Brian Mikkelsen (KF), 2011-05-05:
Socialdemokratiet og Socialistisk Folkeparti har foreslået, at der nedsættes en kommission, som skal vurdere årsagerne til finanskrisen og sammenbruddet i den finansielle sektor.
Regeringen er fuldstændig enig i, at det er vigtigt at kende årsagerne til den alvorlige krise, som har ramt den finansielle sektor, og som samtidig præger sektoren og samfundsøkonomien.
I Danmark har krisen bevirket, at flere pengeinstitutter er kommet i problemer, og det har selvsagt givet anledning til at overveje, om der er forhold i regeringen og tilsynet med den finansielle sektor, som bør ændres.
Det er vores ansvar at sikre, at en tilsvarende krise ikke sker igen.
Når det er sagt, vil jeg sige, at jeg mener, at en stor del af områderne, som ønskes vurderet af kommissionen, allerede er afdækket i andres regi.
Allerede i forbindelse med bankpakke I i 2008 lavede vi en bred politisk aftale om, at man skulle se på en lang række forhold i den finansielle lovgivning, således at man hurtigt kunne lære af krisen.
I forlængelse heraf blev det med kreditpakken i 2009 besluttet – igen med bred politisk opbakning – at der skal ses nærmere på, hvordan institutterne fremadrettet kunne blive mere robuste.
Dette er blevet iværksat, og også internationalt og i EU-regi er der blevet iværksat større reformer af bl.a. Baselreglerne og det finansielle tilsyn.
Nationalbanken, Det Økonomiske Råd, forskningsverdenen og de økonomiske ministerier ser endvidere på årsager og opfølgning på den finansielle krise.
Hertil kommer, at det på nogle områder er for tidligt at konkludere på krisen og den finansielle stabilitet, ligesom vi endnu ikke kan se den fulde effekt af de mange initiativer.
Angående myndighedernes håndtering af sammenbruddene i bankerne er der iværksat grundige undersøgelser vedrørende Roskilde Bank og Amagerbanken.
Mere specifikt foreslår S og SF, at kommissionen skal vurdere årsagerne til den finansielle krise, herunder i hvilket omfang finanskrisen har været påvirket af rent danske forhold.
Det er derfor også på internationalt plan, at der skal ses på de bagvedliggende årsager til krisen, og at der skal findes løsninger til at undgå fremtidige kriser.
Det har givet anledning til analyser, drøftelser i en række internationale fora som EU, IMF, Baselkomiteen og G20.
På baggrund af analyserne er en række initiativer allerede sat i gang for at styrke reguleringen af og tilsynet med de finansielle virksomheder.
Ved at styrke tilsynet med den finansielle sektor på makroniveau er der etableret et europæisk udvalg, som overvåger den systemiske risiko i det finansielle system.
Vi har indgået en bred politisk aftale om forsvarlig aflønningspolitik i den finansielle sektor, der skal sikre, at finansielle virksomheders lønpolitik ikke fører til overdreven risikotænkning.
Vi arbejder på at skærpe reglerne for kapitaldækning og på at sikre, at pengeinstitutterne opbygger mere solide stødpuder i gode tider til at modstå tabene i dårlige tider.
Vi har også forbedret beskyttelsen af forbrugere og investorer, så de bl.a. får bedre information om låne- og investeringsprodukter.
I Danmark viser Finansiel Stabilitets undersøgelser af de overtagne nødlidende banker, at årsagen til bankernes problemer oftest ligger i en forfejlet udlånspolitik og i ledelsen.
Det har vi taget højde for, Finanstilsynet er blevet styrket, både i form af de værktøjer, som de kan anvende, og gennem flere ressourcer, f.eks. har Finanstilsynet nu også mulighed for at afsætte ledelsen i finansielle virksomheder, hvis den ikke er sin opgave voksen.
Som jeg sagde i indledningen, blev bankpakken og kreditpakken besluttet på baggrund af bred politisk opbakning.
Samtidig blev der med oprettelsen af Finansiel Stabilitet A/S indført en mulighed for – og igen som et sidste alternativ til konkurs – at afvikle nødlidende pengeinstitutter på en kontrolleret måde, som også sikrer, at privat- og erhvervskunder ikke med kort varsel får opsagt lån, dankort og betalingsservice m.v.
Kreditpakken bidrog til at normalisere kreditinstitutternes udlånspolitik og mindskede dermed risikoen for en selvforstærkende negativ spiral mellem den finansielle sektor og samfundsøkonomien i øvrigt.
Økonomi- og Erhvervsministeriet følger løbende udviklingen i forbindelse med kreditmuligheder i Danmark og drøfter finansieringssituationen med brancheorganisationerne.
Sammen med de initiativer, som er taget på baggrund af de eksisterende analyser og de erfaringer, vi har fra nødlidende danske banker, mener jeg, vi allerede er nået længere end den analyse, som S og SF ønsker kommissionen skulle udarbejde.
S og SF foreslår også, at kommissionen skal vurdere myndighedernes håndtering af krisen.
Ud fra et makroøkonomisk perspektiv mødte Danmark finanskrisen med et langt bedre udgangspunkt end de fleste andre lande, idet den offentlige gæld var bragt ned efter en række år med store offentlige overskud.
Det har i en tid, hvor usikkerheden omkring fremtidens økonomiske finansielle landskaber er usædvanlig stor, givet os bedre mulighed for at gribe ind med målrettede og nødvendige lempelser.
Det har sikret, at Danmark gennem krisen beholdt kræfterne til at gribe ind, når behovet opstod.
Når vi ser tilbage, ser vi, at den danske krisepolitik har været blandt de mest ekspansive, de mest offensive i Europa.
I forlængelse heraf blev der foretaget en advokatundersøgelse af Finanstilsynets og Økonomi- og Erhvervsministeriets departements rolle.
Ligeledes har Rigsrevisionen iværksat en uafhængig undersøgelse, som skal belyse årsagerne til sammenbruddet i Amagerbanken samt relationerne mellem Finanstilsynet, Finansiel Stabilitet A/S og Økonomi- og Erhvervsministeriets departement.
Endelig foreslår S og SF, at kommissionens vurdering af krisehåndteringen kan danne grundlag for eventuelle ændringer i lovgivningen og organiseringen af myndighedssamarbejdet med henblik på at iværksætte en bedre håndtering af fremtidige finansielle kriser.
Situationen er jo den, at der allerede er blevet strammet op i den finansielle regulering på baggrund af de analyser, som uafhængige eksperter og de økonomiske ministerier har foretaget.
Finanstilsynet er blevet styrket, både i form af de værktøjer, som kan anvendes, og gennem flere ressourcer.
Derudover er der blevet nedsat et udvalg, som undersøger organiseringen af det finansielle tilsyn i Danmark.
Så hvad er konklusionen?
Regeringen er helt enig i, at årsagerne til den finansielle krise er vigtige at få belyst.
Jeg mener, at den eksisterende afdækning af årsager og myndighedernes håndtering allerede er tilstrækkelig solidt belyst, og med det udgangspunkt mener jeg ikke, at behovet eller tiden er til at nedsætte en kommission som foreslået af S og SF i B 101.