Per Clausen (EL), 2012-05-24:
Jeg vil starte med at sige, at jeg er meget enig i det synspunkt, fru Marianne Jelved har omkring forslaget om en sådan lønkommission.
Jeg kan i hvert fald sige, at vi fra Enhedslistens side aldrig kunne drømme om at sige, at vi, efter at Folketinget havde nedsat en lønkommission, ville følge det, de nåede frem til i forhold til Folketingets aflønning.
Man kunne jo frygte, at de ville nå frem til ting, som ville være fuldstændig uacceptable set fra vores synspunkt.
Så det ville vi ikke, og vi synes sådan set, at det er fornuftigt nok og rimeligt, at vi påtager os det ansvar, vi har, for selv at fastlægge, hvordan løn- og ansættelsesvilkårene er i Folketinget.
Det er så den byrde, vi må bære, og det må vi så gøre så godt, som vi er i stand til.
Jeg ved næsten ikke, om jeg tør sige det på baggrund af den vrede, det førte til fra den konservative ordfører, da hr. Henning Hyllested antydede, at det, at Enhedslisten har fremsat beslutningsforslag, har påvirket den politiske proces, men jeg vover det alligevel: Det her lovforslag, som der nu er et meget stort flertal bag i Folketinget, er jo i hvert fald delvis en udløber af et beslutningsforslag, som Enhedslisten fremsatte, og som selvfølgelig på en række områder var mere vidtgående end det, der ligger her.
Først er der spørgsmålet om pension, hvor det har været vores grundprincip og grundsynspunkt, at det var urimeligt, at man, bare fordi man var kommet i Folketinget før 2007, kunne vedtage alle mulige forringelser for alle mulige andre grupper i samfundet, uden at det ramte en selv.
Det tages der højde for med det her forslag, der tages højde for det på en forsigtig, fremadrettet måde, så ingen kan påstå, at de bliver ramt med tilbagevirkende kraft osv.
Vi så måske gerne, at det var gjort lidt mere håndfast, men vi anerkender, at der hermed nu er enighed eller næsten enighed i Folketinget om, at de vilkår, som vi byder andre mennesker, i forhold til hvor lang tid man skal være på arbejdsmarkedet osv., selvfølgelig også skal gælde for os selv.
Det betragter jeg som et stort fremskridt.
Den anden urimelighed, der har været i systemet, har jo været spørgsmålet om, at man kunne få et eftervederlag helt uafhængig af, hvad man tjente, når man holdt op i Folketinget.
Det vil sige, at man kunne gå direkte fra Folketinget og ud til et vellønnet job og forsætte med at få sit eftervederlag.
Det har mange, og jeg synes med rette, opfattet som en urimelighed og et privilegium, som ikke var fornuftigt.
Vi synes så bare, at det i hvert fald måtte være rimeligt, at man så blev modregnet, og at man blev det fra dag et.
Det bliver så vedtaget med det her lovforslag.
Man undtager så, hvad nogle i Folketinget vist nok mener er bagatelagtige indtægter på op til 100.000 kr.
Jeg tror, der er rigtig mange ude i samfundet, der mener, at en indtægt på 100.000 kr. ikke er bagatelagtig.
Men det har altså været nødvendigt at tage det med ud fra nogle forskellige argumenter om mennesker, der også har indtægter, samtidig med at de sidder i Folketinget osv.
Det mener jeg også er acceptabelt op til 100.000 kr., og når man så kommer højere op, må man vel stille spørgsmålet, om det er rimeligt, at man efter at have været folketingsmedlem fortsat skal aflønnes, som om man havde haft to fuldtidsjob.
Så jeg synes også, at det, vi er kommet frem til på det område, er rimeligt.
Som et tredje element i lovforslaget ligger der et forslag om, at man fremadrettet regulerer folketingsmedlemmers løn efter en rimelig stor gruppe offentlige chefer.
Det kan ingen hemmelighed være, at det ikke er et forslag, vi har fundet på.
På den anden side anerkender vi sådan set, at stillingtagen til, hvilket lønniveau der skal være for folketingsmedlemmerne, jo også kan være en politisk beslutning.
Derfor er det sådan set meget fornuftigt, at man accepterer, at det så har det niveau, det har, og så bliver det reguleret, sådan at det, om jeg så må sige, beholder den samme placering i lønhierarkiet i Danmark.
Skulle Enhedslisten så på et eller andet tidspunkt få flertal for, at det skal laves om, kan vi jo gøre det, men indtil da er det sådan, som det er nu.
Jeg synes faktisk, at processen omkring det her lovforslag har været meget, meget positiv og meget gunstig, og jeg er meget glad for, at vi har kunnet blive enige om at gennemføre de her ændringer, som fjerner nogle af de åbenlyse urimeligheder, der har vakt megen debat og opmærksomhed.
Det er selvfølgelig klart, at man i en eller anden forstand kan sige, at Enhedslisten i et stykke tid ud i fremtiden måske er forhindret i at komme med diverse – som nogle karakteriserer som populistiske – forslag om løn- og ansættelsesvilkår for folketingsmedlemmer.
Det må vi så leve med, for en gang imellem skal man jo gå efter at opnå resultater, også selv om det måske kan nedsætte muligheden for at holde sjove taler på den lange bane.
Så vi er glade for det her resultat.