Ellen Trane Nørby (V), 2010-04-08:
Det drejer sig om den stigende forråelse af volden, den stigende ligegyldighed over for andres eller samfundets værdier, den stigende og meget alarmerende vækst i antallet af unge kriminelle, hvor også pigerne i dag stormer ind på statistikkerne, og et antal af voldsforbrydelser, som er femdoblet gennem de senere år.
Derfor er der også behov for, at vi som samfund sætter klare grænser.
Vi skal på en konsekvent, men omsorgsfuld måde sikre en tidlig opfølgende indsats over for de børn og unge, som er på vej ud i problemer.
Vi ved, at for de unge, som kommer ud i ungdomskriminalitet, er det ofte starten på et liv med flere problemer og ofte følgekriminalitet.
Det har store konsekvenser for ofrene, men også for de unge selv, og en betydelig del af den mere alvorlige kriminalitet, der bliver begået i vores samfund, er ofte begået af personer, som startede på den kriminelle løbebane allerede i deres tidlige ungdom.
Derfor er der behov for, at vi som samfund sætter ind tidligt, og at vi også hjælper disse unge mennesker til at se, at der er en anden mulighed i livet; at de får nogle chancer for at kunne gribe nogle muligheder på arbejdsmarkedet og på uddannelsesområdet.
For Venstre er den tidlige indsats væsentlig, og den er sammen med indsatsen for at bryde den negative sociale arv en klar mærkesag for os i Venstre.
Med Barnets Reform har vi præcis sat fokus på den tidlige indsats, og det gør vi også nu med en bred vifte af initiativer og tiltag fra regeringens side til at forebygge og bekæmpe ungdomskriminalitet.
Vi ønsker, at redskabskassen med initiativer, hjælp, sanktioner og andet til børn og unge med problemer er så rummelig som muligt.
Så er det op til fagpersonerne ude i kommunerne at vurdere, hvad det er for nogle initiativer, der skal iværksættes i den konkrete situation, men vi skal som Folketing sikre, at den brede vifte af muligheder er til stede.
Hvis vi som samfund skal sikre en chancelighed for alle børn og unge, skal vi forholde os konkret til deres individuelle situation.
Vi skal ikke pakke dem ind i vat, vi skal ikke offerliggøre dem, og vi skal ikke stigmatisere dem, men vi skal forholde os til præcis de konkrete problemer, de har.
Det skal vi gøre med omsorg, men også med konsekvens og klar opfølgning.
Alt andet vil være at flygte fra ansvaret.
Det er både på kort og lang sigt
vigtigt med en stærk og virkningsfuld indsats for at forebygge og bekæmpe ungdomskriminalitet.
Indsatsen er af afgørende betydning for den enkelte unge, men også for samfundet som helhed.
For Venstre er det vigtigt, at den samlede indsats, vi gør, ikke kun er konsekvent, men også omsorgsfuld, og at den følges klart op med socialpædagogiske tiltag og vurdering af vejen frem, men også med klare grænser, hvor der er behov for at sætte grænser.
Det er også derfor, vi i Venstre kan støtte L 167; fordi lovforslaget giver mulighed for, at man fremover kan supplere de ungepålæg, vi allerede kender i dag, med brugen af elektroniske fodlænker.
På den måde kan man f.eks. sikre, at den unge kommer hjem til et givet tidspunkt om aftenen, hvis det er det, der er aftalt.
Med L 167 bliver det også sikret, at kommunerne fremover kan få bistand fra politiet til at sikre, at den unge overholder de pålæg, der er givet.
Dermed kan vi fremover sikre en bedre balance og sammenhæng mellem politiet og de sociale myndigheder, som vi også allerede i dag kender det fra det meget succesfulde SSP-samarbejde.
Med L 167 bliver der også lempet i kriterierne for anbringelse på sikrede institutioner.
Det vil betyde, at man fremover kan gribe ind langt tidligere end i dag og også langt tidligere end i de situationer, hvor alting er kørt helt af sporet.
Det giver altså mulighed for, at kommunerne kan forebygge i stedet for kun at slukke brande.
Sidst, men ikke mindst gør lovforslaget op med den objektive betalingsmodel, som tidligere har betydet, at der intet økonomisk incitament har været til, at kommunerne har gennemført en aktiv forebyggelsespolitik.
Tidligere betalte alle kommuner kollektivt ud fra antallet af 15-17-årige i kommunen, men med L 167 sker der en ændring, sådan at det fremover koster de kommuner, der ikke laver en forebyggende indsats.