runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christian Langballe (DF), 2014-02-27:
Jeg synes, at det lidt er noget snak.
Man kunne sagtens indføre en generel regel om, at danske børn, som ikke har de renhedsforestillinger, i hvert fald skal kunne sige nej til at spise mad, der er halalslagtet, sige nej til at spise det kød.
At der så er nogle muslimske børn, der kan spise det, er fair nok.
Jeg tror da sådan set, at vi alle sammen er enige om, at det da er en udmærket mulighed.
Man skal jo ikke tvinge folk til at spise svinekød, hvis det er forbudt ifølge deres religion, men man skal give danske børn en frihed i stedet for politisk korrekt at bøje sig og sælge ud af arvesølvet og så måske stå og holde en tale her i Folketinget, som jo næppe kommer længere end disse mure, fordi der ikke er nogen, der ved, hvad det er, politikerne faktisk mener, når der ikke er handling bag ordene.
Trine Bramsen (S), 2014-02-27:
Jamen må jeg ikke bare igen gentage, at vi Socialdemokrater er helt enige i, at danske madtraditioner naturligvis også hører til i vores danske institutioner, men vi tror, at de er bedre til at lave madplanerne på selve institutionerne, end vi er herinde på Christiansborg.
Man kan så sige, at hvis vi skulle lave en lovgivning om det her, så skulle den jo også kunne efterleves.
Vi kan godt lave en stor symbolsk lovgivning herindefra, der lyder godt, men den skal jo kunne efterleves i praksis.
Og der tror vi på, at de klare tilkendegivelser og de demokratiske løsninger lokalt er at foretrække.
Marlene Borst Hansen (RV), 2014-02-27:
»I Danmark er jeg født, der har jeg hjemme, der har jeg rod, derfra min verden går.«
Jeg var i efteråret til koncert ude i Danmarks Radios koncertsal.
Det var en koncert med tre indvandrerdrenge ude fra Vestegnen; Outlandish hedder de.
På et tidspunkt under koncerten synger de H.C. Andersens tekst, eller måske kunne man nærmere kalde det rapper den.
De fleste af dem er lyshårede, de er alle i smukke lange lyseblå kjoler, og sammen med Outlandish synger eller rapper de »Danmark mit Fædreland«.
Jeg blev meget berørt af den oplevelse, for hvem er det lige, der har patent på fædrelandet?
Er det korpigen, som måske lige inden koncerten har spist frikadeller, eller er det Isam B, som måske tidligere på dagen har været til bøn i sin lokale moské?
Ja, vi har en historie, ja, vi har en kultur, og ja, vi har en kristen kulturarv, som er vigtig, men verden står ikke stille.
Jeg spiser ikke det samme som min mormor.
Jeg lever et fundamentalt anderledes liv, end hun gjorde.
Jeg bygger mit liv på andre værdier, end hun gjorde.
Men noget har jeg tilfælles med min mormor, bl.a. det danske sprog, som godt nok også har udviklet sig, så vi ikke taler på præcis samme måde og ikke bruger præcis de samme ord, men det er dog dansk.
Det er følelsen af at være en del af fællesskabet, at høre til.
Hvem er det, der skal definere de danske værdier?
Er det Dansk Folkeparti med deres snævre kriterier for, hvad det vil sige at være dansk, hvilket gør, at man hele tiden er i fare for at træde ved siden af?
Eller er det mig, som synes, at kunstmuseer og spelt hører med til det at være dansk?
Det sidste var ironisk ment.
Nej, det skal ingen af os, for i Danmark har vi den smukkeste tradition for, at flertallet tager mindretallets frihedsrettigheder meget alvorligt.
En gruppe alene kan og skal ikke definere, hvad fællesskab er, for det er en følelse, som går på tværs af religion, politisk ståsted, adresse og levevilkår.
De friheder og respekten for dem er vores fundament for at kunne leve sammen i et fællesskab.
I Radikale Venstre mener vi, at fællesskabet kan udvides.
Heldigvis er vi nu ude af den 10-årige periode, hvor alle finanslove var til salg for Dansk Folkepartis indskrænkning af fællesskabet.
Den nuværende regering har åbnet Danmark igen.
Vi har fjernet grænsebommene, vi har fjernet fattigdomsydelserne, men vi har ikke mindst slået en ny tone an.
Det er en tone, der ser forskellighed som en ressource.
Fællesskabet mærkes i vores hverdag, når vi følger vores børn til skole og smiler til de andre forældre, når vi står ved bussen og udveksler småbetragtninger med de andre ventende, eller når vi står frysende på fodboldstadion.
Det er sådan set lige meget, hvilket hold vi holder med, for vi er fælles om, at fodbold er vigtigere end frysende tæer.
Danmark er et mangfoldigt land.
Vi er et land med over 5 millioner mennesker.
Alle er vi forskellige, men sammen kan vi sikre følelsen af fællesskab og sammenhængskraft.
På den måde kan vi alle, uanset om vi har rødder i Somalia eller Hvidovre, i fællesskab synge »dig elsker jeg, Danmark, mit fædreland«.
Peter Skaarup (DF), 2014-02-27:
Tak for det.
I sommeren 2013 udtalte statsminister Helle Thorning-Schmidt på et pressemøde – på Marienborg i øvrigt: »Jeg synes, at man skal have plads til almindelige frikadeller og flæskesteg.
Og jeg synes ikke, at man kun skal servere halalkød på hospitalet.«
Det er jo et fint og rigtigt synspunkt at have, og jeg håber egentlig, at ordføreren for Socialdemokraterne er enig i det synspunkt.
Det, jeg så godt kunne tænke mig – forudsat det – er at få at vide, om regeringen og Socialdemokraterne har fulgt op på det synspunkt.
Man ser tit og ofte – og det er jo gældende praksis på de offentlige institutioner i hele landet – at der kun serveres halalslagtet kød.
Og der er jo mange borgere, der er rigtig trætte af, at de ikke har den valgfrihed, som vil være naturlig i et samfund som det danske med de værdier, vi har.
Så jeg kunne godt tænke mig at spørge ordføreren: Hvis ikke man har fulgt op på synspunktet, vil man så gøre det?
For hvis man bare siger noget ud i den blå luft, uden at det har nogle konsekvenser, kommer vi jo ingen vegne.
Trine Bramsen (S), 2014-02-27:
Det, jeg gjorde fuldstændig klart, var, at for Socialdemokraterne er de danske værdier helt klare, og de spilleregler, det gælder i det danske samfund, er helt klare.
Ønsker man ikke at overholde dem, ønsker man ikke at efterleve dem, skal man finde sig et andet sted at bo.
Jan Johansen (S), 2014-02-27:
Tak for det, formand.
I dag har vi en række 4. Maj Kollegier landet over, som er oprettet af Frihedsfonden efter afslutningen på anden verdenskrig.
Formålet med 4. Maj Kollegierne var, at de skulle minde fremtidens generationer om frihedskampen.
Samtidig skulle kollegierne pege fremad som hjælp til en fremtidig generations udviklingsmuligheder.
Her snart 70 år efter krigens afslutning lever 4. Maj Kollegierne fortsat op til deres formål som beskrevet dengang.
Med dette lovforslag lægger vi op til at forlænge denne særordning, som gælder for 4. Maj Kollegierne, og som udløber næste år.
Sagen er den, at kommunalbestyrelserne i dag kan omdanne kollegier som 4. Maj Kollegierne, der er opført uden offentlig støtte, til almene ungdomsboliger, hvis de ønsker det.
Bliver kollegierne omdannet til almene ungdomsboliger, skal man samtidig opfylde en række krav, der følger med som følge af almenboligloven.
Kommunalbestyrelsen kan dog i særlige tilfælde godkende, at enkelte af reglerne ikke findes anvendelige.
Denne særordning er målrettet 4. Maj Kollegierne, som dermed fortsat kan bestemme bestyrelsessammensætning og anvisning af ledige boliger.
Af de ni 4. Maj Kollegier
er der indtil nu fire, der har ladet sig omdanne efter særordningen, og det er denne særordning, som lovforslaget lægger op til forlænges med 10 år.
Vi mener, at 4. Maj Kollegierne spiller en vigtig rolle i vores fælles historie og fortælling om frihedskæmperne.
Vi mener derfor, at særordningen for vores 4. Maj Kollegier skal forlænges, så kollegierne kan bibeholdes som et særligt mindesmærke for Danmarks modstandskamp under anden verdenskrig.
Lovforslaget indeholder desuden, at vi giver en statsgaranti ved skift af lånetype til finansiering af alment byggeri.
Det er i dag ministeren for by, bolig og landdistrikter, der fastsætter lånetypen for alment byggeri.
Det er en langstrakt proces, der kan tage 2-3 måneder.
For at øge fleksibiliteten og hastigheden lægger lovforslaget op til, at staten garanterer for lånene frem til det tidspunkt, hvor der sker en tinglysning af pantebrevet, der vil sikre det nye lån.
Med disse bemærkninger kan jeg derfor meddele, at Socialdemokraterne støtter lovforslaget.
Karina Adsbøl (DF), 2014-02-27:
Det er jo svært at sige noget om lovforslaget, der ikke er blevet sagt.
Lovforslagets hovedelementer handler om statsgaranti ved skift af lånetype til finansiering af en række støtteberettigede aktiviteter efter almenboligloven.
Ministeren for by, bolig og landdistrikter fastsætter, hvilke typer lån der skal anvendes ved finansiering af nyt støttet byggeri, med henblik på at der sker en smidig tilpasning til udviklingen på kapitalmarkedet.
For at sikre dette skal en ny lånetype hurtigt kunne anvendes.
Efter de gældende regler kan omstilling til en ny lånetype imidlertid i praksis først ske med relativt lang frist, da nye lånedokumenter skal udfærdiges, underskrives og tinglyses, inden lånet kan udbetales.
For at undgå en lang frist foreslås det, at staten garanterer for lånet frem til det tidspunkt, hvor der sker tinglysning af det pantebrev, der sikrer det nye lån.
Hermed kan en ny lånetype umiddelbart anvendes, og finansiering af det almene byggeri vil hurtigere kunne tilpasses skiftende markedsforhold.
Lovforslaget indeholder herudover også en forlængelse af den særordning, der gælder for 4. Maj Kollegierne.
Særordningen består i en fritagelse fra de almindelige krav, som gælder for bestyrelsens sammensætning og udlejningen.
Ordningen er begrundet i de særlige forhold ved de pågældende kollegiers oprettelse og Frihedsfondens finansiering af disse.
Den nuværende ordning udløber med udgangen af 2015, men med dette lovforslag forlænger man den.
Særordningen for 4. Maj Kollegierne handler om, at man gerne vil imødekomme kollegiernes ønske om at mindes Danmarks frihedskamp under besættelsen, og derfor foreslås det, at disse kollegier fortsat har mulighed for at fravige gældende regler om bestyrelsessammensætning og udlejning Kommunalbestyrelserne kan godkende, at denne særordning for de nævnte kollegier kan forlænges.
4. Maj Kollegierne er for børn og børnebørn af frihedskæmpere under Danmarks modstandskamp, og i Dansk Folkeparti finder vi det utrolig vigtigt at tilgodese disse kollegiers ønsker – så vi støtter lovforslaget.
Eigil Andersen (SF), 2014-02-27:
Også SF kan støtte, at staten hjælper med en garanti, når der i forbindelse med nye almene boliger er behov for at bruge en ny type lån.
Garantien svarer til de principper, som allerede i dag er gældende for eksisterende almene boliger.
SF støtter også, at 4. Maj Kollegierne , der i visse tilfælde omdannes til almene boligorganisationer, kan fortsætte som en slags mindesmærker for Danmarks modstandskamp mod den tyske nazistiske besættelse fra 1940 til 1945.
Kollegierne blev, som det er nævnt af flere af de andre ordførere, opført med støtte fra Frihedsfonden, og de særregler, der kan videreføres, forudsætter dog stadig det lokale byråds godkendelse, og det er et godt decentralt system.
SF vil som nævnt stemme for lovforslaget.
Lars Dohn (EL), 2014-02-27:
Flere af de foregående ordførere har på glimrende vis gjort rede for de to formål med lovforslaget.
Enhedslisten kan støtte dem begge to – især forslaget om den særlige mulighed for særordninger for 4. Maj Kollegierne.
Det at markere modstandskampen og lade 4. Maj Kollegierne stå som et mindesmærke for den aktive modstand mod den tyske besættelse har stor betydning for Enhedslisten.
Ole Birk Olesen (LA), 2014-02-27:
De foregående ordførere har fint fremlagt både fakta og argumenter for det her lovforslag, og dem vil jeg ikke gentage, så jeg vil bare nøjes med at sige, at vi også støtter lovforslaget.
Charlotte Dyremose (KF), 2014-02-27:
Der er vist ikke så frygtelig meget, vi kan blive uenige om lige i den her sag.
Vi kan fra konservativ side også støtte forslaget.
Carsten Hansen (S), 2014-02-27:
Jeg vil starte med at sige tak for den meget, meget brede tilslutning.
Det er jo hele Folketinget, der støtter op om forslaget, og jeg kan konstatere, at det er dejligt en gang imellem at fremsætte et lovforslag, der virkelig er opbakning til.
Først og fremmest glæder jeg mig over, at vi med lovforslaget nu får mulighed for at forlænge den gældende særordning for 4. Maj Kollegierne over endnu en 10-årig periode.
Jeg skal sige, at det faktisk er noget, der har optaget en bred kreds af Folketingets partier, og især Venstre har været aktiv i den sag, så her har vi en fælles god sag.
Derudover har vi nu gjort det mere smidigt og hurtigere at tilpasse finansieringen af det almene nybyggeri til de skiftende markedsforhold, og alt andet lige vil det gøre det billigere for staten, og samtidig med det sker der altså ikke et afbræk i låneudbetalingerne for boligorganisationerne.
Så jeg siger tak for den meget positive behandling, og skulle der være spørgsmål, tager vi selvfølgelig dem og svarer positivt på dem i udvalgsbehandlingen.
Pia Kjærsgaard (DF), 2014-02-27:
I Dansk Folkeparti har vi rejst den her forespørgsel, fordi vi mener, at der er et meget, meget stort behov for at diskutere, hvilken vej Danmark skal gå.
Hvad er det, vi vil?
Hvor meget vil vi tolerere?
Hvor meget vil vi åbne?
Jeg synes, det er godt, at vi er en åben og fordomsfri nation, men det kan jo altså også gå for vidt, og det tror jeg at der er vældig mange mennesker der synes.
På den baggrund har vi rejst den her debat, da vi mener, at der er ved at ske et skred i vores værdinormer i Danmark.
Det er godt at diskutere økonomi og vækst, arbejdspladser og omsorg – det er vigtigt.
Men jeg synes, der er nogen, der forsøger at undlade en meget, meget vigtig del, nemlig værdidebatten, kulturkampen.
Det er vigtigt, at man debatterer det her emne, at man gør noget ved det.
Det er et dybtfølt ønske om, at vi tager det alvorligt, at vi ikke skal bøje os mere og mere i forhold til religiøse og kulturelle krav fra folk, der er kommet til Danmark og ikke vil Danmark det bedste.
Vi skal passe på Danmark.
Vi skal passe på, at vi hører sammen som et folk, som en nation.
Vi skal ikke sætte danskerne op imod hinanden, så vi skændes og kriges om, hvilken vej Danmark skal gå.
Derfor synes vi, den her debat er vigtig, og jeg forventer virkelig, at man prøver at tage den ud fra et værdipolitisk synspunkt – at det altså er kulturkampen, vi tager fat på – og at man ikke blander alt muligt andet ind i det, men spørger: Hvor langt skal vi egentlig bøje os i tolerancens hellige navn?
Skal vi blive så tolerante, at vi også tillader intolerance?
Skal vi blive så tolerante, at vi bøjer nakken, at vi underkaster os og gør op med vores værdier i Danmark, som jo er en nation, der har et sammenhold og mange fælles interesser, og som gerne vil stå sammen som nation?
Jeg skal understrege allerede nu – og jeg håber, at man vil høre godt efter – at Dansk Folkeparti synes, det er godt, at vi også åbner for andre, at vi sagtens kan tage imod andre kulturer, andre mennesker, men det skal være på vores betingelser.
Det skal ikke være sådan, at vi begynder at bøje af, at vi underkaster os og laver om på vores normer, traditioner og værdier.
Det er derfor, at vi har rejst den her debat, og jeg håber virkelig, at man vil tage den seriøst.
Vi har selvfølgelig stillet forespørgslen til statsministeren, for jeg mener, at statsministeren bør være den forreste i kampen for at bevare Danmark som det Danmark, vi kender, med de nye ting, der jo altså også sker.
Vi bemærkede med stor interesse, at statsministeren i sommer kastede sig ind i kampen om mad i daginstitutionerne.
Det var da fint, at statsministeren fandt lejlighed til det.
Det er bl.a. noget af det, vi gerne vil have uddybet her i dag.
Louise Schack Elholm (V), 2014-02-27:
Dette lovforslag indeholder to dele.
Hensigten var, at kollegierne skulle fungere som en slags levende mindesmærker for modstandskampen under anden verdenskrig.
Der er f.eks. fortrinsret for efterkommere af frihedskæmpere fra anden verdenskrig.
Det er baggrunden for, at 4. Maj Kollegierne er undtaget fra de normale regler om sammensætning af bestyrelse og anvisning af ledige boliger.
Lovforslaget medfører en forlængelse af disse undtagelser, hvilket sikrer, at 4. Maj Kollegierne fortsat kan fastsætte deres egne regler.
Vi så sådan set gerne, at fristen havde været endnu længere eller eventuelt evig.
For det andet medfører lovforslaget, at staten skal kunne garantere for nye lån til finansieringen af alment byggeri.
I dag er lånefinansieringen af alment byggeri oftest tilrettelagt sådan, at lånet skal kunne udbetales, når byggeriet tages i brug.
Inden da har der været en lang proces, hvor der er blevet udstedt lånetilbud, oprettet pantebrev, tinglyst pantebrev osv.
Problemet opstår, hvis der efterfølgende ønskes en anden lånetype.
Så skal hele denne proces nemlig starte forfra, og det gør det sværere at tilpasse lånefinansieringen til de aktuelle markedsforhold.
For at sikre øget fleksibilitet foreslås det derfor i lovforslaget, at staten garanterer for lånet frem til tinglysningen af pantebrevet.
På den måde kan der skiftes til en ny lånetype hurtigere, og finansiering af det almene byggeri vil hurtigere kunne tilpasses aktuelle markedsforhold.
Venstre støtter begge dele af lovforslaget og derfor også hele lovforslaget.
Pia Kjærsgaard (DF), 2014-02-27:
Det ville have været dejligt at se en fyldt sal.
Det vil jeg slet ikke lægge skjul på.
Men jeg fandt, at der var en smule hån i ordførerens tonefald, da hun sagde det.
Jeg synes, det er forkert at se det på den måde, men jeg kan ligesom forstå, at Socialdemokratiet betragter den her debat som overflødig, fordi det hele bare kører.
Man går ind for de værdier, der er i vores samfund, og sådan er det, og hvad behøver vi egentlig at gøre ved det?
Det står jeg stærkt undrende over for.
Det vil jeg godt have lov at sige til Socialdemokratiet.
Jeg synes, at statsministeren i det mindste prøvede lidt, men jeg må indrømme, at det faldt noget til jorden, da ordføreren kom banen.
Jeg kan ikke bruge den tale til noget.
Jeg havde virkelig forventet, at Socialdemokratiet ville gå dybt ind i den her debat.
Her var en enestående chance, og så er debatten mat.
Jeg forstår det simpelt hen ikke.
Trine Bramsen (S), 2014-02-27:
Det er nok ikke en stor overraskelse, at fru Pia Kjærsgaard gerne havde set en fuld sal, og at al politik i dag handlede om værdier.
Men udgangspunktet er jo, at de danske værdier er helt klare for os Socialdemokrater.
Det står fuldstændig klart, hvad de danske værdier indeholder, og hvilket værdimæssigt fundament Danmark bygger på.
Med det udgangspunkt koncentrerer vi os om de problemer, vi lige nu ser ude i samfundet.
Vi sidder rundtomkring til udvalgsmøder i det her Folketing og diskuterer de aktuelle problemer, som følger af den verden, vi lever i i dag.
For os Socialdemokrater er værdierne i Danmark helt klare, og de spilleregler, der eksisterer i Danmark, er også helt klare, og dem har vi en forventning om at alle, der bor og lever i Danmark, lever op til.
Pia Kjærsgaard (DF), 2014-02-27:
Altså, det er da godt nok at tale om frihed, lighed og broderskab, men det kan vi diskutere en anden gang.
Jeg ved ikke rigtig, hvor Socialdemokratiet er henne i den debat.
Men det, det drejer sig om, er jo, hvilke konsekvenser indvandringen har for det danske samfund, og der må jeg sige, at jeg synes, den har haft store konsekvenser, og jeg synes, at det forslag til vedtagelse, der bliver fremsat, er let og ligegyldigt.
Jeg vil faktisk bede om, om man ikke i det mindste kunne ændre det til, at der kommer en årlig redegørelse, sådan som vi andre beder om i det sidste punkt i vores forslag til vedtagelse.
Jeg må sige, at godt nok er det torsdag eftermiddag, og der er ikke flere punkter på dagsordenen, men jeg savner i den grad, at folk går mere ind i den her debat.
Det er en halvtom sal, og det er altså ikke det, man møder, når man er rundtomkring i landet.
Jeg tror, folk forventer, at vi tager det her emne alvorligt, og frem for alt at Socialdemokratiet af alle partier koncentrerer sig om det, debatten går på: Hvad gør vi i forhold til de normer, som vi har i det danske samfund?
Esben Lunde Larsen (V), 2014-03-11:
Tak for det.
Og tak til den radikale ordfører.
Det er jo altid dejligt at have De Radikale ombord, for de er jo optaget af konkurrencekraft og vækst og beskæftigelse.
Og jeg er da også glad for at høre ordføreren sige, at det handler rigtig meget om det fremadrettede.
Kunne ordføreren ikke prøve at give bare ét godt forslag til, hvordan det er, vi skal håndtere situationen fremadrettet?
Men jeg vil sige til fru Lone Loklindt, at regeringen jo har haft ansvaret for de her aftaler i 2 år nu.
Det er jo ikke nyt, at man har forhandlingsdatoer; det er jo ikke nyt, at man skal overholde aftaler i EU-regi.
Og når vi har den her forespørgsel i dag, er det jo netop, fordi vi har en regering, der tilsyneladende ikke har evnet at få det her igennem til tiden.
Så vil fru Lone Loklindt ikke prøve at gøre rede for, hvordan det her så skal håndteres fremadrettet?
Lone Loklindt (RV), 2014-03-11:
Altså, vi er enige om, at det er EU, der har kompetencen til at forhandle hele fiskeripolitikken, og at vi giver mandat til EU.
Og det skal vi selvfølgelig holde fast i.
Det er jo det, der reelt har været en succes.
Men at der har været problemer i den måde, forhandlingerne er foregået på i år,
Så præcis hvordan det skal gøres, ved jeg ikke.
Hvis vi kan få en løsning med, at man netop også kan få ubrudt adgang gennem eksempelvis den form for startkvote, som højrefløjen foreslår, kan det jo godt være, at det er det, man skal gå i byen med og prøve at få de øvrige lande med på.
Men jeg påpeger bare, at det ikke er noget, Danmark kan beslutte alene.
Jamen det, som vi foreslår, er jo faktisk, at vi får en form for aftale med Kommissionen om, at man starter forhandlingerne tidligt, og at man også pålægges at overholde de forhandlingsdatoer, der er fastlagt.
Allerede det ville jo hjælpe på situationen.
René Christensen (DF), 2014-03-11:
Jeg kan bakke helt op om, at der også blev stemt for at lukke Fiskeribanken.
Til det med, at staten ikke skal drive bank, kan man sige, at det er den i hvert fald kommet til, men det var nogle andre ting, der spillede ind på det.
Sådan er det jo desværre i dag.
Men det er rigtigt, at der er flere ting, og man kan også gå lang tid tilbage og se, hvem der kom med hvilke forslag.
Hvem var med til at kapitalisere fiskekvoter og andet?
Jeg vil bare sige, at det, vi i dag står med, er en akut situation, og den skal vi have løst, og det ville være flot, hvis Folketinget i dag faktisk var med til tage det første skridt i retning af, at vi faktisk får løst den konflikt, som vi har, med Norge, fordi den har så store konsekvenser i forhold til det erhverv, som bliver berørt af det, og i det her tilfælde er det fiskerierhvervet.
Per Clausen (EL), 2014-03-11:
Det synes jeg jo lyder meget fornuftigt.
Når jeg har en vanskelighed med det, er det, fordi man kan spørge, om der overhovedet er nogen realiteter i det.
Kan det overhovedet lade sig gøre?
Så jeg vil gerne have afklaret, hvilke muligheder der er.
Jeg er måske også lidt uafklaret, i forhold til hvad det er, man vil bruge de her månedlige rapporter om de økonomiske konsekvenser til.
For de partier, der står bag det her forslag til vedtagelse, siger jo selv, at der ikke skal være nogen kompensation.
Så hvad skal den opgørelse bruges til?
Altså, hvorfor er den vigtig?
Men det kan vi sagtens diskutere.
Det er jeg helt åben over for.
Jeg synes bare, at vi måske kunne være kommet tættere på at diskutere indhold og substans, hvis optakten til den her forespørgsel havde været tilrettelagt lidt anderledes fra højrefløjens side.