runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-12-16:
Jeg tror, at årsagen til, at mange søger til Danmark og beder om asyl, er, at der er historisk mange mennesker på flugt.
Ikke siden anden verdenskrig har der været så mange mennesker på flugt.
Vi gør rigtig meget for at hjælpe i nærområderne.
Det vil vi blive ved med, fordi det allervigtigste, man kan gøre, er at hjælpe i nærområderne.
Men der kommer også mange asylansøgere til Danmark, og det er, fordi der er mange mennesker på flugt, bl.a. fordi der er borgerkrig i Syrien.
Det tror jeg også godt hr. Kristian Thulesen Dahl er klar over.
Det, der så er spørgsmålet – og der er politisk forskel – er, om man mener, at vejen til integration går over fattigdom, eller om man mener, den går over, at vi får folk ud på arbejdsmarkedet så hurtigt som muligt.
Der har vi en holdningsforskel.
Hr. Kristian Thulesen Dahl mener åbenbart, at man skal være fattig, før man kan komme på arbejdsmarkedet, og at folk skal presses økonomisk mest muligt.
Det mener regeringen ikke.
Vi mener, at man skal gøre alt, hvad man kan, for at få folk ud på arbejdsmarkedet.
Vi kan sikkert også gøre mere, end vi gør nu, men vejen til integration bør ikke gå over fattigdom.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2014-12-16:
Her i december måned er der en ting, som er lige så sikker, som at julen kommer om lidt.
Det er historien om de mange danskere, der har svært ved at få tingene til at hænge sammen op til jul, og om de børn, der ikke får den jul, de ønsker.
Men det er ikke kun i juletiden, at vi ser det.
Uligheden er desværre en del af billedet hele året rundt.
Gennem de sidste 30 år er uligheden i Danmark steget.
Der er blevet længere mellem dem, der lever på første klasse, og dem, for hvem det er svært at holde jul eller for den sags skyld få en uddannelse.
Nu gør jeg mig ingen illusioner om, at vi helt kan fjerne ulighederne, og jeg ønsker sådan set heller ikke, at vi skal være helt lige eller helt ens.
Men som politikere har vi et ansvar for at modvirke den skævvridning, der er i samfundet.
Vi kan ikke finde os i, at overklassen stikker af fra fællesskabet, og vi kan ikke acceptere den stigende grad af ulighed, vi ser.
Over de seneste 10 år har lønudviklingen for en direktør i Danmark været på over 23 pct., mens lønstigningen for den ufaglærte 3F'er over den samme 10-årige periode har været på 0,5 pct. – en halv procent!
Og jeg kan blive ved med eksempler på, hvordan det ser ud med uligheden i Danmark.
Uligheden ikke kun uretfærdig.
Det fik i sidste uge OECD, som jo ikke just er nogen venstreorienteret tænketank, til at råbe vagt i gevær, og de opfordrer til, og nu citerer jeg: Kampen mod ulighed må rykke ind i centrum af den politiske debat.
Det første skridt på vejen til at få gjort noget ved uligheden er at kende ulighedens væsen.
Derfor er det også ganske overraskende for mig og SF, at regeringen i fredags afviste SF's forslag om en udredning af uligheden i Danmark.
Ikke mindst når CASA i dag fremlægger en rapport, der også viser, at uligheden er stigende.
Vi har ellers lagt op til at se nærmere på, hvilke konsekvenser stigende ulighed har, og hvad vi kan gøre for at modvirke den – noget, som jeg anser for en bunden opgave for en centrum-venstre-politiker.
Jeg vil derfor gerne spørge statsministeren, om statsministeren er tryg ved, at den stigende ulighed ikke får negative konsekvenser for trygheden, væksten og mulighederne for os alle i samfundet fremover.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-12-16:
Det er på en måde meget interessant og tankevækkende, at spørgsmålet om fattigdom og ulighed kommer, efter at hr. Kristian Thulesen Dahl har sagt, at han synes, vi skulle gøre folk mere fattige, og at det skulle være vejen ind på arbejdsmarkedet.
Det understreger jo faktisk, at vi stadig har et meget borgerligt parti, Dansk Folkeparti, og så et socialistisk parti, nemlig Socialistisk Folkeparti.
For regeringen har det været og er meget vigtigt at bekæmpe fattigdom, lige som omfordeling og solidaritet er vigtige begreber for regeringen.
Derfor er vi jo også stolte af, at der i 2012 var knap 4.000 færre fattige, end der var i 2011, og her taler vi særligt fattige børn.
Når vi ved det, er det, fordi vi tidligere på året har offentliggjort den første fattigdomsredegørelse, som viser den seneste udvikling i antallet af fattige.
Der skal være færre fattige i Danmark, og når vi tæller fra 2011 til 2012, kan vi sige, det har vi så heldigvis også fået, og det kan vi kun sige, fordi vi har gennemført, at der kommer en fattigdomsredegørelse, og det er regeringen selvfølgelig rigtig glad for.
For det er vigtigt, at vi får færre fattige i Danmark.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2014-12-16:
Vi har – altså, danskerne har, vi taler om det danske samfund – en regering, som har fremsat et finanslovsforslag, der hviler på, at man nu endnu en gang har nedjusteret vækstskønnet, hvor man altså har et glasurlag på 1 promille fra 2015 til 2016, og hvor man skubber ubetalte regninger foran sig.
Man har en togfond, som ikke hænger sammen, og som foreløbig er blevet tappet for 9 mia. kr. i forhold til det, man havde stillet danskerne i udsigt, uden at man siger til danskerne, hvad det er for nogle skatter og afgifter, der så skal sættes i vejret for at finansiere de penge, der mangler, eller at man gør det, der kunne være alternativet, nemlig siger, hvad for nogle veje der så alligevel ikke skal bygges.
Der er en liberalisering af elområdet, som er blevet skubbet til næste år, fordi der mangler 1 mia. kr.
Der er et tiltag på asylområdet, der skal skabe et indtryk af, at det har man styr på, for det har man skubbet til næste sommer, og der tror vi alle sammen, må jeg så forstå, på, at der ikke længere er uroligheder i Syrien, så der i 2016 ikke bliver brug for ekstra udgifter til asylbehandling til asylansøgere.
Hvem der har penge i det her land, og hvem der ikke har penge, afhænger af, om vi kan få det til at hænge sammen.
En måde at få det til at hænge sammen på er at føre en økonomisk politik, der gør, at nogle flere danskere bliver en del af arbejdsfællesskabet, og at vi sætter de alt for mange med ikkevestlig baggrund, der går ledige rundt, de alt for mange, der går på kontanthjælp, fordi regeringen har pillet kontanthjælpsloftet ned, i gang.
Og det er jo i virkeligheden ikke kun, fordi det så fremmer, at vi kan få den afstemning om forbeholdet, som vi er enige om, men også fordi det kunne føre til, at vi fik en ny regering, som tog nogle af de her mere grundlæggende problemer i vort samfund alvorligt.
Når der nu er den her stærke efterspørgsel efter at holde sig til sandheden, så må jeg sige, at man da kan slå op i Økonomisk Redegørelse og se, at det, regeringen opererer med fra 2015 til 2016 – det vedrører altså den første finanslov, efter at vi har haft et folketingsvalg – er en realvækst på 0,1 pct., altså 1 promille.
Når statsministeren så beskriver vores mærkesag nr. 1, som at det skulle være et udgiftsstop, må jeg sige, at jeg så alligevel har forsømt lejligheden til at repetere, hvad der er Venstres mærkesag, over for statsministeren, for det er ikke vores mærkesag.
Vores mærkesag nr. 1 er, at det skal kunne betale sig at arbejde.
For ganske almindelige mennesker, der har mod på at tage et job, også på lavtlønsområdet, skal det bedre kunne betale sig at arbejde, end det gør i dag, så vi undgår den situation, at vi, mens vi har ledighed, har et stigende antal østeuropæere, der kommer hertil for at arbejde – og fred være med dem, jeg er glad for, at de er her, men det er alligevel barokt, at vi har dem i en situation, hvor vi stadig har ledige danskere gående rundt.
Vi skal skabe en større tilskyndelse til at skabe flere private arbejdspladser – det er vores anden mærkesag – og et drivmiddel til det er at holde igen på de offentlige udgifter.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2014-12-16:
Tusind tak for det.
Så står vi her jo igen.
Jeg synes, statsministeren lagde så flot fra land med at rose noget, vi har gjort sammen – endnu en ting, vi har gjort sammen – nemlig aftalen om, at vi efter et valg skal have en folkeafstemning.
Det ligger statsministeren meget på sinde, det ligger også mig meget på sinde, og derfor skal det være et fromt juleønske, at vi får det valg så hurtigt som muligt, sådan at vi kan komme over på den anden side af det og komme i gang med at føre den kampagne, der skal føre frem til et forhåbentlig dansk ja til en optinmodel, så vi bliver i Europol, senest i første kvartal 2016, men jo meget gerne før.
Det er sådan set statsministeren, der afgør, hvor hurtigt det kan blive.
Jeg synes, det ville være rart at få eksekveret den aftale.
Det kræver et folketingsvalg.
Det er der sikkert også nogle andre grunde til at vi snart bør have, for nu hørte vi så igen en lang lovprisning af egne bedrifter, men jo desværre ikke rigtig nogen forholden sig til, hvad der er af udfordringer lige nu og her.
Statsministeren sagde så kækt, at økonomien er stærkere, end da regeringen kom til.
Mig bekendt er det danske bruttonationalprodukt lige præcis i dag lavere, end da regeringen kom til.
Vi har ikke genvundet fuld kraft efter krisen, og i sidste uge måtte regeringen igen igen nedjustere skønnet over væksten.
Det er formentlig ikke sidste gang, og den plade, vi har hørt, har jo hele vejen igennem været, at nu nedjusterer man, men lige om lidt skal det nok komme.
Der mangler vækst.
Der mangler vækst på den korte bane, og der mangler også vækst på den længere bane.
Hvis vi sammenligner os med Sverige og ser på OECD-tallene, kan vi se, at situationen er den, at en gennemsnitssvensker frem til 2030 bliver en månedsløn rigere end en dansker i kraft af højere svensk vækst.
Det skal vi gøre noget ved, og derfor vil jeg gerne stille statsministeren følgende spørgsmål: Hvad vil statsministeren gøre for at få væksten tilbage?
Den seneste finanslov, som regeringen pakkede med Enhedslisten og SF, er jo blottet for initiativer, der kan sikre vækst og nye private arbejdspladser.
Spørger man i Finansministeriet, får man jo at vide, at finansloven koster, koster beskæftigelsesudbud, fordi man gør det mere attraktivt at være på offentlig forsørgelse.
Så lad mig derfor spørge: Hvilke fremadrettede, konkrete initiativer agter regeringen at tage for at sikre, at regeringen ikke bliver nødt til at nedjustere væksten igen, næste gang man kommer med Økonomisk Redegørelse?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-12-16:
Først og fremmest skal jeg minde om, at økonomi- og indenrigsministeren allerede tilbage i september, tror jeg det var, vurderede, at man formentlig ville blive nødt til at nedjustere vækstskønnet, og det er jo også noget, man har gjort i andre lande.
Men det ændrer jo ikke ved, at vi har vækst i Danmark.
Jeg ved ikke, hvorfor hr. Lars Løkke Rasmussen og andre er så optaget af at tale Danmark ned, for når det nu går bedre i Danmark, hvad hr. Lars Løkke Rasmussen i øvrigt også tidligere har erkendt i spørgetimer, hvorfor så ikke glæde sig over det?
Det går jo bedre i Danmark, end da vi overtog fra den tidligere regering.
Dengang havde vi en situation, hvor konkurrenceevnen svigtede, hvor vi havde mistet over 100.000 arbejdspladser på ganske få år, og vi er nu ved at vende udviklingen.
Kunne vi godt tænke os mere vækst?
Ja, selvfølgelig, men udviklingen er vendt, og det går bedre i Danmark, end det gjorde for 3 år siden.
Hvis vi bare kigger på beskæftigelsen, kan vi se, at den siden årsskiftet 2013 er steget med 20.000 personer.
Hvorfor er hr. Lars Løkke Rasmussen så forhippet på at gøre det til en dårlig udvikling?
Det er da en god udvikling, når man efter 3 år har sikret, at udviklingen er vendt, at vi har vækst, og at 20.000 flere er kommet i beskæftigelse.
Det må da være en god udvikling, og jeg forstår simpelt hen ikke, hvorfor hr. Lars Løkke Rasmussen er så optaget af at tale så negativt om dansk økonomi, når 20.000 flere er kommet i beskæftigelse.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2014-12-16:
Jeg er bestemt ikke optaget af at tale noget ned i et sort hul.
Jeg anerkender fuldt ud de fremskridt, der er, så meget desto mere som at de jo er sikret via skridt, vi har taget sammen.
Det er først og fremmest, ved at regeringen jo har overtaget VK-regeringens økonomiske politik, selv om man gik til valg på en anden, og har holdt fast i de reformer, man gik til valg på at rulle tilbage – de tegner sig for ni tiendedele af de positive effekter, der har været, hvis man spørger i Finansministeriet – men jo også fordi det, vi har foretaget os siden, er gjort i fællesskab: to vækstpakker, en skatteaftale m.v. Så jeg anerkender en positiv udvikling, men jeg hæfter mig også ved – og det skal så være mit spørgsmål – det, som statsministeren netop svarede til spørgsmålet om, om man godt kunne tænke sig mere vækst: Ja, selvfølgelig kunne vi det.
Det synes jeg er fint svaret, og så vil jeg bare spørge statsministeren, hvordan statsministeren vil omsætte det ønske til handling.
Eller kommer den mere vækst, man godt kunne tænke sig, bare af sig selv, uden at der skal tages yderligere politiske initiativer?
Vi har sådan set et indtryk af, at mere skal gøres.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2014-12-16:
Jeg kan være enig med statsministeren i, at det er vigtigt at bekæmpe fattigdom, og at det også er alvorligt, når vi har fattige børn, men når vi snakker om en fattigdomsredegørelse, kigger vi på hjemløse, vi kigger på narkomaner, vi kigger på de fattige børn. Jeg taler om ulighed, og det er noget andet.
Jeg taler om de forskelle, der er mellem dem, der tjener mest i vores samfund, og den elektriker, SOSU-assistent, rengøringsdame, der hver eneste dag går på arbejde.
Altså, helt almindeligt arbejde har ikke samme værdi som det, at man arver penge.
Det synes jeg sådan set er problematisk.
Hvis vi kigger på OECD's egne tal, kan vi se, at de meget klart siger, at man taber i bruttonationalprodukt, hvis man ikke har lighed i et land.
Hvis uligheden vokser, taber vi, og med deres regnemetode viser det sig faktisk, at Danmark har mistet 40 mia. kr. de sidste 30 år på grund af et lavere BNP på grund af uligheden.
Så uligheden er ikke kun fattigdom.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2014-12-16:
Jeg synes, vi skylder danskerne at tale til dem i et realistisk stemmeleje.
Før sidste valg oplevede vi den nuværende statsminister, der forsøgte at bilde befolkningen ind, at man kunne trylle problemer væk på 12 minutter.
Nu er vi ved at line op til et nyt valg, og nu tegnes der så et blomstrende billede af det hele.
Jeg anerkender fuldt ud de forbedringer, der er.
De hviler på, at regeringen har overtaget VK-regeringens økonomiske politik i bredeste forstand; det er fundamentet under regeringens økonomiske politik.
Og vi har siden taget en række skridt sammen.
Men vi er da også nødt til realistisk at sige til danskerne, at medmindre vi gør noget mere for at fremme væksten, vil en svensker om 15 år blive yderligere en månedsløn rigere end en dansker.
Er det en tilstrækkelig ambition?
Nej, det hører jeg sådan set også på statsministeren at det ikke er, for statsministeren taler om: Kunne vi ønske os mere vækst?
Ja, det kunne vi.
Statsministeren sagde lige for et sekund siden: Vi er ikke færdige, for vi har jo 4 år.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-12-16:
Det er lidt spøjst at høre hr. Lars Løkke Rasmussen tale om realisme og så samtidig fortælle ting om vores politik, som ikke er rigtige.
Vi har aldrig sagt, at alting kunne løses på 12 minutter.
Jeg ved godt, at når man går ind i et valgår, som vi gør næste år, så sidder sandheden lidt løst.
Og det, der selvfølgelig ville hjælpe i den økonomiske debat, vi skal have, var, hvis Venstre ville fremlægge sin egen politik, hvis Venstre ville give en plan for: Hvad er skattepolitikken?
Hvad er den økonomiske politik?
Hvordan skal eksperimentet med nulvækst udformes i de næste mange år?
Det er rigtig svært at diskutere politik med Venstre, når Venstre ikke vil fortælle, hvad man egentlig står for.
Og noget af det, jeg håber på for det nye år – vi kan jo alle sammen have nytårsønsker – er, at Venstre fremlægger sin politik.
Regeringens politik er jo velkendt.
Vi har sikret, at Danmark er på vej ud af krisen.
Vi har sikret, at beskæftigelsen er steget.
Vi har en ledighed, som er lavere, end den har været i mange år, når man ser bort fra overophedningen.
Vi har gennemført to vækstpakker sammen med Venstre, hvor vi sænker bl.a. selskabsskatten, ændrer nogle afgifter, gør det nemmere at drive virksomhed i Danmark.
Og i det, regeringen gør, har vi jo hele tiden understreget, at vi er optaget af vækst; vi har lagt vækstpakker frem, som skal fremme væksten i Danmark.
Hvad er det, Venstre vil?
Det ville være nemmere at have en diskussion, hvis Venstre ikke puttede med sin politik, men lagde den åbent frem.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2014-12-16:
Man står sådan og spekulerer på, om det er, fordi statsministeren har brug for noget inspiration, at der spørges så meget ind til Venstres politik.
Nu har statsministeren altså ad to omgange selv spurgt, om vi kunne ønske os mere vækst.
Og ja, selvfølgelig kunne vi det.
Er vi færdige?
Og når jeg spørger, hvad der så er på regeringens program, der fremmer væksten, får jeg bare spørgsmålet: Hvor er Venstres politik?
Jamen Venstres politik ville vel bl.a. være at få gjort noget mere ved energiafgifterne.
Regeringen har femdoblet NOx-afgiften med Enhedslisten.
Det var noget af det første, man lagde fra land med.
Det koster arbejdspladser.
Regeringen vil i morgen stemme en afskaffelse af boligjobordningen igennem.
Det koster 5.000 danske arbejdspladser.
Så der er masser af steder, hvor jeg sådan set gerne vil hjælpe regeringen med at justere regeringens politik, så vi undgår den situation, der kommer til at opstå i overmorgen, nemlig at vi vedtager en finanslov, som koster arbejdsudbud – som koster arbejdsudbud.
Det er jo derfor, at jeg egentlig ikke synes, det er for meget forlangt at justere politikken i en situation, hvor regeringen nu igen igen har nedjusteret vækstskønnet, har lagt en finanslov og en redegørelse frem, der betyder, at man opererer med noget nær et udgiftsstop i 2016 – noget nær et udgiftsstop i 2016.
Der er plads til, at det offentlige forbrug kan stige med 10 øre pr. hundredkroneseddel – 0,1 pct.
Og det er så, efter vi i øvrigt i månedsvis et blevet skoset for, at var der ikke realvækst, ville man opleve ragnarok på jord.
Så kommer regeringen nu selv med en økonomisk politik, som viser, at der altså er en lille tiøre i vækst, altså en vækst på 1 promille i de offentlige velfærdsudgifter i 2016.
Det begynder ikke at hænge sammen længere.
Man har skubbet en reform af elmarkedet, fordi der mangler en milliard kroner, man bærer regninger med sig hen over valget, en togfond, der er ved at skride med 9 mia. kr., fordi det fundament, regeringens økonomiske politik hviler på, ikke holder vand.
Mai Mercado (KF), 2014-12-16:
Jamen det går jo rigtig godt.
Jeg må sige, at statsministeren er en sand magiker, en tryllekunstner med både ord og tal, for det, som de fleste påpeger her, er jo netop, at væksten mangler.
Så jeg vil egentlig bare spørge: Er Danmark blevet mere eller mindre velstående, siden regeringen kom til, hvis vi ser på BNP afgrænset fra fjerde kvartal 2011 og indtil tredje kvartal her i 2014?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-12-16:
Sidst vi havde en statsminister, der sagde, at nu var der to streger under, og at krisen var slut, var det ikke mig, der sagde det.
Der var det hr. Lars Løkke Rasmussen, der sagde det.
For jeg står netop ikke her og siger, at alt er fantastisk, og at vi er fri af krisen, og at alt er, som det skal være.
Jeg er glad for at se, hvor langt vi kommet.
Jeg er glad for, at tallene for dansk økonomi bekræfter, at dansk økonomi er i fremgang.
Jeg glæder mig over, at beskæftigelsen er steget, og at ledigheden er lav, sammenlignet med, når vi kigger mange år tilbage, bortset fra perioden med overophedning.
Jeg glæder mig over de tal, men vi er ikke færdige, og vi vil gerne have mere vækst.
Det, der undrer mig ved de borgerlige debattører i dag, er, at man er så forhippet på at tale Danmark ned.
Jeg skal bare minde om, at den sidste statsminister, der sagde, at nu var krisen slut, og at der var to streger under, ikke var mig.
Det var den forrige statsminister, hr. Lars Løkke Rasmussen, der gjorde det.
Jeg har tværtimod talt om realisme.
Der bliver ikke tale om luksus, men vi er på vej væk fra den værste krise, som vi har haft siden anden verdenskrig.
Mai Mercado (KF), 2014-12-16:
Men det er en illusion, at det går godt, for det rigtige svar er jo netop, at Danmark er blevet 600 mio. kr. fattigere, mens I har haft regeringsmagten.
Er det noget at prale af?
Er det noget at stå og være stolt over, at man har gjort landet 600 mio. kr. fattigere?
Når vi så har de her vækstskøn, hvor man igen har korrigeret, hvor man igen har nedjusteret tallene, mener man så, at man følger det forsigtighedsprincip, som man jo selv lagde op til i regeringsgrundlaget?
Mener man det, når man nu endnu en gang nedjusterer de forventninger, man havde?
Ville det ikke være mere reelt at lægge de reelle betragtninger frem?
Man kunne måske ligefrem spørge, om man skulle have et konservativt skøn over det her.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-12-16:
Jeg forstår ikke, hvorfor De Konservative og Venstre og alle de andre partier er så optaget af, at det skal gå dårligt i Danmark.
Hvorfor bliver man ved med at tale dårligt om dansk økonomi og tale Danmark ned i et sort hul?
Det er fuldstændig rigtigt, at vi ikke har den vækst, vi godt kunne tænke os.
Det er fuldstændig rigtigt, at da den sidste regering havde vagten, mistede vi 100.000 arbejdspladser.
Det var meget alvorligt.
Men vi bør da sammen i Folketinget kunne glæde os over, at der er nogle ting, der går bedre.
Vores økonomi er i fremgang, der er vækst, og den er stærkere end for 3 år siden.
Beskæftigelsen er steget, og ledigheden er faldet.
Hvad mere ønsker man sig ud over det, jeg siger og har sagt igennem nu en times tid, nemlig at vi får mere vækst i Danmark, så flere kan komme i arbejde?
Anders Samuelsen (LA), 2014-12-16:
Som jeg hørte det i alle disse ikkesvar, der kom her, var der ikke en benægtelse af, at OECD har forudsagt, at Danmark har udsigt til den sjette laveste vækst i OECD frem mod 2030.
Det er det, der er faktum.
Vi hænger bagud efter lande som f.eks. Sverige.
Det er det, der er faktum.
Det er også et faktum, at hver eneste gang regeringen har forsøgt at forudsige, hvad væksten bliver, så bliver den lavere end det, regeringen forudser.
Det er et spørgsmål om at tage udgangspunkt i, hvad fakta er.
Hvad siger de højeste organisationer om udsigterne for Danmark?
De siger, vi har udsigt til den sjette laveste vækst.
Hvorfor går man så ikke ind og tager fat?
Hvorfor går man ikke ind og tager f.eks. de 12 mia. kr., regeringen vil hente i effektiviseringer i den offentlige sektor, og bruger dem til at skabe bedre rammer for erhvervslivet ved at sænke skatterne?
Hvorfor går man ikke ind og tager Produktivitetskommissionens rapport, der siger, at man kan finde rigtig, rigtig mange penge i den offentlige sektor ved at organisere den bedre, vise større tillid til folk, der er ansat i den offentlige sektor, og bruger de penge på at sænke skatterne?
Det kunne f.eks. være at lette skatten for alle i arbejde, så man ikke skal betale skat af de første 7.000 kr., man tjener hvert år, eller at halvere selskabsskatten eller fjerne topskatten, så vi virkelig kunne få gang i væksten.
I stedet for hænger statsministeren i bremsen sammen med resten af regeringen og siger: Nej, men det kunne jo gå meget værre, og ja, vi har godt nok haft 2 års minusvækst – og det har man jo haft i den her regering, 2 år med minusvækst – men nu er vi lige krøbet op over 0, og så går det jo rigtig godt.
Nej, det går ikke rigtig godt, og der er ingen offensive tiltag fra den her regering, og det er det, der er problemet, fru statsminister.