runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Christensen (V), 2012-06-08:
Det mener jeg egentlig også er Venstres budskab, og da jeg lyttede til hr. Joachim B. Olsens indlæg tidligere, hørte jeg faktisk også, at der var nogle fælles betragtninger i forhold til den økonomiske politik.
Vi ønsker – og det sagde vi før valget – at der kunne være plads til en beskeden offentlig vækst på 0,8 pct.
Det er afgørende for os, at vi får en udvikling, hvor vi har en privat vækst, der er større end den offentlige.
Så sagde hr. Joachim B. Olsen i sit indlæg, at problemet egentlig havde været at styre udgiftsvæksten i det offentlige forbrug.
Og der er jeg faktisk meget enig.
Det er også grundlaget for, at VK-regeringen gik i gang med at lave en budgetlov, som regeringen så har overtaget.
Det er en budgetlov, der lægger nogle skrappe rammer.
Og jeg har egentlig hele vejen glædet mig over, at finansministeren lavede en lov, der sætter rammer for ham selv; den lagde begrænsninger for ham selv, så den økonomiske plan, der hed »Fair Løsning« , ville han ikke kunne gentage – altså den plan, som han dybest set blev valgt på.
Joachim B. Olsen (LA), 2012-06-08:
Kan ordføreren forklare, hvorfor et liberalt parti som Venstre – selv om der er mange, mange gode liberale kræfter i Venstre, det er der overhovedet ikke nogen tvivl om – kan mene, at staten skal vokse yderligere?
Hvorfor kan Venstre ikke helt basalt gå ud at sige: Vi har verdens største offentlige sektor, og nu skal den ikke have lov til at vokse mere; det er ikke nogen naturlov, at vi skal have den største offentlige sektor i hele verden, for selv Sverige, Norge og andre nordiske velfærdssamfund har en mindre offentlig sektor end den danske, så nu skal den ikke vokse længere?
Hvorfor kan Venstre ikke sige: Til gengæld skal vi give alle de penge, som vi havde beregnet skulle bruges på at gøre staten større, til danskerne, så de kan beholde dem, og så de kan betale en lavere skat?
Hvorfor siger Venstre egentlig ikke det?
Peter Christensen (V), 2012-06-08:
Nu var det sådan set det modsatte, jeg svarede, nemlig at jeg syntes, at det, at vi med skattereformen formåede at få sænket marginalskatten markant, var glædeligt, og det fortryder jeg på ingen måde.
Jeg kan være lidt i tvivl om, hvorvidt hr. Ole Birk Olesen egentlig ønsker, at der skal være tillid til Venstre.
Måske er han dybest set lidt ærgerlig over, hvis der i for høj grad er tillid, men jeg tror måske egentlig, at man grundlæggende skal overlade det til vælgerne at afgøre det.
Det, der er vigtigt for Venstre, er, at man også kigger lidt på virkeligheden, kigger på, hvordan den ser ud nu.
Dansk økonomi er presset, regeringen lægger en 2020-plan frem, hvor man kan se, at for at kunne have en vækst i det offentlige forbrug på 0,8 pct. er forudsætningen, at der skal være en meget høj privat vækst.
Man er nødt til at have en reel sænkning af skatten, for ellers får vi ikke skabt de rammevilkår, der skal til, for at få den vækst, der er grundlaget for det hele.
Vi ved, at sammensætningen af unge og ældre i Danmark vil betyde, at der vil være et træk på de offentlige udgifter.
Hvis vi vil opretholde den service, vi kender inden for ældreplejen, og hvis vi også vil have økonomisk rum til i Danmark at kunne tilbyde den nye medicin, de nye behandlingsformer, inden for sundhedssektoren,
vil der være et træk på den offentlige økonomi.
Derfor har vi både før og efter valget sagt, at der er plads til en beskeden offentlig vækst, og jeg vil gerne understrege, at en vækst på 0,8 pct. ikke er nogen stor offentlig vækst.
Men vi mener jo sådan set – også med udgangspunkt i de ting, regeringen lægger frem – at der er plads til, at man både kan have en offentlig vækst på 0,8 pct. og kan lave en skattereform, der har perspektiv, og som reelt sænker skatten og dermed giver mulighed for både at have en offentlig vækst på 0,8 pct. og give en del penge tilbage til danskerne.
Brian Mikkelsen (KF), 2012-06-08:
Ordføreren er nærmest stolt af, at skatten er steget med 6 mia. kr. under den nuværende regering, og påpeger, at der er en sammenhæng mellem det, og at vi så får en bedre service.
Derfor er mit spørgsmål til hr. Thomas Jensen: Vi har verdens højeste skatter i Danmark, vi har verdens største offentlige sektor, men har vi verdens bedste sundhedssystem, har vi verdens bedste uddannelsessystem?
Hvor er der en empiri, som påviser den sammenhæng?
Thomas Jensen (S), 2012-06-08:
Jeg vil, bare for lige at korrigere den konservative ordfører, sige, at vi har hævet skatter og afgifter med de 5 mia. kr., som vi har skrevet i vores finanslovudspil for 2012.
Med hensyn til hvad man får for pengene, så fortsætter vi den linje, der blev lagt af Det Konservative Folkeparti og Venstre, da de havde regeringsmagten, idet vi har indført nogle afgifter, som på den ene side betyder, at der kommer nogle penge i kassen, men som på den anden side også gør, at danskerne gerne skulle leve sundere og længere.
Det er jo en udfordring, som den tidligere regering i sin forårspakke 2.0 helt åbent erkendte at stå over for, og vi har også, da vi lagde udspillet til finansloven 2012 frem, erkendt helt åbent, at vi ville indføre de udgifter for at gøre det sundere og bedre at være dansker.
Nogle af pengene har vi også brugt på at rette op på nogle af de mange skavanker i den tidligere regerings forårspakke 2.0 og i genopretningspakken.
Vi har f.eks. afskaffet brugerbetalingen for behandling for barnløshed, vi har afskaffet fattigdomsydelserne, og vi har gjort en lang række velfærdspolitiske ting langt bedre.
På uddannelsesfronten, som hr. Brian Mikkelsen spurgte konkret til, har vi afskaffet meget af brugerbetalingen på den selvvalgte uddannelse for folk, der er blevet arbejdsløse, og vi har også afskaffet nogle besparelser på ungdomsuddannelserne.
Så på den måde har man fået meget, meget mere for pengene.
Liberal Alliances ordfører starter med at tale om frivillighed.
Den kan blive bedre, og det arbejder regeringen også på, fordi det er netop forudsætningen for, at vi kan opretholde det her fællesskab, altså at flest mulige danskere udbyder deres arbejdskraft, går på arbejde hver dag, betaler deres skat og nyder godt af det fælles velfærdssamfund, som vi skaber for de penge, som de betaler i skat.
Derfor er det også klædeligt ved det forslag, som regeringen har lagt frem til en skattereform.
Det synes jeg altså er til at tage og føle på.
Et af de smukkeste fællesskaber i verden er fællesskabet, der er dannet omkring det danske velfærdssamfund.
Det er simpelt hen her, hvor Socialdemokrater og andre gode partier ved valg efter valg har stået på mål for, at vi ved lov kræver en bestemt del af lønmodtagernes penge for til gengæld at sikre, at lønmodtagerne også får en god velfærd.
Det er et smukt fællesskab, og det er det, Socialdemokraterne har kæmpet for i mange, mange år og vil fortsætte med at kæmpe for i rigtig mange år i fremtiden.
Joachim B. Olsen (LA), 2012-06-08:
Jeg må sige, at ordføreren virkelig er dygtig til at få sagt utrolig mange ting, så man sidder jo med en hel lang liste af spørgsmål, man godt kunne tænke sig at stille.
Men jeg vil gerne gå tilbage til noget, som jeg synes var meget centralt, nemlig ordførerens definition af fællesskab.
De penge, der bliver tjent i Danmark, de penge, som lønmodtagerne tjener,
hvis penge er det?
Og hvad er ordførerens definition af fællesskab?
Jeg vil sige, at jeg er med i en masse fællesskaber.
Jeg har nogle fællesskaber med mine venner, med min familie.
Jeg er med i en idrætsforening.
Det er et fællesskab.
Jeg har frivilligt meldt mig ind i det.
Det er et fællesskab.
Jeg kan også melde mig ud af det her igen, men det er et fællesskab.
Hvad er ordførerens definition på et fællesskab?
Men det er vel deres penge til at starte med, eller er ordføreren uenig i det?
Thomas Jensen (S), 2012-06-08:
Nu ved jeg ikke rigtig, hvordan det foregår i Dansk Folkepartis gruppe, men det er sådan, at Dansk Folkeparti for kort tid siden var med til at indgå et bredt forlig, som vi senere i dag skal behandle i forbindelse med L 192.
Her sørger vi for, at der gives mulighed for at lave et investeringsvindue med straksafskrivninger, så de danske virksomheder kan få samlet op på noget af det store efterslæb, som der er med hensyn til produktiviteten, og som er opstået under den borgerlige regering.
På den måde sikrer vi, at der alene her i 2012 og i 2013 bliver skabt 7.500 arbejdspladser, og det synes jeg også at Dansk Folkepartis ordfører skulle anerkende i dag.
Derudover synes jeg, det er besynderligt, at hr. Hans Kristian Skibby fremfører, at sukkerafgiften her og nu, i 2012, skaber et tab af arbejdspladser.
Jeg vil bare minde hr. Hans Kristian Skibby om, at det er sådan, at sukkerafgiften endnu ikke er blevet gennemført; det er noget, som der arbejdes på i Skatteministeriet.
Så jeg vil i forhold til alle de der skræmmekampagner, som Dansk Industri har stillet sig i spidsen for, bare lige understrege, at det er sådan, at Dansk Industri over for nogle medier – desværre for Dansk Industri – har måttet erkende, at de har overdrevet deres skræmmekampagne, i forhold til hvilke prisstigninger der måtte komme.
Det var egentlig noget, jeg synes at Dansk Industri skulle holde sig for gode til at gøre.
Jeg synes også, at hr. Hans Kristian Skibby fra nu af skulle lade være med at bringe Dansk Industris fejlagtige tal til torvs.
Hans Kristian Skibby (DF), 2012-06-08:
Jo, men jeg må spørge ordføreren, om han ikke vil prøve at reflektere lidt over sine egne ord.
Hvorfor er det, man vil gennemføre en uambitiøs erhvervspolitik i Danmark, som udhuler vores konkurrenceevne, når vi kan se, at vi mister i tusindvis af danske produktionsjob?
Det er så noget, vi også har kunnet se at vi gjorde, før regeringen trådte til, det anerkender jeg blankt, og det var på grund af konkurrenceforholdene.
Men det er da ikke noget, der bliver bedre af, at den nye regering minutiøst bliver ved med at gå ind og se på, hvor man kan brandbeskatte de danske erhvervsvirksomheder yderligere.
Det er faktisk sådan, at de danske fødevarevirksomheder beskæftiger en stor del af arbejdsstyrken i Danmark, og at de genererer en stor eksportindtægt til Danmark, og det er i øvrigt sådan, at mange af deres job er placeret i de danske yderdistrikter og i landdistrikter.
Anerkender ordføreren så ikke bare i det mindste, at det er et stort problem, at vi nu kan se frem til, at der på grund af regeringens fejlagtige politik bliver 1.200 færre ansatte inden for fødevareerhvervene i Danmark?
Thomas Jensen (S), 2012-06-08:
Den her regering, der er nytiltrådt, er meget fokuseret på, at den største opgave, der ligger her og nu, er at skabe arbejdspladser.
Vi har konstateret, at det under den tidligere statsminister, hr. Lars Løkke Rasmussen, var sådan, at han, hver dag, når han gik på arbejde, sendte 130 arbejdspladser ud af Danmark.
Hvis ordføreren har læst 2020-planen, vil han have set, at målsætningen er, at der frem til 2022 skal skabes 180.000 flere job.
Så på den måde, altså når det kommer til at skabe arbejdspladser, skal man i hvert fald ikke anklage den nuværende regering for at ligge i hængekøjen.
Med hensyn til, hvad der er forholdet mellem afgifterne og antallet af arbejdspladser, er det sådan, at vi, da vi i forbindelse med finansloven for 2012 vedtog forslagene, fuldstændig åbent har sagt, at nogle af forslagene ville føre til, at der ville være nogle arbejdspladser, der ville være tabt.
Men det er samtidig sådan, at den samlede effekt af regeringens politik, med de tiltag, vi har lavet, siden finansloven blev vedtaget – og det kan jeg så stå og sige her i dag – vil være, at der i 2012 og 2013 kommer 19.500 nye arbejdspladser, og det synes jeg er ganske, ganske flot.
Hans Kristian Skibby (DF), 2012-06-08:
Jamen jeg synes jo egentlig, det er ganske underholdende, at vi har en socialdemokratisk ordfører, som helt ned i detaljen kan fortælle, hvor mange færre børn der er blevet født på grund af de brugerbetalingsindgreb, der kom i forbindelse med genopretningspakken, nemlig 682 børn.
Er det ikke en form for dyneløfteri, når man siger det – som om ordføreren nøjagtig er klar over, hvor mange børnefødsler der skyldes den ene eller den anden form for befrugtning?
Men der var egentlig noget helt andet, jeg gerne ville spørge ordføreren om, og det er sådan set det, der drejer sig om arbejdspladserne.
For det, som ordføreren nærmest brugte hele sin ordførertale på at tale om, var det her med, at det var de højreorienterede og de højreorienterede.
Og så talte han om, at det var bankdirektørerne og bankdirektørerne.
Så jeg vil gerne spørge ordføreren: Er man så også stolt over, at man fjerner job fra Danmark?
For det er jo det, der sker med de nye stigende skatter og afgifter.
Jeg vil for bare at nævne et eksempel sige, at de nye sukkerafgifter, jævnfør Dansk Industri, skønnes at komme til at betyde, at vi i Danmark mister 1.200 job inden for fødevaresektoren.
Er det noget, som man i regeringen er stolt over?
Thomas Jensen (S), 2012-06-08:
For mindre en uge siden kom sundhedsministeren med et svar til fru Sophie Hæstorp Andersen fra Socialdemokraterne, som understregede det, som vi i den daværende opposition frygtede allermest, nemlig at der ved indførelsen af brugerbetaling på fertilitetsbehandling var født færre danskere.
Når hr. Brian Mikkelsen spørger direkte til sundhedssystemet, vil jeg sige, at jeg synes, at det er et kæmpe skridt, at vi har afskaffet den brugerbetaling, og at vi sørger for, at de folk, der er i den ulykkelige situation ikke at kunne få et barn, nu ved hjælp fra det offentlige kan få deres drømmebarn.
Det synes jeg er et kæmpe skridt fremad i et velfærdssamfund som det danske, og det håber jeg også at hr. Brian Mikkelsen vil anerkende.
Brian Mikkelsen (KF), 2012-06-08:
Der er jo mange temaer, man kunne tage op, men jeg vil godt holde fast i det, som jeg spurgte om.
Skatterne er steget med 6 mia. kr. – 5 mia. kr. plus 1 mia. kr. i forbindelse med bilaftalen – og hr. Thomas Jensen sagde oppe fra talerstolen, at der kom bedre service, og at vi fik en bedre offentlig sektor, når man nu hævede skatterne.
Når vi nu i Danmark har verdens højeste skatter og verdens største offentlige sektor, hvor er der så en påvist sammenhæng mellem det, og at vi har verdens bedste sundhedssystem og verdens bedste uddannelsessystem?
Det kunne jeg godt tænke mig at få et svar på.
Ole Birk Olesen (LA), 2012-06-08:
Vil det sige, at vælgernes tillid til Venstre – sådan må jeg næsten forstå Venstres ordfører – skal bygge på det forhold, at Venstre i dag siger, at Venstre fortryder, hvad man gjorde med forårspakke 2.0, da man flyttede 30 mia. kr. fra den ene lomme til den anden lomme?
Det siger man nu at man ikke vil gøre længere; nu vil man tværtimod giver reelle skattelettelser.
Er det, tilliden skal bygge på, en fortrydelse og en erkendelse af, at det, man gjorde dengang, nok var forkert, så det agter man ikke at gøre i fremtiden?
Er det baggrunden for den tillid, vælgerne kan have til Venstres skattepolitik?
Joachim B. Olsen (LA), 2012-06-08:
Så ordførerens definition af fællesskab handler ikke om frivillighed, det skal jeg bare lige forstå.
Altså, et fællesskab er noget, som et menneske er i, også selv om de ikke er i det frivilligt og selv om de bliver tvunget til at gøre ting i det fællesskab.
Det er jo overhovedet ikke, fordi jeg siger, at vi skal nedlægge staten.
Det synes jeg ikke er fair, bestemt ikke.
Det er bare sådan en definition af fællesskabet.
Det synes jeg er interessant.
Så vil jeg gerne høre om det der med de lige muligheder, for nu kom det igen.
Skaber man et samfund, eller hvad er ordførerens definition på det, og hvad er grunden til, at vi har et samfund, hvor der er 850.000 danskere, fuldtidspersoner, som er uden for arbejdsmarkedet?
Er det et samfund med lige muligheder, hvor nogle ikke har chancen for at komme ind, fordi de ikke kan sælge deres arbejdskraft og dermed komme ind på arbejdsmarkedet og få de kompetencer, som gør, at de kan komme videre i deres liv?
Det er jo et resultat af det fællesskab, den fællesskabsdefinition, hvor man har meget høje overførselsindkomster, som presser mindstelønninger op, og alle de mennesker, som ikke kan sælge deres arbejdskraft til de mindstelønninger, ender uden for – man kunne endda sige uden for fællesskabet, uden for arbejdsfællesskabet.
Det er jo et faktum.
Det er ikke noget, jeg finder på.
Det har bl.a. Velfærdskommissionen beskrevet er konsekvensen af den socialdemokratiske velfærdsmodel.
Jeg kan bekræfte, at visse dele af erhvervslivet er meget begejstret for den her aftale.
Sådan er det tit, når man får penge.
Når noget støttes med penge og man får penge, er man tit begejstret for det.
Men det betyder ikke, at det er en fornuftig aftale.
Så vidt jeg husker, brugte vismændene i deres rapport om energipolitikken i Danmark ordene dobbelt absurditet mange gange; jeg tror, det var de ord, de brugte.
For sandheden er, at det her jo beror på nogle ting, på en udvikling, som er meget svær at forudse.
Altså, hvis energipriserne ikke stiger, som man forventer, bliver det her dyrere for danskerne.
Det er også et faktum.
Det er også et faktum, at det er rigtigt nok, at energiaftalen skaber arbejdspladser, så længe man pumper penge ud, men i det øjeblik man stopper med at pumpe penge ud, skaber det ikke flere arbejdspladser, så arbejdsudbuddet falder efter år 2020 som en følge af, at man stopper med tilskud.
Så det er rigtigt nok, at når man pumper penge ud i et samfund, kan man skabe nogle arbejdspladser, men det stopper så også.
For i det øjeblik, man stopper med at pumpe penge ud, bliver der sådan en minusvækst i antallet af arbejdspladser.
Derfor er det ikke bæredygtige arbejdspladser.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2012-06-08:
I indledningen talte ordføreren om det her med energireformen og sagde, at den vil koste mindst 1.300 kr. ekstra.
Jeg vil bare til beroligelse for dem, der måtte sidde derude og lytte, sige, at i 2013 koster det 6 kr. for de fattige familier, 8 kr. for familier med mellemindkomster og 13 kr. for de rigeste i Danmark om måneden.
Så det er jo stærkt overdrevet, de 1.300 kr. er et beløb, der har været ude at gå i pressen, og det dækker over, hvis folk beholder det køleskab, de har i dag, i år 2012, og stadig væk ejer det i 2020 med den energiineffektivitet, der er i mange af de hvidevarer, folk har stående i deres køkkener.
Så hvis folk beholder deres hvidevarer fra i dag til år 2020, og det tror jeg alligevel gælder de færreste, kan vi måske nå op på det beløb.
Det vil jeg bare bede ordføreren om at bekræfte.
Hernæst synes jeg også, at der er en vigtig diskussion om måske at være lidt mere nuanceret i sin opfattelse af, hvordan samfundsøkonomi hænger sammen.
Vi opfatter det sådan, at man foretager en investering, når man omdanner til grøn energi.
Det er også derfor, Dansk Industri og dansk erhvervsliv og dansk landbrug støtter det her; det gør de, fordi sådan opfatter de det også.
De ved godt, at hvis de skal kunne overleve konkurrencen, bliver et af konkurrenceparametrene præcis energien.
Og omkostningerne på energiområdet bliver væsentlig lavere på grund af de investeringer, vi foretager her.
Joachim B. Olsen (LA), 2012-06-08:
Tusind tak.
Vi knuges under stat og love, vi flås af skattens skarpe klo.
Sådan står der i »Internationale«.
Det er så også det eneste, der er værd at citere fra den sang.
Men sådan er det jo i dag.
Det er jo virkeligheden.
Vi har verdens højeste skattetryk i Danmark, og selv om statsministeren står på talerstolen og siger, at det gør, at det bliver bedre at være dansker, tror jeg alligevel, der er en del, der gerne vil frabede sig, at statsministeren definerer, hvad der er godt for dem, for der er faktisk en del mennesker i det her land – rigtig mange – som gerne vil have lov til at beholde flere af de penge, de selv tjener, og som også gerne selv vil have lov til at definere, hvad det gode liv er for dem.
Skat er for os selvfølgelig et konkret redskab til at skabe vækst og velstand i det her land, men det er i høj grad også et middel til at nå en højere grad af personlig frihed og til at styrke personligt ansvar, og det er sådan set det, der er hovedmålet for Liberal Alliances politik.
Vi synes, der er to spor i det her.
Det ene er, at vi altså har verdens højeste skattetryk.
Det mener vi ikke er rimeligt, og det er ikke nogen naturlov, at det skal være sådan.
Selv Island står på trods af økonomisk krise til at blive 10 pct. rigere end Danmark, og det er ikke nogen naturlov, det behøver ikke at blive sådan.
Det er en direkte konsekvens af den skattepolitik og den politik, der bliver ført med hensyn til de offentlige udgifter i det her land, som gør, at vi står til at blive fattigere.
En ting, som undrer os i Liberal Alliance, er, at den kæmpe offentlige sektor, vi har, som kræver, at vi har verdens højeste skatter, jo ikke engang er en offentlig sektor, vi har, fordi vi har taget nogle politiske beslutninger, der har gjort, at den skulle være så stor.
Det er i høj grad en konsekvens af et overforbrug.
Siden 1993 har man brugt 90 mia. kr. mere i den offentlige sektor end planlagt; det vil sige, at der har siddet nogle politikere, som er demokratisk valgt, som har besluttet nogle budgetter, og alligevel er de her budgetter skredet med over 90 mia. kr. Vi synes faktisk, det er rimeligt, at man prøver at spole det lidt tilbage.
Danmark havde haft et BNP, som var 3 pct. højere, end det er i dag, der havde været 100.000 flere ansatte i den private sektor, end der er i dag, og en almindelig LO-familie havde haft 16.000 kr. mere til sig selv om måneden.
Det synes vi faktisk ville have været et bedre Danmark.
Vi havde haft et mere konkurrencestærkt Danmark og et Danmark, hvor der havde været flere muligheder for den enkelte dansker.