Tina Nedergaard (V), 2010-05-25:
Det er regeringens ønske, at Danmark skal være et attraktivt uddannelsesland for kvalificerede og seriøse udenlandske studerende.
Tilsynsberetningen fra 2008 viste, at institutionerne generelt følger de regler, der er for udbud af uddannelse til udenlandske studerende, men at der var enkelte kritisable forhold, bl.a. omkring brugen af agenter.
Lad mig starte med at slå fast, at brugen af agenter er fuldt lovlig.
Det har de fleste uddannelsesinstitutioner erkendt, og derfor er brugen af agenter udbredt på det internationale uddannelsesmarked.
Men det er selvfølgelig nødvendigt, at institutionerne er kritiske i udvælgelsen af deres agenter, og at de fører skrap kontrol med agenternes virksomhed.
Institutioner skal derfor, før de indgår en aftale med en agent, sikre, at agenten er velinformeret og pålidelig, og at agenten har et indgående kendskab til Danmark og danske uddannelsesforhold.
Samtidig skal institutionerne løbende føre effektiv kontrol med agenterne og de informationer, de giver til de studerende, så vi undgår eksempler på agenter, der udnytter det danske uddannelsessystem for egen vindings skyld, men jo også fører helt uskyldige unge bag lyset ved at lokke med snart det ene og snart det andet.
Det er min klare opfattelse, at rekrutteringen af studerende i udgangspunktet må være institutionens ansvar.
Derfor er det også vigtigt, at det code of conduct, som altså er de retningslinjer, som de selvejende institutioner vil arbejde efter, og som p.t. er under udarbejdelse, også kommer til at indeholde retningslinjer for anvendelse af agenter.
Det er både i forhold til de krav, institutionerne skal stille til en agent, før de indgår et samarbejde, og i forhold til den løbende kvalitetssikring af agenternes arbejde.
Det er min forventning, at servicepakken vil bidrage til at styrke Danmarks position på det internationale uddannelsesmarked og bidrage til kvalitetssikring af internationale uddannelser i Danmark.
Styrelsen for internationale uddannelser er desuden i gang med at etablere et lukket forum for institutioner.
Det er tænkt som et rum for en løbende udveksling af erfaringer og oplysninger i forbindelse med markedsføringen.
Jeg mener, at den form for erfaringsudveksling er mere hensigtsmæssig end en central styret agentliste.
Undervisningsministeriet følger løbende op på de forskellige initiativer, og ministeriet vil desuden gennemføre et opfølgende tilsyn sidst på året, med henblik på at afdække om institutionerne har rettet op på de forhold, der blev kritiseret i tilsynsberetningen for 2008, som vi jo også har set beskrevet i de danske medier.
Til gengæld synes jeg rigtig godt om vores egen idé om, at man har et lukket forum, hvor man kan udveksle erfaringer med rigtig dårlige agenter.
Vi bør i stedet for at gennemføre beslutningsforslaget afvente resultatet af de igangsatte initiativer og herefter vurdere, om der er behov for yderligere tiltag.
Jeg mener derfor heller ikke, at der på nuværende tidspunkt er behov for at nedsætte den foreslåede arbejdsgruppe.
Lad mig lige kort redegøre for de initiativer, der er lige på trapperne eller lige er kommet i gang.
For det første bliver der lavet nationale retningslinjer, som bliver revideret, hvor erhvervsakademi, erhvervsskoler og professionshøjskoler laver en national plan for, hvad der er god opførsel og god adfærd på det område.
Derudover etablerer styrelsen for internationale uddannelser et lukket onlineforum, hvor man altså kan tjekke op på bl.a. gode og dårlige erfaringer med agenter.
Desuden skal de studerende jo være studieaktive, hvilket Integrationsministeriet er i gang med at udmønte i en bekendtgørelse, som er sendt i høring, og som vi forventer kan træde i kraft sommeren 2010.
Det vil yderligere blive sådan, at hvis en institution har over normalt frafald blandt de udenlandske studerende og man ligesom får et indtryk af, at der ikke foregår en ordentlig rekruttering, men en lemfældig rekruttering, vil de kunne få et formodningsafslag fra Udlændingeservice, når de skal give opholdstilladelse til udenlandske studerende.
Derudover skal vi jo også se effekten af de tre gange 10 mio. kr., som vi har tilvejebragt i globaliseringskredsen for i år og de to følgende år, og af, at vi jo også fra ministeriets side har sikret, at der nu bliver en systematisk registrering af det optag og det aktivitetsniveau, der er i forhold til udenlandske studerende på de danske uddannelsesinstitutioner.
Man kan undre sig over, at vi ikke har haft et sådant tidligere, men det skyldes jo, at den aktivitet, som vi som stat som udgangspunkt har en naturlig interesse i, er, hvor vi udbetaler taxametertakster, og det gør vi jo ikke i forhold til de udenlandske studerende.
Derfor er det også et meget væsentligt skridt.
Endelig skal jeg nævne, at vi ved udgangen af 2010 iværksætter et nyt tilsyn, hvor institutioner, som indgik i det første tilsyn for 2008, igen vil indgå kombineret med nye institutioner, hvor vi måtte have en formodning om eller i det hele taget bare have en gisning om, at der kan være noget galt.
Det er også for at høste de gode erfaringer, for det her er ud fra et dobbelt hensyn.
Hovedhensynet er, at vi får gode udenlandske studerende til Danmark, som lærer Danmark at kende, og som kan være vores agenter, når de rejser hjem igen.
De kan måske endda, inden de rejser hjem igen, nå at lægge noget arbejdskraft i Danmark på nogle højtlønnede arbejdspladser.
Det er det ene hensyn.
Vi vil også gerne have volumen i vores uddannelsesinstitutioner, så det er på den ene side et medhensyn.
På den anden side, og det er bare vigtigt at understrege, kan vi som samfund ikke acceptere, at man bliver lokket til Danmark på falske vilkår med løfter om, at når man først er inde i Danmark, flyder det med mælk og honning.
Det er ikke så langt fra, men vi må dog også erkende, at selv om vi set i international sammenhæng er et superprivilegeret samfund, er det jo ikke sådan, at man kan komme til Danmark og altid få indfriet de løfter, man er blevet givet, jævnfør mediernes dækning af rekrutteringen af udenlandske studerende.
Derfor var det simpelt hen forældede data, der fremgik af programmet.
Vi er nået – og heldigvis for det – meget længere i at varetage begge hensyn samtidig.