Per Clausen (EL), 2008-11-13:
Jeg synes, vi skal koncentrere os om regeringens indsats eller mangel på samme.
Jeg vil sige, at det jo var rørende at høre ministerens tale om alle de ekstra midler, der er tilført sundhedsområdet under denne regering.
Så må man bare forholde sig til den kendsgerning, at Danmark, fra at være førende blandt de nordvesteuropæiske lande med hensyn til at prioritere sundhedsområdet frem til starten af 1980'erne, lige siden Schlüterregeringen - for nu at få det rigtige historiske perspektiv på har slæbt efter.
Det lykkedes ikke for SR-regeringen i 1990'erne at rette op på det efterslæb, og det er i øvrigt blevet værre under den nuværende regering.
Det er jo realiteten, at væksten i forhold til sygehus- og sundhedssektoren i Danmark har været mindre end væksten i andre nordeuropæiske lande, og det må vel være dem, vi skal sammenligne os med.
Jeg medgiver, at man i USA, hvor man har fokuseret på en privatiseringsbølge, har været i stand til at bruge endnu flere penge.
Så sagde ministeren, at et vigtigt element i regeringens politik var at sætte fokus på patienterne, og det synes jeg lyder rigtigt og godt og spændende.
Kan ministeren forklare, hvad der kan være årsagen til, at ventelisterne i dag er meget længere, end de var i 2004?
Ja, det kan han, for det skyldes jo konflikten, og regeringen har jo som bekendt intet ansvar for de dårlige løn- og ansættelsesvilkår, der førte til den konflikt, for regeringen har ikke noget ansvar for andet end regionernes økonomi og dermed selvfølgelig det direkte ansvar for, at der ikke er råd til at give de ansatte ordentlige vilkår.
Men hvad er forklaringen på, at der intet fald skete i ventelisterne fra 2004 til 2007, hvor denne politik jo blomstrede og patienterne skulle få bedre vilkår?
Det synes jeg ærlig talt er svært at forklare.
Pointen er måske i virkeligheden, at regeringens fokus har været på privathospitalerne - eller også må man sige det på den måde, at hvis regeringens fokus har været på patienterne, så er det ikke lykkedes, hvorimod det, der er lykkedes, er det, man siger, man ikke har haft fokus på, nemlig at sikre privathospitalerne bedre økonomi.
Privathospitalernes økonomi er jo virkelig blevet bedre under denne regering, det må man sige.
Her er tale om en vækst, der vil noget, både med hensyn til kvantitet og til overskud.
Der er vel to forklaringer på det: For det første, at man fra regeringens og fra den daværende sundhedsminister og nuværende finansministers side påtvang regionerne nogle økonomiske betalingssystemer, som gav en overbetaling til privathospitalerne - fedmeoperationerne er bare et af eksemplerne.
Jeg har forstået, at Dansk Folkeparti kræver, at der nu skal gribes ind, men jeg ved ikke, hvornår det er, der skal gribes ind - jeg kan forstå, at ministeren arbejder med det, for det har ministeren sagt et stykke tid.
Men hvornår bliver der ændret ved det her diktat fra regeringens side, som er med til at ødelægge regionernes økonomi?
For det andet har man tilrettelagt et såkaldt frit sygehusvalg, som jo ikke har anden betydning, end at det er de private sygehuses økonomiske interesser, der afgør, hvilke sygdomme der bliver prioriteret, for på de områder, hvor de udfører behandlinger, som patienterne kan søge over til, skal det offentlige betale, og efterfølgende kan det offentlige så forsøge at følge efter med at give nogle tilbud på det samme område, som jo så som regel er billigere.
Konsekvensen af det er jo også, at vi her har forklaringen på, hvorfor sundhedsforsikringerne vokser i antal.
Det gør de jo ikke, fordi folk er indskrænkede eller usolidariske, men fordi folk kan konstatere, at al regeringens snak om, at ventelisterne forsvinder, og at ventetiderne bliver reduceret, intet har på sig, og så tegner de sundhedsforsikringer.
Og vi ved, hvem det er, der har de her sundhedsforsikringer: Det er de højtlønnede, det er dem med fast arbejde.
De, der ikke har det, er de arbejdsløse, pensionisterne, de med dårligt lønnet arbejde og hårdt fysisk arbejde.
Dermed skaber regeringen systematisk mere ulighed i sundhedssystemet, hvilket der ikke er brug for, og til gengæld forgylder man privathospitalerne.
Om det er, fordi man af ideologisk forblændelse vil indføre amerikanske tilstande, eller det bare skyldes, at man ikke kan finde en anden måde at forsøge at hjælpe patienterne på end ved at forgylde privathospitalerne, ved jeg selvfølgelig ikke, men konsekvensen er indlysende.
Enhedslisten synes sådan set, at vi skal benytte dagen i dag til at undersøge, om der skulle være et flertal for på bare et enkelt lille område at gribe ind over for de konsekvenser, som regeringens politik har medført.
Derfor skal jeg sammen med S, SF og RV fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse »Idet Folketinget konstaterer: - at ventetiderne til 18 væsentlige operationer er den samme i oktober 2004 og oktober 2007, og at det altså ikke er lykkedes regeringen at give danskerne hurtigere behandling, - at det udvidede frie sygehusvalg har ført til skævvridning i sygehusvæsenet, og - at alt for høje betalinger til de private hospitaler har ført til unødigt øgede offentlige udgifter - f. eks. betales der op i mod 50 pct. i overpris for fedmeoperationer, pålægger Folketinget regeringen inden 1. juli 2009 at have færdigforhandlet en aftale, der sikrer lige afregning og lige muligheder for behandlinger på offentlige og private hospitaler.«