfølgelig også skal have banket en fornuftig viden om historiefaget ind i hovedet på eleverne, hvis man kan sige det sådan, og at de også får en opgave i historiefaget i løbet af gymnasieskolen i 2. g?
Er ministeren åben for det?
Bertel Haarder (V), 2007-02-28:
Mit hjerte banker varmt for faget historie.
Jeg har deltaget i mange debatter og polemikker om faget historie.
Det fag er jo en slagmark for mange interessante holdningsprægede debatter.
Men jeg ved ikke, om historie skal have en særstilling i forhold til andre fag.
Det er jeg ikke sikker på.
Jeg er heller ikke sikker på, at vi skal have flere regler, flere bindinger og flere ting, man ikke må i vores gymnasieordning.
Som sagt sidder der et udvalg, som arbejder med, hvordan man kan reducere mængden af bindinger.
Jeg synes, det afgørende er, at vi holder den faglige fane højt, og at vi ved udgangen måler, om nu de faglige mål er nået.
Det er der, jeg synes, at vi skal sætte ind, og så skal vi sætte ind, hvis det viser sig, at gymnasiet mister sin studieforberedende karakter, ved at eleverne vælger for få fag, som overhovedet giver adgang til videregående studier.
Det sidste synes jeg faktisk er gymnasiets største problem i øjeblikket.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Lovforslaget sattes til forhandling.
Villy Søvndal (SF), 2007-02-28:
»Hvad er den danske regerings holdning til et angreb på Iran?«
Spm. nr. S 3136 Til statsministeren af:
Spm. nr. S 3137 Til statsministeren af:
Holger K. Nielsen (SF), 2007-02-28:
»Har den danske regering kendskab til amerikanske planer om et angreb på Iran?«
Spm. nr. S 3139 Til statsministeren af:
Martin Henriksen (DF), 2007-02-28:
Begrundelsen kender ministeren formentlig godt, men ikke desto mindre vil jeg komme med den her.
Baggrunden for spørgsmålet er jo, at vi stadig væk får henvendelser fra gymnasielærere, og at det også med jævne mellemrum popper op i dagspressen, at der stadig er problemer med gymnasiereformen, bl.a. med fagligheden, og derfor har vi valgt at stille spørgsmålet om, hvorvidt ministeren er enig i, at gymnasiereformen har svækket fagligheden.
Jens Vibjerg (V), 2007-02-28:
Jeg skal starte med at beklage min forkølelsesramte stemme, men jeg håber, at man nogenlunde kan høre, hvad jeg har på hjerte.
Det er jo et lille, godt lovforslag, vi her har til behandling, som skal være med til at gøre livet lettere for en gruppe mennesker, som i forvejen kan have det svært.
Samtidig er det en ligestilling med andre grupper af handicappede.
Vi har jo i dag en ordning, hvor vi støtter fysisk handicappede.
De kan få bistand, og det er så det, vi udvider til psykisk handicappede, nemlig at man kan få en støtteperson til at hjælpe med det handicap, som nu præger arbejdslivet.
Det er jo lækkert, når et forsøg munder ud i, at man også gør det permanent, og det er så det, der ligger med lovforslaget her, at vi nu omsætter det forsøg til permanent lovgivning, så dem med psykiske handicap fremover får mulighed for enten at fortsætte på arbejdsmarkedet eller komme ind på arbejdsmarkedet ved hjælp af en personlig assistent.
Vi kan vel forvente, at ca. 300 mennesker kan få glæde af ordningen, og udgiften er beregnet til omkring 20 mio. kr. årligt, når ordningen er fuldt indfaset.
Så det er jo relativt billigt i forhold til den hjælp, vi kan yde de her mennesker.
Fra Venstres side støtter vi varmt forslaget.
Holger K. Nielsen (SF), 2007-02-28:
»Hvilke konsekvenser vurderer den danske regering at et angreb på Iran vil have for danske styrkers sikkerhed i Irak og Afghanistan?«
Spørgetiden
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-02-28:
Det interessante er jo, om vi kan få gennemført en lov, som også omfatter de personer, der virkelig ville kunne have brug for at få en personlig assistent.
Derfor er det ikke nok med kommentarer.
Jeg kunne godt tænke mig at høre hr. Bent Bøgsted, om han vil støtte en sådan udvidelse af personkredsen, så alle, der rent faktisk har brug for en personlig assistent for at kunne komme på arbejdsmarkedet, bliver omfattet af lovforslaget.
Bent Bøgsted (DF), 2007-02-28:
Det har ikke været drøftet i forbindelse med det her lovforslag, om de skulle med, men hr. Jørgen Arbo-Bæhr kunne jo bede ministeren om at komme med en forklaring på, hvad årsagen er til, at de her personer ikke er omfattet af det.
Jeg har talt med ministeren om det, og selvfølgelig skal vi se på det i udvalgsarbejdet og få en lidt bedre forklaring end den kommentar, der fremgår af høringssvaret.
Så man kan altid se på, hvad årsagen er til, at de ikke er med.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-02-28:
Nu kan jeg forstå, at hr. Bent Bøgsted støtter forslaget.
Det er selvfølgelig også fint, men jeg kunne godt tænke mig at høre hr. Bent Bøgsteds indstilling til de folk, som ved hjælp af en personlig assistent kan få en plads på arbejdsmarkedet, men hvor man ikke kan sige, at deres psykiske sygdom er vedvarende.
Burde lovforslaget ikke udvides til at omfatte den slags personer, hvor man decideret kan påpege, at det er alvorlige sygdomme, der er længerevarende, og at det kan betyde noget, hvis de får en personlig assistent?
Skulle vi ikke have den kreds af personer med?
Bent Bøgsted (DF), 2007-02-28:
Det her lovforslag er et lille, godt forslag.
Det går ud på at give personer med fysisk eller psykisk funktionsnedsættelse en støtteperson ude i arbejdet, så de kan komme i arbejde eller bibeholde deres arbejde, og den personlige assistance gives nogle timer om ugen.
Der har været afholdt et forsøgsprojekt i AFregionerne under ledelse af De Samvirkende Invalideorganisationer, hvor det netop gik ud på at få afprøvet, hvad der skulle til for at bibeholde personer med fysisk funktionsnedsættelse på arbejdsmarkedet.
De forsøg har vist så godt et resultat, at det er blevet besluttet at gøre forsøgsordningen permanent.
Siden 1998 har det været muligt at yde personlig assistance til folk med fysisk handicap; synshandicappede, ordblinde, hørehandicappede og andre med en betydelig nedsat fysisk funktion.
Den målgruppe udvides nu til at omfatte folk med varig og betydelig psykisk funktionsnedsættelse.
Lovforslaget permanentgør altså forsøgsordningen, og det er en udmøntning af satspuljen i 2007, hvor der er afsat midler til at udvide, videreføre og udbrede personlig assistance til personer med varigt psykisk handicap.
Permanentgørelsen er et af initiativerne i »Nye veje til arbejde« fra 2006 for at forbedre mulighederne for handicappede på arbejdsmarkedet.
Det er et rigtig godt forslag, som tager højde for de problemer, som folk med fysisk og psykisk handicap kan have i forhold til at beholde deres arbejde, og vi ser frem til, at der bliver lavet en rigtig god indsats for disse folk, og at vi på den måde kan hjælpe dem til at blive i det job, de gerne vil blive i.
Dansk Folkeparti støtter forslaget.
Dansk Folkeparti er jo utrolig glad for det her lovforslag og vil give støtte til de personer, der er omfattet af det.
Det skal man ikke nedgøre.
Vi er glade for det her lovforslag.
Selvfølgelig er vi det.
Og det håber jeg da også at hr. Jørgen ArboBæhr er, for det hjælper jo nogle folk ude på arbejdsmarkedet, der har behov for ekstra hjælp i nogle timer.
Det er, som om det, når der kommer et godt lovforslag, der hjælper noget folk, altid er det her med: Hvorfor er andre ikke omfattet, og hvor mange skal så omfattes, og hvorfor er de og de grupper ikke omfattet?
Den ser vi på i udvalget, og den ser vi på i kredsen af satspuljepartier.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2007-02-28:
Handicappedes vilkår har altid stået højt på dagsordenen i Socialdemokratiet.
Vi ønsker, at handicappede får mulighed for at udleve deres drømme og leve et liv, der ligger så tæt som muligt på alle andres hverdag.
Derfor hilser vi sådan set også det her forslag varmt velkommen.
Det er en del af udmøntningen af satspuljeforliget, hvor vi har været med til at videreføre og udbrede forsøgsordningen, som sikrer, at mennesker med en varig og betydelig nedsat psykisk funktionsnedsættelse også er omfattet af ordningen om personlig assistance.
Af erfaring ved vi, hvor stor en betydning den personlige assistent har for den, der har en eller anden lidelse.
Ikke alene sikrer assistenten den handicappede langt større mulighed for at få og fastholde et job, der ydes samtidig hjælp til at skabe sociale relationer på arbejdspladsen.
Derfor mener vi også, at det er naturligt at udvide ordningen til at omfatte mennesker med psykiske lidelser.
Overordnet set er det positivt, at man med lovændringen gør forsøgsordningen permanent.
Det skaber mulighed for, at også personer med varige psykiske handicap kan varetage et arbejde på det ordinære arbejdsmarked.
Men lovforslaget er lidt uklart i forhold til afgrænsningen af målgruppen og indholdet af den personlige assistance.
I Socialdemokratiet mener vi, at målgruppen bør udvides til også at omfatte personer med midlertidige eller længerevarende psykiske lidelser, som dog er så alvorlige, at de har brug for personlig assistance.
Personer, som får en midlertidig alvorlig lidelse, vil med ordningen blive fastholdt på arbejdsmarkedet og samtidig kunne opretholde deres sociale netværk.
Det er selvfølgelig ikke meningen, at mennesker, der kan varetage et arbejde selv, og som blot har brækket en arm eller er kortvarigt ude af stand til at arbejde, skal have assistance.
Men vi mener, at ordningen bør omfatte personer med alvorlige lidelser, som ikke er varige, men som kan medføre både arbejdsmæssig og social eksklusion.
Jens Vibjerg (V), 2007-02-28:
Nu har jeg på ingen måde lovet at udvide personkredsen.
Hvis vi skal udvide, skal vi have sikker grund under fødderne.
Det, jeg har givet tilsagn om, er, at vi nu i udvalgsarbejdet kigger på de henvendelser, der er kommet.
Men lovforslaget bygger på de erfaringer, man har gjort sig, og jeg synes ikke, at vi skal springe ud på det dybe vand, uden at vi kender konsekvenserne af det.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-02-28:
Det er jeg da glad for hr. Jens Vibjerg vil være med til vi får forhandlet noget bedre igennem i udvalgsarbejdet.
Jeg kunne godt tænke mig at stille hr. Jens Vibjerg et spørgsmål.
Hvis jeg nu kan i hvert fald sandsynliggøre, at hr. Jens Vibjerg vil have fast grund under fødderne, også med en udvidelse af personkredsen, vil hr. Jens Vibjerg så støtte et ændringsforslag, som udvider personkredsen, så vi får dækket alle dem, der fremgår af »Nye veje til arbejde«?
Jens Vibjerg (V), 2007-02-28:
Dette lovforslag bygger jo på de forsøg, der har været kørt, og det er derfra, vi har erfaringerne, og det er dem, vi kører igennem.
Jeg er godt bekendt med også de henvendelser, der er kommet fra andre grupper, og jeg synes, at vi nu skal kigge på tingene i udvalgsarbejdet.
Men lad os snakke om det.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-02-28:
Jeg kan godt forstå, at hr. Jens Vibjerg støtter et forslag, som giver mulighed for personlig assistance til et lille udsnit af de psykisk handicappede.
Men jeg må indrømme, at det undrer mig meget, at vi har at gøre med et lovforslag, som fratager muligheden for en lang række psykisk handicappede, dem, hvor man ikke kan sige, at det er en varig og for evig gældende psykisk sygdom.
Det undrer mig endnu mere, når man ser på de eksempler, der er nævnt i regeringens eget udspil »Nye veje til arbejde«, hvor man f.eks. nævner en person, der har fået en angstneurose, og siger, at det er vedkommende, vi skal have hjulpet, så vedkommende er i stand til at passe sit arbejde.
Hvorfor vil man lave et lovforslag nu, som lige præcis ikke omfatter en sådan person og ikke vil hjælpe en sådan person?
Frank Aaen (EL), 2007-03-01:
Nu sagde SF’s ordfører, at SF går ind for EUsamarbejdet, og at SF derfor også går ind for forslaget.
Som bekendt er Enhedslisten imod den måde, det europæiske samarbejde fungerer på inden for EU.
Vi går ind for en anden demokratisk form for samarbejde i EU, og man kunne så ud af det slutte, at når en EU-tilhænger går ind for forslaget, skal en EU-modstander automatisk gå imod forslaget.
Vi går imod forslaget, men der er ikke nogen automatik i det.
Vi har det sådan med alle de forslag, der kommer fra EU, at vi kigger på indholdet og vurderer, om det er et godt forslag for miljøet, de ansatte og borgerne i Europa og i verden, eller om det er et dårligt forslag for borgerne, miljøet og verden.
Og der har vi det altså sådan, at den filosofi, der ligger bag det her forslag, nemlig den om, at bare det, at man har mere fri konkurrence – det ligger jo i forlængelse af den debat, vi havde under det forrige forslag – og at det er nemmere at konkurrere på tværs af grænserne, er godt for verden og for borgerne og for Europa.
Vi ser ikke sådan på det.
Vi ser faktisk modsat på det.
Og der er jeg på det punkt jo nok i virkeligheden mere enig med SF’s ordfører, end det lige kunne lyde som om i starten, ikke?
For den måde, som man i dag gennemfører den såkaldte frie konkurrence på i Europa, og den måde, som man har liberaliseret handelen og virksomhedernes mulighed for at agere på tværs af landegrænserne i Europa og verden over på, er jo lige præcis en meget skadelig måde.
I dag er konkurrencen sådan i al væsentlighed, at det land og den virksomhed, der kan tilbyde de laveste omkostninger i form af lave lønninger, lavt hensyn til miljøet, lavt hensyn til arbejdsmiljøet, vinder over dem, som gør det på en anden måde, fordi der ikke er ordentlige regler for, hvordan man skal konkurrere.
Der er i det hele taget en negativ spiral i globaliseringen, hvor det er de dårligste ting, der vinder på bekostning af omsorg for ansatte, miljø og arbejdsvilkår.
Vi ser jo utallige eksempler på det i Europa og ser selvfølgelig endnu mere grelle eksempler, hvis vi går ud i verden og ser, hvordan globaliseringen i den frie konkurrences hellige navn foregår; gør vi det, ser vi de mest skrækkelige eksempler på, hvilke arbejdsvilkår der tilbydes rundtomkring.
Derfor er vi grundlæggende imod den filosofi, der ligger i det her forslag, om, at det skal væFTTM61.FM Page 4439
Wednesday, June 27, 2007 3:53 PM
nemmere at kunne operere hen over grænserne.
Det er ikke vores målsætning.
Det skal være nemmere at kontrollere, hvad der foregår hen over grænserne, det skal være nemmere at regulere, hvad der foregår hen over grænserne.
Bliver det det, vil vi kigge positivt på det.
Men det med bare at sige, at jo mere frit det er, og jo flere muligheder vi har for at operere hen over grænserne, jo bedre er det for alle, er vi grundlæggende uenige i.
Derfor er vi også uenige i det her forslag, som altså stammer fra EU.
Det er altså ikke bare på grund af afsenderen, vi er imod det, det er på grund af den indholdsmæssige vurdering af forslaget, vi er imod det.
Poul Erik Christensen (RV), 2007-03-01:
Det fremsatte lovforslag vil betyde, at det fremover bliver lettere at planlægge og gennemføre reorganisering af virksomheders aktiviteter på tværs af landegrænser i EU- og EØS-landene.
Forslaget gennemfører Europa-Parlamentets og Rådets direktiv fra 2005 om grænseoverskridende fusioner af selskaber med begrænset ansvar.
Lovforslaget giver samtidig mulighed for grænseoverskridende fusioner og spaltninger for aktieselskaber, anpartsselskaber samt for virksomheder med begrænset ansvar omfattet af lov om erhvervsdrivende virksomhed.
Desuden indføres en bemyndigelse til økonomi- og erhvervsministeren, således at ministeren kan fastsætte regler om, at erhvervsdrivende FTTM61.FM Page 4438 Wednesday, June 27, 2007 3:53 PM fonde også i visse tilfælde kan fusionere grænseoverskridende.
Der bliver herefter mulighed for, at disse grænseoverskridende fusioner og spaltninger sker på samme måde, som allerede nu er gældende for de nationale virksomheder.
Det Radikale Venstre er positive over for den videre behandling af lovforslaget.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2007-03-01:
Også fra konservativ side er vi positive over for dette forslag, der sikrer, at det bliver lettere at planlægge og gennemføre reorganisering af virksomhedernes aktiviteter inden for EU-landene.
Det synes vi ubetinget er positivt.
Det, vi også lægger vægt på, er, at man med lovforslaget fortsat sikrer medarbejdere, kreditorer og aktionærer i danske virksomheder.
På den baggrund må man sige, at det grundlæggende er positivt, og at vi støtter forslaget.