runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2007-05-11:
Nu bruger ordføreren jo en del tid på at forklare, at Dansk Folkeparti altid debatterer meget, og dertil kan man så bare sige, at det jo er partiformanden, der i hvert fald har været ude at sige, at hun personligt er interesseret i at kigge nærmere på lægeordineret heroin.
Det synspunkt bakkes jo op, godt nok af et medlem, der nu er trådt ud af Dansk Folkepartis gruppe, nemlig fru Louise Frevert, der siger til Berlingske her forleden dag, at det spørgsmål om lægeordineret heroin, som formanden gik ud med, jo kom som et lyn fra en klar himmel.
Det er så bare hendes mening, kan jeg forstå, om det.
Jeg synes selvfølgelig, det vil være meget, meget positivt, hvis Dansk Folkeparti nu går aktivt ind i den her debat frem for bare at afvise forslaget ved førstebehandlingen, og jeg ser frem til, at vi får en rigtig god høring, så vi senere hen kan tage en diskussion om, hvorvidt det har rykket noget også for Dansk Folkeparti.
Karin Nødgaard (DF), 2007-05-11:
Først vil jeg sige, at det jo ikke udelukkende er et spørgsmål om, hvor Dansk Folkepartis ledere har været henne.
Vi er selvfølgelig mange, der har været ude og se de forskellige forhold.
Jeg har været der med Sundhedsudvalget, og jeg har været der alene.
Derfor synes jeg selvfølgelig, det er vigtigt, at man også hæfter sig ved de indtryk, man har fået.
Det, som vi lægger meget vægt på, er selvfølgelig, at resultatet skal være, at vi ligesom kan summe op og se, hvordan vi kan give de hårdest belastede narkomaner et tåleligt liv.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2007-05-11:
Det er selvfølgelig spændende at høre ordføreren, når nu fru Pia Kjærsgaard har været ude i medierne og sige, at hun var meget interesseret i at se nærmere på, om man skulle undersøge lidt mere omkring lægeordineret heroin.
Jeg formoder, at det også er derfor, ordføreren fra Dansk Folkeparti er lidt mere henholdende om, hvad man mener om forslaget, og vil vente til den høring, der kommer.
Jeg vil bare høre: Hvad er det, der skal til, for at ordføreren tror, at Dansk Folkeparti vil ændre holdning i spørgsmålet?
Er det det økonomiske, er det noget etisk, er det, som fru Charlotte Fischer også tidligere var inde på, noget med at kunne nedbringe antallet af dødsfald, er det livskvalitet for stofmisbrugerne?
Hvad skal der til på den konference?
Karin Nødgaard (DF), 2007-05-11:
Der skal ikke herske tvivl om, at det omfattende narkoproblem i Danmark er et forhold, der politisk bør ses på med den største alvor.
Derfor er det også meget vigtigt, at der debatteres om emnet med jævne mellemrum for at se på, om der er sket bedringer, forringelser, eller om der er behov for nye behandlinger for at gøre forholdene mere acceptable for de hårdt ramte narkomaner.
De mennesker, som er i den ulykkelige situation at være blevet narkomaner, skal, så vidt det er muligt,
hjælpes.
Der har vi som samfund og lovgivere en vigtig opgave.
Der er, så vidt jeg også har forstået meldingerne i Folketingets Sundhedsudvalg, også bred enighed om, at der skal ske noget.
Der skal være fokus på tiltag, så forholdene for de hårdest ramte narkomaner bliver bedre.
Der kan så være uenighed om, i hvilken retning man skal gå.
Der har dog været stor enighed om, at der skal afholdes en ekstern høring her på Christiansborg, hvor bl.a. erfaringer med narkoafvænning fra andre lande skal gennemgås, og hvor der er repræsenteret holdninger både for og imod lægeordineret heroin.
På baggrund af denne høring – den finder sted her om 2 uger – finder Dansk Folkeparti det ikke passende i dag at melde ud, om vi er for eller imod et forsøg med lægeordineret heroin til de særlig hårdt belastede stofmisbrugere.
Det er jo det, som forslaget lægger op til.
Når Dansk Folkeparti for nogen tid siden foreslog denne høring, var det jo netop, for at vi gerne ville have belyst de områder, der lægges op til i det program, som nu er sammensat, herunder punkter om de væsentligste problematikker ved heroinmisbrug og det eksisterende behandlingssystem og lægeordineret heroin set i relation til andre behandlingstilbud for hårdt belastede stofmisbrugere.
Derudover er det også sådan, at der kommer udenlandske foredragsholdere, som vil berette om de internationale erfaringer med forsøgsordninger og permanente behandlingstilbud med lægeordineret heroin.
Jeg ser frem til de forskellige oplægsholdere og vil på baggrund af den viden, som jeg der tilegner mig, sammen med den øvrige folketingsgruppe i Dansk Folkeparti vurdere og tage stilling til, hvorledes vi så vil forholde os.
Det synes jeg er den mest rimelige måde at arbejde på, og derfor vil jeg, som jeg også nævnte tidligere, ikke i dag tage stilling og siger hverken ja eller nej til dette beslutningsforslag.
Kamal Qureshi (SF), 2007-05-11:
Jeg synes altså, det er at trække tiden ud at stå og diskutere, hvem der tog initiativ til hvad.
Vi har lavet dem sammen; nogle af ideerne kom fra os, nogle af ideerne er kommet fra Venstre.
Det er jo det, der er årsagen til, at vi er nogle stykker, der har lidt travlt med at få den dødelighed ned, som vi ser der er blandt stiknarkomanerne.
Den er alt, alt for høj i Danmark sammenlignet med landene omkring os, det er faktisk den højeste i Europa.
Hans Andersen (V), 2007-05-11:
Jamen jeg glæder mig over, at vi nu kommer til at drøfte, at vi faktisk har lavet en lang række initiativer, fordi da vi startede debatten her i dag, kunne det godt lyde, som om indsatsen på hele det her område havde stået i stampe siden 2001, og at det kun var den forrige regering, der kunne yde en indsats.
Men initiativerne er taget og udspringer jo af kampen mod narko og initiativer, som denne regering har taget, og som SF ikke har taget.
Kamal Qureshi (SF), 2007-05-11:
Grunden til, at jeg lige bad om ordet i den her sammenhæng, er, at jeg simpelt hen ikke synes, det er rimeligt, når hr. Hans Andersen ligesom lægger op til, at Det Radikale Venstre eller for den sags skyld andre partier i oppositionen tror, at det her er det eneste saliggørende, der kan redde alle de mennesker.
Det er jo ikke korrekt.
For vi har jo netop, som ministeren også gjorde opmærksom på, sammen lavet en masse ting.
Det er jo ikke sådan, at det er Venstre, der har indført behandlingsgarantien, eller at det er Venstre, der har indført en lang række af de tiltag, der er.
Det har Venstre gjort sammen med os andre, og vi har været enige om, at det er nogle tiltag, som vi syntes der var behov for at lave, og derfor lavede vi dem sammen.
Hans Andersen (V), 2007-05-11:
Det er meget sjovt at høre her, at det eneste saliggørende for Det Radikale Venstre så er, at vi skal sætte forsøget i gang med lægeordineret heroin, og så bliver alle hårdt belastede narkomaner reddet.
Sådan er virkeligheden jo ikke.
Virkeligheden består jo på dette felt af en lang række dilemmaer, men jeg synes, det er afgørende at få viden på bordet.
Det handler jo om den samlede indsats, at vi altså både forebygger, vi behandler, og vi i og for sig også støtter op med kontrol på det her område.
Det synes jeg vi skal holde fast i.
Så det er jo ikke enten-eller, men det er en samlet indsats, og det er jo en indsats, der både skal gå på fagligheden, og så skal vi forholde os til de mange signaler, vi sender med den politik, vi vedtager.
Charlotte Fischer (RV), 2007-05-11:
Nu tror jeg, alle partier, der er samlet her i dag, gerne vil stille sig op og erklære sig som frontkæmpere, når det gælder kampen mod narko, så det er der vist ikke nogen, der har monopol på.
Men skal jeg forstå Venstres ordfører sådan, at hvis Sundhedsstyrelsen kan sandsynliggøre, at det her faktisk vil have en effekt i forhold til narkomaner, gøre dem stoffri, sikre dem et bedre liv – altså at det faktisk virker – så er det det, der er afgørende for Venstre?
Så det er mit spørgsmål.
Og jeg vil sige, man er jo lidt inde i en cirkelslutning, når man bliver ved med at sige, at det vigtige er at vide, om det virker, og så vil man ikke sætte forsøget i gang, og så kan vi blive ved med at diskutere, om det virker osv. Alene det er måske et argument for at se at komme i gang.
Hans Andersen (V), 2007-05-11:
Jeg synes, det er vigtigt at holde fast i, at for Venstre er målet stoffrihed, og at vi skal yde en samlet indsats, der både handler om forebyggelse, behandling og kontrol i forhold til det her, fordi Venstre gerne vil fastholde kampen mod narko.
I den indsats kan der så indgå en række behandlingsformer, og der er det da afgørende at bruge dem, der virker, men det har vi bare brug for mere viden om, inden vi tager yderligere skridt.
Og vi har sådan set også brug for viden om, hvad vi kunne gøre i forhold til den eksisterende indsats.
Vi har behandlingsgaranti, og vi har altså nogle behandlingstilbud der, som vi kunne gøre endnu bedre, og det var måske det skridt, vi skulle tage frem for det forslag, der ligger på bordet i dag.
Venstre er også meget optaget af at få nedbragt antallet af dødsfald blandt de hårdest belastede stofmisbrugere i Danmark.
Det skal der ikke være tvivl om.
Vi mener bare, at vi skal bruge de værktøjer, der faktisk virker, og ikke bruge værktøjer, vi tror virker.
Det er faktisk resultaterne, der tæller.
Det handler om bl.a. at få flere mennesker i behandling.
Det er faktisk lykkedes med behandlingsgaranti.
Der er faktisk flere, der nu ønsker at få behandling, og de får behandling.
Jeg synes, det er et rigtig godt skridt, der er taget.
Så synes jeg, det er vigtigt at få en status på og en vurdering af, hvad der så skal til for at gøre det endnu bedre.
Jeg forstår det således, at SF også gerne bakker op om, at vi skal videre, at vi skal gøre status, og at vi skal gøre de ting, der virker, og det glæder jeg mig til.
Jens Hald Madsen (V), 2007-05-15:
I begrundelsen står det bare lysende klart, at grunden til, at den danske regering reagerede dengang, jo var, fordi Saddam Hussein ikke efterlevede det, der stod i FN-resolutionen om netop at samarbejde, om netop at give mulighed for, at det internationale samfund kunne få klargjort, hvad der var op og ned.
Det er da besynderligt, at man bliver ved med at fastholde, at en diktator, som ikke ville åbne muligheden og vejen for, at vi kunne få at vide, at der ikke var masseødelæggelsesvåben, og som ikke ville efterleve en FN-resolution, ikke skulle fjernes.
Hvis man ikke efterlever en FN-resolution, er der en konsekvens, og konsekvensen stod lysende klart også for Saddam Hussein.
Så kan jeg kun sige en ting: Der er da ikke noget mærkeligt i, at den irakiske regering regerer nu.
Det har da været en lang proces, nu har de tre provinser ud af de fire provinser.
Det har været en lang, lang proces for den irakiske regering, og jeg synes faktisk, det er flot gået, at man er nået så langt i den proces.
Mogens Lykketoft (S), 2007-05-15:
Jeg vil godt vende tilbage til årsagerne til, at den danske regering gik med i invasionen i Irak i strid med FN, i strid med folkeretten.
Nej, de FN-resolutioner handlede om masseødelæggelsesvåben, og der var ikke nogen masseødelæggelsesvåben.
Man gik ind på et falsk grundlag, man gik ind uden plan for at redde freden, og derfor har vi fået en katastrofe af et omfang, som er rædselsvækkende.
Det bakker vi nu ud af, og det støtter jeg, for vi kan ikke rigtig gøre nogen positiv forskel.
Men begrundelserne både for at gå ind og gå ud er falske, når de fremsættes fra regeringen.
Jens Hald Madsen (V), 2007-05-15:
Det er fuldstændig lysende klart, når man ser beslutningsforslaget, som er grundlaget for, at den danske regering gik ind i Irak, at det er baseret på, at Saddam Hussein nægtede at samarbejde med FN, nægtede at deltage aktivt i at få klargjort, hvad der var op og ned med hensyn til masseødelæggelsesvåben.
Baggrunden, for at man overhovedet gik ind – og det står helt specifikt i bemærkningerne til beslutningsforslaget – var jo netop, at man havde et erfaringsgrundlag med, at Saddam Hussein ikke bare havde et ønske om at få masseødelæggelsesvåben, men at han rent faktisk også formåede, evnede og havde vilje til at slå uskyldige civile ihjel med sådanne våben.
Så jeg kan kun sige, at det er en kendsgerning, at den irakiske regering, som er blevet valgt på demokratisk vis, har bedt om at overtage den militære del i Irak, og det skal vi selvfølgelig efterleve og sige, at de skal have den mulighed.
Mogens Lykketoft (S), 2007-05-15:
Jeg kan ikke lade være med at imødegå hr. Jens Hald Madsens, jeg ved ikke for hvilken gang fremsatte påstande, usandheder og omskrivninger af, hvorfor vi gik med i invasionen i Irak, og hvorfor vi går ud nu.
Er det ikke rigtigt, at det med, at vi gik ind på påstanden om masseødelæggelsesvåben, og det med, at vi gik ind, fordi FN’s resolutioner ikke blev overholdt, er to sider af samme sag, for det var det, resolutionerne handlede om, og er det ikke en mærkelig form for omskrivning af, at vi gik ind som følge af en påstand, der ikke var sand?
Det andet er påstanden om, at vi nu går ud på anmodning fra den irakiske regering.
Er sandheden ikke, at vi går ud, fordi briterne går ud, at vi går ud, fordi regeringspartierne ikke tør se vælgerne i øjnene ved næste valg med en stor styrke i Irak?
Holger K. Nielsen (SF), 2007-05-15:
Lad mig spørge: Skal det forstås sådan, at man vil gøre det til en betingelse, og man vil lægge meget vægt på, at Norge og Tyskland også skal have et mandat til at gå sydpå?
Det synes jeg da er en interessant debat inden for NATO.
Det er også interessant, om det er en forudsætning for Socialdemokraternes deltagelse i det her, at der bliver et anderledes mandat for Tyskland og Norge i den her indsats.
Om opiumproduktionen: Jeg forstår ikke den der lidt, synes jeg, arrogante afvisning af andre tilgange.
Det er jo ikke kun folk som os, der har sagt det her flere gange.
Jeg så også forleden, at en af generalerne i NATO og flere militæreksperter hævder, at man er nødt til at få en anden tilgang til hele problematikken vedrørende opiumproduktion.
Jeg vil godt høre, om regeringen er fuldstændig argumentresistent i forhold til det, eller om man ikke bare i det mindste kan overveje nogle andre tilgange til, hvordan det problem kan håndteres.
Jeg har tre spørgsmål.
Det første spørgsmål: Vil ministeren medgive, at det var et problem, at der blev dræbt 21 civile ved et amerikansk luftangreb i sidste uge, at det er et tilbageslag, at det er et nederlag for koalitionen, og at man også fremover vil opleve den form for luftangreb, hvor der bliver dræbt civile?
Det andet spørgsmål: Det blev sagt, at der er gjort en stor indsats mod opiumproduktionen.
Er ministeren enig i analysen fra Forsvarets Efterretningstjeneste, som siger, at opiumhøsten slår alle rekorder i 2007, hvilket må betyde, at den hidtidige indsats ikke har virket, og at der derfor kan være behov for at se anderledes på den sag?
Det tredje spørgsmål: Socialdemokraterne stillede et spørgsmål om andre NATO-landes engagement, bl.a. Norges og Tysklands; de har ikke mandat til at gå sydpå.
Vil ministeren rette henvendelse til den norske og den tyske regering med henblik på, at de har en anden form for mandat inden for ISAF-operationen?
Per Stig Møller (KF), 2007-05-15:
Det erkender amerikanerne også, og de har også erkendt, at de må udbetale erstatning til nogle af de grupper, de er kommet for skade at dræbe, og som de aldrig burde have dræbt.
Det er ødelæggende, når civile bliver dræbt.
Problemet er jo i mange tilfælde, her i de sidste sager, som hr. Holger K. Nielsen har i hovedet – men desværre ikke i alle tilfælde – at Taleban gemmer sig.
Jeg så en udsendelse på Al-Jazeera, hvor man så en gruppe ældre mænd komme ud fra en landsby, der blev beskudt af koalitionsstyrkerne.
De kom ud med hvide flag, og der var blevet skudt på de allierede af folk fra den landsby.
Der var blevet skudt tilbage igen.
Derved går det ud over de civile.
Det er en ond og beskidt måde at prøve at bekæmpe andre på, men det er jo Talebans metode.
Det er et problem, og det er også et problem med bombning fra højderne.
Det er jeg enig i.
Nu er der rødt her, så jeg må bede om, at jeg får et nyt spørgsmål, for jeg vil godt svare videre.
Lampen lyser rødt, så jeg må ikke svare mere.
Per Kaalund (S), 2007-05-15:
Ved tidligere debatter i Iraksagen her i Folketingssalen om forlængelse af mandat osv., vil hr. Jens Hald Madsen jo kunne huske, at når vi har fremført vores forslag siden 2004 om en exitstrategi og siden sidste år har sagt, at nu må det være slut, vi gav ikke mandat ud over den 1. juli sidste år, er vi gang på gang blevet mødt med argumentet om, at når man udmelder en dato, går man terroristernes ærinde.
Disse ord må give genklang i hr. Jens Hald Madsens ører: Vi går terroristernes ærinde ved at udmelde en dato.
Nu har regeringen så udmeldt en dato, som vi i øvrigt støtter op om, i august måned skal vi ud.
Er det ikke at gå terroristernes ærinde?
Det er lige til opfølgning af mine egne spørgsmål under indlægget om Tyskland og Norge.
Det, der ligger bag vores bemærkninger, er, at der på Rigatopmødet, som NATO havde, var en diskussion om det, at man udstyrer de forskellige lande med forskellige mandater.
Det er den ene ting.
Den anden ting, jeg nævnte i mit indlæg, var spørgsmålet om de her luftstøtteoperationer, hvor der jo er en diskussion i militære cirkler om at søge at begrænse disse angreb – specielt måske hos amerikanerne, der står for dem – fordi det netop medfører civile tab.
Er det noget, der indgår i den danske regerings holdning i forhold til drøftelserne i NATO om, at man skal søge at ændre strategien på de områder, så man kun bruger dem i helt nødvendige tilfælde?
Jens Hald Madsen (V), 2007-05-15:
Hvis den irakiske regering ikke er i stand til at håndtere situationen rent sikkerhedsmæssigt, så ville det da være tåbeligt at angive en dato for, hvornår man trak sig ud, men det, der jo gør hele forskellen, er, at den irakiske regering nu har fået uddannet 331.000 sikkerhedstropper og mener, at de kan løse opgaven, og så ligger det da på den flade hånd, at vi, når den samarbejdspartner, vi har, ønsker, at vi udtræder, så uden nogen problemer kan fortælle, hvornår vi gør det.
For det er ikke et spørgsmål om, at vi har en dialog med terroristerne, vi har en dialog med den valgte irakiske regering.
Mette Gjerskov (S), 2007-05-15:
Det skal siges, for det er også det, vi debatterer i dag.
Det er vi rigtig glade for.
Til gengæld er vi faktisk enige med SF og De Radikale i, at den her krig blev startet på en løgn, og at vi nu går ud på en løgn.
Vi ved jo godt, hvad vores argumentation er.
Hvad er det, der er sket i Irak, som er så positivt, at man nu kan gå ud, når statsministeren i november måned sagde, at alle kyndige var klar over, at hvis vi forlod Irak, ville det ende med et globalt kaos?
Hvad er forskellen på i dag og november måned?
Jens Hald Madsen (V), 2007-05-15:
Tillad mig at begynde omvendt: Hvem er det, der skal definere, hvornår vi har gjort arbejdet færdigt?
Er det hr. Per Kaalund?
Eller er det den irakiske befolkning, repræsenteret af den irakiske regering?
Vi trækker os ikke ud af Irak.
Vi skifter værktøjer nu.
De helikoptere, der skal være der med 55 personer fra forsvaret, er observationshelikoptere.
Det er faktisk et meget klassisk eksempel på, at vi altså overgår fra at være aktive aktører til at være aktive observatører.
Vi er faktisk kommet i en udviklingsproces, og jeg kan jo så spørge modsat: Skal vi ikke have tillid til den irakiske regering, når den beder om at blive herre i eget hus i militære anliggender?
Jens Christian Lund (S), 2007-05-15:
Jeg vil selvfølgelig gerne anerkende, at Venstres ordfører kæmper en hård kamp for at bevise, at det, vi har gjort i Irak, har været en succes.
Jeg mener, at der er mange, som har forudset, at det her ville gå, som det er gået.
Både hr. Jens Hald Madsen og jeg var for nylig til interparlamentarisk udvalgsmøde, hvor over 90 lande meget kraftigt tilkendegav, at Irakkrigen har været en meget stor medvirkende årsag til forøgelsen af terror i verden.
Vi var nogle stykker i den vestlige verden, der sagde, at det juridisk ikke var holdbart, og vi må nok sige, at på mødet med alle disse lande blev koalitionens indsats virkelig kritiseret.
Gør det ikke indtryk på hr. Jens Hald Madsen, at et meget, meget stort flertal af verdens lande, herunder også dem, som vi normalt plejer at arbejde sammen med, mener, at det her er en katastrofe?
Rune Lund (EL), 2007-05-15:
Det handler også om, hvordan man bruger den civile indsats, og hvor man bruger den.
De informationer, som jeg har, tyder på, at man i alt for høj grad lægger den civile indsats i de mest krigshærgede områder, så de områder, som er forholdsvis fredeligere, faktisk bliver straffet for, at der ikke er så meget ballade der.
Men i forlængelse af det første spørgsmål, jeg stillede, vil jeg egentlig bare spørge, hvordan udenrigsministeren har det med, at Danmark godt nok fremover vil bruge 200 mio. kr. om året på civil genopbygning ifølge rapporten fra Udenrigsministeriet »Styrkelse af engagementet i Afghanistan – fokus på Helmand« fra april i år?
For i forhold til den ekstraudgift på 100 mio. kr., der vil komme i fjerde kvartal 2007, sammen med det beløb, som det allerede koster at være dernede, nemlig 180 mio. danske kroner, så vil den samlede militærindsats altså koste 300 mio. kr., mens man kun bruger 200 mio. kr. på den civile indsats.
Hvordan synes udenrigsministeren, at forholdet er der?
Er det et fornuftigt forhold?
Jens Hald Madsen (V), 2007-05-15:
Udgangspunktet er, at det ikke er os, der har bidraget til at gøre Irak til et helvede før i tiden.
Det var Saddam Hussein, og det var sådan set derfor, vi gik ind.
Udgangspunktet er, at jeg kan finde masser, masser af mennesker, som har så meget ligevægt og så meget viden og så meget balance og så meget fornuft, at de erkender, at der er store problemer i Irak, men også har den respekt at erkende, at der sker fremskridt i Nordirak, i Sydirak, mange steder.
Når Forsvarets Efterretningstjeneste giver udtryk for bekymring, er den primært baseret på en bekymring for Bagdad og det centrale Irak.
Der har været bilbomber i både syd og nord, men slet, slet ikke i det omfang som i det centrale Irak, og slet ikke i et omfang, der gør, at man ikke er i stand til at genopbygge både i Syd- og Nordirak.
Mette Gjerskov (S), 2007-05-15:
Altså, det var i november, vi foreslog det nationale kompromis.
Det er et halvt år siden, vi taler om.
Jeg synes måske, det ville være meget relevant at få hr. Jens Hald Madsens kommentarer til: Hvem andre end regeringen mener, at situationen i Irak er forbedret?
Jeg ved godt, at den irakiske regering har fået at vide, at det var en god idé at komme med den melding, at de nu gerne ville have os ud.
Men hvis vi ser bort fra det: Hvem andre end regeringen i Danmark mener, at situationen i Irak er forbedret?
Jeg mener: Når vores egen efterretningstjeneste nu taler om borgerkrig, hvem er det så, man læner sig op ad, når man siger, at det nu går rigtig godt i Irak?
For situationen er jo, at Irak er et katastrofalt sted, og at vi har bidraget til det.
Vi har bidraget med vores danske styrker, velmenende fra de danske styrkers side, men rent politisk burde det her jo have været forudset af regeringen, allerede da Hans Blix sagde, at vi måtte vente med at gå ind.