runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Marlene Harpsøe (DF), 2010-04-15:
I Dansk Folkeparti synes vi, det er udmærket, at der kom den her regeringsrokade, og at bl.a. den nuværende undervisningsminister kunne kalde sig undervisningsminister.
Det var vi da begejstrede for.
Men jeg må indrømme, at jeg som ordfører for Dansk Folkeparti er lidt skuffet over ministeren her i dag.
Man tilkendegiver, at ligestilling er en grundlæggende værdi i Danmark; vi skal arbejde for ligestilling i praksis, og der kommer en masse fine ord.
Men helt ærligt: Kan det være rigtigt, at ministeren på vegne af regeringen slet ikke vil gribe ind og sikre ligestilling, sikre, at kvinder ikke bliver undertrykt?
For det er jo netop det, der foregik ved mødet på Holbergskolen, og det kan vi da ikke være bekendt i et land, som er fortaler for ligestilling og kvinders frie rettigheder.
Tina Nedergaard (V), 2010-04-15:
Jeg bliver selvfølgelig en anelse bekymret over, at Dansk Folkepartis ordfører siger, at man var glad for udnævnelsen af undervisningsministeren.
Jeg var selv som ordfører med, da vi lavede den store ændring af folkeskolen og forhandlede den del af forliget, og derfor vil jeg sige, at man ikke skal være skuffet over, at jeg ikke har ændret holdning, for det har hele tiden været min holdning konkret til dette spørgsmål.
Men det ændrer jo ikke på, at den overvejelse og bekymring, som ligger bag Dansk Folkepartis beslutningsforslag, genkender jeg godt, og det er derfor, jeg fra dag et – nej, det var måske dag seks, at jeg fik lejlighed til det – understregede, at jeg er minister for hensyn til alle i folkeskolen og ikke minister for særhensyn.
Marlene Harpsøe (DF), 2010-04-15:
Det sidste, som undervisningsministeren sagde, at undervisningsministeren ikke var minister for særhensyn, er jeg sådan set enig i.
Hvorfor skal man tage det særhensyn, at man tillader et kønsopdelt forældremøde, fordi fædrene ikke bryder sig om, at mødrene kommer til et forældremøde, hvor der er andre mænd til stede?
Det er da at tage et særhensyn, og det er absolut ikke givtigt i et Danmark, hvor vi tager ligestilling meget, meget seriøst.
Tina Nedergaard (V), 2010-04-15:
Når jeg understreger, at jeg er minister for hensyn til alle, er det faktisk en imødekommelse af Dansk Folkepartis synspunkt, nemlig at vi ikke skal benytte enhver lejlighed, som andre partier måske kunne være tilbøjelige til, til at sige, at nu må hensynet til flertallet og den kulturelle baggrund, som vi jo bærer med os, vige af hensyn til andre grupper.
Så det var sådan set en imødekommelse og ikke en – hvad skal man sige? – imødegåelse af Dansk Folkepartis forslag.
Men hvis svaret er, at jeg skal stille med en national lovgivning på området, vil jeg sige, at det jo bliver yderst kompliceret at håndhæve det, i og med at det, der jo kan ske – og det ville efter min opfattelse være det værste, der kunne ske – er, at så er der slet ikke nogen, der kommer og har kontakt med skolen, hverken den ene eller den anden forælder.
Jesper Langballe (DF), 2010-04-15:
I forlængelse af det udmærkede citat af indenrigs- og sundhedsministeren, som fru Marlene Harpsøe anførte, vil jeg spørge: Er ministeren ikke enig med os i, at det, man skal sige til de mennesker, er, at de må tro, hvad de vil, men når det drejer sig om adfærd, har vi en ganske bestemt orden her i landet, og den skal de simpelt hen følge? Jeg kunne tænke mig at spørge ministeren: Har ministeren eller regeringen en eller anden smertegrænse for, hvad man vil være med til?
Lad os nu sige, at det en dag bliver et krav, at piger og drenge skal gå ind i klasseværelset ad hver sin dør, og drengene skal sætte sig på de forreste rækker og pigerne på de bageste.
Ville det have overskredet regeringens smertegrænse?
Og hvis ikke: Hvor går den så, vil der være noget krav om kønsadskillelse, som regeringen ikke kan gå med til?
Tina Nedergaard (V), 2010-04-15:
Ja, det ville der jo være, og de grænser har VK-regeringen i fællesskab med de to partier Dansk Folkeparti og Socialdemokraterne jo også sikret i folkeskolens formålsparagraf, hvoraf det bl.a. kommer til udtryk, at skolens virke skal være præget af åndsfrihed, ligeværd og demokrati, og at det selvfølgelig også betyder ligestilling mellem mænd og kvinder.
Det betyder jo helt klart, at man ikke ville kunne lave den ordning inden for den nuværende formålsparagraf, at børnene skulle gå ind ad hver sin dør.
Jeg mener, at det er ret afgørende, at hr. Jesper Langballe og Dansk Folkeparti ikke misforstår regeringens position på det her område.
Det, der holder os tilbage, er sådan set ikke ønsket om at sikre ligestilling mellem de to køn eller at tage et opgør med det forældede syn på kvinder og mænds samkvem og sameksistens, at man ikke kan være i samme rum, men det er en sikring af, at beslutningerne træffes lokalt, fordi vi ikke ville kunne formå at skabe en negativliste, der var så omfattende, at vi alligevel kunne løse problemerne ad national vej.
Jesper Langballe (DF), 2010-04-15:
Jo, men den principerklæring, som ministeren fremsatte på regeringens vegne, synes jeg er meget smuk og fin, og jeg synes, det lyder flot; jeg synes også, at indholdet er godt, men der er jo bare det, at hvorfor er man politiker og især minister – regering?
Det er jo ikke først og fremmest for at bruge ord – det er det også, man skal begrunde principielt, hvad man går ind for – det er jo først og fremmest for at handle, skride ind i det enkelte tilfælde og sige: Her siger vi stop.
Og det er derfor jeg stiller det spørgsmål, helt konkret og lavpraktisk: Har regeringen en eller anden smertegrænse for krav om kønsopdeling i folkeskolen?
Tina Nedergaard (V), 2010-04-15:
Ja, det har vi jo, og jeg har oven i købet et system, som kan bruges til at se, hvilket jo har været debatteret f.eks. hele dagen i dag, om Skolestyrelsen overholder tilsyn med skoler om, hvorvidt de lever op til at forberede – ikke tilberede, men forberede – eleverne på et samfund i frihed og folkestyre.
Så vi har helt klart nogle smertegrænser, og det er, at man skal leve op til både folkeskolelovens, hvis man er folkeskole, og friskolelovens bestemmelser, hvis man er friskole, om de frihedsgrader og det grundsyn, som er dannet qua vores grundlov i det danske samfund.
Så jeg vil sige: Jo, jo, jo, vi har en smertegrænse.
Den er ikke overskredet for mit vedkommende, vil jeg så godt sige, ved et enkelt møde; det fører mig simpelt hen ikke til at tage initiativ til, at vi i folkeskoleforligskredsen skal prøve at lave hele den nationale lovgivning om for den danske folkeskole.
Men der er klart en smertegrænse, også for regeringen, og det er derfor, jeg gerne vil understrege, at det er ment som en imødekommelse, det er selvfølgelig mine egne synspunkter, men det er også helt klart en adressering til Dansk Folkeparti, at når jeg siger, at det er af hensyn til alle, så er det for at understrege, at flertallet også har rettigheder.
Jesper Langballe (DF), 2010-04-15:
Det er vist det, man normalt kalder at stikke tungen ud ad vinduet.
Jeg forstod overhovedet ikke meningen med svaret.
Det, jeg anholder, er, at ordføreren først nævner, at man vistnok i nogle tilfælde kan finde på at skille drenge og piger ad, fordi man finder det hensigtsmæssigt.
Jeg ved ikke, hvad det er for nogle eksempler, ordføreren henviser til, men lad os så sige, at sådan noget foregår en gang imellem.
Det sammenligner ordføreren derefter med en befolkningsgruppe, der konsekvent og af religiøse grunde ikke vil have drenge og piger til at blive undervist sammen.
Det er da søforklaringer og udenomssnak.
Rasmus Jarlov (KF), 2010-04-15:
Det kan man selvfølgelig godt argumentere for, og så kunne et andet flertal om 10 eller 20 år, når det måske havde fået magten, argumentere modsat, at der var nogle skoler, der ville synes, det var rart, at det lavede en central national lovgivning.
Men det er altså ikke den vej, som Det Konservative Folkeparti og jeg ønsker at gå, at vi skal have en meget rigid og detaljeret central lovgivning på folkeskoleområdet.
Det er faktisk en problemstilling, vi har oppe hele tiden.
Nu er det tredje gang i dag, jeg kommer ind på den problemstilling her fra talerstolen.
Jeg synes, der skal gives mere frihed, og jeg synes, der skal lægges flere beslutninger ud lokalt til kommunerne.
Jesper Langballe (DF), 2010-04-15:
Jo, men det kan altså ikke være hr. Rasmus Jarlov ubekendt, at når udfaldet af det prisværdige initiativ i Københavns Kommune blev, som det blev, var det jo altså ikke noget tilfælde
Rasmus Jarlov (KF), 2010-04-15:
Jeg har ikke så meget at tilføje i forhold til det, jeg sagde før.
Tak for rosen af vores kommunale initiativ, men vi mener altså ikke, det er hensigtsmæssigt at tage et landspolitisk initiativ på det her område i form af lovgivning.
Leif Lahn Jensen (S), 2010-04-15:
Når ordføreren står og siger, at man fortsat vil kæmpe den kamp, kommer jeg til at tænke lidt over, at det jo er godt – det synes vi også – at vi her i salen kan tage et B-forslag op og diskutere nogle ting.
Men vi har jo hver gang taget det tilbage igen af respekt for skoleforliget.
Jeg vil gerne spørge fru Marlene Harpsøe, om hun har gjort sig nogen overvejelser om, om det her forslag fortsætter til anden behandling eller det stopper i dag.
Marlene Harpsøe (DF), 2010-04-15:
Vi respekterer altid i Dansk Folkeparti et skoleforlig, men når det er sagt, vil jeg sige, at det jo ikke forhindrer os i at fremsætte beslutningsforslag her i salen.
Jeg har da bidt mærke i, at i Socialdemokratiet er det heller ikke sådan, at man bliver forhindret i at fremsætte beslutningsforslag her i salen, fordi man deltager i et skoleforlig.
Derfor vil vi selvfølgelig gøre alt, hvad vi kan, for at få det her igennem.
Det vil vi blive ved med at køre på.
Altså, det bedste ville jo sådan set være, hvis Dansk Folkeparti fik 90 mandater efter næste valg.
Det har vi også for indvandrerkvinder, og det er derfor, at vi har fremsat det her beslutningsforslag.
Derudover er det jo godt at få en debat om det her, for man kan jo høre, at én ting er, hvad nogle ordførere og nogle folketingspolitikere siger ude i medierne og til offentligheden, og så er der åbenbart en anden dagsorden herinde.
Hvad var det, hr. Leif Lahn Jensen ikke hørte mig sige?
Altså, som jeg sagde, har vi respekt for det forlig, der er, og det synes jeg faktisk jeg gjorde meget tydeligt og klart for hr. Leif Lahn Jensen.
Men når det er sagt, vil jeg sige, at det er godt at få debatterne.
Jeg synes, det er rigtig godt i dag at få tilkendegivet fra så mange ordførere her i salen, at man åbenbart ikke tager ligestilling særlig seriøst, men at man i stedet ud fra en eller anden absurd idé om, at man skal opnå ligestilling, så går på kompromis med den.
Altså, det holder simpelt hen ikke i Dansk Folkepartis logik, og derfor må jeg også sige, at i Dansk Folkeparti står vi med en – heldigvis – utrættelig kamp.
Vi vil fortsætte den, uanset hvad hr. Leif Lahn Jensen eller andre ordførere vil mene om det.
Rasmus Jarlov (KF), 2010-04-15:
Nu siger ordføreren, at Dansk Folkeparti vil gøre alt, hvad de kan, for at fortsætte den her kamp, og så kom jeg bare til at tænke på, at vi jo ikke på noget tidspunkt har modtaget en henvendelse fra Dansk Folkeparti om det her forslag.
Man har ikke forsøgt at skabe flertal for det, og det undrer mig bare lidt.
Her er det bare blevet fremsat i Folketingssalen uden videre, og så kan man jo godt lidt tænke, at det måske mest handler om at lave en markering og ikke så meget om, at Dansk Folkeparti regner med rent faktisk at få det igennem.
Marlene Harpsøe (DF), 2010-04-15:
Jeg fremsætter tit beslutningsforslag i Folketinget, det tror jeg også at nogle af de her udvalgssekretærer i de forskellige udvalg kan bekræfte.
Det er ikke nødvendigvis sådan, at fordi vi i Dansk Folkeparti fremsætter et beslutningsforslag, har vi også taget det med ind til et forligsbord forinden.
Det hænger ikke nødvendigvis sådan sammen.
Man behøver ikke nødvendigvis tage en forhandling med nogle forskellige ordførere for forskellige partier her i Folketinget, inden man fremsætter et beslutningsforslag.
Det kan godt være, at det for hr. Rasmus Jarlov er sådan, det altid bør være, og det kan godt være, det er, fordi man fra regeringens side helst ikke vil stå med en kedelig sag, at man opfordrer til det, men i Dansk Folkeparti har vi forskellig praksis på området.
Rasmus Jarlov (KF), 2010-04-15:
Det er fuldstændig rigtigt, at man ikke behøver gøre det.
Pointen er bare, at jeg vil opfordre Dansk Folkeparti til at gøre det en anden gang, hvis man virkelig ønsker, det kommer igennem, for så er chancerne for, at det bliver til noget i virkeligheden og får en påvirkning af det danske samfund, alt andet lige større, end hvis man fremsætter det uden diskussioner.
Marlene Harpsøe (DF), 2010-04-15:
Jeg synes faktisk, der har været diskussion.
Altså, der har jo været rigtig, rigtig mange tilkendegivelser i medierne.
Hr. Villy Søvndal var virkelig negativ over for de her kønsopdelte forældremøder.
Hr. Rasmus Jarlov har været ude at fordømme de her skolemøder.
Socialdemokraterne har også været ude at sige sådan.
Jamen det er jo et fantastisk stort flertal, der er i medierne, men åbenbart ikke herinde på Christiansborg, og det er ærgerligt.
Jeg troede rent faktisk, at holdningerne var klaret af, fordi man har sagt det, man har sagt i medierne, men det kan man åbenbart ikke holde fast ved, når det bliver taget ind i salen, desværre.
Leif Lahn Jensen (S), 2010-04-15:
Jeg er da helt enig med ordføreren i, at man skal have debatten.
Jeg stod sådan set også lige og roste ordføreren, for vi gør det jo selv, og det synes jeg er fair nok.
Jesper Langballe (DF), 2010-04-15:
Jeg vil da gerne kvittere for hr. Rasmus Jarlovs meget klare ordførertale.
Den var så klar, at jeg synes, konklusionen er overraskende, for når nu hr. Rasmus Jarlov selv nævner sit prisværdige initiativ i Københavns Kommune, må man spørge: Hvorfor gik det så, som det gik, og hvad skyldes det?
Jeg forstår godt modviljen mod, at det skal ordnes centralt, for man kan ordne det ude i kommunerne.
Men hr. Rasmus Jarlov kan jo ikke være blind for, at skolerne og kommunerne er under et kolossalt pres, og at det kunne være en lettelse for dem, når de skulle sige nej, at de så kunne sige, at der er nogle, der har taget ansvaret for, at det står i loven.
Rasmus Jarlov (KF), 2010-04-15:
Sagens kerne er jo netop, at det er meget svært at vurdere ud fra sådan en opgørelse i en avis, hvor man alene har svaret på et meget simpelt spørgsmål.
Som vi har diskuteret her i den her sag om Holbergskolen og i mange andre sager, hvor forskellige forklaringer har skøjtet rundt, er det meget vigtigt, at man sætter sig ret grundigt ind i, hvad der var baggrunden for kønsopdelingen, for det er baggrunden for kønsopdelingen, der afgør, om det er acceptabelt, eller om det ikke er acceptabelt.
Det er i nogle tilfælde acceptabelt at lave kønsopdeling, i andre tilfælde er det det ikke.
Det kræver en nøje vurdering, og der er kernen altså her i vores afslag til beslutningsforslaget, at vi mener, at den vurdering bedst finder sted ude i kommunerne.
Leif Lahn Jensen (S), 2010-04-15:
Jeg ved godt, det er meget svært at få hr. Jesper Langballe til at forstå det, jeg siger.
Jeg prøver også på at få hr. Jesper Langballe til at forstå, hvad der sker ude i skolerne med pigegruppeproblemer og mange andre ting, og jeg prøver også på at få hr. Jesper Langballe til at forstå, hvilke problemer man har derude.
Det er en opgave, jeg simpelt hen ikke kan bære på mine skuldre.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2010-04-15:
I SF fører vi politik på baggrund af almindelige menneskers virkelighed og ikke med udgangspunkt i overskrifter i Berlingske Tidende.
Det er måske i virkeligheden en rigtig, rigtig væsentlig og stor og afgrundsdyb forskel på Dansk Folkeparti og Socialistisk Folkeparti, at Dansk Folkeparti simpelt hen fører politik ud fra avisoverskrifter.
Det kan vi jo se af det her forslag.
Jeg er simpelt hen ikke i stand til at forstå, hvad kulturelt bestemt kønsopdelt undervisning er i den form, som Dansk Folkeparti her vil forbyde.
Jeg ved f.eks., at på Sct. Annæ Skole her i København, som er en ganske almindelig folkeskole, som orienterer sig mod sang kulturelt betinget og bestemt, har man et drengekor, som bliver undervist for sig, og et pigekor, der bliver undervist for sig.
Det skal så være forbudt med dette forslag.
Jeg ved, at det er kulturelt betinget, at der i den danske folkeskole undervises i idræt.
Der er rigtig mange kulturer, hvori man ikke gør det.
Det foregår også kønsopdelt i den danske folkeskole, og det skal være forbudt, fremgår det af forslaget.
Jeg synes simpelt hen, at det her forslag er under lavmålet.
Jeg synes, det er fuldstændig rigtigt set, at når der holdes skole-hjem-samtaler i den danske folkeskole, er mor og far selvfølgelig begge to velkomne, og sådan er det også i praksis derude.
Jeg synes også, at det skal stå klart, at det i mine øjne er spild af Folketingets tid, når man på den her måde laver politiske beslutningsforslag med udgangspunkt i overskrifter.
Så er jeg nødt til her at anholde det, hr. Jesper Langballe sagde tidligere i debatten om, hvad der i virkeligheden er foregået på Holbergskolen.
For jeg har efterfølgende besøgt Holbergskolen, og jeg har talt både med skolelederen, med en ansat og med skolens integrationsmedarbejder.
Det forholder sig fuldstændig, som det er blevet sagt: Det her møde var ikke et ordinært forældremøde, og det var ikke et møde baseret på skole-hjem-samtalen om den enkelte elev.
Marlene Harpsøe (DF), 2010-04-15:
Ordføreren siger, at Dansk Folkeparti fører politik på avisoverskrifter.
Når fru Pernille Vigsø Bagge i dag netop anfører det, forstår man måske godt de argumenter, som fru Pernille Vigsø Bagge kommer med mod Dansk Folkeparti, især når man tænker på, at nogle af de overskrifter, som var at læse i aviserne, var nogle, som hr. Villy Søvndal, som jo er formand for Socialistisk Folkeparti, sådan set bidrog med.
Jeg kan også bare igen citere hr. Villy Søvndal, som jo er formand for ordførerens parti, som f.eks. sagde: Det er en fuldstændig tosset beslutning.
Vi skal ikke ofre ligestilling og fædrenes ret til at deltage i deres børns skoleliv af hensyn til nogle forstokkede religiøse opfattelser.
Altså, hvor er det, vi er henne med ligestillingen her?
Er den fuldstændig ligegyldig, så længe det bare handler om en bestemt kultur her i Danmark, som i øvrigt er i mindretal?
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2010-04-15:
Nu er der jo rigtig mange måder at fremme ligestillingen på, og jeg synes faktisk, at skolelederen på Holbergskolen gjorde det eneste rigtige i forhold til at holde en mødrecafé, oven i købet finansieret af satspuljepenge, som alle tilstedeværende i Folketingssalen undtagen Enhedslisten har været med til at bevilge.
Jeg synes faktisk, at det er et fremskridt for ligestillingen, at mødre, som ofte ikke udtaler sig i forsamlinger – det gælder både danske kvinder og udenlandske kvinder – kan mødes på en mødrecafé og give deres mening til kende i forhold til skolen.
Det synes jeg sådan set er prisværdigt.
Marlene Harpsøe (DF), 2010-04-15:
Jeg må sige til fru Pernille Vigsø Bagge, at jeg blot må erkende, at Socialistisk Folkeparti siger en ting i medierne og en anden ting her i Folketingssalen.
Derfor gør man alt, hvad man kan, for at kue vælgerne ude i offentligheden, mens man her på Christiansborg fører en anden politik.
Det er da pinligt.
Enten tager man ligestilling alvorligt, eller også gør man det da ikke.
Man går da ikke på kompromis med ligestilling, det holder da simpelt hen ikke.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2010-04-15:
Det der indlæg fra fru Marlene Harpsøe gav ikke rigtig mening.
Vi har fremsat et hav af ligestillingsforslag her i Folketingssalen, og Dansk Folkeparti har stemt imod samtlige.
Der er så til gengæld aldrig kommet et ligestillingsforslag fra Dansk Folkeparti.
Men lad os tage en ligestillingsdebat, det er jeg meget, meget interesseret i, eftersom Dansk Folkeparti forfægter en politik, der holder kvinder i fattigdom, især kvinder fra muslimske lande, der er kommet her til Danmark, gennem starthjælp, kontanthjælpsloft osv.
Det synes jeg er meget interessant.
Så lad os tage en debat om den ligestillingsdagsorden.
Det ser jeg meget frem til.
Jesper Langballe (DF), 2010-04-15:
Jeg må sige, at jeg synes, at argumenterne næsten begynder at blive morsomme.
Nu får vi at vide, at på Sct. Annæ Skole har man et drengekor og et pigekor.
Det er fuldstændig rigtigt, vil jeg sige til fru Pernille Vigsø Bagge, at drenges og pigers stemmer lyder forskelligt, og i blandede kor er det yderst sjældent, at man sætter en kvinde til at synge bas og en mand til at synge sopran.
Det forekommer næsten aldrig.
Det betyder jo, at naturen er kønsopdelt, så det basker, men det er da ikke ensbetydende med, at den skole, som vi indretter, skal være kønsopdelt.
Der følger vi ikke bare naturens orden, der følger vi en orden ud fra en etik, som vi hylder.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2010-04-15:
Jeg må bare konstatere, at hr. Jesper Langballe går ind for, at vi forbyder den praksis, der finder sted på Sct. Annæ Skole her i København.
Hr. Leif Lahn Jensen læste det op, og jeg gør det også gerne: »Det vigtigste for forslagsstillerne er, at kønsopdelt undervisning og kønsopdelte møder i folkeskolen hurtigt bringes til ophør.«
Det står klart og tydeligt i forslaget, og jeg synes da, at det skal være op til hr. Jesper Langballe at forklare sig ud af, hvad det er for nogle forbud, man vil lægge ned over den danske folkeskole, i stedet for at lade skoleledere og pædagogisk personale, der er i stand til at vurdere de her ting, tage stilling til, hvordan undervisningen skal foregå i folkeskolen.
Jesper Langballe (DF), 2010-04-15:
Altså, fru Pernille Vigsø Bagge må selv inderst inde have en fornemmelse af, at hun står med en dårlig sag, når hun kan komme med sådan noget meningsløst nonsens.
Det, at man har pige- og drengekor, og at der er forskel på sopraner, der er piger, og basser, der er mænd eller drenge, bliver kædet sammen med det her, og så er det hele jo gjort fuldstændig til pjat.
Fru Pernille Vigsø Bagge ved jo godt, hvad den her sag drejer sig om.
Den drejer sig om nogle, der konsekvent af religiøse grunde og i alle sammenhænge vil have adskilt pigers og drenges undervisning i folkeskolen.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2010-04-15:
Jeg er bare nødt til at sige, at jeg så synes, at Dansk Folkeparti skal få noget udvalgsbistand til at udfærdige de her beslutningsforslag, for det er ikke det, der fremgår af forslaget.
Vi kan godt tage et andet eksempel: Hvad med seksualundervisningen i folkeskolen?
Det er en kulturelt bestemt kendsgerning, at vi har seksualundervisning i den danske folkeskole, men det er der rigtig, rigtig mange andre kulturer, som ikke har.
Skal vi også her insistere på, at drenge og piger sammen har seksualundervisning i folkeskolen, eller kunne hr. Jesper Langballe anerkende, at det kan være rigtig fornuftigt at opsplitte de to køn i forbindelse med seksualundervisning?
Det er DF, der har en utrolig dårlig sag.
Marlene Harpsøe (DF), 2010-04-15:
Hr. Rasmus Jarlov går jo glip af en helt, helt ganske særlig chance i dag i det danske Folketing.
På lokalt plan har hr. Rasmus Jarlov kæmpet for, i hvert fald som hr. Rasmus Jarlov siger, at man altså ikke skal have kønsopdelte møder og lignende i den danske folkeskole, i hvert fald ikke i Københavns Kommune.
Det er selvfølgelig prisværdigt, at man på lokalt plan gør den her indsats, og det skal hr. Rasmus Jarlov også have tak for.
Men jeg kan så også høre på det hele, at det desværre ikke i Københavns Kommune var muligt at danne det her flertal.
Men ville det ikke have været fantastisk, hvis vi i dag, Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti, som de her frihedselskende mennesker, de her ligestillingselskende mennesker, kunne blive enige om og dermed få gennemført det her beslutningsforslag, så vi ikke skal se på, at man accepterer kvindeundertrykkelse og lignende?