Trine Mach (SF), 2015-05-19:
Jeg vil gerne igen takke Enhedslisten for at holde fanen højt for en vigtig problemstilling ved at fremsætte det her forslag.
Og de skal heller ikke være bange, fordi de er usikre på reglerne.
Selvfølgelig skal det være klart og tydeligt, at man gerne må gå i biografen, spise middag med venner og kærester, uden at det skal have betydning for forsørgelsesgrundlaget.
Folk skal ikke frygte for at miste deres forsørgelsesgrundlag uden grund, og jeg ser Enhedslistens forslag som en god mulighed for at drøfte, hvordan det offentlige system og dets regler kan blive bedre, mere gennemsigtige og tydeligere for de borgere, som de jo har til hensigt at hjælpe.
For det skal vi huske: Nok kræver velfærdsstaten, at vi har hånd i hanke med, hvordan vores fælles penge anvendes og fordeles og ud fra hvilke kriterier, de bliver det, men vi laver jo ikke velfærdssystemet for at drive borgere ud i angst og i en følelse af at blive overvåget.
Så klarhed i regelsæt handler også om borgernes rettigheder og tryghed.
Tydelige regler var også vigtigt for SF, da vi forhandlede forslaget for et par år siden, og det er også vigtigt for SF i dag.
I 2013 stemte vi imod Enhedslistens daværende forslag, fordi vi i samarbejde med den regering, vi da sad i, nedsatte en tværministeriel arbejdsgruppe, som netop skulle udarbejde en vejledning og en praksis for myndighedernes vurdering af enlige kontra samlevende, så ret og pligt kunne blive tydeligere for folk.
I bemærkningerne til Enhedslistens forslag står der, at borgerne stadig ikke kan få klar besked hos deres kommune om, hvad de skal gøre for at overholde loven.
Det duer jo ikke.
Og vi kunne godt tænke os at vide, hvorvidt det er vejledningerne, der ikke har virket, og hvis de ikke har virket, om det så er, fordi kommunerne ikke bruger dem, eller hvor det er, det går galt.
Det kunne vi måske godt tænke os at få lidt mere klarhed over.
Det har vi vel faktisk brug for at vide for at kunne vurdere problemet og dermed se, hvordan man løser det eventuelle problem.
Så må vi se på, om det er kommunerne, der skal være bedre til at formidle regler til borgere, eller om det er med støtte fra ministeriet, man kan gøre det klarere, eller om der rent faktisk er brug for lovændringer, som Enhedslisten foreslår.
Jeg synes umiddelbart, at den formulering, som Ældre Sagen har udarbejdet, og som Enhedslisten også foreslår, indeholder en del uklarheder, f.eks. om almindelige forbrugsgoder.
Er det mere klart for sagsbehandlere og involverede borgere, end hvad ægteskabslignende forhold betyder?
Det er jeg ikke sikker på.
Det er jo ikke et enten-eller, men vi mener i SF, at det er vanskeligt, og det skal vi selvfølgelig holde os for øje.
Derfor kunne vi godt bruge en lidt mere faglig vurdering af, om den her definition er bedre end den nuværende, og om det i øvrigt er den her vej, vi skal gå for at løse udfordringen.
Afslutningsvis vil jeg sige, at vi er glade for, at Enhedslisten rejser problemet, men vi har brug for mere viden om vejledningen og det, der er sket, efter at man har lavet den, og om, hvordan reglerne bliver formidlet i kommunerne, inden vi kan beslutte os for at stemme for forslaget.
Vi vil gerne være med til at gøre regler tydeligere for alle, men vi skal gøre det rigtigt.
Vores fornemmelse er, at reglerne muligvis er gode nok, men at der ligger et arbejde med at få præciseret tingene, og den opgave ligger formentlig ude i kommunerne.
Det håber jeg vi kan tage en drøftelse af i udvalget under den videre behandling.