Morten Messerschmidt (DF), 2008-04-08:
Jamen så må jeg konstatere, at vi er grundlæggende uenige.
Jeg synes, det er pinligt.
Jeg synes, det er dybt pinligt, at det store regeringsparti med statsministeren i midten ikke tager ordet her i dag, ligesom fru Lone Dybkjær gør det, og ligesom jeg gør det, og kommer op og forklarer klart, hvad der præcis er årsagen til, at danskerne ikke må høres om Lissabontraktaten - en traktat, som fru Lone Dybkjær mener er en god traktat, og som jeg mener er en dårlig traktat.
Det er ikke rimeligt, at man nægter at deltage i debatmøder.
Det er ikke rimeligt, at man ikke forklarer befolkningen, hvorfor befolkningen ikke må spørges.
Selv om diverse vira har forsøgt at begrænse min stemmepragt, skal det ikke føre til, at jeg ikke vil sige et par ord her i dag angående spørgsmålet om afstemning om Lissabontraktaten.
Vi har ikke noget svar på, hvorfor det kan være, at når diverse bevægelser rundtomkring i landet forsøger at holde debatmøder, høringer og andre arrangementer for at grave i, hvad Lissabontraktaten indeholder, er det fuldstændig umuligt for dem at få fat i folk, der vil forsvare, at der ikke skal afholdes folkeafstemning.
Vi får utallige e-mails og utallige henvendelser, hvor folk spørger, om vi, som ønsker en afstemning, dog ikke kan hjælpe til med at få nogle, der vil forsvare, at der ikke skal være en afstemning, ud, men det har været en umulighed.
Vi mangler svar fra de mange, også fra hr. Svend Aukens parti og fra alle japartierne i øvrigt, som under valgkampen for mindre end et halvt år siden sagde, at de ville støtte en folkeafstemning.
Folk, som jeg endda kan se er til stede i Folketingssalen her i dag, mangler vi svar fra, og de må stilles til ansvar, både for deres handlinger og så sandelig også over for deres egen samvittighed.
Kan man så kort tid efter at have opnået mandat til Folketinget vende sine løfter ryggen og vende befolkningen ryggen?
Det mener vi ikke.
Jeg synes også, vi mangler svar fra Socialistisk Folkeparti, som i disse dage slår sig op som den helt store åbenbaring i EU-debatten og slår sig op som dem, der kan få regeringen manøvreret i den retning, man nu engang ønsker, og muligvis endda kan få regeringen til at droppe tanken om at holde en afstemning om euroen, fordi SF ikke ønsker det.
Når SF nu er så magtfuld, når SF nu slår sig op som dem, der kan redde Danmark fra den afgrund, som vi i hvert fald i spørgsmålet om euroen er enige om at vi står over for, jamen hvorfor bruger SF så ikke sin magt?
Ved de to foregående afstemninger indikerede SF klart, at man ønskede en folkeafstemning, og hvorfor så ikke sætte tommelskruerne på statsministeren og på regeringspartierne i denne sag?
For os i Dansk Folkeparti er det helt afgørende, at vi får en folkeafstemning - ikke alene fordi vi er modstandere af traktaten, men også fordi befolkningen har krav på at blive hørt.
Et stort flertal af danskerne ønsker en afstemning, og der er faktisk også et flertal af danskerne, der tilkendegiver, at de vil stemme ja til Lissabontraktaten, så hvad er man bange for?
Hvad er det, man frygter?
Hvorfor ikke give danskerne den mulighed, som ingen af de øvrige europæiske befolkninger ud over irerne har fået?
Hvorfor ikke lade Danmark være foregangsland også på dette område, sådan som vi har været det før?
Vi husker, hvordan Danmark i 1992 bragede igennem som det land, hvor demokratiet var det bærende element, netop i modsætning til de øvrige EU-lande, fordi man insisterede på, at befolkningen skulle høres.
Danmark skal stadig være et foregangsland, især når det gælder demokrati.
Med hensyn til forskellen mellem Lissabontraktaten og forfatningen kunne jeg godt tænke mig at stille et spørgsmål, især til tilhængerne af forfatningen og Lissabontraktaten.
Hvad er det egentlig præcis for nogle områder, som EU ikke kan regulere med Lissabontraktaten, men som EU ville have kunnet regulere med forfatningen?
Hvad er det præcis for nogle områder, hvor man har taget den juridiske hjemmel ud af Lissabontraktaten i modsætning til forfatningstraktaten?
Justitsministeriet er ikke i stand til at pege på dem, Udenrigsministeriet er ikke i stand til at pege på dem, og indtil videre er der heller ikke nogen af japartierne her på Christiansborg, der har været i stand til at pege på dem, så reelt set har vi at gøre med den samme traktat.
EU får præcis den samme bemyndigelse med Lissabontraktaten, som EU ville have fået med forfatningen.
Den helt afgørende forskel er bare, at her bliver danskerne ikke hørt, for man er ligeglad med, hvad danskerne ønsker.
Man har allerede fastsat det forkromede mål, at EU skal have en forfatning.
Man kalder den Lissabontraktaten, men EU skal være en større, stærkere og stadig snævrere union, og hvad befolkningerne måtte mene om den sag, er fuldstændig uvedkommende.
Det er her, den helt afgørende forskel mellem Dansk Folkeparti og de øvrige partier her på Christiansborg skal findes.
Vi vil nemlig ikke have et europæisk samarbejde, som ikke har fundament i befolkningerne.
Vi vil have et europæisk samarbejde - ingen tvivl om det - men det skal hvile på et folkeligt engagement.
Derfor insisterer vi på en folkeafstemning, og vi insisterer på at få de svar, som danskerne har krav på at få på de helt klare spørgsmål.
Tak, formand.