runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lone Dybkjær (RV), 2011-04-26:
Ja, det er helt klart, at der er ting, som jeg måske gerne ville, som jeg ikke kan, fordi jeg selvfølgelig også respekterer euroforbeholdet.
Der er stemt nej til euroen – jeg vil gerne have det ændret.
Jeg tror, det er godt, hvis Danmark bliver fuldt og helt medlem, altså at alle tre forbehold afskaffes, men indtil det sker, skal vi selvfølgelig respektere de afstemninger, der er, og de ting kan selvfølgelig ikke ændres, før der har været nogle nye afstemninger.
Jeg mener så til gengæld også, at man som medlem af Folketinget er forpligtet til at kigge på, hvad der er til gavn for det danske samfund.
Det bliver selvfølgelig en personlig vurdering, men med respekten for det euroforbehold, der er, er vi også forpligtet til at sige, at vi altså tror, det er nødvendigt, at vi går ind i de og de ting, og at vi godt kan vi gøre det, fordi vi respekterer euroforbeholdet, og de ting er ikke i overensstemmelse med euroforbeholdet.
Det er også vores ansvar.
Det er ikke vores ansvar bare at stå og sige: Nej, nej, nej, det kan vi ikke – fordi vi har en eller anden forestilling om, hvad det danske folk har ment.
Per Clausen (EL), 2011-04-26:
Jeg skal takke for fru Lone Dybkjærs klare synspunkter.
Det gør det jo lidt nemmere.
Men jeg vil bare spørge om en enkelt ting: Fru Lone Dybkjær vil gerne gå ind i et mere forpligtende samarbejde, også selv om vi har euroundtagelsen, men mener fru Lone Dybkjær ikke, at den danske befolkning faktisk i to omgange ved at opretholde euroundtagelsen har sendt et klart signal om, at man faktisk ønsker at begrænse den mængde af forpligtelser, som Danmark påtager sig, indtil det i givet fald lykkes for fru Lone Dybkjær og andre at få euroundtagelsen fjernet?
Alt det her foregår jo i respekt for euroundtagelsen, men fru Lone Dybkjær må vel også erkende, at euroundtagelsen måske indimellem gør, at der er ting, som fru Lone Dybkjær gerne ville, som hun faktisk ikke kan, hvis hun vil respektere euroundtagelsen.
Pia Adelsteen (DF), 2011-04-26:
Jeg må indrømme, at når jeg hører sådan et svar, så får jeg lidt en fornemmelse af, at det er ordkløveri.
Hvis en lønmodtager får en bøde fra politiet, kan han enten vælge at gå ned og betale de 1.000 kr., eller også kan han blive trukket i løn, men det er vel det samme.
Sådan ser jeg i hvert fald på det.
Den var, at i stedet for at man kom om efteråret og fremlagde sine tal, kom man om foråret.
Synes ordføreren ikke, at der er en forskel på at fremlægge tallene herhjemme i Folketinget og så sende dem til EU og så, at man gør det, inden nogen af Folketingets partier overhovedet har set noget?
Pia Olsen Dyhr (SF), 2011-04-26:
Jeg synes, det er godt, at hr. Per Clausen spørger ind til, hvad forbeholdet i virkeligheden handler om, for det blev der måske også lidt utryghed om i forbindelse med Dansk Folkepartis indlæg.
Forbeholdet handler for det første om, at vi ikke har den samme valuta, for det andet at vi ikke kan idømmes sanktioner, hvis vi ikke overholder stabilitets- og vækstpagten.
Det vil vi heller ikke kunne i fremtiden, det har Justitsministeriet dokumenteret i deres notat.
Hvis man kigger på det forslag, der ligger på bordet i øjeblikket, vedrørende det at fratage landene støtte, vil man se, at det kun gælder eurozonelande og ikke ikkeeurozonelande; det vil sige, at det, i hvert fald for nuværende, ikke gælder Danmark.
Når det kommer til at gælde Danmark, har vi bedt om, at det skal vurderes igen i forhold til de danske forbehold.
Kim Mortensen (S), 2011-04-26:
Men det får ikke os i Socialdemokratiet til at drage den konklusion, at de store problemer, som de europæiske lande i fællesskab er kommet ud i, ikke skal løses i fællesskab.
På samme måde kan man jo gå tilbage til perioden i 1990'erne, hvor det lykkedes ikke bare en dansk regering, men en række socialdemokratiske regeringer i Europa at vende udviklingen både i forhold til at skabe job, i forhold til at nedbringe arbejdsløsheden og i forhold til at forbedre landenes økonomi, og der var der jo en lang række ikke mindst borgerlige og liberale oppositionsledere rundtomkring i landene i Europa, der havde den samme kritik af EU, fordi det var et EU, der var domineret af socialdemokratiske regeringer.
Men det skal jo ikke få dem, der tror på, at vi skal have et europæisk samarbejde til at løfte os i fællesskab, til at svinge, afhængigt af farven på regeringerne.
Så må man arbejde – i øvrigt sammen med hr. Per Clausen – på, at vi får ændret farven på nogle af de europæiske regeringer, og vi kunne passende starte her i Danmark.
Per Clausen (EL), 2011-04-26:
Nu kan enhver jo gå ind på det europæiske LO's hjemmeside og se, hvad de mener om den politik, der er blevet vedtaget i EU det sidste år.
Der er en klar og utvetydig afvisning af alle elementerne og en klar påvisning af, at der er brug for at føre en helt anden økonomisk politik.
Det er jo præcis det samme.
Det, der undrer mig, er hvorfor Socialdemokraterne i Danmark står i den der underlige opposition til Socialdemokraterne i Sverige, til det europæiske LO, ja, såmænd også til det europæiske socialdemokrati, som alle sammen siger, at der er brug for at føre en helt anden politik end den, som man her i Danmark lægger stemmer til skal føres i EU.
Kim Mortensen (S), 2011-04-26:
Jamen jeg var selvfølgelig også ærgerlig over, at statsministeren benyttede den førstkommende lejlighed til at bruge det her i det indenrigspolitiske spil, hvor det absolut ikke hører hjemme.
Hr. Per Clausen ved, ligesom jeg ved, ligesom det er blevet understreget af statsministeren, og ligesom det er blevet understreget af finansministeren, at det gentagne gange står i europluspagten eller konkurrenceevnepagten, at den økonomiske politik og det, som pagten bygger på, er nationale anliggender, og det gælder også den økonomiske politik.
Det, der er ærgerligt, og det, som jeg tror kammeraterne i den europæiske fagbevægelse er lige så meget optaget af og demonstrerer lige så meget imod, er jo frustrationen over den lange række af borgerlige regeringer, der fører en forkert politik og en forkert økonomisk politik i de enkelte lande.
Men det er jo skyts, der skal rettes mod de nationale regeringer og ikke imod, at man i et samarbejde på EU-plan prøver at finde nogle fælles løsninger.
Hvis jeg skulle svare på det første spørgsmål, som hr. Per Clausen dog ikke stillede til mig, vil jeg sige, at jeg faktisk tror, at nogle af de udsagn, der kom fra forbundskansler Merkel fra Tyskland og fra præsident Sarkozy fra Frankrig, lige så meget handlede om, at hvis de to store lande skulle lægge ryg til de store lån, de store finansielle transaktioner, der skulle til for at redde nogle af de lande, der er i problemer, så var det måske svært at forestille sig, at det kunne foregå efter princippet business as usual.
Per Clausen (EL), 2011-04-26:
Nu kunne det jo være spændende at forfølge debatten om, hvad ordene stærkere spilleregler betyder, for uden at forfalde til Christiansborgretorik vil jeg sige, at hr. Jacob Jensen fra Venstre ikke svarede på det spørgsmål, men jeg vil i stedet for stille hr. Kim Mortensen et andet spørgsmål, nemlig om det ikke gør noget indtryk på hr. Kim Mortensen, at knap nok var Socialdemokraternes tilslutning til europagten på plads, før statsministeren klart sagde, at Socialdemokraterne måtte være klar over, at den økonomiske politik, de gerne vil føre, strider fuldstændig imod det indhold, der er i europluspagten.
Det andet er, at det europæiske LO, sidste gang finansministrene var samlet til møde i marts måned, arrangerede en stor demonstration, fordi de var enige med statsministeren i, at den politik, som EU var ved at gennemføre, var en borgerlig økonomisk politik, der ville føre til større ulighed, til større arbejdsløshed og ødelæggelse af den offentlige velfærd.
Det er altså sådan, at så forskellige parter, kan man sige, som det europæiske LO og statsministeren er helt enige i, at den politik, som hr. Kim Mortensen støtter her, er borgerlig økonomisk politik.
Jacob Jensen (V), 2011-04-26:
Altså, det, der er tale om både i forslaget til vedtagelse – med al respekt for det – og det, der ligger i de aftaler, man har indgået på EU-plan i den her sammenhæng, er, at man selvfølgelig skal udveksle erfaringer og selvfølgelig forpligte hinanden politisk på at føre en sund økonomisk politik i de enkelte medlemslande.
Vi har jo set – nu er det blevet nævnt et par gange med Grækenland, Portugal og Irland, vi kender selv eksemplerne – hvordan man ikke har haft evnen eller viljen til selv i opgangstider, som fru Pia Adelsteen var inde på for et øjeblik siden, at føre en fornuftig økonomisk politik, som vi jo bl.a. gjorde i Danmark, hvor vi afdrog på vores gæld og sikrede, at der var noget fedt på kroppen, til den dag en krise ramte os.
Per Clausen (EL), 2011-04-26:
Nu er jeg sikker på, at man i et forslag til vedtagelse om økonomisk politik og EU, som udarbejdes af Venstre, Socialdemokraterne og SF, Det Konservative Folkeparti og Det Radikale Venstre, har tænkt på alle formuleringerne – det er grundigt udtænkt, hvordan det skal skrives.
Alligevel kunne jeg godt tænke mig at få at vide, hvad der menes med stærkere spilleregler.
Om »stærkere« her ikke dækker over »snævrere«, altså sådan, at der kommer mere styr på, hvad for en politik de enkelte lande kan føre.
For ellers mener jeg sådan set ikke, at ordene stærkere spilleregler i den her sammenhæng giver nogen som helst mening.
Jacob Jensen (V), 2011-04-26:
Jeg forsøgte sådan set at gøre en dyd ud af at forklare, at det i forbindelse med den aftale, der blev indgået, og de spilleregler, som man har lavet en politisk aftale om, blev understreget, at man har nogle fælles målsætninger – de målsætninger, som jeg bl.a. nævnte i min indledning – men at det, der skal puttes ind for at nå de målsætninger, netop besluttes af de nationale parlamenter, herunder det danske Folketing.
Det synes jeg også er en god idé, og det skal vi holde fast ved, både ud fra en politisk betragtning og sådan set også ud fra en indholdsmæssig, fordi der er forskellige løsninger på forskellige udfordringer.
Per Clausen (EL), 2011-04-26:
Jeg synes, det er lidt spændende, hvordan man forestiller sig at den udvikling, der foregår i Grækenland nu, sådan inden for en overskuelig årrække skulle føre til, at Grækenland fik bedre muligheder for at købe danske varer – men det kan vi altid vende tilbage til.
Jeg har et enkelt spørgsmål: Hr. Jacob Jensen talte om, at man fik stærkere spilleregler i EU – stærkere for hvem?
Jacob Jensen (V), 2011-04-26:
Jo, det vil det utvivlsomt have, fordi USA jo er et af de største eksportmarkeder for Danmark og dansk erhvervsliv
, helt klart.
Men som fru Pia Adelsteen selv er inde på, ligger det trods alt uden for det danske Folketings mulighed og for den sags skyld også uden for det europæiske samarbejdes mulighed at diktere, hvad der skal ske i USA.
Vi kan indgå i et samarbejde, og det gør vi jo også – vi samarbejder på en lang række områder – på det økonomiske og handelsmæssige område, og ad den vej kan vi selvfølgelig styrke samarbejdet.
Vi bliver nødt til at koncentrere os om de ting, som vi nu engang har mulighed for at påvirke, og det er først og fremmest, hvad der skal ske i det danske Folketing, men kan vi også få indflydelse på, hvad der sker i de andre europæiske lande, vil det jo være en kæmpe styrkelse af et lille land som Danmark med en åben økonomi, der, som fru Pia Adelsteen selv siger, er dybt afhængigt af at kunne eksportere til de andre lande.
Når man ser, hvad der sker i Grækenland, som er et af de værste eksempler, og hvor renten jo er på omkring 20 pct. i øjeblikket, kan man næsten tænke sig til, hvilke muligheder eller mangel på samme, kunne jeg sige, det giver at kunne eksportere til sådan et land.
De har jo ikke mulighed for at købe de varer, som Danmark og danske virksomheder kan producere og eksportere.
Så det er derfor helt afgørende, at Grækenland, selv om det ikke er det største eksportland, vi har, ligesom resten af de europæiske lande under et er i en sund og god gænge, hvad økonomien angår.
Pia Adelsteen (DF), 2011-04-26:
Nu er jeg sikker på, at vi kan blive enige om mange ting på det økonomiske område, bare ikke lige nu, når EU er indblandet.
Så langt tror jeg godt jeg vil gå.
Ordføreren sagde på et tidspunkt også, at det er vigtigt, at de øvrige økonomier i Europa er i orden, fordi vi i hvert fald fra Danmarks side jo eksporterer rimelig meget til resten af EU-landene, og det er jeg for så vidt ikke uenig i.
Men man kunne under de gode år, kan man sige, se, at det var, som om det ikke rigtig blev opdaget, at økonomierne visse steder i EU måske ikke helt hang sammen, og der kørte det jo alligevel sådan set meget godt for Danmark.
Til gengæld kunne jeg godt tænke mig at stille et andet spørgsmål.
Jacob Jensen (V), 2011-04-26:
Så må vi jo håbe, at jeg svarer det samme, som finansministeren og statsministeren gjorde, og det tror jeg at jeg gør, for jeg er af den opfattelse, at politiske aftaler selvfølgelig skal overholdes.
Ellers giver de jo ikke så meget mening.
Men pointen er sådan set blot den, at når man indgår en politisk aftale, har man stadig væk de muligheder, som man nu ønsker sig, lokalt, nationalt, og det er ret vigtigt for os.
Det er også vigtigt for Dansk Folkeparti, har jeg på fornemmelsen, at vi netop her i Folketinget kan beslutte, om de tiltag, som vi jo i fællesskab skal vurdere, er de rigtige for Danmark i forhold til at sikre en sund økonomi i årene fremover.
Pia Adelsteen (DF), 2011-04-26:
Må jeg ikke starte med at sige, at uanset om man mener, det er en borgerlig økonomisk politik, EU fører, eller at det skulle gå hen at blive en venstreorienteret økonomisk politik, må man vel kalde det, så mener vi altså i Dansk Folkeparti, at EU ikke skal føre nogen som helst økonomisk politik i Danmark – det må nu engang være Danmark, der skal det.
Det er hele problemet med alle de her ting, vi diskuterer.
Når ordføreren siger, at man skal sikre, at der kommer sunde offentlige finanser i alle EU-lande, så kunne jeg godt tænke mig at spørge: Var den mulighed der ikke allerede i stabilitets- og vækstpagten?
Kim Mortensen (S), 2011-04-26:
Til den første kommentar vil jeg sige, at hovedpointen i det her netop er, at det er de nationale parlamenter, der beslutter den økonomiske politik, og det er jo en diskussion, man kan have i de enkelte landes parlamenter.
Det, der har vist sig, er bare, at nogle af de aftaler, der er lavet i stabilitets- og vækstpagten, åbenbart ikke har været tilstrækkelige, specielt hvad angår nogle af de lande, der er kommet i store økonomiske problemer.
Der har vi det udgangspunkt – og vi ved, at Dansk Folkeparti ser på det på en lidt anden måde – at vi ikke tror, det vil være en fordel for Danmark, hvis man forestiller sig, der kommer en statsbankerot i Grækenland, i Irland, i Spanien, i Portugal eller i andre lande.
Vi tror på, at dansk økonomi og Danmark og danske beskæftigelsesmuligheder har det bedre, ved at EU-landene prøver at rejse det her i fællesskab i stedet for at isolere sig inden for landenes nationale grænser.
Per Clausen (EL), 2011-04-26:
Det betyder, at SF mener, at man uden at komme i konflikt med euroundtagelsen godt kan sige,
at hvis Danmark overtræder de paragraffer i stabilitets- og vækstpagten, som ville give en bøde, hvis man var euroland, skal man fremover kunne straffes, ved at der tilbageholdes indtægter i samme omfang som den bøde, man ellers ville have fået.
Det er det, som fru Pia Olsen Dyhr siger, og så synes jeg bare, vi mangler at få forklaringen på, hvad det reelle indhold så er i den euroundtagelse, som SF kæmper så hårdt for.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2011-04-26:
Nej, det er jeg ikke enig med hr. Per Clausen i.
Der er forskel på at få trukket midler tilbage og at blive idømt sanktioner, som er meget klart beskrevet i euroens første fase, hvis man ikke overholder stabilitetsog vækstpagten.
Hvis man ikke overholder grænserne der, kan man blive idømt bøder, som man har pligt til at betale.
Det har man prøvet at stramme yderligere op på i det forslag, som ligger – den der såkaldte sixpack.
Den anden del er det, man allerede kan gøre i dag, nemlig at trække midler tilbage, som landene vil modtage fra EU, f.eks. landdistriktsmidler, det kunne være landbrugsmidler.
At holde dem tilbage, fordi et land ikke overholder kravene, mener jeg er noget andet og noget, man allerede anvender i praksis i dag, og derfor kan det ikke handle om euroen som sådan.
Per Clausen (EL), 2011-04-26:
Jeg synes, det er lidt spændende at høre, at man i virkeligheden løser nogle meget store problemer ved næsten ingenting at gøre.
For det er vel det, der er pointen i fru Pia Olsen Dyhrs indlæg: meget store problemer og næsten ingen handlinger, det har i hvert fald ingen konsekvenser for Danmark.
Så vidt jeg har forstået, er det en væsentlig del af euroundtagelsen, at Danmark ikke kan idømmes bøder.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge fru Pia Olsen Dyhr om en ting, som jeg synes er vigtig at få afklaret, nemlig: Er fru Pia Olsen Dyhr enig med mig i, at det vil være det samme som at blive idømt bøder, hvis man for den samme forseelse idømmes præcis den samme reduktion i indtægter fra EU, altså at man ikke kommer ud af den problemstilling, at der er tale om et brud på euroundtagelsen, ved at kalde det tilbageholdelse af indtægter i stedet for at kalde det bøder?
Pia Adelsteen (DF), 2011-04-26:
Jeg synes ikke, at det var det, jeg sagde.
For selvfølgelig vil vi have indflydelse på dansk økonomisk politik, selvfølgelig, det er jo netop Folketinget, der skal have det.
Det, jeg siger, er, at jeg faktisk ikke mener, at EU skal blande sig.
Og jeg synes, at det er et problem, at vi har tiltrådt det her EU-semester og europagter osv.
Altså, det synes jeg er et problem, fordi det giver EU større indflydelse.
Det var også det, jeg prøvede på at understrege, nemlig at jeg tror på, at når de i april måned fra Finansministeriets side sender et forslag til næste års finanslov, så prøver man, hvis man har fået nogle anbefalinger om, at de her områder skal man enten røre ved eller ikke røre ved, på at overholde det, specielt når man er et EU-venligt parti, der sidder i regering.
Og det er bare min pointe.
Så er det så, at vi som DF’ere, i hvert fald så længe det er den siddende regering vi prøver på at støtte, så kan finde ud af, hvad det er, vi skal prøve at prikke til og ikke prikke til.
Lone Dybkjær (RV), 2011-04-26:
Jamen altså, vi har også mange bemærkninger til budgetloven og også til den måde, den er udformet på.
Det er sådan noget af det, der forhandles om i øjeblikket.
Min pointe er, at Dansk Folkeparti her står og siger, at EU ikke må have nogen indflydelse på politikken.
Så har regeringen altså sammen med andre partier indgået en aftale om dele af den økonomiske politik, om stabilitets- og vækstpagten osv.
Så siger Dansk Folkeparti: Jamen så vil vi slet ikke være med til noget vedrørende dansk politik.
Så får de jo netop indflydelse, for det er en konsekvens af EU-aftaler, at DF har den her holdning.
Kim Mortensen (S), 2011-04-26:
Det ville uden tvivl også have hjulpet på dansk økonomi, at man havde haft en lidt bedre balance mellem de offentlige udgifter og så de indtægter, staten har.
Der har regeringen valgt en lidt anden strategi.
Så selvfølgelig er det jo stadig væk nationale anliggender.
Man kan så have forskellige opfattelser af, hvordan man skal udføre det.
Det, der har været galt, er jo, at de indmeldinger, man har haft, har været for lidt forpligtende for landene, og at der har været for lidt overvågning landene imellem.
Jeg har da en tro på, at det hjælper, at man gør det her i fællesskab, i stedet for at man bruger princippet om at lukke sig inde bag de nationale grænser og ikke vil forholde sig til, hvad der sker ude i verden.
Lone Dybkjær (RV), 2011-04-26:
Det, som undrer mig en smule ved fru Pia Adelsteens tale, er sådan set ikke hele retorikken omkring det, det har måske ikke så meget med det med den selvstændige økonomiske politik at gøre, men det er sådan set ligegyldigt.
Det, der undrer mig, er inkonsistensen i forhold til, hvad Dansk Folkeparti så i øvrigt gør.
Fru Pia Adelsteen siger meget klart, at EU ikke skal have indflydelse på dansk politik.
Sådan som jeg har forstået hr. Kristian Thulesen Dahl, giver det, at man er gået med i den her euroaftale, den indflydelse på den danske politik, at DF ikke vil være med til f.eks. en budgetlov.
Pia Adelsteen (DF), 2011-04-26:
Men grunden til, at de regler, man har i stabilitets- og vækstpagten, og som har været der hele tiden, ikke virker, er jo, at man overhovedet ikke har efterlevet dem.
Man har sagt, at de er der, men man har ikke taget konsekvenserne, hvis landene ikke overholdt dem.
I stedet for ligesom at sige, at nu skal den stabilitets- og vækstpagt overholdes, så indfører man bare nye regler.
Man putter bare lidt mere på, og så kan vi snakke sanktioner og bøder eller tilbageholdelse af midler, eller hvad vi nu skal gøre, men det, man gør, er, at man bare bygger oven på stabilitets- og vækstpagten.
Ordføreren må da indrømme, at hvis man havde overholdt den, havde de lande i EU, der i dag har økonomiske problemer, ikke haft dem.
Bertel Haarder (V), 2011-04-27:
Jeg tillader mig at henvise til de norske erfaringer.
Jeg mener også, at den norske model mere minder om den danske, og der er altså ikke noget, der tyder på, at den har ført til et varigt fald i børnetallet.
Det står han her og siger i det land i verden, der har det højeste udgiftstryk og det højeste skattetryk.
I det land vil hr. Jonas Dahl være med til at danne regering med det program, at der ikke er noget sted, hvor der kan spares.
Der ikke andet end flere udgifter og højere skatter.
Det er jo det, som det kommende valg til efteråret kommer til at dreje sig om, og det er det, som hr. Jonas Dahl her tager forskud på.
Det er hans gode ret, men jeg synes ærlig talt, at det er langt ude at begynde at tale om ufinansierede skattelettelser i det land, der har verdens højeste skatte- og udgiftstryk – og det har i hvert fald intet med det, vi taler om, at gøre.
Hvis hr. Jonas Dahl tror, at det var med lyst og med ildhu, at regeringen gennemførte denne besparelse – dette 10 pct.s bidrag til den store ekspansion i sundhedsudgifterne i Danmark – så må spørgeren tro om.
Det var da selvfølgelig med største beklagelse, at jeg måtte acceptere, at jeg selv skulle være med til at finde 200 mio. kr. inden for budgettet, samtidig med at jeg fik næsten 2 mia. kr. til ekstra sundhedsydelser.
Jeg har ikke bygget det på tro, for når det handler om folks adfærd, kan man jo højst prøve at forudsige, hvad folk vil gøre; man kan jo ikke sige noget sikkert om, hvad folk vil gøre.
Det er derfor, at jeg siger, at jeg håber og tror – jeg kan også sige, at jeg håber og forudsiger – at det ikke vil føre til noget varigt fald i børnetallet.
Der er jo også den private sektor, og der kan være nogle helt unge, der udskyder det.
Der er en række faktorer, som vi ikke ved noget om, men jeg tror også, at det her drejer sig om valgkamp og ikke noget om som helst andet.