Lars Dohn (EL), 2012-04-24:
Det er jo sådan, at øerne og især småøerne er ramt af den krise, der hærger det kapitalistiske samfundssystem.
Derfor må man bruge det store samfund til at modvirke de negative tendenser, der ligger i krisen, og det omhandler nogle af de forslag, jeg vil prøve at bringe frem her.
Alle ordførere indtil nu har nævnt færgerne, og de dækker jo alle øers grundlæggende behov for at kunne have et stofskifte med det øvrige samfund.
Vores mål i Enhedslisten er at skaffe gratis færger.
Så kan man sige, at det lyder vældig utopisk, men det er sådan, man har det i Sverige og i Finland.
Man har det sådan i Tyskland, at de steder, der ligger op til en flod, som grænser op til et naboland, er der gratis færgeoverfart.
Så vi kan se omkring os, at det er muligt.
Ligesom vi ønsker gratis lokaltransport i nærområderne, ønsker vi også gratis færgetransport.
En vej hen imod det – for det er et mål på længere sigt – er at forbedre ø-kort-ordningen med nogle flere midler.
Man kunne for at fremme turismen udvide turistsæsonen.
Man kunne lave gratis sejlads i maj og september for gående turister.
Alle de her forslag er nogle, som ikke koster, jeg havde nær sagt en bondegård, men den er jo så faldet kraftigt i pris her de senere år.
Vi skal væk fra, at der i alle annoncer fra byggemarkeder står en særlig pris for øerne ved at sørge for gratis godstransport til øerne – det er heller ikke noget, der koster farligt meget at gennemføre – ligesådan som man kunne øge cykelturismen ved at lave tilbud om gratis cykeludlån på en række øer.
Omkring færgeregnskaberne er vi ikke helt afklaret med hensyn til, om vi ønsker et sekretariat, eller om det måske drejer sig om at have meget tydeligt opdelte regnskaber for færgerne, så øerne kan indgå i en debat med den lokale kommune om, hvad det reelt koster.
Der skal være en erhvervsmæssig mangfoldighed.
Det kan være f.eks. en lokal økologisk fødevareproduktion, som vil give noget beskæftigelse – det er jo det, der er en skrigende mangel på i det her land – i stedet for det storlandbrug, som stort set ikke beskæftiger danskere længere.
Vi må have en intensiv økologisk produktion.
Der skal være variation i form af industri, landbrug, tjenesteydelser, og øerne giver jo gode muligheder for distancearbejde, hvis ellers internethastigheden er i orden.
Når man skal sætte ting i gang, kan det være nødvendigt – fordi der også vil være brug for at etablere produktioner på nonprofitbasis – at etablere nogle fællesejede virksomheder med støtte i hvert fald i opstartsfasen, som tager udgangspunkt i de ressourcer, der er på den enkelte ø.
Det kunne være potentialer inden for turisme, fødevareproduktion osv., som man kunne tage op.
Det er ganske beskedne midler, der skal til for at kickstarte – for bruge et aktuelt ord – sådan nogle ting.
De eksisterende ø-støtte-midler bør man også kunne hæve, sådan at man kan igangsætte nogle større enkeltprojekter.
Det er ikke muligt med de midler, der gives for øjeblikket.
Derfor ligger der både beskæftigelse og fremtidsideer i at sikre, at øerne fortsat er der, og det er også et ansvar, vi har.
Vi ser frem til, at rapporten om øerne kommer, og så håber vi, at vi med den som afsæt kommer i gang med nogle konkrete debatter om, hvad der skal ske med vores øer fremover.