runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-04-04:
Jeg vil først lige sige, at det er rigtigt, at der er en hel del ngo'er, altså grønne organisationer, der har skrevet under på opfordringen til et moratorium.
Men der er altså også en hel del, der har sagt, at det vil de ikke, og de har argumenteret for, hvorfor de ikke vil.
Så det er et for - hvad kan man sige? - komplekst spørgsmål, til at man bare kan sige, at ngo'er har skrevet under på det.
Så er der spørgsmålet om Brasilien, som hr. Per Clausen bruger som et eksempel.
Jeg vil altså sige, at det, der er en større fare i Brasilien i øjeblikket, faktisk er sojabønnedyrkningen og det, at vi har et meget stærkt stigende kødkonsum på globalt plan.
Soja bruges bl.a. til foderkager, der bruges til at hælde i kvæg, og kvæg kræver også rigtig meget jord.
Jeg tror selv, at noget af det, vi er nødt til at arbejde med ved siden af certificeringen, er en skovaftale, sådan at vi kan beskytte skove på globalt plan.
For jeg er selvfølgelig enig i, at det her ikke kun kan løses i EU; det er globale aftaler, der skal til.
Og jeg tror faktisk, at en eller anden form for skovaftale må være en del af det her kompleks, også når vi taler om den del, der hedder at forhindre, at lokale befolkninger bliver fortrængt, i forbindelse med at man bare går i gang med skovhugsten - og så i øvrigt bruger den til alt muligt andet: papirmasse og møbler, og jeg ved ikke hvad.
Per Clausen (EL), 2008-04-04:
Jeg tror, at det er vigtigt, at man opfatter det at få gjort noget ved den her problemstilling som en sag, der både har en europæisk og en global dimension.
Derfor ville Enhedslisten heller ikke være kommet med det her moratorieforslag, hvis det bare var et, vi selv havde fundet på; vi kommer med det, fordi det er rejst af mange ngo'er verden over.
Det var så det ene af det, nemlig hvad der er eller ikke er den rigtige strategi.
Det, der er interessant her, er jo, hvordan vi så, hvis vi ikke kommer igennem med det, stadig væk kan påvirke den videre proces.
Så vil jeg bare spørge fru Anne Grete Holmsgaard, om hun ikke er enig med mig i, at man, netop når man kommer til Brasilien, opdager et andet vigtigt problem, nemlig hvordan vi kontrollerer de her ting, for det kan jo godt være, at de ikke starter med at dyrke sukkerrør til at producere biobrændsel med, der, hvor de lige har ryddet junglen; det kan godt være, at der foregår noget derimellem.
Det viser vel lige præcis problemstillingen med at sikre de sociale og miljømæssige ting, nemlig at det pres, der kommer på mindre bønder, når man øger biobrændselsproduktionen, også kan medvirke til at nedbryde regnskoven.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-04-04:
Man skulle altså være et fjols, hvis man ikke sagde, at det her er meget komplekst.
Det, jeg så i øvrigt vil sige, er, at det, EU har spillet ud med i dag, er, at der skal være en 35-procents-fortrængning eller en 35-procents-miljøforbedring i produkterne, for at de overhovedet kan komme ud på EU's marked.
For det andet er det vigtigt, er, at man laver en plan for, hvordan det her vil blive skærpet over årene.
Og jeg synes, at det ville være rigtig glædeligt, hvis Enhedslisten ville kaste sine kræfter ind i at arbejde med på det her frem for at bruge krudtet på en moratorieordning, som ikke er den, der vil flytte tingene i den virkelige verden - det synes jeg ville være rigtigt godt.
For det kræver faktisk, at der er mange, der står sammen om det for at få det ændret.
Vi ved begge - og det ved mange andre også - at presset er meget stort fra nogle andre kræfters side, for at den her målsætning eller det udspil, der er i EU, ikke skal skærpes.
Per Clausen (EL), 2008-04-04:
Hvis vores beslutningsforslag kan læses, som om vi beskriver prisstigninger på fødevarer så ensidigt, som fru Anne Grete Holmsgaard siger, skal jeg beklage det, for jeg er helt enig med fru Anne Grete Holmsgaard i, at der er mange elementer, der gør sig gældende her.
Det, der handler om biobrændsler, er et element, der nogle steder spiller en større rolle end andre steder.
Men det, som jeg synes er interessant, er at få præciseret lidt mere, hvad fru Anne Grete Holmsgaard mener om certificering.
Jeg og Enhedslisten støtter naturligvis gerne alle krav om, at EU får en så skrap certificering som muligt, om ikke andet, så fordi
det bliver den alternative strategi, når vores forslag ikke bliver vedtaget i dag.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge fru Anne Grete Holmsgaard, om hun, som hun ser det nu, mener, at der er nogle af de førstegenerationsbiobrændsler, vi kender i dag, som kan leve op til nogle rimelige skrappe certificeringskrav, hvis vi både ser dem i forhold til miljø og i forhold til social bæredygtighed.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-04-04:
Jeg synes, det er et utrolig reaktionært syn på dagligdagen og livet, som Enhedslistens ordfører giver udtryk for.
Man kan jo stille det spørgsmål, om verden, sådan 3 år før man opfandt penicillinen, forventede at få penicillin, om verden, 3 år før vi fik dampteknologien i den industrielle revolution, havde forventet at få en ny teknik, som fuldstændig revolutionerede hele det vesteuropæiske produktionsapparat.
Svaret er selvfølgelig nej, og det fører selvfølgelig til at sige, at vi ikke aner, hvad fremtiden bringer.
Men fremtiden bringer ikke noget, hvis ikke man forsker, hvis ikke man er indstillet på at udvikle sig.
Og det, som Enhedslisten foreslår, er, at man ikke skal forske, at man ikke skal udvikle sig.
Enhedslisten ønsker at lukke en dør, som vi ikke ved hvad der er inde bag ved, og det vil vi ikke være med til.
Sophie Løhde (V), 2008-04-04:
Så kom endelig den dag, som mange havde ventet på.
Men når nu ordføreren siger, at man har ventet så længe, vil jeg spørge, hvorfor Socialdemokraterne så afviste gentagne gange lægeordineret heroin, da de havde magten til at gennemføre det, jo altså med udgangen af 2001, og hvor der jo vel at mærke også dengang forelå en række internationale undersøgelser.
Hvornår er det, Socialdemokratiet lige præcis er blevet klogere og har set de vises sten?
Bertel Haarder (V), 2008-04-04:
Jeg vil gerne takke for den brede støtte, og jeg vil blot understrege et par ting i mit afsluttende indlæg.
Det svarer til et omfang på 40 ECTS-point, og det er netop det omfang, som teoretisk og praktisk pædagogikum er planlagt til i den nye ordning.
Den besparelse, der opstår, har altså ikke noget at gøre med den nye pædagogikumordning.
Det har noget at gøre med Videnskabsministeriets forhøjelse af adgangskravene, som gør supplering mindre nødvendig.
Det er der, besparelsen på længere sigt kommer.
Derfor er der altså ikke tale om, at man på gymnasieområdet har lavet nogle penge, som derefter ligger og er ledige til gymnasieformål.
Det er af helt andre grunde, at der er opstået en besparelse.
Så vil jeg gerne give tilsagn om, at vi evaluerer effekten af den nye ordning.
Derfor er jeg sikker på, at det også kan lade sig gøre på det almene gymnasieområde, men det kan vi jo lade komme an på en prøve, og jeg er selvfølgelig helt med på, at vi efter et par år evaluerer, hvordan det så er gået. Når der er tale om fastansættelse, er der heller ikke tale om noget nyt, for det har også været tilfældet, når det gælder hhx og htx.
Med disse bemærkninger vil jeg give tilsagn om al mulig støtte til besvarelse af spørgsmål om ordningen, samtidig med at jeg takker for, at der er en forholdsvis positiv holdning til nyordningen.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2008-04-04:
Enhedslisten er kritisk over for lovforslaget i dets nuværende form.
Vi mener som udgangspunkt ikke, at der er noget galt med ideen om en fælles pædagogikumuddannelse for alle de gymnasiale uddannelser, og vi støtter også intentionen om at skabe en større mobilitet for ansatte på gymnasier, handelsskoler og tekniske skoler.
Men vi mener altså, at der er nogle store problemer i lovforslaget, som det foreligger, og det handler endnu en gang om, at regeringen har nogle vældig fine intentioner om høj kvalitet på uddannelsesområdet, men at de intentioner er meget, meget svære at gennemføre, når man fortsat skærer ned på de midler, der er til rådighed på uddannelsesinstitutioner.
Vi må derfor understrege, at det ikke kan lade sig gøre at sikre den nødvendige kvalitet i undervisningen, hvis ikke de nødvendige ressourcer følger med.
Vi mener, at det er problematisk, at der ikke er klarhed over finansieringen for uddannelsen af pædagogikumkandidater.
Det er essentielt for Enhedslisten, at staten sikrer nok uddannede lærere på ungdomsuddannelserne, og at der ikke laves bevillingsstrukturer, der kan give skolerne incitamenter til at spare på uddannelsen af nye lærere.
Vi mener derfor, at Folketinget må sørge for at give fuld dækning for de merudgifter, som den enkelte skole har ved uddannelsen af pædagogikumkandidater.
Enhedslisten er også bekymret for, at de nye læreres faglige niveau forringes, når man med forslaget fjerner sidefagssuppleringen, uden at der sættes et alternativ i stedet, og det er jo altså en bekymring, som vi deler med en række af de institutioner og organisationer, der har indsendt høringssvar.
Vi mener ikke, at regeringen har ret i, at den nye universitetslov har mindsket behovet for efteruddannelse, og at der dermed er tale om direkte nedskæringer på den efteruddannelse, der kan gøre nye lærere i stand til at yde en kvalificeret undervisning.
Det vil både gå ud over de nystartede lærere, og det vil jo i hvert fald også gå ud over de elever, som lærerne skal undervise.
Kort sagt mener vi, at det her forslag rummer nogle positive elementer, men vi ser nogle store problemer, dels ved finansieringen, dels i forhold til at sikre det faglige niveau. Enhedslisten kan ikke støtte forslaget, som det ligger nu.
Charlotte Dyremose (KF), 2008-04-04:
Fra De Konservatives side er vi også meget positivt indstillede over for det her forslag.
Vi kan godt fornemme på de kommentarer og bemærkninger, der har været i forbindelse med høringen, at der rundtomkring er sådan lidt usikkerhed om, om det nu også er den rigtige model med hensyn til stx-delen.
Derfor er det selvfølgelig vigtigt, at vi både i det arbejde, der kommer til at ligge nu her, og efter førstebehandlingen, som SF's ordfører også var inde på, sikrer os, at det er den rigtige model, og at vi også i løbet af de kommende år sikrer os, at vi her har fundet den rigtige model.
Det er vigtigt med hensyn til kvaliteten i pædagogikum, at vi holder øje med, at der er en høj kvalitet, sådan at de undervisere, der er på ungdomsuddannelserne, selvfølgelig har de nødvendige kompetencer og den nødvendige styrke i deres uddannelse.
Derudover skal vi selvfølgelig sikre, at den model, der er med taxameterpriserne og fastansættelse, som er noget nyt på stx-delen, også er med til at bidrage til, at der kommer det rigtige antal pædagogikumkandidater - hverken færre eller flere.
Her er det selvfølgelig en afvejning af, at den enkelte naturligvis gerne vil ind og have en fast stilling, når vedkommende bliver ansat i et pædagogikum, og så at vi skal være sikre på, at det ikke kommer til at afskrække nogen fra at ansætte det rigtige antal kandidater.
Derfor vil vi gerne i de efterfølgende drøftelser og i de kommende år sikre os, at det her er den rigtige model til både at sikre det rigtige antal kandidater - at man fra gymnasierne side får ansat det rigtige antal - og sikre rekrutteringen, for mangel på arbejdskraft i rigtig mange sektorer, også på uddannelsesområdet, er jo også en af de problemstillinger, vi er nødt til at forholde os til i disse tider, og så selvfølgelig, at vi fastholder, at der skal være en høj kvalitet i pædagogikum på både den ene og den anden del af ungdomsuddannelsessektoren.
Med de bemærkninger vil vi gå positivt ind i at få det her forslag vedtaget.
Martin Henriksen (DF), 2008-04-04:
Og det er stadig væk Dansk Folkeparti - ikke Socialdemokraterne, selv om der er byttet om på rækkefølgen?
Alle tiders.
Jeg kan ikke lade være med lige lynhurtigt - i forbindelse med det, som ministeren sagde før - at gøre folk opmærksomme på, at ministeren så let gled udenom at bekræfte, at det var på grund af EU, at vi ikke kan indføre administrative fællesskaber på de frie skolers område.
Men lad os gå imod på det område i EU, det synes jeg ville være alle tiders.
Med hensyn til det forslag, vi behandler her, er det sådan, at der i dag er to forskellige pædagogikumuddannelser på det gymnasiale område.
De almene gymnasiale uddannelser har deres egen pædagogikumordning, mens de erhvervsgymnasiale uddannelser har pædagogikum sammen med de øvrige lærere ved erhvervsskolernes voksen- og ungdomsuddannelser og i de seneste år især sammen med lærere fra de kortere videregående uddannelser.
I lovforslaget lægges der op til en fælles pædagogikumuddannelse for lærere i de gymnasiale uddannelser.
Kandidaterne skal opnå undervisningsfærdigheder, viden om de gymnasiale uddannelsers skoleformer og skolen som organisation, viden om teoretisk pædagogik samt indsigt i uddannelsens samspil med det omgivende samfund.
Uddannelsen til gymnasielærer skal ligeledes veksle mellem teori og praktik.
Det er noget, som Dansk Folkeparti kan tilslutte sig, og sådan foregår det jo også i dag.
Forslaget indebærer en mindreudgift for staten på ca. 28 mio. kr.
Alt i alt kan Dansk Folkeparti tilslutte sig forslaget.
Rikke Hvilshøj (V), 2008-04-04:
Det her er jo sådan set et lovforslag, som følger op på intentionerne fra gymnasiereformen, der gik ud på at gøre det gymnasiale uddannelsesområde til et fælles uddannelsesområde, altså for både de almene og de erhvervsrettede gymnasiale uddannelser.
Det er et lovforslag, der nedbryder siloer, for nu får vi sikret en fælles pædagogikumuddannelse på det gymnasiale område.
Derudover synes jeg, det er et rimelig ukompliceret lovforslag, men det er vigtigt at understrege, at der selvfølgelig stadig væk er forskelle på de forskellige gymnasiale uddannelser, og de forskelle kan man stadig væk tage hensyn til i undervisningen på pædagogikum, afhængig af hvor man er blevet ansat som pædagogikumkandidat.
Endelig er et andet vigtigt element i lovforslaget her, at den centrale styring af behovet for pædagogikumkandidater afskaffes.
Det var en styring, som fungerede på det almene gymnasiale område, hvor det var de gamle amter, der sad og styrede behovet.
Nu bliver det de enkelte institutioner, der vurderer, hvilket behov de konkret har.
Det mener jeg er en klar styrke i det her lovforslag.
Alt i alt kan Venstre støtte lovforslaget.
Anders Samuelsen (NY), 2008-04-04:
Det er vigtigt for Ny Alliance, at der i så høj grad som muligt kommer en ligestilling mellem de gymnasiale uddannelser, og bl.a. derfor kæmpede vi også under de netop overståede finanslovforhandlinger for at få rettet op på økonomien på handelsgymnasierne.
Med det her forslag sigtes der på at få skabt en fælles pædagogikumuddannelse for lærere i de gymnasiale uddannelser, og det mener vi er yderligere et skridt i den rigtige retning, og derfor kan vi bakke op bag forslaget.
Bertel Haarder (V), 2008-04-04:
Vi havde engang et herostratisk berømt globalt bemærket administrativt fællesskab på de frie skolers område.
Så behøver jeg vist ikke at sige mere.
Man indførte i anledning af Tvinds udskejelser regler, som sikrede, at de enkelte skoler var selvstændige, både bygningsmæssigt, bestyrelsesmæssigt og administrativt.
Jeg hører til dem, der mener, at vi måske blev så forskrækkede, at vi gik for meget i den anden grøft.
Så hvis hr. Martin Henriksen ønsker, at vi skal dyrke spørgsmålet om administrative fællesskaber mellem de frie skoler, så lad os da gøre det.
Jeg er i hvert fald klar til at svare på spørgsmål om det, og jeg vil gå fordomsfrit ind i det.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2008-04-04:
Jeg hørte da godt, at Venstre har taget en række faglige evalueringer og forsøg til efterretning.
Man kan sige, at Socialdemokraterne så var lidt hurtigere.
Vi tog det til efterretning allerede omkring 2002-2003, for da vi gik til behandling af det forslag, der kom fra SF i 2002, var det endnu ikke som en socialdemokratisk gruppe, der var fuldstændig enig, men der var et flertal.
Det vil sige, at der også har været en proces i Socialdemokratiet, hvor vi har ment, at der var flere og flere forsøg i udlandet, der pegede i retning af, at det her var en model, som man kunne bruge.
Jeg har i øvrigt ikke kendskab til, at der var så mange faglige rapporter dengang i 1990'erne, da Socialdemokratiet sidst var i regering.
Dengang undersøgte man i langt højere grad forholdene omkring etablering af sundhedsrum og fixerum, som Socialdemokraterne jo faktisk allerede skrev om i 1997.
Sophie Løhde (V), 2008-04-04:
Jamen det glæder mig da at høre lidt om, at processen i den socialdemokratiske gruppe også har været lang.
Ordføreren anfører i sin tale også, at man ønsker at se på en økonomisk model, der så at sige fordeler midlerne sagligt.
Hvis ordføreren nu havde deltaget i satspuljeforhandlingerne, hvor det jo altså blev aftalt, at vi skal igangsætte et forslag om lægeordineret heroin, ville ordføreren jo også vide, at vi havde valgt at sige, at den såkaldte Københavnermodel skulle lægges til grund for fordelingen af midler, altså at Københavns Kommune forlods skulle kompenseres for det større antal narkomaner, der findes i Københavns Kommune, end der gør i en række af de øvrige byer.
Så kan jeg jo se, at ordføreren i dag foreslår i aviserne, at man skal fordele midlerne til de her største byer, og man nævner måske endda Esbjerg.
Og derfor vil jeg høre ordføreren, om man slet ikke synes, det er rimeligt, at nogle af de små kommuner, hvor der måske vel at mærke kun er én narkoman, skal have økonomisk kompensation.
Vivi Kier (KF), 2008-04-04:
»Ordination af heroin som led i lægelig behandling af stofmisbrugere«.
Sådan lyder overskriften, og det er en overskrift, som tydeligt indikerer, at vi ikke bare sådan lige skal i gang med at uddele heroin til alle stofmisbrugere.
For os Konservative
er den vigtigste indsats, at vi har en behandlingsgaranti for de stofmisbrugere, der ønsker at komme ud af deres misbrug.
Vi har også udvidet det frie valg på det her område, igen set i lyset af at vi kan give mange forskelligartede tilbud til de misbrugere, der har et ønske om at komme ud af misbruget.
Fra konservativ side står vi ikke sådan med armene højt hævet over indholdet af det her forslag, men vi er, har været og vil altid være åbne for erfaringer med en endnu bedre måde at få narkomaner ud af deres misbrug på.
Lægeordineret heroin er ikke sådan lige en tagselvvare på hylden af tilbud for stofmisbrugere, det er et led i den række af mange gode tilbud, der findes for den enkelte, og i denne række af tilbud ser vi Konservative som sagt behandlingsgarantien som det vigtigste tiltag.
Får vi det samme udbytte, som udenlandske erfaringer viser?
Får vi med det her tilbud fat i de stofmisbrugere, vi ønsker at få fat i?
Forslaget kræver en lang række forberedelser, forberedelser, der skal fastsætte de nærmere retningslinjer for, hvordan vi får det her sat i værk.
Fra konservativ side er vi indstillet på at indgå i positive forhandlinger i udvalgsarbejdet, der følger, men samtidig vil vi også følge det her nye tilbud tæt, og der skal ikke herske nogen tvivl om, at vi fra politisk side skal være villige til at ændre på loven, såfremt det viser sig, at vi alligevel ikke opnår de ønskede resultater.
Med disse ord ser vi positivt på lovforslaget.
Karl H. Bornhøft (SF), 2008-04-04:
Det er et gammelt SF-forslag, der endelig bliver til virkelighed med vedtagelsen af forslaget om lægeordineret heroin til en række af de mest udsatte narkomaner - og det er godt.
Alt for længe har vi lukket øjnene for det miserable liv, mange narkomaner lever, af hensyn til nogle ideologiske principper om stoffrihed, samtidig med at en række borgere eksempelvis på Vesterbro har måttet leve med de negative konsekvenser af narkomaners stofindtagelse i form af efterladte kanyler, indbrud, prostitution, stofhandel m.m. De sidste problemer vil selvfølgelig ikke blevet fjernet med forslaget, men jeg synes, det er vigtigt at understrege, at hvis det lykkes os - og det er målet - at fjerne op til 600 narkomaner fra det hårde gademiljø, så er det et godt stykke ad vejen, og det er flot arbejde.
Fra udenlandske erfaringer - og det er måske også vigtigt at have med i den her sammenhæng - ved vi, at det altså er muligt at redde liv og stabilisere narkomanernes liv, hvis de får mulighed for at komme ud af det hårde stofmiljø.
Så det, vi gør nu, er faktisk at give nogle mennesker en mulighed for at komme ud af et livsfængsel, der er så traumatiserende, at ingen af os er i stand til at sætte sig ind i det.
Men hvis det her skal blive til virkelighed, kræver det også, at forsøget med lægeordineret heroin bliver fulgt fuldstændig til dørs.
Derfor vil vi i SF følge forslaget tæt, både i forbindelse med forsøgets implementering og den løbende evaluering.
I den forbindelse synes vi, det er vigtigt at understrege, at vi skal trække på alle gode kræfter, og derfor regner vi også med, at sundhedsministeren vil tage vel imod SF's forslag om at indhente høringssvar fra de socialpædagogiske organisationer og interesseorganisationerne, for det er jo her, man har de fleste erfaringer med behandling og rehabilitering af narkomaner.
Afslutningsvis vil jeg sige, at det er vigtigt, at vi gør os klart, at selv om vi vedtager det her forslag, står vi stadig væk tilbage med store problemer på narkoområdet.
Lad mig bare nævne to problemer: Hvordan sikrer vi en reel behandlingsgaranti på narkoområdet og en reel mulighed for døgnbehandling?
Vi skal også overveje, hvordan vi får oprettet sundhedsrum i de mest belastede kvarterer for de mange narkomaner.
Og hvordan får vi skruet et tilbud sammen til de allermest udsatte narkomaner, som tilsyneladende - det ved vi jo godt - ikke kan rummes inden for det her forslag?
Det er vigtigt, at vi får gjort de her ting.
Det har vi en meget klar fornemmelse af skal ske i forbindelse med arbejdet, og vi vil i den sammenhæng gå meget positivt ind, og det har vi en forventning om at alle vil i den her sammenhæng.
Karin Nødgaard (DF), 2008-04-04:
Der må jeg sige, at jeg synes, det er meget væsentligt, at vi i dag forholder os til det her forsøg med lægeordineret heroin og ikke tager debatten om fixerum som sådan, men der skal ikke herske nogen tvivl om, at Dansk Folkepartis indstilling til fixerum stadig væk er, at vi ikke er interesseret i at få dem indført, fordi vi ikke mener, de er vejen frem.
Det, vi skal debattere nu, og det, den debat generelt skal dreje sig om, er den allerhårdest belastede gruppe af narkomaner, som forhåbentlig kan profitere af den form for behandling, vi nu er i gang med at iværksætte.
Per Clausen (EL), 2008-04-04:
Nu har man jo, meget fornuftigt synes jeg, trådt det første skridt ad den vej, hvor man siger, at det at give folk adgang til stof på nogenlunde rimelige vilkår i nogle tilfælde er et led i behandlingen, og derfor vil jeg godt spørge fru Karin Nødgaard, om det ikke var en idé at overveje, hvordan man med henblik på de 200 værst stillede - hvor det måske endnu mere er en forudsætning for overhovedet at komme ind i noget som helst samspil med de mennesker, at de får adgang til stof på rimelige, fornuftige vilkår - også kunne lave et forsøg, der f.eks. indebar, at man ligefrem etablerede fixerum eller andre steder, hvor de her mennesker faktisk fik mulighed for at indtage deres stoffer, samtidig med at man havde tilbud om både sundhedsmæssig, social og anden bistand.
Jeg vil starte med at sige, at vi i Enhedslisten er meget glade for, at det her forslag er kommet.
Jeg skal ikke i dag bruge tid på at diskutere, hvem der nu kom først og sidst, for nu er Folketinget nået i mål,
men jeg vil stille et andet spørgsmål til fru Karin Nødgaard.
Det handler om, at hvis man læser bemærkningerne, så fremgår det jo, at der er ca. 600, der som udgangspunkt er i målgruppen, men man forventer kun at kunne nå de 400.
Der er sådan ca. 200, som er så svage, at de heller ikke kan benytte sig af det her tilbud.
Jeg vil gerne spørge fru Karin Nødgaard, om Dansk Folkeparti også er indstillet på at indgå i en debat om, hvad vi kan stille op med de sidste 200 for måske også at afhjælpe nogle af de meget, meget vanskelige problemer, de står med.