Mette Frederiksen (S), 2009-05-13:
Jeg vil gerne starte med at takke for en, synes jeg, udmærket debat om det her forslag.
Jeg tror, der kan være grund til at minde om, hvorfor vi fremsætter det her forslag.
Det gør vi, fordi vi desværre i Danmark i dag fortsat har store, massive sociale problemer og vi fortsat møder markante udfordringer, hvad angår integrationen af etniske minoriteter.
Ghettoiseringen har bidt sig fast.
Vi har i dag store almene boligområder, hvor der er en alt for stor koncentration af sociale problemer og mennesker, der af forskellige årsager lever på kanten af samfundet i udsatte livssituationer.
Mange børn klarer sig heldigvis rigtig godt i vores samfund, men vi ser en øget tendens til, at der er store børne- og ungdomsgrupper, der har og oplever meget svære opvækstbetingelser, som ikke er omfattet af det, vi alle sammen hylder, nemlig lige muligheder, og som ofte har en turbulent skolegang med alt for ringe forudsætninger for læring.
Vi ønsker et helt Danmark.
Vi ønsker ikke et Danmark, der er sort og hvidt, et Danmark, hvor vi lever adskilt fra hinanden, hvor vi ikke bor i de samme boligområder, hvor vores børn ikke er en del af den samme børnekultur, og hvor der er for stor forskel på, hvad det er for en start, vi er i stand til at tilbyde vores børn og unge.
Det handler for det første om, at en række af de kommuner, der har kørt på frihjul igennem årtier og ikke bygget tilstrækkelig mange almene boliger og dermed ikke påtaget sig en tilstrækkelig stor del af det boligsociale ansvar, i fremtiden får bygget flere almene boliger og dermed både påtager sig et boligsocialt ansvar og et integrationsmæssigt ansvar.
Den anden del af forslaget handler om, at de fri- og privatskoler, der måtte findes i Danmark, og som i dag har et ikke særlig stort eller et ikkeeksisterende optag af elever med svage danskforudsætninger og -kundskaber, selvfølgelig engagerer sig mere i integrationsprocessen.
Og endelig handler den tredje del om, at de alt for mange børn, der, til trods for at de er født og opvokset i Danmark, ikke har det danske sprog som en naturlig del af deres udvikling, får lov til og mulighed for at komme i en vuggestue og i en børnehave i lighed med de fleste andre danske børn for ikke alene at blive en del af et pædagogisk tilbud, som vi tror gavner det enkelte barn, men også for at få en lettere adgang til at lære det danske sprog.
Det er det, forslaget handler om.
Det kan jo virke lidt paradoksalt, især for os fra SF og Socialdemokratiet, som er stærke tilhængere af det kommunale selvstyre, men som ikke mener, at det kommunale selvstyre skal bruges til, at en række kommuner især nord for København ikke bygger almene boliger.
Det har aldrig været ideen med det kommunale selvstyre, at en række kommuner kan melde sig ud af den boligsociale indsats.
Det har aldrig været ideen med det kommunale selvstyre, og det ville også være ærgerligt, hvis vi i Folketinget endte med at definere det kommunale selvstyre som retten til ikke at påtage sig et boligsocialt ansvar.
Den konservative ordfører mener sågar, at forslaget her er rodet, og at for mange ting er blandet sammen.
Årsagen til, at forslaget handler om både sociale spørgsmål, boligmæssige spørgsmål og uddannelsesspørgsmål, er, at integrationen ikke kan ske udelukkende i én søjle eller i én kasse.
Hvis vi skal fremme integrationen i Danmark, bliver vi nødt til at erkende, at der skal ske en forstærket indsats på tværs af de traditionelle sektorer.
Ja, der skal i virkeligheden også sadles om på flere områder, men her har vi peget på især de tre områder.
Jeg synes i virkeligheden, at især partiet Venstre - selvfølgelig også Dansk Folkeparti, men det kan ikke komme som nogen overraskelse - har bekendt kulør i aftenens diskussion.
For partiet Venstre tilkendegiver jo i virkeligheden ret klart, at nok skal der foregå en integration, men det skal bare ikke være på privatskolerne.
Og det skal bare ikke være i velstillede kommuner, hvor der i dag stort set ikke foregår nogen form for integration.
Det er da en besynderlig tilgang til diskussionen om det danske samfunds fortsatte virke og udvikling.
For hvis ikke alle begynder at påtage sig en større del af ansvaret, er vi i hvert fald bange for, at vi slet ikke får løst integrationsopgaven.
Det er nogle helt enkle handlingsforslag, der er lagt frem, og det er ikke noget, der vil betyde mere administration - måske endda tværtimod.
Så skal jeg til sidst takke Det Radikale Venstre for deres positive tilgang og ikke mindst for deres betoning af nødvendigheden af en forstærket tidlig indsats.
Jeg skal også takke Enhedslisten for, hvad man vel også kan kalde en positiv tilgang til forslaget, og især for betoningen af to ting, nemlig fællesskabet og det, at hvis og såfremt vi gerne vil have, at flere familier med etnisk minoritetsbaggrund bliver en aktiv del af vores dagtilbud, kræver det selvfølgelig, at der er muligheder for friplads, og at betalingen i øvrigt er noget, der kan overkommes.
Jeg kan så ikke lade være med afslutningsvis at notere mig, at Enhedslisten peger på, at hvis skoler for alvor skal være med til at bidrage til integrationsopgaven, kræver det ekstra ressourcer.
Her skal jeg bare med et smil på læben minde om, at vores fri- og privatskoler faktisk allerede får betydelige tilskud.
De får faktisk endda rigtig mange penge fra staten, og alle de mange penge, som vores fri- og privatskoler modtager, kunne de jo med rette også bruge til en forstærket social og integrationsmæssig indsats.
Det ville klæde skolerne.