runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Trine Bramsen (S), 2015-05-21:
I Danmark skal man kunne føle sig tryg, og derfor er vi Socialdemokrater meget optaget af, at vores politi har de fornødne ressourcer og redskaber til at forhindre terrorister i at komme til Danmark og lykkes med deres helt og aldeles usmagelige attentater.
Fordi terroristerne konstant udvikler nye metoder og bevæger sig over grænserne, skal vi naturligvis sikre, at vores politi har de nødvendige kompetencer til konstant at være helst to skridt foran terroristerne.
Terrorister skal stoppes, før de gør skade.
Og det er baggrunden for det forslag, som vi diskuterer her i Folketingssalen i dag.
Lovforslaget er, som Venstres ordfører også sagde, en udmøntning af initiativ nr. 4 i regeringens terrorudspil »Et stærkt værn mod terror« fra februar her i år.
Med forslaget skal PET's mulighed for overvågning af flypassagerer, der har en tilknytning til terrorbevægelser, sikres.
Forslaget giver således PET adgang til de oplysninger, som luftfartsselskaberne registrerer om passagerer og besætningsmedlemmer, også kaldet PNR-oplysninger.
Det er oplysninger i forbindelse med rejser til og fra Danmark med fly, og det vil altså sige, at det er allerede registrerede oplysninger, som vi her diskuterer anvendelsen af. Vi Socialdemokrater finder som sagt, at det er et nyttigt redskab, og vi lytter, når både dansk og udenlandsk politi peger på, at det her er et helt centralt redskab i kampen mod terroristers kyniske krydsen grænser og planlægning af aktiviteter.
Det står altså også klart i det lovforslag, som vi diskuterer, at det ikke må bruges til andre formål.
Vi har som bekendt oprettet et PET-tilsyn, og det er naturligt, at de også beskæftiger sig med at kontrollere, at dette formål overholdes.
Vi Socialdemokrater anerkender, at politiets samarbejde på tværs af de forskellige lande bliver en stadig vigtigere del af terrorbekæmpelsen, og derfor er det naturligt, at man udveksler informationer om potentielt skadelige ekstremister på tværs af landenes politi.
For os Socialdemokrater handler det her forslag først og fremmest om borgernes sikkerhed, og vi kan fuldt ud stå inde for, at det retssikkerhedsmæssige aspekt af det her lovforslag også er i orden.
Lars Barfoed (KF), 2015-05-21:
Først må jeg lige endnu en gang sige til fru Pia Adelsteen, at det ville være fuldstændig absurd, hvis et stort flertal med regeringen i spidsen i det her land havde besluttet sig for én EU-politik, og så gik i gang med forhandlinger i EU, der går ud på en helt anden EU-politik end den, man står for.
Det ville da være mærkeligt, og jeg tror også, at Europa-Kommissionen ville sige: Skulle vi ikke lige vente med at forhandle med jer om det, indtil vi har set, om det, I egentlig har sat jer for, lykkes eller ikke lykkes?
Men det, jeg vil spørge fru Pia Adelsteen om, er, om fru Pia Adelsteen ikke godt kan se, at det i hvert fald vil være i strid med nationale danske interesser, hvis vi laver en parallelaftale og så på den måde frivilligt accepterer, at vi godt nok er med i Europol-samarbejdet, men at alle de andre får lov til at bestemme, hvordan det skal udvikle sig i fremtiden, for vi har på forhånd sagt, at vi ikke vil være fuldt ud med; vi vil bare have en parallelaftale, så vi skal sidde og acceptere det, de andre finder ud af.
Det ville da være i strid med danske nationale interesser at udelukke danskerne fuldstændig fra indflydelse på, hvad der sker, når det gælder politisamarbejdet.
Pia Adelsteen (DF), 2015-05-21:
Nu mener jeg nok, at der er en anden ordfører, der stillede et spørgsmål om, hvad det helt præcis er, man har haft indflydelse på i Europol – hvis vi kun snakker det – når man har siddet med ved bordet.
Det har vi gjort i rigtig mange år.
Så hvad er det helt præcist, der har været det danske fingeraftryk på Europol-samarbejdet?
Det ved jeg ikke.
Jeg ved heller ikke, om hr. Lars Barfoed kan svare på det.
Det er den ene ting.
Den anden ting er, at det jo ikke er sådan, at den europapolitiske aftale, som man har lavet mellem de fem partier, er 10 år gammel, eller fra 2009, hvor man gik med i Lissabontraktaten.
Den er fra sidste år, fra den 10. december sidste år.
Man har altså haft masser af tid til at forsøge at få lavet en parallelaftale, vel vidende – for det har man jo vidst i lang tid – at Europol skulle ændres.
Lars Barfoed (KF), 2015-05-21:
Så vil jeg bare spørge sådan helt kort for nu at forsøge at få et svar: Er fru Pia Adelsteen enig i, at en parallelaftale betyder, at vi skal acceptere det, de andre udvikler, men at vi ikke selv har nogen indflydelse på det?
Pia Adelsteen (DF), 2015-05-21:
Det er meget ærgerligt, at De Radikale ikke kan være til stede i dag, det synes jeg.
Men der er en årsag til, at jeg kan være bekymret, valgkamp eller ej.
Jeg har sådan set aldrig været i tvivl om, hvor Det Radikale Venstre stod i forhold til forbeholdene eller i forhold til EU – aldrig.
Det Radikale Venstre vil fuldt, helt og inderligt med i alt, hvad der har med at EU gøre, uanset hvad det i øvrigt er.
Det er jeg slet ikke i tvivl om.
Og det ville bare have været dejligt at få det bekræftet her, for de er så samtidig det ene parti i en fempartiaftale, som der er en mulighed for at man kan opsige.
Og så kan vi diskutere, om De Radikale er store eller små, om de kan gøre det eller ej, og hvor fasttømret samarbejdet med Venstre og Socialdemokraterne er, når det drejer sig om EU-politikken, men altså, jeg ved ikke, hvordan Folketingets sammensætning ser ud om 5 år, og det tror jeg heller ikke at hr. Holger K. Nielsen gør.
Så det er bare vigtigt ligesom at finde ud af, hvad det er, der kommer til at foregå, og det kan jeg altså ikke med den udtalelse fra ministeren.
Holger K. Nielsen (SF), 2015-05-21:
Jamen altså, lad mig lige fortælle en lille historie.
Dagen efter at vi var blevet enige om Edinburghafgørelsen, sad vi i Statsministeriet og skulle diskutere, hvordan vi kom videre.
Og jeg siger så: Nu er I jo nødt til alle sammen at bakke op bag det nationale kompromis, bag de her undtagelser.
Uffe Ellemann-Jensen var ved at tabe cigaren; han nægtede at acceptere det.
De Radikale nægtede at acceptere det; de ville da i hvert fald ikke acceptere, at de skulle arbejde for det her.
Men det har de jo gjort.
Og det er jo også derfor, jeg kan garantere for, at når der er lavet en alliance mellem Venstre og Socialdemokraterne her i Folketingssalen på et område som EU, hvor alle partier ryster i bukserne, hver gang der kan være en risiko for, at der kan komme de her diskussioner, så er det stærke sager.
Det er meget stærkere sager end det, at udenrigsministeren har nogle holdninger i en valgkamp.
Pia Adelsteen (DF), 2015-05-21:
Det er muligt, at det er stærke sager, og det er muligt, at det er et sammenhold.
Altså, jeg er sådan set ikke i tvivl om, at de fem partier, der er EU-glade, har et sammenhold om EU-politikken.
Jeg har siddet i Europaudvalget i mere end 6 år, og det oplever jeg konstant.
Jeg kan huske, at da der var valg i 2011 – og det er så min lille historie – kom der en journalist og sagde: Nå, nu er Dansk Folkeparti ikke længere støtteparti, hvordan mærker du det?
Så siger jeg: Det kommer an på, hvad for en kasket jeg har på, for hvis det er i Europaudvalget, kan jeg overhovedet ikke mærke forskel.
Og det kan man netop ikke, fordi de fem partier har lavet de her europapolitiske aftaler, så uanset hvilken politik der bliver ført nede fra EU, er der altid et ja til mandaterne.
Holger K. Nielsen (SF), 2015-05-21:
Jeg synes da, det er interessant, at fru Pia Adelsteen siger, at det var et flot stykke arbejde, der blev gjort med undtagelsen i 1993.
Det var i hvert fald ikke det, vi hørte dengang fra den daværende formand for Fremskridtspartiet, fru Pia Kjærsgaard.
Der blev kørt en kæmpe kampagne imod det, og man var jo kraftigt imod den her undtagelse, men lad det nu ligge.
Det, jeg godt lige ville komme med en kommentar til, var bemærkningen om Det Radikale Venstre og udenrigsministeren.
Jeg skal ikke kunne sige, hvorfor de ikke er her i dag, og hvad der ligger til grund for ministerens udtalelser.
Men jeg tror godt, vi kan regne med, at der bliver ført valgkamp i øjeblikket, og jeg tror, De Radikale har et stort behov for at markere sig.
Jeg forstår ikke, at Dansk Folkeparti ikke kan gennemskue det og ikke kan se, at der er en stor, stor alliance mellem Venstre og Socialdemokratiet om det her – og jeg kan garantere for, at den alliance er meget, meget intens og tæt.
Man skal ikke have noget i klemme i forhold til befolkningen her.
Så jeg kan ikke forstå, at man ikke kan se, at det er en af de stærkeste garantier, man kan få, for, at der ikke sker noget på det her område.
Nej, det er jo ikke helt rigtigt.
Det er jo ikke helt rigtigt.
Hvis man går det igennem, og det kan vi jo gøre ved lejlighed, hvis vi laver en studiekreds eller et eller andet samråd i Retsudvalget, hvor det hører til, vil man jo komme frem til, at der faktisk er forbedringer på de her områder.
Men det er da rigtigt nok, at vi godt kunne have ønsket os flere ting, men vi er også parate til at lave kompromiser.
Det er der, der er en forskel mellem SF og Enhedslisten.
Derfor anerkender vi, at der ikke var flertal for det, og vi anerkender de faktiske forhold i jernindustrien, der gør, at der er nogle partier, der vil have vetoret på de der punkter og ikke ville have dem med i tilvalget.
Der måtte vi så sige: Okay, hvis du skal til Korsør og kan følges med en til Roskilde, så gør du det.
Sådan har vi altid tænkt i SF.
Jeg ved godt, at man tænker anderledes i Enhedslisten, for der er det enten-eller hele tiden.
Men sådan er det ikke hos os.
Trine Bramsen (S), 2015-05-21:
Nej, det gør det ikke, for så ville det jo lige præcis ikke leve op til det mandat, vi giver her i Folketingssalen i dag, og som handler om, at PET må bruge oplysningerne, såfremt der er en mistanke om, at der er tale om nogen, der har et terroristisk ærinde.
Men det er klart, at der er rejsemønstre, det er helt oplagt at analysere på, fordi vi kan se, at det er særlige ruter, som terrorister gør brug af.
Pernille Skipper (EL), 2015-05-21:
Jeg kunne godt tænke mig at vide, om SF ikke måske kan forklare mig noget.
Altså, Dansk Folkeparti vil meget gerne have en garanti fra SF om, at migrations- og asylpolitikken aldrig nogen sinde – aldrig nogen sinde – bliver et tilvalg.
Før den her europapolitiske aftale blev indgået, var det ellers noget af det, SF ofte argumenterede med.
Det var derfor, vi skulle afskaffe retsforbeholdet, for det ville give nogle bedre rettigheder for mennesker, der flygter til Europa.
Jeg har også hørt SF argumentere for, at det vil give bedre hjælp til ofre for kriminalitet, det vil give styrket retshjælp, bedre tolkebistand, bedre ret til advokater, mere information til sigtede i straffesager.
Det er sådan nogle ting, som SF har brugt som argumentation for at ville ophæve retsforbeholdet, men når man kigger på den liste, der så er tilvalgt, så er der ikke nogen af de her direktiver, der er med.
Alt det, der kan give bedre retssikkerhed, alt det, der kan give bedre behandling af ofre for kriminalitet – alt det er udelukket.
Hvordan kan det egentlig være?
Hvorfor det, SF?
Pia Adelsteen (DF), 2015-05-21:
Ja, man skulle jo ellers mene, at ordføreren vidste, hvad der står i den aftale, man har indgået.
Der står: Aftalen kan første gang opsiges forud for det folketingsvalg, der skal finde sted senest i 2019.
Sker det, er det herefter alene op til et flertal i Folketinget at afgøre, hvorvidt Danmark skal tilslutte sig nye retsakter fra EU, herunder tilslutning til den fælles EU-flygtningepolitik.
Jeg ved godt, at ordføreren siger, at man har en vetoret, men der er altså også en opsigelsesmulighed; det skal bare ske forud for et folketingsvalg.
Mit spørgsmål går i al sin enkelhed på, om ordføreren før har oplevet, at politiske aftaler er blevet opsagt, for den her aftale er jo mere eller mindre ikke det stykke papir værd, den er skrevet på, når man til enhver tid kan opsige den.
Det er bare mit spørgsmål.
Så vil jeg bare sige, at det er muligt, at Lissabontraktaten blev indgået før ordførerens tid, men det er da lidt tamt, skulle jeg hilse og sige, at sige sådan.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2015-05-21:
Jo, men jeg svarede sådan set også på spørgsmålet, jeg konstaterede blot, at den blev indgået før min tid.
Der havde jeg travlt med at lave noget andet.
Hvad angår opsigelse af aftalen, er det rigtigt, at det her jo ikke er nogen juridisk aftale.
Det er kun en politisk aftale, og vi har jo i den seneste årrække set, at politiske løfter har en vis holdbarhed.
Til gengæld har vi altså også set, at den aftale, der blev lavet i forbindelse med retsforbeholdet, har man jo holdt.
Altså den aftale, vi lavede, da vi implementerede det her frygtelige retsforbehold, om, at det kun kan ændres ved en folkeafstemning, har vi jo også holdt.
Den er jo blevet holdt af de partier, som har indgået den.
Jeg er sådan set ikke bekymret over muligheden for at slippe ud af den her aftale.
Vi har blandet blod på, at der ikke er nogen, der kan indgå aftaler på asyl- og udlændingeområdet, uden at alle de deltagende partier er med.
Og så længe Venstre sidder i Folketinget, jamen så er vi altså ikke med der.
Pernille Skipper (EL), 2015-05-21:
Venstres ordfører siger selv i sin ordførertale, at en af grundene til, at en parallelaftale ikke er en mulighed, er, fordi det kan tage helt op til 4 år, tror jeg at der blev sagt – det kan i hvert fald tage frygtelig lang tid at få indgået sådan en parallelaftale.
Det er en af grundene til, at man ikke vil gå i gang nu, fordi det simpelt hen ikke er en løsning.
Kan vi ikke bare sådan lige for de uoplyste få hr. Jakob Ellemann-Jensen til at bekræfte, at i 2009 overgik det europæiske politisamarbejde til overstatsligt niveau, og at man, hvis man havde udvist den rettidige omhu, der bliver omtalt af ordføreren selv, så måske var gået i gang i 2009 med at forhandle om en parallelaftale bare for at være sikker og være på den sikre side?
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2015-05-21:
Der er to elementer i mit svar.
Det første er, at den der sådan bagklogskab, der ligger i, at hvis man nu havde gjort noget andet på et tidligere tidspunkt, havde vi muligvis stået i en anden situation, jo ikke er super anvendelig i hverken dansk politik eller anden politik.
Altså, jeg giver i øvrigt ikke ordføreren ret.
En af årsagerne til, at man ikke gjorde det, er, at man jo ikke kan indlede forhandlinger om en parallelaftale til en aftale, der endnu ikke eksisterer.
Aftalen om Europol er jo altså ikke på plads endnu.
Det er derfor, det nye Europol ikke er trådt i kraft endnu.
Det er derfor, vi stadig væk er med i Europol.
Så vi kan ikke forhandle om en aftale, der ikke findes endnu.
Pernille Skipper (EL), 2015-05-21:
Så det vil jeg nu mene at man kan, på samme måde som Norge og Schweiz har parallelaftaler om Europol, og som jo formentlig på en eller anden måde skal genforhandles nu.
Lad nu det være sagt.
Jeg er med på, at der er en vis bagklogskab i mit spørgsmål.
Det er sådan set fuldstændig med vilje.
Det er jo, fordi at lige nu er det hr. Jakob Ellemann-Jensen og hans parti, som ønsker, at hele retsforbeholdet skal afskaffes, fordi man vil deltage i Europol.
Man tager Europol som gidsel.
Så kunne vi ikke bare få bekræftet for den danske befolkning, at der faktisk er en anden måde at gøre det her på end at afskaffe hele retsforbeholdet – er det ikke korrekt, at en parallelaftale også er en mulighed; det er ikke sikkert, men det er en mulighed?
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2015-05-21:
Som jeg også sagde det i min ordførertale, tror jeg ikke, at det er en super realistisk mulighed.
Jeg tror, at de andre lande – og der er mine gisninger jo lige så meget gisninger som fru Pernille Skippers – vil stille sig relativt måbende over for det her forkælede barn, som har fri adgang til en buffet, men alligevel beder de andre om at gå op og hente tingene for sig.
Det er jeg ikke sikker på at man vil finde sig i for tid og evighed.
Så er der det her med, at man kan begynde at forhandle om en aftale, der endnu ikke findes; altså, det ligger jo lidt i forholdets natur, at man ikke kan forhandle om en aftale, der endnu ikke eksisterer.
Det kan jo ikke lade sig gøre.
Man er jo nødt til at vide, hvad det er, man forhandler om, inden man gør det.
Så er det rigtigt, at Norge og Schweiz har nogle operationelle aftaler omkring Europol, men det er jo netop det Europol, som vi er en del af i dag, således som jeg også sagde det i min ordførertale.
Jeg kan godt komme ned med en kopi af den bagefter.
Men det sagde jeg jo i min ordførertale.
Det ønsker vi at fastlægge i Danmark.
Vi ønsker ikke, at Danmarks asyl- og indvandringspolitik skal fastlægges af f.eks. Sverige – for at tage et eksempel, som vil skræmme de fleste.
Jeg mener, at det er et ulykkeligt forbehold, fordi vi kommer til at stå uden for Europol; fordi vi ikke er med i de ting, der skal bekæmpe menneskehandel, cybercrime, sædelighedsforbrydelser mod børn osv.
Det synes jeg altså oprigtigt er en vældig god idé at være med i.
Det her handler jo ikke kun om Europol.
Europol er sådan det store dyr i åbenbaringen, men der er jo en masse andre gode ting, som følger med, og jeg er da ret overbevist om, at hvis vi sætter os ned og taler om de her ting, vil også fru Mette Bock synes, at det er en god idé at være med på de områder.
Mette Bock (LA), 2015-05-21:
Så der er altså nogle ting, som ikke er ulykkelige.
Men så forstår jeg ikke i forlængelse af ordførerens sidste svar til ordføreren for Enhedslisten, at ordføreren var en lille smule forarget over, at der var nogle, der bare bad om fri adgang til en buffet, hvor man så bad andre om at gå op og hente for sig.
Er det ikke sådan set lige det, man også gør på det her område?
Men der må man gerne, men ikke på de andre områder.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2015-05-21:
Nej, det er det jo sådan set ikke.
Vi har fået adgang til bordet, hvor alle de her forskellige retsakter ligger.
Vi kan selv gå op og vælge, hvilke vi vil have.
Det, som man så beder om fra Enhedslistens side, er, at nogle andre skal tage stilling til, hvad vi må få oppe fra denne buffet.
Så er det, jeg siger: Jeg vil ærlig talt gerne beslutte her i den her sal, hvor det er, vi skal være med.
Og det er det, vi spørger den danske befolkning om.
Hvad angår det første spørgsmål, må jeg jo sige, at det er før min tid, men det, man gjorde dengang, var jo netop at sikre, at det kom med i Lissabonaftalen, at Danmark havde muligheden for den her tilvalgsordning.
Så derfor udviste man jo altså den rettidige omhu, som var nødvendig, for at Danmark ikke bare blev kørt ud på et sidespor, fordi vi har den her ulykkelige undtagelse over for det retlige samarbejde.
Så man udviste jo netop rettidig omhu, for man sørgede for, at vi kunne få den, i min optik, meget luksuriøse ordning, at vi kan sidde og vælge på menukortet, hvad vi vil have, og bare vælge det fra, som vi ikke vil have.
Det synes jeg ærlig talt er en god model.
Det andet spørgsmål må jeg sige at det forstod jeg simpelt hen ikke, så det håber jeg at fru Pia Adelsteen vil gentage på en endnu mere pædagogisk måde, så jeg er stand til at forstå det.
Pia Adelsteen (DF), 2015-05-21:
Jeg har to spørgsmål.
Det ene er: I forbindelse med Folketingets flertals vedtagelse af, at Danmark skulle indgå i Lissabontraktaten, var Venstre da klar over, at det lige præcis på retsområdet ville gå fra at være en mellemstatsligt til en overstatslig aftale, og dermed var indirekte medskyldige i, hvis jeg må sige det sådan, at vi selvfølgelig på et eller andet tidspunkt ville komme i den her situation omkring Europol?
Det er det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål er: I den europapolitiske aftale, som Venstre er en del af, står der i aftalen, at den kan opsiges første gang forud for det folketingsvalg, der skal finde sted her i 2015.
Jeg vil bare høre, om ordføreren er klar over, at andre politiske aftaler kan være opsagt, og at der derfor ikke, hvis retsforbeholdet forsvinder, er nogen garanti for, at den aftale består i al evighed.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2015-05-21:
Jeg udtaler mig stadig på vegne af fru Karina Lorentzen Dehnhardt, SF's udlændingeordfører.
Forslagsstillerne foreslår med dette beslutningsforslag to ting.
Det første går på en ændring af proceduren af behandlingen af ansøgninger om statsborgerskab, således at PET's sikkerhedsvurdering indhentes på et tidligere tidspunkt.
Det andet forslag handler om at nægte statsborgerskab til personer, der af PET vurderes til at være til fare for landets sikkerhed.
Hvad angår procedureændringer, er det SF's holdning, at der vil være en risiko for at bruge unødige ressourcer på at foretage sikkerhedsvurderinger af personer, som i forvejen skal meddeles afslag på deres ansøgning om statsborgerskab.
Derudover kan vi, hvis det med procedureændringen kun er formålet at udelukke personer fra at få tildelt statsborgerskab, overhovedet ikke se behovet for en ændring, da det allerede sikres med den nuværende fremgangsmåde.
I forhold til det andet forslag om at nægte statsborgerskab til personer, der af PET vurderes til at være til fare for statens sikkerhed, gælder denne regel allerede for udlændinge, som ansøger om dansk statsborgerskab.
Reglen gælder dog imidlertid ikke for statsløse som følge af statsløsekonventionen, som der også henvises til.
Den sag har vi lige diskuteret, og SF holder fast i, at vi skal efterleve statsløsekonventionen.
SF kan derfor ikke stemme for Dansk Folkepartis beslutningsforslag.
Jan E. Jørgensen (V), 2015-05-21:
Jamen hvad er så tilstrækkeligt, for at Enhedslisten mener, at en person ikke skal have statsborgerskab?
Er det tilstrækkeligt for Enhedslisten, at vedkommende har begået terror?
Mener Enhedslisten, at det skal afskære vedkommende fra statsborgerskab?
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2015-05-21:
Ja, jeg synes sådan set, at de retningslinjer, som ligger i konventionen, er fornuftige.
Altså, her afskærer man jo personer, som er dømt for forbrydelser mod statens sikkerhed.
Jeg synes, at det, som er problematisk i den praksis, som er i udvalget i dag, er det her med, at man afskærer mennesker fra statsborgerskab alene på baggrund af en mistanke – de er ikke sigtet eller tiltalt og ikke dømt for noget – og det synes jeg er en problematisk retssikkerhedsmæssig tilstand.
Jan E. Jørgensen (V), 2015-05-21:
Jamen det er ikke sådan, det tolkes i Justitsministeriet.
I Justitsministeriet tolkes det så snævert, at selv en person, der har begået en terrorhandling og er dømt i byretten, men ikke endeligt dømt, fordi vedkommende har anket til landsretten, skal have statsborgerskab.
Kan Enhedslisten se det problematiske i, at en person, som har slået mennesker ihjel, har begået en terrorhandling, men blot ikke endeligt er dømt ved domstolene, skal vi give dansk statsborgerskab?
Leif Mikkelsen (LA), 2015-05-21:
Tak for det.
I den her sag kan vi i Liberal Alliance sådan set læne os fuldstændig op ad de argumenter, som Venstres ordfører har fremført i sin begrundelse for ikke at kunne støtte beslutningsforslaget.
Det er sådan set de samme argumenter, vi kan lægge til grund her.
Hvis der overhovedet skal arbejdes videre med det her, mener vi sådan set, at vi er nødt til at diskutere det alvorligt, for hovedoverskriften eller signalet i det her er, om det er Politiets Efterretningstjeneste, der de facto kan sige ja eller nej.
Det er en politisk beslutning, og det skal det fremover også være.
Der er heller ikke, hvis endelig PET griber ind her, nogen udløbsdato på.
Så der er flere ting, der skulle arbejdes grundigt med, hvis man overhovedet skulle i nærheden af det.
Det er jo ikke, fordi der ikke er problemer nok i Danmark med den måde, vi i øvrigt tildeler statsborgerskab på, men nu får vi snart lejlighed til at diskutere det i forlængelse af et andet lovforslag, og det er jo sådan set vigtigere, at vi får set på den del af det.
Vi har nemlig et rødt flertal, der her i Folketinget næsten uhæmmet giver statsborgerskab, selv om de, der får det, måske ikke har en levende chance for egentlig at blive integreret.
Så der er god grund til at se på det hele, og det kan måske bedre løses med et andet politisk flertal, men det er så en anden sag.
Men der er altså god grund til at være opmærksom på, at vi i Danmark sådan set tildeler statsborgerskab til nogle, som ikke skulle tildeles det, det er blot ikke med den her begrundelse og den lovgivning.
Så vi kan ikke støtte forslaget.