runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2011-05-03:
Det bliver jo en lidt spændende og ophedet diskussion, som vi deltager i her, og det viser i hvert fald, at der er lyst til at ytre sig.
Jeg synes stadig væk, at den første ordveksling om tilblivelsen, hr. Jesper Langballe og fru Karen Hækkerup havde, var lidt spændende.
Undskyld, jeg tror endda, at det ligger helt tilbage til, da hr. Søren Krarup spurgte.
Altså, fru Karen Hækkerup hidser sig sådan lidt op og siger, at det søreme ikke er diktaturer, der ligger til grund for tilblivelsen af racismeparagraffen.
Det synes jeg måske er en lidt unødig ophidselse.
Det er vel fuldstændig sandt, at det var et flertal af diktaturstater, der mod Danmarks, USA's og andre demokratiske landes ønsker sørgede for at skabe den konvention, der ligger til grund for, at man i 1971 ændrede i den danske straffelov.
Er det ikke korrekt?
Karen Hækkerup (S), 2011-05-03:
Der er nogle ting, der er eviggyldige, og der er andre ting, der skal revideres.
For mig er det eviggyldigt, at vi betragter mennesker som ligeværdige; at vi siger, at sproget har en betydning; at vi skal forsøge at undgå, at der bliver skabt splid; at vi skal forsøge at undgå, at der bliver skabt had mellem mennesker, og at vi derfor skal have nogle regler for, hvad man må sige, hvordan man må sige det, og hvordan man må opføre sig over for hinanden.
Vi har set nok krige, vi har set nok splid, vi har set nok had og forfølgelse i historien, og vi skal undgå at komme derhen, hvor mennesker spilles ud mod hinanden, og hvor man ved sprogets brug får fremmanet billeder af andre som fjender alene i kraft af den religion, de har, eller den race, de tilhører, for ellers er vi ude et sted, hvor friheden er erstattet af noget helt andet.
Jeg må bare sige, at hvis det er det, Dansk Folkeparti ønsker sig, så tror jeg, at Dansk Folkeparti står meget alene.
Vi andre i Folketinget står vagt om vores frihedsrettigheder og står også vagt om retten til at behandle hinanden ordentligt.
Per Dalgaard (DF), 2011-05-03:
Så tager vi den på et andet tidspunkt.
Jeg vil gerne spørge, om det ikke er sådan, at en konvention, som har medført den her racismeparagraf, har sin tid.
En ting er skabt i en helt anden tidsalder, og nu er vi så nået frem til 2011, og så må sådan noget revurderes.
Eller er det eviggyldigt?
Karen Hækkerup (S), 2011-05-03:
Det er jo en anden debat, og den synes jeg også er spændende, men den handler ikke om racismeparagraffen i Danmark, så den synes jeg at vi skal tage på et andet tidspunkt.
Per Dalgaard (DF), 2011-05-03:
Det accepterer man fuldt ud, og med hensyn til argumentet om, at det ikke er tilfældet, kan man jo så begynde at filosofere over, hvordan det kan være, at alle henvendelser vedrørende overholdelse af menneskerettighederne primært går til de vestlige demokratier.
Der er aldrig henvendelser fra FN om, at netop diktaturstaterne ikke overholder menneskerettighederne.
Hvordan kan det egentlig være?
Karen Hækkerup (S), 2011-05-03:
Jamen så tror jeg, jeg vil sige tak.
Efter i går at have stået på Folketingets talerstol i mange timer med spændende forslag fra Dansk Folkeparti, så tror jeg, at jeg bare vil sige tak for at slippe for denne omgang.
Jesper Langballe (DF), 2011-05-03:
Selv om fru Karen Hækkerup er hurtigtaler, så må jeg sige, at hendes svar virkelig i den grad var så meningsløst, at jeg simpelt hen er nødt til at afstå fra at følge det op.
Karen Hækkerup (S), 2011-05-03:
Hvis jeg husker min Emma Gads »Takt og Tone«, kan jeg i hvert fald sige, at spørgeren nok ikke har læst den for nylig.
Så ville man jo ikke stille sig op og sige, at den, som står på talerstolen, siger noget, der ikke er sandfærdigt.
Det tror jeg egentlig ikke at jeg har bevæget mig ud i.
Når jeg siger, at jeg ikke er enig med Dansk Folkeparti i den vurdering, man har om tilblivelsen af racismeparagraffen, så må jeg bare sige, at det er, fordi jeg ikke har den opfattelse, at jeg er enig med Dansk Folkeparti.
Det er ikke, fordi jeg ikke ved det.
Jeg er ikke enig med Dansk Folkeparti i, at det er på grund af diktaturstaterne, at racismeparagraffen er blevet, som den er.
Men kan selvfølgelig få folk til at undersøge sagen nærmere, og alle kan blive klogere, men jeg tror altså ikke på, at racismeparagraffen er kommet til, fordi diktaturstater har syntes, det var sådan, at loven skulle indrettes. Når det handler om stk. 2, så tror jeg, at jeg refererede til den gennemgang, ministeren havde af det, som netop forklarede, hvorfor det ville undergrave racismeparagraffen, og også forklarede, at man jo i forvejen tager hensyn til, hvilken sindstilstand og hvilke bevæggrunde, der har været tale om under den ytring, der så ville være blevet dømt for.
Jeg tror bare, at det var det, jeg henviste til.
Jesper Langballe (DF), 2011-05-03:
Jeg kan sådan høre, at fru Karen Hækkerup er ved at slå sig op som en debatkulturens Emma Gad.
Jeg synes, det er nogle meget flotte statements, der kommer fra fru Karen Hækkerup, bl.a. at hun ikke er enig med spørgerne om eller med forslagsstillerne om paragraffens tilblivelse.
Var det ikke mere ærligt at sige, ligesom ministeren sagde, at det ved hun ikke en pind om?
Det giver ikke nogen mening, siger fru Karen Hækkerup – ikke et ord om hvorfor det ikke giver nogen mening.
Er det egentlig ikke at komme lidt for nemt om ved det?
Karen Hækkerup (S), 2011-05-03:
Jeg synes, at hr. Simon Emil Ammitzbøll koncentrerer sig meget om tilblivelsen af paragraffen og ikke om, hvorvidt han synes om det indhold, der er i den.
Lars Barfoed (KF), 2011-05-03:
Jeg har stor respekt for de grundige studier, som hr. Søren Krarup har gjort i den her sag og i øvrigt ofte gør i forskellige sammenhænge – det bidrager også til noget dybde i debatten.
Den forhistorie er jo interessant, og jeg må indrømme, at jeg ikke kender til den forhistorie, og derfor har jeg ikke mulighed for at kommentere den.
Men jeg vil da meget gerne kaste mig over et studie af det, for det er jo interessant, når forløbet ifølge hr. Søren Krarup har været på den måde.
Men det ændrer ikke ved, at vi er forpligtet af den pågældende konvention under alle omstændigheder, og vi er jo også forpligtet af EU's rammeafgørelse.
Der vil jeg sige uden at have studeret det nærmere, at jeg er ret sikker på, at Sovjetunionen ikke har spillet nogen som helst betydelig rolle i udfærdigelsen af EU's rammeafgørelse.
Søren Krarup (DF), 2011-05-03:
Jeg vil godt takke ministeren for hans redegørelse, og så vil jeg stille ham nogle spørgsmål.
Men jeg vil sige allerførst, at jeg jo har haft lejlighed til i forbindelse med dette lovforslag virkelig at gennemarbejde forhistorien.
Forhistorien er, som ministeren sikkert ved, at der i 1965 bliver fremsat en FN-konvention om afskaffelse af alle former for racediskrimination.
Der siger vestmagterne nej.
USA, England, de europæiske demokratier, bl.a. Danmark siger nej, fordi man siger, at det er en trussel mod ytringsfriheden.
Vi vil ikke acceptere en trussel mod ytringsfriheden.
Vi vil acceptere, at man begrænser vold, men over for de vestlige lande står Sovjet og Sovjetstaterne, der står også Cuba, der står Saudi-Arabien, der står det, jeg vil kalde den totalitære del af verden.
De har flertal, og så får de gennemført den racismeparagraf, som vi i Danmark lægger til grund, for nu hedder det sig, at når det er et flertal i FN – ganske vist et totalitært flertal, et diktaturflertal – som har sagt det, så siger Danmark ja.
Synes ministeren, at det er acceptabelt, og at det taler om, at det altså er en virkelig FN-resolution?
Lars Barfoed (KF), 2011-05-03:
Altså, injuriebestemmelsen har jo at gøre med, at man beskylder en person for noget, som ikke er rigtigt.
Det er sådan set ikke det, som § 266 b drejer sig om.
Derfor svarede jeg sådan set også på spørgsmålet før, fordi det, det drejer sig om, er, hvorvidt man udtrykker sig på en måde, så det er forhånende eller nedværdigende i forhold til en bestemt gruppe.
Det er jo to forskellige beskyttelseshensyn.
Jesper Langballe (DF), 2011-05-03:
Det kan man selvfølgelig altid problematisere, siger justitsministeren.
Når man problematiserer noget, gør man det, fordi det ikke er et problem i sig selv.
Det finder ministeren altså overhovedet ikke det er, altså at gribe ind i ytringsfriheden.
Så blev vi det klogere.
Det er selve forhånelsen, siger ministeren, man vil til livs, men spørgsmålet er jo, og det er jo det, der er problemet, hvad en forhånelse er.
Hvad jeg som kristen teolog betragter som sober, saglig religionskritik, vil af en række muslimer og politisk korrekte danskere blive opfattet som forhånelse.
Det er et fortolkningsspørgsmål, der er overladt til den rene vilkårlighed.
Men så fik jeg ikke noget svar på mit andet spørgsmål, nemlig dette: Hvad er logikken i, at man kan føre sandhedsbevis efter injurieparagraffen, der står lige bag efter § 266 b?
Hvorfor er det ikke muligt efter 266 b?
Hvorfor er det der fuldstændig bedøvende ligegyldigt, om man taler sandhed, eller om man lyver?
Lars Barfoed (KF), 2011-05-03:
Altså, der er ikke særlig mange bestemmelser i dansk lovgivning, som er helt problemfri.
Det var jo også derfor, Folketinget i sin tid havde ganske grundige overvejelser om, hvor balancepunktet skulle være mellem på den ene side de beskyttelseshensyn, som bestemmelsen tilsigter at varetage, og på den anden side den frie debat.
Og det kan man selvfølgelig altid problematisere.
Det er det, som bestemmelsen er rettet imod, ikke, om de pågældende udtalelser i deres essens er korrekte.
Man kan sige, at det i høj grad drejer sig om måden, hvorpå man siger tingene – uden at det er fuldt ud dækkende som forklaring.
Men som svar på spørgsmålet synes jeg egentlig, det dækker meget godt.
Jesper Langballe (DF), 2011-05-03:
Jeg noterede mig, at justitsministeren havde en række betænkeligheder, juridiske betænkeligheder ved, at man fjernede eller omskrev paragraffen sådan, at sandhedsbeviset kom ind som en mulighed, men overhovedet ikke havde nogen betænkelighed ved paragraffens tilstedeværelse i straffeloven.
Er den paragraf efter justitsministerens opfattelse fuldstændig problemfri?
Er det fuldstændig problemfrit i det øjeblik, man går ind og begrænser ytringsfriheden?
Den paragraf er jo nabo til injurieparagraffen, og injurieparagraffen er altså også en straffelovparagraf, men med det særlige ved sig, at der er privat påtaleret, og at man kan føre sandhedsbevis.
Så det andet spørgsmål, jeg vil stille, er: Hvad er det logiske efter justitsministerens mening i, at man så ikke kan føre sandhedsbevis, når man er tiltalt for overtrædelse af racismeparagraffen?
Jeg noterede mig, at justitsministeren havde en række betænkeligheder.
Det var vist i øvrigt ikke mig, der var først – men skal jeg fortsætte?
Lars Barfoed (KF), 2011-05-03:
Jeg synes også, det er en uskik at forhandle sådan nogle større forlig fra talerstolen.
Jeg er jo klar over, at Socialdemokratiet, bl.a. vel lige i disse minutter, sidder i forhandlinger i Finansministeriet netop om den sag, altså om hele tilbagetrækningsreformen, der skal sikre dansk økonomi i fremtiden.
Så jeg synes heller ikke, jeg vil kommentere forhandlingerne.
Jeg kan bare sige, at regeringen naturligvis ikke kan medvirke til at gennemføre noget, der er i strid med vores internationale forpligtelser.
Karen Hækkerup (S), 2011-05-03:
Jeg tror heller ikke, jeg bad om at få at vide, hvad der foregår på de lukkede møder.
Det synes jeg trods alt Det Konservative Folkeparti skal have lov at have for sig selv.
Men jeg synes da, det ville være rart med en rimelig klar tilkendegivelse vedrørende en fjernelse af racismeparagraffen eller en ændring af racismeparagraffen – det kan så være i den form, som ligger nu – men vi har jo også set, at Dansk Folkeparti har stillet med andre forslag, der vedrører racismeparagraffen.
Der vil jeg så bare gerne spørge ikke kun i forbindelse med det her forslag, men forslag i det hele taget, der vedrører racismeparagraffen: Er det noget, Det Konservative Folkeparti vil være villig til at sætte til salg for at få afskaffet efterlønnen?
Kan vi den her gang ende med at se, at en del af betalingen, som Dansk Folkeparti skal have for at forringe almindelige menneskers ret til at gå på efterløn, er, at racismeparagraffen ændres?
Lars Barfoed (KF), 2011-05-03:
Der går jo mange rygter og historier i aviserne om, hvad der bliver besluttet på alle mulige interne møder.
Jeg har gjort det til et princip, at jeg ikke i offentligheden vil referere, hvad der sker på lukkede møder i Det Konservative Folkeparti.
Jeg kan bare sige, at det forslag, som foreligger her, ikke er i overensstemmelse med de internationale forpligtelser, vi har, så allerede af den grund vil man ikke kunne gennemføre forslaget.
Karen Hækkerup (S), 2011-05-03:
Tak for redegørelsen.
Jeg synes, at den var pædagogisk, jeg synes, at den var grundig, og jeg var glad for den konklusion, som ministeren nåede frem til.
Den kan Socialdemokraterne bakke fuldt op om.
Grunden til, at jeg tager ordet, er, at jeg har læst avis i dag.
I avisen stod der noget spændende, nemlig at Det Konservative Folkeparti havde besluttet sig for, at såfremt Dansk Folkeparti ville kræve at få racismeparagraffen ind i forhandlingerne om 2020-planen – hvis altså Dansk Folkeparti vil kræve, at prisen for at være med til at afskaffe efterlønnen er, at man vil have fjernet racismeparagraffen – så ville De Konservative sige nej.
Der har jeg så bare et spørgsmål.
Nu skal man jo ikke altid tro på, hvad der står i avisen, men er det en melding, som den konservative formand og justitsminister kan bekræfte, altså at racismeparagraffen ikke er til forhandling som en pris, som en betaling for, at Dansk Folkeparti skal være med til at fjerne efterlønnen?
Peter Christensen (V), 2011-05-03:
Jeg skal kun kort takke for de mange og velvillige ord og takke alle partierne for opbakningen til lovforslaget.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2011-05-03:
Hvis der ikke er nogen bekymrende indskrænkninger i ytringsfriheden, så er det jo dermed også op til statsmagten at definere, hvad der er en bekymrende indskrænkning.
Hvis man har ytringsfrihed, kan man ytre sig frit, det ligger ligesom i begrebet, det ligger i ordet.
Og hvis vi går ind og siger, at vi kan lave den her begrænsning, for det er ikke en bekymrende indskrænkning, så kan vi vel også lave en anden begrænsning, der ikke er en bekymrende indskrænkning, og sådan kunne man jo i princippet blive ved.
Det er jo det principielle, der er det interessante i det her.
Jeg synes, at det måske er lige lovlig friskt, at på en dag, hvor der er faldet en dom i landsretten lige nøjagtig efter denne paragraf, så bliver der af landets justitsminister udtalt fra Folketingets talerstol, at den selv samme paragraf ikke indskrænker ytringsfriheden.
Altså, det må da være mærkeligt for dem, der følger med, både at have set, at der er faldet dom tidligere i dag, og at landets justitsminister så står og siger, at det overhovedet ikke skaber nogen indskrænkninger i ytringsfriheden, når vi i dag har set en dom, der alene er afsagt på baggrund af en ytring.
Søren Krarup (DF), 2011-05-03:
Det er som sagt, og jeg gentager det, Sovjetunionen med vasaller og diktaturstater, der får gennemført dette.
Hvorfor er de så glade for en sådan FN-resolution?
Selvfølgelig fordi de ved hjælp af den kan kriminalisere oppositionen i deres egne lande.
Sådan er baggrunden for FN-konventionen.
Det vil jo sige, at vi har overtaget – jeg kommer i min tale selv til, hvorfor vi gør det – denne fine konvention, og så lægger vi den til grund, og i virkeligheden ophæver vi ytringsfriheden, fordi vi siger, at det nu ikke drejer sig om, hvad der siges, men hvordan det siges.
Det vil sige, at vi altså simpelt hen udelukker en tilbundsgående saglig debat i vores folkestyre, fordi vi overtager FN-konventionens interesse i, at man taler på en bestemt måde.
Synes ministeren dog ikke, at det er betænkeligt, at Danmark har accepteret – og det er det, der sker ved vedtagelsen i 1970-1971, og det kommer jeg tilbage til – en FN-konvention, der har et rent totalitært sigte i retning af at forfølge og udelukke og undertrykke en fri debat i landet?
Lars Barfoed (KF), 2011-05-03:
Jeg vil, og det mener jeg virkelig, lige om lidt med interesse lytte til hr. Søren Krarups tale for at høre en nærmere redegørelse for det forløb, som jo lyder ganske interessant.
Det er i øvrigt en bestemmelse, der i høj grad er udformet under indflydelse af Danmark, hvilket jeg redegjorde for i min tale.
Det er heller ikke sådan, at den borgerlige regering i Danmark har nogen som helst intentioner om at begrænse borgernes ytringsfrihed, og som jeg sagde, mener jeg ikke, at den her bestemmelse lægger nogle bekymrende begrænsninger på ytringsfriheden.
Der er ytringsfrihed, der er fri offentlig debat i Danmark.
Man kan frit diskutere alle samfundsanliggender, og sådan skal det også være.
Vi skal forsvare vores ytringsfrihed.
Det, som den her bestemmelse drejer sig om, er alene at forhindre, at man over for bestemte grupper kommer med nedværdigende eller forhånende udtalelser, men det hindrer jo ikke, at man i øvrigt kan være kritisk over for repræsentanter for de pågældende grupper, som måtte have synspunkter eller adfærd, som man er uenig i.
Så der er jo ikke noget bekymrende anslag mod ytringsfriheden i bestemmelsen som sådan.
Tværtimod er det sådan, som også Højesteret har slået fast, at der er rum til ytringsfrihed, og det er jo det, som Folketinget også meget omhyggeligt diskuterede ved bestemmelsens vedtagelse i dens nuværende form, nemlig at det skulle sikres, at der var den fornødne plads til ytringsfrihed.
Det, der er afgørende, er, at der jo ikke er nogen, der kan have påtvunget Danmark noget som helst, eftersom det er sådan, at vi frivilligt har accepteret den pågældende konvention.
Lone Dybkjær (RV), 2011-05-03:
Det er kun den stilfærdige bemærkning, at det faktisk er en del af argumentationen i DF's forslag.
Det er måske bare det, vi kan nå at rette op på, inden vi kommer meget længere i den her debat.
Lars Barfoed (KF), 2011-05-03:
Jamen altså, jeg bliver jo nødt til endnu en gang ydmygt at erkende mine manglende historiske studier omkring tilblivelsen af den pågældende bestemmelse.
Men man kan under udvalgsbehandlingen jo få udredt nærmere, hvordan tilblivelseshistorien er, og i hvilken udstrækning Sovjetunionen og andre diktaturstater måtte have haft indflydelse på tilblivelsen af bestemmelsen.
Lone Dybkjær (RV), 2011-05-03:
Jeg vil godt sige tak for justitsministerens tale, som jeg synes var fin.
Det ville jo være rart at få den afklaring, men det kan være, at vi kan få den, inden vi når meget videre i debatten, for der ligger sikkert noget mere bag end det, der står her.
Jeg har bare heller ikke selv haft lejlighed til at studere, hvad det er, der ligger bag.
Lars Barfoed (KF), 2011-05-03:
Jeg mener sådan set også, det var det, jeg gav udtryk for i min tale og også i det, jeg refererede fra Højesterets præmisser for dommen i 2000, nemlig at der er rigelig plads til den frie debat i Danmark, på trods af at vi har § 266b, stk. 1.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2011-05-03:
Nu lagde justitsministeren jo ud med sådan lidt at beklage sig over – jeg ved ikke, om det er det korrekte udtryk – eller i hvert fald at slå fast, at vi havde diskuteret det her emne ofte i Folketingssalen.
Man må jo sige, at tilblivelsen af konventionen i FN jo heller ikke er noget, vi ikke har diskuteret før, så jeg synes måske ikke helt, at der er grund til at sige, at det overhovedet ikke er noget, man ved noget som helst om – altså, vi har sådan set diskuteret det før.
Det kan godt være, at det var med en anden justitsminister, og så er det selvfølgelig lovlig undskyldt.
Men hvad er egentlig regeringens holdningsmæssige begrundelse?
Jeg synes, at det var sådan meget med, at der er nogle konventioner, og dem skal vi overholde.
Men hvad er den holdningsmæssige begrundelse for, at man vil begrænse borgernes ytringsfrihed som borgerlig regering?
Per Clausen (EL), 2011-05-03:
Det er jeg meget glad for.
Der er faktisk meget vide rammer for den demokratiske debat i Danmark, og faktisk er det svært at forestille sig det synspunkt, man ikke kan fremføre, hvis man så måske vælger at undlade nogle enkelte udtryk undervejs.
Lars Barfoed (KF), 2011-05-03:
Jeg kan forstå, at hr. Per Dalgaard også har gjort historiske studier inden debatten i dag, og jeg kan godt ærgre mig over, at jeg har forsømt at gøre tilsvarende grundige historiske studier i Sovjetunionens og andre østeuropæiske landes indflydelse på beslutningsprocessen i forbindelse med racismekonventionen.
Vi har jo netop sikret os, som også Højesteret har givet udtryk for i præmisserne i den dom fra 2000, som jeg nævnte, at der er rigelig plads til den frie debat.
Man må bare forstå at udtrykke sig på en sådan måde, at der altså ikke er disse nedværdigende eller forhånende betragtninger om bestemte grupper i det, man siger.
Per Dalgaard (DF), 2011-05-03:
Jeg er sikker på, at justitsministeren så har kastet et blik i Jyllands-Posten i dag, hvor der er en artikel om, at Danmark har været til eksamen hos FN's Menneskerettighedsråd, hvor de mennesker, der kommer og undersøger os, jo kommer fra stater, som man ikke kan betegne som demokratiske.
Når det nu forholder sig sådan, at det er et flertal i FN bestående af diktaturstater, der dikterer, hvad vi skal og må tænke og sige, vil justitsministeren så sammen med regeringen og måske sammen med andre vestlige demokratier gå til FN og sige, at vi må have lavet det her om?
Jeg er godt klar over, at hvis der kommer en afstemning, bliver vi stemt ned, men så kunne man jo få den tanke, som flere gange har været fremme, at vi må lave et demokratiernes FN, sådan at demokratierne kan få en platform, hvor vi kan sige, at de lande, der er med i den her klub, er virkelig demokratier – frem for de diktaturstater og korrupte regimer, som vi desværre ser et flertal af medlemmerne af FN være.
Lars Barfoed (KF), 2011-05-03:
På trods af den manglende grundighed i historiske studier – det skal jeg endnu en gang ærligt erkende, men det vil jeg rette op på –
vil jeg alligevel påstå, at det næppe er således, at Sovjetunionen og andre diktaturstater ligefrem har påtvunget os at acceptere konventionen.
På det grundlag har jeg svært ved at se for mig nogen anledning til, at vi skulle foretage de skridt i forhold til FN, som hr. Per Dalgaard nævner.
For det første er spørgsmålet om at etablere et FN uden Sovjetunionens deltagelse, som hr. Per Clausen nævner, jo interessant, eftersom den stat ikke eksisterer.
Men lad det nu være.
Det vil nok være at gå for vidt i forhold til dagsordenen her.
Men for det andet er jeg da fuldstændig enig i, at vi ikke ville forpligte os til en konvention, der forbød ytringsfrihed, hvis det var det, der lå i spørgsmålet.
Per Dalgaard (DF), 2011-05-03:
Uden at jeg har aftalt noget med hr. Søren Krarup, ligger mit spørgsmål faktisk lidt i forlængelse af det, som hr. Søren Krarup har spurgt om.
Jeg vil spørge, om justitsministeren ikke finder det betænkeligt, at de vestlige demokratier faktisk skal rette sig ind efter gamle konventioner dikteret af diktaturstater.
Er det noget, der ligesom fremmer de vestlige demokratiers ønske om at brede demokratiet ud, når vi sådan klapper hælene sammen og bukker for diktaturstaters måde at agere på, nemlig at pålægge os nogle restriktioner, i forbindelse med at vi ytrer os?
Per Clausen (EL), 2011-05-03:
Jeg synes jo, det er en spændende diskussion, der udfolder sig nu, hvor vi skal have etableret et nyt FN uden Sovjetunionens deltagelse.
Det synes jeg måske er lidt spændende.
Jeg ved ikke rigtig, hvilket årti vi er i, men det får vel være, hvad det være vil.
Jeg vil gerne stille justitsministeren et enkelt spørgsmål: Er justitsministeren ikke enig med mig i, at hvis denne konvention var en forhindring for ytringsfriheden i Danmark, så ville Det Konservative Folkeparti i enighed med Enhedslisten naturligvis kræve, at vi opsagde den konvention?