Karen Hækkerup (S), 2013-05-14:
Dansk Folkeparti vil med B 110 pålægge regeringen at sørge for, at der kan udbetales en kompensation til borgere i tilfælde, hvor Ankestyrelsen giver en borger medhold i, at kommunen har truffet en forkert afgørelse efter serviceloven.
Kompensationen skal stå i et rimeligt forhold til den ydelse, borgeren ikke har fået adgang til under klagens behandling, og til den tid, hvor klagen har været under behandling.
Det skal være den kommune, der har truffet afgørelsen, der skal betale kompensationen.
Et mål med forslaget er at motivere kommunerne til hurtigt og effektivt at træffe de rigtige afgørelser, og kompensationen skal endvidere virke som et plaster på såret til borgeren.
Forslaget ligger i væsentlig grad på linje med B 68 om opsættende virkning, som blev behandlet i Folketinget for kort tid siden, og mit syn på de to forslag er i al væsentlighed også det samme.
Jeg mener, at hensynet bag forslagene er prisværdigt, men at redskaberne er de forkerte.
Retssikkerheden for borgeren er meget vigtigt for regeringen.
Borgeren skal kunne regne med at få afgørelser, der er i overensstemmelse med loven, og jeg er derfor også fuldstændig enig i målsætningen om hurtige og rigtige kommunale afgørelser.
Men det middel, som Dansk Folkeparti gerne vil bruge, er jeg derimod uenig i.
Borgerens retssikkerhed skal i centrum, men jeg tror ikke, at økonomisk kompensation er det rigtige redskab til at sikre, at flere kommuner træffer de rigtige afgørelser i første omgang.
Det må være sådan, at udgangspunktet må være, at vi som politikere har tillid til, at kommunerne har viljen til at træffe de lovlige afgørelser.
Og kommunerne skal sikre, at borgeren får den rigtige indsats ud fra en helhedsvurdering af borgerens behov.
Her indgår naturligvis en balance mellem de faglige og de økonomiske vurderinger.
Vi skal imidlertid hjælpe kommunerne til at blive bedst muligt klædt på til at træffe de rigtige afgørelser, så borgerne med det samme kan få den hjælp, de har ret til.
Der har igennem de senere år været arbejdet på at understøtte, at kommunerne træffer de rigtige afgørelser i første instans på det sociale område.
Ankestyrelsen har f.eks. i marts 2012 lanceret en juridisk hotline på sin hjemmeside, som giver juridisk vejledning til sagsbehandlere i kommuner og nævn.
Ankestyrelsen har også forbedret sine principafgørelser med vægt på at tydeliggøre rækkevidden og betydningen af de enkelte principafgørelser.
KL og Social- og Integrationsministeriet har i samarbejde udviklet voksenudredningsmetoden, som giver sagsbehandlerne en systematisk ramme for deres faglige arbejde og understøtter lovmedholdelighed i sagsbehandlingen.
Der gennemføres også løbende formidlingsprojekter og praksisundersøgelser.
I forbindelse med aftalen om en forenklet klagestruktur er det aftalt, at der skal ske en øget systematisk rådgivning af kommunerne fra Ankestyrelsen på baggrund af klagesagerne.
Jeg vil også gerne nævne den undersøgelse, vi er i gang med, om kommunernes brug af serviceniveauer.
Undersøgelsen forventes at ligge klar ved årsskiftet.
Ud over de rigtige afgørelser i første instans fokuserer regeringen også på kortere sagsbehandlingstider i klagesystemet.
Det forventes, at sagsbehandlingstiderne efter lovforslaget om et forenklet klagesystem vil blive kortere og mere ensartede, når et nyt ankecenter i Aalborg er fuldt etableret.
En nedbringelse af sagsbehandlingstiden vil alt andet lige betyde, at en borger, der har fået nedsat sin ydelse og vinder ankesagen, har et tab i kortere tid.
Et særskilt mål er kortere sagsbehandlingstid i principielle sager, der i det forenklede klagesystem kun skal behandles en gang.
De principielle afgørelser, der skal vejlede alle kommuner, kommer hermed hurtigere ud til kommunerne, og på den måde kan flere afgørelser også træffes hurtigt og rigtigt i kommunerne i første omgang.
En kompensationsordning som foreslået vil på flere måder være uhensigtsmæssig.
Ordningen vil bl.a. medføre store administrationsudgifter, også udgifter til bl.a. individuel beregning af kompensationen i de enkelte sager.
Hertil kommer, at et lovforslag om, at kommunerne fremover skal betale kompensation til borgere i klagesager, formentlig vil medføre en økonomisk kompensation til kommunerne, så det i sidste ende bliver staten og ikke kommunerne, der kommer til at betale.
Og navnlig er det egentlig også min opfattelse, at en kompensationsordning ikke vil gøre kommunerne dygtigere til at træffe flere rigtige afgørelser i første omgang, og det er for mig et væsentligt mål.
Afslutningsvis vil jeg sige, at jeg deler ønsket om at sætte borgerens retssikkerhed i centrum.
Det skal være sådan, at borgeren kan regne med at få en afgørelse, der er i overensstemmelse med loven, men det er måske med nogle andre redskaber.
Og på den baggrund kan regeringen ikke støtte beslutningsforslaget.