Eyvind Vesselbo (V), 2013-04-30:
I forhold til det punkt, der bliver rejst om finansiering og placering af satspuljen, mener jeg, det er vigtigt at få drøftet indholdet af satspuljen, altså den måde, satspuljen fungerer på på nuværende tidspunkt, og den måde, satspuljen udmøntes på.
Derfor vil jeg bede finansministeren om at lytte meget nøje efter, hvad der bliver sagt i den her debat, for finansministeren har jo ikke så lang parlamentarisk erfaring og har derfor ikke rigtig været nede i detaljerne i værktøjskassen i forbindelse med arbejdet om satspuljen.
Derfor mener jeg, det er vigtigt, at finansministeren hører de ord, som kommer nu, for finansministeren sagde: Det fungerer jo tilfredsstillende, så derfor kører vi bare videre.
Når man kan sige sådan noget, hænger det jo meget godt sammen med den profil, finansministeren har, nemlig en ikke særlig fokuseret opfattelse af, at man skal gøre noget for de udsatte grupper.
Den empati, som der skulle være for de udsatte grupper, har finansministeren åbenbart ikke, så derfor: Lyt godt efter.
For det, der sker, lige efter vi har været ovre til sættemøde og fordelt pengene i satspuljen til de forskellige områder, er noget, som jeg ikke er helt sikker på, at finansministeren er helt klar over.
Så fastlægger man, hvor meget der skal være af økonomi i dem, og så ved man også på det tidspunkt, hvem man ønsker skal have pengene.
Det er jo ikke særlig smart, når vi skal forhandle om de her ting, at man fra Socialministeriets side har låst sig fast både på økonomi og på, hvem der skal have pengene.
Det betyder – og det er jo det, der er et af de store problemer, og det er vigtigt for finansministeren at vide det – at de penge, som skulle gå til de udsatte grupper, ikke går til de udsatte grupper for størstedelens vedkommende; de går til embedsmænd i ministeriet.
Pengene bliver udbetalt til Socialministeriet og til de andre ministerier, og så er pengene dér, plus at der ud over det er nogle konsulentfirmaer, som får nogle penge til at lave nogle undersøgelser for.
Jeg har selv lavet en undersøgelse på baggrund af nogle spørgsmål til socialministeren om Barnets Reform.
Den viste, at to tredjedele af pengene i Barnets Reform er placeret hos embedsmænd i ministeriet.
Det er 200 mio. kr. ud af 300 mio. kr. Så vil nogle sige: Nå ja, men embedsmændene bruger vel også pengene til at hjælpe de udsatte?
Jamen pengene skulle jo gå til de udsatte, vil jeg sige til finansministeren.
De skulle jo ikke gå til, at embedsmændene sidder og fedter med pengene.
Når jeg siger »fedter med pengene«, er det, fordi det er sådan, at det tager ustyrlig lang tid, før pengene kommer ud.
Jeg har et godt eksempel: I november 2011 bevilgede vi 46 mio. kr. til et projekt, der hedder »Exit Prostitution«, som skulle hjælpe prostituerede ud af prostitution.
Halvandet år efter er der stort set ikke udbetalt en krone til de udsatte grupper, altså til dem, der er omfattet af det her.
Der er udbetalt nogle penge til noget planlægning.
Ministeriet har siddet og arbejdet med det, men de fire kommuner, som skulle arbejde med det her og give pengene videre, er pengene ikke kommet ud til.
Det er ikke særlig smart, og det er ikke særlig godt, at pengene går til bureaukrati og bare venter.
Der laves 4-årige projekter, og når man ikke er kommet i gang halvandet eller to år efter, kan man godt sige, at så er der to år tilbage.
Det vil sige, at de projekter, vi bevilger penge til, ikke får pengene, og dermed lever man ikke op til det, der er vedtaget.
Venstre har ikke sagt nej til at forlænge satspuljeaftalen.
Vi har lavet nogle aftaler, men vi har ikke sagt, hvad der skal ske fremover.
Men jeg kan forstå, at finansministeren er meget skråsikker, og det er man jo, når man ikke har været herinde så længe.
Men det kan være, at man kommer til at revidere sin opfattelse, for man kan jo ikke være så skråsikker på, hvad der sker i 2022, 2023 og 2024, for der kan tingene udmærket have ændret sig.
Jeg forstår, at finansministeren mener, at der stort set ikke kommer penge mere før i 2017, og så ved man ikke, hvad der sker fremover.
Men det er jo meget svært at sige, hvordan udviklingen vil være i årene fremover, så jeg synes ikke man skal være så forbandet skråsikker på det her.
Når jeg nævner, at man fordeler pengene i nogle bestemte puljer, inden vi andre i satspuljekredsen har haft mulighed for at tage stilling til det, så kan jeg også nævne et godt eksempel på, at de netop ikke går til de udsatte grupper.
F.eks. havde vi her til sidst, da vi skulle uddele et beløb, den situation, at en meget stor del af den private pulje gik til Dansk Flygtningehjælp og Røde Kors.
En tredjedel af pengene gik til dem, og det er jo ikke nødvendigvis udsatte grupper.