runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lone Loklindt (RV), 2014-11-04:
Jamen jeg er da noget overrasket over den drejning, den her debat tager.
Det er jo sådan, at når man har et jagttegn, har man sådan set også forpligtet sig på at indberette, hvad man har nedlagt af bytte.
Jeg synes, det er udtryk for en stor mistillid til jægerne at mene, at de kunne finde på at indberette noget helt forkert.
Det er klart, at de måske kan huske forkert, men at mene, at de ligefrem med vilje skulle gå ind og indberette noget forkert, synes jeg da er en mærkelig tilgang.
Danmarks Jægerforbund siger selv, at jægerne arbejder efter en devise, der hedder: mest mulig jagt, mest mulig natur.
Jeg vil gerne høre hr. Villum Christensen, om det ikke er noget af det, der lige præcis understøttes her, ved at man får data, så man reelt kan styre bestandene bedre og være sikker på, at der er de jagttider, som der egentlig er baggrund for.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2014-11-04:
Jeg er kun meget glad for, at vi får bekræftet og understreget igen og igen, at det med antallet betyder noget, altså i forhold til hvor mange Danmark kan magte at tage imod.
Det synes jeg bare er rigtig godt, og det skal vi slet ikke slås om.
Det, jeg spurgte om, var, om det var korrekt, hvad statsministeren sagde om, at man nu med de ændringer, der kommer, gik så langt, man kunne, i forhold til konventionerne, eller om vi godt kan gå længere, hvis man politisk ønsker det.
For vi får jo altid revet i næsen, at hvis vi vil noget på asylområdet, at hvis vi vil stramme på reglerne, f.eks. i forhold til familiesammenføring, så forbryder vi os mod eller kommer tæt på eller på kanten af konventionerne; eller hvad man nu bruger at sige.
Derfor er det jo interessant at vide, om regeringen rent faktisk er gået så langt, som man kan, inden for konventionerne, eller om man har lagt en politisk vurdering ind, der gør, at man ikke går så langt, som man må.
Statsministeren siger i oktober, og jeg citerer: Vi har gjort det, vi kan, inden for konventionerne.
Og jeg citerer videre: Det her er det, vi kan gøre, hvis vi samtidig skal overholde de regler og konventioner, som Danmark skal overholde.
Det fastslog statsministeren.
Så vil jeg bare gerne vide: Er det korrekt?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-11-04:
Vi har hele tiden søgt at holde os inden for de internationale regler, og derfor har vi lagt en stramning frem, som vi mener holder sig inden for de internationale regler, og som vi i øvrigt mener er rimelig og i orden.
Jeg skal ikke udtale mig om, hvorvidt man kan gå videre.
Vi har lagt nogle regler frem, som vi mener holder sig inden for de regler, som vi gerne vil holde os inden for, og som vi i øvrigt politisk vurderer er i orden for de mennesker, det handler om.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2014-11-04:
Jeg skal ikke forholde mig til, om vi kan gå videre.
Altså, vi taler om et citat fra Berlingske Tidende i dag.
Jeg tror, at statsministeren garanteret er briefet godt om det af sine dygtige embedsfolk.
På spørgsmålet om, hvorvidt der skal gøres yderligere, når der nu kommer flere til Danmark, fordi antallet nemlig betyder noget – som vi jo er enige om, har jeg fået konstateret i starten af spørgetimen – er statsministeren citeret for i oktober måned at sige, at man har gjort det, man kan, inden for konventionerne.
Det her er det, man kan gøre, hvis man samtidig skal overholde de regler og konventioner, som Danmark skal overholde.
Jeg kan da ikke læse det anderledes, end at statsministeren her siger, at nu er vi gået så langt, vi kan.
Så spørger jeg statsministeren: Er det korrekt, er statsministeren på rette spor her?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-11-04:
Selvfølgelig er det da en politisk vurdering, hvilket forslag vi lægger frem i Folketinget.
Vi skal holde os inden for reglerne.
Det mener vi bestemt vi gør.
Der er to forskellige regelsæt, alt efter om man er individuelt forfulgt eller ikke er det, og det har været vigtigt for os hele vejen igennem at være sikre på, at vi holder os til reglerne.
Og vi håber, Dansk Folkeparti vil støtte det.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2014-11-04:
Norge har anerkendt Palæstina som selvstændig stat, og Sverige har netop med den nyvalgte svenske regering valgt at anerkende Palæstina.
Vi er nu oppe på ni EU-lande, der har anerkendt Palæstina som selvstændig stat, men Danmark tøver stadig væk.
En dansk anerkendelse af Palæstina ville ellers være et ret vigtigt rygstød for palæstinenserne og formentlig også presse parterne til forhandlingsbordet.
Hidtil har Danmarks og den danske regerings begrundelse været, at vi ikke vil gå enegang med anerkendelse.
Men nu er vi oppe på ni EU-lande, der anerkender Palæstina som selvstændig stat.
Den nyudnævnte socialdemokratiske udenrigsminister i Sverige, Margot Wallström, begrunder den svenske beslutning med følgende: »Det er et vigtigt skridt, som bekræfter palæstinensernes ret til selvbestemmelse«.
Hun påpeger, at anerkendelsen af en palæstinensisk stat netop vil bidrage til, at israelere og palæstinensere kan leve i fredelig sameksistens.
Og det er et vigtigt og det er et ret modigt politisk signal fra den svenske regering, for hvis vi nogen sinde skal sikre varig fred mellem Palæstina og Israel, skal parterne ligestilles.
Derfor vil jeg gerne spørge statsministeren: Hvor er det, at den nyudnævnte udenrigsminister i Sverige, Margot Wallström, og den socialdemokratisk ledede regering i Sverige tager fejl?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-11-04:
Jeg skal ikke sige, at jeg er helt sikker, men jeg tror altså ikke, at Norge har anerkendt Palæstina.
Jeg var sammen med den norske statsminister i sidste uge, og det mener jeg altså ikke de har gjort.
Men lad det nu ligge.
Svenskerne har anerkendt Palæstina, og det har de gjort her for nylig.
Jeg har også haft lejlighed til diskutere det med den svenske statsminister, og bundlinjen her er jo, at vi er enige om målene.
Vi ønsker en tostatsløsning, og vi ønsker en forhandlet løsning på konflikten.
Men som tingene er nu, har regeringen meget vanskeligt ved at se, at vi skulle komme tættere på en tostatsløsning og i øvrigt fredelige forhold i regionen ved at anerkende Palæstina.
Så det har vi ikke tænkt os at gøre.
Det stammer i øvrigt fra regeringsgrundlaget, hvor SF som bekendt var med.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2014-11-04:
Jo, Norge anerkendte Palæstina, da Stoltenberg sad i regering i Norge.
Så jo, Norge er på det spor, og det er Sverige nu også.
Nu er det Danmark, der halter bag vores nordiske kollegaer.
Jeg kan så forstå på statsministeren, at vi er enige om endemålet.
Det var også det, vi havde indskrevet i regeringsgrundlaget.
Men når man nu flytter sig i Norden, og når ikke mindst Sverige flytter sig, et meget markant og modigt skridt, vil jeg bare spørge: Jeg kan forstå på statsministeren, at hun gerne vil derhen, men at hun ikke vil tage nogen skridt, så hvor er det i den nuværende proces, vi kan se der er fremskridt, som betyder noget for den såkaldte fredsproces i Mellemøsten?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-11-04:
Jeg kunne jo, når fru Pia Olsen Dyhr argumenterer med, at der er så mange stater, som har anerkendt Palæstina, spørge tilbage: Hvordan hjælper det i forhold til en tostatsløsning?
Ikke særlig meget.
Der er mange ting, der skal falde på plads i forhold til en tostatsløsning.
Man har f.eks. en terrororganisation som Hamas, som skal afsværge at bruge våben i forhold til Israel, og som skal anerkende Israel som stat.
Så der er altså flere ting, der skal på plads, for at man kan få en tostatsløsning.
Man har et Israel, som skal være langt mere tilbageholdende med bosættelser, end de er i øjeblikket.
Så det er jo mange flere skridt, end at man blot anerkender Palæstina og så tror, at det er vejen til en tostatsløsning.
Jeg er enig med svenskerne om målet.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2014-11-04:
Jeg tror, sommerens meget blodige konflikt i hvert fald har rystet os i SF, men jeg tror sådan set også, at det internationale samfund er blevet opmærksom på, at der er nødt til at ske noget mere.
Vi kan ikke vente og sidde på hænderne.
Jeg mener også, at det er en af begrundelserne for, at Sverige tager det her skridt, og jeg mener, regeringen burde følge trop.
Vi er simpelt hen nødt til at bruge alle diplomatiske muligheder for at presse Israel og Palæstina til forhandlingsbordet.
Vi er nødt til at vise Israel meget klart, at tålmodigheden også løber ud for de bosættelser, de er i gang med.
Og så må vi puste nyt liv i fredsforhandlingerne.
Et element kunne være at kigge på at suspendere EU's handelsaftale med Israel, fordi Israel jo på ingen måde opfylder den del af frihandelsaftalen, der handler om menneskerettighederne.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-11-04:
Jeg tror, det er rigtig vigtigt at huske på i den her diskussion, at der ikke er nogen, der er uenig i, at vi skal have en tostatsløsning.
Der er heller ikke nogen, der er uenig i – det tror jeg i hvert fald ikke, og vi har igennem lang tid har gjort det klart – at de israelske bosættelser er ulovlige, og vi mener, de strider mod folkeretten.
Så alt det skal jo siges, og det er vores udenrigsminister også i gang med lige netop nu nede i Israel.
Så alle de her ting skal jo på bordet.
Men jeg er ikke overbevist om, at det at anerkende Palæstina vil være den rigtige vej til at løse denne udfordring.
Derfor kan jeg sagtens se det sympatiske i at diskutere det her og have det synspunkt, men det, jeg er optaget af, er reelt at kunne skabe en tostatsløsning, som holder i virkeligheden, reelt at kunne skabe fred i regionen, og der er jeg ikke overbevist om at anerkendelsen af Palæstina er det rigtige spor.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2014-11-04:
Det var jo simpelt hen ikke et svar, fru statsminister.
For der blev spurgt: Skal Danmark arbejde for, at handelsaftalen med Israel bliver suspenderet, så længe Israel ikke lever op til deres del af aftalen, nemlig at overholde menneskerettighederne?
Og det gør Israel ikke.
Det vil jeg egentlig godt have et svar på.
Men det, jeg kom herop for at spørge om, var om dagpenge.
De her mange mennesker er jo ikke bare et tal.
Det er rigtig levende mennesker, som har rigtige familier, og for manges vedkommende er de havnet i en meget, meget ulykkelig situation.
Nogle er faldet ned på en markant lavere ydelse, andre står helt uden indkomst.
Det er med andre ord tydeligt, at højrefløjens dagpengereform har fejlet totalt, og at den har haft rigtig mange ofre.
Det er mennesker og familier, som jeg ikke synes vi kan være bekendt at svigte.
Både statsministeren og regeringen siger, at de vil afvente Dagpengekommissionen.
Men de arbejdsløse, som ryger ud af dagpengesystemet nu, kan jo altså ikke betale husleje med en kommission.
Derudover drejer det sig jo ikke alene, om jeg så må sige, om de mennesker, som falder ud af systemet.
Det drejer sig om trygheden for alle lønmodtagere i Danmark, fordi trygheden bliver undergravet for lønmodtagerne, når frygten for at miste jobbet vokser.
Det gør den selvfølgelig, når man har fået skabt et dagpengesystem, som desværre er så hullet, som det er.
Det er et forslag, der er til behandling her i Folketingssalen lidt senere i dag.
men nu
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2014-11-04:
Jeg fik stadig væk ikke svar på spørgsmålet om Palæstina, altså spørgsmålet om, hvorvidt man skal opsige handelsaftalen med Israel, så længe Israel ikke overholder deres del af aftalen, nemlig det om menneskerettighederne.
Men jeg lader det ligge, for jeg tror ikke, der kommer et svar.
Jeg vil vende tilbage til det spørgsmål, jeg stillede om dagpenge, for jeg må sige, at jeg synes, at der har været mange og også skiftende forklaringer fra statsministerens side på, hvorfor man ikke gør noget ved det her problem.
Før valget sagde statsministerens parti, at man var imod dagpengereformen.
Efter valget accepterede man den her reform, fordi der var flertal for den, eftersom De Radikale har været med til at indgå aftalen om den.
Men det flertal har jo ændret sig nu, fordi Dansk Folkeparti tilsyneladende er kommet på bedre tanker, så den forklaring duer jo altså ikke mere.
Nu har man så en forklaring, der handler om, at fordi det står i regeringsgrundlaget, kan man ikke løse problemet, så kan man ikke ændre reformen, så må man lave en kommission engang på et senere tidspunkt.
Men helt ærligt: Vi kan vel være enige om, at der har stået mange ting i det regeringsgrundlag, som man har ændret hen ad vejen: bedre barselsrettigheder til fædre kunne være et eksempel.
Så jeg spørger igen: Hvorfor så ikke også ændre regeringens politik?
Som sagt: Højrefløjens dagpengereform, hr. Lars Løkke Rasmussens dagpengereform har fejlet totalt.
Ansvarlige politikere forholder sig vel til virkeligheden, når virkeligheden ændrer sig.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2014-11-04:
Tak for det, formand.
Jeg er jo en af dem, der virkelig har set frem til det her og glædet mig til at komme i gang igen med spørgetimerne.
Jeg tror, at det er helt tilbage til maj måned eller noget lignende, siden vi havde en spørgetime sidst.
Det har været uendelig lang tid.
Sådan kan det være, også fordi der jo er så meget, jeg gerne vil vise mig konstruktiv i forhold til.
Det har jeg jo anledning til, fordi der også er sket noget igennem de senere måneder.
Så kan vi have forskellige vurderinger af, hvad man skal gøre, og hvad der er for højt, men at vi grundlæggende har en enighed her, også om, om de regler, vi har, faktisk betyder noget i forhold til, hvor mange der kommer hertil.
Det er jo regeringens justitsminister, der er kommet med det her begreb asylshopping.
Vi har talt for i lang tid, at der er asylshopping rundtomkring i Europa, med hensyn til hvor man skal lande og søge asyl.
må regeringens logik jo også være.
Det vil jeg også gerne kvittere for, og det synes jeg er rigtig godt.
Det, der så er afgørende, er selvfølgelig, hvad vi kan gøre, hvor langt vi kan gå.
Det, statsministeren gav udtryk for midt i oktober, da hun forholdt sig til de her stramninger eller de her ændringer, der så kommer, var, at så gjorde vi også det, man kunne i Danmark, så gjorde vi det, vi kunne gøre inden for vores konventionsforpligtelser.
Derfor er mit spørgsmål til statsministeren: Tog statsministeren fejl, da hun midt i oktober sagde, at vi gik så langt, vi kunne, i forhold til konventionsbestemmelserne?
Er det ikke rigtigt, at hvis vi ønsker det politisk, kan vi godt gå længere, så kan vi godt gøre det, som jeg tror rigtig mange danskere gerne vil, nemlig sikre, at der kommer færre til Danmark, så dem, der kommer, kan vi tage os af, men at de fleste bør hjælpes i deres nærområder?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-11-04:
Nu er det jo sådan – og det tror jeg også hr. Lars Løkke Rasmussen ved – at selv om man er i regering, er man ikke enige om alting.
Man er ikke fusioneret til ét stort parti, men er stadig forskellige partier.
Men selvfølgelig har regeringen nogle klare holdninger.
Jeg blev spurgt før, hvad regeringens udlændingepolitik er, og regeringens udlændingepolitik er den, vi har gennemført, og som virker lige præcis nu i Danmark.
Hvad er regeringens klima- og energipolitik?
Det er den, vi har gennemført.
Hvad er vores grønne politik?
Ja, vi har jo lige fremlagt en naturplan.
Hvad er vores skattepolitik?
Det er den, vi har gennemført – i øvrigt sammen med Venstre.
Så der er ikke nogen problemer i at forstå regeringens politik.
Det er den, vi gennemfører i Folketinget her og nu, og det er den, vi har gennemført de sidste tre år – det er de forslag, vi har lagt frem.
Så der er ikke noget svært i det.
Regeringen agter at gå til valg på at blive genvalgt, og det håber vi vælgerne vil have.
Jeg vil godt lige anholde det med, at det skulle være forkert, at Venstre skal svare på, hvad deres politik er.
Er det virkelig forkert, når vi andre beder om en plan for, hvad Venstres skattepolitik egentlig er?
Hvad vil Venstre i forhold til skatten?
Er det forkert, at Venstre skal fremlægge en plan for, hvordan nulvækst virker år efter år?
Er det virkelig for meget forlangt, at Danmarks største parti skal fremlægge en plan for, hvordan deres politik vil virke år for år?
Det har jeg svært ved at se, og jeg håber også, vælgerne har det på samme måde.
Hans Kristian Skibby (DF), 2014-11-04:
Jeg vil da synes, at det måske kunne klæde ordføreren lidt, hvis han prøvede at føre et lidt mere behersket sprog her i Folketinget.
Jeg synes ikke, det er rimeligt, at man begynder at blande Fanden ind i den her sag, men det bestemmer ordføreren naturligvis selv.
Sådan er det jo.
Men jeg vil egentlig gerne spørge ordføreren om noget rent principielt, og det er om det her med magt og indflydelse, for det er jo sådan set den samme ting, det drejer sig om.
Altså, indflydelse er det pæne ord for magt, men det er jo en uvilkårlig situation, vi står i, og den er altså sådan, at Enhedslisten har magten og de også har indflydelsen til at få det her ind i de forhandlinger, der foregår ovre ved finansministeren.
I stedet for bruger ordføreren hele sin taletid på at kalde Dansk Folkeparti for Fanden selv, og jeg ved ikke hvad.
Der vil jeg gerne spørge ordføreren, for jeg synes ikke, vi har fået svar på det tidligere: Er det her noget, som Enhedslisten vurderer de kan få igennem, eller er det noget, som Enhedslisten vil lægge pres på, således at de får det igennem, eller vil de bare acceptere, at der trækkes på skulderen ad det fra finansministerens side?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2014-11-04:
Tak for det.
Det er jo spændende.
Jeg troede lige, der var lagt op til noget afveksling, hvor statsministeren nu fortalte om regeringens politik, men så endte det, som det plejer at gøre, nemlig med nogle spørgsmål om Venstres politik, og tak for interessen.
Og den vil jeg egentlig gerne gengælde, for det er jo spørgsmål til statsministeren, så jeg vil gerne stille en stribe spørgsmål om regeringens politik i al almindelighed.
Regeringen består jo af to partier, og jeg har siden sommerferien iagttaget, at der på punkt efter punkt hersker uenighed eller nuancer, eller hvad for et ord man nu vil bruge.
Det ene tema er jo det, som statsministeren selv tager op, nemlig stramninger; det var stramninger, og det var ikke stramninger.
I dagens Berlingske Tidende kan vi så læse, at man kunne have strammet mere.
Altså, der hersker en vis forvirring.
Vi vil meget gerne være med til at stramme reglerne, men vi vil også meget gerne være med til at rulle de 31 lempelser tilbage, som regeringen har foretaget på udlændingeområdet.
Der tilbagestår jo så, at vi kommer i dialog.
Jeg foreslog allerede ved åbningsdebatten, at man tog hul på det her, men mig bekendt har vi ikke været indkaldt til nogen møder.
Det vil være spændende at finde ud af, hvem der har mest ret – altså om det var den daværende justitsminister eller det er statsministeren – i vurderingen af, hvorvidt man inden for konventionerne kunne stramme mere end det, regeringen har lagt op til, og som vi endnu ikke set et forslag om.
Men vi har jo en regering, og den er ikke i mål, må jeg forstå, og derfor er det jo interessant at høre, hvor den så skal hen, og lad os tage dagpengeområdet.
Det står jo noget i kontrast til den melding, som statsministeren gav på Socialdemokratiets kongres, altså at det er dagpengereformen, der er noget i vejen med.
Derfor vil jeg egentlig gerne nu, hvor vi har en SR-regering – jeg har jo også en forventning om, at den gerne vil være regering efter næste valg, og at man går til valg sammen, men det kan være, at jeg tager fejl – spørge, om statsministeren her i dag kan redegøre for, hvad regeringens politik er på det her område efter et valg, såfremt S og R fortsætter regeringssamarbejdet.
Består dagpengereformen?
Eller skal vi have en ny?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-11-04:
Jeg fik ikke rigtig svar på det, jeg spurgte om, men det kan jo være, jeg får det senere i seancen her.
Men jeg vil da gerne diskutere dagpenge med hr. Lars Løkke Rasmussen.
Vi har jo en dagpengereform, som vi har arvet fra den tidligere regering.
Det var hr. Kristian Thulesen Dahl, som opfandt den en sen nattetime, hvor man brutalt indfasede den kortere dagpengeperiode, og det har vi andre så forsøgt at råde bod på lige siden.
Det har vi gjort ved at give midlertidige ydelser og ved at give ydelser til mennesker, så de ikke skulle lide under, at de ville falde ud af den her brutalt indfasede dagpengeperiode, og det må hr. Lars Løkke Rasmussen og hr. Kristian Thulesen Dahl jo stå på mål for.
Vi ønsker et andet dagpengesystem, og det er derfor, vi har nedsat en dagpengekommission, som skal se på hele det her problemfelt, som skal se på, hvor mange der falder ud og opbruger deres dagpengeret, som skal se på, om det dagpengesystem, vi har, giver den fornødne fleksibilitet, men som selvfølgelig skal gøre det inden for de økonomiske rammer, vi har.
Vi vil ikke gentage fortidens fejl, hvor man en sen aftentime finder ud af, at nu skal man ændre dagpengesystemet; vi har tværtimod nedsat en kommission, og vi vil lytte nøje til, hvad kommissionen har af tanker og ideer, før vi ændrer dagpengesystemet.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2014-11-04:
Ja, det kommer vi jo nok ikke meget nærmere her i dag, der er jo ikke noget fælles S-R-svar på det spørgsmål, så lad os da gå videre til et andet punkt.
I sidste uge var klima- og energiministeren ude at gøre sig til talsmand for, at Danmark skal opføre 1.500 nye havvindmøller – det svarer cirka til en om dagen fra nu af og en årrække frem.
Det må jo være regeringens politik, tænker man så uvilkårligt, når nu klima- og energiministeren siger det.
Han gjorde sig også til talsmand for, at vi udfaser kul 5 år tidligere end planlagt, indtil man så kan lægge øre til, at ordføreren for statsministerens eget parti, Jens Joel, siger, og nu citerer jeg fra DR-Nyhederne: »Det her er en melding fra den radikale minister.
I Socialdemokraterne har vi ikke lagt os fast på, hvordan vi skal sikre både den grønne omstilling og vores konkurrenceevne.«
Altså, jeg spørger ikke, hvad Det Radikale Venstres politik er, og hvad Socialdemokratiets politik er, men hvad er regeringens politik?
Er det regeringens politik, klima- og energiministeren udtrykker, eller er det snarere regeringens politik, som den blev udtrykt af den socialdemokratiske ordfører?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-11-04:
Nu er det jo hr. Lars Løkke Rasmussens ret at springe fra det ene punkt til det andet, men jeg vil alligevel godt gøre det her med dagpengene færdigt, for jeg synes jo egentlig også, hr. Lars Løkke Rasmussen skylder nogle svar.
Vi har gjort alt, hvad vi kunne, for at udbedre skaderne af den dagpengereform, som Venstre og Dansk Folkeparti vedtog før valget.
Der var alt for mange, som faldt ud af systemet, der var alt for mange, som stod i en meget vanskelig situation.
Derfor har regeringen brugt over 3 mia. kr. på at sikre, at der er forsørgelse til de mennesker, som med hr. Kristian Thulesen Dahls reform ville være faldet ud, og som for nogles vedkommende slet ikke ville have haft nogen forsørgelse.
Så vi har brugt rigtig meget tid, rigtig meget energi og rigtig mange penge på at udbedre skaderne af den dagpengereform, som hr. Lars Løkke Rasmussen og hr. Kristian Thulesen Dahl gennemførte før valget.
Der er noget, som jeg stadig undrer mig over.
Vi har vedtaget, at vi skal have en dagpengekommission, og vi vil kigge på det her efter valget, men hvad vil Venstre?
Hvad er Venstre og oppositionens dagpengepolitik?
Det ved vi intet om på nuværende tidspunkt.
Dansk Folkeparti har jo haft alle tænkelige synspunkter i forhold til det her, og Venstre har nogle synspunkter om, at intet skal ændres.
Hvad er egentlig oppositionens holdning til hele det her spørgsmål?
Jeg beklager, at jeg ikke kunne komme ind på klimaspørgsmålet; det håber jeg jeg kan få lejlighed til bagefter.