runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Nadeem Farooq (RV), 2012-01-27:
Som spørgeren selv er inde på, er der mange ting, rapporten ikke siger noget om.
Nu kender jeg ikke rapporten, men kun det, jeg er blevet fortalt.
Jeg er ikke helt færdig, det var bare en lille kunstpause.
Det betyder så, at vi ville forsømme vores opgave, hvis ikke vi adresserede også de hjørner af arbejdsmarkedet.
Det ville jo netop være at lade folk i stikken, og det vil vi ikke.
Finn Sørensen (EL), 2012-01-27:
Jeg skal lige have lidt lyd på her.
Tak for det.
Rapporten siger faktisk noget om volumen.
Det drejer sig om ca. 8.000 stillinger, altså de her 0,3 pct.
Hvis det er sådan, at arbejdsgiverne rent faktisk har gjort en hel masse og en masse mennesker fysisk har været ude at snakke med de arbejdsgivere og de så har sagt nej, så kan der være et problem, medmindre det er begrundet i, at det er meget dårlige vilkår, for så er vi jo enige om, at så kan man ikke rigtig bebrejde nogen.
Men jeg vil gerne efterlyse et lidt mere kvalificeret grundlag for, at det skulle være nødvendigt at stramme rådighedsreglerne.
Jeg synes i hvert fald ikke, at den her rapport kan bruges til det, og ordføreren kender den jo heller ikke.
Så der må være nogle andre saglige begrundelse for at stramme rådighedsreglerne.
Så vil jeg lige til sidst spørge: Det er vel sådan, at hvis man strammer rådighedsreglerne ud over det, som de er i dag, hvilket efter min mening er meget stramt, så rammer man jo alle.
Man rammer ikke kun en eller anden hypotetisk lille gruppe, som måske har lidt svært ved at få lettet røven.
Er det ikke rigtigt?
Undskyld!
Jeg kom til at bruge et grimt ord.
Nadeem Farooq (RV), 2012-01-27:
Nu kan man altså ikke lade hele sin arbejdsmarkedspolitik bero på en tilfældig rapport.
Det må være summen af den viden, vi har til rådighed, de rapporter og de meldinger, vi har til rådighed, som må udgøre grundlaget for en debat om, hvorvidt vi skal ind at stramme rådighedsreglerne.
Jeg har heller ikke sagt, at vi nødvendigvis død og pine skal stramme rådighedsreglerne.
Det, jeg siger, er, at det kan være nødvendigt at se på det.
Der er jo kontanthjælpsmodtagere, som godt kan arbejde, men som måske ikke vil.
Men så er der jo også kontanthjælpsmodtagere, der godt vil, men ikke kan arbejde, og dem skal vi selvfølgelig ikke stramme endnu mere over for.
De skal måske anvises nogle uddannelsesforløb.
Så det er vigtigt ligesom at nuancere vores arbejdsmarkedspolitik over for kontanthjælpsmodtagerne.
Mai Henriksen (KF), 2012-01-27:
Ordføreren var selv lidt inde på, at flere brancher nu har tilkendegivet, at det er rigtig svært at rekruttere dansk arbejdskraft.
Først hørte vi Dansk Gartneri, og sidenhen hørte vi HORESTA, altså restaurationsbranchen.
Det må da virke mærkeligt for en radikal.
Nadeem Farooq (RV), 2012-01-27:
Nu er det sådan, at arbejdsmarkedet er indrettet på den måde, at det aldrig vil være sådan, at når vi har arbejdsløshed, vil alle stillinger være besat.
Det er det, man kalder et paradoksproblem, og det vil vi altid opleve på arbejdsmarkedet, uanset om der er højkonjunktur eller lavkonjunktur.
Mai Henriksen (KF), 2012-01-27:
Så hører vi jo også, at 74.000 mennesker har en gevinst på mindre end 1.000 kr. ved at tage sig et arbejde.
Det svarer til omkring en halvtredskroneseddel om dagen.
Er det ikke for den hårdtarbejdende dansker, som måske står op på et tidligt tidspunkt eller arbejder sent på natten, en hån, at der kun er 50 kr. i forskel til den kontanthjælpsmodtager, som ordføreren lige omtalte, og som ikke har lyst til at arbejde, men som hellere vil ligge hjemme på sofaen?
Peter Juel Jensen (V), 2012-01-27:
Nu må ordføreren kunne fortælle os, hvad De Radikales mål er med at lave en kontanthjælpsreform, hvad De Radikales mål er med at lave en skattereform, således at det bliver mere attraktivt at tage et arbejde?
Væk med alle fraserne, og kom så med indholdet!
Det er det, vi venter på.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2012-01-27:
Men så har jeg nogle opfølgende spørgsmål, for er det ikke rigtigt, at der er 200.000 arbejdsløse i Danmark i dag?
Og har vi arbejde til dem?
For hvis man siger, at det skal kunne betale sig at arbejde, skal man vel have noget arbejde til dem.
Skulle man så i stedet for ikke sige: Skulle vi ikke sætte de der 200.000 arbejdsløse i beskæftigelse?
Nadeem Farooq (RV), 2012-01-27:
Det er rigtig vigtigt at betone, at økonomiske incitamenter betyder noget.
Det betyder noget, om man kan få flere penge mellem hænderne ved at gå på arbejde og være i beskæftigelse frem for ikke at være det.
Men vi skal også se på, at der kan være – og det var jeg også inde på i min tale – områder af arbejdsmarkedet, hvor vi i forhold til indkomstskalaen har nogle incitamentsproblemer, og hvor det er sådan, at det er for få personer, for hvem det kan betale sig at arbejde, altså i ganske få hjørner.
Og det skal vi selvfølgelig adressere ved en kontanthjælpsreform.
Jeg noterer mig, at tal fra Beskæftigelsesministeriet viser, at det for syv ud af ti kontanthjælpsmodtagere kan betale sig at arbejde.
Men derudover vil jeg sige, at det jo ikke kun er økonomiske incitamenter, der virker, det er jo også det her med, at de fleste gerne vil arbejde; så det er vigtigt at huske, at der er to sider af den her sag.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2012-01-27:
Som jeg hørte den radikale ordførers tale, sagde han, at det skal kunne betale sig at arbejde, og så siger han, at det også kan betale sig at arbejde.
Derfor vil jeg godt spørge den radikale ordfører: Hvorfor skal vi så lave noget om?
For det ser ud, som om det fungerer rigtig godt, så hvad skal vi så lave om i det?
Nadeem Farooq (RV), 2012-01-27:
Jeg vil godt understrege, at jeg selvfølgelig ikke kritiserer blå blok eller Venstre.
Det, jeg bare konstaterer, er, at den magelighed, som Venstre har haft i hængekøjen, måske er ved at ændre sig til lidt arbejdsomhed, og det er jo glædeligt.
Det, vi skal se på i forhold til en kontanthjælpsreform, er, om vi f.eks. skal skærpe vores holdning vedrørende ret og pligt.
Er det sådan, at jobcentrene er gode nok til at anvise job, når man har match mellem ledige borgere og til rådighed værende job.
Jeg fornemmer, at Venstre er begyndt at tage arbejdstøjet på, i hvert fald har tanker om at gøre det, så det er jeg selvfølgelig glad for, og det tegner til, at vi måske kan samarbejde om de her reformer.
Når jeg siger reformer, når det handler om ret og pligt, er det reform af kontanthjælpsområdet.
Det er et oplagt område at kigge på.
Når vi taler om at gøre guleroden større, kan vi jo tale om en skattereform, som jo også er rigtig vigtig, og der er jeg jo helt enig med skatteministeren i, at vi skal sikre, at flere kommer i beskæftigelse.
Jeg synes, at det er et noget sort-hvidt og noget firkantet billede, der bliver tegnet af folk.
Det gælder jo for langt de fleste, at de gerne vil arbejde, og jeg mener jo også, at en gevinst på over 1.000 kr. ved at være i arbejde frem for ikke at være det er et beløb, som man ikke kan negligere.
Så lægger jeg jo også op til, at vi altid kan diskutere, om ikke det beløb skal være større.
Der håber jeg også, at De Konservative omsider kommer ud af starthullerne og vil være med til at samarbejde om en skattereform.
Jeg ved jo, at de tidligere har haft lyst til at være med, når det handler om at lave nogle visionære reformer.
Peter Juel Jensen (V), 2012-01-27:
Tak, og tak for ordførertalen.
Det er generelt for alle ordførerne, der har været oppe, at de har talt meget om reformer, og ordføreren lægger også op til, at der skal gennemføres reformer, der gør, at det skal være mere attraktivt at være i arbejde.
Kunne ordføreren så ikke løfte lidt af sløret for, hvad det er, Det Radikale Venstre mener skal ind i sådan nogle reformer, således at man har ret og pligt?
Nadeem Farooq (RV), 2012-01-27:
Det, som jeg tror hr. Jørgen Arbo-Bæhr godt ved, er, at når vi har et arbejdsmarked, er der jo også tale om et marked; det er jo ikke sådan, at vi fra centralt hold, her fra talerstolen, her fra Folketinget, kan diktere, lige præcis hvor mange der skal i arbejde.
Altså, vi skal jo ikke gå ind og gribe ind på arbejdsmarkedet, sådan at de mekanismer, der er på arbejdsmarkedet, ikke virker optimalt.
Det, jeg mener, er, at det er en myte at tro, at fordi vi har arbejdsløshed, så er der ikke jobåbninger.
Der er altid jobåbninger, og der er altid jobskabelse.
Så vi har jo det paradoks, at der er høj arbejdsløshed, men at der selvfølgelig stadig er muligheder for at få et arbejde.
Det, det handler om, er at gennemføre en erhvervspolitik, en skattepolitik, som gør, at vi også booster væksten.
Men om få år vil vi jo mangle arbejdskraft, så hvis ikke vi igangsætter nogle initiativer nu, vil vi få det modsatte problem, nemlig at vi ikke har nok til at udfylde de job, der er til rådighed.
Nadeem Farooq (RV), 2012-01-27:
Altså, jeg tror ikke, det kan karakteriseres som en jubeltilværelse at skulle stå til rådighed for arbejdsmarkedet med de rimelig stramme rådighedsregler, der er i forvejen.
At der så kan være personer, som er gode til at omgå systemet, skal jo ikke straffe de resterende.
Og hvis det er sådan, at rådighedsreglerne kunne blive bedre, vil jeg også gerne stramme op på dem, men det er bare for at sige, at det ikke er nogen fest at være på kontanthjælp, og det er heller ikke så smertefrit, som spørgeren lægger op til, hele tiden at skulle gå til jobsamtaler eller til samtaler på jobcenteret og at skulle stå til rådighed.
Ole Birk Olesen (LA), 2012-01-27:
Men vi gør det jo ikke til et spørgsmål om enten-eller.
Vi siger jo, at der er nogle mennesker, der ønsker at arbejde, men som ikke i øjeblikket kan finde et arbejde, og så er der andre mennesker, som måske godt kunne finde et arbejde, men som ikke ønsker et arbejde.
Så for os at det hverken enten-eller eller sort-hvidt.
En person kan jo godt stå til rådighed helt officielt ved at gå til de jobsamtaler, som vedkommende bliver påbudt at gå til, hvis vedkommende vil beholde sine penge fra det offentlige, og så gå til disse jobsamtaler og virke på en måde, som er i overensstemmelse med de inderste ønsker om, at vedkommende ikke ønsker at arbejde, så arbejdsgiveren aldrig nogen sinde kunne finde på at ansætte vedkommende.
Og så har man levet op til rådighedsreglerne, men ikke desto mindre står man ikke til rådighed, fordi man giver et indtryk af sig selv, som gør, at ingen arbejdsgiver vil ansætte en.
Nadeem Farooq (RV), 2012-01-27:
Der kan være noget i forhold til den geografiske mobilitet, som ikke er godt nok, og det skal vi så kigge på.
Der kan være noget i forhold til, at der er nogle incitamentudfordringer for nogle kontanthjælpsmodtagere, og det må vi så også adressere, og det er derfor, jeg siger, at det kan være nødvendigt at se på en kontanthjælpsreform.
Men at gøre det til et spørgsmål om enten-eller mener jeg er en noget firkantet måde at stille det op på.
Det hjælper jo heller ikke de mennesker, som der ligesom bliver refereret til her.
Ole Birk Olesen (LA), 2012-01-27:
Jeg synes jo, alle debatter bliver bedre, hvis man siger tingene sådan lige ud i stedet for at gå rundt om den varme grød.
Derfor synes jeg, det nærmest er et formål i sig selv at få den radikale ordfører til at indrømme, at der faktisk er måske endda ganske mange mennesker, som ikke ønsker at arbejde, selv om de kan.
Jeg vil give to eksempler: Det er vel ikke ordføreren ubekendt, at der findes familier i Danmark, der har en livsstil, der handler om, at moren går hjemme ved børnene, at man faktisk ønsker, at det skal være sådan, at man med glæde tager imod de offentlige ydelser, som man får tilbudt, hvis man ikke har et arbejde, og at man ikke har noget ønske om at komme ud af det, fordi man har sådan en livsstil med hensyn til det at være hjemmegående husmor.
Et andet eksempel er, at det her for nylig var fremme i pressen, at man havde spurgt, så vidt jeg husker, ingeniørstuderende i København, om de ville foretrække dimittendsatsen i København efter endt uddannelse frem for at påtage sig ingeniørarbejde i Esbjerg.
Der var rigtig mange, der svarede, at de hellere ville gå på dimittendsats i København end flytte hele vejen over til Esbjerg i Vestjylland og få et ingeniørarbejde.
Så der er mennesker i det her land, som kortvarigt eller langvarigt ønsker at være uden for arbejdsmarkedet, og som gerne tager mod penge fra det offentlige.
Nadeem Farooq (RV), 2012-01-27:
Det er lidt trist at overvære, at Venstre resignerer på den måde og har den lidt resignerende tilgang til tingene.
For det første er der jo ikke tale om frit valg – noget, som Venstre ellers hylder – i forhold til om man vil tage et arbejde eller ej.
Altså, selv hvis man nu tager det billede, som oppositionen har brugt rigtig mange gange – det er det med de 30.000 kr., som den ene halvdel af et par skal ud og tjene for at få fremgang i rådighedsbeløbet – må man bare sige, at det jo ikke er et frit valg, om man vil arbejde eller ej.
Derudover mener vi jo for det andet, at begge skal arbejde.
Det er jo ikke nok, at kun den ene skal arbejde.
Vi har faktisk den tilgang – og det er ikke en resigneret tilgang, det er sådan en aktiv tilgang – at begge skal i arbejde.
Og det er så det, håber jeg, vi kan samarbejde om.
Ulla Tørnæs (V), 2012-01-27:
Men pointen, som fru Marianne Jelved ganske korrekt pegede på, er jo, at samspilsproblemerne yderligere er blevet forværret med vedtagelsen af L 36, og derfor vil jeg gerne spørge den radikale ordfører: Hvad vil Det Radikale Venstre gøre for at imødekomme det, som fru Marianne Jelved peger på som et problem?
Altså, hvad vil man gøre for at rette op på de yderligere forvridninger, som vedtagelsen af L 36 har forårsaget i forbindelse med samspilsproblemerne, som vi alle ved findes?
Nadeem Farooq (RV), 2012-01-27:
Det er en noget opportunistisk præmis, der bliver sat op her, og den anerkender jeg ikke.
Det, som fru Marianne Jelved jo har antydet kan være et problem, er, at der er hjørner af arbejdsmarkedet, hvor der kan være incitamentproblemer.
Det er jo ikke det, at vi afskaffede de såkaldte fattigdomsydelser, der er problemet.
Så jeg anerkender ikke den præmis.
Ulla Tørnæs (V), 2012-01-27:
Det udtalte fru Marianne Jelved at hun anser for at være et problem.
Deri er jeg fuldstændig enig, og jeg skal bare sådan for en ordens skyld høre Det Radikale Venstres ordfører, om ordføreren også er enig med fru Marianne Jelved heri.
Nadeem Farooq (RV), 2012-01-27:
Det, det handler om i forhold til at gennemføre en kontanthjælpsreform, er, som jeg netop var inde på tidligere, at sikre, at vi har nogle rådighedsregler, som gør, at kontanthjælpsmodtagere også påtager sig et job, når de bliver anvist et job.
Det er et eksempel på, hvad vi skal sikre via en kontanthjælpsreform.
Jeg siger ikke, at rådighedsreglerne er slappe.
Man kan snakke om forskellige matchkategorier, og jeg vil igen gerne nuancere det ved at se på forskellen mellem de kontanthjælpsmodtagere, som er arbejdsmarkedsparate, og som måske mangler det sidste kærlige skub, og så de kontanthjælpsmodtagere, som har langt flere udfordringer ud over bare ledighed.
Og der er det vigtigt, at vi på den måde gør en helhedsorienteret og en håndholdt indsats over for de borgere.
Bent Bøgsted (DF), 2012-01-27:
Jeg skal lige høre ordføreren om noget, som jeg også var lidt inde på, da jeg var på talerstolen.
Synes ordføreren, det kunne være en idé at kigge lidt mere på en mere direkte formidling af job til kontanthjælpsmodtagere, der er arbejdsmarkedsparate, altså at man fik et samarbejde i gang med arbejdsgiveren om at lave en mere direkte formidling i stedet for bare at sende kontanthjælpsmodtageren ud i den ene arbejdsprøvning efter den anden?
Man kunne sige: Her er der et job til dig, og det ved vi du kan klare, og det er det job, du skal have.
Var det noget, som den radikale ordfører synes var værd at se på?
Nadeem Farooq (RV), 2012-01-27:
Det bliver jo mere og mere festligt at være vidne til de fremstrakte hænder fra blå blok – var jeg lige ved at sige.
Så jeg er da glad for, at spørgeren nu tager et nødvendigt opgør med sit partis arbejdsmarkedspolitik.
Bent Bøgsted (DF), 2012-01-27:
Nu har vi tidligere hørt Socialdemokratiets ordfører tale om reformer af kontanthjælpen, men der var ikke rigtig noget indhold i det.
Nu ved jeg, at De Radikale er et meget betydende parti i regeringen, om ikke det mest betydende, når det kommer til stykket, så jeg vil godt høre ordføreren, om ordføreren måske kunne løfte lidt af sløret for, hvad der er i tankerne med en reform af kontanthjælpsområdet.
Joachim B. Olsen (LA), 2012-01-27:
Jeg har snakket med en del arbejdsgivere, bl.a. nogle i hotelbranchen.
De har fortalt mig, at selv når jobcentrene visiterer nogle ud på en arbejdsplads, og det kan f.eks. være til noget køkkenarbejde – opvask, eller hvad det nu kan være – så oplever de her arbejdsgivere, at når der er gået nogle dage, altså efter kort tid, for det har flere af dem fortalt mig, så dukker de her mennesker ikke længere op.
Og nogle gange ringer de ikke engang afbud.
Og når restauratørerne så ringer, hører de sådan nogle undskyldninger som, at man har fået ondt i knæet, eller hvad det nu er, altså sådan nogle ting.
Det sker ofte.
Hvad vil man gøre ved det?
Det er jo rådighedsproblemer, går jeg ud fra.
Hvordan vil man løse det?
For problemet er jo, at for den kontanthjælpsmodtager, som bliver visiteret ud i sådan et job, er det forholdsvis attraktivt at være derhjemme.
Det er jo det, der er problemet.
Det skaber jo også et eller andet incitament til, at man bliver hjemme, eller at der måske er et eller andet, der gør det mere attraktivt at sige, at nu har man fået ondt i knæet, eller hvad det er.
Anerkender ordføreren ikke, at der kan være sådan nogle problemer?
Nadeem Farooq (RV), 2012-01-27:
Jeg tror, at det er meget, meget få, som synes, det er attraktivt at være derhjemme, når de godt kunne arbejde.
Så den køber jeg ikke.
Men omvendt vil jeg da ikke stå her og afvise det.
Det skal jo ikke blive sådan en sort-hvid opdeling i Folketinget.
Jeg vil da ikke stå og afvise, at der kan være personer, som vægrer sig lidt ved at påtage sig et job i bestemte brancher, altså bestemt job.
Det mener jeg også at have set eksempler på og hørt eksempler på.
Men det skyldes ikke så meget modvilje mod at tage et job, men måske mere, som man f.eks. var inde på, manglende selvtillid, når de nu har været dømt ude af arbejdsmarkedet i mange år.
Kan jeg nu klare det?
Hvordan mon samarbejde med kollegaerne går?
Hvad med de sociale fællesskaber, kan jeg nu indgå i dem?
Det er alt for firkantede at stille det sådan op.
Jeg tror bare ikke, at det er nogen fest at være på kontanthjælp, og det mener jeg også ligesom bliver konfirmeret af de undersøgelser og de ekspertudsagn, der sådan generelt er.
Joachim B. Olsen (LA), 2012-01-27:
Nu er der jo 74.000, som får mindre end 1.000 kr. ud af at være i arbejde.
Så der er for rigtig mange mennesker – og det er også det, debatten handler om i dag – ikke et særlig stort incitament til at være i arbejde.
Dertil skal jo så lægges, at man har nogle omkostninger ved at gå på arbejde.
Så det er jo ikke rigtigt, at det gælder for meget, meget få mennesker, at det ikke kan betale sig at være i arbejde, eller at der er et incitament.
Vil ordføreren ikke anerkende det?
Og vil ordføreren ikke anerkende, at det bliver forværret ved, at man f.eks. fjerner kontanthjælpsloftet?
Bent Bøgsted (DF), 2012-01-27:
Jamen jeg tror da ikke, det er forkert at se på aktiveringsreglerne.
Nu er det sådan, at Socialdemokratiet har været med i de fleste af de aftaler om aktiveringsreglerne, der ligger, der er er aftaler tilbage fra 2002, hvor Socialdemokratiet var en af hovedforhandlerne, og det går jeg ud fra stadig væk er gældende; der ligger i hvert fald forlig på området vedrørende mange af aktiveringsreglerne, som Socialdemokratiet er med i.
Hvis Socialdemokratiet skulle have fortrudt det, som de dengang var med i, så er det jo deres egen sag; det skal jeg ikke umiddelbart kunne bedømme om de har.
Men vi er i Dansk Folkeparti altid klar til at se på reglerne.
Vi er i gang med at lave en afbureaukratisering.
Vi havde førstebehandlingen af den første pakke, der vedrører det, i går, og der ligger jo en fast aftale mellem Socialdemokratiet, Radikale Venstre, Konservative, Dansk Folkeparti og Liberal Alliance om, at vi skal fortsætte med denne afbureaukratisering af aktiveringsreglerne.
Så det er da helt fint, at vi alle sammen er enige om, at det ikke er det hele, der fungerer.
Finn Sørensen (EL), 2012-01-27:
Mit første spørgsmål ligger i forlængelse af det, hr. Bent Bøgsted sagde, om, at man selvfølgelig ikke skal tage et arbejde, hvis forholdene er helt elendige.
Betyder det så, at hr. Bent Bøgsted mener, det er en gyldig grund?
Hvis man som kontanthjælpsmodtager bliver anvist en arbejdsplads og der er rigtig dårlige vilkår og en rigtig dårlig arbejdsgiver, er det så i orden, at man siger: Nej, det er sgu for dårlige vilkår, det vil jeg ikke arbejde under?
Bent Bøgsted (DF), 2012-01-27:
Jamen med hensyn til det der med at søge arbejde er jeg ret overbevist om, at både hr. Christian Juhls og min påklædning er udmærket, når man skal ud at søge arbejde.
Jeg er sikker på, at hr. Christian Juhl sagtens kan få et arbejde her efter næste valg.
Ingen problemer i den sag.
Til det med tilpasning vil jeg sige, at der er visse ting, man er nødt til.
Man er nødt til at kigge på sig selv, når man skal ud at søge arbejde.
Man er nødt til at finde ud af, hvilken arbejdskultur virksomheden har.
Selvfølgelig skal man ikke tage et arbejde, hvis der er rigtig dårlige forhold i en virksomhed.
Selvfølgelig skal man ikke det.
Så er det andre tiltag, der skal til, og jeg har også tidligere sagt – under debatten tilbage i de tidligere år – at jeg ikke har noget imod, at en virksomhed lukker, hvis den simpelt hen har så dårlige og snuskede forhold, at det ikke er rimeligt.
I den forbindelse har jeg ingen problemer med det.
Så kan jeg ikke lige huske det sidste spørgsmål, men tiden er gået.
Christian Juhl (EL), 2012-01-27:
Nu kunne det da være spændende at spørge, om hr. Bent Bøgsted synes, at hans egen og min påklædning er god nok til, at vi kan søge arbejde.
Det kan jo hurtigt blive aktuelt, når man er herinde.
Men jeg tænker mere på, hvor meget man egentlig skal tilpasse sig, og om arbejdspladsen ikke også skal tilpasse sig vores krav, når vi kommer ud, f.eks. med hensyn til mindstelønninger og pension og ferieloven, der skal overholdes, og den slags.
Det er vel et gensidigt forhold, og man kan vel også tillade sig – hvis der skal være en smule balance i det, og hvis en arbejdsgiver er for ynkelig i sine tilbud – at sige: Nej tak, dig springer jeg over den her gang.
Så vil jeg gerne stille et sidste spørgsmål, hvis tiden er til det.
Hr. Bent Bøgsted sagde nemlig, at det er meget vigtigt for mennesker at have arbejde.
Har hr. Bent Bøgsted aldrig mødt mennesker i sin omgangskreds, der har taget arbejde, selv om det ikke kunne betale sig økonomisk?
Bent Bøgsted (DF), 2012-01-27:
Nu har jeg overhovedet ikke skåret alle over en kam, overhovedet ikke.
Det, jeg har sagt, er, at der er nogle, der må se på sig selv, når de skal ud at søge arbejde.
Og det er mange gange nogle, der går på kontanthjælp, der ikke sådan lige kigger på sig selv og på, hvordan de ser ud, når de skal ud at søge arbejde.
Det kan altså ikke hjælpe at komme i snavset tøj og med fedtet hår, når man skal ud at søge arbejde.
Så får man ikke job i en butik, det er helt sikkert.
Det er også vanskeligt i en produktionsvirksomhed.
Så det er ikke noget med, at jeg har skåret alle over en kam.
Christian Juhl (EL), 2012-01-27:
Jeg vil bare høre hr. Bent Bøgsted, om det er på grund af fedtet hår og slidte cowboybukser, at 200.000-300.000 er uden arbejde i Danmark.
Det kommer næsten til at lyde sådan, når man nu skal til at gøre noget mere for at tilpasse sig arbejdspladsen.
Bent Bøgsted (DF), 2012-01-27:
Jeg synes da, at det er helt fint, at der bliver taget hul på debatten om kontanthjælp, for der har da været problemer i al den tid, jeg kan huske kontanthjælpen har eksisteret.
Det er ikke så lang tid siden, jeg har snakket med en.
Hun har faktisk gået på kontanthjælp siden 1982 og på førtidspension fra 2007.
Det var der ikke bare under den borgerlige regering, altså VK-regeringen, men også i 1990'erne under Nyrupregeringen og i 1980'erne under Schlüterregeringen.
Der har været problemer med det her hele tiden, så det er da betimeligt, at der bliver taget hul på den debat og set på, om det kan gøres anderledes.