Kristian Jensen (V), 2007-03-29:
Jeg ville jo gerne, hvis jeg kunne have startet med en lige så flammende og varm tale som hr. Kim Andersens, men da jeg ikke har slået mine folder i så mange år i Folketingets Kulturudvalg, bliver det nok en mere jordnær tale ud fra det mere skattetekniske.
Allerførst vil jeg sige, at jeg godt kan forstå, at der er nogle, der undrer sig over, hvordan man laver afgrænsningen vedrørende hædersgaver.
Hvad er hædersgaver?
Til det vil jeg bare sige, som det også står i forslagets bemærkninger, at hædersgaver ikke er noget nyt begreb.
Hædersgaver kender vi allerede i dag, for hædersgaver, der uddeles af offentlige midler, legater samt kulturelle fonde eller lignende her i landet eller i udlandet, er skattefri.
Vi udvider egentlig ikke, hvad det er, der kan være skattefrit, men vi udvider, hvem der kan være afsender af den hædersgave, som så bliver skattefri.
Jeg indrømmer gerne, at det på det kulturelle område kan være svært at lave afgrænsninger, men de afgrænsningsproblemer kender vi allerede i dag, og det, der er spørgsmålet fremadrettet, er, at der nu er en kategori af støtteydere til dansk kulturliv, som bliver større, og det synes jeg man skulle glæde sig over.
Til dem, der stiller spørgsmålet, om man ikke skulle have givet støtten mere direkte i stedet for, vil jeg sige, at det undrer mig lidt, for den mest direkte støtte må vel være at lade folk beholde de penge, de får, i stedet for at vi tager dem ind i skat og deler dem ud bagefter.
Det ville ikke undre mig, at der, hvis vi hentede pengene ind i skat og delte dem ud igen, ville være både noget administration og bureaukrati i forbindelse med arbejdet med at hente ind og dele ud.
Det ville i hvert fald ikke være fuldstændig uhørt, hvis der var et vist papirarbejde i en sådan uddeling.
Derfor er det engangsbeløb, der er i forslaget til at lave de nødvendige systemtilretninger for, sådan set en engangsudgift, som skal måles op imod, hvad ekstraudgiften ville være, hvis man skulle have lavet den indirekte støtte, nemlig at vi først henter alle pengene ind i skat, og der så sidder nogle og beslutter, hvem de skal deles ud til efterfølgende.
Derfor mener jeg faktisk, at forslaget, som ligger her, er den mest direkte måde at skabe gode vilkår for danske kunstnere på, og jeg håber sådan set også, at man nu vil stå ved skåltalerne i de forskellige partier, og at man, når man siger, at man ønsker at støtte kunstnere, så rent faktisk også gør det, når man får muligheden for det.
Til slut skal jeg sige noget om begrundelsen for, at biblioteksafgifter bliver fritaget for arbejdsmarkedsbidrag.
Det er sådan i dag, at man som kunstner, der har skrevet en bog, jo får en indtægt fra den bog i form af de royalties, der bliver udbetalt i takt med det salg, der er.
En biblioteksafgift er en afgift, som ikke er pr. styk eller pr. udlån eller andet, men sådan set er et vederlag for det, skal vi sige, brud på copyrighten til produktet, man har lavet.
Derfor mener jeg, at det ligger meget godt i tråd med de undtagelser, der måtte være for arbejdsmarkedsbidrag, at også biblioteksafgiftsforfattere er indeholdt i listen over personer, som ikke betaler arbejdsmarkedsbidrag.
Jeg glæder mig i hvert fald over, at der tegner sig et flertal, og jeg håber, at flertallet vokser i løbet af udvalgsbehandlingen.