runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2008-10-24:
Med hensyn til studiegæld vil jeg gerne høre, om ministeren er enig i, at vi ikke bare siger til folk, at de skal oparbejde studiegæld, for det er nogle andre vilkår, der er gældende, når man oparbejder studiegæld.
I modsætning til al anden offentlig gæld, som vi gør alt, hvad vi kan, for at undgå opstår, så er studiegæld faktisk noget, som er et led i den finansiering, som vi har vedtaget skal være på uddannelsesområdet.
Heraf følger, at det er derfor, at samtlige partier med undtagelse af Fremskridtspartiet indførte nogle særlige regler for eftergivelse af studiegæld og også siden har ændret på ordningen et par gange for at sikre, at hvis folk så ikke får det arbejde eller beholder det arbejde med den højere løn, der normalt skulle følge af, at man har foretaget den investering at tage et studielån, så er der også nogle helt særlige regler for at få det eftergivet, herunder de særlige regler at man også kan få eftergivelse, hvis man er arbejdsløs, hvad man normalt ikke kan efter de almindelige eftergivelsesregler og gældssaneringsregler, hvor man kun ser på skyldnerens egen indkomst osv.
Det er derfor, at der er store forskelle på ordningerne.
Kristian Jensen (V), 2008-10-24:
Jeg deler ikke helt fru Line Barfods opfattelse af, at studiegæld er en speciel gældsform, som man ikke kan sammenligne med andre.
Jeg er af den klare opfattelse, at der vil være personer, som er i økonomiske problemer både med studiegæld og på en lang række andre områder, og for dem vil det være en fordel at kunne få en samlet afklaring af reglerne.
Men det, der er kendetegnende for reglerne vedrørende eftergivelse af studiegæld, er, at de er målrettet de statsgaranterede studielån, som ikke har kunnet optages siden 1993.
Der er altså tale om et regelsæt, der er målrettet en meget specifik lånefacilitet, som ikke har været til rådighed i de sidste 15 år, og det afspejler sig naturligvis også i, at det er meget få personer, der modtager støtte efter reglerne om eftergivelse af studiegæld.
Der er, som fru Hanne Agersnap sagde, 131 personer for nærværende, og det tal vil være stærkt faldende i de kommende år, vil jeg så tilføje.
Derfor mener jeg, at regeringens forslag er rigtigt, men jeg glæder mig til at diskutere det nærmere under udvalgsarbejdet.
Hanne Agersnap (SF), 2008-10-24:
Jo, tak for rettelsen
Jeg bemærkede det lige, da det slap ud af munden på mig.
Begge tal står i bemærkningerne, det er 131 personer, der nu er omfattet af reglerne om tilskud til tilbagebetaling af de der statsgaranterede banklån.
De ophørte i 1993, men der er stadig væk masser af mennesker - muligvis 10.000 - der stadig væk har dem.
Jeg er enig i princippet i det, fru Line Barfod siger, at det er en anden slags gæld, og at det skal være muligt at få den eftergivet.
Det, jeg synes er uklart, er, om det er muligt, altså efter de her generelle eftergivelsesregler.
Hvad vil det påvirke i forhold til de specielle regler, der har været tidligere?
Jeg synes ikke, at vi skal stille studielåntagere ringere, end de har været tidligere, med hensyn til mulighed for at få eftergivelse, hvis man er i nogle af de her socialt udsatte positioner, men jeg har ærlig talt haft svært ved at se af bemærkningerne til forslaget, hvad konsekvenserne vil være.
Brian Mikkelsen (KF), 2008-10-30:
Formålet med beslutningsforslaget er jo som bekendt, at der efter grundlovens § 19 opnås det formelle grundlag for, at regeringen på Danmarks vegne kan medvirke til Rådets vedtagelse af et udkast til rådsafgørelse om oprettelse af Den Europæiske Politienhed, som ordførerne her og man jo også i daglig tale omtaler som Europol.
Danmark har taget et parlamentarisk forbehold for udkastet til rådsafgørelse, i lyset af at udkastet indeholder bestemmelser, der vil nødvendiggøre ændringer af dansk lovgivning.
Denne rådsafgørelse vil dels indeholde alle de ændringer, der indgår i protokollerne, dels indføre yderligere forbedringer med henblik på at gøre Europol i stand til at klare de nye udfordringer, som Europol står over for.
Hvis rådsafgørelsen vedtages af EU's medlemslande, vil regeringen på et senere tidspunkt fremsætte et lovforslag, der gennemfører de nødvendige ændringer i dansk lovgivning.
Endnu en gang vil jeg takke de positive ordførere.
Justitsministeriet vil selvfølgelig svare på de skriftlige spørgsmål, der allerede er stillet om sagen, og vi vil også stå til rådighed, hvis udvalgsarbejdet skulle give anledning til opklaringsspørgsmål.
Kim Mortensen (S), 2008-10-30:
Da Socialdemokratiets ordfører, fru Yildiz Akdogan, ikke har haft mulighed for at være til stede i salen, skal jeg på hendes vegne som europaordfører tilkendegive, at Socialdemokratiet selvfølgelig kan støtte, at regeringen medvirker til vedtagelsen af den rådsafgørelse og dermed oprettelsen af Europol.
Vi mener, at der i alle forhold er brug for at give politiet på tværs af grænserne bedre mulighed for at udøve politiarbejde og sørge for, at landene i et forpligtende samarbejde bekæmper den organiserede og grænseoverskridende aktivitet.
Vi ønsker også, at Europol bliver et startsignal og sender et klart signal til dem, der begår grænseoverskridende aktivitet, om at ville forfølge dem, der bryder lovene, og dem, der systematiserer og organiserer den organiserede kriminalitet, og vi holder selvfølgelig med dem, der holder lovene, hvad enten det er i Danmark eller det er i andre lande.
Socialdemokratiet kan støtte forslaget.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-10-30:
Jeg stillede sådan set justitsministeren et spørgsmål under min ordførertale, som han ikke svarede på, og derfor vil jeg selvfølgelig gerne stille det igen.
Ville de ændringer - de få ændringer - som man nu laver i selve Europols måde at arbejde på, ikke kunne være gennemført teknisk, hvis man havde fastholdt det som en konvention?
Altså, kan det kun lade sig gøre at lave de ændringer nu, hvor det bliver flyttet ind i EU-regi?
Brian Mikkelsen (KF), 2008-10-30:
Vi tror på, at forslaget her vil gøre Europol stærkere, mere handlekraftigt og mere funktionsdygtigt, også i samarbejdet.
Altså, forslaget her er jo en palet af små ændringer, meget små ændringer, som hovedsagelig har teknisk karakter.
Men det har også den karakter, at vi moderniserer arbejdet ved at sige, at der altså er nogle nye kriminalitetsformer, som Europol nu kan håndtere og bekæmpe, og der tror vi bedst at vi kan gå i gang med den opgave gennem det arbejde, der er skitseret her i beslutningsforslaget.
Sådan som jeg har forstået det, ville det godt kunne gennemføres som en konvention.
Men det, vi gør nu, er jo at forbedre hele samarbejdet.
Hvis man f.eks. kigger i beslutningsforslaget, vil man kunne se, at den måde, Europol arbejder på, jo opdateres, så formuleringerne f.eks. nu ændres fra »organiseret tyveri« til »organiseret røveri«, og at den måde, som arbejdet foregår på, i det hele taget opdateres og moderniseres.
Vi vil gøre alt, hvad vi kan, for at have et stærkt internationalt samarbejde på fronten her, og det vil vi selvfølgelig også bakke op om, og det forstår jeg jo så at flertallet af Folketingets partier også vil bakke op om.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-10-30:
Kan vi så ikke få en begrundelse for, hvorfor det er, at EU skal til at tage sig af det her?
Altså, det er jo sådan set hele Europols struktur, man ændrer, det forhold, at det er EU-trojkaen, der kommer i ledelsen, det, at Kommissionen får stemmeret, alle de ændringer, som jo altid følger med, når man flytter noget ind i EU.
Men hvorfor skal det så ind i EU?
Hvad er begrundelsen for, at vi skal have EU til at tage sig af det her og ikke bare kan køre videre, som vi altid har gjort?
Per Clausen (EL), 2008-10-30:
Enhedslistens holdning til det her beslutningsforslag tager udgangspunkt i to grundsynspunkter, nemlig at vi ikke er tilhængere af, at EU skal overlades mere magt, og at vi ikke skal overføre mere magt til EU.
Her sker der jo to ting meget hurtigt.
Det ene er, at man altså går fra Europol-samarbejdet mellem de europæiske lande, til at det bliver en del af EU’s institutioner.
Samtidig bevæger man sig over til en situation, hvor der i langt de fleste tilfælde bliver tale om flertalsafgørelser, hvilket jo betyder, at Danmarks vetoret, som SF's ordfører også var inde på, i hvert fald er væk.
Det er jo muligt, som nogle har fremført, at det kan skabe mere effektivitet, hvis man gør det til en EU-institution.
Jeg ved ikke, hvor opfattelsen af, at EU skulle være en særlig effektiv institution, stammer fra, men det er da et interessant synspunkt.
Og det kan selvfølgelig også godt være, at det bliver mere effektivt, hvis man kan nedstemme lande.
Men man kommer i hvert fald ikke uden om, at der hermed også i det, der handler om politisamarbejdet, sker det, at det bliver et spørgsmål, som afgøres ved flertalsafgørelser, hvilket vi ikke er tilhængere af i Enhedslisten.
Så alt i alt vil jeg sige, at både ud fra et retspolitisk synspunkt og ud fra et EU-kritisk synspunkt kan Enhedslisten ikke støtte det beslutningsforslag, der ligger her.
Kim Andersen (V), 2008-10-30:
Som det fremgår af ministerens skriftlige fremsættelse, er formålet med dette forslag at opnå Folketingets samtykke til, at regeringen på Danmarks vegne medvirker til rådets vedtagelse af et udkast til rådsafgørelse om oprettelse af Den Europæiske Politienhed, Europol.
Formålet med udkastet til rådsafgørelse er at erstatte den nuværende Europol-konvention og de tre protokoller, der hører dertil, med en rådsafgørelse.
Udkastet til rådsafgørelse indeholder dels alle de ændringer, der indgår i protokollerne, dels indfører den yderligere forbedringer med henblik på at gøre Europol i stand til at klare de nye udfordringer, som EU står over for, f.eks. i forhold til grænseoverskridende kriminalitet og terrorbekæmpelse.
Danmarks medvirken til rådets vedtagelse af rådsafgørelsen forudsætter derfor Folketingets forudgående samtykke jævnfør grundlovens § 19, stk. 1.
En vedtagelse af forslaget til folketingsbeslutning her vil gøre det muligt for den danske regering at hæve det parlamentariske forbehold og medvirke til vedtagelsen af rådsafgørelsen.
Derfor støtter vi i Venstre beslutningsforslaget, og vi vil samtidig opfordre alle Folketingets partier til at støtte op om det.
Det er vigtigt, at vi har den bredest mulige opbakning bag en sådan politik.
Ministeren oplyser endvidere i sin skriftlige fremsættelse, at der sigtes mod at få udkastet til rådsafgørelse vedtaget snarest muligt.
Det synes vi er en god strategi.
Det skyldes, at forslag til retsakter vedrørende det politimæssige og strafferetlige samarbejde i EU, som ikke er vedtaget og offentliggjort på tidspunktet for Lissabontraktatens ikrafttræden, i givet fald vil bortfalde, og et sådant forslag vil derfor skulle genfremsættes og behandles efter den nye ordning i henhold til Lissabontraktaten.
Uanset den nuværende tvivl med hensyn til tidspunktet for Lissabontraktatens ikrafttræden lægger vi i Venstre vægt på, at vi med det her beslutningsforslag kan hæve vores parlamentariske forbehold til udkastet til rammeafgørelse, sådan at det ikke er til hinder for en vedtagelse af udkastet til rådsafgørelse vedrørende oprettelse af Den Europæiske Politienhed, Europol. Vi kan fra Venstres side således fuldt ud tilslutte os forslaget.
Morten Østergaard (RV), 2008-10-30:
Og selv om det har ligget i søjle I og været konventionsbetinget, så er det dog trods alt en del af EU-samarbejdet.
Det synes jeg i virkeligheden man skal holde fast i, nemlig at vi her har et af de elementer i Den Europæiske Unions samarbejde, som Dansk Folkeparti er glad for.
Det, der så lægges op til her, er jo at styrke indsatsen, og det er derfor, at man vil styrke samarbejdet ved at lægge det over i fællesskabslovgivningen.
Det står jo egentlig også meget klart i formålet.
En af de ting, man gør, er jo, at man ligesom udvider mandatet i forhold til det, der handler om organiseret røveri i almindelighed, og så er det altså, at man i almindelighed ønsker at støtte og styrke de kompetente nationale myndigheders indsats og deres gensidige samarbejde om forebyggelse og bekæmpelse af organiseret kriminalitet, terrorisme og andre former for grov kriminalitet, der berører to eller flere medlemsstater.
Der er det bare, at jeg stilfærdigt spørger hr. Morten Messerschmidt: Kan vi i hvert fald ikke blive enige om, at det vil være godt at styrke det europæiske politisamarbejde for at opnå det?
Morten Messerschmidt (DF), 2008-10-30:
Jeg ved godt, at det er sådan, at når man snakker med en radikal og talen falder på EU, så kommer der 12 stjerner ind i øjnene, og så løber fornuften tilsvarende ud af hovedet.
Derfor er det jo lidt svært nogle gange at diskutere EU-politik med en radikal, for alt, hvad der kommer fra EU, er sakral visdom, som kun kættere kan fornægte.
Men jeg vil alligevel gøre et forsøg, for man skal jo være venlig, og jeg er også glad for, at jeg sådan kan glæde hr. Morten Østergaard gang på gang.
Hvis jeg var radikal, var der ikke ret meget at glæde sig over, og derfor er det jo godt, at jeg ligesom kan bidrage til en form for glæde.
Jeg vil bare gerne sige: Det er jo fuldstændig rigtigt, at man forsøger at udvide området for organiseret kriminalitet.
Det, der er spørgsmålet - det er her, vi skal holde tungen lige i munden – er: Kunne den udvidelse måske have fundet sted inden for det eksisterende konventionssamarbejde, altså det, som Danmark tiltrådte i 1997, eller er det sådan, at den udvidelse kun kan finde sted inden for EU?
Der er, tror jeg, svaret, at man nok godt kunne have fundet ud af at udvide det uden støttepædagogik fra EU-systemet.
Det er derfor, vi spørger: Hvad er det egentlig, vi skal bruge EU til i den her sammenhæng?
Hvorfor kan vi ikke organisere det, som vi altid har gjort?
Morten Østergaard (RV), 2008-10-30:
Nå, men jeg forstår det sådan, at hr. Morten Messerschmidt siger, at det med formålet med hele den her øvelse er man sådan set enig i.
Man vil gerne have et snævrere samarbejde mellem de forskellige politietater i de forskellige lande, selvfølgelig om grænseoverskridende kriminalitet.
Det er jo godt, hvis vi er enige om det.
Så vil jeg bare spørge hr. Morten Messerschmidt: Virker det ikke på en eller anden måde sådan intuitivt rigtigt, at man flytter det over et sted, hvor man dynamisk og undervejs kan dirigere ressourcerne hen, hvor man vil, og at man kan diskutere den her type ændringer, som vi nu gør her, i det almindelige EU-regi med de afgørelser og den procedure, der findes der, i stedet for at man så skal til at lave tillægsprotokoller til konventioner og den slags ting?
Er der ikke her tale om, at man i virkeligheden styrker samarbejdet ved at gøre det meget mere operationelt og skabe muligheder for med en kortere horisont at skærpe indsatsen og forbedre samarbejdet og dermed leve op til det formål, som hr. Morten Messerschmidt sådan set også er enig i?
Morten Messerschmidt (DF), 2008-10-30:
Nu ved jeg ikke, hvad hr. Morten Østergaard har imod tillægsprotokoller.
Jeg tror ikke, at det er ubekendt for hr. Morten Østergaard, at tillægsprotokoller har samme status som den egentlige protokol og derfor bare er en udvidelse.
I amerikansk ret, uden sammenligning i øvrigt, udvider man forfatningen ved tillægsprotokoller, de såkaldte amendments, og de har sandelig ikke mindre betydning end selve den gamle forfatning.
Så det er et noget mærkeligt tvivlsspørgsmål, hr. Morten Østergaard prøver at rejse i forhold til tillægsprotokoller.
Dem er der sådan set ikke noget galt med.
Vi synes, det er fint at samarbejde om at bekæmpe international kriminalitet, men i modsætning til Det Radikale Venstre har vi altså ikke sådan en – hvis jeg skal bruge hr. Morten Østergaards ordvalg intuitiv vilje til, at det bare skal foregå i EU-regi.
Jeg ved godt, at det kan være lidt af et wake up call – et opvågningsopkald; man skal jo oversætte - for hr. Morten Østergaard at få det at vide, men der er jo faktisk europæiske lande uden for EU.
Så må jeg jo igen stille spørgsmålet: Hvad er det, der forhindrer, at man udvider det eksisterende samarbejde i stedet for at lægge det ind i EU?
Jeg kan ikke se, at der skulle være nogen hindringer.
Karina Lorentzen (SF), 2008-10-30:
Vi må indse, at EU kommer til at spille en stadig større rolle i bekæmpelse af terror og organiseret kriminalitet.
Jeg er helt overbevist om, at EU-borgerne sætter sikkerhed og tryghed ret højt på deres dagsorden, og at netop Europol bliver et vigtigt redskab til at bidrage til det, af den simple grund at forbryderbander i dag ofte samarbejder internationalt og dermed også i EU.
Vi må også indse, at Europol faktisk allerede har gennemført en række succesfulde operationer, siden projektet blev søsat, bl.a. på områder som børnepornografi og menneskehandel.
Det kan formentlig heller ikke afvises, at Danmark nyder meget godt af det politi- og efterretningsmæssige samarbejde i Europol, og at Danmark tilsvarende rent faktisk har meget at byde på til gavn for andre EU-lande.
Konklusionen er da også, at det er meget vanskeligt at gå imod sådan et samarbejde, og det vil SF heller ikke, så vi ser faktisk meget velvilligt på det forslag, der ligger, men vi må så også sige, at forslaget indebærer en række ændringer, som skal facilitere samarbejdet mellem landene, og i den henseende er der flere ting, som optager SF's opmærksomhed, bl.a. de registre, som Europol nu får lov at oprette yderligere.
Vi mangler nemlig en afklaring af, hvad det er for nogle registre, og hvordan de skal kontrolleres.
Vi vil forsøge at afklare det i udvalgssamarbejdet.
Vi skal nemlig være superopmærksomme på, hvad det er, vi får sagt ja til, for forslaget her indebærer også, at beslutningsprocedurerne ændres, sådan at man går fra enstemmighed til kvalificeret flertal og Danmark rent faktisk mister den vetoret, Danmark har haft tidligere.
Vi må sige, at vi er meget tilfredse med, at man nu også udpeger en uvildig dataansvarlig, som skal holde Europol i ørerne og kontrollere, at registreringen foregår fornuftigt.
Det synes jeg er et meget stort og positivt fremskridt, da databeskyttelse er et vigtigt tema for SF.
Jeg vil også i udvalgsarbejdet spørge ind til, om det forstærkede samarbejde med tredjelande kan medføre, at vi vil komme til at lagre oplysninger, som er fremkommet ved tortur.
Det er naturligvis uacceptabelt.
Men ellers vil SF forholde sig positivt, kritisk og konstruktivt til det her lovforslag.
Tom Behnke (KF), 2008-10-30:
Det Konservative Folkeparti kan støtte forslaget.
Med forslaget giver Folketinget sit samtykke til, at Danmark i Rådet for Den Europæiske Union medvirker til vedtagelse af udkastet til rådsafgørelsen.
Formålet med rådsafgørelsen er at erstatte den nuværende Europol-konvention og de tre dertil hørende protokoller med en ny rådsafgørelse, som dels indeholder alle de ændringer, der indgår i protokollerne, dels indfører yderligere forbedringer med henblik på at gøre Europol i stand til at klare de nye udfordringer, som Europol står over for, altså indførelse af fælles spilleregler for det politisamarbejde, som er så afgørende nødvendigt.
Til det formål er Europol netop det politisamarbejde, der skal til for at sikre, at vi gør livet surt for den grænseoverskridende og organiserede kriminalitet, og på det grundlag kan vi som nævnt støtte forslaget.
Morten Østergaard (RV), 2008-10-30:
Set gennem Det Radikale Venstres briller medfører det at flytte Europol fra at være konventionsbaseret til at være fællesskabsbaseret - komme over i fællesskabssøjlen - en styrkelse af det europæiske politisamarbejde.
Når det er en fordel at flytte det over, så det bliver en del af fællesskabslovgivningen, handler det selvfølgelig om, at det dermed kommer ind og bliver en EU-institution på linje med alle mulige andre, det giver nogle muligheder i forhold til løbende diskussioner om budgetter osv.
Men det betyder jo også, at det bliver et mere dynamisk samarbejde, fordi man i forhold til opgaverne kan træffe nye beslutninger i forbindelse med de almindelige EU-beslutningsprocesser om, hvad det er for nogle opgaver, der skal løses, uden at man skal igennem hele konventionsarbejdet, og uden at man skal igennem hele arbejdet med at lave tillægsprotokoller.
Vi synes, at det er en af de mest oplagte grunde til at have et samarbejde, bl.a. på området for retlige indre anliggender, at man har et samarbejde om at bekæmpe grænseoverskridende kriminalitet, og vi så jo som bekendt gerne, at det forbehold, der i øvrigt er over for samarbejdet om retlige indre anliggender, blev helt fjernet.
Men det, vi taler om her, er altså, at der gives carte blanche til, at Danmark tiltræder den her rådsafgørelse, så man får det over i fællesskabslovgivningen og dermed også sikrer, at man kan styrke det formål, som ligger i præamblen, nemlig at styrke de kompetente nationale myndigheders indsats og deres gensidige samarbejde om forebyggelse og bekæmpelse af organiseret kriminalitet, terrorisme og andre former for kriminalitet, der berører to eller flere medlemsstater. For os er det simpelt hen god logik at gøre, hvad vi kan for at styrke det samarbejde, og det mener vi man gør her, ved at man får et mere dynamisk grundlag for politietaterne og samarbejdet mellem politietaterne i de forskellige lande.
Vi er sikre på, at hvis det her gennemføres, vil det give et bedre politisamarbejde, og det er dårlige nyheder for dem, der bedriver grænseoverskridende kriminalitet, og dermed gode nyheder for alle os andre.
Derfor støtter vi forslaget.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2008-10-30:
De farligste steder i trafikken er jo som regel der, hvor forskellige trafikformer krydser hinanden.
Det gælder også for jernbaneoverkørsler, hvor jernbanen og vejen skærer hinanden.
Alene de sidste 4 måneder har vi oplevet to tragiske dødsulykker ved jernbaneoverskæringer i Vestjylland.
Sådanne ulykker er voldsomme, og det er klart, at de gør et stort indtryk på os alle sammen.
Der er altså behov for maksimal politisk fokus på, hvordan vi forebygger ulykker ved jernbaneoverskæringerne.
Det handler ikke blot om tryghed for de vejfarende, der skal krydse banen, det handler også om tryghed for togpassagererne og for lokoførerne ved jernbanen.
Derfor hilser Venstre det velkommen, at regeringen med dette lovforslag sikrer en klar ansvarsfordeling omkring sikkerheden ved jernbaneoverskæringer.
Hidtil har dette ansvar jo været delt imellem vejmyndighederne og jernbanen.
Og som vi alle ved, er delt ansvar ikke altid den mest effektive løsning.
Nu bliver der altså fuldstændig klarhed om ansvaret.
Med lovforslaget bliver der også klarhed om tilsynet med jernbaneoverkørsler.
Det samles ét sted, nemlig hos Trafikstyrelsen.
Venstre ser også frem til de kommende forhandlinger om den trafikale investeringsplan, hvor fortsat sikring af jernbaneoverkørslerne bør være et fokuspunkt.
Det drejer sig om, at vi får udryddet alle de sorte pletter i forbindelse med jernbanerne, ganske som vi gør det i forbindelse med vejene.
Samlet set indebærer dette lovforslag en styrkelse af sikkerheden omkring et af de farligste steder i trafikken, nemlig jernbaneoverkørslerne.
Venstre kan derfor støtte lovforslaget.