Bjarne Laustsen (S), 2016-01-21:
Vi har vinter nu og hård frost derude, men om nogle få uger skal landmændene i gang med at dyrke deres jord, og det kræver, at man kører både gylle ud og spreder noget gødning.
Og begge dele er godt nok, hvis det er på jorder, hvor det er okay at gøre det.
Men vi skal ikke mere end bare et år tilbage, før det var sådan, at Folketinget beskæftigede sig med det samme forslag, bare i modsat retning, nemlig at både naturgødning og husdyrgødning skulle begrænses på bestemte områder.
Det lovforslag havde fået nummer L 94, og der var tale om et grønt forslag, som var i tråd med Natur- og Landbrugskommissionens anbefalinger.
Den indførte nemlig Det Grønne Danmarkskort om øget beskyttelse af vores naturområder, og det var en stor dag for naturen og den grønne omstilling.
Der er løbet meget vand i åen eller under broen siden da, og da vi sad i regering, arbejdede vi hårdt på at sikre både beskæftigelse og vækst i landbruget uden at ødelægge naturen og miljøet.
Den tilgang er vi stadig bannerførere for, og det ligger i fin forlængelse af Natur- og Landbrugskommissionens anbefalinger.
Nu har Danmark fået en ny regering, som taler om grøn realisme.
Man kan altid diskutere, hvor meget realisme, der er i det, men i hvert fald har man indledt et felttog imod ethvert grønt initiativ, som den foregående regering satte i værk.
Set i det lys må man konstatere, at der kan være det problem, at antallet af grønfarveblinde ligger væsentlig højere i regeringskontorerne end i resten af landet.
For grøn er regeringens politik absolut ikke, selv om man kalder det grøn realisme.
Så når vi i dag førstebehandler det her lovforslag, illustrerer det jo på fremragende vis, at regeringen tilbageruller forbuddet mod at sprøjte og gøde på naturbeskyttelsesområderne, § 3-arealerne, før det overhovedet nåede at træde i kraft.
Regeringen skrotter dermed en væsentlig del af Naturplan Danmark, som SR-regeringen fik vedtaget her i Folketinget.
Hvad er § 3-arealer?
Det kan være strandenge, det kan være søer, det kan være vandhuller, heder eller ferske enge m.m., og ifølge Natur- og Landbrugskommissionen er netop disse områder afgørende for den biologiske mangfoldighed i Danmark.
På den baggrund ønskede den foregående regering at skåne arealerne, så der kunne sørges for en god biodiversitet, og at de EU-retlige forpligtelser i forhold til vandrammedirektivet og havstrategidirektivet.
Og at man kunne opfylde forpligtelsen til at stoppe tilbagegangen i biodiversiteten inden udgangen af 2020.
Derfor ville det jo have været klædeligt, hvis regeringen både for landbrugets og naturens skyld allerede nu havde fremlagt forslag til, hvordan de her kompenserende tiltag skal se ud, således at der ikke gives en gave nu, og så kommer der bare en regning senere hen.
Blandt smede har vi et udtryk, der hedder at lave det hele i en varme.
På den måde ville landmændene vide, hvad de havde at rette sig efter, og alle ville vide, at der ikke kom mere bagefter.
Det gør der altså her, for det siger regeringen selv.
Vi ved bare ikke, hvad det er.
Det kan være, vi kan få opklaret det i dag, hvis ministeren kan redegøre for det, og så kan vi ligeså godt få det på bordet.
For man må jo tage det sure med det søde, som man plejer at sige.
Der findes næppe noget parti i Folketinget, der er mere optaget af at sikre landbruget gode og stabile rammevilkår end Socialdemokratiet – det beviste vi, da vi sad i regering – så landbruget kan arbejde sig ud af krisen og være med til at sikre en høj beskæftigelse i de dele af Danmark, som har behov for det, og hvor det i særdeleshed kniber.
Når det er sagt, synes vi, det er lidt for uambitiøst, at regeringen ikke engang forsøger at finde den her balance, hvor landbrugets rammevilkår forbedres, uden at vores natur, miljø og drikkevand skal betale prisen.
Her er der simpelt hen bare tale om en forkert balance, og derfor kan Socialdemokraterne ikke støtte lovforslaget.