Jacob Lund (S), 2015-04-07:
Jeg ved godt, at vi absolut ikke er enige om, hvor stregen i sandet skal trækkes, i forhold til hvor langt vi skal gå i dialogen.
Og jeg mener jo ikke, at jeg kan se, hvor stregen skal trækkes – indtil videre i hvert fald.
Det er dialogen, der er midlet.
Der er nogle andre, der har nogle andre virkemidler i forhold til det her, men Europarådet er det eneste sted, hvor man har muligheden for at have en parlamentarisk diskussion om, hvordan man kan løse nogle af opgaverne.
Så på den måde mener jeg på ingen måde at jeg foreløbig kan se, at der skal trækkes en streg i sandet og man skal sige, at det er slut, for hvad er alternativet?
Alternativet er jo, at der ingen dialog er, og så er det jo slut.
Vi har jo ingen andre alternativer.
Vi kan jo ikke gå ind med nogen magtmidler i forhold til det her.
Så jeg har ingen deadline for, hvornår der skal trækkes en streg, eller nogen checkpoints for, hvornår dialogen skal stoppes.
Jeg skal på vegne af Socialdemokraterne takke udenrigsministeren for en god redegørelse og for virksomheden for Europarådet.
Det er blevet mere anspændt, og arbejdet er absolut blevet mere aktuelt, i forhold til hvad Europarådet gør.
I den situation kan man sige, at der jo ingen enkel løsning er for Europarådet, men Europarådet er absolut et relevant mødested for at få muligheden for at få en dialog og en debat for at kunne løse nogle af de her problemstillinger.
For hvis vi skal have nogen forhåbning om netop at kunne løse konflikten omkring Ukraine, skal det være en fri og en oplyst debat, der skal foregå.
Dialog er vigtigt, også imellem medlemmerne af Europarådet – også for de medlemmer, som ikke nødvendigvis altid lever op til de forpligtelser, der er i arbejdet.
Man kan sige, at Europarådet har givet en platform for regimer som f.eks. Aserbajdsjan, som ikke altid overholder ytringsfriheden eller har meget svært ved at overholde ytringsfriheden – menneskers ret til ytringsfrihed, deres indbyggeres mulighed for ytringsfrihed og de øvrige menneskerettigheder, som er vigtige.
Det har givet perspektiv for hele Europarådet – netop det forum, hvor kritikerne af systemet i Aserbajdsjan har muligheden for at ytre sig på en måde.
I forhold til den kritik, der har været, har vi også udtrykt stærk kritik af Aserbajdsjan under det formandskab, som de havde her i Europarådet i den periode, der er gået, hvor de, samtidig med at de havde formandskabet, begik en række brud på menneskerettighederne.
Der har jo været en glimrende kritik fra menneskerettighedskommissær Nils Muižnieks, hvor han går ud og kritiserer i absolut skarpe vendinger, hvad det er, der sker.
Det er afgørende, at der fortsat er klare signaler om, at man er en del af Europarådet, og at man skal leve op til rådets konventioner.
Europarådet skal være et værn mod de mange brud på menneskerettighedskonventionen, som vi desværre stadig væk ser ude i Europa, og vi skal her i Danmark blive ved med at støtte op om den menneskerettighedsdomstol og det arbejde, som foregår der.
Vi skal blive ved med at sætte fokus på de lande, som bryder menneskerettighedskonventionen, og vi skal blive ved med at arbejde for at forbedre forholdene for de mennesker, som ligger under for den undertrykkelse og begrænsning af de rettigheder, der er i det.
Det er også vigtigt at huske på Europarådets primære opgave med at stå fast om respekten for menneskerettigheder, forsvare demokrati og sikre retsprincipper.
Der skal jo sendes et klart signal – og det er der også blevet – til Rusland om, at deres handlinger i forhold til det, der foregår omkring Ukraine, er fuldstændig uacceptable.
Vi har jo også, som den forrige ordfører sagde, inddraget deres stemmeret ved forsamlingen.
Det er i mine øjne en helt stor styrke, og det skal vise, at der er konsekvens ved de handlinger, man gør.
Men man skal aldrig opgive den dialog, der foregår i Europarådet, og det er vigtigt, at den fortsat kan blive ved med at udvikle sig.
Derfor skal vi også strække os rigtig langt for at undgå at ty til yderligere handlinger i det her regi.
Men fortsætter konflikten, er man jo selvfølgelig nødt til at se nærmere på, hvad russerne laver i Europarådet og vores rolle i Europarådet.
Andre emner, der har været i forhold til det, er – det har jo været tydeligt efter angrebet i Paris og senest her i København – terrorismen og radikalisering og ekstremisme.
Her er det jo vigtigt, at Europarådet tager stilling til, hvordan rådet kan spille en rolle og kæmpe imod den her radikalisering.
For selv om enkelte lande gør rigtig meget og kommer rigtig langt i målrettede nationale tiltag, kræver det stadig væk, at der er et samarbejde på tværs af de europæiske lande, for at man kan få det til at virke.
Det er jo glædeligt, at Europarådet har arbejdet med en handlingsplan for det her, og den vil formentlig være klar til at kunne vedtages ved næste samling.
Det er jo heri, Europarådets styrke ligger – at vi i fællesskab kan stå skulder ved skulder om centrale værdier, som knytter os sammen som europæere, og at vi i fællesskab kan stå fast på vores frihed og ytre os om vores demokrati og vores menneskerettigheder og sikre, at frygt og terror ikke skal diktere, hvordan vi indretter vores samfund såvel i Danmark som i Europa.
Til sidst skal der også lyde en stor tak – fra mig i hvert fald – til de andre partier for det samarbejde, vi har haft i delegationen, og til ambassadøren og hans medarbejdere for det arbejde, som de laver dernede.
Det er jo uundværligt.
Danmark er i høj grad med til at sætte præg på Europarådets arbejde, og det skyldes ikke mindst de evner, der er i samarbejdet og arbejdet for fælles danske mål, og det håber jeg så sandelig at vi kan fortsætte med.