runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Eigil Andersen (SF), 2010-02-25:
Først vil jeg gerne sige, at når jeg har sagt, at der er 6.000 mennesker om året i Danmark, der mister sygedagpengene, så er det Beskæftigelsesministeriets tal, jeg nævner, og det er, efter at man har brugt forlængelsesmulighederne.
Alligevel er der 6.000, der mister sygedagpengene.
Når man ser Dansk Folkepartis valgmateriale og ser, hvad der bliver sagt fra Dansk Folkepartis side, kan man se, at der bliver gjort et stort nummer ud af at være de svages og de syges fortalere.
Derfor er jeg dybt skuffet over Dansk Folkeparti.
En afskaffelse af varighedsbegrænsningen vil koste 200-300 mio. kr., og Dansk Folkeparti krævede 200 mio. kr. under finanslovforhandlingerne til det her område – man fik 30 mio. kr.
Tilbage er der altså 5.500, som Dansk Folkeparti ikke vil redde fra at miste sygedagpengene.
Er det at være de svages beskytter?
Bent Bøgsted (DF), 2010-02-25:
Jeg vil sige til hr. Lennart Damsbo-Andersen, at det jo også er derfor, Dansk Folkeparti har indført flere forlængelsesmuligheder i forbindelse med finansloven.
Vi har fået indført det, vi kunne få igennem, i finansloven.
Vi er et ansvarligt parti og er også nødt til at overholde finansloven.
Vi kan ikke bare gennemføre et forslag om 200 mio. kr. uden om en finanslov, det kan vi altså ikke, og det kunne hr. Lennart Damsbo-Andersens parti heller ikke, hvis det sad som støtteparti til en regering, det gør hr. Lennart Damsbo-Andersens parti ikke nu og kommer nok heller ikke til at gøre det i meget lang tid fremover.
Så selvfølgelig er vi ansvarlige, og selvfølgelig erkender vi også, at der stadig væk er nogle, der har problemer.
Men jeg erkender også, at nogle af disse problemer er skabt af de regler, som hr. Lennart Damsbo-Andersens parti indførte i forbindelse med den nye reform, der blev aftalt i 2001 – det var før regeringsskiftet.
Den reform trådte så godt nok først i kraft i 2003, men nogle af de skrappe regler om, hvordan man får tilkendt førtidspension eller fleksjob, er nogle regler, som Socialdemokratiet indførte dengang, og det giver også nogle problemer.
Derfor er det måske formålstjenligt at kigge på, hvordan det fungerer, også med hensyn til, hvordan kommunerne administrerer de regler.
Per Clausen (EL), 2010-02-25:
Jeg er meget glad for hr. Bent Bøgsteds bemærkninger om pension og fleksjob, for det er rart at høre, at der er nogle, som har forstået, at hovedproblemet ikke er, at det er for nemt at få adgang til et fleksjob og en pension, men at det i virkeligheden for mange er alt for svært.
Jeg er meget glad for, at den erkendelse i hvert fald findes hos Dansk Folkeparti.
Men det, jeg ikke helt forstår, er, at hr. Bent Bøgsteds i virkeligheden vigtigste argument – ud over at han ikke kan skaffe pengene – for, at der skal være en tidsbegrænsning, er, at hvis der ikke er en tidsbegrænsning, så vil kommunerne holde op med at gøre en indsats.
Jeg vil gerne spørge hr. Bent Bøgsted, om han synes, det er rimeligt, at man straffer mennesker, som falder ud af sygedagpengesystemet, fordi kommunerne svigter.
Var det så ikke mere interessant at se på, om den gulerod og den stok, som man har indført over for kommunerne, er effektiv nok i stedet for at lade det gå ud over de syge?
Bent Bøgsted (DF), 2010-02-25:
Det var absolut en mulighed.
Per Clausen (EL), 2010-02-25:
Jamen så synes jeg bare, at det skulle være udgangspunktet for at diskutere det her forslag videre.
Det kunne være, at man sagde: Vi kan godt afskaffe den her begrænsning, men så kan det godt være, at vi skal se på, om motivationen for kommunerne er stærk nok.
Så er vi også kommet der til, hvor vi sådan set enige om forslaget.
Så kan det være, at det, der står tilbage, er, at hr. Bent Bøgsted alligevel vil ende med at sige, at han og hans parti har indgået en finanslovaftale, og at han derfor ikke kan få det gennemført nu.
Men så er vi dog enige om, hvad der er målet, og det er da ikke så dårligt, at der er et flertal i Folketinget, som er enige om, hvad der er målet.
Erling Bonnesen (V), 2010-02-25:
Jo tak.
Nu er det jo altid den til enhver tid værende oppositions både ret og pligt at prøve at gå til tingene med lidt kritiske øjne.
Det, der bare kunne være ønskværdigt, var, at man prøvede at forholde sig til hele spekteret af det.
Nu har ordføreren så prøvet at kigge på en vis del af det med kritiske øjne, men så kunne det være helt rart, hvis SF's ordfører vil bekræfte – og det er det, jeg vil prøve at spørge ind til – at der gøres en massiv indsats.
Hvis man bliver syg i Danmark, kan man med de systemer, som eksisterer allerede i dag, regne med, at der gøres en massiv indsats for at prøve at hjælpe den, der bliver syg, så vedkommende forhåbentlig hurtigst muligt bliver rask og kommer tilbage på arbejdsmarkedet.
Det andet, det også kunne være rart at få bekræftet, er, at der ligger en lang række forlængelsesmuligheder, som kan kombineres, netop for at man kan få sat ind med den rigtige indsats.
Vil SF's ordfører bekræfte de fakta?
Eigil Andersen (SF), 2010-02-25:
Den drejer sig om, hvilken indtægt mennesker har, når de forlængelsesmuligheder, der er i sygedagpengeloven, er opbrugt.
Sagen er, at for de 6.000, jeg har omtalt, er forlængelsesmulighederne brugt, og det gælder også for de eksempler, jeg nævnte før.
Jeg kan da nævne et eksempel mere: En kvindelig butiksassistent med arbejdsbetingede nakke- og rygproblemer har heller ikke en eneste krone at leve af.
Og en lægesekretær på 50 år, som har fået en blodprop, er frataget sin indtægt.
Bent Bøgsted (DF), 2010-02-25:
Tak, hr. formand.
Med hensyn til det her med varighedsbegrænsningen har det tidligere vist sig, at hvis ikke der er en varighedsbegrænsning, har kommunerne ikke travlt med at få hjulpet de syge tilbage på arbejdsmarkedet.
Man har ikke travlt med at gøre en indsats.
Det var det, der gik galt i Sverige, og derfor har de indført en varighedsbegrænsning derovre.
Det har ellers været rost, at Sverige ikke havde nogen varighedsbegrænsning.
Det ved jeg er blevet fremført tidligere her i Folketinget.
Så indfører Sverige en varighedsbegrænsning, fordi det gik helt galt.
De kunne slet ikke styre det derovre.
Man kan så ikke helt sammenligne systemerne, for her i Danmark har vi flere forlængelsesmuligheder.
Det er jo noget nyt.
I Sverige skal de til at tænke på, hvordan de så vil bygge det op derovre.
Men det er bare et eksempel på, hvor galt det kan gå, hvis man bare fjerner varighedsbegrænsningen sådan uden videre.
Så skal man have førtidspension, eller man skal have tilbudt et fleksjob, hvis det er det, man kan klare.
Det behøver ikke at være sådan, at det er 7-8 arbejdsprøvninger, man skal igennem, sådan som vi i nogle tilfælde ser det.
Det kan godt gøres hurtigere.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2010-02-25:
Jamen nu taler ordføreren jo udenom igen i stedet for at forholde sig til den virkelighed, vi har i dag.
Vi har hvert år 6.000 mennesker, der mister deres sygedagpenge, som det er nu, og 1.000 af dem mister deres forsørgelsesgrundlag fuldstændigt.
Det har jo ikke noget at gøre med, hvad der blev besluttet i 1995-96.
Det er den virkelighed, som de mennesker står med nu, og som vi med det her forslag ønsker at gøre noget ved.
Vi har forstået, at der er mennesker, der har det skidt i det her land, fordi de mister forsørgelsesgrundlaget.
Det håber jeg også at Dansk Folkeparti vil forstå, og jeg vil godt appellere til ordføreren om, at han så også kommer med en positiv melding her fra talerstolen.
Bent Bøgsted (DF), 2010-02-25:
Jamen altså, når hr. Lennart Damsbo-Andersen siger det, kan man jo undre sig over, at den socialdemokratiske regering i 1995-96 fjernede muligheden for ubegrænset at kunne få sygedagpenge på det offentlige område.
Det gjorde den dengang.
Det var under den tidligere Nyrupregering, man indførte en varighedsbegrænsning på sygedagpenge på det offentlige område.
Jeg ved godt, at det på det private område skete tilbage i 1990, det var under Schlüterregeringen, og hvad der skete dengang, ligger før min tid i politik, men det skulle ikke undre mig, hvis Socialdemokratiet også stemte for det dengang.
Tak, hr. formand.
Jamen altså man kan jo se på det på den måde, at man ser på, hvad Dansk Folkeparti har fået igennem: Vi har fået en forlængelsesmulighed igennem i 2007, i 2009 og nu i 2010
Og så kan man spørge hr. Eigil Andersen: Hvad har SF fået igennem?
Ikke noget som helst.
SF har til gengæld været med til at lave de stramme regler, der gør, at der er mange, der falder for tidsgrænsen, fordi de ikke kan nå at blive færdige med arbejdsprøvningen til tiden, inden det bliver afklaret, om de kan få førtidspension og fleksjob. De stramme regler, der ligger der med hensyn til førtidspension, har SF været med til at indføre. Dansk Folkeparti har til gengæld lempet her.
Det er rigtigt, at vi ikke kunne komme igennem med 200 mio. kr. i finansloven, og det skyldes måske, at regeringen fattes penge.
Det er det, vi har hørt finansministeren være ude at sige: Der skal strammes op, og der er ikke så mange penge til rådighed.
Men Dansk Folkeparti har faktisk fået flere forlængelser igennem i de sidste tre finanslove, og vi er egentlig ret tilfredse med, at vi trods alt har fået noget igennem, modsat hvad SF har fået.
Eigil Andersen (SF), 2010-02-25:
Det er sådan, hvad jeg også har nævnt tidligere, at der ud af de 6.000 er 1.000-2.000, som havner på 0,0 kr., fordi de havner i det sorte hul, hvor de ikke engang har ret til kontanthjælp, når de mister deres sygedagpenge – og det er så på grund af ægtefælleindtægt og det, at man bor i ejerbolig.
Synes Dansk Folkeparti, at det er at være de svages beskyttere, at man i Danmark efterlader 1.000-2.000 mennesker om året uden sygedagpenge og uden kontanthjælp, altså med 0,0 kr.?
Bent Bøgsted (DF), 2010-02-25:
Jeg kan sige så meget, at Dansk Folkeparti da selvfølgelig er et ansvarligt parti, og vi har en finanslovaftale, som vi skal leve op til.
Vi har vores ønsker med i finanslovforhandlingerne, og i forhandlingerne om den her finanslov havde vi et ønske på 200 mio. kr. med, som vi gerne ville have haft igennem, men det kunne vi ganske rigtigt ikke få, og det beklager vi meget.
Vi har fået noget med – hvad er det nu? – 30 mio. kr. den her gang, og vi vil fortsætte med at arbejde på at lave forbedringer.
Det er jo med til at gøre, at det ikke fungerer helt – der er nogle, der bliver smidt af – og så er det også sådan, at kommunerne rundtomkring agerer på forskellig måde.
Morten Østergaard (RV), 2010-02-25:
Så hr. Bent Bøgsted kan tilsyneladende ikke finde ud af, om det fungerer eller det ikke fungerer, for hr. Bent Bøgsted taler om, at det fungerer udmærket med de regler, vi har i dag, men det fungerer så alligevel ikke, for det skal vi kigge på i førtidspensionsreformen og i forhold til fleksjob.
Men alligevel må hr. Bent Bøgsted være enig i, at der er nogle, der falder ned mellem stolene.
Vi kigger på og har længe ønsket at diskutere førtidspensionsreformen, og det får vi så måske en lejlighed til nu.
Men det, jeg vil spørge hr. Bent Bøgsted om, er, om ikke også Dansk Folkeparti står ved det forlig, vi har lavet om indsatsen på sygedagpengeområdet, og derved erkender, at der ingen sammenhæng er mellem den indsats, der gøres, og varighedsbegrænsningen.
Det er den sammenhæng, der er med indsatsen.
Det har intet som helst med varighedsbegrænsningen at gøre.
Bent Bøgsted (DF), 2010-02-25:
Selvfølgelig står Dansk Folkeparti ved den aftale, der er om indsatsen i forbindelse med sygefravær.
Den står vi fuldt ud ved – det er klart – lige så vel som at De Radikale står ved den.
Det er helt sikkert, der er ikke noget der.
Men jeg vil sige vedrørende indsatsen over for de syge, når de skal bedømmes og igennem arbejdsprøvning, med hensyn til om de skal have førtidspension, eller de skal have fleksjob, eller de kan komme tilbage på arbejdsmarkedet – det var de skrappe regler, der blev lagt ind, dengang førtidspensions- og fleksjobreformen blev lavet – at man måske skulle se på, hvor mange arbejdsprøvninger kommunerne trækker dem igennem der.
Jeg tror, at der langt hen ad vejen sker nogle unødige arbejdsprøvninger – altså arbejdsprøvninger, der ikke er behov for.
Jeg er ikke sikker på, det er nødvendigt at lave syv til otte arbejdsprøvninger af 3 måneders varighed af dem, der er syge.
Morten Østergaard (RV), 2010-02-25:
Da hr. Bent Bøgsted ikke er bundet af førtidspensionsaftalen, kan Dansk Folkeparti jo stille alle de forslag, Dansk Folkeparti ønsker, om vilkårene for førtidspension og fleksjob.
Men det, jeg mangler en erkendelse af, er, at der altså ikke er nogen sammenhæng mellem den indsats, der skal gøres over for den syge, og så varighedsbegrænsningen.
Den aftale, vi har lavet om en aktiv indsats over for sygemeldte, har ingen sammenhæng med varighedsbegrænsningen, fordi det handler om, at der efter 10 uger – altså længe før varighedsbegrænsningen sætter ind – skal gøres en aktiv indsats, og hvis ikke kommunerne gør det, bliver de ramt på refusionen.
Der er det så, at man spørger sig selv: Når man nu har lavet sådan nogle skrappe regler, der sørger for, at der er en aktiv indsats allerede fra den tiende uge, hvorfor skal man så have en varighedsbegrænsning, hvis eneste resultat er, at de, som den aktive indsats ikke har virket på, mister deres indtægtsgrundlag?
Det kan da ikke være en socialt afbalanceret politik, det kan da ikke være Dansk Folkepartis politik, at det her skal opretholdes, når man har en forsikring om en aktiv indsats, og at man så vil have sådan et system kørende, der alene tjener til at fjerne folks indtægtsgrundlag, når de er syge.
Bent Bøgsted (DF), 2010-02-25:
Det er da rigtigt, at sygefravær medfører, at der gøres en indsats her og nu over for den syge, men det ændrer jo ikke ved, at hvis der er nogle, der går og er syge i meget lang tid, som der er nogle der er, så skal man have afklaret, om de skal have en førtidspension, eller om de skal have et fleksjob, eller om de kan komme tilbage på arbejdsmarkedet.
Det har jo ikke noget med aftalen om sygefravær at gøre.
Det er fuldstændig rigtigt.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2010-02-25:
Lige meget hvor man kigger i materiale fra Dansk Folkeparti, når man ser annoncer, så ser man, at partiet fremstår, som om det er de svages beskytter, som det også tidligere blev nævnt her, og så kan det jo godt undre mig, at når vi så har en debat som den, vi har i dag, hvor Dansk Folkepartis ordfører, hr. Bent Bøgsted, har chancen for at stille sig op og virkelig være de svages beskytter, så taler ordføreren udenom i stedet og begynder at snakke om førtidspension og om, hvor mange gange man skal aktiveres osv. Det her handler jo slet ikke om det.
Det her handler jo om, at der i det her land rent faktisk er flere end 1.000 mennesker, der ryger i det, som vi kalder for det sorte hul, som fuldstændig mister indtægtsgrundlaget.
Folk, der er syge, mister de penge, den indtægt, som de har.
Og hvis ikke de er svage mennesker, så ved jeg ikke, hvad de er.
Det burde jo netop være dem, som Dansk Folkeparti går ind og beskytter.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2010-02-25:
Det er jo gået tilbage med andelen af unge, der gennemfører en ungdomsuddannelse.
Der er godt nok mere end 95 pct., der starter på en uddannelse, men der er altså et tårnhøjt frafald.
Det er klart, at vi skal mindske det frafald, men det er også meget vigtigt at sikre, at der er uddannelsestilbud til alle unge og også til dem, der ikke kan tage en ordinær ungdomsuddannelse.
Regeringen nedlagde i 2002 den fri ungdomsuddannelse, som ellers var et alternativt uddannelsestilbud.
Fleksuddannelsen er også inspireret heraf, men den skal altså ikke være et rejsetilbud til ressourcestærke unge, som den fri ungdomsuddannelse jo blev kritiseret for at være og et eller andet sted også var.
Den her fleksuddannelse skal være målrettet de unge, der ikke har kompetencerne til en ordinær ungdomsuddannelse, og det er meget vigtigt, at der bliver visiteret til den her uddannelse fra UU-vejledningscentrene.
Målet er at sikre, at ingen unge bliver tabt mellem to stole, og at der er et uddannelsestilbud til alle unge.
For det andet har det nuværende individuelle uddannelsesforløb ikke et officielt samlende navn, og det er derfor svært at markedsføre det som en attraktiv og kompetencegivende uddannelsesvej for de unge, der ikke klarer den ordinære uddannelsesvej.
For det tredje har især den målgruppe, som de individuelle forløb er rettet mod, brug for en fast ramme, en social basis sammen med andre unge, hvilket de får igennem klassefællesskabet.
Og endelig for det fjerde har de brug for, at der er gennemgående professionelle voksne.
De her behov skal sådan en fleksuddannelse kunne opfylde.
Der er i dag rigtig meget kamp om de forskellige kommunekasser og uddannelseskasser, og det gør det ret svært at lave et samlet tilbud til de unge.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2010-02-25:
Men når nu jeg lytter til SF's måde at præsentere beslutningsforslaget på, får det mig alligevel til at sidde og undre mig, og derfor vil jeg gerne bede SF om at tydeliggøre, præcis hvilke uddannelser SF kan pege på af dem, vi har i dag, der ikke drager omsorg for, at de unge mennesker kommer igennem en ungdomsuddannelse.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2010-02-25:
Nu spørger Venstres ordfører, hvorfor det skal være nødvendigt.
Det kunne måske være nødvendigt, fordi kun 39 pct. af alle skolerne har gennemført de fire faser af de undervisningsmiljøvurderinger, de skulle lave.
Det kunne være, at det var derfor, at det var nødvendigt med hjælp og støtte og vejledning til, hvordan man skulle gøre det her.
Det kunne jo være, at det var derfor, at man havde lyst til at sikre børns og unges trivsel i deres hverdag på skoler og uddannelsesinstitutioner, når alt, alt for mange skoler og uddannelsesinstitutioner altså ikke følger lovgivningen.
Det kunne være, det var derfor, at man havde lyst til med en ganske, ganske lille paragrafændring, som ikke har nogen bureaukratiske konsekvenser, at sikre, at DCUM kommer på banen for at hjælpe de institutioner.
Det er lige præcis dét.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2010-02-25:
En opfølgning på spørgsmålet kunne så være, at jeg sagde, at jeg da derfor synes, det lyder meget interessant, at ministeren tilbyder at tage en dialog, og at ministeren går ind og siger: Lad os da kigge på, hvad meldingerne egentlig kommer ind med.
Så får jeg alligevel lyst til at bringe et eksempel ind, selv om jeg jo må indrømme, at det er 5 år siden, jeg blev valgt ind i Folketinget.
Men jeg hørte jo til en af de skoler, som ikke lavede undersøgelsen.
Og hvorfor gjorde vi ikke det?
Det gjorde vi ikke, fordi byggeplanerne lå på bordet, og derfor lavede vi ikke undervisningsmiljøplanerne færdig.
For vi skulle jo til at lave alle undervisningslokaler om: Vi skulle netop til at lave den udsugning, vi skulle krydse af vi ikke havde, og vi skulle også til at lave et andet vinduesparti, så der var det luxtal inde i lokalet, som der skulle være, og vi skulle til at ændre lamperne.
Hvis vi havde afleveret den, var den helt ude og overskride alle ting, men i løbet af 2½ år var skolen bygget om.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2010-02-25:
Den bliver ganske kort.
Skal vi være enige om, at det nok ikke forholder sig sådan, at alle de skoler, som ikke har afleveret undervisningsmiljøvurderingen, er i gang med at bygge om?
Skal vi være enige om, at der nok er nogle andre årsager til, at de her ikke kommer ind, end at man er i gang med en stor ombygning, der gør, at skolerne kommer i orden?
Det er et spørgsmål, man kan svare ja eller nej til.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2010-02-25:
Fru Johanne Schmidt-Nielsen har ikke svaret, jeg har ikke svaret.
Det kan ikke vides, om det er sådan, det forholder sig.
Nede på min plads ligger den sidste nye fine rapport fra DCUM, som indeholder utrolig mange gode historier og fortællinger om, hvor de har været henne, hvad de har lavet, hvem de har interviewet, hvad børnene har sagt, hvad forældrene har sagt, hvordan mange forældre har brugt lige netop det redskab som en øjenåbner, så de efterfølgende måske kunne se, at der er nogle ting, de kan gøre uden at skulle ændre ret meget, men som bare kan hjælpe utrolig meget.
Det behøver DCUM ikke efterfølgende at gå ud at kontrollere.
Jeg synes, det er rigtig godt, at de bruger den formidlingsmåde og vej, som de gør.
De afholder også nogle utrolig spændende konferencer.
Inden jeg blev valgt ind i Folketinget, deltog jeg selv i nogle af dem, fordi jeg på vores skole var en af dem, der havde medansvaret for, at vi fik lavet det allerbedste undervisningsmiljø, der kunne lade sig gøre.
Jeg synes altså, at det gennemsyrer den gode rapport, som vi har fået, at der er rigtig mange veje, og jeg kan ikke se, hvorfor det skal være nødvendigt efterfølgende at komme med sådan et kontrolorgan.
Det er meget bedre, som det er nu.
Det fungerer, og kommunerne er godt tilfredse.
Marlene Harpsøe (DF), 2010-02-25:
Beslutningsforslaget, som vi her har til første behandling, er fremsat af venstrefløjen i Folketinget.
Hvis dette beslutningsforslag blev vedtaget, ville det betyde, at Dansk Center for Undervisningsmiljø ville få ret til at besøge uddannelsessteder og skoler samt påtale skolernes mangler og indgå i en dialog med kommunerne om en opfyldelse af lovens formål.
Med andre ord ville Dansk Center for Undervisningsmiljø gå fra at være rådgivende organ til at være et kontrollerende organ.
Intentionen med forslaget her er udmærket, for intentionen er jo at sikre, at kommunerne lever op til de regler, som findes i loven om undervisningsmiljø.
Det er en intention, som man absolut ikke kan være uenig i.
I dag er det uddannelsesstedets ejer, dvs. oftest kommunen, der har ansvaret for, at undervisningsmiljøloven overholdes.
Det er beklageligt, at undervisningsmiljøloven ikke altid bliver efterlevet, men dette beslutningsforslag er ikke løsningen i Dansk Folkepartis øjne.
For dette beslutningsforslag vil sådan set ikke betyde andet, end at Dansk Center for Undervisningsmiljø kan påtale mangler og indgå i en dialog med kommunerne om forpligtende handlingsplaner.
Det burde kommunerne altså selv kunne finde ud af uden Dansk Center for Undervisningsmiljøs mellemkomst.
Men for at komme tilbage til udgangspunktet vil jeg sige, at intentionerne om, at skolerne skal leve op til undervisningsmiljøloven, er rigtige, og i Dansk Folkeparti kan vi ikke forestille os, at nogen partier i Folketinget kan være imod den intention.
Men dette forslag er ikke det rigtige.
Vi har i Dansk Folkeparti noteret os, at undervisningsministeren vil tage fat i Kommunernes Landsforening, med henblik på at Kommunernes Landsforening bidrager til at sikre, at lovgivningen bliver overholdt.
I udvalgsbehandlingen vil Dansk Folkeparti stille uddybende spørgsmål til undervisningsministeren om, hvorvidt vi kan få en løbende afrapportering af, hvad status er i den her sag, så vi kan følge forløbet tæt og sikre os, at der kommer noget ud af den dialog med Kommunernes Landsforening.
For det skulle der selvfølgelig allerhelst, også af hensyn til de børn, som går i de skoler, hvor der er problemer med undervisningsmiljøet.
Alle partier vil jo sådan set bare gerne have, at kommunerne overholder loven, men vi mener ikke i Dansk Folkeparti, at dette beslutningsforslag er en rigtig løsning, og derfor kan vi i Dansk Folkeparti ikke støtte beslutningsforslaget.
Marianne Jelved (RV), 2010-02-25:
Hvor lang en frist vil Dansk Folkeparti give, før vi kommer op på, at alle skoler opfylder loven?
Marlene Harpsøe (DF), 2010-02-25:
Jeg håber selvfølgelig, at dialogen vil medføre, at der hurtigt sker noget, men samtidig må vi jo også anerkende, at vi har mange kommuner i Danmark, som selvfølgelig er under Kommunernes Landsforening, men vi håber selvfølgelig, at det kan ske hurtigt.
Helt konkret
hvor lang frist der skal være, vil jeg ikke give et klart svar på.
Samtidig vil jeg sige, at jeg også under udvalgsbehandlingen vil stille spørgsmål til undervisningsministeren og bede ministeren om at komme med en løbende afrapportering om, hvordan det går med dialogen med Kommunernes Landsforening og dermed også med det endelige mål, nemlig at kommunerne lever op til undervisningsmiljøloven.