Marianne Jelved (RV), 2012-06-06:
Regeringen er i kraft af sin regeringsmagt forpligtet til at gøre det muligt for folketingsmedlemmerne at varetage deres opgave som lovgivere og som regeringens kontrollanter.
Det er derfor glædeligt, at det også er et emne, som regeringen har prioriteret i sit regeringsprogram, og det er jo noget, der i høj grad forpligter regeringen.
Der er to ting, som jeg her vil koncentrere mig om, nemlig det med høringsfristerne og det med svar på spørgsmål.
Der skal ikke være nogen tvivl om, at det med god regeringsførelse er noget, som Det Radikale Venstre prioriterer højt.
Det er af afgørende betydning for den tillid, der er til arbejdet i Folketinget, at det lovforberedende arbejde er af en høj kvalitet, og at det er noget, der er anerkendt bredt, i det mindste blandt de mennesker, som beskæftiger sig med det.
Hvis der i offentligheden breder sig en oplevelse af, at de relevante organisationer, foreninger, brancher og interessenter ikke får en rimelig tid til at gennemgå lovforslagene og komme med deres bemærkninger, kommentarer, ændringsforslag, og hvad der ellers ligger dem på sinde, når de har læst lovforslaget, så er det meget uheldigt, fordi det mindsker legitimiteten i det arbejde, der foregår her.
Men sådan er det heldigvis heller ikke.
Normalt foregår alt jo efter de bedste hensigter og på en rimelig måde.
Men jeg vil i et folkeoplysningsøjemed godt gøre lidt ud af at forklare, hvorfor det er så vigtigt, at vi som folketingsmedlemmer får de høringsberettigedes kommentarer til lovforslagene.
Det er jo derude, i virkelighedens verden, at der er den faglige viden og de erfaringer fra praksis, som folketingsmedlemmerne ikke altid kan være i besiddelse af, og det er derfor en viden, som er vigtig for Folketingets medlemmer, for parlamentarikerne.
I virkeligheden er de høringsnotater, der er til hvert lovforslag, et af de allervigtigste værktøjer, som lovgiverne har; det er jo parlamentarikerne, der har ansvaret for, hvordan lovforslagene behandles her i Tinget og i udvalgene og på møder ude i landet, hvor vi må stå til ansvar for det, vi har foretaget os i Folketinget.
Det er også parlamentarikerne, der i forbindelse med eventuelle ændringsforslag tager ansvar for deres stillingtagen, og de har derfor en velbegrundet interesse i, at lovforarbejdet er sikret gennem nogle ordentlige høringsfrister og nogle gennemarbejdede høringssvar og et kvalificeret høringsnotat, hvoraf ministerens og ministeriets kommentarer og stillingtagen fremgår.
Vi har derfor også en forventning om, at de fejl, der har været på dette område før, ikke mere vil forekomme, hvis det overhovedet kan undgås.
At der kan ske fejl og man ikke kan leve op til de store fordringer, som der af og til er i forbindelse med arbejdet, er selvfølgelig noget, der ikke kan undgås.
Det er derfor også godt, at vi har et udvalg, som kan følge op på alle disse udmærkede bekymringer og på det, der er resultaterne af arbejdet herinde, nemlig Udvalget for Forretningsordenen, og det er et tema, som Præsidiet tager meget alvorligt.
Med hensyn til besvarelse af spørgsmål er der også her nogle tidsfrister, der skal overholdes, og spørgsmålene skal være fyldestgørende besvaret; det er alle enige om.
Det er medlemmernes spørgsmål til ministrene, der er måden at kontrollere regeringen på, og her bør regeringens ministre have en selvstændig interesse i, at der er en fyldestgørende besvarelse.
For det er sådan, at spørgsmål og svar ret hurtigt kan offentliggøres i læserbreve eller på anden måde, og der er jo ikke nogen, der i vælgernes øjne – i anførselstegn – vil dumpe på grund af manglende kvalitet i arbejdet eller i svarene.
I det hele taget må det være sådan, at Folketinget bliver serviceret af ministrene på alle de måder, som det er muligt for ministrene, for det er det, der skaber det tillidsfulde samarbejde mellem Folketinget og regeringen, sådan som regeringen også har understreget det i redegørelsen i regeringsgrundlaget.
Nu har jeg jo bevæget mig på det meget ideelle plan, og jeg vil sige, at jeg selvfølgelig også er fuldstændig klar over, at der i hverdagen er nogle krav om fleksibilitet, og at der kan være tilfælde, hvor man må afvige fra de regler, som vi forventer bliver normen herinde.
Så med denne lille realistiske hverdagsafslutning vil jeg sige, at jeg tilslutter mig det forslag til vedtagelse, der er blevet fremsat af Socialdemokraternes ordfører.