runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Torben Hansen (S), 2008-05-23:
Jeg vil starte med at kvittere over for hr. Dohrmann, fordi hr. Dohrmann erkender, at der er et problem her - et problem, som bl.a. landbruget står bag.
I forhold til ministerens tale er hr. Dohrmann betydelig mere klarsynet end ministeren, men det er jo fint nok.
Når hr. Dohrmann synes, at njah, det her er Socialdemokraternes beslutningsforslag, og njah, det synes hr. Dohrmann alligevel ikke han vil være med til, kunne jeg godt tænke mig at vide, hvad det ellers er for nogle instrumenter, som Dansk Folkeparti kunne sige der skulle bruges, og hvad den helt overordnede politiske holdning i Dansk Folkeparti er.
Kunne man forestille sig, ligesom den tidligere miljøminister sagde, at det så må være kvoter, det må være afgifter, og det må være noget helt tredje? Hvad vil Dansk Folkeparti ud over at konstatere, at det er gået den forkerte vej, og så ellers bare vente på en ny bunke papirer?
Per Clausen (EL), 2008-05-23:
Jeg ved ikke helt, om jeg har forstået, hvad det er, hr. Dohrmann vil gøre.
Men der er i hvert fald en ting, jeg godt vil spørge til, og det er, om det er hr. Dohrmanns opfattelse, at den her gamle aftale, som Dansk Folkeparti var med til, og som jo var baseret på behandlingshyppigheden, er et fuldstændig usagligt og forkert grundlag?
Skulle man have valgt noget andet?
Det er jo det, hr. Dohrmann nu står og siger: Vi baserer vores aftale og vores målsætning på noget, som ikke er relevant for miljøbelastningen.
Det synes jeg da er en trist erkendelse at komme til så sent, for den kunne hr. Dohrmann vel i givet fald være kommet til noget før?
Lars Christian Lilleholt (V), 2008-05-27:
Redegørelsen viser, at energipolitikken er kommet på den politiske dagsorden i Danmark, og også i den øvrige del af verden.
Sikkerhedspolitikken handler om, at vi skal gøre os mindre afhængige af energiforsyninger fra politisk ustabile områder.
Under det tyske formandskab kom energipolitikken jo i allerhøjeste grad på den politiske dagsorden i EU og også med stats- og regeringschefernes beslutning i marts sidste år om at øge andelen af vedvarende energi til 20 pct. i 2020, som vel at mærke er et bindende mål.
Det har også betydet, at EU i allerhøjeste grad er et omdrejningspunkt i forhold til den danske energipolitik.
Vi har, som ministeren redegjorde for, formuleret en meget visionær og ambitiøs energipolitik og energiplan for de kommende år, som betyder, at vi omstiller vores energiforbrug i Danmark til mere vedvarende energi.
Målsætningen er, at vi i 2011 skal op på 20 pct. vedvarende energi, det vil sige 4 pct. mere end i dag.
Og når vi kommer frem til 2020, er det regeringens mål, at vi skal være på de 30 pct. Der kommer mere vindenergi, der kommer mere biomasse, der kommer mere biogas i vores energiforsyning i Danmark.
Der bliver mindre fossilt brændstof og mere vedvarende energi.
Der bliver også etableret to havvindmølleparker, som vil kunne forsyne mere end 400.000 husstande med el til deres årlige forbrug.
Energibesparelser og energieffektivitet er et andet centralt element i aftalen.
Danmark er vel nok verdensmester i energieffektivitet og energibesparelser.
Vi har i mere end 25 år været i stand til at have et uændret forbrug af energi, til trods for at der har været en vækst i samfundet på mere end 70 pct.
Det er rigtig flot gået.
Regeringen er også indstillet på, at forskning og udvikling skal have et løft.
Vi skal gå fra i dag at bruge 0,5 mia. kr. på forskning på energiområdet til at bruge 1 mia. kr. fra 2010.
Det er også en meget, meget flot målsætning,
og det vil også øge mulighederne for at eksportere energiudstyr fra Danmark.
Også her er vi helt i front.
Vi passerede sidste år 50 mia. kr. i eksport af energiudstyr og løftet til forskning vil forhåbentlig medføre et endnu større løft til udviklingen af nye teknologier i Danmark.
Så der er mange ting at glæde sig over.
Vi er også i Venstre meget glade for, at det er blevet en bred energiaftale.
Det giver os sikkerhed for rammerne mange år frem i tiden.
Siden sidst i 1970'erne har der været tradition i Danmark for brede aftaler på energiområdet.
Det giver sikkerhed for aktørerne, i forhold til hvilke rammer de har at arbejde inden for.
Det ved jeg ikke præcist, men jeg ved, at der gøres meget for at presse på for, at kommunerne skal have de her muligheder, og selvfølgelig skal det være motiverende at gennemføre energibesparelser.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-05-27:
Så vil jeg godt spørge om to ting.
Er det motiverende?
Og det andet er: Det, der arbejdes på, skal jeg tage det som et tilsagn om, at de kommuner, der investerer i energibesparelser, vil få en dispensation fra kravet om, at de risikerer at blive klippet i bloktilskuddet?
Lars Christian Lilleholt (V), 2008-05-27:
For det første må jeg sige, at det er afgørende, at kommunerne tør prioritere energibesparelser også inden for de anlægsopgaver og rammer, som de har.
Men fru Anne Grete Holmsgaard peger på en problemstilling, som jeg ved der arbejdes med at finde en løsning på.
Vi er også optaget af, at de kommuner, der gerne vil spare på energien, og som har fornuftige måder at gøre det på, også får lov til det.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-05-27:
I februar indgik vi en aftale om, at energiforbruget skal ned med ½ pct. om året i hvert af de næste 4 år.
Ganske kort tid efter indgik regeringen en finanslovaftale med Dansk Folkeparti, som betyder, at de kommuner, der rent faktisk prøver at få energiforbruget ned, risikerer at blive beskåret i deres bloktilskud.
Synes hr. Lars Christian Lilleholt, at det hænger godt sammen med den aftale, vi lavede i februar?
Lars Christian Lilleholt (V), 2008-05-27:
Energiredegørelsen giver sædvanen tro anledning til, at vi har en debat her i salen, og sådan er det også i år.
Og i år kan vi gøre det oven på en energipolitisk aftale fra februar måned, som indeholder en lang række fremadrettede elementer i den fremadrettede energipolitik.
Energipolitikken er jo i allerhøjeste grad kommet på den politiske dagsorden.
Spørgsmål som: Hvorfra skal vi få vores energi i fremtiden?
Hvordan indpasser vi store mængder af vedvarende energi i vores energiforsyning?
Hvad sker der med olieprisen, og hvordan vil det påvirke vores energiforbrug?
Der er emner nok at tage fat på.
Connie Hedegaard (KF), 2008-05-27:
Jeg tror godt nok ikke, det ville være forhandlingstaktisk særlig klogt, hvis det kommende formandsland allerede nu fortalte, hvor billigt vi er villige til at sælge ud af det, vi prøver at få i land.
Det tror jeg hr. Morten Messerschmidt må medgive mig.
Det ville ikke være ret klogt.
Men jeg sagde også i mit første indlæg, at noget af det, der har vores største opmærksomhed i de kommende måneder - og det handler selvfølgelig også om et amerikansk præsidentvalg og præsidentskifte - er, hvordan vi får USA til at forpligte sig mere i de internationale klimaforhandlinger.
For uden at det sker, får man ikke lande som f.eks. Kina og Indien til at flytte deres positioner.
For mig at se er det rigtig vigtigt, at Danmark - og det vil altså også sige EU - bruger rigtig meget krudt på det i de kommende måneder.
Det er derfor, at det lige nu er noget af det, der har allerhøjest prioritet.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-05-27:
Det første tilsagn er jeg meget glad for - og i øvrigt fuldstændig enig i.
Hvis ikke de andre lande forpligter sig, så vil det overhovedet ikke have nogen effekt.
Og derfor kunne man jo så også omvendt spørge: Hvis det ikke lykkes at få en international aftale, hvad vil regeringen så gøre.
Vil man så punkt 1 - fortsætte med noget, der er nyttesløst?
Som punkt 2 vil jeg gerne vide: Når nu klimaministeren skal forhandle de her ting, hvor billigt er hun så villig til at sælge EU?
Hvor meget vil man kræve af de øvrige lande uden for EU for at acceptere den, synes jeg, meget vidtgående reduktionsforpligtelse, der ligger i 30 pct?
Altså, hvad er det for nogle målsætninger, klima- og energiministeren har for f.eks. Kina, Indien og USA og andre, for at vi tager de næste ti procentpoint med, som jo, må man sige, er meget vidtgående.
Det er en 50 pct. forøgelse i forhold til det, der er aftalt i dag.
Hvor billigt eller hvor dyrt - alt efter hvordan man ser det - er klima- og energiministeren villig til at sælge os?
Mette Gjerskov (S), 2008-05-27:
Venstres ordfører opremser nu alle de her gode ting, som regeringen har gjort med mere biomasse og mere af det ene og mere af det andet, men jeg synes bare, at han glemte at konstatere, at regeringen også har sørget for, at vi får mere afbrænding af kul på de danske kraftværker.
Jeg kan godt forstå, at det ikke er noget, man har lyst til at reklamere med, men er det ikke korrekt, at regeringen rent faktisk lige nu har fremsat et lovforslag, som betyder, at vi kommer til at brænde mere kul af i Danmark i stedet for mindre kul, og at Danmark altså i forvejen - i forvejen - er nr. 11 på verdensranglisten over de største kulforbrugere i verden, og at vi oven i købet, hver eneste dansker, bruger 4,7 kg kul hver evig eneste dag året rundt?
Burde regeringen ikke hellere komme med nogle forslag til at reducere kulforbruget i Danmark?
Per Clausen (EL), 2008-05-27:
Men det er jo ikke rigtigt.
Kendsgerningen er jo, at der også foregår handel med de her kvoter uden for EU.
Og vi har jo set et eksempel her for nylig på, hvordan Danmark, som jo ellers har styr på tingene, faktisk har et projekt kørende nede i Kina, hvor en stor del af de penge, som bliver betalt i forbindelse med de her kvoter, går direkte ned i den kinesiske statskasse.
Og derfor spørger jeg bare hr. Lars Christian Lilleholt: Kan vi nu også være sikre på, at det, at vi øger anvendelsen af kul i Danmark, øger CO2-udslippet i Danmark, modsvares af en begrænsning af CO2-udslippet et andet sted i verden, eller forsvinder det i de her indviklede transaktioner, når man handler kvoter globalt set?
Lars Christian Lilleholt (V), 2008-05-27:
Danmark er helt i front med hensyn til udnyttelsen af energien.
Dansk kraft-varme er blandt det bedste i hele verden.
Verden kigger misundeligt på os, når man ser på, hvordan vi er i stand til at have en meget høj energieffektivitet, og det gælder også i udnyttelsen af kul.
Det, som vi sikrer med den aftale, som vi har gennemført med Dansk Folkeparti, er, at vi anvender kullene der, hvor vi får mest mulig energi ud af dem frem for på værker, hvor der er en lav energieffektivitet.
Samtidig sikrer vi, at der skal afbrændes op til 700.000 t ekstra biomasse hvert år.
Det vil sige mere frit brændselsvalg og mere biomasse i Danmark.
Mette Gjerskov (S), 2008-05-27:
Ja, det var jo også sådan engang, at hele verdens samlede forskerstand kunne blive enig om, at jorden var flad.
Det tog et par hundrede år at få overbevist verden om, at jorden var flad, og selv kloge, vise mænd sagde, at jorden var flad.
Heldigvis blev nogle af dem klogere.
Det er altså rent faktisk sådan, at FN, som vi jo i dagligdagen faktisk priser for dens seriøsitet som verdensorganisation, har nedsat et klimapanel af nogle meget, meget seriøse forskere fra hele verden, bl.a. Kirsten Halsnæs fra Danmark, som jeg tror at vi alle sammen anerkender for hendes forskningsindsats.
Hun sagde selv, at langt de fleste, jeg tror, hun sagde - nu er det frit efter erindringen, at jeg citerer - at 99 pct. af alle forskere i verden var enige med hende.
Ja, man vil kunne finde eksempler på folk, som benægter fakta, og det er så også i orden.
Det, forskerne er enige om, er, at vi står over for nogle klimaproblemer.
Forskerne er langt hen ad vejen enige om, at de er menneskeskabte, men de er ikke nødvendigvis enige om, at verden går under, og hvad der kommer til at ske.
Det ved vi ikke, men vi ved, at vi står over for nogle forandringer, og det bliver vi nødt til at forholde os til.
Vi vil gerne holde de forandringer inden for en grænse, så vi ikke slipper nogle kræfter løs, som vi overhovedet ikke aner hvad der kommer til at ske med.
Derfor skal vi holde os under grænsen på 2 grader celsius i stigning i verdenstemperaturen.
Connie Hedegaard (KF), 2008-05-27:
Jo, og det er jo derfor, at EU’s fremgangsmåde faktisk er ganske klog, nemlig at sige, at EU i alle tilfælde gør så meget, men hvis resten af verden også gør noget, så er vi villige til at gøre mere
Det er faktisk meget klogt både forhandlingstaktisk og også i forhold til det, hr. Morten Messerschmidt spørger til og siger, at det jo ikke er nok.
Jeg sagde også i mit første indlæg, at selv hvis EU gik til 0 pct. udledninger, selv hvis vi reducerede med 100 pct. til ingenting, så ville det ikke løse verdens samlede problem, og derfor er det jo prioritet nummer et for Danmark, at vi ikke bare virker gennem EU, men at vi får en ægte global aftale, hvor alle de store industrilande er med, alle industrilande er med, og hvor også de voksende udviklingsøkonomier under en eller anden form kommer med ind i en global aftale.
Det er det, der er hele opgaven, simpelt hen.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-05-27:
Så vil jeg gerne spørge, om fru Mette Gjerskov ved, hvad følgende universiteter har tilfælles: University of Cambridge, University of Alaska Fairbanks, The Niels Bohr Institute/Niels Bohr Instituttet, University of South Africa, Oakland University, University of Winnipeg, University of Modena, Hull University, University of Wisconsin, James Cook University og en lang, lang række andre.
Ved fru Mette Gjerskov, hvad alle de universiteter har tilfælles?
Det drejer sig om ca. 100.
Det tror jeg ikke, men det, de har tilfælles, er, at de alle sammen har en eller flere forskere, som siger, at de forskere, som fru Mette Gjerskov bygger hele sin tilværelse på, tager fejl.
Mette Gjerskov (S), 2008-05-27:
Jeg vil gerne sige til Dansk Folkepartis ordfører, at det er meget sjovt med muntre bemærkninger i Folketingssalen; det er meget skægt, og det var også en meget skæg bemærkning, hr. Morten Messerschmidt kom med.
Men jeg må bare konstatere, at vi faktisk står med et problem, der er så alvorligt, at det ikke er spor morsomt.
Jeg prøvede at forklare Dansk Folkepartis ordfører, at hvis ikke han gad lytte til hele verdens stort set samlede forskerstand, der siger, at der er klimaforandringer, at de er undervejs, og at vi skal være bekymrede jeg mener ikke, at jeg på noget tidspunkt har sagt, at kloden går under, men jeg siger, at vi kommer til at stå med nogle ganske alvorlige problemer, hvis ikke vi griber ind - så ville han kunne se det selv i Greve i forhold til oversvømmelserne i folks kældre.
Det er ikke et eller andet teoretisk stykke papir, men noget, man konkret kan gå ud at se, og hr. Morten Messerschmidt er velkommen til at gå ud og tale med de borgere, der har oplevet det.
Men det er ikke det samme som at sige, at klimaforandringerne alene skaber problemer i folks kældre.
Det er det her spørgsmål ganske enkelt for alvorligt til.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-05-27:
Nu er der jo desværre ikke så mange til stede.
Jeg synes, det er et fremskridt for den socialdemokratiske ordfører, at hun sådan i sin ordførertale er begyndt at understrege, hvad det er, hun har fattet.
Det synes jeg er rigtig godt; det gør det meget lettere for os andre, når hun sådan på forhånd siger, at hun har fattet, at vi skal bruge kul.
Så glæder vi os jo til, at hun også begynder at fatte, at det måske netop henset til det behov kan være fornuftigt at bruge kullet der, hvor vi får mest energi ud af det.
Men det kan være, at vi skal have en debat mere, inden den fatning også sker.
Det, jeg egentlig gerne vil sige, er: Tidligere har vi fået at vide af andre ordførere, at hele den her debat om klima handler om klodens overlevelse, at den handler om, om vi overhovedet kan give en klode videre til vores børnebørn.
Nu forstår jeg så, at den handler om at sikre kloakforsyningsnettet i Greve, og jeg synes, at det er en fair og en god måde at sætte det i perspektiv på.
Derfor vil jeg bare gerne spørge: Når nu vi bruger anslået 3-5 mia. kr. om året på at nedbringe CO2-udslippet, tror fru Mette Gjerskov så ikke, at vi godt kunne udskifte hele det danske kloaknet for en mindre omkostning end det?
Lars Christian Lilleholt (V), 2008-05-27:
Kendsgerningen er i hvert fald, at danske kraftværker er blandt de mest effektive i hele verden, og at det er langt mere fornuftigt at afbrænde kullene på effektive danske kraftværker frem for på ineffektive eksempelvis tyske kraftværker og på andre landes kraftværker.
Og derfor sikrer vi, ved at vi giver de her muligheder, rent faktisk en effektiv udnyttelse af energien.
EU's kvotehandelssystem sætter et loft over de samlede udledninger af CO2 i Europa, og det vil sige, at når vi bruger mere CO2 eller kul i Danmark, skal man reducere andre steder.
Per Clausen (EL), 2008-05-27:
Jeg synes jo, det er spændende, når hr. Lars Christian Lilleholt beskriver, hvordan vi kommer nærmere at gøre os uafhængige af fossile brændstoffer ved at øge anvendelsen af kul.
Det synes jeg er en spændende tanke.
Men det, jeg gerne vil spørge hr. Lars Christian Lilleholt om, drejer sig om kvoter.
Men er realiteten ikke, at vi i kraft af kvotehandelen ikke kan vide, hvor den kvote ender henne, og at det sådan set godt kan være, at konsekvensen af, at vi brænder mere kul af i Danmark, er, at man sætter gang i nogle projekter i Kina f.eks., som giver meget, meget lidt, når det handler om at reducere CO2-udslippet?
Lars Christian Lilleholt (V), 2008-05-27:
Hverken i Danmark eller i de øvrige dele af verden kommer vi uden om kul i vores energiforsyning i ganske mange år.
Og så er det helt afgørende for Venstre, at vi så bruger kullene så effektivt som overhovedet muligt.
Der er meget fokus på vedvarende energi, og vi skal have en meget høj andel af vedvarende energi, men vi kommer ikke uden om også at skulle anvende kul i vores energiforsyning fremadrettet.
Og så er det afgørende for os, at vi afbrænder kullene, der hvor vi får den størst mulige energiudnyttelse.
Mette Gjerskov (S), 2008-05-27:
[Udfald af lyd]
at Danmark bruger mere kul pr. indbygger, end Kina gør.
Det er jo da et problem.
Problemet er bare, at i det lovforslag, regeringen er kommet med, stilles der ikke krav om, at de to ting skal afbrændes sammen.
Så man åbner jo bare en ladeport for, at de kan afbrænde kul for sig og biomasse for sig, lige så meget de overhovedet måtte have lyst til, på de danske kraftværker, og samtidig åbner man en ladeport for at lade kulforbruget stige i Danmark.
Det, vi har brug for, er en reduktion i kulforbruget.
Vi har ikke brug for at bruge mere kul i det her land.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2008-05-27:
Der er noget ved den her debat, som jeg grundlæggende synes er ærgerligt, og det er, at man står med to forslag til vedtagelse, og at man har en opposition, som bevæger sig i en retning, hvor man vil have regeringen til at foretage sig noget, som man jo godt ved i forhold til at indgå en klimaaftale er urealistisk.
Det synes jeg er ganske forkert.
Det skylder det danske Folketing faktisk den danske regering.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-05-27:
Det var desværre ikke noget svar, jeg prøver igen.
Så spørger jeg bare: Hvem i den rige verden er det, der skal gå op til 40 pct.?
Er det i EU?
Er det USA?
Er det Australien?
Er det Canada?
Hvem har styrken til det, og hvem mener hr. Per Ørum Jørgensen skal gøre det?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2008-05-27:
Hvis det her var en aftale, som SF's ordfører og den konservative ordfører skulle lave sammen, kunne vi jo hurtigt blive enige om 40 pct
Det kunne vi jo hurtigt blive enige om.
Vi står i en situation, hvor det først kræver enighed i EU.
Der er man nået frem til 20 pct., og så går man op på de 30 pct., som jo ligger inden for de 25-40 pct.
- det gør 30 pct., det tror jeg vi er enige om hvis der indgås en international aftale.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-05-27:
Jeg går ud fra, at hr. Per Ørum Jørgensen er enig med klimaministeren i, at det niveau, den rige verden skal reducere med, er 25-40 pct.?
Så vil gerne høre, hvem det er i den rige verden, der skal reducere med 40 pct., hvis det ikke er EU.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2008-05-27:
Jeg kan ikke se, hvilket ræsonnement der skulle ligge bag hr. Per Clausens udsagn om, at statsministeren tog fejl.
Jeg kan ikke se, hvad der ligger til grund.
Det, EU nåede frem til - og det må vi så på den anden side også bakke op om - var, at man ville reducere med 20 pct. i 2020, hvor vi i dag ligger på et niveau, der hedder 6 pct.
Det er da et skridt, endda et kraftigt skridt, i den rigtige retning i sammenligning.
At der så er nogle, der har sovet i timen, er så det, man betaler prisen for nu.
Men det er da et kraftigt skridt i den rigtige retning - sammen med det, at man, hvis der indgås en international aftale, så er klar til at gå op på de 30 pct
Det synes jeg faktisk er en meget, meget ambitiøs forhandlingsposition.
Jeg tror ikke, at der er nogen af de nationer, man forhandler med, som har en lige så ambitiøs forhandlingsposition.
Per Clausen (EL), 2008-05-27:
Jeg må forstå, at da statsministeren den 7. marts 2007 skrev, at Danmark arbejdede på, at EU skulle beslutte sig for en 30 pct.s reduktion, fordi det ville være et godt udgangspunkt for de efterfølgende forhandlinger, var det bare endnu et eksempel ifølge den konservative ordfører på, at statsministeren tog fejl.
For det resultat, man så fik i forhandlingerne nede i EU, var meget bedre og meget klogere.
Det, jeg også må forstå på hr. Per Ørum Jørgensen, er, at det er et enormt godt forhandlingsudgangspunkt, hvis man kommer til klimatopmødet med sine ønsker om, at alle andre skal skære mere ned, og siger, at vi også godt kan med 30 pct
Og når USA så siger: Det kan I ikke, det er bare noget, I siger, så siger vi: Jo, det kan vi, vi ved godt nok ikke hvordan.
Altså, jeg lever med, at statsministeren har fejlet i sit oplæg til forhandlingen, fordi hr. Per Ørum Jørgensen er klogere og EU er klogere, men at det skulle være klogt at møde op uden en plan, det tror jeg altså ikke på.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2008-05-27:
Jeg synes, at det, der er helt centralt, er, hvordan vi vil nå en aftale, som indbefatter de store industrilande, altså USA, Kina og Indien.
Så kan vi fra EU's side sige, at vi vil reducere med 30 pct. Så kan Bush og USA sige: Top.
Tillykke, I er søde i EU.
Det var vi også i forbindelse med Kyoto, hvor vi har verdens højeste forpligtelse i Danmark på 21 pct. i forhold til 1990.
Jeg synes, at vi skal lægge det pres, vi kan, ikke mindst på USA, som jo netop er nøglen til at få Kina og Indien inddraget i en global aftale.
Per Clausen (EL), 2008-05-27:
Jeg synes jo, at det lød smukt med hr. Per Ørum Jørgensens tanker om, at hvis verden gik under i morgen, skulle vi plante et træ i dag.
Men omkostningseffektivt er det da vist ikke.
Så vil jeg spørge, om regeringen har en konsekvent politik på det her område.
Den 7. marts sidste år skrev statsministeren, at det, der var Danmarks mål, var, at EU skulle beslutte sig for en reduktion på 30 pct. i 2020, og at det ville danne et godt udgangspunkt for forhandlingerne.
Dagen efter fortalte klimaministeren os, at det var flot, at man havde nået 20 pct., og at man ville gå med til 30 pct., hvis man fik en international aftale.
Men det, jeg vil spørge hr. Per Ørum Jørgensen om, er, om vi dog ikke trods alt kan være enige om, at det ville være enormt flot, hvis EU kunne komme til klimatopmødet og sige: Vi har en plan for, hvordan vi kan reducere med 30 procent.
Det eneste, der holder os tilbage, er, at de andre ikke vil være med.