Mette Frederiksen (S), 2013-04-23:
Tak for det, og tak til Enhedslisten for at fremsætte også dette beslutningsforslag om ret til fuld dagpengesats for nyudlærte.
Jeg vil gerne starte med at sige, at jeg her er meget uenig med Enhedslisten.
I mange spørgsmål, jeg drøfter med partiet, er vi enige om mangt og meget – ikke mindst, når det kommer til langsigtede mål for dette samfund og dets udvikling.
Her er jeg uenig.
Jeg er uenig i, at man fra det ene øjeblik til det andet skal kunne gå fra SU til fuld dagpengesats.
Jeg er uenig i en mekanisme, som jeg tror vil betyde en højere ungdomsarbejdsløshed.
Og ligegyldigt hvor optaget man måtte være af at sikre, at vi har et stærkt socialt sikkerhedsnet i Danmark, tror jeg ikke, man må undervurdere, at det sikkerhedsnet også kan blive til snubletråde, hvis vi ikke tænker os godt om.
Nyuddannede i Danmark har efter gældende regler ret til dagpenge, og det har de efter meget gunstige regler sammenlignet med andre grupper på vores arbejdsmarked.
Som dimittend under dimittendordningen har man ret til at vente med at melde sig ind i en a-kasse og betale sit medlemsbidrag til sent i uddannelsen.
Man har ret til at få uddannelse sidestillet med arbejde, og det vil sige, at det for nogles vedkommende betyder, at de har ret til dagpenge allerede 1 måned efter uddannelsens afslutning.
Sådan er det jo ikke, hvis man er almindelig lønmodtager på vores arbejdsmarked.
Her skal man have haft i hvert fald 1 års medlemskab af en a-kasse, man skal have betalt sit medlemsbidrag, og man skal have haft arbejde svarende til fuldtidsarbejde i mindst 1 år inden for 3 år – som også diskuteret tidligere i dag.
Når man melder sig ledig, får man som udgangspunkt beregnet en individuel dagpengesats.
Er man derimod dimittend, får man en fast sats, som svarer til 82 pct. af dagpengenes højeste beløb.
Det er godt 14.000 kr. om måneden.
Der vil i langt de fleste tilfælde allerede her være tale om en endog meget stor indtægtsfremgang i forhold til de indtægter, man har haft under uddannelse.
I dag kan dimittender få beregnet en ny dagpengesats, når der er forløbet 6 måneder, efter dagpengeretten er indtrådt, hvis der i perioden er beskæftigelse, der berettiger til, at man kan få beregnet en ny individuel dagpengesats.
En ny beregning af satsen kan betyde endnu en indkomstfremgang til ca. 17.350 kr.
Dimittender skal således i dag vente 6 måneder, før de kan få beregnet en ny og højere dagpengesats.
Andre ledige på vores arbejdsmarked skal vente 12 måneder, før de kan få beregnet en ny sats.
Enhedslisten lægger i sit beslutningsforslag op til, at reglerne ændres, så nyuddannede efter 3 måneders arbejde opnår fuld ret til dagpenge.
Jeg kan forstå på Enhedslisten, at man også begrunder det med, at nyuddannede, der endnu ikke har optjent ret til fuld dagpengesats, kan risikere at forlade deres fagområde, fordi de ikke har råd til den lavere sats og derfor søger arbejde andre steder.
Her vil jeg gerne sige, at jeg har meget stor forståelse for, at man som nyuddannet ønsker at arbejde inden for det fagområde, man har uddannet sig i.
Det er også det, der samfundsøkonomisk giver mest mening.
Har man taget en uddannelse, er det da både til gavn for en selv og for resten af samfundet, at man søger arbejde inden for det område, man har kvalifikationer til.
Så ligegyldigt hvor meget man måtte ønske sig for de unge, at de kan få det job, de gerne vil have, som deres uddannelse taler for, og som deres kvalifikationer berettiger dem til, kan de jo sagtens komme i den situation, at jobbet ikke er der, på det tidspunkt, hvor de gerne vil have det, og at de derfor er nødt til at søge bredere.
Jeg har det sådan, at står man og er nyuddannet ungt menneske i Danmark og rammes af arbejdsløshed, umiddelbart efter ens studium er afsluttet, er det bare med at komme ud på arbejdsmarkedet og søge alle de job, der måtte være på et område, man har kvalifikationer og kompetencer til.
Der er ikke nogen grund til at vente på, at det job, man måske allerhelst vil have, skulle vise sig, for det er sådan, at ungdomsarbejdsløshed er noget af det værste i et samfund.
Vi tager håbet og modet fra mange.
Det er den forkerte måde at starte et forhåbentlig langt og godt arbejdsliv på.
Man skal ud at bruge sig selv og de talenter, man nu måtte have, og de kvalifikationer, man har fået oparbejdet.
Derfor kan regeringen ikke støtte beslutningsforslaget her.