runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Carsten Hansen (S), 2008-11-05:
Tak for det.
Jeg har fuld respekt for, at man skal skifte en gang imellem i stolen, jeg havde bare ikke set det.
Når jeg stiller det her lidt retoriske spørgsmål, om statsministeren er enig med sin beskæftigelsesminister, er det, fordi alle ved, at beskæftigelsesministeren jo er statsministerens nære ven og ypperste rådgiver ud i de her spørgsmål, og han har jo også, ud over det, jeg har citeret i mit spørgsmål, sagt, at en afkortning af dagpengeperioden svarer til en nedsættelse af dagpengene og derfor falder inden for regeringens løfter om ikke at røre ved satserne.
Det sagde han til Børsen den 8. december 2005.
Derfor vil jeg spørge: Hvorfor skal man nu til at begå løftebrud?
Er det kontraktpolitikken, der endelig er død?
Eller hvorfor gik man så langt i forhold til det her?
Så i forhold til det sidste spørgsmål, jeg stillede, hvor statsministeren sagde, at forslagene nu var trukket: Mente regeringen ikke de 16 forslag, man havde fremlagt?
Var det bare for at provokere fagbevægelsen eller os andre og begå løftebrud i forhold til befolkningen, at man fremlagde dem?
Eller hvad var det egentlig, der var årsagen, når der var så få hænder i de forslag, man fremlagde?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-11-05:
Jeg kunne jo af gode grunde ikke give hr. Morten Messerschmidt svar på, hvad en mulig politisk aftale med Socialistisk Folkeparti kunne indebære.
Men vi har jo før set, at en bred kreds af politiske partier i Folketinget har stået bag betydningsfulde europapolitiske aftaler.
Jeg synes, det er meget vigtigt, at der står et så bredt flertal som overhovedet muligt bag dansk europapolitik, også hvis man træffer en så vigtig beslutning som at holde en folkeafstemning.
Noget af det, der har været peget på fra SF's side, er, at der bør være mere gennemsigtighed på de internationale kapitalmarkeder, bedre og fælles regler om kontrol og tilsyn, værn imod, at kapitalen søger i skattely osv.
Helt ærligt, så er det ikke ting, der skræmmer mig; det er faktisk ting, som vi synes under alle omstændigheder kunne være nødvendige.
Og kunne man finde nogle aftaler på sådan et grundlag, synes jeg det ville være fint.
Jeg er jo ikke i stand til i dag at sige, om det kan lykkes, men når der opstår situationer, hvor der opstår åbninger, synes jeg, det er naturligt, at man politisk prøver at drage nytte af det, når det er i landets interesse.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-11-05:
Diskussionen om, hvorvidt euroen er i krise eller i knibe, mener jeg da afklares klarest ved bare at se på de investeringsplaner, som de store lande har gennemført.
Tyskland har lige gennemført en krisepakke, som formodentlig overgår Marshallhjælpen; det er altså den største krisepakke, som man nogen sinde har gennemført.
Det er jo ikke ligefrem et udtryk for, at alting er fryd og gammen og fungerer vældig godt inden for eurozonen.
Men det, der jo er interessant, er, at statsministeren dels ikke svarer på, hvad det er han og Villy Søvndal sådan i forening - hvis der overhovedet er noget at være enige om - mener, at man kan revolutionere eurosamarbejdet med, dels at statsministeren i forhold til sin rentefiksering overhovedet ikke forholder sig til, at der jo tilsvarende har været perioder, hvor den danske rente har været lavere end eurorenten.
Betyder det så, at når den tid igen vil opstå engang i fremtiden, så skal vi igen tilbage til kronen og sådan veksle imellem, hvor vi kan få den bedste rentesats?
Eller hvad er det præcis for en linje, statsministeren mener man skal følge, når han er så fokuseret på at få en lavere rente?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-11-05:
Det er jo en ganske forkert fremstilling af tingene, når hr. Morten Messerschmidt forsøger at give indtryk af, at euroen er i problemer, og at det er en svag valuta.
Tværtimod er euroen jo en meget, meget stærk, en meget stabil valuta.
Og i løbet af den periode, hvor vi nu har haft finansiel krise og økonomisk uro, har det jo netop vist sig, hvilke betydelige omkostninger det har for Danmark at stå uden for eurosamarbejdet.
Økonomisk koster det, fordi renten i Danmark nu ligger ganske betydeligt over renten i eurolandene.
Det er noget, som alle landets husejere og andre kommer til at mærke meget, meget kontant.
Det er den økonomiske omkostning.
Den politiske omkostning er jo, at Danmark er sat uden for indflydelse.
Eurolandene holder møder for at træffe vigtige og rigtige beslutninger, der påvirker Danmark, men vi er ikke med til at træffe de beslutninger.
Det er en rigtig, rigtig dårlig varetagelse af danske interesser, og det er grunden til, at regeringen nu, som også tidligere, ønsker, at Danmark skal være med i euroen.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-11-05:
Det vil jeg da ærlig talt håbe ikke gør sig gældende for ret mange andre anliggender, nemlig at det er sådan, at statsministeren mener, at man sådan kan udskifte Dansk Folkeparti med SF; det vil nok ikke gøre de næste 3 år særlig behagelige for statsministeren, tror jeg.
Men det, som er interessant at kredse lidt om, er, hvad det er for en aftale, man skulle kunne indgå.
Vi kan jo altså se, at euroen i øjeblikket er i regulær krise.
De store lande i Euroland er ikke i stand til at overholde vækst- og stabilitetspagten, de har overtrådt reglen om, hvor meget gæld man må have.
Vi har kunnet se, at der internt i eurozonen er store variationer i rentesatserne og i, hvordan de ser ud.
Og vi har set, hvordan euroen er rutsjet ned over for dollaren.
Vi har set, hvordan de store lande har gennemført enorme investeringsplaner for at redde deres respektive økonomier.
Så kunne statsministeren ikke prøve at pege på, hvad det er, han mener at han og hr. Villy Søvndal sådan i forening vil kunne gøre for at redde den skrantende europæiske økonomi?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-11-05:
Og jeg kan også bekræfte, at det er min hensigt at undersøge nærmere sammen med SF, hvad der ligger i det, og om der eventuelt kunne skabes et grundlag for en bred politisk aftale bag et ønske om en folkeafstemning.
Og da jeg har forstået, at Dansk Folkeparti ikke er til rådighed, er mit blik faldet på SF.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-11-05:
Jeg har jo også ved flere lejligheder kunnet læse regeringsprogrammet og har konstateret, at den hensigt fremgår af det her afsnit - i øvrigt imod mine og Dansk Folkepartis anbefalinger.
Men det, der jo er særlig interessant og gør debatten særlig aktuel, er jo den flirt, tror jeg næsten man kan kalde det, som i hvert fald i sidste uge udspandt sig mellem Socialistisk Folkeparti og statsministeren.
Statsministeren var ude med en meget åbenhjertig invitation - som jeg i øvrigt forstår er blevet gentaget i denne uge som gik ud på, at når nu Socialistisk Folkeparti alligevel indtil videre har smidt så mange af deres holdninger over bord i denne samling, kunne de måske også komme med på, at man kunne skifte til euroen, så Socialistisk Folkeparti kunne komme med på statsministerens hold om at ville afskaffe kronen.
Det er sådan, jeg forstår invitationen fra statsministeren.
Når nu man sender sådan nogle varme følelser ud til Socialistisk Folkeparti, ville det jo være meget naturligt måske så også at konkretisere, hvad det er for nogle planer, man helt aktuelt har, og hvornår statsministeren planlægger, at danskerne skal til folkeafstemning - det skal vi jo heldigvis have, det er i hvert fald en del af den sikkerhed, vi trods alt har.
Hvornår forestiller statsministeren sig, at danskerne skal tage stilling til det spørgsmål?
Det synes jeg egentlig at man som statsminister skylder at komme med et klart svar på, når man helt offentligt sender sådan nogle invitationer ud til forskellige partier på Christiansborg.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-11-05:
Jeg kan oplyse, at det jo fremgår af regeringens program, at vi har til hensigt at lade befolkningen tage stilling til de danske EU-undtagelser i løbet af denne valgperiode, men der er ikke på nuværende tidspunkt truffet beslutning om hvornår og hvordan.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-11-05:
Vil statsministeren efter sin heftige euroflirt med Socialistisk Folkeparti oplyse, hvornår og på hvilken måde han agter at udskrive folkeafstemning om euroen?
Karen Jespersen (V), 2008-11-05:
Altså, det hænger da godt sammen.
Vi har sagt, at lukkedage skal afskaffes på de dage, hvor der er et almindeligt pasningsbehov.
Vi har regnet ud, hvor mange kommuner det drejer sig om, og hvor mange penge det cirka drejer sig om, og vi har lavet en aftale med Kommunernes Landsforening om, at de skal føre ud i livet at sikre, at der ikke længere bliver holdt lukket de dage, hvor der er et almindeligt pasningsbehov.
Det er jo en aftale for 2009, vi har lavet, så det kan være, hr. Rasmus Prehns kommune vil sige, at den aftale først gælder fra 2009.
Det tør jeg ikke lige stå her og sige.
Men for mig at se er det klart, at der på almindelige hverdage skal være åbent i daginstitutionerne, fordi der er et almindeligt pasningsbehov.
Det har KL på medlemmernes vegne sagt ja til at føre ud i livet, og det regner jeg selvfølgelig med at de gør.
Rasmus Prehn (S), 2008-11-05:
Altså, vi er enige om, at det, som den tidligere forbruger- og familieminister fru Carina Christensen har givet udtryk for, er, at alt, hvad der hedder lukkedage, skal afskaffes.
Jeg nævner så et konkret eksempel fra min hjemkommune, hvor der er en lukkedag på en mandag.
Hvordan kan ministeren få det til at hænge sammen, at man lovede at afskaffe lukkedagene, når virkeligheden er en helt, helt anden?
Der er jo det samme antal lukkedage, som der har været hidtil, og det er jo ikke kun Kristi himmelfartsdag og i julen.
Det er almindelige hverdage, hvor mor og far skal på arbejde, og hvor det giver stress, at man ikke kan få passet sit barn.
Det er det, der er i spil her, og der er regeringen løbet fra sit løfte.
Karen Jespersen (V), 2008-11-05:
Men vi har ikke lovet at afskaffe lukkedagene mellem jul og nytår eller fredagen efter Kristi himmelfartsdag, og vi har heller ikke lovet, at der aldrig må være lukket i sommerferien.
Det ville da være dejligt, hvis man kunne holde åbent, men vi ved jo af erfaring, at der de dage typisk er meget få børn, der møder frem.
Det kan jo i de situationer godt være en ulempe for forældrene til de få børn, men der kan man jo være nødt til, synes jeg, at prioritere, fordi det er dyrt at holde institutionen åben på grund af nogle få børn.
Men der skal så være et trygt pasningstilbud et andet sted, hvor man kan sørge for, at de børn bliver passet.
Hvis der er lukket i overensstemmelse med den aftale, vi har lavet med KL, som jo netop handler om, at der skal være åbent på alle de almindelige hverdage med almindeligt fremmøde, må man snakke med sin kommunalbestyrelse om det, for det er noget andet, de har stillet i udsigt.
Rasmus Prehn (S), 2008-11-05:
Jeg synes faktisk, at vi oplever, at velfærdsministeren står her og taler ned til de mange børneforældre, som prøver at passe deres arbejde, og for hvem det faktisk er et problem, at man ikke kan få passet sit barn, når man skal hen på arbejde, og som kan blive udsat for den stress, der kan opstå, når man har lovet at komme på arbejde og risikerer at få en reprimande af chefen, fordi man ikke møder ind, fordi der lige pludselig er en lukkedag.
Så siger ministeren her, at der må være vigtigere ting at tage sig af.
Det er altså ministerens egen regeringskollega, den tidligere familieog forbrugerminister fru Carina Christensen,
som har udtalt det her.
Hun siger jo helt klart og tydeligt: Det bør vel være sådan, at børnehaven har åbent, når forældrene skal på arbejde; det er vel ikke for meget forlangt.
Nej, det er ikke for meget forlangt, og situationen er jo den, at der stadig væk er den form for lukkedage.
Jeg kan fra min egen hverdag nævne, at der i mandags var en lukkedag i min datters børnehave, så vi måtte finde ud af at få delt vores arbejdsdag, så vi kunne passe vores datter.
Mandag er altså en helt almindelig hverdag for mig - der var ikke tale om nogen helligdage eller noget i den sammenhæng.
Det er jo den virkelighed, rigtig mange børnefamilier oplever, og jeg synes ikke, ministeren kan være bekendt at få det til at lyde, som om det er en bagatel.
Det er et stort problem for børnefamilier, at der er lukkedage.
Det synes jeg ikke er rimeligt.
Svend Auken (S), 2008-11-05:
Jeg er fuldstændig enig med statsministeren i, at euroen er en stærk valuta, og at det er en oplagt dansk interesse at være med i det økonomiske samarbejde.
Det, der imidlertid undrer mig, er, hvordan statsministeren har grebet den her sag an.
Har det egentlig været særlig tilfredsstillende - for ret mange af os i hvert fald - at statsministeren ligesom uden at spille konkret ud har gjort det her til et spørgsmål om, hvad man kan blive enig med SF's hovedbestyrelse om?
Ville det ikke have været fornuftigere at tale med de partier, man normalt taler med, og prøve i fællesskab at tilrettelægge en strategi og have et værdigt forløb, sådan at man kunne skabe den brede tilslutning, i stedet for at det bliver sådan et eller andet drillespil mellem statsministeren og Socialistisk Folkepartis formand?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-11-05:
Jeg må fuldstændig afvise påstanden om, at der skulle være tale om et drillespil.
Der er tale om en meget ansvarlig håndtering af en sag, hvor et parti giver nogle signaler, som jeg synes fortjener at blive afprøvet.
Og jeg går ud fra, at hr. Svend Auken er klar over, at der jo har været et møde i kredsen af partier bag den europapolitiske aftale, hvor emnet også har været berørt.
Jeg går ud fra, at hr. Svend Auken er orienteret om, at der foregår kontakter mellem partierne.
Det bliver netop håndteret på en meget ansvarlig facon.
Euroen har under denne finansielle krise vist sig at være en særdeles stabil valuta, og det, der sker under økonomisk uro, er jo, at kapitalen forsvinder fra de små valutaer over i de større og mere sikre som f.eks. euroen.
Det er derfor, Danmark betaler en høj pris i øjeblikket.
Så siger hr. Morten Messerschmidt, at eurolandene har gennemført milliardstore planer for at stabilisere finansmarkederne - ja, det er rigtigt, men det har landene uden for eurozonen sandelig også gjort.
Det startede jo med USA, der jo i den grad kan siges at være uden for euroen.
Storbritannien, der står uden for euroen, har gjort det samme, Danmark har gjort det samme, Sverige har gjort det samme - alt sammen for at sikre tilstrækkelig med penge og likviditet på finansmarkederne.
Det har ikke noget at gøre med, om man er med i eller uden for euroen, men det, Danmark kan mærke i øjeblikket, er, at Nationalbanken, på grund af presset på kronen og for at forsvare den faste kronekurs, har været nødt til at sætte renten i vejret.
Det er prisen for at stå uden for euroen, og det er jo det, hr. Morten Messerschmidt burde forholde sig til.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-11-05:
En stærk valuta, en stærk økonomi, siger statsministeren, men er det et udtryk for en stærk og stabil valuta, når medlemslandene inden for euroen har været tvunget til at gennemføre milliardstore - i euro redningsplaner for at komme ud af den krise, som vi befinder os i nu?
Er det et udtryk for stabilitet, at euroen rutsjer ned i forhold til dollaren og andre internationale valutaer?
Er det et udtryk for stabilitet og tryghed, at der internt i euroen er forskellige renter på enslydende fordringer, altså at obligationsrenterne simpelt hen varierer på enslydende fordringer internt i eurozonen?
Er det et sundhedstegn eller et sygdomstegn?
Det er da entydigt et sygdomstegn, netop fordi euroen slås med ekstremt store interne vanskeligheder: Arbejdsløsheden er kanonhøj i Sydeuropa, væksten er nærmest ikkeeksisterende, inflationen er ude af kontrol i store dele af området - betragter statsministeren virkelig det som en attraktiv klub for en så veldrevet og sund økonomi, som den danske er?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-11-05:
Jeg kan fortælle hr. Morten Messerschmidt, hvad det er, jeg pønser på.
Jeg pønser på, at den danske befolkning skal have størst mulig gavn og glæde af den økonomiske politik, der bliver ført.
Og det er efter min opfattelse økonomisk til ulempe for almindelige danskere, at Danmark står uden for euroen, og det er det, hr. Morten Messerschmidt ikke vil forholde sig til.
Kendsgerningerne er, at det i en økonomisk urolig tid som den, vi befinder os i, bliver meget synligt, hvad omkostningerne ved at stå uden for euroen er for Danmark.
Vi kan jo set det ved, at Nationalbanken nu er nødt til at holde en rente, der i hvert fald ligger på 1 ¾ pct. over, hvad den ligger på i eurolandene.
Det er virkelig noget, der dagligt kontant kommer til at betyde noget for bl.a. boligejerne.
Det er det, jeg pønser på - at sikre en ansvarlig økonomisk politik bl.a. ved at have en stabil valuta og for Danmarks vedkommende altså at være med i euroen.
Det, jeg også pønser på, er at gøre Danmarks indflydelse i EU så stor som muligt, så vi kan være med til at præge dagsordenen, og det gør vi altså bedst ved at være med dér, hvor beslutningerne bliver truffet, og det kommer vi ved at være med i euroen.
Det er alt det, hr. Morten Messerschmidt ikke vil forholde sig til.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-11-05:
Nu kan der jo være forskellige opfattelser af ansvarlighed, det er indrømmet, men hvis vi skal tale ansvarlighed, må det eneste ansvarlige da være, at statsministeren nu klart melder ud, hvad planen for afviklingen af kronen er.
Det er jo helt tydeligt, at statsministerens flirt med SF går i den retning.
Og i stedet for at så tvivl om, hvorvidt man vil eller kan ændre dele af euroen, eller hvorvidt man i virkeligheden bare helt kynisk vil udnytte en midlertidig krise på finans- og boligmarkederne til at presse sin vision om at få afskaffet kronen hurtigst muligt igennem, synes jeg faktisk, at al ansvarlighed tilsiger, at statsministeren er meget mere åbenmundet.
Man mindes næsten en tidligere statsminister, som blev beskyldt for at have uld i mund, men jeg håber ikke, at det er i den retning, statsministeren bevæger sig i det her spørgsmål.
Jeg synes, det ville være i orden, hvis statsministeren sagde, at han sigtede til, at kronen kan være afskaffet inden for, skal vi sige, 2 eller 3 måneder eller ½ år, eller hvad det nu er, statsministeren går og pønser på.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-11-05:
Jeg mener helt klart, at euroen har vist sig som en god, stærk og stabil valuta, som det derfor vil tjene danske interesser at være med i.
Det er alt, alt for tidligt at sige noget om det, men det ville være pligtforsømmelse ikke at afsøge de politiske muligheder, der er, når de opstår.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-11-05:
Det er jo interessant at høre, at der altså holdes en lang række møder om de her ting, og at statsministeren i øvrigt har valgt ikke at orientere sit parlamentariske grundlag videre om det andet end gennem pressen selvfølgelig.
Men det, der jo er særlig interessant, er, at den person, som statsministeren så vælger at holde sine møder med, nemlig formanden for Socialistisk Folkeparti, jo netop meget klart har udtalt, at Socialistisk Folkeparti ikke kan støtte euroen i dens nuværende konstruktion.
Det hænger måske meget godt sammen med, at man indtil for ganske nylig helt ville forkaste kapitalismen.
Derfor er det jo interessant at få at vide, hvor det så er, at statsministeren føler sig enig i, at euroens nuværende konstruktion er dårlig, for hvis statsministeren ikke kan se, at der er sådan nogle dårlige områder, så giver det jo ikke mening at holde møder om at finde dem og så gøre noget ved det.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-11-05:
Svaret er jo det samme som før, nemlig at det er min opfattelse, at det ville tjene danske interesser at deltage i euroen.
Økonomisk ville det være en fordel, fordi renten ville falde, og politisk ville det være en fordel, fordi Danmark ville øge sin indflydelse.
Men forudsætningen for, at det er forsvarligt og ansvarligt at holde en folkeafstemning om et så vigtigt spørgsmål, er, at der står et bredt flertal bag ønsket om en sådan folkeafstemning.
Det er de muligheder, jeg gerne vil afsøge.
Hvad de fører til, er der ikke nogen, der i dag kan vide noget om, og derfor er der heller ikke nogen, der i dag kan vide noget om, hvad en politisk aftale eventuelt ville indeholde.
Men der er ikke noget nyt i det.
Regeringen har jo allerede for 1 år siden i regeringsprogrammet annonceret sit ønske om, at EU-forbeholdene bliver sat til folkeafstemning i løbet af denne valgperiode, og derfor er det jo helt i overensstemmelse med regeringsprogrammet at afsøge mulighederne, når de opstår.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-11-05:
Hvor langt agter statsministeren at gå for at imødekomme Socialistisk Folkepartis krav for at opnå en aftale om folkeafstemning om euroen, og på hvilken måde ser statsministeren det i dansk interesse at ændre »den nuværende euro«?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-11-05:
Hvis hr. Svend Auken er så bekymret over det, synes jeg, det er mærkeligt, at hr. Svend Auken selv bidrager til at give et sådant i øvrigt fuldstændig forkert billede ved i dag diskutere en hel masse om proces i stedet for at forholde sig til indholdet.
Jeg har det ønske, at partier, der fremfører nogle synspunkter, bliver taget seriøst, og at man på en ordentlig måde afprøver bæredygtigheden i det, de siger.
Og så kan jeg gå mindre op i, om hr. Svend Auken føler sig stødt over, at hr. Villy Søvndal i en periode måske forekommer mere interessant end hr. Svend Auken, men jeg synes ærlig talt, at det handler om sagens indhold.
Svend Auken (S), 2008-11-05:
Statsministeren ved udmærket godt, at jeg var med til det møde, men så vidt jeg er orienteret, gik statsministeren ud til medierne, inden vi havde det møde, inden vi havde talt om det.
Det hele er blevet til, synes jeg, noget ualvorligt.
Jeg er fuldstændig enig med statsministeren i, at vi skal have så bred en gruppe bag det her ønske som overhovedet muligt, og Socialistisk Folkeparti er selvfølgelig en vigtig spiller.
De krav, de har formuleret, synes jeg er gennemført fornuftige og besindige.
Det, der bare virker overraskende på mig - og dette være sagt for at undgå gentagelser - er, at man ikke kører på den normale måde, taler med sine normale partnere, overvejer en strategi, gør det på en værdig måde, i stedet for at det i hvert fald i offentligheden bliver opfattet som et led i det indenrigspolitiske drillespil.
Brian Mikkelsen (KF), 2008-11-06:
Vi står nemlig over for nogle kriminelle, som er fuldstændig skruppelløse og fuldstændig hensynsløse, og så er det politiet, som skal slå til.
Det er politiet, som skal bruge de metoder, som er effektive til at tage fat i nakken på de kriminelle og sige: Nu holder vi øje med jer, vi ransager, og vi overvåger.
Her har politiet efter regeringens opfattelse de fornødne lovgivningsmæssige redskaber i hånden til at kunne påtage sig det arbejde.
Så er der spørgsmålet om, hvordan man prioriterer med hensyn til indsatsen mod bander, og så er der spørgsmålet om ressourcer.
Men lovgivningsmæssigt har politiet de fornødne redskaber, og politiet er godt i gang.
Man overvåger bandemedlemmerne, man stresser dem, man ransager hos dem, man efterforsker dem, og jeg er sikker på, at vi også kan få has på dem til sidst, fordi man hele tiden stresser dem.
Morten Østergaard (RV), 2008-11-06:
Jeg synes sådan set, jeg kan være enig med justitsministeren i, at der er en bred problemerkendelse.
Det, der så er spørgsmålet, er selvfølgelig, hvad man gør ved det.
Det ene er det, som Venstres ordfører fremførte i debatten, nemlig at politiet har de redskaber, der skal til.
Her synes jeg bare, det er vigtigt at få slået fast, om det også er regeringens opfattelse, at der er de redskaber, der skal til.
Hvis man ikke er enig i det, er vi åbne over for at drøfte nye redskaber, men jeg er sådan set tilbøjelig til at have den samme opfattelse og vil gerne høre, om ministeren deler det synspunkt, at politiet har de redskaber, der skal til.
Det andet var hr. Tom Behnke inde på her til sidst, nemlig at historien viser, at det er politiet, der løser de her problemer.
Jeg vil bare spørge, om det er udtryk for regeringens opfattelse, at de kriminalitetsproblemer, der har dybe rødder i bandekriminalitet og rekruttering til bander og alt det, skal det overlades til de stakkels politimænd at løse, for det er jeg nok tilbøjelig til at være mindre enig i.