runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karen Ellemann (V), 2009-04-24:
Som statsministeren lige har sagt, respekterer regeringen hjemmestyreordningens ansvarsfordeling.
Det sociale område er i henhold til hjemmestyreloven overladt til Grønland selv, og det betyder, at såfremt der opstår problemer på områder, som hjemmestyret har overtaget, har hjemmestyret ansvaret for at tage hånd om problemerne.
Der har været historier om grønlandske børn, der ikke vokser op under betryggende leveforhold, og det er ikke acceptabelt.
Børn har ret til en tryg og god barndom, så selvfølgelig skal hjemmestyret tage hånd om de problemer, som grønlandske børn står over for.
Hjemmestyret arbejder også for at løse de problemer, der er.
F.eks. er det hjemmestyret selv, der har taget initiativ til at få udarbejdet den rapport om forholdene for grønlandske børn, som blev udgivet i februar måned netop med henblik på at få kortlagt problemerne.
Desuden ved jeg, at hjemmestyret ved årsskiftet hævede en række af ydelserne til børnefamilierne med henblik på at give forældrene bedre økonomiske forudsætninger for at kunne tage sig af deres børn, og at hjemmestyret desuden har iværksat kampagner mod seksuelt misbrug, oprettet en anonym rådgivningslinje for familier og børn og taget en masse andre initiativer.
Grønland har desuden selv udarbejdet et bidrag til FN's børnekomité om overholdelse af FN's børnekonvention, ligesom hjemmestyret deltager i eksaminationen ved komiteen.
Det er positivt, at hjemmestyret har iværksat initiativer, men jeg vil gerne bidrage til, at indsatsen forbedres yderligere.
I overensstemmelse med regeringens politik skal det ske gennem samarbejde og dialog mellem regeringen og hjemmestyret og ikke ved et diktat fra regeringen, og jeg vil derfor også fortsætte det samarbejde, som de tidligere socialministre og den tidligere velfærdsminister har haft med hjemmestyret, bl.a. ved at udbygge den samarbejdsaftale om udsatte børn, som tidligere er indgået.
Jeg må også lige nævne, at Folketinget i forbindelse med debatten om forespørgsel nr. F 8 i 2008 jo rent faktisk pålagde regeringen at samarbejde med hjemmestyret, og jeg citerer: »Samarbejdet bør ske i forståelse med hjemmestyret og med respekt for hjemmestyrets kompetence.«
Det er fuldt ud i regeringens ånd, og det er den måde, jeg også vil samarbejde med hjemmestyret på.
Line Barfod (EL), 2009-04-24:
Jeg synes, det interessante er at høre, hvad det helt konkret er hr. Søren Espersen vil gøre.
For hvis man ser på den politik, som Dansk Folkeparti fører i Danmark, så er den jo med til at skabe en lignende ulighed og sociale problemer i Danmark, hvis ikke vi snart får den stoppet og får begyndt på en anden vej.
Så helt konkret: Hvad vil hr. Søren Espersen have, og hvad vil hr. Søren Espersen foreslå grønlandske politikere at man skal gøre for at bekæmpe den sociale ulighed?
Vil hr. Søren Espersen f.eks. foreslå, at man skal indføre en progressiv beskatning, så man får mindsket den sociale ulighed, altså at man skal beskatte de rige hårdere og de fattige lavere, modsat det som Dansk Folkeparti gør i Danmark?
Søren Espersen (DF), 2009-04-24:
Nu taler vi her i Folketinget 99 ud af de 100 mødedage om året om danske forhold.
I dag drejer det sig om Grønland.
Vi kan godt gå ind i en dansk debat om ulighed, og der ved fru Line Barfod præcis, hvor Dansk Folkeparti står, at vi netop ikke er enige i de liberale tanker, som nogle har, om, at uligheden skal øges.
Men bare et helt konkret forslag, der afspejler, hvad vi ville have gjort, hvis det var foregået i Danmark - nu foregår det så i Grønland: Vi ved og har fået at vide, at 17-20 pct. af grønlandske børn går sultne i seng.
Det kunne løses på en eftermiddag bare ved at bevilge et måltid varm mad på alle daginstitutioner og skoler i Grønland.
Vupti, så ville det problem være løst.
Hvorfor skal det være så svært?
Line Barfod (EL), 2009-04-24:
Jeg er fuldstændig enig i, at alle børn bør have et rigtig godt, gratis måltid mad i daginstitutionerne.
Det synes jeg er rigtig godt.
Jeg glæder mig til, at det lykkes at få det gennemført både i Grønland og i Danmark og i andre lande, der ikke har det.
Men børn skulle gerne have mere end ét måltid mad.
Hvis vi skal gøre noget ved de kæmpestore problemer, der er med ulighed, må det vel også handle om at kunne bidrage med nogle konkrete politiske forslag, og at vi kan have en ligeværdig dialog med de politikere, nøjagtig ligesom vi har dialog med andre lande i verden, om, hvilke forslag vi har til, hvad man skal gøre.
Så hvad er det, hr. Søren Espersen vil gøre for at bekæmpe den store sociale ulighed og fattigdom, der er?
Når jeg inddrager Danmark, er det ikke, fordi hr. Søren Espersen skal sige, hvad han vil gøre i Danmark, men bare fordi det, som hr. Søren Espersen normalt står for i Danmark, er det stik modsatte af det, som jeg i hvert fald mener der skal til i Grønland.
Derfor er det lidt interessant at høre, hvad hr. Søren Espersen helt konkret vil opfordre til at man gør.
Søren Espersen (DF), 2009-04-24:
Det, jeg føler er den store forskel på den måde, de danske sociale myndigheder arbejder på, og den måde, det foregår på i Grønland, er, at hvis vi her kommer ud for et omsorgssvigtet barn, et barn, som eksempelvis ikke får tilstrækkeligt at spise, så indledes der med det samme en aktion over for barnets familie.
Det kan også ende med en tvangsfjernelse.
Vi har alle de der meget skrappe måder, vi løser den slags ting på i forhold til familier, som ikke kan klare at passe på deres børn på en ordentlig måde - alkoholiserede familier, børn af forældre, som er narkomaner.
Det løser vi jo.
Det er jo det, der er den ubehagelige forskel på den måde, det foregår på i danske kommuner, og den måde, det foregår på i grønlandske kommuner.
Høgni Hoydal (T), 2009-04-24:
Jeg har forstået, at hr. Søren Espersen på en eller anden måde vel er udtryk for den danske mands byrde.
Nu sagde han, at man ikke havde behov for flere undersøgelser og analyser.
Men anerkender hr. Søren Espersen, at de tal, han står og remser op, og de oplysninger om de forhold, han nævner, selvfølgelig er udarbejdet af de grønlandske myndigheder selv, og at Grønland, også i forhold til FN, hvilket statsministeren redegjorde for, jo selv arbejder med de her forhold?
Og mener hr. Søren Espersen, at det på nogen måde løser problemer at sætte andre under administration?
Søren Espersen (DF), 2009-04-24:
Jo, jeg forstår udmærket, hvad der bliver sagt.
Men det her med hele tiden at gøre ligesom det, vi gjorde sidste år og forrige år og for 3 år siden, som heller ikke har haft nogen effekt, er det, jeg egentlig opponerer mod i dag og siger: Hvornår skal vi igen have en forespørgselsdebat om præcis det samme emne?
Hvornår er der igen en journalist, der rejser til Grønland, eller en forsker, der rejser til Grønland, og kommer hjem med en ny rapport?
Vi overholder jo internationale aftaler.
Det går vi ind for, også i forhold til børnekonventionen, og der er det altså regeringens ansvar, at de konventionsbestemmelser bliver overholdt inden for rigets grænser.
Og hvis ikke det grønlandske hjemmestyre vil gøre det selv - det er jo min pointe - så må vi gøre det for dem.
Det er jo lige meget nok, at det er fremmedfjendsk, at man gerne vil gøre en indsats for omsorgssvigtede grønlandske børn.
Den er ny for mig, men jeg tager den med sammen med alle de andre skældsord, jeg efterhånden har fået i tidens løb.
Jeg vil anbefale fru Julie Rademacher at passe på med floskler og fraser.
Det fører sjældent til nogen konstruktiv debat.
Med hensyn til respekten for de foreliggende aftaler, respekten for det grønlandske hjemmestyre, som blev nævnt fra Socialdemokraternes ordførers side, vil jeg gerne spørge: Hvad så med respekten for de omsorgssvigtede grønlandske børn og hvordan har Socialdemokratiet det med det?
Julie Rademacher (S), 2009-04-24:
Respekten for de grønlandske børn, som jeg sagde i min ordførertale og som jeg godt kan gentage, er vi hundrede procent med på.
Personligt har jeg også en helt speciel relation og familieforhold, der gør, at jeg om nogen kender til og bekymrer mig om grønlandske børn ikke kun én ud af 100 dage i Folketinget, som hr. Søren Espersen tidligere påpegede, men hver eneste dag er det med i min tanker. Hvad angår floskler, så tror jeg, at vi nogle gange her i Folketinget er lige gode om det.
Så lad os nu bare komme videre.
Søren Espersen (DF), 2009-04-24:
Det er jo alt sammen udmærket, men jeg må alligevel sige, at jeg har mine tvivl om, om den respekt i virkeligheden er til stede for de børn, som det virkelig drejer sig om her, og ikke en eller anden hjemmestyreære eller en eller anden respekt for et eller andet, der er kulturelt betinget.
Jeg har det håndgribelige problem, at mellem 17 og 20 pct. af de grønlandske børn går sultne i seng, og at de i stor stil er omsorgssvigtede, i alkoholiserede familier, børn af narkomaner osv.
Det er mit problem, og det går jeg egentlig mere op i end sådan en hel masse æresbegreber.
Det, jeg vil spørge om, er: Hvad er det nye, Socialdemokratiet nu foreslår i forhold til det, de har gjort alle de andre år, hvor vi også har haft debatterne?
Er der noget nyt?
Hvad så?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2009-04-24:
Jeg tror faktisk, at skiftende regeringer lige siden hjemmestyrets indførelse i 1979 har ført en konstruktiv dialog med Grønland om de her ting.
Det er noget, jeg egentlig godt kunne interessere mig lidt for.
For når vi fra konservativ side melder meget klart ud, er det, fordi vores tålmodighed er brugt op; vores smertegrænse er ved at være nået i forhold til de rapporter, ifølge hvilke tingene bare bliver værre og værre i Grønland.
: Hvor er Socialdemokraternes smertegrænse?
Hvor meget vil Socialdemokraterne acceptere, når det gælder børnenes situation i Grønland, før man håndfast siger, at nu skal der handling til, at nu skal vi have løst problemerne?
Julie Rademacher (S), 2009-04-24:
Ærlig talt tror jeg ikke, at hr. Per Ørum Jørgensen og jeg er så uenige om situationens alvor for de grønlandske børn.
Så jeg forstår ikke rigtig, hvorfor det er, at hr. Per Ørum Jørgensen nu står og hænger mig ud for ikke at tage noget ansvar, når vi netop går med i den her aftale.
Når det er sagt, vil jeg sige, at et systemskifte jo rigtig mange steder vil være godt, bl.a. også i Danmark, hvor vi under de nuværende regeringspartier har set, at forholdene for danske børn jo sådan set er blevet forværret.
Der er kommet flere fattige børn, ligesom ungdomskriminaliteten også ser helt frygtelig ud, og der er rigtig meget ballade i gaderne.
Så vi kunne også lige kigge lidt på os selv, men selvfølgelig fortsætte den konstruktive dialog og bakke op om det forslag til vedtagelse, som vi allerede er blevet enige om.
Henrik Brodersen (DF), 2009-04-24:
Jeg vil starte med at sige, at jeg da anerkender, at den socialdemokratiske ordfører, fru Julie Rademacher, kunne svinge sig op til at erkende, at det trods alt er Danmark, der har det overordnede ansvar for, at også den grønlandske del af riget overholder de internationale forpligtelser.
Jeg vil i tråd med hr. Søren Espersen spørge: Når vi nu havde snakken for et år siden og det stort set er et fuldstændig identisk forslag til vedtagelse, der er fremsat af bl.a. Socialdemokraterne, hvordan har ordføreren det så med, at der for hver dag, der går, er stadig flere børn, der går sultne i seng, flere børn, der bliver udsat for incest osv. osv.?
Jeg vil bare høre, om ordføreren ikke synes, at man svigter lidt ved bare at lade dagene gå og håbe på forbedring.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2009-04-24:
Jeg synes, Socialdemokraternes ordfører totalt negligerer den alvorlige situation.
Nu er det jo ikke kun hr. Søren Espersen og undertegnede, som bliver betegnet som populistiske.
Altså, det er jo ikke kun os, der ser alvoren i den her situation, og det ville faktisk klæde Socialdemokraterne også at tage tingene alvorligt.
Jeg synes, det ville klæde den socialdemokratiske ordfører at komme ind i virkeligheden - jeg ved, at der er tætte bånd mellem Socialdemokratiet og Siumut - og så tage den her problemstilling alvorligt.
Det skylder vi det bare.
Juliane Henningsen (IA), 2009-04-24:
Fordi vi mener, at enhver dialog mellem Danmark og Grønland skal baseres på principperne om selvbestemmelse, ligeværdighed og gensidig respekt mellem Danmark og Grønland, fremsætter jeg på vegne af undertegnede, hr. Kristen Touborg, fru Line Barfod og hr. Høgni Hoydal følgende:
Forslag til vedtagelse
»Folketinget konstaterer, at der fortsat er behov for en styrket indsats på børn og unge-området i Grønland og Danmark, og opfordrer regeringen til at arbejde på en kritisk dialog med hjemmestyret/selvstyret om børns og unges forhold.
Regeringen opfordres til at stille sin ekspertise til rådighed for de grønlandske myndigheder samt drøfte mulige tiltag med hjemmestyret/selvstyret, der kan afhjælpe problemerne på børn og unge-området.
Idet Folketinget ønsker en fortsat positiv udvikling politisk, socialt og økonomisk - i Grønland, opfordres regeringen til fortsat at bidrage til fremme af det nye grønlandske selvstyre i overensstemmelse med selvstyrelovens principper om selvbestemmelse, ligeværdighed og gensidig respekt mellem Danmark og Grønland.
Folketinget opfordrer regeringen og de grønlandske myndigheder til at følge internationale organers udtalelser om forholdene for børn i Grønland og Danmark tæt og på den baggrund vurdere, om der er behov for at tage yderligere initiativer med henblik på at sikre overholdelsen af rigets internationale forpligtelser.«
Flemming Møller (V), 2009-04-24:
Jamen det er jo sådan set klart, at regeringen har det endelige ansvar over for internationale konventioner.
Det er de ansvarlige for rigsfællesskabet, der har ansvaret i internationale sammenhænge, så det erkender Venstre at regeringen har.
Henrik Høegh (V), 2009-04-24:
Nu har jeg ikke siddet i Folketinget så længe, og det kan være, det er derfor, at det for mig er nyt, at det ligger helt klart, hvad der står i de internationale aftaler.
Det er her, vi har et fælles ansvar, og det er her - hvis ikke der kommer den her positive udvikling - vi har mulighed for inden for de indgåede aftaler fra Danmarks side at hjælpe og støtte og bede om at få truffet de foranstaltninger osv.
Det er trods alt nyt, men det kan være, det er, fordi jeg er ny i Folketinget.
Jeg mener også, at det for Grønlandsudvalget er nyt, at det er rammerne i de internationale aftaler.
Søren Espersen (DF), 2009-04-24:
Det, der er min pointe, er, at det er så frustrerende, at vi har haft den her type debatter mange gange, og hver gang ender det med en vedtagelse om, at nu skal vi også opfordre det grønlandske hjemmestyre til at rette op på forholdene.
Men hvad så, hvis det ikke sker efter femte eller sjette eller syvende år?
Hvor længe skal den danske regering, som har ansvaret for, at tingene er i orden inden for det danske rige, vente, før der kommer den reaktion, som jeg ønsker?
Jeg har allerede mærket, at den ikke kommer i dag - så kan vi jo mødes igen til april næste år.
Juliane Henningsen (IA), 2009-04-24:
Jeg vil sige, at det at være tættest på udfordringerne, betyder, at vi i Grønland har ansvaret for at imødegå de udfordringer.
Søren Espersen (DF), 2009-04-24:
Man kunne jo vende det om og sige, at hvis Grønland selv har svaret på problemerne, hvorfor sker der så ingenting?
Jeg kan bare konstatere - og det har jeg fået at vide af den tidligere velfærdsminister - at der ikke har været den store interesse for, at den danske regering skulle foretage sig noget.
Jeg er sikker på, at der ville være stillet alt muligt til rådighed vederlagsfrit, hvis man havde ønsket det.
Men jeg vender det om og spørger: Hvis man nu kender svaret på problemerne fra de grønlandske politikeres side, bl.a. fra fru Juliane Henningsens side, som også sidder i Landstinget, hvorfor sker der så ingenting?
Juliane Henningsen (IA), 2009-04-24:
Der sker jo rigtig, rigtig mange ting fra oppositionens side, og jeg kan sige, at der aldrig har været så mange forslag og spørgsmål til landsstyret.
Og jeg er glad for, at der bliver udskrevet valg til Landstinget nu her den 2. juni.
Men det, jeg efterlyser her, er: Hvad er der af konkrete og gode erfaringer fra danske kommuner og fra den danske regering, som jeg mener på sin vis har været tavse i den debat?
For ud fra det, jeg ved, havde den tidligere velfærdsminister afmeldt sit besøg i Grønland, hvor man netop skulle diskutere de sociale forhold, og det mener jeg ikke man kan sige er at forholde sig politisk alvorligt på det område.
Søren Espersen (DF), 2009-04-24:
Det glæder mig, at vi deler forhåbningerne om et systemskifte i Grønland; så er der i det mindste noget, vi er enige om, selv om det ikke er meget.
Med hensyn til hvad man så kunne lære, vil jeg sige, at nu skal det her jo ikke beskrives, som om Grønland er et uland.
Grønland er - det sagde jeg også i min ordførertale - et vestligt land, som man må forvente lever op til vestlige standarder.
Men det er da bare mærkeligt, at når der forekommer en eller anden form for omsorgssvigt, foretager man sig ikke noget.
Hvis f.eks. de danske myndigheder - det kunne være i Vordingborg Kommune - bliver opmærksom på, at et barn går omkring og sulter eller er traumatiseret, griber man ind; så foretager man sig noget, så lader man ikke bare tingene være, fordi det - for Grønlands vedkommende - kunne være noget kulturelt betinget oppe i en eller anden bygd.
Sådan fungerer det ikke i Danmark, så hvis man kunne lære noget af det, ville det være utrolig positivt.
Man har alle ressourcerne, man har alle mulighederne, man har hele ekspertisen, men man afstår fra nogle ting, fordi man jo helst ikke skulle genere en eller anden forstander i en bygd.
Flemming Møller (V), 2009-04-24:
I februar måned i år offentliggjorde Socialforskningsinstituttet en undersøgelse, der omhandlede forholdene for grønlandske børn.
Undersøgelsen viste bl.a., at hvert sjette barn i Grønland ofte går sultent i seng.
Sådan et tal er bestemt ikke acceptabelt.
Det skylder vi børnene.
Venstre anerkender, at de grønlandske myndigheder på visse områder har gjort et godt stykke arbejde for at hjælpe udsatte børn i Grønland.
F.eks. besøgte Folketingets Grønlandsudvalg i efteråret et omsorgshjem for børn, som tog sig af udsatte børn.
Her så udvalget et godt eksempel på, hvordan de sociale myndigheder i Grønland kan yde en god og professionel indsats for udsatte børn.
Derfor skal de grønlandske myndigheders indsats også anerkendes, når indsatsen for at hjælpe udsatte børn bærer frugt.
Hjemmestyreordningen og nu snart selvstyreordningen betyder, at kompetencen på en lang række sagsområder er overflyttet til de grønlandske myndigheder.
Med kompetence følger det fulde ansvar for sagsområdet.
Det kan dog nogle gange være krævende at løfte de opgaver, der følger med ansvaret for sagsområdet.
Det er derfor Venstres opfattelse, at grønlandske myndigheder skal samarbejde om hjemtagne sagsområder.
Det gælder også på det sociale område.
Venstre skal derfor i dag opfordre regeringen til at intensivere samarbejdet med hjemmestyret på dette område med det formål at skabe bedre sociale forhold for grønlandske børn.
Danske myndigheder bør f.eks. stille ekspertise og erfaring til rådighed for de grønlandske myndigheder samt drøfte mulige tiltag med hjemmestyret.
Samtidig er en styrket indsats på det sociale område afgørende for, at Grønland lever op til sine internationale forpligtelser i forhold til børns vilkår.
Jeg skal derfor på vegne af Socialdemokraterne, Det Konservative Folkeparti, Det Radikale Venstre, Siumut og Venstre fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse »Folketinget konstaterer, at der er behov for en styrket indsats på det sociale område i Grønland, og opfordrer regeringen til at intensivere samarbejdet med hjemmestyret på dette område.
Regeringen opfordres derfor til at stille sin ekspertise og erfaring til rådighed for de grønlandske myndigheder samt drøfte mulige tiltag med hjemmestyret.
Folketinget konstaterer samtidig, at regeringen har det folkeretlige ansvar for Grønlands overholdelse af internationale forpligtelser, også på sagsområder, som hjemmestyret har overtaget.
Derfor opfordrer Folketinget regeringen til at følge internationale organers udtalelser om forholdene for børn i Grønland tæt og på den baggrund vurdere, om der er behov for at tage yderligere initiativer med henblik på at sikre overholdelsen af rigets internationale forpligtelser.«
Søren Espersen (DF), 2009-04-24:
Jeg synes bestemt, at det er et udmærket forslag til vedtagelse, og såfremt vi skønner, at vi ikke kan opnå flertal for det, jeg har fremsat, kunne vi sagtens finde på at stemme for det forslag til vedtagelse, der ligger her. Hr. Flemming Møller var der jo ikke sidste år eller forrige år eller forrige år igen, og her bliver egentlig bare fastslået det, som også blev fastslået alle de andre år, at hjemmestyret har det fulde ansvar, og at den danske regering nu bør intensivere samarbejdet.
Det er jo fint, men jeg er alligevel nødt til at spørge, selv om jeg ikke vil give hr. Flemming Møller ansvaret for det, der ligger forud: Hvad er det nye?
Flemming Møller (V), 2009-04-24:
Det nye er jo, at det nu kommer helt op på topplan.
Tidligere var det en opfordring fra Udvalget vedrørende Grønlandske Forhold til hjemmestyret om noget, som hjemmestyret mente at udvalget ikke skulle blande sig så meget i.
Men nu er det jo regeringen, der har ret til at gå ind og sørge for, at internationale forpligtelser bliver overholdt, der går ind med sin ekspertise og tager ansvaret for, at det her foregår.
Søren Espersen (DF), 2009-04-24:
Men det skete altså også sidste år, vil jeg sige til hr. Flemming Møller.
Det stod også i vedtagelsen sidste år, at man skulle gå ind og tilbyde ekspertise.
Problemet var, at de grønlandske myndigheder ikke tog imod tilbuddet.
Det, jeg havde ønsket at få ind som en ekstra dimension i den her debat, var netop den her særlige forpligtelse, som man har i forhold til FN's børnekonvention, og der kunne jeg godt have tænkt mig, at regeringen også havde erkendt, som det f.eks. også er sket i svar til mig på spørgsmål, som jeg har stillet igennem Udvalget vedrørende Grønlandske Forhold, sit ansvar for, at hvis det ikke lykkes nu - og det skal være nu - i forhold til de initiativer, der skal tages, jamen så vil regeringen gribe ind.
Det er det, jeg savner, og der kunne jeg egentlig godt tænke mig bare at få en tilkendegivelse af, at det så er regeringens endelige ansvar, hvis det ikke lykkes denne gang.
Line Barfod (EL), 2009-04-24:
Nu er det meget forskelligt, hvad der er normalt.
Der er nogle sager, der bliver håndteret rigtig godt både i Danmark, i Grønland og i andre nordiske lande, og der er nogle sager, der bliver håndteret rigtig dårligt.
Det er dels i forhold til at gøre noget ved den generelle ulighed, som uanset hvad hr. søren Espersen mener altså fører til problemer, dels i forhold til at sikre den konkrete indsats for det konkrete barn.
Det er det, jeg mener, der er behov for.
Det er også derfor, jeg mener, at det er rigtig positivt, at man går i gang med konfliktmægling og opbyggelig ret, for jeg tror på, at det er vigtigt, at man, når der er nogle, der har været udsat for overgreb, går ind og inddrager alle dem, der er omkring.
Vi skal prøve at diskutere, hvad vi gør for, at det her ikke sker igen, hvad vi gør for at sikre behandling til dem, der har været ude for overgreb, så de ikke selv senere begynder at begå overgreb, og hvad vi gør for, at man ikke kommer ud i alkoholmisbrug og andet.
Jeg tror, at det vil være en rigtig god vej frem, og jeg håber, at der vil være flertal for det også fremover.