Hans Kristian Skibby (DF), 2007-05-15:
Jeg tror, at det spørgsmål, som hr. Rune Lund stiller, sådan set meget fint illustrerer forskellen mellem Enhedslisten og Dansk Folkeparti.
Enhedslisten tror stadig væk, at man kan lave en politisk beslutning, som kan gøre store forskelle i Afghanistan.
Sådan er virkelighedens verden desværre bare ikke.
Der er nogle ting, man ikke kan forhandle sig ud af, og der er nogle ting, som ikke står til diskussion.
Det er bl.a. de danske soldaters egen sikkerhed, og det er også hensynet til de ngo’er, som der forhåbentlig på sigt vil blive flere af, og som kan udføre andre civile opgaver i Afghanistan.
Det er altså først og fremmest egen sikkerhed, dernæst ngo’ernes sikkerhed og selvfølgelig også sikkerheden for civilbefolkningen i Afghanistan.
Der nytter det ikke bare at sige: Jamen vi må lave en politisk aftale, og så vil Vorherre bevare os.
Det nytter simpelt hen ikke noget, og det vil ikke gavne nogen som helst sikkerhedsmæssigt i Afghanistan.
Derfor er det nødvendigt, at vi også har en militær intervention, og det er nødvendigt, at vi sikrer, at vi er i stand til at kunne bruge en rimelig grad af våbenmagt, hvis det er nødvendigt.
Det er en nødvendig situation, vi har, og det betyder altså også, at vi er nødt til at sikre os, at hvis der er lokale AlQaeda-folk eller talebansympatisører, som har lyst til at skyde eller dræbe danske soldater eller andre, skal man selvfølgelig også være rede til at kunne forsvare sig.
Man fristes næsten til at sige, at så står vi her igen og har en debat her i Folketinget, som i det her tilfælde drejer sig om Afghanistan og efterfølgende om Irak.
Men det er efter Dansk Folkepartis opfattelse en nødvendig diskussion, vi har i dag, og det er også et nødvendigt beslutningsforslag, som er fremsat af udenrigsministeren, om at forlænge og fremme den danske tilstedeværelse i Afghanistan og Irak.
Med hensyn til punktet, som vi behandler netop nu – det er jo så Afghanistandelen – synes Dansk Folkeparti, at der er grund til at rose den aftale, der er blevet bred enighed om i Folketinget.
Man har været i stand til at få en aftale sammen med både Socialdemokraterne og Det Radikale Venstre, Dansk Folkeparti og regeringen.
Det er jo sådan, at Dansk Folkeparti er tilhænger af, at det mandat, der bliver givet, er et såkaldt robust mandat, at det er et mandat, der sikrer, at de danske soldater, som befinder sig i Afghanistan, har ikke bare retten, men også tilladelsen og pligten og evnen osv. til også at være trænet til at kunne deltage i en væbnet konflikt og konfrontation.
Dansk Folkeparti er også tilhænger af, at vi nu ser et yderligere dansk mandat, i og med at vi jo forhøjer det samlede antal udstationerede i Afghanistan til 640 personer.
Oven i det er det også vigtigt at pointere, at vi med aftalen her jo også sikrer, at den del af de danske ressourcer, som gives til genopbygning, vil blive overflyttet til den sydlige del af Afghanistan, efterhånden som det bliver muligt at gøre det.
Fra Dansk Folkepartis side er vi egentlig temmelig tilfredse med den aftale, der ligger, og vi har også noteret os nogle af de positive udviklingsting og tiltag, der har været.
Det er fra tidligere ordførere bl.a. blevet nævnt, at vi har fået flere frie aviser i Afghanistan, at der også er blevet en forbedret sundhed, og at der er blevet flere nye skoler osv.
En anden ting, man kunne fremhæve, er naturligvis, at Danmark har været med til at uddanne 5.000 personer, som nu er specialister i at kunne fjerne miner fra jorden og dermed få sikkerheden gjort bedre rundtomkring i Afghanistan.
Samlet set anerkender Dansk Folkeparti selvfølgelig også, at det er en utrolig vanskelig proces.
Det er ikke en proces, man kan se en ende på inden for en relativt overskuelig fremtid.
Derfor er det selvfølgelig også vigtigt, at vi har et bredt flertal her i Folketinget, som bakker op om den beslutning, der ligger til godkendelse i Folketinget her til førstebehandlingen.
Med de ord kan jeg på vegne af Dansk Folkeparti meddele, at vi kan støtte forslaget.