Per Clausen (EL), 2011-02-11:
Jeg synes, at vi sådan set godt kunne stoppe her, men der er bare et par enkelte bemærkninger, jeg afslutningsvis godt vil gøre, og det er jo til diskussionen om, hvem der har ansvaret for udviklingen udeomkring i landet.
Det er rigtigt, som det også er blevet sagt heroppefra i dag, at når Svendborg Sygehus lukkes, er det jo ikke, fordi Region Syddanmark syntes, at det var en god idé; så er det, fordi man blev udsat for en meget kontant udmelding fra statens side, nemlig at der, hvis man ikke lukkede det, så ikke var nogen penge til udbygningen i Odense.
Når man ser på sygehusstrukturen i Sjælland med de centraliseringstendenser, der er der, kan man ikke se, at det er udtryk for nogen beslutninger, som regionen gerne ville træffe; så kan man se, at det er udtryk for nogle beslutninger, som regionen er blevet presset til at træffe.
Så vi har altså en meget, meget snæver statslig styring af regionerne, både når det kommer til økonomidelen, og når det kommer til den del, der handler om, hvor sygehusene skal ligge.
Så står det jo – for at gøre det fuldstændig færdigt – nu klart, at det i virkeligheden er flertallet i Folketinget og sundhedsministeren, der skal bestemme, hvordan pengene bruges til det, man kalder den præhospitale, den førhospitale, indsats i Region Midtjylland, og det betyder, at man kan sige, at det er de områder i landet, som er i stand til at opnå størst opmærksomhed hos ministeren og hos Dansk Folkeparti, som får pengene.
Så synes jeg jo ærlig talt, at man fra VKO-flertallets side skulle erkende, at godt nok er det stadig væk sådan, at Venstre støtter, at regionerne skal eksistere, men det er ikke sådan, at regionerne skal have nogen selvstændig beslutningskraft, for der har man trukket alle beslutningerne over i Folketinget og over i regeringen.
Til gengæld synes man, det er meget bekvemt at have regionerne, så man har nogen at skyde ansvaret over på og måske også nogen, der sådan kan stå for administrationen.
Det er derfor, jeg synes, at konklusionen på den her debat jo i virkeligheden bliver, at der ikke er nogen som helst tvivl om, at ansvaret for den udvikling, der er i sygehussektoren i Danmark, de store udfordringer og problemer, man står over for i de tyndtbefolkede dele af Danmark, ligger herinde, og at det ligger inde hos regeringen.
Så er der bare at gentage, at det altså er ufatteligt, at man gang på gang skal føre en debat, hvor VKO's ordførere og ministeren siger, at årsagen til, at man har valgt at lave en centralisering af akutmodtagelserne, som tager udgangspunkt i et befolkningsunderlag på 250.000 til 400.000, er, at det er det, der skal til for at sikre kvaliteten, når det er en kendsgerning, at man aldrig har været i stand til at dokumentere det.
Så har man to andre argumenter for det, og de argumenter kunne vi diskutere, hvis man ellers ville være ærlig og snakke om, hvordan det er.
For det første siger man, at det bliver for dyrt at have alle de her akutmodtagelser, og for det andet siger man, at det bliver vanskeligt at få læger nok.
Den situation kunne man jo diskutere åbent og ærligt, og så kunne man ud fra det diskutere, hvordan vi så indretter et sygehusvæsen, et sundhedsvæsen, som giver den lige adgang til sundhed, den lige adgang til behandling, uanset hvor folk bor, og uanset hvordan deres økonomiske situation er, osv., som vi alle sammen ønsker.
Men det hele bliver dækket ind bag, at man ligesom først træffer nogle beslutninger, man er nødt til at træffe, fordi det er de eneste sagligt rigtige beslutninger, og bagefter går man så i gang med at lappe på det.
Det synes jeg er fuldstændig urimeligt.
Men jeg må jo sige, at jeg sådan set synes, debatten i dag har gjort det fuldstændig klart, nemlig at det i dag helt ned i detaljen er sådan, at man må sige, at ansvaret for udviklingen på det her område bæres af sundhedsministeren og det flertal, der støtter ham.
Det er selvfølgelig ikke pænt at sige noget om folk, der har valgt ikke at være til stede, men jeg synes, at hvis der er nogle, der ikke har opdaget, at Liberal Alliance er med i det forslag til vedtagelse, som støtter regeringens politik på det her område, vil jeg sige, at det er de altså.