Carsten Hansen (S), 2014-12-11:
Vi skal i dag behandle et beslutningsforslag, der er fremsat af fru Karina Lorentzen Dehnhardt fra SF.
Med forslaget opfordrer SF regeringen til at udarbejde en handlingsplan med initiativer, som vil forbedre rammevilkårene for landets yderområder, landdistrikter og øer samt skabe en bedre balance mellem land og by.
Jeg vil godt starte med at sige, at jeg egentlig synes, at det altid er positivt, at partier på tværs af det politiske spektrum udviser en stor interesse for at skabe et bedre sammenhængende samfund.
Fra regeringens side er vores holdning klar, og det har den været fra dag et: Vi ønsker et sammenhængende land nu, men også i fremtiden.
Jeg synes, at listen over initiativer, vi har lavet for at sikre en bedre sammenhæng, er lang og imponerende.
Det er langtfra første gang, jeg henviser til de mange initiativer, men alligevel synes jeg godt, at jeg vil bruge lejligheden til at henvise og henlede opmærksomheden på nogle udvalgte områder.
Vi har sammen med et bredt flertal justeret udligningsordningen, som jo gav et varigt løft i forhold til at omfordele omkring 400 mio. kr. fra de større byer til kommuner med landdistriktsudfordringer.
Det er som følge af en erkendelse af, at der er sket et skift i forhold til det sociale tryk, og jeg skal love for, at det gav ballade i de større byer, men til gengæld mente landdistrikterne godt, de kunne have brugt lidt flere penge.
Men sandheden er, at det er første gang, det er sket i mange, mange år, at vi i virkeligheden har ændret på udligningsordningen til gavn for vores landdistrikter.
Som en del af vækstpakken for 2014 er der også enighed om at forhøje antallet af kommuner, hvori man kan modtage et forhøjet befordringsfradrag, og det er jo med til at gøre det bedre for pendlere med en lang daglig befordring mellem ø-områderne.
Vi er faktisk gået fra 12 kommuner til 25 kommuner.
Det er jo en del af rammevilkårene.
Vi har også gennemført en ændring af planloven med en landdistriktsbestemmelse, i øvrigt mens SF havde en minister på området, hvor vi sagde, at i man i forhold til tiloversblevne bygninger i kommuner med tilbagegang i beskæftigelse og bosætning altså kan bruge landdistriktsbestemmelsen.
Jeg tror, at Carsten Abild, som er formand for Landsbyerne i Danmark, sagde, at det er første gang i mere end 40 år, at der er kommet en ændring til gunst for landdistrikterne i planloven.
Derudover har vi jo givet tilladelse til, at der nu kan opføres en række forsøgsprojekter i landdistrikterne i forhold til at understøtte turismedelen.
Vi er kommet med en ny it-handlingsplan, det gjorde vi faktisk i mandags, hvori vi understøtter det, at der skal være bedre infrastruktur i landdistrikterne, og som også tager hånd om, også i de nye aftaler, der skal laves, at vi sikrer, at det, når vi laver nye aftaler, så bliver sådan, at man skal tilgodese landdistrikterne, ligesom vi gjorde, da hr. Ole Sohn var SF'er, nemlig ved at sikre, at de 207 dårligst dækkede postnumre via 800 MHz-båndet faktisk fik bedre mobildækning.
Det er ved at blive rullet ud her i foråret.
Det er en investering på en 5-6 mia. kr.
Altså har vi været nede at kigge på rammevilkårene ganske mange gange.
Mens fru Pia Olsen Dyhr var transportminister, har vi med en bred kreds i Folketinget reserveret 28,5 mia. kr. til Togfonden DK, der skal lave et historisk løft af den danske jernbanetrafik.
Timemodellen vil give hurtigere og bedre togforbindelser i hele landet, også til gavn for vores landdistrikter.
Det betyder rigtig meget for borgerne i landdistrikterne og yderområderne, at pendlerafstanden til de største vækstcentre formindskes.
Jeg kan sige, at i den by, som jeg bor i – med min accent kan ingen vel være i tvivl om, at jeg bor i Odense – er der faktisk 4.000-5.000 mennesker, som hver eneste morgen pendler til København, men bliver boende i Odense og på Fyn, så det betyder rigtig meget.
Derudover vil jeg godt have lov at nævne vores vækstplan for dansk turisme.
Det er jo første gang, vi har lavet en samlet plan, en handlingsplan for at udvikle turismen.
Kystturismen, som jo understøtter væksten og udviklingen i landdistrikterne, beskæftiger faktisk 70.000 mennesker på helårsplan.
Den omsætter for over 55 mia. kr.
Der er jo rigtig meget fokus på her at udvikle kyst- og naturturismen, som er lig med områderne i landdistrikterne.
Derudover har vi i fællesskab lavet landsbyfornyelsespuljen, hvor vi fulgte op på den kæmpestore udfordring, at der står en række tomme huse i vores landdistrikter.
Der står nogle, der bliver til ruiner.
Hvis man lægger kommunernes medfinansiering ind under, så er det samlet set et løft sammen med det, vi gør med byfornyelsesloven, som vi lige har færdigbehandlet i dag, og hvor vi faktisk har afsat særlige midler til områdefornyelse, til byfornyelse i landdistrikterne, på 1,3 mia. kr. over et par år, så vi har taget fat i den her udfordring med rammebetingelserne.
Vi gør også det, at vi afleverer en årlig redegørelse til Folketinget – det er første gang, at det er sket, siden der er kommet en landdistriktsminister – der belyser udviklingen og situationen de danske landdistrikter og i vores yderområder.
Før min tid som landdistriktsminister blev der udarbejdet en række forskellige redegørelser på området, men vi har valgt at stramme op på det, så der siden 2012 er blevet udarbejdet en samlet redegørelse for landdistrikterne og for vores øer, der giver et sammenhængende og et overskueligt billede.
Vi har også i ministeriet lavet en ny opdeling af land og by til brug for statistiske formål, men vi har med redegørelsen fået et meget mere præcist og meget mere nuanceret billede af virkeligheden, herunder ikke mindst de af udfordringer, som gør sig gældende for vores landdistrikter.
Der skal jo ikke være tvivl om, at landdistrikterne og yderområderne står over for nogle helt særlige udfordringer på grund af urbanisering og den generelle omstilling, som er i vores samfund.
Det slår jo særlig igennem på en række områder.
Jeg kan nævne fysisk og digital infrastruktur, som vi har været inde over.
Vi har jo ofte debatteret bredbånd her i salen.
Det er også de forhold, der er i den demografiske udvikling, hvor man kan sige, at det virkelig er lidt skægt at tænke på, at København og Aarhus er de yngste byer, vi har i Danmark.
Jeg tror, at vi lavede en opgørelse til en konference, vi holdt sammen med Ældre Sagen og Landdistrikternes Fællesråd her i huset, hvor vi sagde, at i København er der kun 10 pct. af borgerne, der er +65.
I Aarhus er det 12,6 pct., så vidt jeg husker, og når man kigger ud over landdistrikterne, er man flere steder oppe på omkring 30 pct. af befolkningen, der er +65.
Når vi debatterer de her udfordringer, synes jeg, at det er afgørende, at vi har den nødvendige viden om det, og der må jeg sige, at SF's forslag om en handlingsplan jo gør, at man skal skride til nogle oven i købet meget, meget dyre løsninger, så derfor synes jeg, at det er klogt, at man måske sammen med vores årlige redegørelse kunne skabe et bedre vidensgrundlag og et kvalificeret grundlag for den videre debat.
Den næste redegørelse forventer vi at aflevere i sidste halvdel af april 2015, og den redegørelse kan jo på en række områder være med til at tilvejebringe et vidensgrundlag, som kan være udgangspunkt for den videre og den gode, konstruktive debat.
Vi er heldigvis kommet et stykke videre i udviklingen af landdistrikter og yderområder, og vi ved heldigvis også meget mere.
Jeg mener, at det er helt afgørende, at vi har tilstrækkelig viden på området, fordi det er meget komplekse problemstillinger.
Urbaniseringen er jo ikke en glidende bevægelse mod byerne.
Det er en bevægelse begge veje.
Som hr. Lars Dohn sagde under den tidligere debat, så er der rigtig mange, der ønsker at bo i landdistrikterne også.
Vi ved fra en Tryg-undersøgelse, vi lavede med Jørgen Goul Andersen fra Aalborg Universitet, hvor vi havde 5.000 respondenter inde, at der faktisk næsten er dobbelt så mange som dem, der bor i landdistrikterne, som godt kunne tænke sig at flytte derud.
Den tætte adgang til naturen, netværket, det, at man har nogle tætte fællesskaber, betyder rigtig meget, og der har vi jo også taget hånd om den del af det ved at prøve at se, om vi ikke kunne bruge fleksboligerne, som vi skal behandle et lovforslag om senere på året, hvor vi nu gør fleksboligerne til en boligform, hvor tilladelsen følger boligen og ikke personen, og dermed er det også nemmere at skaffe finansiering til det.
For det første, som jeg har skitseret, de overordnede rammevilkår, hvor vi løbende tager diskussionen, f.eks. færgediskussionen, hvor vi for nylig gjorde det rimeligt at være erhvervsvirksomhed på vores øer, nemlig ved det, at man nu får betalt fragten over og man kan blive ligestillet med erhvervslivet på fastlandet, rammebetingelser, som jeg har nævnt med udligning.
Derudover tager vi konkret fat på at lave en ordning, så man kan få revet de tomme huse ned.
Vi allokerer dem direkte til de kommuner, der har udfordringerne.
Vi løser konkrete problemstillinger, som vi har gjort med fleksboligerne, landdistriktsbestemmelsen, og derudover synes jeg, at der er en kæmpe opgave med det, der hedder branding, nemlig det at sikre, at man taler pænt og ordentligt om alle dele af landet.
Der må man sige, at det, der er opfundet i medierne med konflikterne om den rådne banan og sociale nomader og ruiner osv., ikke har været med til at brande vores landdistrikter på en god måde.
Så det er det, vi arbejder med.
Men jeg mener, at det er helt afgørende, at vi har tilstrækkelig viden – selvfølgelig – om det her område, og som jeg har sagt, er problemstillingerne meget komplekse og tværgående.
Men for at opsummere, så har vi som den første regering nogen sinde etableret et landdistriktsministerium.
Vi er så at sige talerør ind i regeringen.
Vi kan også mærke det.
Når vi samarbejder med Landdistrikternes Fællesråd, når vi tager de ældres problemstilling og landdistrikterne op, er det, fordi vi sætter fokus på det og har gjort det i et godt samarbejde med flere af partierne i Folketinget.
Vi har et samarbejde, også godt og ordentligt, med vores Landdistriktsudvalg, og vi har gennemført rigtig mange gode initiativer, og alt det her lykkes jo kun, på grund af at vi løbende har baggrund og opmærksomhed på udviklingen i landdistrikterne, men også, at vi har viden om det.
Jeg synes faktisk, at vi i fællesskab har fået sat et fantastisk fokus på udviklingen i landdistrikterne og dermed også ændret fokus.
Det afspejler sig både i finanslov og vækstpakker og i konkrete initiativer.
Så lad os se frem til en videre debat og se, om vi ikke kan finde hinanden på en fornuftig måde.