runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bjarne Laustsen (S), 2016-02-03:
Tak, fru formand.
Tak for venligheden, og tak til ministeren for at det kan lade sig gøre.
Det, jeg gerne vil spørge transport- og bygningsministeren om, er, om de nye trafiktal på de nordjyske motorveje gør indtryk på ministeren, således at han og regeringen vil afsætte midler til en ny, tredje, vestlig Limfjordsforbindelse.
Gør de nye trafiktal på de nordjyske motorveje indtryk på ministeren, således at han og regeringen vil afsætte midler til en ny, tredje, vestlig Limfjordsforbindelse?
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-02-03:
Det er helt klart min opfattelse, at økonomiske incitamenter virker på arbejdsmarkedet.
Det gør det for overenskomstparter, det gør det ude i virksomhederne, og det gør det også for raske mennesker i samspillet mellem det offentlige forsørgelsessystem og beskæftigelse.
Sådan er det.
Men vi har sat nogle pejlemærker i regeringsgrundlaget.
Så når spørgeren er interesseret i, hvad næste step er i opstramninger, jamen så er der markeret en bund her fra regeringens side.
Nu har vi lavet en aftale om et kontanthjælpsloft, som jeg mener er en meget god aftale i relation til overenskomstløndannelsen på arbejdsmarkedet.
Jeg håber virkelig, den kan give anledning til meget mere dynamik i samspillet mellem det sociale system og arbejdsmarkedet for en masse mennesker, som har været uden for arbejdsmarkedet i alt for lang tid.
Leif Lahn Jensen (S), 2016-02-03:
Men vi er vel enige om, at ministeren stadig væk mener og har den holdning, at over for dem, som har mindst i det her samfund, virker pisk bedre end gulerod.
Det har ministeren altid ment, også dengang ministeren var DA-direktør, og det er sådan set det, som hele forslaget om kontanthjælp lægger op til.
Det er det, der står i regeringsgrundlaget.
Det er det, den her regering tror på.
Det er det, man har fået DF til at tro på.
Er det ikke det, ministeren siger, nemlig at pisk stadig væk virker bedre end gulerod – selv om vi jo mener noget andet i Socialdemokratiet?
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-02-03:
Det, jeg forhåbentlig har i posen, er, at rigtig mange af dem, der i alt for lang tid har været på passive ydelser, får en langt bedre tilværelse ved at være kommet i job.
Og vi sikrer med kontanthjælpsloftet et meget fornuftigt bånd imellem, hvad man maksimalt kan få i kontanthjælpssystemet, og hvad man kunne få, hvis man var i job.
Hvis man f.eks. tager sådan en familie, far og mor med tre børn, er det jo stadig sådan efter loftets indførelse, at de samlede overførsler fra offentlig økonomi til familien er på over 400.000 kr.
Så her er hverken tale om armod eller fattigdom.
Vores mål er at få disse mennesker flyttet i beskæftigelse.
Vores mål er aldrig at skabe fattigdom.
Vi skal være opmærksomme på, at når vi ser på, hvor stor en del af den voksne befolkning i Danmark der bliver forsørget af det offentlige, så er det en uforståelig stor mængde.
Vi har en fælles opgave i at finde veje til job for disse mennesker.
Leif Lahn Jensen (S), 2016-02-03:
Jeg er klar over, at ministeren nu er minister, og jeg vil også anerkende, at ministeren på mange måder gør det ganske godt.
Men jeg er godt klar over, at ministeren har holdninger, som ministeren også havde før.
Og en af de holdninger var, at ministeren syntes, det var rigtig godt at nedsætte kontanthjælpen ret kraftigt.
Det har man så gjort.
Vi kan jo ikke forvente, at Dansk Folkeparti vil hjælpe de små mennesker i det her samfund.
Det gjorde de ikke med boligydelserne, det vil de ikke gøre med kontanthjælpen, og derfor er jeg nødt til at spørge.
Regeringen kan jo komme med alle mulige ting, og DF er ligeglad.
Så jeg er bare nødt til at interessere mig for, hvad der kommer fra regeringen næste gang.
Det er jeg simpelt hen nødt til at interessere mig for.
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-02-03:
Det må virkelig kunne lette spørgeren for bekymringer at vide, at det grundlag, jeg arbejder på, ikke længere er det hidtidige grundlag, men regeringsgrundlaget og kun regeringsgrundlaget.
Og der er faktisk i regeringsgrundlaget skitseret, hvad det er for en kurs, der er for vores reformer, og det er det, der er det afgørende.
Den helt store udfordring for os på kort sigt er at sikre en effektiv implementering af de reformer, der blev lavet af den forforrige regering og af den forrige regering, og det har vi i øvrigt et anerkendelsesværdigt samarbejde om.
Så står vi med en kæmpe udfordring i forhold til flygtninge-indvandrere og i forhold til arbejdsmarkedsintegration i øvrigt for den danske befolkning.
Det er udfordringer, som vi tager ekstremt alvorligt, og hvor vi inviterer arbejdsmarkedets parter og kommunerne indenfor i et forsøg på at håndtere de meget store udfordringer på en ikke konfliktfyldt måde, men hvor vi drager nytte af alle de ressourcer, der er i det danske samfund, og som har med arbejdsmarkedet og vores sociale system at gøre.
Leif Lahn Jensen (S), 2016-02-03:
Hvad der står i regeringsgrundlaget, bekymrer mig.
Men det, der bekymrer mig mere, er, hvad vi kan forvente.
Derfor er det interessant, at beskæftigelsesministeren faktisk før har været direktør for Dansk Arbejdsgiverforening, og derfor tænker jeg: Hvad kan man så forvente?
Og det er det, der bekymrer mig.
Lad os tage den ene ting.
De skal være lavere, og det er jo korrekt, at vi i næste uge desværre skal stå og forringe dem for rigtig mange mennesker, kontanthjælpsmodtagere, som vil få endnu mindre at leve for.
Der er nogle, som vil få markant mindre at leve for og vil få det rigtig svært.
Det er sådan noget, som ministeren sikkert synes er i orden, og som ministeren sikkert også synes var i orden, da ministeren var DA-direktør.
Men jeg er nødt til at spørge for at se lidt fremad
: Hvilke ydelser vil være det næste, som bliver nedsat?
For ministeren foreslog, da han var direktør for Dansk Arbejdsgiverforening, at sætte førtidspensionen ned med over 4.000 kr. om måneden.
Så kan jeg jo ikke lade være med at spørge: Vil det blive en realitet?
Har vi masser af førtidspensionister derude, der nu er nødt til at lidt ryste i bukserne, fordi vi har fået en minister, der før i tiden mente, at det var rigtig godt?
Det sidste, jeg også godt kunne tænke mig at interessere mig lidt for, er, at der i artiklen også står noget om, at den nuværende DA-direktør, som holder den samme kurs som den tidligere DA-direktør, mener, at der er nogle overførselsordninger, der skal fjernes helt.
Så har jeg lyst til at spørge: Hvad er det for nogle overførselsindkomster, man så ud over dem, der selvfølgelig bliver forringet markant, har planer om eventuelt at fjerne?
Bjarne Laustsen (S), 2016-02-03:
Vi har jo lavet det her sammen.
Vi har lavet linjeføringen sammen, og ministeren har jo sagt, at det nu bare er et spørgsmål om at få det prioriteret og finde penge til det og så finde ud af, hvordan en anlægslov kan laves.
Det er jo det, der er interessant.
Jeg hørte jo ministeren sige i forbindelse med, at man aflyste letbanen i Aalborg, at der var meget mere ræson i at lave en tredje Limfjordsforbindelse.
Hvornår ser ministeren for sig, at det her projekt kan blive virkelighed?
Man har jo udnyttet den kapacitet, især i forbindelse med fjordkrydsningen, ved at lave ekstra spor osv., så der er ikke rigtig flere muligheder for at udbygge kapaciteten i Limfjordstunnellen.
Derfor er det jo, som både samtlige byråd, som regionsråd og som arbejdsgivere og lønmodtagere har peget på, en fælles samlet løsning.
Det har jo stor betydning både for bosætningen og for virksomhederne i Vendsyssel, at man kan komme frem og tilbage på hovedfærdselsårerne, som er statens ansvar.
Det, man derfor har fundet ud af, er, at det, der giver den bedste aflastning af hovedvej E45, er en ny vestlig forbindelse over Egholm.
Nu, hvor vi er enige om det, hvornår foreligger prioriteringen så, således at ministeren kan gå i gang?
Jeg går ud fra, at ministeren som en af sine første handlinger gerne vil være med til at klippe snoren, så nu, hvor vi er enige om alt det der, og der er fuldstændig opbakning lokalt, hvorfor er det så, at det her ikke kan lade sig gøre?
Hans Christian Schmidt (V), 2016-02-03:
Nu er det sådan, at det jo ikke er ministeren, der stiller spørgsmålet, men det ville være berettiget at stille spørgsmålet til hr. Bjarne Laustsen, for han må jo om nogen vide, hvad det er, man har lavet i al den lange tid.
Det vil jeg slet ikke gå ind på nu.
Det var der ikke før valget, og det er heller ikke efter valget.
Bjarne Laustsen (S), 2016-02-03:
Jeg hører svaret.
Jeg kender de nordjyske vælgere godt nok til at vide, hvad de blev lovet før valget, hvis de stemte på Venstre, nemlig en ny, tredje, vestlig Limfjordsforbindelse.
Det var medlemmer, gode nordjyske kollegaer, der i dag sidder i regeringen, der havde det ønske.
Så er det mærkeligt, at der lige pludselig kommer to ting på banen.
Den ene er, at nu skal nordjyderne lige pludselig til at betale for noget, som man alle andre steder i Danmark får gratis.
Den anden er, at staten i forhold til nogle Venstrefolk vil smyge sig udenom ved at sige, at vi også skal kigge på OPP-projekter.
Jeg vil da godt høre ministerens holdning til det, for det er jo helt essentielt, hvordan man finansierer broprojekter i Danmark.
Er det det, ministeren vil?
Hans Christian Schmidt (V), 2016-02-03:
Tak for spørgsmålet.
Jeg synes ikke, at man på forhånd skal afvise bestemte former for finansiering.
Men skal vi indføre brugerbetaling på en eventuel tredje Limfjordsforbindelse, skal vi også vide, hvilke konsekvenser det vil have.
På nuværende tidspunkt indgår brugerbetaling ikke som en del af forudsætningerne for en tredje Limfjordsforbindelse, og vi ved, at modellen vil have nogle udfordringer.
Der vil være fordele, og der vil også være nogle ulemper, fordi bilisterne f.eks. stadig har et gratis alternativ til rådighed, når de ønsker at krydse Limfjorden.
Jeg er åben over for, at vi prøver at se nærmere på forslaget, og jeg udelukker ikke nogen model på forhånd.
Bjarne Laustsen (S), 2016-02-03:
Tak, fru formand.
Spørgsmålet er ret enkelt: Er ministeren enig i at indføre brugerbetaling på en ny, tredje, vestlig Limfjordsforbindelse?
Er ministeren enig i at indføre brugerbetaling på en ny, tredje, vestlig Limfjordsforbindelse?
Hans Christian Schmidt (V), 2016-02-03:
Jamen jeg har stor respekt for, at hr. Bjarne Laustsen stiller spørgsmålet, men jeg må bare sige, at vi ikke kommer det tættere.
Jeg arbejder nu engang på den måde, at først deler jeg mine overvejelser med dem, jeg skal gennemføre noget sammen med, og bagefter kommer vi til offentligheden.
Så i eftermiddag vil jeg tale med mine kollegaer, altså de forskellige partiers transportordførere, og der får vi rig lejlighed til at diskutere, hvordan man ser på sagen.
Bjarne Laustsen (S), 2016-02-03:
Det var lige nøjagtig det, jeg gerne ville spørge ministeren om.
Når ministerens parti lokalt, herinde på Borgen og forskellige andre steder har sagt – og det har man også i regionsråd og blandt arbejdsgivere – at det her er meget vigtigt, så er det jo rart at høre ministeren, der har ansvaret på området, forholde sig til, hvor det ligger henne på en prioriteringsliste.
Hvornår kommer det?
Der er andre projekter, der også skal være der.
Så er jeg jo slet ikke enig med ministeren i, at den tidligere SR-regering intet foretog sig.
De fik lavet linjeføringen.
Det har været diskuteret i 30-40 år, hvor en ny forbindelse skulle gå henne – det ene, det andet eller det tredje sted?
Det er afklaret nu.
Vi er fælles om det her.
Det, det drejer sig om, er at finde pengene, og derfor vil jeg selvfølgelig gerne høre: Hvis nu ministeren kommer til penge, er det så en førsteprioritet, eller er det en andenprioritet?
Hans Christian Schmidt (V), 2016-02-03:
Jeg er enig i, at den tidligere regering brugte mange penge, men det var bare ikke noget, man ville bruge på Limfjordsforbindelsen.
Det er rigtigt, at den brugte mange penge – men ikke på Limfjordsforbindelsen.
Det var aldrig nogen sinde noget, som SR-regeringen vurderede højt.
Og jeg deler fuldstændig spørgerens holdning om, at det skal man da gøre.
Man skal da sørge for, at sådan nogle projekter kan få en mulighed for at blive fremmet.
Men det kræver bare, at man kan finde pengene til det.
Og derfor vil jeg sige til hr. Bjarne Laustsen: Jeg synes da bestemt, at vi i eftermiddag – dem, der mødes derovre – skal diskutere, når der engang kommer penge igen, hvor den så skal ligge henne.
Og jeg synes, vi skal have en debat om Limfjordsforbindelsen.
Bjarne Laustsen (S), 2016-02-03:
Næh, men ministeren har rigtig mange partifæller, der har harceleret over, at den tidligere S-regering ikke gjorde noget.
Men den gjorde trods alt det, at den fik lavet en linjeføring, hvor der så ikke var diskussion om, hvor linjen skulle gå henne.
For det har der også været mange diskussioner om, og det har Venstre også bidraget til.
Nu er den situation afklaret, og nu drejer det sig om at få det her prioriteret.
Og derfor spørger jeg igen: Hvis nu ministeren kan finde nogle penge – og der skal nok blive fundet penge til skattelettelser og forskellige andre ting, det skal der nok – altså satte sig igennem over for finansministeren og kunne få nogle penge, hvor ligger den her nordjyske forbindelse så på ministerens prioriteringsliste?
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-02-03:
Først skal jeg sige, at det grundlag, jeg arbejder på, er regeringsgrundlaget, som foreligger trykt, og det kan jeg anbefale spørgeren at læse.
Det er god læsning.
Derudover vil jeg sige, at vi skal have råd til at fremtidssikre den borgernære velfærd, og det kan kun lade sig gøre, hvis vores land hænger sammen økonomisk.
Derfor er det et problem, når mange lever på offentlige forsørgelsesindkomster som f.eks. kontanthjælp og dagpenge, og det bekymrer mig, at mange ikke har et job eller er i gang med en uddannelse.
Jeg tror, man får et bedre liv ved at have noget at stå op til om morgenen.
Derfor har regeringen sat en retning: Flere skal forsørge sig selv, færre skal forsørges af det offentlige.
Og jeg synes, det er rimeligt, at man får noget ekstra for at yde en indsats.
Det er også baggrunden for, at vi sammen med et flertal i blå blok har aftalt et nyt kontanthjælpsloft og en 225-timersregel og indført integrationsydelse til nyankomne flygtninge.
Vi har samtidig lavet en dagpengereform, som gør dagpengesystemet mere dynamisk, og som stadfæster dagpengereformen fra 2010, som vi grundlæggende mener var rigtig.
De reformspor, som vi satte os i spidsen for, sidst vi var i regering, og nu har fulgt op på, skal vi videre ad i den kommende tid.
På den korte bane tager vi fat på trepartsforhandlinger om arbejdsmarkedsintegration, hvor vi skal finde nye veje til at få flere flygtninge i job.
I Danmark har vi haft en tradition for, at lønmodtagere, arbejdsgivere og politikere sammen laver trepartsaftaler om væsentlige samfundsspørgsmål.
Det er en god tradition, og den vil vi genskabe.
Leif Lahn Jensen (S), 2016-02-03:
Tak for det.
Er ministeren enig med sin efterfølger på posten som direktør for Dansk Arbejdsgiverforening i, at »der [skal] muges kraftigt ud i de sociale ydelser.
Kommunerne skal fratages retten til at uddele førtidspensioner, satserne skal nedsættes, og nogle af overførselsordningerne skal fjernes helt«, jf. Ugebrevet A4 den 18. januar 2016 med overskriften »Ny DA-direktør vil luge ud i sociale ydelser«?
Finn Sørensen (EL), 2016-02-03:
Jeg er meget glad for de ting, ministeren siger, og også for, at ministeren understreger, at kommunerne ikke må iværksætte foranstaltninger, der gør, at borgerne bliver mere syge.
Det står faktisk også højt og tydeligt i loven.
Ikke desto mindre modtager vi jo som medlemmer af Folketinget især efter reformen af førtidspension og fleksjob og også reformen af sygedagpenge utallige henvendelser fra borgere, der lige nøjagtig peger på det problem, at de bliver tvunget ud i arbejdsprøvninger, i ressourceforløb og i fleksjob af få minutters varighed, som de ikke kan klare, og som gør, at de får det værre, og at de bruger den smule energi, de har, på at slæbe sig hen på arbejdet for at være der to gange 20 minutter om ugen.
Det er der vel ikke noget perspektiv i, og hvad vil ministeren gøre for at komme det til livs?
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-02-03:
Men jeg medgiver, at der også er situationer, hvor borgere oplever, at de har for lidt indflydelse på de forløb, de skal igennem, og derfor oplever, at de bliver koblet fra, og det er ikke i orden.
Altså, borgerne må ikke blive syge af de indsatser, som kommunerne giver, og borgerne skal tages med på råd.
Det her kan ikke lykkes, hvis ikke borgeren selv oplever det som meningsfuldt.
Finn Sørensen (EL), 2016-02-03:
Jeg er meget glad for, at ministeren erkender, at der er omstillingsproblemer med de her reformer.
Nogle af os frygter nok, at det er vedvarende problemer, og at de kun bliver større, efterhånden som tiden går.
Det er en anden diskussion, den kan vi tage lidt senere.
Men har ministeren i det mindste overvejet, om der måske er sendt nogle forkerte signaler ud om de reformer – altså at det her med, at det alt sammen, dvs. sygdommen, skal arbejdes væk, måske er blevet understreget så kraftigt, at kommunerne følger det alt for stringent og nidkært og dermed ikke tager hensyn til de borgere, der faktisk ikke er i stand til arbejde, og som kun får det værre, hvis de bliver tvunget ud i praktik, hvor de får en seng med, og hvad vi ellers hører af skrækkelige historier?
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-02-03:
Selvfølgelig er der problemer bag sådan en henvendelse.
Og det er evident, at vi står med nogle omstillingsudfordringer i halen på førtidspensions- og fleksjobreformen.
Det er jo store reformer, der er gennemført i de senere år, hvor man går fra passive ydelser og en laden stå til og til en situation, hvor der er direkte fokus på det, som den enkelte borger kan, og fokus på at hjælpe den pågældende borger til at kunne drage nytte af det og få et større indhold i og et bedre fundament for tilværelsen.
Det er udfordrende for kommunerne, det er udfordrende for borgerne, og vi er fra ministeriets side opmærksomme på, at nogle kommuner er mindre gode til det her end andre kommuner, men vi har fokus på dem, vi stiller krav til kommunerne, og vi understøtter dem med hjælpeprogrammer.
Finn Sørensen (EL), 2016-02-03:
Jeg er glad for, at ministeren understreger de ting, som kommunerne bør gøre.
Jeg anerkender også, at nogle af de initiativer, der tages, peger i den rigtige retning, f.eks. det her JobFirst.
Men på trods af at ministeren understreger det, og det har tidligere ministre gjort mange gange, oplever borgerne det jo stadig væk på en hel anden måde.
Jeg vil bare læse nogle få sætninger fra brevet:
»Lægers og eksperters udsagn« – altså om borgerens situation – »bliver ignoreret til trods for at de rummer meget nøjagtige beskrivelser af borgernes tilstand.
« Det er én oplevelse.
Borgernes oplevelse af det rummelige arbejdsmarked er også anderledes end ministerens: »»Det rummelige arbejdsmarked« er jo noget der kun eksisterer på papiret nu.
Det findes ikke i virkeligheden, og vi kan ikke bare gå ud og søge job som ikke findes.
Lønmodtagere kan jo ikke ansætte sig selv.«
Så er der det omkring retssikkerheden, og hvordan de oplever ministerens anvisninger på at klage.
Her siger borgerne: »Retssikkerheden har I også taget fra os. Ingen kommuner overholder lovgivningen, og vi er for ressourcesvage, både helbredsmæssigt og økonomisk, til at kunne forsvare os, og kræve vores ret.
Når det i sjældne tilfælde lykkes at få vores sager for retten, bliver der så godt som altid, dømt i kommunernes favør.«
Så slutter brevet med denne her meget tankevækkende formulering: »Dette brev er sendt til jer« – altså til os herinde og til regeringen – »fordi det er formålsløst at klage vores sag til kommunerne.
Vi beder jer, f o l k e v a l g t e og øverste ansvarlige, om at hjælpe os.
Mange tusinde i klemme i systemet.
I er vort eneste håb.« Der må da være et eller andet galt.
500 borgere eller flere kan vel ikke tage så fuldstændig fejl af deres egen situation.
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-02-03:
Når 500 borgere går sammen og fortæller, at de oplever, at de står i en svær situation, gør det selvfølgelig stort indtryk på mig.
Jeg vil gerne indledningsvis slå fast, at indsatsen i kommunerne selvfølgelig ikke må forværre borgernes helbred.
Sådan er det.
Samtidig vil jeg gerne understrege, at det er helt afgørende, at vi har et rummeligt arbejdsmarked, så vores udsatte borgere får mulighed for at få fodfæste på arbejdsmarkedet.
Jeg vil fremhæve de såkaldte minifleksjob, som udspringer af reformen af førtidspension og fleksjob, hvor vi har gode erfaringer med at skabe et mere rummeligt arbejdsmarked.
Der er faktisk skabt mere end 14.000 minifleksjob, og det er job, som går til borgere med en meget lille arbejdsevne.
Det er min opgave som minister at fastsætte rammerne for, at kommunerne kan føre en god og effektiv beskæftigelsesindsats.
Kommunernes ansvar er at lave en ordentlig og grundig sagsbehandling og følge lovgivers intentioner.
Det betyder, at kommunerne skal sikre en indsats, der tager de nødvendige hensyn til borgernes individuelle situation, så deres helbred ikke forværres.
Oplever man som borger, at kommunen ikke har behandlet sagen ordentligt, kan der klages til borgmesteren.
Er der tale om forkerte afgørelser, er der mulighed for at klage til Ankestyrelsen.
Det er vigtigt, at kommunerne giver en indsats af høj kvalitet, så det kan gøre en forskel for den enkelte borger.
Derfor har Beskæftigelsesministeriet igangsat en række projekter, der skal bidrage til at udvikle indsatsen for de mest udsatte, f.eks. JobFirst, hvor udsatte borgere får en indsats med fokus på at sikre meningsfulde praktikforløb med jobperspektiv.
Til sidst vil jeg gerne understrege, at regeringen og forligskredsen bag reformen af førtidspension og fleksjob følger implementeringen af reformen tæt.
Vi er optagede af at sikre den høje kvalitet i indholdet af ressourceforløbet og af borgerinddragelse.
Finn Sørensen (EL), 2016-02-03:
Hvilket indtryk på ministeren gør henvendelsen fra 500 syge borgere til regeringen og Folketinget, hvor borgerne giver udtryk for, at de bliver mere syge af den behandling, de får af kommunerne, at der ikke er noget rummeligt arbejdsmarked, som vil give plads til dem, at de ikke længere har nogen retssikkerhed, at de finder det formålsløst at klage deres sag til kommunerne, og at de derfor beder regering og Folketing om hjælp, og hvad vil ministeren gøre for at hjælpe disse borgere?
Christine Antorini (S), 2016-02-03:
Hvorfor er ministeren på egen hånd gået i gang med at ændre på de nationale mål for de videregående uddannelser midt i kontraktperioden og uden at drøfte ændringerne med de relevante aftaleparter?
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-02-03:
Jeg vil fortsætte den kurs, forligskredsen er slået ind på, nemlig at understøtte kommunerne i som det ene at få duelige erfaringer på det her område med forskellige typer af projektforløb, som vi sætter i værk, i takt med at vi bliver klogere på, hvor vi har behov for ny viden.
Finn Sørensen (EL), 2016-02-03:
Vil ministeren anerkende, at lovgivningen bør ændres, så kommunerne ikke længere har mulighed for en praksis, hvor Ankestyrelsen gang på gang godkender, at kommunerne tvinger syge borgere i arbejdsprøvninger, ressourceforløb og fleksjob af få minutters varighed på trods af lægelige udsagn om, at der ikke er nogen restarbejdsevne, og advarsler om, at borgerne sandsynligvis vil få det værre, og hvor Ankestyrelsen i en praksisundersøgelse fra maj måned 2015 ovenikøbet har givet udtryk for, at kommunerne er for lempelige med at tilkende førtidspension, og at de i endnu højere grad skal benytte sig af sådanne foranstaltninger, før de tager stilling til førtidspension?
Leif Lahn Jensen (S), 2016-02-03:
Er ministeren enig med sin efterfølger på posten som direktør for Dansk Arbejdsgiverforening i, at »der [skal] muges kraftigt ud i de sociale ydelser.
Kommunerne skal fratages retten til at uddele førtidspensioner, satserne skal nedsættes, og nogle af overførselsordningerne skal fjernes helt«, jf. Ugebrevet A4 den 18. januar 2016: »Ny DA-direktør vil luge ud i sociale ydelser«?