Ida Auken (SF), 2009-01-22:
Så vil jeg sige, at Danmark spilder en oplagt mulighed for at være showroom for dansk miljøteknologi, for faktum er, at danske virksomheder producerer de her løsninger.
De grønne, progressive virksomheder vil gerne have et showroom i Danmark.
Frem mod klimatopmødet kunne de da vise, hvordan dansk teknologi kan fungere, og hvor superren en luft vi kunne have i Danmark.
Men nej, når folk tager hjem fra klimatopmødet, kan vi forvente, at der kommer endnu flere tyske biler herop.
Jeg vil til miljøministeren gerne kvittere for, at han faktisk vil se på nogle af de her forslag.
Det er vi meget, meget glade for, og vi vil meget gerne arbejde konstruktivt med, når der kommer forslag fra ministeren på det her område.
Så er der hr. Jørn Dohrmann, der spørger til byrådene.
Jo, byrådene skal bestemt kunne stille de her krav.
Det er derfor, at vi vil åbne op, så kommunalpolitikerne lige præcis kan stille krav til køretøjerne på det her område, så vi virkelig får gjort noget, der batter.
Til hr. Per Ørum Jørgensen vil jeg bare sige vedrørende økonomien: Vi betaler selv vores regning; vi sender den ikke videre til andre, der bliver syge og dør af den.
Ja, det kan godt være, at en vare bliver 1-2 øre dyrere, men det er, fordi forureneren selv betaler.
I morges tog jeg min cykel ind på arbejde.
Derfor har jeg lige nu muterende blodceller i mit blod.
Man kan måle i mit blod, at jeg har været udsat for luftforurening, og man kan også måle det i alle dem, der har taget deres bil - de har det faktisk formentlig endnu mere - man kan måle det i dem, der har taget bussen, man kan måle det i dem, der er gået.
For vi har i København et kæmpe problem med luftforurening, og det har vi også i andre byer - så meget, at OECD i en rapport har skrevet, at en million danskere, altså hver femte dansker, hvert eneste år udsættes for uacceptabel luftkvalitet.
Jeg tror ikke, det er klart for danskerne, at vi på nogle områder har en luft, som er mere beskidt end Grækenlands, Sloveniens og Bulgariens.
Jeg tror, at der ville rejse sig et folkekrav om at få gjort noget ved det her, hvis de her konsekvenser var tydelige.
Lad mig lige kort opsummere, hvad folkesundhedsrapporten, som er fagkundskaben på det her område, siger at det koster os hvert år, at vi har så beskidt en luft: Vi har hvert eneste år 160.000 astmatilfælde som følge af den beskidte luft.
Hvert eneste år er der 2 millioner gange en dansker, der må tage en sygedag på grund af luftforureningen.
Hvert år dør 3.400 danskere som følge af luftforureningen, og det er faktisk flere, end der døde den 11. september 2001.
Alene i København vurderer eksperter at der dør over 500 mennesker om året på grund af forureningen.
Man kan lige forestille sig, at der dør over 500 mennesker i trafikken; der ville jo være et ramaskrig.
Men hvis der døde 500, og hvis det var tydeligt for os, tror jeg simpelt hen ikke, vi ville finde os i det.
Cyklister, der kører rundt med cykelhjelm, burde jo også køre rundt med maske og ligne fuldstændig paranoide individer
altså, hvor meget er det vi skal beskytte os for at kunne være i det her samfund? SF og den øvrige opposition har flere gange påpeget over for regeringen, at der er et behov for at stramme reglerne på det her område, og hvorfor er vi så optaget af trafikken?
Jo, det er vi, fordi trafikken er den lokale forurening, og det er den, som laver allerflest skader.
Det er jo ikke sådan, at de internationale partikler, som jeg anerkender er der, kommer kravlende og så lægger sig på gaden og ikke i gården.
Nej, det er, fordi trafikken er en af de allerstørste syndere på det her område, og det er søreme også et område, vi kan gøre noget ved.
Da vi langt om længe vedtog loven om miljøzoner, som vi var så lang tid om at få, fordi den her regering var så fodslæbende på miljøområdet, ville man ikke stille krav vedrørende partikelforurening til varebiler, og man ville ikke stille krav til alle lastbiler, og man ville ikke stille krav til personbiler.
Man havde simpelt hen nogle meget snævre erhvervsinteresser for øje, når man ikke ville stille de krav til varebiler.
Hr. Per Ørum Jørgensen spørger til økonomien, og det drejer sig om et par øre pr. vare, der ville komme oven i prisen, hvis man satte en katalysator på en varebil.
Det vil koste ca. 30.000 kr. pr. varebil, og det kan man så fakturere over på varerne, så det er ikke engang sådan, at vi ruinerer de her folk.
Og jeg tror altså godt, at alle danskere vil betale en øre mere for deres varer, for at de kan trække vejret i byen uden at blive fuldstændig forgiftet af det.
Der vil jeg så sige, at vi ikke er tilfredse med det, regeringen har gjort.
Jeg anerkender, at man har gjort noget vedrørende brændeovne; jeg anerkender, at man faktisk har fået gjort noget, så kraftværkerne gør noget ved det her; og det er også meget, meget fint, at der nu kommer krav til taxaer - de ville alligevel være kommet om et par år, men det er fint, lad os endelig få fremskyndet processen.
Men det er jo ligesom ikke nok, når det er forureningen fra trafikken, vi ved er allerværst.
Hvorfor er det, som Tyskland gør, og som vi foreslår i dag - de samme tiltag - helt gone i Danmark at gøre?
Hvorfor er det kun noget, man kan gøre i Tyskland?
Skiftende miljøministre fra Venstre og Konservative har valgt ikke at tage det her problem alvorligt, de har valgt at lave en miljøzonelov, som trådte i kraft, 7 år efter at de kom til - selv om vi har påpeget det her problem i over 10 år - og er nu endelig, langt om længe begyndt at anerkende, at nogle af de forslag, vi stillede dengang, loven blev til, faktisk kan betale sig.
De her forslag, som vi kommer med i dag, er de samme forslag, som vi kom med dengang.
Heldigvis er miljøministeren begyndt at lytte, det vil jeg anerkende.
Jeg vil virkelig anerkende, at miljøministeren har åbnet mere op på det her område end den tidligere miljøminister fru Connie Hedegaard - det er helt klart.
Miljøministeren tager luftforureningen meget mere alvorligt, end De Konservative gjorde, da de havde ministerposten.
Men lad mig nu prøve at gøre det tydeligt, hvor alvorligt et problem det her er.
Det kan godt være, der er nogle, der mener, at jeg overdriver, men det her er faktisk virkeligheden:
Jeg har en veninde, som bor ud til Tagensvej, en af de store veje i København.
For hende betyder luftforureningen, at hun statistisk set vil dø meget tidligere end min veninde i Gentofte.
Hvis hun, der bor ude på Tagensvej midt i København, en dag vælger at få børn, kan hun regne med, at de vil få sværere ved at koncentrere sig end andre børn, fordi de er vokset op tæt på tung trafik.
Og når hun bliver ældre, det siger al sandsynlighed, vil hun få meget større risiko for at udvikle lungekræft og hjerte-kar-sygdomme end folk i andre dele af landet. Passiviteten på det her område begynder at ligne en skandale, og det er lige meget, hvad vi andre foreslår, så siger man, at der er noget galt med det.
Partierne skulle simpelt hen tage at høre på sig selv!
Kom nu med de forslag, så vi kan få gjort noget ved de varebiler og lastbiler og biler, som vi ved gør så meget skade.
Miljøministeren kan, hvis han vil, lave om på de her ting.
Det kan han.
Men med den her regering får vi hele tiden at vide, at vi skal have mere tålmodighed: Det her er lige på trapperne; der kommer en ny rapport; der kommer en ny beregning - og nu er der altså gået 8 år.
Vi har ikke mere tålmodighed, nej, vi har ikke.
Det må være ethvert menneskes ret at slippe for at indånde forurenet luft fra andres køretøjer.
Vi har talt om det her så længe, og sagen er, at vi altså godt kan gøre noget ved de her ting, det kræver alene politisk vilje.
Og det er derfor, SF nu kommer med de forslag, som det ikke er lykkedes regeringen at komme med.
Så vil jeg sige til hr. Per Ørum Jørgensen og hr. Eyvind Vesselbo, der påpeger det her med, at de synes, at det er at skyde over målet, at alle kommuner med over 25.000 indbyggere kan få mulighed for at indføre det her: Det er et ganske liberalt princip.
Vi siger: Lad da kommunerne selv bestemme, om de har et problem eller ej.
Det er jo ikke, fordi vi vil gå ind og påtvinge alle kommuner at gøre det her.
Vi regner med, at der sidder fornuftige byrådspolitikere fra Venstre, Konservative, SF, Socialdemokratiet.
Byrådspolitikerne dér er så fornuftige, at de gerne vil have en miljøzone, der er strammere end denne.
Så vi vil bare give kommunerne lov til selv at bestemme på det her område og går ud fra, at de kan vurdere, om de har en by, der er så beskidt, at de skal stille de her krav.
For hvorfor skal folk i Vejle og Hjørring og Helsingør ikke have renere luft?
Hvorfor må kommunalbestyrelserne i disse byer ikke indføre miljøzoner, hvis de vurderer, at der er behov for det?
Så vil jeg sige, at Danmark i øvrigt har fået endnu et stort problem på nakken, som vi ligesom ikke tager ind i det, vi diskuterer nu.
Vi fik sidste år over 50.000 tyske biler herop.
I 2010 strammer Tyskland igen op vedrørende deres miljøzoner, og det vil sige, at der vil komme endnu flere biler herop.
Vi ender som sådan en losseplads for gamle tyske biler.
Det betyder, at der vil komme helt op imod 100.000 tyske biler.
Og det er altså ikke et problem, man kan overse; det er et meget stort problem.
Så kan jeg i regeringens strategi »Ren luft til alle« læse, at Danmark har bedt om udsættelse vedrørende NO2 og PM10, og ministeren bekræfter, at det er det eneste område, hvor vi beder om dispensation fra EU.
Så synes jeg heller ikke, at det er godt nok, at ministeren i dag begynder at sige, at vi nu lever op til alle EU’s krav, når det ikke har noget som helst med trafikken at gøre.
Og det er det, vi diskuterer i forbindelse med det her beslutningsforslag i dag: Vi diskuterer trafikken.
Hvor lang taletid er det, jeg har igen?