runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jeppe Mikkelsen (RV), 2014-05-28:
Tak for ordet, formand.
Og tak til ministeren for redegørelsen, som vi fra radikal side kan bakke op om.
Det er vigtigt for os Radikale, at man har en attraktiv kollektiv trafik, og her spiller DSB og DSB's materiel selvfølgelig en uhyre vigtig rolle.
DSB har haft mange udfordringer hen over de seneste år – det tror jeg står ganske klart for de fleste danskere – det gælder både udfordringer med DSB's materiel og selvfølgelig også udfordringer med DSB's økonomi.
Heldigvis går det økonomisk bedre for DSB – det vil jeg gerne rose DSB og alle deres ansatte for – og vi har også løst nogle af de akutte behov, der har været i forhold til materiellet, da vi sidste år valgte at investere i en række dobbeltdækkervogne.
67 dobbeltdækkervogne samt ellokomotiver har vi sammen med DF, SF og Enhedslisten sat penge af til – og ellers skulle de her vogne nok have været erstattet af IC4-tog.
Det var nok fint nok, at det ikke blev tilfældet.
Men der er også behov for en ny strategi for DSB's materiel, det bliver der jo, når den nuværende kontrakt udløber her ved dette års udgang.
DSB er, som ministeren fortalte, ved at udarbejde et udkast til den her strategi, og det ser vi fra radikal side naturligvis meget frem til.
Det er vigtigt, at den nye kontrakt udnytter de mange store investeringer, vi laver i disse år, i at opgradere vores jernbanenet.
Hele projektet med Togfonden DK, som regeringen, DF, SF og Enhedslisten i øvrigt har fremrykket i dag, rummer jo med sin elektrificering et gigantisk potentiale for hurtigere tog, for mere pålidelige tog og for grønnere tog, og det er fantastiske muligheder, og dem skal vi selvfølgelig udnytte i materielstrategien.
Samtidig er det vigtigt, at vi ikke laver en IC4-gentagelse, og derfor betrygger det mig også, når ministeren nævner, at der skal være en grundig ekstern kvalitetssikring af det her arbejde.
Vi skal have tog, som er gennemtestede.
Vi skal ikke ud at købe prototyper alene, og de IC4-tog, som vi nu engang har købt, skal vi selvfølgelig blive mindre afhængige af; det er vi allerede blevet med indkøbet sidste år, og det fortsætter forhåbentlig.
Vi Radikale ser frem til forhandlingerne om DSB-kontrakten.
Jeg synes faktisk, det lyder, som om vi kan finde fælles fodslag om rigtig mange ting på tværs af partierne, og det glæder mig.
Så vil jeg gerne takke for ordet og slutte af med at bemærke, at vi Radikale kan bakke op om forslaget til vedtagelse, som blev præsenteret af hr. Rasmus Prehn.
Tak for ordet.
Kim Christiansen (DF), 2014-05-28:
Der er jo et gammelt ordsprog, der siger, at det er dyrt at være fattig.
Og man kan sige, at det meget godt underbygger det her med købet af dobbeltdækkervognene.
Jo, jeg er da enig i, at vi skal udfase IC4, men vi skal jo have noget at udfase det med.
Og selvfølgelig er vi enige i den betragtning, for ellers var vi ikke medforslagsstillere på den her forespørgsel i dag om, at vi skal have en samlet og en langsigtet strategi for materielsituationen på den danske jernbane.
Det er vi naturligvis enige i.
Men vi kan heller ikke bare pille tog ud af drift, for så har vi altså passagerer til at stå rundtomkring, som ikke kan komme med toget.
Så det skal gøres med fornuft.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2014-05-28:
Jeg vil lige slå fast, at jeg sådan set ikke kritiserer beslutningen om at købe dobbeltdækkerne, for det var nødvendigt.
Det var helt nødvendigt og dermed ansvarligt.
Jeg påpeger bare, at det jo netop er et skoleeksempel på, at når man ikke har en plan, kommer man ud i nogle situationer, hvor det bliver meget dyrt, fordi man er trængt op i et hjørne.
Og derfor vil jeg spørge hr. Kim Christiansen, om ikke Dansk Folkeparti er enig i, at nu er vi simpelt hen nødt til at få lavet en plan, der er robust, således at vi får udfaset de IC4-tog, som jo alligevel ikke kommer ud at køre pålideligt.
Det er jo det, der adskiller os fra regeringspartierne: De holder krampagtigt fast i IC4 og et håb om, at de kan køre.
Og der er vi nogle, der har været med i mange år, der er blevet meget skuffede i det håb, og som ikke tror ret meget på det mere.
Kim Christiansen (DF), 2014-05-28:
Det har hr. Kristian Pihl Lorentzen ret i.
Det er jo altid dyrt at handle på sælgers marked, sådan er det.
Og derfor er de her dobbeltdækkervogne, som vi har erhvervet, også forholdsmæssigt dyre, men der var ikke rigtig noget alternativ.
Det er da korrekt, at det ikke giver flere sæder, men det giver så på den anden side heller ikke færre sæder.
Så der er vi trods alt gået ind og har løftet et ansvar og brugt 800 mio. kr. på det her og så yderligere 400 mio. kr. på nye ellokomotiver til at trække dem, således at vi også kan få sat dem i drift der, hvor der på sigt bliver elektrificeret.
Så det var den løsning, der ligesom var til at komme i nærheden af.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2014-05-28:
Jeg vil jo gerne takke min togrejsefælle for en god tale, det synes jeg faktisk.
Og da jeg hørte ordet brandslukning, spidsede jeg ører, for det har hr. Kim Christiansen fuldstændig ret i.
Købet af dobbeltdækkervognene her til Sjælland var netop brandslukning.
Det var man nødt til.
Men det interessante er jo, at det stort set ikke har givet et eneste nyt sæde, og det er tankevækkende, når vi ved, at antallet af passagerer vil vokse kraftigt i de kommende år.
Så det er interessant, og derfor vil jeg spørge hr. Kim Christiansen, om han er enig i, at når man ikke har en robust materielplan, og det er jo det, vi beder om her i dag som konklusion på debatten, så er det, det bliver meget dyrt, fordi man kommer ud i nødløsninger.
Dem, der står og sælger tog, kan jo godt følge med i, hvad der sker, og så er det ikke ligefrem sådan, at priserne sænkes.
Så er det ikke dyrt ikke at have en robust plan?
Nick Hækkerup (S), 2014-05-28:
Jamen jeg synes, jeg har redegjort for begge elementer i min indledende besvarelse, altså både for den lange række af initiativer, der er taget for at samle viden op og for at brede den ud, men sådan set jo også for støtten til Livslinien, som betyder, at de kan holde døgnåbent.
Dermed ikke sagt, at vi så slet ikke behøver at koncentrere os om det.
Jeg synes bare, som jeg nævnte, at vi har en lang række rigtig gode initiativer, som der arbejdes med i øjeblikket.
Oven i det foreslår jeg så, at vi lægger et partnerskab, som vil kunne sikre, at den viden, de erfaringer, som der gøres, spredes ud til dem, som til daglig sidder og rådgiver, sådan at arbejdet kan blive endnu bedre, som spørgeren efterlyser
Özlem Sara Cekic (SF), 2014-05-28:
At Danmark ligger ret højt med hensyn til antallet af mennesker, der begår selvmord, er jo ikke en nyhed.
Det er jo noget, der har været kendt i rigtig, rigtig mange år.
Derfor er jeg på den ene side rigtig glad for, at ministeren siger, at nu skal vi prøve at lave de her partnerskaber, vi skal mødes, og vi skal snakke om det.
Men på den anden side ærgrer det mig også, hvorfor vi skal snakke så længe om det her.
Hvorfor er der egentlig ingen handling?
Man ved, at for folk, der har prøvet at begå selvmord, er det tit sådan, at de første par døgn, hvor man yder en opsøgende og ledsagende hjælp, er afgørende for, om man kan hjælpe.
Det vil sige, at man opsøger de folk, holder dem i hånden og tager dem med til et sted, der kan hjælpe dem til ikke at prøve at begå selvmord igen.
Derfor vil jeg høre, om sundhedsministeren vil tage nogle initiativer – ud over de her partnerskaber, hvor folk sætter sig ned for at snakke – som også har noget konkret hjælp direkte til de mennesker, hvis liv er så hårdt, at de ønsker at gøre en ende på det.
Rasmus Helveg Petersen (RV), 2014-05-28:
Jeg vil medgive spørgeren, at der er to forskellige problemstillinger i spil her, hvor den ene drejer sig om virksomheder, der er i meget hård konkurrence, baseret på hvor meget energi de bruger.
De er så i konkurrence med erhverv i udlandet, der oplever en faldende elpris, men ikke nogen stigende PSO, og det skader deres konkurrenceevne.
De vil jo få en lempelse, som alt andet lige vil gøre deres konkurrencesituation over for udlandet lettere, og om end det måske ikke er energi, der er deres tungeste post, så er det stadig væk en erhvervslempelse.
Per Clausen (EL), 2014-05-28:
Nu er det jo sådan, at hvis man kigger på regeringens vækstudspil, er en nedsættelse af PSO-afgiften eller PSO'en jo et af de absolut største elementer.
Og det kan da undre, at man bruger 1 mia. kr. om året på at løse en udfordring, som man tidligere har sagt var en marginal problemstilling.
Jeg må indrømme, at jeg har meget svært ved at forstå den måde at bruge statens midler på, og jeg må sige, at det også står i rimelig modsætning til min opfattelse af Det Radikale Venstre som et økonomisk ansvarligt parti, der bruger pengene så fornuftigt, som det er muligt.
Rasmus Helveg Petersen (RV), 2014-05-28:
Jamen virksomhedernes PSO-omkostninger forventes at stige betragteligt frem mod 2020 bl.a. som følge af forventede lave elpriser og udbygning af vedvarende energi og nye havvindmølleparker.
Vi har som regering valgt at afskaffe PSO for gas fra 2015 og lempe PSO-betalingerne vedrørende el for en samlet ramme på 350 mio. kr. i 2015 stigende til 1,1 mia. kr. i 2020.
Udspillet rummer både en bred lempelse til erhvervslivet og en målrettet yderligere lempelse til de mest konkurrenceudsatte og elintensive virksomheder.
Hvis vi ikke havde taget en bred lempelse med i udspillet, ville der være brancher, som også kan være konkurrenceudsatte, der slet ikke ville få lempet deres PSO-omkostninger.
Omvendt er der virksomheder, der har større behov for lempelser af energiudgifterne end andre, og jeg synes, at regeringens udspil er fornuftigt og balanceret.
Per Clausen (EL), 2014-05-28:
Er ministeren uenig i både den nuværende og tidligere klimaministers udtalelser om, at PSO'en kun har marginal betydning for de fleste danske virksomheder, og at det derfor ville være forkert at gennemføre en generel nedsættelse af denne?
Rasmus Helveg Petersen (RV), 2014-05-28:
Det er naturligvis fortsat regeringens ønske at gennemføre den grønne omstilling.
Vi har ikke fraveget vores klimamål, og det er også sådan, at vi regner med, at den eksplosive vækst, der er i eksporten, for de grønne virksomheder, skal være med til at drive beskæftigelsen i Danmark på længere sigt.
Det er for mig at se ikke det afgørende, hvad det er for et redskab, vi vælger, men hvad for et mål, vi når – og i det her tilfælde fastholder vi vores klimaambition, og vi er såmænd på ingen måde i tvivl om hverken den grønne omstilling eller om, at det kommer til at skabe arbejdspladser, at vi har kastet os ud i den grønne omstilling.
Per Clausen (EL), 2014-05-28:
Men hvis man læser regeringsgrundlaget, får man jo det indtryk, at det netop er ved at spare på energien, og at det netop er ved at gennemføre en grøn omstilling, at vi forbedrer de danske virksomheders konkurrenceevne og øger muligheden for beskæftigelse.
Hvordan kan det så være, at man ender med at gøre det modsatte?
Det er det, jeg simpelt hen ikke begriber.
Man laver en plan for øget beskæftigelse og øget udvikling i vores samfund, og så gør man det modsatte af det, man skrev i regeringsgrundlaget man skulle gøre, nemlig ved ikke at fremme den grønne omstilling, men altså i stedet for gøre det modsatte.
Rasmus Helveg Petersen (RV), 2014-05-28:
Som jeg anførte i min første besvarelse, er udspillet til vækstplanen et udtryk for, at vi prioriterer øget vækst og beskæftigelse meget højt.
Vi vil jo altså i det her tilfælde tage hensyn til konkurrenceudsatte virksomheder gennem en reduktion af PSO-tariffen, og så vil vi fastholde vores klimamål, og det vil vi gøre gennem klimakompenserende tiltag.
Men det er selvfølgelig en afvejning mellem de dele, vi her ser, og det er i det her tilfælde hensynet til øget vækst og beskæftigelse, som har drevet os til at forsøge at reducere udgifterne.
Per Clausen (EL), 2014-05-28:
Men det står jo stadig væk helt uklart, hvorfor regeringen så skrev i sit regeringsgrundlag, at man ville øge incitamenterne til at spare på energien, når man i sin konkrete politik gør det modsatte.
Altså, det må jeg indrømme at jeg simpelt hen ikke kan forstå.
Rasmus Helveg Petersen (RV), 2014-05-28:
Det afgørende er, at regeringen ikke slækker på klimamålet.
Det fremgår af regeringens udspil: »Såfremt en aftale om Vækstpakke 2014 indeholder tiltag på energiområdet, der øger CO2-udledningen i 2020, vil regeringen tage initiativ til at gennemføre klimakompenserende tiltag.« Der er ikke taget stilling til, hvilke konkrete klimakompenserende tiltag der måtte blive behov for, men vi vil som sagt lægge afgørende vægt på, at vi ikke slækker på vores klimamål i den forbindelse.
Per Clausen (EL), 2014-05-28:
Det kan måske alligevel undre en smule, at det, man mente, da man skrev det her i regeringsgrundlaget, var, at man ville reducere udgifterne til energi, og at det var på den måde, at man ville nå dertil, hvor det kunne betale sig at spare på energien.
For det var jo det, man gjorde først med den vækstpakke, man gennemførte sidste år – hvor man lavede en omfattende nedsættelse af energiafgifterne for virksomhederne, inden for landbrug og industri – og nu er man så i gang med en ny generel nedsættelse af prisen på energi.
Var det det, regeringen mente dengang?
Man udtrykte sig bare lidt uklart, da man skrev det, så det godt kunne give indtryk af, at man ville øge incitamenterne til at spare på energien.
Rasmus Helveg Petersen (RV), 2014-05-28:
Tak for det.
Tak for spørgsmålet.
Regeringens udspil til en vækstplan er udtryk for, at regeringen prioriterer øget vækst og beskæftigelse meget højt.
På energiområdet indebærer det, at der tages hensyn til konkurrenceudsatte virksomheder gennem en reduktion af PSO-tariffen, men det skal kunne betale sig at spare på energien, sådan som det slås fast i regeringsgrundlaget, og det kan det så sandelig også.
Det afgørende for konkurrenceevnen er den samlede energiregning, og det vil fortsat være en god forretning for virksomhederne at gennemføre energibesparende foranstaltninger.
Alt andet lige vil en reduktion af PSO-betalingen øge energiforbruget og dermed også CO2-emissionerne.
For at fremme energibesparelser i industrien indeholder regeringens udspil derfor en særlig energispareaftaleordning, der tidligere har været gode erfaringer med.
Per Clausen (EL), 2014-05-28:
Spørgsmålet lyder: Mener ministeren, at den nye vækstplans forslag om at gennemføre en generel nedsættelse af PSO'en er i overensstemmelse med regeringsgrundlagets formulering om, at en omlægning af skatter og afgifter skal sikre, at der skabes de rette incitamenter til at tænke og handle grønt. Det skal kunne betale sig at spare på energien?
Mener ministeren, at den nye vækstplans forslag om at gennemføre en generel nedsættelse af PSO'en er i overensstemmelse med regeringsgrundlagets formulering om, at »en omlægning af skatter og afgifter skal sikre, at der skabes de rette incitamenter til at tænke og handle grønt. Det skal kunne betale sig at spare på energien«?
Men det betyder jo, at man i forhold til virksomheder, hvor det her har en marginal betydning, bruger rigtig mange penge på at gøre det billigere for dem at bruge mere energi.
Det strider mod regeringens politik.
Og hvis vi nu sagde, at vi var enige om, at vi skulle bruge 1 mia. kr. om året på at lette erhvervslivets PSO, ville det trods alt så ikke være klogere at bruge den målrettet mod de virksomheder, hvor det reelt gør en forskel?
Rasmus Helveg Petersen (RV), 2014-05-28:
Den målrettede lempelse skal tilrettelægges inden for rammerne af EU's nye statsstøttebestemmelser, hvor de støtteberettigede brancher er defineret.
Der er en række brancher, der ikke er berettiget til støtte efter en målrettet ordning inden for de nye EU-statsstøttebestemmelser.
Det er altså for at forbedre konkurrencevilkårene i Danmark, at vi laver en kombination af en bred og en målrettet ordning, og det synes jeg er ganske hensigtsmæssigt.
Jeg anerkender fuldt ud, at der er to forskellige komplekser, men det er klart, at vi går efter det målrettede, der nu kan foretages inden for EU-reglerne.
Morten Østergaard (RV), 2014-05-28:
Jeg vil opfordre til, at man griber den rapport, som er udgivet af SKAT, med den nye lokaliseringsplan og selv orienterer sig om, hvad det er for nogle hensyn, der er gjort gældende.
Her vil man kunne se, at i det, der i landsplansregi kaldes småbyregioner, vil der være flere medarbejdere i 2020, end tilfældet er i dag.
Det, der så er situationen, og som spørgerne jo fuldstændig ser bort fra, er, at der jo ikke er en eneste medarbejder, der skal afskediges som følge af det.
Derfor har et andet væsentligt hensyn jo været, at medarbejderne kunne transportere sig selv til deres nye arbejdssted, og det har selvfølgelig også spillet en rolle.
Vi har ikke bedt folk om at henvende sig på et nyt arbejdssted i den anden ende af landet, for det her er ikke en fyringsrunde, det her er en lokaliseringsplan.
Thomas Danielsen (V), 2014-05-28:
Jeg må bare lige oplyse ministeren om, at det absolut ikke er noget, man populært sagt kalder Udkantsdanmark.
Det er det sidste, man kalder det.
»Landdistrikterne« vil jeg måske sige er et passende ord, men »Udkantsdanmark« er diskriminerende.
Ikke desto mindre anerkender ministeren jo, at man så laver en nogenlunde neutral model, hvis vi skal se på det med positive briller, og det vil sige, at man ikke er ambitiøs i forhold til at sikre en udflytning af statslige arbejdspladser, som kan være med til at understøtte flere private arbejdspladser, og som kan være med til at understøtte lokale skatteindtægter, som rapporter viser betyder utrolig meget for, hvor familierne bosætter sig.
Her er bare et område, hvor ikke ret mange af dem er stedbundne arbejdspladser, og derfor ville det være oplagt, at regeringen bare var en lille smule ambitiøs og prioriterede det her område og fik udflyttet nogle statslige arbejdspladser.
Morten Østergaard (RV), 2014-05-28:
Jamen det er sådan, at hvis man vil anlægge et helhedssyn, kan man jo benytte den terminologi, man normalt benytter, når man diskuterer landdistriktspolitik, og det er jo i landsplansregi, at man taler om de såkaldte småbyregioner, det, man vel populært kalder Udkantsdanmark.
Og der vil der numerisk og målt som en andel af SKATs medarbejdere være flere i 2020, end der er i dag.
Det er jo et udtryk for, at den her plan ikke trækker de statslige arbejdspladser ind til de store byer, men derimod tager skyldigt hensyn til, at SKAT fortsat vil være repræsenteret i hele landet – også der, hvor der er længst mellem husene og færrest beboere.
Thomas Danielsen (V), 2014-05-28:
Tak for det.
Jeg går ud fra, jeg ikke skal læse spørgsmålet op igen.
Jeg vil godt samle bolden op efter hr. Erling Bonnesen, for landdistriktsministeren har slået fast over for Landdistriktsudvalget, at det er den enkelte ressortminister, der bærer ansvaret for at udmønte det med de landdistriktsbriller på, som der skal ses på de enkelte ting med, når nu man gennemfører sin politik.
Så er det, jeg vil sige, at med landdistriktsbriller på, ser det yderst uambitiøst ud, når ministeren så påstår her, at det er nok, hvis man bare laver en neutral ny struktur i forhold til fordelingen.
Jeg må så lige henvise til, at i det modulbillede, som ministeren har sendt ud i sin rapport, er det alene Region Hovedstaden, der går frem.
Det er den eneste region, der får flere statslige arbejdspladser i forbindelse med omstruktureringen af SKAT.
Det er kun Region Hovedstaden.
Samtlige andre regioner går tilbage undtagen Region Nordjylland, som er neutral.
Så jeg ved ikke helt, hvor det er, ministeren vil hen med sin tale om, at man fremmer landdistrikterne i den nye struktur.
Morten Østergaard (RV), 2014-05-28:
Når jeg taler om et helhedssyn, er det jo noget, der rækker længere end til det sydfynske, men hvis man kunne få hr. Erling Bonnesen til bare at interessere sig for Fyn som helhed, er planen jo faktisk, at der er ekstra arbejdspladser i SKAT, som efter planen bliver lagt på Fyn.
Så helt gråt i gråt er det jo ikke, selv set med fynske briller.
Men samlet set er jeg bare nødt til at fastholde, at det her ikke bidrager til urbaniseringen eller koncentrationen af statslige arbejdspladser i de store byer.
Tværtimod vil det være sådan, at der både andelsmæssigt og antalsmæssigt vil være flere skattemedarbejdere i det, man kalder Udkantsdanmark, i 2020, end der er i dag.
Erling Bonnesen (V), 2014-05-28:
Helhedssyn og helhedsbetragtning, siger ministeren.
Jamen, altså, set fra det sydfynske område, fra Svendborg, så er det mere end meget vanskeligt at få øje på; det er der simpelt hen ikke.
For når man lukker og slukker på skatteområdet i Svendborg og så ikke tilfører noget andet i stedet for, er der jo ingen helhed i det.
Helhedsbetragtningen er der ikke.
Så må vi bare konstatere, at regeringen skolder Sydfyn og Svendborg i den her plan –
det er så en konstatering.
Morten Østergaard (RV), 2014-05-28:
Jeg er for det første nødt til igen at slå fast, at det her ikke er en afskedigelsesrunde.
Det her er en ny lokaliseringsplan, der tilpasser antallet af kvadratmeter og kontorpladser til det antal medarbejdere, SKAT har i dag og vil have i fremtiden.
For det andet er der taget skyldige hensyn til, at SKAT er repræsenteret bredt i hele landet og balancen mellem regionerne er opretholdt.
Erling Bonnesen (V), 2014-05-28:
Tak for det.
Det er fint nok at rationalisere og effektivisere – det kan ingen have noget imod – men vi husker også alle sammen den sidste folketingsvalgkamp, hvor jeg tror alle partier sagde, at når man omrokerer og flytter rundt på statslige arbejdspladser, skal man virkelig prøve at tilgodese det, man kalder yderområder, også områderne uden for de store byer.
Så må det undre, når jeg f.eks. ser det med sydfynske øjne, med Svendborg-øjne, at man så lukker og slukker netop i et område, hvor man jo er hårdt trængt i forvejen, og hvor man jo lige præcis havde chancen for at tilgodese området med nogle arbejdspladser.
Nu lukker og slukker man så på skatteområdet, og så er det så relevant at spørge: Hvilke andre statslige arbejdspladser har regeringen så tænkt sig at tilføre Svendborg for at kompensere for det her, for det må der jo ligge i det, hvis regeringen skal leve op til sine tidligere løfter?
Morten Østergaard (RV), 2014-05-28:
Tak, fordi jeg får mulighed for at sætte nogle ord på SKATs nye lokaliseringsplan.
Det første spørgsmål handler her om lukningen af de 11 skattecentre, og jeg vil gerne starte med at slå fast, at den nye lokaliseringsplan for SKAT – i modsætning til som det fremgår af spørgsmålet – ikke samlet set betyder, at der nedlægges statslige arbejdspladser.
Den nye lokaliseringsplan gennemføres for at tilpasse antallet af lokationer og kvadratmeter til det nuværende og fremtidige antal medarbejdere i SKAT og for at opbygge fagligt stærke enheder, der kan håndtere de opgaver og udfordringer, som SKAT står over for.
Det er afgørende for at sikre skatteprovenuet i en fremtid, der er stadig mere globaliseret og teknologibaseret, og desuden for at realisere de effektiviseringer, som SKAT har stået over for siden fusionen i 2005 – en fusion, som den daværende VK-regering jo som bekendt var arkitekt bag.
Jeg går derfor også ud fra, at Venstre er enig med regeringen i, at det er nødvendigt at lave en tidssvarende lokalisering af SKAT, og at dette i sagens natur betyder færre skattecentre.
Det har dog samtidig været en helt klar præmis for regeringen, at SKAT også fremover er en landsdækkende virksomhed, og at planen derfor heller ikke ændrer på den forholdsmæssige, regionale fordeling af antallet af medarbejdere i SKAT.
En lokaliseringsplan, som har til formål at opbygge større og stærkere faglige enheder, betyder dog nødvendigvis, at nogle centre må lukke – det kan ikke være anderledes.
Ved valget af disse centre og placeringen af de 20 fremtidige hovedadresser har regeringen haft fokus på at sikre en fornuftig spredning af SKATs arbejdspladser i forhold til de enkelte landsdele, men det er afgørende for mig at slå fast, at der sker ingen nye afskedigelser som følge af det her, og at der dermed heller ikke nedlægges statslige arbejdspladser.
Erling Bonnesen (V), 2014-05-28:
Tak for det.
Og spørgsmålet lyder således: Hvordan vil regeringen kompensere for nedlæggelse af statslige arbejdspladser i 11 byer, og hvilke statslige arbejdspladser vil regeringen tilføre de områder, hvor staten nu nedlægger arbejdspladser som følge af nedlæggelse af 11 skattecentre?