runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thomas Jensen (S), 2010-04-21:
Det, vi i hvert fald har fået slået fast i dag, er jo, at det, som Venstreministeren, altså socialminister Karen Ellemann, i sin tid var ude at love, har hun ikke holdt.
Man har simpelt hen stillet de almene lejere i udsigt, at de generelt, uanset hvilken boligafdeling der har lidt tab, vil få en kompensation, og det har de ikke fået.
Men det, jeg også synes er lidt overraskende, er jo, at man i Socialministeriet allerede er gået i gang med at finde løsninger, hvor man fralægger sig et erstatningsansvar, hvor man undgår kompensationer og allerede nu er begyndt at lade borgerne selv betale for det her.
Hvordan kan det hænge sammen med, at vi her i dag har hørt fra justitsministeren, at man venter på kammeradvokaten, Rigsrevisionen, når man allerede er begyndt at finde løsninger, hvor man stikker af fra ansvaret?
Hvordan hænger det sammen?
vil jeg gerne spørge justitsministeren.
Lars Barfoed (KF), 2010-04-21:
Det synes jeg er rart.
Men jeg ikke helt med på den konklusion, som hr. Morten Bødskov drager.
Hvis jeg skulle sige det sådan, kan man drage den konklusion, at regeringen finder det dybt beklageligt for de mange borgere, som har været udsat for de lange sagsbehandlingstider.
Det er sådan, at havde man vidst, hvad man ved i dag om de manuelle ressourcer, der var brug for, ja, så var de jo selvfølgelig blevet sat ind på det tidspunkt, men det vidste man altså ikke.
Og regeringen er så optaget af, om der er erstatningsgrundlag.
Det har vi bedt Domstolsstyrelsen om igen at bede kammeradvokaten om at undersøge.
Den undersøgelse er i gang, og vi får et svar fra kammeradvokaten på et tidspunkt, efter at Rigsrevisionens analyse af hele processen er gjort færdig, og så kan vi tage en drøftelse af, om og i hvilken udstrækning der skal handles på det grundlag.
Morten Bødskov (S), 2010-04-21:
Så de mange almindelige familier, som er kommet i klemme på baggrund af den måde, det her projekt er blevet ført ud i livet på, kan altså ikke gå fra debatten her i dag med en oplevelse af at have en regering, som erkender, at man har begået en fejl i den måde, man har ført det her projekt ud i livet på.
Lars Barfoed (KF), 2010-04-21:
For mig at se er læren i den her sag, at man skulle have forudset, at der i hvert fald i en indkøringsperiode var behov for mere manuel sagsbehandling, end man rent faktisk havde allokeret til det.
Det er så en viden, man har nu, men den havde man ikke på det tidspunkt, hvor man satte det i gang.
Det er selvfølgelig en erfaring, man kan bruge i fremtidige tilfælde.
Omvendt er der jo ikke nogen tilfælde, der ligner hinanden.
Vi skal jo ikke sætte et nyt tinglysningssystemet i gang i Danmark igen forhåbentlig.
Men det er selvfølgelig en lære, man kan drage af det.
Men den anden side af sagen er jo trods alt, at det grundlæggende it-system sådan set har fungeret.
Der har været nogle fejl, der har skullet rettes, men det har ikke været fejl af en sådan art og i et sådant omfang, at det er det, der har udløst de store forsinkelser i sagsbehandlingen.
Så det grundlæggende it-system har faktisk fungeret, som det skulle, eller i hvert fald med så begrænsede fejl, at de ikke har udløst de lange sagsbehandlingstider.
Det har været den manuelle sagsbehandling, som har overrasket i omfang.
Morten Bødskov (S), 2010-04-21:
Ser man på, hvordan det er gået med de statslige it-projekter siden 2001, kan man se, at de jo bl.a. er blevet fordyret med mere end 1 mia. kr. samlet set.
Og det her har så også skabt uendelig meget kaos for bl.a. mange almindelige familier.
Vil regeringen tage så meget ved lære af det her, at man faktisk vil erkende, at den måde, man greb sagen an på, var en fejl, altså at man skulle have fulgt anbefalingerne om at skære projektet over i mindre stykker, således at der havde været langt mere sikkerhed i gennemførelsen af projektet?
Lars Barfoed (KF), 2010-04-21:
Uden at forholde mig til, om der er et erstatningsgrundlag eller ikke er det, så er jeg da enig i, at det er ligegyldigt for dét, om den udgift, man har haft, bliver fordelt over en kortere eller en længere periode.
Det er kun sådan, at så har man ikke den store ekstraudgift pr. måned, man har en mindre ekstraudgift, men til gengæld er det i en længere periode.
Det er selvfølgelig ikke noget, der spiller ind på en erstatning, for det samlede beløb, man betaler, er selvfølgelig det samme under alle omstændigheder.
Med hensyn til at lære noget kan jeg da egentlig også godt undre mig over, at der i alle de mange it-systemer, som bliver sat i gang – det gælder såmænd ikke bare i den offentlige sektor, det gælder også i den private sektor – meget ofte er de store indkøringsproblemer og er så store uforudsete problemer forbundet med det.
Og der må vi jo alle sammen tage ved lære af det, der sker.
For det nytter jo ikke noget, at vi bliver handlingslammede og ikke tør sætte sådan nogle ting i gang, for vi kan jo se nu, f.eks. også det her system, at det faktisk er godt, når det kommer op at køre.
Men vi må alle sammen være åbne over for at tage ved lære af det.
Derfor håber jeg også, at den her sag kan blive en læresag for andre, som skal sætte it-systemer i gang i fremtiden, det være sig i den offentlige eller i den private sektor.
Lone Dybkjær (RV), 2010-04-21:
Jeg har to bemærkninger, og så skal jeg ikke længere gå ind i hele spørgsmålet om en erstatningssag.
For det første er det jo ikke Domstolsstyrelsen, der skal lære.
Det er regeringen og styrelserne generelt, der skal lære af den her sag.
Men det afgørende er jo, at andre tager ved lære af det her, men vi kan se, at det er, som om man ikke har gjort det.
Der er nogle, der direkte aldrig blev til noget.
Det er jo, fordi man ikke tager ved lære.
For det andet håber jeg ikke, at den sag, hr. Thomas Jensen bragte op om de almene boliger, hvor man så tværer det hele ud over en længere periode, betyder, at man ikke kan få tilkendt erstatning.
Man har jo mistet de penge, uanset om man skal betale dem over en kortere eller længere periode.
Det er bare til eftertanke.
Det kan jo ikke være meningen.
Lars Barfoed (KF), 2010-04-21:
Jeg vil ikke svare på socialministerens vegne på, hvilke interne overvejelser og dispositioner man har gjort i Socialministeriet.
Men jeg synes, at Socialdemokratiet skulle til at blive enig med sig selv om, hvorvidt man synes, det er rigtigt at afvente en grundig juridisk vurdering, eller man mener, at man bare skal kaste sig ud i en eller anden ordning, uden at det er juridisk funderet.
Det er sådan set det, jeg synes Socialdemokratiet skulle tænke rigtig alvorligt over her.
Morten Østergaard (RV), 2010-04-21:
Jeg synes, det er lidt svært at blive klog på, hvad det er, justitsministeren egentlig mener.
Nu har jeg lyttet grundigt både til svaret på forespørgslen og svaret på debatten i dag.
Beklager justitsministeren, at projektet her har været tilrettelagt sådan, at det har været til stor gene for alle de mange involverede borgere, der har tabt store summer på det?
Og er der noget som helst, som man set i bakspejlet ville have gjort anderledes, så man kunne have undgået det, eller er det bare sådan med regeringens måde at drive butikken på, at store it-projekter skal have den her type konsekvenser?
Der må være noget, man set i bakspejlet er blevet klogere af, og derfor vender det jo så tilbage til spørgsmålet: Når nu direktøren for Domstolsstyrelsen i en kronik kan slå fast, at der var problemstillinger med ekstra opgaver og overgangsting, som der ikke var afsat tilstrækkelige ressourcer til, hvis ansvar er det så, at der ikke var afsat tilstrækkelige ressourcer til den organisatoriske omstilling, som følger i kølvandet på et it-projekt af det her kaliber?
Lars Barfoed (KF), 2010-04-21:
Jeg undrer mig over, at hr. Morten Østergaard ikke kan finde ud af, om jeg synes, det her er beklageligt eller ej.
Sådan må jeg forstå spørgsmålet.
Jeg har flere gange under denne debat kraftigt understreget, at det da er stærkt beklageligt, at de borgere er blevet udsat for de lange sagsbehandlingstider, og at det er en ærgerlig sag især for de pågældende borgere, men at jeg nok er den her i salen, der ærgrer sig allermest over det.
Jeg ærgrer mig i hvert fald mindst ligeså meget som alle andre over det, så det kan jeg ikke forstå bliver draget i tvivl overhovedet.
Det, jeg siger, er så bare, at vi nu må have det undersøgt grundigt, med hensyn til om der er et erstatningsgrundlag.
Med hensyn til om man er blevet klogere, vil jeg sige, at ja, det er man da.
Hvis nu vi ikke var blevet klogere, hvis nu Domstolsstyrelsen, Tinglysningsretten ikke var blevet klogere i den her sag, ville de jo have vidst alt det om de lange sagsbehandlingstider, da de satte det i gang, og det er jeg ret overbevist om at de ikke gjorde.
Ergo er de blevet klogere nu, for nu ved de, at der var behov for en mere omfattende sagsbehandling.
Tom Behnke (KF), 2010-04-21:
Nej, det mener jeg ikke er rigtigt.
Man skal læse lidt nøjere på det svar, som kom tilbage fra Realkreditforeningen, Realkreditrådet og Finansrådet, hvor de klart og tydeligt tilkendegav, at med de forhandlinger, man havde haft, med de forbedringer, der skete af systemet, og med de justeringer, der blev lavet, havde man ikke længere et ønske om en udsættelse af den udmeldte igangsætningsdato for det nye it-system.
Man har gjort, hvad man kunne på forhånd.
Derfor er det også forkert, når oppositionen fremsætter et forslag til vedtagelse, hvor der står: »... og på forhånd kendte problemer med implementeringen.«
De på forhånd kendte problemer tog man hånd om, inden man startede digitaliseringen af tinglysningen op.
Efterfølgende viste det sig så, at der var yderligere problemer, bl.a. også, at der opstod nogle store sagspukler, og det gik man med det samme i gang med at gøre noget ved.
Derfor har man, jeg er lige ved at sige fra minut til minut gjort alt, hvad man kunne for at få det her til at fungere.
Lars Barfoed (KF), 2010-04-21:
Så jeg har ikke nogen bekymring.
Så synes jeg ikke, at det ligner hr. Morten Østergaard at føre sig frem på den måde og tale om lange tirader og statistikker.
Jeg har blandt mange, mange andre ting, jeg har sagt, tilladt mig lige at nævne de meget forskellige sagsbehandlingstider, der var før i tiden, og det er altså ganske relevant at nævne det, fordi det har noget med kompleksiteten i, hvordan man skal sammenligne sagsbehandlingstider før og nu, at gøre.
Må jeg så lige sige, at jeg nu mange gange her under debatten har hørt om, hvad Domstolsstyrelsens direktør har skrevet i avisen, og at han har gjort opmærksom på, at man havde gjort opmærksom på, at der kunne være tale om forlængede sagsbehandlingstider, og at de professionelle brugere var fuldt ud opmærksomme på.
Men så tilføjer han – og det er sjovt nok, for de, der vil citere Domstolsstyrelsens direktør, fortsætter ikke sætningen eller afsnittet: Men ingen havde naturligvis forudset eller på forhånd kunnet acceptere de sagsbehandlingstider, som vi rent faktisk oplevede for nogle af sagerne. Jeg synes lige, man skulle tage den sætning med for at få hele sammenhængen i det.
Lone Dybkjær (RV), 2010-04-21:
Nu er det jo sådan set ikke der, jeg lige har citeret fra.
Det, vi har citeret fra – og nu snakker jeg om hr. Morten Østergaard og mig selv – er: Ekstraopgaver og overgangsvanskeligheder var ventet, og der var derfor tilført yderligere ressourcer, men det viste sig desværre ikke at være tilstrækkeligt.
Det er jo sådan set der, pointen er.
Det står nederst i første spalte, som man kan se, hvis ministeren også står med den pågældende kronik.
Så vil jeg sige, at jeg bestemt ikke beskylder ministeren for at være arrogant.
Det har jeg hørt andre sige, men det vil jeg slet ikke sige.
Men jeg synes, at det har været karakteristisk for de skiftende justitsministre, at de har taget det utrolig roligt.
Jeg tror også, at det er det, som borgerne har følt.
Det var, som om at man ikke forstod den desperation, man satte nogle mennesker i.
Det er klart, at hvis man får sin mellemfinansieringsperiode forlænget markant – med flere måneder og for nogles vedkommende med over ½ år – så er der jo for nogles vedkommende tale om, at man kan komme i økonomiske vanskeligheder.
Det er den ro, man har besvaret den slags med, som jeg tror er stødende for mange.
Lars Barfoed (KF), 2010-04-21:
Det kan jeg godt forstå, fordi der jo er mange af de borgere, som er blevet bragt i en umulig situation.
Derfor kan jeg sådan set godt forstå, at de borgere er frustrerede og har været frustrerede over det.
Det har jeg fuld forståelse for.
Men der er jo også løbende blevet tilført de ressourcer, som Tinglysningsretten vurderede at der var brug for til at få bugt med problemerne.
Der blev i januar lavet en handlingsplan.
Ellers har man fulgt handlingsplanen.
Kammeradvokaten er blevet bedt om at foretage en vurdering af erstatningsgrundlaget.
Rigsrevisionen har besluttet at lave en undersøgelse.
Kammeradvokaten siger så meget fornuftigt, at kammeradvokaten ikke vil komme med en konklusion, før Rigsrevisionen er kommet med deres svar eller deres analyse, for den vil jo indgå som et grundlag for kammeradvokatens vurdering.
Derfor er det meget svært at se, hvordan vi skal kunne forcere det her, fordi vi nødvendigvis må få vurderet den her meget komplekse sag ordentligt, inden vi gør noget.
Morten Østergaard (RV), 2010-04-21:
Vi fik jo ikke svar på, hvis ansvar det var, at der ikke var tilstrækkelige ressourcer til den organisatoriske omstilling.
Men når jeg bliver i tvivl om, hvorvidt justitsministeren dybfølt beklager forløbet, er det jo, fordi vi hørte en lang tirade om, hvor lange sagsbehandlingstider der var, før man digitaliserede – som om det skulle være en undskyldning, at der også var nogle, der ventede lang tid med den gamle ordning.
Det er jo det, der er det lidt besynderlige.
Det gør man så nu, det sætter man i gang med kammeradvokaten i kølvandet på Rigsrevisionen.
Er justitsministeren bekymret over, om der er et erstatningsansvar, at de mennesker rent faktisk kan holde regeringen ansvarlig?
For der er jo kæmpe forskel på at vælge politisk at kompensere for en gene og så på rent faktisk at stå til ansvar for hele – hele – det økonomiske omfang af de skader, der er sket for de borgere, der har været involveret.
Lone Dybkjær (RV), 2010-04-21:
Nu var der jo et forløb inden da, og det forløb kunne godt tyde på, at man burde have reageret tidligere.
Jeg mener, at der er tale om en kompliceret handel, om kontraktindgåelse og udskydelse og kompensation, og hvad ved jeg.
Kan der ikke ligge nogle andre ting i, at man siger, at nu starter man det op, og så må man ligesom se, hvordan det går?
Benny Engelbrecht (S), 2010-04-21:
Jeg vil gerne minde ordføreren om, at Dansk Folkeparti jo selv har været med til at gøre tingene sort-hvide og især at presse forventningerne i vejret.
Jeg vil tillade mig at citere Dansk Folkepartis retsordfører, hr. Peter Skaarup:
Det vil være totalt urimeligt – siger han omkring it-projektet her – det er en kendt sag, at når borgere skylder det offentlige penge, så går der ikke lang tid, før der kommer rykkere og ekstra gebyrer.
Det må jo gå begge veje.
Når det offentlige i den grad klokker i det, som det er tilfældet her, så må man også se på, hvad der kan gøres for at kompensere borgerne.
Det er sagt den 21. januar til ALTINGET.DK.
Er det ikke i hvert fald at give befolkningen nogle forventninger om, at Dansk Folkeparti også vil sikre, at der rent faktisk kommer en kompensation til de borgere, som er kommet unødig lang tid i klemme i det digitale tinglysningssystem?
Pia Adelsteen (DF), 2010-04-21:
Jeg vil godt starte med at sige, at jeg tror, at alle her i salen finder det forløb, der har været omkring digital tinglysning, aldeles utilfredsstillende.
Digitalisering kan være rigtig, rigtig godt.
Det tror jeg da i øvrigt alle partier har været.
Der er mennesker, der er blevet ramt, der er mennesker, der har tabt penge, også virksomheder osv.
En gang imellem kan man også godt stille sig selv det spørgsmål: Hvordan kan det være, at hver gang man i det offentlige går ind og laver en digitalisering eller sætter noget i gang, f.eks. Amanda-systemet, det så går så galt?
Jeg ved, at da vi havde første behandling af lovforslaget, var Dansk Folkeparti ude at kritisere den her nedlukning, der skulle ske i 3 uger.
Vi syntes, at det var problematisk, fordi det helt klart ville give en pukkel, som man så skulle have arbejdet sig igennem senere.
Hvis der så også er problemer, hvilket der som oftest er, når der kommer et nyt system, så gør det jo ikke puklerne mindre.
Det var vi ude at kritisere allerede på det tidspunkt.
Så har vi også været ude at sige, og det mener jeg stadig helt klart, at for de borgere, der er blevet ramt, bør det være sådan, at man overvejer muligheden for en kompensation.
Jeg vil også godt samtidig sige, at når det er sagt, mener jeg, at det arbejde, som Rigsrevisionen har sat i gang, bør man afvente.
Som jeg har forstået det, kommer de allerede i juni måned med et resultat, og så kommer kammeradvokaten kort tid efter med en udtalelse.
Jeg synes altså, at der er en vigtig pointe her, for tingene bliver gjort lidt sort-hvide, og det har jeg stor forståelse for, fordi der er en masse borgere, der er ramt.
Men der er altså også sådan rent praktisk nogle ting, man en gang imellem glemmer at tage højde for, nemlig hvor lang tid tingene tog, før den her digitale tinglysning blev indført.
Det vil sige, at der er nogle mennesker, der i forhold til den forventning, man blev givet, da vi indførte den digitale tinglysning, troede, at det her simpelt hen gik som et snuptag.
Jeg tror, at det er den forventning, man simpelt hen har skuffet, ud over at der selvfølgelig er folk, der har måttet vente ekstraordinært længe.
I Dansk Folkeparti synes vi altså, at det er vigtigt, at vi afventer Rigsrevisionens undersøgelse og kammeradvokatens udtalelse.
Når det så sker, tager vi stilling til, hvad der skal ske.
Kim Andersen (V), 2010-04-21:
Jeg har ikke grundlag for på nuværende tidspunkt at kritisere nogen minister i det forløb, der har været på det her område.
Jeg vil gerne sige til spørgeren, at vi jo er nødt til at acceptere, at vi lever i et retssamfund, og at der er lighed for loven.
Vi kan ikke bare med rimelighed betale en kompensation – og i givet fald en kompensation for hvad?
For der er jo også nogle, der har fået tinglyst, som de skulle og rettidigt.
Hvad så med alle mulige andre gebyrer betalt for andre ting i vores samfund, hvis der har været en forsinkelse eller et eller andet i forbindelse med dem?
Jeg synes, at der er nogle principielle ting i det her, som spørgeren fuldstændig overser.
Jeg hæfter mig ved, at vi fra vores side vedstår os vores ansvar.
Vi er meget ydmyge over for det, der her er passeret.
Vi synes, at det har været et meget, meget træls, kedeligt og ikkeacceptabelt forløb.
Nu afventer vi Rigsrevisionen og kammeradvokaten, og er der efter de undersøgelser og udtalelser en erstatningsforpligtelse for staten, skal staten naturligvis leve op til det.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2010-04-21:
Jeg mener faktisk, at hr. Kim Andersen skylder boligejerne et bedre svar.
De mennesker, som er kommet uforvarende i klemme her, skylder hr. Kim Andersen simpelt hen et bedre svar.
Det kunne hr. Kim Andersen have gjort i dag, men i stedet for vælger han at sparke forslaget til hjørne i en syltekrukke og siger, at vi nu må afvente den ene og den anden og den tredje undersøgelse.
Jeg synes simpelt hen, at det er for ringe.
Jeg vil slutte af med et spørgsmål til hr. Kim Andersen: Synes hr. Kim Andersen, at ministeren og ministeriet har levet op til deres ansvar det her område?
Synes hr. Kim Andersen, at ministeriet har gjort det, de skulle, i forbindelse med implementeringen af tinglysningen?
Det kunne jeg godt tænke mig et svar på, og det tror jeg der er rigtig mange af boligejerne, der sidder rundtomkring i Danmark, der også godt kunne tænke sig et svar på.
Kim Andersen (V), 2010-04-21:
Jeg er meget glad for den måde, som SF's ordfører citerer på, for det er nemlig korrekt.
I modsætning til, hvad vi tidligere har hørt fremført af citater her i dag, er de citater, vi her hører, rigtige.
Det, der er foregået, har bestemt ikke været ordentligt og acceptabelt.
Det er også derfor, jeg siger, at vi nu skal have Rigsrevisionens undersøgelse gennemført, den skal på bordet, og så har ministeren jo sagt, at når den foreligger, er sagen overdraget til kammeradvokaten, og så skal vi have en udtalelse derfra.
Vi bliver nødt til at anerkende den proces og den rækkefølge.
Modsat skal der heller ikke være tvivl om, at har staten en erstatningspligt ud fra de almindelige erstatningsregler i dansk ret, når vi har udtalelserne fra Rigsrevisionen og kammeradvokaten, er det Venstres opfattelse, at staten naturligvis skal leve op til disse regler.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2010-04-21:
Hr. Kim Andersen har jo selv været ude og sige, at det, der er foregået med tinglysningen, er stærkt kritisabelt.
Det er stærkt kritisabelt.
I øvrigt har hr. Kim Andersen også sagt, at det ikke er acceptabelt, at så mange mennesker skal bringes i store økonomiske vanskeligheder.
Jeg vil bare spørge: Hvad er hr. Kim Andersens svar til de mennesker i dag, når vi nu her sidder samlet i Folketingssalen og oppositionen prøver at udtale en alvorlig kritik af regeringens handlen og gøren og laden i den her sag?
Hvad er hr. Kim Andersens svar til de borgere i dag, når det nu åbenbart ikke ser ud til, at vi får et flertal for at gå i gang med at kigge på de her kompensationer, som vi i oppositionen mener er meget vigtige?
Kim Andersen (V), 2010-04-21:
Jeg kan kun sige – og jeg skal ikke svare på regeringens vegne – at Venstre fra første færd, da vi hørte om problemer med den digitale tinglysning i Hobro, har haft et skarpt fokus på den her problemstilling, fordi vi anerkender, at vi er i en meget uheldig situation, og at det har været til skade for ejendomsmarkedet, at der er mennesker, som har haft alt for lang sagsbehandlingstid på deres tinglysninger, og for nogle har det givetvis medført både bøvl og omkostninger.
Men det er naturligvis også noget, der skal være afstemt med ledelsen, og det skal være noget, som ledelsen det pågældende sted er interesseret i.
Lone Dybkjær (RV), 2010-04-21:
Det er jo en gang snakken udenom.
Det er jo hele situationen, og derfor er spørgsmålet: Har Venstres ordfører i tide fortalt sin regering, at man måske skulle tilføre ressourcer tidligere?
Det er jo der, problemet ligger.
Det her er jo sådan panikløsninger.
Det er fint, for man kan jo ikke gøre andet, når det er for sent.
Men kernen er selvfølgelig: Hvorfor i himlens navn har regeringen ikke opdaget og – måske – orienteret sine regeringspartier om, at der manglede ressourcer på et tidligere tidspunkt?
Kim Andersen (V), 2010-04-21:
Nu er det jo ikke nogen ordfører, ej heller regeringspartiernes ordførere, der står for arbejdstilrettelæggelsen rundtomkring i de statslige institutioner.
Vi har fra første færd sagt, at hvis det var ressourcer, der skulle tilføres Tinglysningsretten i Hobro, stod vi bag.
Vi har også noteret os, at det er sket, og vi har hele tiden sagt, at er der brug for yderligere arbejdskraft eller ressourcer i det hele taget, vil vi stå bag sådan et ønske.
Det har vi naturligvis taget ad notam, ud fra at det har været en ledelsesvurdering baseret på faglige realiteter.
Morten Bødskov (S), 2010-04-21:
Det er altså fuldstændig misforstået, at man fra hr. Kim Andersen har hørt et ønske om, at der selvfølgelig skulle placeres et ansvar for det kaos i tinglysningssystemet?
Hvis det er det, er hr. Kim Andersen og Venstre så af den opfattelse, at der ikke kan placeres noget ansvar for det kaos?