Finn Sørensen (EL), 2013-05-14:
Mange tak.
Indtil nu er vi kun kommet igennem med et af dem, og det er ønsket om, at man stopper kommunernes adgang til at anke sagerne, hvilket jo er en naturlig følge af den ændrede klagestruktur, som vi har aftalt med regeringspartierne, så på det punkt er vi da glade over fremskridtet.
Men ellers har vi en lang række forslag, som vi også tidligere har været enige med de tre nuværende regeringspartier om.
Det var en enighed, som desværre ikke holdt her på den anden side af valget, hvor vi jo genfremsatte vores forslag om en social retssikkerhedskommission, der jo rummer mange gode konkrete svar på det, som vi spørger om i dag.
Jeg skal nok lade være med at remse hele den lange stribe op, der var hele 13 forslag, og det er heller ikke dem alle sammen, der lige har noget med socialt bedrageri at gøre.
Men der er i hvert fald nogle punkter, som det vil være godt at få undersøgt nærmere.
Et af dem er jo det faktum, at i virkelighedens verden er der en omvendt bevisbyrde i sager om socialt bedrageri, og så er der også den her paragraf om uagtsomt socialt bedrageri, som også kan bringe rigtig mange borgere i uføre.
Men vi har tre forslag, som jeg jo gerne vil have, at de andre partier prøver at forholde sig lidt til.
Der henvises ofte til KMD's analyse fra september 2011, hvor det hedder, at der snydes for 7-12 mia. kr. om året.
Men hvis man kigger på præmisserne for den undersøgelse, kan man ikke kalde den for videnskabelig, fordi det, man har gjort, er, at man har bedt om kommunernes skøn over det, og så har man spurgt borgerne, hvad de tror, at andre borgere gør.
Det mener jeg ikke man kan tillade sig at kalde en videnskabelig undersøgelse.
Det har vi brug for, fordi det ville gøre vores arbejde bedre på det område, og der vil jeg gerne henvise til, at man i England jo har været i stand til at gennemføre brugbare analyser af den slags.
Det andet forslag tyder det på, at vi måske kan blive enige om, og det er, at der arbejdes systematisk med de ni retningslinjer, som Ombudsmanden er kommet med for nylig for at højne kvaliteten af kommunernes sagsbehandling.
Og der vil jeg jo sige – klare regler eller ej – at der altså er behov for, at vi som lovgivende myndighed og regeringen som udøvende myndighed tager denne rapports anbefalinger meget alvorligt og indleder en kampagne over for kommunerne for at få dem til at følge disse retningslinjer.
Jeg hører nogle positive takter fra ministerens side på det felt, og det vil vi selvfølgelig følge nøje.
Det tredje forslag er en mere generel opfordring til, at der i al lovgivning om udbetaling af sociale ydelser i bred forstand indføres klare regler, og der vil jeg altså gerne henvise til den beretning, vi vedtog i Socialudvalget – ganske vist kun et flertal – den 1. oktober 2012.
Det er en beretning, der netop slutter med at understrege vigtigheden af, at man i al sociallovgivning sørger for, at der kommer klare regler af hensyn til borgernes retssikkerhed, så vi kan komme et skridt videre, hvad det angår.
Til slut kan jeg nævne en ting, som jeg ikke forstår, og det er henvisningen til, at Udbetaling Danmark skulle være det store dyr i åbenbaringen.
Nu mener Enhedslisten jo, at der er problemer med retssikkerheden i hele den konstruktion, fordi den medfører udveksling af oplysninger mellem myndighederne i langt højere grad, end det har været, før Udbetaling Danmark blev en realitet, uden at man indhenter borgernes samtykke.
Så det er vist lidt af en ulv i fåreklæder i den her sammenhæng.
Men bortset fra det har vi svært ved at forstå, at Udbetaling Danmark, der beskæftiger sig med objektivt konstaterbare vilkår, skulle kunne løse problemer på et område, hvor det handler om skøn.
Forslag til vedtagelse
»Folketinget tager afstand fra socialt bedrageri.
Det undergraver velfærdssamfundet og krænker retsfølelsen.
Folketinget mener derfor, at det er en vigtig opgave at modvirke socialt bedrageri, herunder at skride ind over for de borgere, der forsøger herpå.
Folketinget konstaterer, at der ikke findes en uvildig, grundig undersøgelse af omfanget af socialt bedrageri, og opfordrer ministeren til at iværksætte en sådan.
Folketinget konstaterer, at Folketingets Ombudsmand i en række afgørelser har fremført kritik af myndighedernes håndtering af sager om socialt bedrageri, og at ombudsmanden i marts 2013 har udgivet ni retningslinjer til styrkelse af myndighedernes sagsbehandling og borgernes retssikkerhed.
Folketinget opfordrer regeringen til at drøfte med de relevante myndigheder, hvordan ombudsmandens retningslinjer kan forankres i praksis.
Undskyld, at jeg gik lidt over tiden, formand.