runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2013-06-04:
Vi har haft en lang debat.
Vi har fået at vide, at regeringspartierne har skiftet holdning på baggrund af de ændringer, der er af § 24.
Vi har igen i dag fået bekræftet, at der ikke er nogen indholdsmæssig ændring af § 24 i forhold til det lovforslag, hr. Lars Barfoed fremsatte, da han var landets justitsminister.
Vi har spurgt igen og igen efter eksempler.
Vi har ikke fået et eneste.
Jeg medgiver, at det er sådan, at man selvfølgelig skal passe på med at lave lovgivning på baggrund af enkeltsager, men det er dog alligevel usædvanligt, at man laver lovgivning uden at have et eneste eksempel fra den konkrete virkelighed.
Så synes jeg også, at det her til sidst skal gentages, at det er hyklerisk og pinligt at høre justitsministeren sige, at det er 120 medlemmer af Folketinget, der stemmer det her lovforslag igennem, som et særligt argument, når vi ved, at der er præcis 120 medlemmer af Folketinget, der er valgt for partier, der er imod dette lovforslag.
Det allersidste er, at denne regering var i et sort tårn, og der kom hvid røg og mere mørke, men der kom også et regeringsgrundlag, hvor man bl.a. har side 76, der handler om god regeringsførelse.
I det afsnit indleder man med at sige
: »Det danske folkestyre trænger til fornyelse. Regeringen vil derfor forpligte sig til et program for god regeringsførelse, som med konkrete tiltag skal sikre en bedre lovkvalitet« – og nu kommer det – »og forbedre de generelle muligheder for at kontrollere regeringens embedsførelse«. Dette lovforslag forbedrer ikke mulighederne for at kontrollere regeringens embedsførelse.
Det forværrer mulighederne for at kontrollere regeringen embedsførelse.
Når det med regeringsprogrammet skal nævnes, er det, fordi det jo driver af en selvgodhed af den anden verden om, at nu kommer man til magten, og så vil man regere efter nogle helt andre og bedre og finere principper end dem, der har haft magten tidligere.
Men hvad er sandheden?
Og derfor skal man måske strege den side i regeringsprogrammet og indrømme, at man ikke mente det, det var en smutter, magten var egentlig for dejlig, og det var dejligt at have den for sig selv og skjule den for befolkningen på trods af det, man var gået til valg på.
Lige om lidt skal vi stemme.
Jeg nærer ingen illusioner, men på borgernes vegne håber jeg det bedste.
Pernille Skipper (EL), 2013-06-04:
Jeg kan berolige salen med, at jeg nok skal lade være med til at tale alt for længe i den her omgang.
Jeg har egentlig taget ordet, fordi justitsministeren ikke i løbet af en ellers utrolig lang debat har formået at komme med nogen konkrete eksempler på, hvor den gældende offentlighedslov er et problem.
Hvor har vi set informationer, der er kommet til offentlighedens kendskab via aktindsigt, som ikke burde have været ude?
Justitsministeren svarede lige før på spørgsmålet om, hvorfor han ikke vil komme med konkrete eksempler, at det var, fordi kommissionen ikke blev nedsat på baggrund af enkeltsager.
Omvendt mener justitsministeren ikke, at han gemmer sig bag ved en kommission.
Det kan godt være, at det bare mig, men det virker for mig som en cirkelslutning.
Det burde være sådan i et demokrati, at åbenheden er udgangspunktet.
Man må konkret argumentere, hvis man vil indskrænke åbenheden.
Justitsministeren har ikke været i stand til konkret at argumentere for, hvor åbenheden er et problem i dag, med andet, end at »det var der en kommission, der sagde«.
Så vil jeg bare sige: Man behøver ikke at følge en kommissions anbefalinger.
Lige så vel som justitsministeren har ret, når han siger, at Enhedslisten stemte for et lovforslag, der var lavet på baggrund af en kommissions rapport for få dage siden, ved han også godt, at vi faktisk lavede ændringer i det lovforslag, på trods af hvad kommissionen havde anbefalet.
Så det kan lade sig gøre selv for justitsministeren.
Det er os herinde, der skal stå på mål for det lovforslag, der bliver vedtaget nu.
Det er ikke en kommission, det er ikke en tidligere ombudsmand – det er ikke kun justitsministerens lovforslag – det er alle folketingsmedlemmer, der har et ansvar.
Derfor vil jeg da bede en allersidste bøn om, at man genovervejer sin stemme og stemmer nej.
Pia Adelsteen (DF), 2013-06-04:
Det er også helt rigtigt, og hvis det havde været tilfældet tilbage i 2010, så værsgo, var jeg ved at sige.
Men det var jo lige præcis det, Venstre og Konservative gjorde alt andet lige.
De fremlagde det, kommissionen var kommet, med som et lovforslag.
Men der sidder vi altså nu med en regering, som kæmpede bravt imod dengang – og jeg ved det, for jeg kæmpede sammen med den på det tidspunkt – og sagde: Det her er hul i hovedet.
Nu er man altså vendt på en tallerken.
Alt andet lige er det jo ikke at tage stilling til noget som helst, det er jo bare at være modstander eller tilhænger, og det er jo egentlig det, jeg brokker mig over.
Tom Behnke (KF), 2013-06-04:
Jo, jo, men det kan man jo så forholde sig til.
Det andet var, at fru Pia Adelsteen sagde, at hun savnede, at der havde været sådan en politisk tilkendegivelse, en politisk holdning til det her, en politisk overbevisning bag det, at man bare tager det forslag, som kommissionen kom med, og så lægger det op som et lovforslag.
Men når nu kommissionen er kommet med noget, som man er enig i, og som har været drøftet i 3 år – altså først i kommissionen i 7 år og derefter som en politisk drøftelse i 3 år – og man altså er nået frem til, at man politisk set er enige i det, som kommissionen er kommet med, skal man vel ikke ændre kommissionens forslag bare for at ændre det?
Man kan vel også være i den situation, at det viser sig, at hov, der er et markant politisk flertal, der faktisk er enig i det, som en kommission meget grundigt er nået frem til.
Pia Adelsteen (DF), 2013-06-04:
Jo, det er en udvidelse.
Det, jeg synes er problematisk, er, at vi ikke må få de løbende beregninger.
Når jeg siger det, er det også set i lyset af den dagpengesag, der har kørt, hvor man trods alt har et højaktuelt politisk emne, der bliver debatteret – hvor mange der kan falde ud over dagpengekanten – og hvor tallene bliver beregnet løbende.
Jeg er ikke i tvivl om, at man i ministeriet har siddet og knoklet for at få en eller anden endelig vurdering.
Men eftersom de løbende tal stiger, hver gang man laver en beregning, kunne de måske have været nok så interessante for folketingsmedlemmerne at få at vide.
Frank Aaen (EL), 2013-06-04:
Men var det ikke meget enkelt at sige til kommunerne, at nu har de fået stillet nogle rammer til rådighed, og at de har ikke brugt dem det sidste par år?
Kunne vi ikke bare sige til kommunerne og regionerne: I må bruge de penge, I har.
Det kan da ikke ødelægge økonomien at sige til kommuner og regioner, at de må have lov at bruge de penge, de har.
Hvad angår det andet, så er det jo sådan, at hvis man kigger på finanseffekten, og hvis man kigger på udviklingen i de offentlige investeringer, der jo er faldende, så er finanseffekten negativ.
Det er da det modsatte af, hvad der er brug for.
Bjarne Corydon (S), 2013-06-04:
Jo, det er to spørgsmål, som jeg skal forsøge at nå at besvare på den afsatte tid.
For det første ville det være meget letsindigt, tror jeg, på baggrund af et par års udvikling at slå det helt hen, at der skulle være en udfordring med udgiftsstyring i Danmark.
Der er brug for, at vi har styr på de offentlige udgifter i en krisetid og også i en tid, hvor det her med statslige underskud er noget, der er kommet i fokus set ude fra, altså fra markedernes side.
For det andet
: Det her med at ramme budgettet nedefra, om man så må sige, handler om god økonomistyring, og der er det da fuldstændig korrekt, at evnen til at udvikle en økonomistyring, der gør, at vi rammer budgettet hverken mere eller mindre, er noget, man bør arbejde aktivt på at kunne i årene fremover.
I forhold til det der med at føre den økonomiske politik i en krisetid er der jo en grund til, at vi har de højeste offentlige investeringer i 30 år i Danmark.
Og ved siden af det niveau er der uden for statsbudgettet – heller ikke inden for budgetloven –
sat gang i en lang række investeringsmæssige tiltag, bl.a. på energiområdet.
Og det er jo for at fremme beskæftigelsen.
Frank Aaen (EL), 2013-06-04:
Ja, det er to spørgsmål.
Når ministeren nævner behovet for udgiftsstyring, er ministeren så ikke enig i, at det spørgsmål i dag stiller sig nærmest omvendt, nemlig at det gælder om, hvordan man kan få udgifterne til at svare til budgetterne?
De ligger langt under i dag.
Så problemet er jo mere, hvordan man hjælper kommunerne til at opfylde de budgetter og udfylde de rammer, de har fået; altså det modsatte af, hvad man kunne få indtryk af fra debatten her.
Det var den ene ting.
Den anden ting: Er det ikke korrekt, at traditionel finanspolitik er, at når det går skidt for beskæftigelsen og økonomien, stimulerer finanspolitikken den økonomiske udvikling og beskæftigelsen?
Det, der sker lige i øjeblikket, er det modsatte.
Bjarne Corydon (S), 2013-06-04:
Mange tak.
Og tak til ordførerne for deres indlæg.
Det glæder mig helt grundlæggende, at vi langt hen ad vejen er enige om her i dag at føre en ansvarlig økonomisk politik, der styrker tilliden til dansk økonomi, ved at vi nu får faste rammer om udgiftsstyring.
Baggrunden for det forslag, der er fremlagt, til fastsættelse af udgiftsloft, og som vi drøfter i dag, er jo helt enkelt, at der i en længere årrække har været en situation, hvor det har været svært for skiftende regeringer, hvilket man også debatterede under behandlingen, at styre væksten i de offentlige udgifter.
I den situation, vi står i nu, med aktuelt store underskud på de offentlige finanser, med gældskrise i Europa og med dansk tilslutning til EU's finanspagt, jamen så er kravene til sund styring af de offentlige finanser naturligvis blevet øget.
Derfor var det også med et stort flertal, at budgetloven, der sætter rammen om den udgiftspolitiske styring, blev vedtaget i Folketinget for godt et år siden.
Med den her fastsættelse af konkrete udgiftslofter for stat, kommuner og regioner tager vi nu det sidste skridt i realiseringen af budgetlovens målsætninger om en ansvarlig og troværdig økonomisk politik.
Budgetloven skal understøtte, at de offentlige udgifter udvikler sig i overensstemmelse med de finanspolitiske målsætninger og med prioriteringerne i de mellemfristede økonomiske planer.
Derfor skal udgiftslofterne være afstemt med det centrale mål om en strukturel balance på den offentlige saldo i 2020, og udgiftslofterne skal samtidig bygge på en økonomisk fremskrivning, der alene indregner de reformer m.v., der er politisk flertal for.
Med lovforslaget fastsættes derfor udgiftslofter, der er i overensstemmelse med den seneste mellemfristede fremskynding, som kommer i konvergensprogrammet for 2013, og hvor der kun er indregnet politiske aftaler, der er flertal for her i Folketinget, herunder aftalerne om »Vækstplan DK« og aftalen om en midlertidig arbejdsmarkedsydelse.
Som vores debat her i dag viser, kan der være en række forskelle i vores holdninger, både politisk og i forhold til tekniske spørgsmål, i forhold til det lovforslag, vi her drøfter, og jeg vil naturligvis være klar til under udvalgsbehandlingen at besvare de forskellige spørgsmål, der måtte opstå i den forbindelse.
Brian Mikkelsen (KF), 2013-06-04:
Det første, det bedste eksempel er mere konkurrenceudsættelse.
Desværre har regeringen opgivet ambitionerne på området, og det kan jeg også se i den vækstplan, man i dag præsenterer på sundhedsområdet, fordi alle undersøgelser uden undtagelse inklusive regeringens egne udbudsråd beviser, og det er empirien, der taler med os, at man kan spare mellem 15 og 20 pct., når tingene bliver udlagt til konkurrence.
Det vil sige, at man kunne spare offentlige midler, så man kunne lade private virksomheder sørge for at lave driftopgaverne, og det ville få de offentlige budgetter til at falde, samtidig med at tilfredsheden sandsynligvis ville stige.
Frank Aaen (EL), 2013-06-04:
Det er klart, at hvis man går fra 0,4 til 0, bliver det mindre.
Det behøver man ikke at have gået i skole ret lang tid for at kunne finde ud af.
Men hvis man vil plukke, hvor er det så, man vil plukke?
Kan vi ikke få et par eksempler?
Brian Mikkelsen (KF), 2013-06-04:
Der er et væld af områder, hvor vi også har været ude at foreslå konkrete initiativer.
Vi har verdens største offentlige sektor, men vi har ikke verdens bedste offentlige sektor, så der er et væld af områder, hvor man sagtens konkret kunne gå ind og plukke og så sørge for, at vi fik en mindre offentlig sektor og en mere effektiv offentlig sektor.
Det er et godt forslag.
Det er et forslag, som jeg kun kan klappe ad.
Interessant nok var det ikke kun hr. Frank Aaen og Enhedslisten, som var imod det konservative forslag, det var Socialdemokratiet, det var Det Radikale Venstre, det var SF også.
Men vi kan jo alle sammen blive klogere, det er kun godt.
Det nærmer sig nærmest copy-paste i forhold til det forslag, jeg selv var fremme med for 3 år siden, så jeg kan selvfølgelig kun på De Konservatives vegne bifalde forslaget.
Sagen er den, at sådan et forslag her jo vil være med til at disciplinere den offentlige økonomi både i kommunerne og i regionerne, hvor regeringen jo lige har lavet en, ser det ud til, ganske fornuftig aftale i går med regionerne, og der kommer sikkert også en med kommunerne her i løbet af weekenden.
Sådanne udgiftslofter i form af en budgetlov er jo med til at sikre en ansvarlig økonomisk politik, så tingene ikke bare skrider, så vi er sikre på, at vi også har en fornuftig økonomi og tillid til dansk økonomi i årene frem.
Det giver lavere rente, og det giver bedre investeringsmuligheder og flere arbejdspladser i Danmark.
Så når der fremover bliver fastlagt 4-årige udgiftslofter for henholdsvis staten, kommunerne og regionerne, sikrer vi altså også, at der bliver større tillid til dansk økonomi.
Udgiftslofterne skal jo også sørge for, at de økonomiske planer, som et flertal i Folketinget er enige om, overholdes, og at det strukturelle underskud ikke på noget tidspunkt overstiger det, som regeringen jo har lagt op til, nemlig de 0,5 pct. af BNP.
Der er det vigtigt at understrege, at set fra konservativ side er det et loft.
Vi vil gerne have en mindre vækst, sågar nulvækst, i den offentlige sektor og mener også, at den offentlige økonomi skal fylde væsentlig mindre i den samlede økonomi.
Så det, vi støtter og er blevet enige med regeringen om, er et loft.
Det bakker vi op omkring, og vi vil også være med til at sørge for, at det bliver implementeret.
Så vi støtter forslaget.
Det overordnede formål er jo altså en bedre økonomistyring til fordel for os alle sammen i det danske samfund.
Vi har jo i Sydeuropa set, hvordan det kan gå, hvis man ikke kan styre den offentlige økonomi: massearbejdsløshed, produktion, der forsvinder ud af landet, social uro.
Hvis vi sikrer større økonomisk holdbarhed i Danmark med større balance mellem indtægter og udgifter og styr på de offentlige udgifter, sikrer vi altså også større konkurrencekraft og en sundere, stærkere økonomi.
Så Det Konservative Folkeparti støtter forslaget.
Ole Birk Olesen (LA), 2013-06-04:
Nu har jeg ikke lyst til at tage æren for ting, som jeg måske ikke synes jeg kan tage æren for.
Jeg tror, der ville være vedtaget udgiftslofter, også selv om Liberal Alliance ikke havde eksisteret i Danmark.
Jeg tror, tiden var inde til det, også uden Liberal Alliance.
Men om der er mulighed for, at Liberal Alliances fokus på, at konkurrenceevne er vigtig, at skatter og afgifter betyder noget for konkurrenceevnen, og at høje offentlige udgifter kræver høje skatter og afgifter, har medvirket til, at det blev nemmere at foreslå lavere udgiftslofter, end man ellers ville have gjort, vil jeg ikke udelukke.
Jeg vil omvendt heller ikke sige, at det nødvendigvis er sådan, for jeg ved det ikke.
Frank Aaen (EL), 2013-06-04:
Nej, men nu skal man jo glæde sig over de sejre, man får.
Jeg kan i hvert fald ikke komme i tanker om en anden vedtagelse eller et andet forlig, som Liberal Alliance er med i, hvor man er kommet længere i retning af Liberal Alliances egentlige mål, altså at få nedbragt størrelsen af den offentlige sektor.
Så kan vi derfor ikke være enige om, at det her da er et højdepunkt i Liberal Alliances politiske liv?
Ole Birk Olesen (LA), 2013-06-04:
Nej, der har jo været nogle sejre.
Om det her ligefrem er den største, ved jeg ikke, men den er udtryk for en besindelse, med hensyn til at der er grænser for, hvor mange penge det offentlige i Danmark kan bruge.
Det offentlige i Danmark bruger faktisk mange flere penge end i andre lande, og det går ud over borgernes skattetryk.
De kommer til at betale alt for meget i skat, og det går ud over virksomhedernes evne til at konkurrere på de internationale markeder.
Så vi er da glade for, at man går ind på den her bane.
Men vi synes jo ikke, det er ambitiøst nok.
Frank Aaen (EL), 2013-06-04:
Jeg er helt med på, at Liberal Alliance gerne vil endnu længere ned end de 0,4 pct., der er lagt op til i dag.
Men kan man ikke godt sige, at det, der bliver lagt frem her, er den største sejr for Liberal Alliances økonomiske politik til dato?
Ole Birk Olesen (LA), 2013-06-04:
Med vækstplanen har et bredt flertal af partier i Folketinget vedtaget at lette erhvervslivets konkurrencevilkår i forhold til udenlandske virksomheder ved at sænke en række skatter og afgifter, som erhvervslivet betaler.
En af måderne at finansiere disse skatte- og afgiftslettelser på blev også aftalt i vækstplanforhandlingerne, nemlig at partierne sammen vil sætte nogle udgiftslofter for de offentlige udgifter i stat, kommuner og regioner.
Det er så det, vi i dag skal vedtage som lovgivning, og det er det, som vi nu behandler.
Liberal Alliance støtter udgiftslofterne, fordi de er med til at sikre en disciplin i de offentlige udgifter, som tidligere ganske rigtigt, som SF's ordfører har pointeret, var temmelig ustyrlige især i kommunerne, hvor kommunerne brugte løs af penge, som de egentlig havde aftalt at de ikke ville bruge.
Det er der nu kommet styr på, og det her har været medvirkende til det.
Det er vigtigt for os at slå fast, at når man sætter et loft, har man ikke nogen pligt til at nå dette loft.
: Hvis man vedtager, at man vil bygge et hus med 2,60 m til loftet, betyder det jo heller ikke, at det kun er personer på 2,60 m, der må komme ind i huset.
Man må faktisk godt gå ind i huset, selv om man kun er 2 m høj eller 1,70 m høj.
Sådan er det også med de udgiftslofter.
Der må også godt komme en finanslov ind under disse udgiftslofter, når den skal forhandles senere på året, som ikke udfylder udgiftslofterne, men hvor udgifterne faktisk er lavere end det loft, som er sat.
Når regeringen på et tidspunkt indkalder til finanslovsforhandlinger, vil det være vores målsætning, at udgifterne skal være lavere i finansloven, end de her udgiftslofter lægger op til, for vi mener, at der er behov for meget mere af den samme medicin, som vi har aftalt i vækstplanforhandlingerne, nemlig lavere skat for både danske borgere og lønmodtagere og virksomheder.
Og for at kunne få det, kræver det lavere udgifter end det, som ligger i disse udgiftslofter.
Udgiftslofterne er et maksimum, de er ikke et minimum.
Og vi stemmer for et maksimum med den her lov, og vi ønsker, når finansloven skal udmøntes under udgiftsloftet, at udgifterne bliver lavere end det loft, som er sat her.
Men lovforslaget støtter vi gerne.
Frank Aaen (EL), 2013-06-04:
Ja, 5 pct., det lyder søreme godt.
Men altså, problemet i øjeblikket i forhold til kommunerne – og det var det, jeg sagde før – er jo ikke, at de ikke overholder de aftaler, der blev indgået i opadgående retning.
Det, de gør, er, at de sparer mere, end de skal.
Altså, de skærer budgetterne ned under det niveau, som de har fået tilladelse til og aftalt.
Derfor er en af de paroler, vi har: Lad kommunerne bruge de penge, de har.
Hvis man bare sagde det, nemlig at vi skal lade dem bruge de penge, de har, så ville det være en forbedring både for velfærden og beskæftigelsen.
Det er, fordi nu hører vi igen det her med, at Det Konservative Folkeparti ikke ved, om de vil have nulvækst i den offentlige sektor.
Det ønsker man sammen med Venstre, har jeg forstået, og med Liberal Alliance.
Hvor er det nu, der skal skæres henne for at komme fra det niveau, vi har i dag, og så ned til nulvækst?
Bjarne Corydon (S), 2013-06-04:
Nej, det, vi siger til kommuner og regioner, er jo, at vi laver aftaler om deres udgiftsniveauer, og at de skal holde deres budgetter.
Så har vi jo håndteret den udvikling, hr. Frank Aaen peger på, bl.a. ved at vi senest med kommunerne har sagt, at når der opstod et rum, fordi man ikke udnyttede driftsbudgetterne, så kunne de penge bruges på anlæg i stedet for.
Det har vi helt pragmatisk aftalt med kommunerne, netop med henblik på at støtte beskæftigelsen så meget som muligt inden for ansvarlige rammer.
Så bare en gentagelse af den stille kommentar, jeg kom med først: Et er, at vi har de højeste offentlige investeringer i 30 år – og det har vi –
Så der gøres inden for ansvarlige rammer ganske meget for at fremme beskæftigelsen midt i en krisetid.
Annette Vilhelmsen (SF), 2013-06-04:
Adgang til internettet er i dag afgørende for langt de fleste virksomheder i deres daglige arbejde, og forbrugerne stiller stadig større krav til at kunne komme på nettet, uanset hvor de er.
Der skal købes dagligvarer over nettet, børnene skal tjekke lektier gennem skoleintra, og patienten skal kunne bestille tid ved lægen.
Danmark har internationalt set en veludviklet digital infrastruktur.
Mobildækningen med 3G er på linje med de bedste lande i Europa.
Godt 83 pct. af alle danske husstande og virksomheder har i dag adgang til bredbåndsforbindelser med downloadhastigheder på mindst 30 Mb.
Ca. 79 pct. har adgang til uploadhastigheder på mindst 10 Mb.
Der er imidlertid regionale og lokale forskelle i den digitale infrastruktur, og der er fortsat områder, hvor virksomheder og forbrugere ikke kan få den mobilforbindelse eller den bredbåndshastighed, som de ønsker.
Det er derfor en væsentlig opgave at muliggøre, at alle områder i Danmark har adgang til god mobil- og bredbåndsdækning, så alle kan høste gevinsterne ved den digitale udvikling.
Med lovforslaget gør vi tre ting for at skabe bedre bredbånds- og mobildækning i Danmark.
For det første fastsætter vi klare rammer for nøddrift af bredbåndsforbindelser i op til 30 dage i tilfælde af en udbyders konkurs.
Som reglerne er i dag, kan kurator, hvis en udbyder af bredbånd går konkurs, uden videre lukke og slukke for forbindelsen, hvis det er i udbyderens eller boets interesse.
Skylines konkurs sidste år viste, at kunder hos en konkursramt bredbåndsudbyder kan risikere ikke at få videreført deres forbindelse af en anden udbyder.
Med forslaget fastsætter vi derfor klare spilleregler for kurator ved konkurstilfælde og giver mulighed for 30 dages nøddrift, så borgere og virksomheder får tid til at finde en alternativ udbyder.
Forslaget er dog skruet fleksibelt sammen, så branchen ikke skal have penge op af lommen, før en udbyder eventuelt er gået konkurs.
For det andet giver vi kommuner, som ejer et elforsyningsselskab, mulighed for at etablere et selvstændigt bredbåndsselskab.
Lovforslaget retter sig mod områder med højhastighedsbredbånd, som ligger væsentligt under landsgennemsnittet og primært forsyner landdistrikter og mindre byer.
Forslaget giver bl.a. Bornholms Regionskommune mulighed for at spille en aktiv rolle i forhold til at udrulle bredbånd.
Alt for ofte oplever både danske og udenlandske turister, at de f.eks. ikke kan booke billetter eller hotel, når de rejser rundt i vores sommerland som f.eks. på Bornholm.
For det tredje skaber vi klare rammer for kommuner og regioners udlejning af bygninger og arealer til mobilmaster og antenner.
Det gør vi for at gøre det mere attraktivt for teleselskaberne at udbygge mobilnettet.
Forslaget giver mulighed for at indgå lejeaftaler på markedsvilkår.
Det betyder også, at der kan fastsættes en meget lav pris i områder med meget få kunder.
Det er til fordel for både forbrugere og for virksomheder i de tyndt befolkede områder, hvor det ellers ikke kan betale sig for teleselskaberne at investere.
Med de ord ser jeg frem til en konstruktiv drøftelse af lovforslaget i udvalget.