Villum Christensen (LA), 2013-10-24:
Vi har modtaget nogle redegørelser – og tak for det – med mange gode intentioner, som det jo ret beset er ganske svært at have noget imod.
Jeg synes også, for så vidt angår det nordiske samarbejde – og det er jo redegørelsen om det, vi skal snakke om i dag – at det tæller til den positive side, at der tegner sig et billede af, at indsatserne bliver stadig mere konkrete, også selv om det ikke altid er let.
Det har hr. Bertel Haarder jo allerede berørt.
Der skal udvises vedholdenhed i forskellige fora.
Efterhånden er det jo rigtig mange sider af det politiske spektrum, som får en nordisk dimension, kan man se i redegørelsen.
Jeg vil ikke gennemgå dem alle sammen, men jeg vil vælge et nedslagspunkt, som jeg synes er særlig interessant, nemlig energi- og klimapolitikken, hvor man kan sige at vi på mange måder har et skæbnefællesskab.
Vi har et fælles elmarked og har interesse i at forstærke og udbygge elnettet, herunder udlandsforbindelserne.
Især med den stadig forøgede vindmængde, hvor vores forsyningssikkerhed bliver mere og mere udfordret, er det jo vigtigt, at vi kan låne af hinanden.
SF har jo allerede været inde på, at når det blæser i Danmark, kan energien måske havne i en elbil i Sverige.
Var det ikke sådan
noget lignende?
Det tror jeg det var.
Det særlige ved dette marked er, at vi alle kan købe el til stort set samme pris på et fælles marked, men når vi planlægger produktionskapaciteten, hvor vi jo har satset rigtig meget på vind, så gør vi det ukoordineret og uafhængigt af hinanden.
Det betyder jo, at når det blæser rigtig meget, må vi sælge billigt, for så skal vi af med vinden, hvis ikke ledningerne skal lide overlast, og så kan nordmændene købe det billigt og sælge det dyrt tilbage, når det ikke blæser.
Det kan de, fordi de kan regulere vandmagasinerne, som på en måde kan betragtes som Nordens elbatteri.
Min pointe er, at det vil være rigtig hjælpsomt, at vi også, når bygger kraftværker og sætter vindmøller op og sætter solceller op sågar, gør det koordineret, så vi får et bedre match også på udbudssiden.
Disse investeringer bør så markedsliggøres og have nogenlunde samme rammevilkår.
Så vil vi få en billigere strøm i Norden.
Når jeg nævner det, er det jo, fordi eludgifterne tordner i vejret, samtidig med at vi kan se, at de falder rigtig meget i USA.
Det er noget med halvdelen af prisen, man kan købe strøm til i USA i øjeblikket, og det betyder selvfølgelig, at den energitunge industri pisker ud af landet og ud af de nordiske lande.
Det er en rigtig, rigtig vigtig omkostning.
Med hensyn til Arktis er jeg meget tilfreds med, at den indsats har fået en så stærk placering, som tilfældet er, og omvendt synes jeg, at det her er fint koordineret med arbejdet i de øvrige organer som Arktisk Råd og Arctic Five og med vores indsats og prioritering i forsvaret.
Ret beset er hele Arktisområdet velsagtens det område, hvor vi sikkerhedsmæssigt og miljømæssigt har de største interesser på spil, og det forekommer mig særdeles relevant, at vi fokuserer rigtig dedikeret på mulighederne og udfordringerne, som de kommer til udtryk i, man kan sige dette de facto-nærområde.
Selv om der er store afstande, er Arktis jo vores nærområde.
Det er vigtigt, at vi som kongerige velkoordineret taler med en fælles stemme såvel bilateralt som i de internationale fora.
Med disse ord vil jeg tage redegørelsen til efterretning.