Karsten Lauritzen (V), 2012-04-10:
Volden i Danmark er faldende.
Der blev ifølge Danmarks Statistik i 2007 anmeldt lige knap 19.500 voldsforbrydelser; sidste år var det tilsvarende tal 17.800.
Er Danmark så blevet mindre voldeligt?
Hvis man dykker ned i tallene, ser man, at simpel vold er på retur, men til gengæld ligger omfanget af den alvorlige vold på samme niveau som i 2007.
Bandekrig, vanrøgt, personlige vendettaer og utilpassede unge, der går bersærk i narkorus, er desværre en del af Danmark.
Vi er gang på gang vidne til mere grelle eksempler på, hvordan personer i dette land mishandler andre.
Det er desværre en del af Danmark; det er desværre en del af vores samfund – det samfund, som vi helst ser som trygt og godt.
Derfor har vi et retsvæsen med politi, domstole og fængsel: Politi til at opklare forbrydelser og pågribe gerningsmændene, domstole til at dømme og udmåle en passende straf og fængsler, hvor forbryderne kan afsone deres straf langt fra det samfund, hvor de før skabte utryghed.
Men gør de så det?
Udmåler domstolene en passende straf, som forbryderne efterfølgende får lov til at afsone?
Laver vi her i Folketinget god nok lovgivning, der sikrer det?
Derfor ønskede vi at skærpe straffen for vold, voldtægt og uagtsomt manddrab, og det gjorde vi som noget af det første, ved at vi hævede strafferammen for voldtægt fra 6 år til 8 år, for simpel vold fra 1½ år til 3 år, og for alvorlig vold og særlig alvorlig vold øgede vi strafferammen med 2 år.
Siden er den gennemsnitlige straflængde for de ubetingede fængselsstraffe for vold steget med en lille måneds ekstra fængsel for simpel vold.
Spørgsmålet er, om det er nok.
For nogle måneder siden blev vi mindet om en ualmindelig brutal forbrydelse begået for 3 år siden.
Efter at have banket den stakkels kvinde tvang han hende ud gennem et vindue, og faldet fra tredje sal har gjort kvinden 50 pct. invalid med varige skader på hjernen, dårlig hukommelse, træthed, tænder, der måtte udskiftes, og en arm med nedsat funktionsevne.
Hvad skal det koste at påføre et andet menneske så mange lidelser?
Det er lidelser, som den pågældende person aldrig nogen sinde bliver kvit; lidelser, som hun må leve med resten af livet, for bestandig.
6 års fængsel fik hendes gerningsmand.
Det er nøjagtig den samme straf, som entreprenøren Kurt Thorsen fik i PFA-sagen, hvor han blev dømt for bedrageri og dokumentfalsk.
Jeg skal ikke på nogen måde forklejne Kurt Thorsens forbrydelser, men i mine øjne er det altså værre at prygle en forsvarsløs kvinde og smide hende ud på gaden fra tredje sal.
I april måned påkørte en mand sin gravide ekskæreste.
Tilbage i 2008 var manden dømt for at have slået kvinden i hovedet med en donkraft.
Han havde slået hende så hårdt, at hun efterfølgende måtte sys med 30 sting.
Vidner til mandens overgreb sidste år fortalte, hvordan den gravide kvinde blev slynget op i luften, da han i fuld fart kværnede sin Ford Escort ind i hende, og hun landede efterfølgende på nogle parkerede cykler og fik bl.a. en dyb flænge i sin venstre arm.
Hvad er så en rimelig straf for med fuldt overlæg og i høj fart at køre ind i en gravid kvinde?
Dommen lød på 2 års fængsel – 2 år for at påkøre et andet menneske med så høj fart, at hun altså blev slynget op i luften, og den samme kvinde, som gerningsmanden altså også tidligere er dømt for at have mishandlet.
2 år er i mine øjne ikke rimeligt.
De stramninger, som VK-regeringen i 2001 gennemførte med hjælp fra Dansk Folkeparti, har hjulpet på balancen, ingen tvivl om det.
Men eksemplerne, som jeg har nævnt i min ordførertale, viser også med al tydelighed, at der er et stykke endnu.
Vi er stadig væk ikke nået dertil, hvor der er proportionalitet i tingene og en rimelig balance mellem forbrydelsens karakter og den dom, der bliver afsagt.
Vi oplever, at forbrydelserne bliver stadig mere bestialske.
Det er en trist udvikling, men en udvikling, som vores retssystem på ingen måde kan sidde overhørig.
Vi behøver et intelligent retssystem, der tager hensyn til ofrene frem for at dømme, som man gjorde for år tilbage, og ikke af hensyn til samfundsudviklingen.
Det er selvfølgelig også en udvikling, vi skal tage hensyn til, når vi laver lovgivning.
Straffe, der matcher de forbrydelser, der bliver begået, styrker vores retssikkerhed, og her taler jeg ikke om øje for øje af bibelske dimensioner, men om et fornuftigt retssystem og retsvæsen, som med sine domme sender et klart signal om, at forbrydelser ikke skal kunne betale sig, at der ikke er plads til dem, der skaber utryghed, truer og udøver vold.
Derfor må vi som politikere overveje, om vi atter skal skærpe straffeloven, eller om vi på anden måde kan få retsvæsenet til at handle mere intelligent, så forbrydere, der begår alvorlig personfarlig kriminalitet, oplever, at det har alvorlige konsekvenser.