runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jonas Dahl (SF), 2011-04-27:
Det, der er det nye her, er jo netop, at regeringen nu øger den brugerbetaling.
Jeg bed meget mærke i, at en række af sundhedsministerens partifæller for ikke så lang tid siden var ude at agitere for, at vi skulle have et forsikringssamfund – det gjorde de i Berlingske Tidende i en stort opslået artikel.
Man kan sådan set roligt tro, at det i hvert fald er Venstres politik, for nu går fremtrædende Venstremedlemmer ud og siger, at de gerne vil have et forsikringssamfund.
Sundhedsministeren siger, at det her bare er nogle få hundrede millioner kroner, vi øger brugerbetalingen med på et enkelt område.
Så kan det godt være, at der kommer et par hundrede millioner næste år, men det må vi jo så vente at se.
Jeg er helt opmærksom på, at sundhedsministeren har været kirkeminister på et tidligere tidspunkt, men jeg synes, det er bekymrende, at det skal bero på en tro, om man rent faktisk kan få adgang til sundhedsydelser i det her land.
Det er i hvert fald ikke noget, vi fra SF's side vil bakke op om.
Men det, der er det helt centrale spørgsmål, er jo, at man nu står som en lille familie – nyuddannet eller måske stadig væk under uddannelse – og skal rejse 15.000 kr.
Jeg er med på, at det ikke er særlig meget ud af en ministerlønning eller et folketingsmedlems lønning for den sags skyld, men det er rigtig meget for en almindelig arbejder i Danmark.
Nej, det her drejer sig om politik og om regeringens politik.
Men det, jeg hører ministeren sige, er jo, at han synes, at det er o.k., at man indfører brugerbetaling på en alvorlig sygdom, som man ikke som ung er herre over selv, altså at havne i den situation, at man er barnløs i en eller anden forstand.
Ministeren vil heller ikke tage afstand fra, at det her er det første skridt hen imod et forsikringssamfund, sådan som hans partifæller jo tog hul på for nogle uger siden i Berlingske Tidende.
Det synes jeg er stærkt bekymrende, og det er ikke den vej, vi fra SF's side har lyst til at bevæge det danske samfund.
Men jeg bider også mærke i, at ministeren siger, at man nu er nødt til at spare 200 mio. kr. her, men det skyldes jo bl.a., at man har givet ufinansierede skattelettelser til de allerrigeste i det her samfund.
Så vil jeg bare gerne høre, om ministeren overhovedet er bekendt med de erfaringer, der også er fra Tyskland, hvor børnetallet jo faktisk er faldet, og hvor det rent faktisk har taget år, inden man overhovedet er kommet op på det niveau, som der var, inden man indførte brugerbetaling på fertilitetsbehandling i Tyskland.
Bertel Haarder (V), 2011-04-27:
Jeg tror, at spørgeren var til stede, da Skatteudvalget fik en meget detaljeret og meget pædagogisk gennemgang af det problem, som her bliver rejst igen, og regeringens svar er klokkeklart: Der bliver betalt tilbage, hvis der uden hjemmel er opkrævet skatter. Det kræver grundloven jo, og det vil vi selvfølgelig efterleve.
Det er kompliceret, og det er kommunerne, der får en del af bøvlet med det, men det er der ikke noget at gøre ved, for lov er lov, og lov skal holdes, og det gælder især grundloven.
Så der bliver betalt tilbage.
Hvis spørgeren vil have noget at vide om § 1, stk. 4, og § 1, stk. 6, og hvad der nærmere står i kammeradvokatens redegørelse, er jeg fuldstændig klar til at forklare alt, men det bliver altså skriftligt og ikke her i en helt uforberedt spørgetime, hvor jeg ikke synes at den slags dybt detaljerede spørgsmål hører til.
Bertel Haarder (V), 2011-04-27:
Sådan en figur vil jeg jo nødig være
, så hvis jeg nu står her uforberedt og siger ja til, at alle lige præcis får alting tilbage efter § 1, stk. 4, eller § 1, stk. 6, og at jeg vil give en længere forældelsesfrist osv., så har jeg jo dermed udstedt løfter, som jeg ikke har baggrund for at udstede.
Altså, den slags løfter om, hvem der har krav på hvad og hvornår, og om, at kammeradvokatens redegørelse skal suppleres, er altså ikke noget, jeg her i en uforberedt spørgetime skal tage stilling til.
Hvis spørgeren havde stillet spørgsmålet i spørgetiden og ikke i spørgetimen, havde der været et skriftligt spørgsmål, som havde ført til, at mine embedsmænd havde kunnet forsyne mig med gode, gedigne svar, men det har spørgeren jo ikke givet mig mulighed for, og derfor kommer han ikke længere med sagen her i dag.
Jeg har sagt, at jeg ikke håber og tror, at det fører til et faldende børnetal.
De tal, vi nu har fået frem om et 20 pct.s fald i antallet af behandlinger, antyder jo, at hvis det fortsætter, vil der være et fald i børnetallet på 0,5 pct., men det nægter jeg at tro.
Jeg har lige argumenteret for det, nemlig at hvis man skræmmes af denne engangsudgift, som kan være fra 2.000 kr. til 20.000 kr. på et år, så skal man overveje, om man overhovedet vil have børn, for det er uendelig dyrt at have børn sammenlignet med denne engangsudgift.
Selvfølgelig kunne regeringen i stedet for have droppet Kræftplan III – det kunne vi har gjort.
Vi kunne have sagt, at i stedet for at øge sundhedsudgifterne med knap 2 mia. kr., kunne vi have øget med 200 mio. kr. mindre – det kunne vi have gjort.
Men vi fører altså en ekspansiv sundhedspolitik, og sundhedsudgifterne får lov at vokse med knap et par procent om året.
Så var situationen den, at ud af de knap 2 mia. kr. ekstra, som jeg fik, skulle jeg selv finde de 10 pct., altså 200 mio. kr., så det er så at sige en tiendedel af ekspansionen, som Sundhedsministeriet selv skulle finde.
Det, der så kunne blive enighed om i finansforligskredsen, var altså denne besparelse, som man jo også har set gennemført i andre lande.
Og som jeg nævnte, er der ikke umiddelbart noget, der tyder på, at det i Norge har ført til lavere børnetal, men det vil tiden selvfølgelig vise.
Om det med let og lige adgang vil jeg sige, at vi jo har betaling for tandbehandling.
Det er jo ikke en revolution, vi taler om.
Jonas Dahl (SF), 2011-04-27:
Tak for det.
Jeg vil gerne fortsætte lidt i samme spor og samme emne, for den her fertilitetsbehandling er jo noget, som berører rigtig mange mennesker.
Jeg synes jo, at det er påfaldende, hvordan ministeren både her og også andre steder slår det hen som noget, som rent faktisk ikke har hold i virkeligheden, hvis man skal følge ministeren.
Men det, der jo er det centrale, er, at alle danskere indtil for nogle år siden havde fri og lige adgang til sundhedsydelserne i Danmark.
Det har den borgerlige regering så ændret til, at der skal være let og lige adgang, og man kan så måske passende spørge: Er der så lige adgang til sundhedsydelserne i Danmark?
For er det ikke sådan, at netop når der er nogle mennesker, som er ramt af en sygdom, hvad man jo i høj grad kan være, hvis man har brug for hjælp til at få børn, så er det rent faktisk en sygdom, anerkendt af WHO, som giver den begrænsning, at man ikke kan få børn? Så må man jo også spørge sig selv, om det er rimeligt, at vi har et samfund, hvor man tidligere havde fri og lige adgang til sundhedsydelserne, hvor regeringen nu har ændret det til let og næsten ulige adgang til sundhedsydelserne, fordi det netop i det her tilfælde jo ikke er noget, som den enkelte borger selv er herre over.
Det her er sådan set en sygdom, som man kan være påført af årsager, man ikke selv har indflydelse på.
Det betyder, at det nu rent tilfældigt eller næsten randomiseret bliver nogle enkelte borger, som kommer til at betale den regning, regeringen har valgt at trække ned over den danske befolkning som et led i de spareplaner, som regeringen ruller ud, fordi regeringen i årevis har givet ufinansierede skattelettelser.
Men jeg vil gerne høre, om ministeren mener, at det er hensigtsmæssigt at indføre brugerbetaling på fertilitetsbehandling, når vi kan se, at der allerede nu er færre danskere, der får den fertilitetsbehandling.
Og så vil jeg egentlig gerne følge op med allerede at spørge: Ministeren har her de sidste par dage været ude sige, at det ikke har noget at gøre med, at danskere fravælger behandling –
mener ministeren virkelig det?
Rasmus Prehn (S), 2011-04-27:
Der er flere ressourcer til kernevelfærden med en socialdemokratisk regering.
Det synes jeg er flot af ministeren at stå og indrømme her i Folketingssalen.
Socialdemokratiet vil prioritere velfærden, vi har ressourcer til det.
Så kan man sige, at det jo ikke er uanede ressourcer, der skal stadig væk prioriteres.
Men kan ministeren ikke medgive, at i den pågældende sag, hvor der er ni børn, der over al for lang tid har levet i omsorgssvigt – og det er den groveste form for omsorgssvigt, det drejer sig om; der er medborgere, der i barmhjertighed over for de her børn har indberettet til kommunen, at der er sket fejl, og der er ingen ting sket – skulle kommunen have rykket hurtigere ud, og at her bør det ikke være sådan, at kommunen sidder og tænker på kroner og øre, men at den tænker på, hvad den kan gøre for at hjælpe de her børn?
Kan ministeren ikke medgive det?
Thomas Jensen (S), 2011-04-27:
Vi skal nok komme længere med den her sag.
Der kommer selvfølgelig et samråd om den her sag, for det er jo noget, vi skal
helt til bunds i.
Det er jo et principielt spørgsmål, så det er ikke noget med teknik og små detaljer og kammeradvokatundersøgelser.
Det handler sådan set om, at hvis ejendomsskattelovens § 1, stk. 4 og 6, er overtrådt, og at der som følge deraf er skatteborgere, der har betalt for meget i skat, uden at der er lovhjemmel til det, så er grundlovens § 43 overtrådt.
Så må det også ligge lige for for ministeren her i dag at kunne sige, at når det er sådan, er man del af en regelret regering, og så vil man som Venstreminister sikre, at de skatteborgere får de for meget betale skattekroner tilbage.
Derudover vil ministeren for at give en retssikkerhed til de her borgere ligesom ved § 1, stk. 5, også garantere, at de folk, hvis sager er ved at falde for forældelsesfristen, også får mulighed for at få lidt længere tid, sådan at deres klagesag kan komme igennem systemet.
Det ville egentlig klæde en Venstreminister at sige det her i dag, men det kan jeg forstå at ministeren ikke er parat til.
Bertel Haarder (V), 2011-04-27:
Jeg tror, at jeg i første omgang har udtalt mig meget klart om de forsømmelser, som er begået over for børn i Brønderslev Kommune.
Så nævnte jeg oven i købet andre problemer, som også er helt uacceptable, nemlig hvis man sender familien ud af kommunen eller lukker øjnene, mens familien flytter, uden at orientere den modtagende kommune osv.
Nu kan jeg så forstå, at forskellen mellem himmel og helvede i hr. Rasmus Prehns univers er 0,5 pct.
Det må jeg sige jo er ret så voldsomt.
Jeg tror, at de fleste, som hører, at forskellen på den planlagte udgiftsvækst under den nuværende regering og under en eventuelt kommende rød regering er på 0, 6 pct., vil spørge: Kan det overhovedet mærkes nogen steder?
Det håber jeg da det kan, for jeg er stolt over, at min regering står for lidt større sparsommelighed, men at det skulle løse de problemer, som hr. Rasmus Prehn med rette fremhæver, er en kæmpeillusion.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2011-04-27:
Den 1. januar i år indførte regeringen og Dansk Folkeparti brugerbetaling for kunstig befrugtning på de offentlige sygehuse.
En helt ny opgørelse, der kom her i påsken, over antallet af fertilitetsbehandlinger på de ni offentlige fertilitetsklinikker viser allerede nu, at der er sket et fald på 20 pct. i antallet af behandlinger i årets første kvartal, altså i de første 3 måneder.
Fortsætter den tendens, vil det betyde 400-500 færre nye danskere om året – altså 400-500 færre fødsler – fordi mange barnløse par ganske enkelt ikke har plads til at betale 15.000 kr. for et forsøg med kunstig befrugtning, og måske også fordi de jo ikke kender resultatet af at investere de her penge.
Får dette drastiske fald i antallet af fertilitetsbehandlinger ministeren til at overveje at ændre loven om brugerbetaling for kunstig befrugtning?
Bertel Haarder (V), 2011-04-27:
Som jeg har sagt under snart utallige samråd og også ordvekslinger her i salen, følger regeringen udviklingen med meget stor interesse.
Jeg må sige, at jeg ikke er overrasket over, at der i det første kvartal var en nedgang på 20 pct. i antallet af fertilitetsbehandlinger.
Det kan have mange forskellige årsager, som ikke nødvendigvis vil påvirke børnetallet.
Skulle der være tale om en permanent tendens, uden at der er flere, der går til den private sektor, uden at der er flere, som udskyder det, eller hvad der nu kan være af årsager, så er det dog en uendelig lille reduktion i børnetallet, vi taler om. Men jeg vil godt understrege, at regeringen absolut ikke har til hensigt, at forslaget skal føre til en reduktion i børnetallet, og når man ser på Norge, er der heller ingen grund til at tro, at det vil påvirke børnetallet.
Måske kan det på meget kort sigt påvirke antallet af fertilitetsbehandlinger, men jeg tvivler meget på, at der på længere sigt bliver en reduktion i antallet af børn.
Det bygger jeg også på, at hvis en engangsudgift på mellem 2.000 kr. og 20.000 kr. afholder nogle fra at få børn, så er der jo altså mange af de pågældende, der vil få sig en slem overraskelse, hvis de så får børn og opdager, hvor dyrt det er.
Så vi skal også se tingene i de rette proportioner.
Man kan jo også se på de eksempler, der har været fremdraget i pressen, at de pågældende familier har ganske mange andre meget store udgifter, så skal vi nu ikke se tingene i en sammenhæng?
Jeg håber og tror ikke, at denne nye egenbetaling vil føre til et fald i børnetallet på 0,5 pct.
Det håber og tror jeg ikke.
Jeg håber det ikke, for det har ikke været hensigten.
Jeg tror det ikke, for hvis den udgift skræmmer nogen fra at få børn, burde de blive endnu mere skræmt ved at se på, hvad det koster at have børn.
Det er det, jeg nu antagelig for 33. gang siger til spørgeren, for vi har jo været igennem det her i udvalget igen og igen og nu også her i salen.
Jeg håber og tror ikke, at det fører til en nedgang i børnetallet på 0,5 pct.
Men jeg har bemærket, og jeg skal gerne hjælpe med at reklamere for det, at Socialdemokraterne er imod både denne besparelse og alle andre besparelser i den såkaldte genopretningspakke.
Det er derfor, Socialdemokraterne skylder 63 mia. kr., når man også lægger alt det andet til, som skal til, hvis man skal lukke det hul i statskassen, der kom på grund af finanskrisen.
Alle har bemærket, at Socialdemokraterne ikke vil spare, og nu har vi så fået sat en streg under det igen.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2011-04-27:
Jeg tror, vi skal være meget ærlige og sige, at når man vælger at tage en besparelse præcis på en bestemt gruppe af mennesker, nemlig dem, der har svært ved at få børn, på 200 mio. kr. –
– så virker det jo absurd, at man går ind og rammer lige netop Danmarks fremtid, vores børn, for at hente 200 mio. kr.
Det kan jeg simpelt hen ikke forstå.
Jeg tror, at ministeren i øvrigt glemmer, at når man først har børn, kan man faktisk, hvis man er mindrebemidlet, få en lang række tilskud og mulighed for at få tilskud til at have børn, f.eks. kan man få nedsat prisen på daginstitutionsplads, og der er en lang række andre muligheder.
Men det, som er faktum, er jo, at de 15.000 kr., ministeren taler om, kan vise sig at være langt, langt mere.
Vi havde det oppe under udvalgsarbejdet, og det viste sig, at for nogle mennesker vil det være en udgift på 100.000 kr., før de måske opnår en graviditet med ønskebarnet.
Derfor vil jeg bare spørge ministeren til sidst: Hvor længe skal vi se et fald i antallet af fertilitetsbehandlinger og fødsler, før ministeren griber ind?
For ministeren siger, at han er bekymret og vil følge det.
Men hvor længe skal vi se et fald i antallet af fertilitetsbehandlinger, før ministeren griber ind?
Bertel Haarder (V), 2011-04-27:
100.000 kr.
– hvor i alverden har fru Sophie Hæstorp Andersen det tal fra?
Der er et maksimum pr. år på 15.000 kr. til medicin, og så er den øvrige udgift ved en almindelig insemination på knap 2.000 kr.
Ved en reagensglasbefrugtning er det vist omkring 5.000-6.000 kr.
Og så er det rigtigt, at hvis det ikke virker, så man skal i gang næste år igen, så kan der også være et maksimalt medicinbeløb på 15.000 kr. det næste år.
Hvis det så heller ikke virker, kan der være et maksimalt beløb på 15.000 kr. det tredje år.
Heldigvis er der jo mulighed for at få flere behandlinger på et år, men hvis vi skal op på 100.000 kr., må det altså handle om et uendelig stort antal mislykkede behandlinger.
Så mon ikke det eksempel hører til andre steder end her i Folketingssalen? Til det der med det absurde: Jeg finder det absurd, at Socialdemokraterne ikke vil spare på noget som helst og bare siger nej og ikke vil komme med andre forslag.
Men det er da godt, at de nu støtter et udgiftsloft – men det har spørgeren åbenbart ikke opdaget ligesom sin forgænger.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2011-04-27:
Man kan jo i hvert fald konstatere i forbindelse med det at indføre den her brugerbetaling på et tidspunkt, hvor der er økonomisk krise, og hvor også mange unge familier måske er blevet teknisk insolvente i de lejligheder eller boliger, de har købt, at der måske er mange unge, der har et ret stramt budget.
Hvis vi ønsker, at de unge, der har en udfordring i forhold til at få børn, skal komme i gang tidligere, må vi have med, at der også vil være rigtig mange af dem, der har et stramt budget alene af den årsag, at de er under uddannelse.
Og der er vel en grænse for, hvor lang tid man kan udskyde det at komme i gang med f.eks. kunstig befrugtning, for jo længere tid der går, jo mindre bliver chancerne for, at det rent faktisk fører til en graviditet.
Det er jo en af grundene til, at Socialdemokratiet synes, at det er en rigtig, rigtig dårlig idé at indføre brugerbetaling på det her område, for vi har ikke nogen interesse i, at de unge mennesker venter unødig lang tid, hvis de allerede nu ved, at de har problemer med fertiliteten.
Vi har i Danmark brug for de her børn, og når ministeren siger, at det kan blive et permanent fald, betyder det, at det jo så er børn, vi kommer til at mangle om 10, 20, 30 år, når vi står og skal have dem til at betale for vores velfærd.
Synes ministeren, at det er hensigtsmæssigt, at man har indført en lovgivning, der begrænser antallet af børn, der fødes i Danmark?
Bjarne Laustsen (S), 2011-04-27:
Tak for besvarelsen.
Jeg tror såmænd ikke, at jeg læste særlig hurtigt, men hvis jeg gjorde, kan vi nå noget mere.
Sagen er den, at når man kender forløbet af det, der skete deroppe i Skagen, vil man vide, at alarmcentralen får ringet til hallen i Skagen.
Her har de en hjertestarter, en medarbejder cykler ud til den pågældende adresse og er derude en halv snes minutter før, ambulancen når frem, og prøver på bedste vis at give førstehjælp og noget hjertestart.
Det er jo fantastisk, og det synes jeg ministeren skulle anerkende, men han nævner ikke et ord om det og kommer med en hel masse udenomssnak.
Grunden til, at jeg rejste det her spørgsmål, er en sag, som både sundhedsministeren og jeg selv har været nede at kigge på i Sommersted.
Der gælder det særlige forhold i Sønderjylland, at man har et frivilligt beredskab, og der har man udrustet en ambulance med hjertestarter og en lang række andre forskellige ting, men regionen siger, at det vil den ikke have noget med at gøre.
I de drøftelser, som vi har haft i den sag, har vi nok begge syntes, at det var underligt, at man ikke hjemtog et tilbud fra nogen, der var i stand til at levere en ydelse i perioder, hvor alle ambulancer kunne være sendt ud i alle fire verdenshjørner.
Men det har man altså sagt nej til, og jeg skal love ministeren, at det sidste ord ikke er sagt i den her sag.
Der er hundredvis af mennesker, der har ringet til mig i min egenskab af præsident for Beredskabsforbundet og sagt: Vi er mange frivillige, der har taget kurser.
Ring til os, brug os i Skagen, i Løkken og alle mulige andre steder i udkantsområderne, vi vil gerne være med.
Men jeg synes først og fremmest, at det er en offentlig forpligtelse.
Hvis ikke det står mål med det, der skal til, så lad os da se på noget andet, og det var i den forbindelse – fordi jeg ved, at ministeren udmærket kender sagen fra Sommersted – at jeg formulerede mit spørgsmål.
Synes ministeren, at det er forsvarligt og acceptabelt, at ambulanceberedskabet i Skagen er skåret ned i aften- og nattetimerne, således at en borger med hjertestop skulle vente i mindst 25 minutter på, at en ambulance nåede frem, og den lange ventetid endte med at koste borgeren livet, fordi hjælpen befandt sig mere end 40 km væk?
Bertel Haarder (V), 2011-04-27:
Jeg forstår godt, at hr. Bjarne Laustsen oplæste spørgsmålet meget hurtigt, for set i lyset
af den diskussion, vi lige har haft, var det jo ikke noget særlig velanbragt spørgsmål.
Men jeg svarer igen høfligt og ordentligt, og selvfølgelig har man lov at spørge om hvad som helst i Folketinget, og selvfølgelig skal ministre svare på hvad som helst i Folketinget.
Men de må svare, hvad de vil, og det er den ret, jeg benytter mig af. Som jeg lige sagde, er det de enkelte regioner, der er ansvarlige for at planlægge og etablere det præhospitale beredskab.
Den præhospitale indsats bygger på, at der skal gives livreddende indsats på stedet.
Den livreddende indsats og behandling flyttes ud til patienten og påbegyndes, inden man når sygehuset.
Denne livreddende indsats kan f.eks. ydes ved lægebil eller ved akutbil bemandet med ambulancebehandler med særlig kompetence, en såkaldt paramediciner, eller bemandet med sygeplejerske.
Den livreddende indsats kan ligeledes ydes af ambulanceberedskabet på stedet samt i forbindelse med transport til sygehuset.
Desværre vil der altid ved de nævnte ordninger være en risiko for, at ressourcerne kan være optaget af andre akutte opgaver, sådan som det jo netop var tilfældet den ulykkelig dag, den 5. april, hvor tragedien skete i Skagen.
Jeg forstår, at regionen har taget sagen op og vil drøfte med leverandøren, hvordan en lignende situation, så vidt det overhovedet er muligt, kan undgås i fremtiden.
Og igen vil jeg rose regionen for, at den helt klart har taget ansvar i denne sag.
Sådan skal det være.
Jeg har besøgt den privat foranstaltede ambulance i Sommersted.
Den er aldrende, men den er effektiv, og jeg beundrer det initiativ, som har ført til, at den kom op at køre, og at den fortsat kører.
Jeg var også imponeret over det, jeg så på Mors i Øster Assels, hvor jeg så det akutskab, de har.
Det er et akutskab, som et antal borgere i omegnen har nøgle til, og som de kan åbne med nøglen, når de bliver alarmeret fra centralen i Aalborg, eller hvor det nu er fra.
Det har skabt øget tryghed for borgerne, at de på den måde kan få hurtig hjælp og f.eks. få en hjertestarter sat i gang.
Jeg har den største respekt for dem, der yder en frivillig indsats, og den største respekt for Beredskabsforbundet.
Det eneste, der er imellem mig og spørgeren, er, om spørgsmålet, som det er formuleret, hører til her i Folketinget.