Karsten Nonbo (V), 2013-05-28:
Tak, og især tak for debatten.
Hovedformålet med det her forslag er jo, som det også hedder, at få fart med fornuft, altså at vi justerer lidt i den lave ende.
For vi oplever jo gang på gang, at det ikke er i den lave ende, færdselsuheldene sker; de sker i den høje ende.
Vi har haft problemet før på motorvejen.
Nu har der været henvist til, at vi har øget hastighedsgrænsen på motorveje til 130 km/t. Og vi ved godt alle sammen, at det jo ikke er det, at hastighedsgrænsen blev forhøjet, der har givet den større sikkerhed, men at det er motivationen for at overholde hastighedsgrænsen, der har givet større sikkerhed.
Nu er det slut med, at man gider at køre over 160 km/t.; det tør man selvfølgelig ikke, for så er der klip i kørekortet eller – hvad hedder det? – betinget frakendelse af kørekortet.
Så det er et spørgsmål om at gøre det folkeligt og motivere folk til at overholde hastighedsgrænserne, der er meningen med det her forslag.
Jeg vil godt sige tak.
Justitsministeren gennemgik på ganske glimrende vis de forskellige forslag.
Og det er da rigtigt, at der er syv forslag.
Vi kan så senere tage dem et ad gangen, hvis det er sådan, at der er utilfredshed med, at alle syv er med.
Det har vi også oplevet fra regeringens side, altså at der kommer lovforslag, som indeholder en fem, seks, syv forskellige ting – alt godt fra havet – så det er ikke det store problem for mig.
Jeg var lige ved ikke at kunne styre mig i min taknemlighed, da vi behandlede forslaget om Tempo 100-busser, så jeg var lige ved at tage ordet, men det lykkedes mig at styre mig.
Det er jo en fælles aftale, vi har haft om, at man godt kunne køre 100 km/t. i busser på motorveje, når de var godkendt, og det vil jeg godt takke justitsministeren for.
Det fik vi godkendt her tidligere på dagen, og tak for det, det var flot.
De enkelte forslag, f.eks. om campingvogne, trailere og mobilhomes på motorvejene, var justitsministeren i mine øjne ikke helt afvisende over for.
Det kan jeg godt forstå, for justitsministeren har været medforslagsstiller på et lignende forslag i 2005, hvor Socialdemokraterne foreslog, at hastighedsgrænsen for campingvogne på motorveje skulle øges til 100 km/t.
Så det kan jeg godt forstå at ministeren ikke var helt afvisende over for.
Jeg tager det som en kvittering, at man sagde, at man er løbende indstillet på at drøfte de her forhold.
Derfor tager jeg det heller ikke sådan, at vi sidder i hver sin grøft.
Det, der har været debatteret meget, er lastbiler og busser i tættere bebyggede områder.
Der vil jeg også godt, som hr. Tom Behnke var inde på, fortælle hr. Rasmus Prehn, at det er meget præcist.
Et tættere bebygget område er et, som man kører ind i fra silhouettavlen, altså 50-kilometertavlen.
På visse ringveje og andre steder, hvor man mener at hastigheden kan være det højere, skilter man hastigheden op til 60 km/t. eller 70 km/t., det vil sige, at man stadig væk holder sig inden for køretøjets normalhastighed på landeveje.
Det er jo derfor, at vi netop ikke får differentieret den her debat; man bruger et argument til at lægge noget andet ned med, som intet har med det at gøre.
Men det, som bl.a. Liberal Alliance helt rigtigt var inde på, er jo, at det drejer sig om, at man får en hastighed, der gør, at man flyder med trafikken.
Jeg kan garantere for, at der desværre er mange, som har kørekort til personbil, som ikke ved det, som bliver irriterede og dytter og skaber aggressioner i trafikken, fordi de ikke er klar over, at lastbiler ikke bare må flyde med trafikken, hvis hastigheden er opskiltet til 50 km/t. eller 60 km/t. inden for bymæssig bebyggelse.
Det giver de her aggressioner.
Til gengæld ved jeg så godt, at hvis man så går ud og vurderer, at nu skal lastbilerne også køre med den opskiltede hastighed, kan det være, at man nogle steder skal gå ud og sige: Jamen o.k., så skal det ikke være 70 km/t., der skal stå på skiltet mere, så skal vi ned på 60 km/t.
Og det er fint nok med mig.
Det drejer sig bare om, at vi får den flydende hastighed, som skal være gældende for alle køretøjer.
Hvad angår traktorerne, er der sådan set kun to eller højst tre
EU-lande, hvor man har hastighedsgrænser på 30 km/t. for traktorer, og i resten af EU-landene har man 40 km/t., i nogle har man grænser på 50 km/t. – jeg tror sågar, at man er endnu højere oppe i England.
Men der er vist Danmark og Schweiz og så et tredje lille land – jeg tror, at det er Malta – hvor der er en hastighedsgrænse på 30 km/t. tilbage for traktorer, andre har grænser på 40 km/t.
Når vi vil putte det ind, er det også til debat, at man eventuelt kunne sige, at så skulle det være synede og godkendte traktorer.
Det står også i beslutningsforslaget.
Med hensyn til evalueringerne køber jeg beskeden fra transportministeren via justitsministeren om, at man vil evaluere de differentierede hastigheder lidt før end først lovet.
Så jeg vil sige tak for, at vi her har fået en indrømmelse, en konstruktiv indrømmelse, om noget, som vi alle sammen godt vil være med til at se på.
Så er der de ubemandede stærekasser.
Jeg kan lige så godt svare på spørgsmålet, før hr. Rasmus Prehn rejser det.
Han vil sige, at det da er forfærdeligt, at Venstre vil pille folk væk fra at hastighedsmåle, og at det er imod trafiksikkerheden, og hvad ved jeg.
Jamen vi vil sådan set erstatte de 75 personer, som regeringen vil pille væk fra patruljering, for regeringen vil pille 75 personer ud til at sidde inde i en varebil eller langs landevejen og kigge på et fotoapparat, der fotograferer.
Og det sidder man og kigger på.
Jamen det eneste, man sidder der for, er for at undgå hærværk mod udstyret.
Der kunne man lige så godt gøre, som de gør i Sverige.
Så kunne man bruge de 75 folk til noget andet, og det kunne så være til at flytte rundt i landet.
Man kunne også bruge dem til sætte op på en motorcykel, så vi fik yderligere hastighedskontrol.
Så det argument fra hr. Rasmus Prehns side er meget, meget skudt ved siden af skiven.
Ellers synes jeg i hvert fald, at jeg vil takke Dansk Folkeparti og Liberal Alliance og også Konservatives hr. Tom Behnke, som helt klart på saglig vis argumenterede om, at der er for og imod.
Når man er for seks forslag, har vi valgt, at vi godt her fra Folketingssalen tør debattere syv forslag, selv om man ikke er enige om det syvende.
Jeg er sikker på, at det kan vi nok godt blive.
For vi kan sætte vores argumenter sammen, og jeg kan eksempelvis sige til hr. Tom Behnke: Jamen vi kan jo mødes om, at man nogle steder må indrømme, at opskiltningen bare skal gå 10 km ned, og så bliver der en kortere standselængde.
Men hvis man bruger argumentet om, at man ikke vil sætte hastigheden op, fordi der sker for mange uheld i bymæssig bebyggelse, siger jeg: Så lad os da gå ind og analysere de der uheld i bymæssig bebyggelse.
Og der er jeg stensikker på, at de alle sammen sker med en hastighed på mellem 0 km/t. og 20 km/t., i hvert fald næsten alle sammen.
Der sker i hvert fald alle de der højresvingsulykker, både med fodgængere og cyklister.
Og det er desværre der, vi stadig væk har nogle, der bliver dræbt i trafikken af lastbiler.
Summa summarum: Jeg synes, at vi har haft en god debat, og jeg skal ikke udelukke, at der er nogle af forslagene, man vil se fremsat i den kommende folketingssamling enkeltvis, for så kan man i hvert fald ikke komme med undskyldningen om, at vi ikke kan vedtage det, fordi man ikke kan vedtage to ud af de syv forslag.
Jeg skal takke for debatten.