runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henrik Dam Kristensen (S), 2009-11-05:
Det var mange ord, man ser en minister i god kampform.
Det skal jeg så ikke komme ind på, for det var den første del af ministerens tale, som jeg synes var interessant, fordi jeg må forstå det sådan – også på den diskussion, der var med hr. Karsten Lauritzen – at den her dagsorden ikke ændrer på det forhold, at det stadig væk er ministeren, hvis ministeren finder behov for, at der sker praksisændring, som man f.eks. har gjort i 2004 og 2007, som går til Folketinget.
Altså ministerens ansvar er med den her dagsorden det samme, som det var, før den blev vedtaget.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2009-11-05:
Jeg kan hundrede og halvtreds procent bekræfte den udlægning, som hr. Henrik Dam Kristensen giver, det er den, jeg forsøgte at gøre rede for.
Det er vi, for at der ikke skal være nogen tvivl, fuldstændig enige om.
Og jeg takker i øvrigt for analysen af min kampform, den er fuldstændig rigtig.
Men der er hverken ændret ved kompetencefordelingen mellem lovgivere og minister eller ved, at pludselige nye situationer ude i verden selvfølgelig kunne gøre, at jeg pludselig kom til Integrationsudvalget og sagde: Prøv lige at høre her!
Men jeg vil jo bare sige det, vi ikke gør, og hvorfor vi overhovedet har debatten i dag: Det er jo for at få slået fast, at alle de kræfter, som med fru Marianne Jelveds ord har forsøgt sig med, at hvis det nu var i pressen, så kunne ministeren jo osv.
Nej – det er præcis det, vi vil understrege – det ikke er pressen, der bestemmer her.
Vi begynder ikke at give nye grupper opholdstilladelse, bare fordi de har unddraget sig myndighedernes beslutninger.
Line Barfod (EL), 2009-11-05:
Jeg synes, det var ret uhyggeligt at høre ministerens indlæg, og jeg håber, at ministeren vil trække det i sig igen.
For det, jeg hørte ministeren sige, var, at kun de mennesker, som forfølges af muslimer, kan få lov til at få ophold i Danmark.
Jeg går ud fra, at det i en retsstat må være sådan, at det er fuldstændig ligegyldigt, hvilken religion de mennesker, der forfølger, har, og fuldstændig ligegyldigt, hvilken religion de, der bliver forfulgt, har.
Det, der er afgørende, er, om de er forfulgt.
Så kan det være, at de er forfulgt på grund af deres religion, men det er sådan set ligegyldigt, hvilken religion de har.
De har krav på ophold, hvis de er forfulgt.
Jeg går også ud fra, at ministeren mener, at i forbindelse med en mand, der er dement, er det afgørende, hvilken sygdom han har, og ikke hvilken religion han har, i forhold til om han skal have ophold eller ej.
Det var ikke helt det, der fremgik af ministerens indlæg.
Jeg ønsker ikke at stemme for det forslag til vedtagelse, som hr. Karsten Lauritzen har fremsat, fordi det siger, at man ikke kan ændre på praksis.
Jeg mener, at det er afgørende at holde fast i, at ministeren har ansvaret for at ændre på praksis, når man mener, at det er nødvendigt, sådan som regeringen har gjort to gange tidligere.
Man har f.eks. tidligere givet humanitært ophold til en person, der har demens.
Det kunne ministeren gøre, det ligger inden for den praksis, det ligger inden for praksisnotatet.
Det, jeg mener er problemet,
er, at ministeren ikke giver opholdstilladelse inden for bare den praksis, der ligger.
Jeg har ikke hørt et ord fra Socialdemokraterne eller SF om, at de ikke mener, at ministeren skal leve op til det praksisnotat, der er i dag, og det vil også undre mig, hvis det er det, Venstres ordfører siger – selv om Venstres ordfører i sin ordførertale godt nok sagde, at han ikke mente, at irakere kunne få humanitært ophold.
Jeg håber, at det var en fejl.
Louise Schack Elholm (V), 2009-11-05:
Dette lovforslag er en del af udmøntningen af energiaftalen og af regeringens strategi for reduktion af energiforbruget i bygninger ...
Dette lovforslag er en del af udmøntningen af energiaftalen og af regeringens strategi for reduktion af energiforbruget i bygninger.
Lovforslaget skal synliggøre energiforbruget i bygninger.
Regeringen har en visionær energi- og klimapolitik, der betyder, at Danmark i 2020 skal have reduceret bruttoenergiforbruget med 4 pct. i forhold til 2006.
Energiforbruget i nye bygninger skal i 2010 reduceres med mindst 25 pct., i 2015 med mindst 25 pct. og i 2020 med mindst 25 pct.
Det er en ambitiøs målsætning.
Samtidig skal udledningen af ikkekvotebelagt CO2 frem til 2020 reduceres med 20 pct. i forhold til 2005.
Det er en ambitiøs målsætning om, at energiforbruget skal reduceres, men det skal samtidig ske på en omkostningseffektiv måde og ikke på bekostning af indeklima og arkitektur.
Boligen er et af de steder, hvor vi bruger meget energi.
Det er derfor naturligt at fokusere på energiforbruget i bygninger.
Dette lovforslag er et af blot mange lovforslag, som skal hjælpe os med at sætte større fokus på energiforbruget i bygninger, og som skal hjælpe os med at nedsætte energiforbruget i bygninger.
Venstre støtter lovforslaget.
Thomas Jensen (S), 2009-11-05:
Det er så helt i orden, men jeg vil bare høre, om ministeren er enig med mig i, at vi skal være meget ambitiøse og sørge for, at kommunerne også har det økonomiske råderum til netop at gennemføre den her energimærkning.
Det har jo været sådan, at der ude i kommunerne ikke har været den store gulerod for at gennemføre energimærkningen, netop fordi der har været anlægsloft, der har begrænset kommunerne sådan, at hvis de kom frem til, at de virkelig skulle til at lave nogle energitiltag for at nedbringe energiforbruget, så havde de rent faktisk ikke pengene til at gøre det, fordi der har været det her anlægsloft.
Derfor er mit spørgsmål: Er ministeren enig med mig i, at nu skal vi gøre alt, hvad vi kan, for at give kommunerne det økonomiske råderum til, at de kan få nedbragt energiforbruget hurtigst muligt, sådan at vi får reduceret CO2-udslippet i de kommende år?
Lene Espersen (KF), 2009-11-05:
Først vil jeg godt anholde hr. Thomas Jensens synspunkt om, at fordi der har været et anlægsloft, har det ikke været muligt at prioritere energirenovering.
Det er det naturligvis.
Jeg synes også, det er vigtigt at få understreget, at der faktisk er kommuner, der har turdet tænke ud af boksen og har gjort de ting, der er nødvendige, i form af ESCO for også at få energirenoveret deres bygningsmasse.
Det har man altså kunnet gøre i et regime, hvor vi også har sagt at der skal være styr på de offentlige finanser.
Her til sidst synes jeg måske også, det er vigtigt at understrege, at regeringen i forbindelse med forhandlingerne med Kommunernes Landsforening faktisk gav kommunerne mulighed for at bruge et betragteligt beløb, over 20 mia. kr., på at lave mere på anlægssiden i det kommende år.
Desværre må man sige, at kommunerne ikke udfylder de rammer.
Så lige nu venter vi på, at kommunerne bruger pengene, og ikke det modsatte.
Anita Knakkergaard (DF), 2009-11-05:
Vil det fortsat være muligt for kommunerne at opkræve de 400 kr. i gebyr?
Lene Espersen (KF), 2009-11-05:
Det bliver jo sådan fremover, at det hele kommer til at ligge i en ny digital selvbetjeningsservice, og derfor er det meningen, at det er den vej, man skal gå ind og hente det.
Derfor har jeg svært ved at se, at man så stadig væk skulle gå en anden, mere besværlig og knudret vej, for kun at få en del af oplysningerne.
Altså, hvis jeg var forbruger, ville jeg vælge at sige, at jeg tager det, der er billigst, og hvor jeg får mest for pengene, frem for at sige, at jeg tager noget, der tager længere tid, er bøvlet, hvor jeg kun får halvdelen af oplysningerne, og hvor det er dyrere.
Anita Knakkergaard (DF), 2009-11-05:
Det vil så sige, at kommunerne ikke fremover – som jeg forstår ministeren – får muligheden for at opkræve det gebyr på de 400 kr.
Men får kommunerne heller ikke muligheden for at give de ejendomsoplysninger?
For jeg kan da se i lovforslaget, at der er mange ting, som en ejendomsmægler er tvunget til at have oplysning om, bl.a. energiforbruget i boligen.
Selv om boligen kører på piller og alverdens andre ting, er man da nødt til at få at vide, hvor meget husstanden bruger sin brændeovn, hvis vi snakker om barmarksværker, for der er da enormt mange, der bruger dem hele tiden, ikke også?
Det er de steder, hvor jeg synes det i hvert tilfælde er højst nødvendigt at få oplysninger, og der kan man være tvunget til at få de oplysninger hos kommunen.
Men må kommunen ikke oplyse det, og må kommunerne ikke tage et beløb for det?
Lene Espersen (KF), 2009-11-05:
Den her lov handler om at give alle aktører – det være sig ejendomsformidlere, virksomheder og borgere – en nemmere og bedre adgang til at få viden om energiforbruget.
Jeg synes bare, at det vigtige budskab at komme med i dag er, at vi faktisk her kommer med noget, der gør det nemmere for alle at få adgang til oplysninger, som rent faktisk kan medføre, at vi kan få reduceret energiforbruget.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2009-11-05:
Lovforslaget har til formål at skabe langt bedre sikkerhed for forbrugerne i en verden, hvor der til stadighed bliver øget samhandel.
Det gælder både nationalt, i EU og globalt.
Derfor må vi hele tiden modernisere lovgivningen, så forbrugernes stilling med hensyn til sikkerheden ved produkterne er i top, og derfor hilser Venstre nærværende lovforslag velkommen.
Det er meget vigtigt, at forbrugerne har en lov, der er så entydig som dette lovforslag, der præcist og konkret varetager forbrugernes forhold.
Ligeså er det vigtigt, at reglerne er så klare og enkle, at virksomhederne også konkret og præcist ved, hvilket ansvar de har, og hvilke pligter de har at leve op til.
Vi ved jo også fra dagligdagen, at det desværre er nødvendigt med kontrol fra myndighedernes side.
Derfor sker der også med lovforslaget en forbedring af kontrolmulighederne, ligesom der med lovforslaget bliver langt bedre muligheder for, at overtrædelser kan straffes effektfuldt.
Med lovforslaget gennemføres også EU's direktiv om produktsikkerhed i almindelighed.
Det betyder bl.a., at vi i Danmark kommer på linje med de retningslinjer, som en række andre europæiske lande har.
Med den store handel, der er over grænserne, er dette et stort plus for forbrugerne, ligesom det giver bedre konkurrencevilkår for virksomhederne.
Der har i første halvdel af i år været arbejdet i Produktsikkerhedsudvalget med, hvad en ny produktsikkerhedslov skal indeholde.
Udvalget konkluderer, at der skal sættes fokus på forbrugerproduktsikkerhed.
Det er lige præcis, hvad der sker med lovforslaget.
Venstre er meget tilfreds med, at det er forbrugersikkerhed, der kommer i fokus.
Det er også meget glædeligt, at der kommer helt ensartede og entydige krav til producenter og distributører.
Det er en fordel for forbrugerne, at der bliver denne mulighed for, at der kan sikres et højt sikkerhedsniveau.
Det er en fordel både for forbrugerne og de erhvervsdrivende, at der skabes disse klare og entydige regler, da det kan bevirke en mere lige og retfærdig samt fri konkurrence mellem de erhvervsdrivende.
Som forbruger har det den fordel, at der hele tiden bliver stræbt efter at skabe det bedste produkt til den billigste pris.
De erhvervsdrivende kommer heller ikke ud for ubillig konkurrence, så det er til alles tilfredshed.
Venstre støtter således forslaget både for forbrugernes og de erhvervsdrivendes skyld.
Colette L. Brix (DF), 2009-11-05:
Lovforslaget om en ny lov om produktsikkerhed er et gennemarbejdet forslag, og det vil vi gerne kvittere for.
Dels sker der en modernisering og en gennemskrivning af den eksisterende produktsikkerhedslov, dels gennemføres der en række EU-krav, som også ajourføres.
Lovforslaget er baseret på et solidt udvalgsarbejde, og Produktsikkerhedsudvalget kom i den forbindelse med deres rapport i maj i år.
Med et sådant forarbejde er lovforslaget også lettere at behandle.
Det er positivt, at loven nu bliver klar, tydelig og mere slank, så den nu i langt højere grad følger den praktiske anvendelse i hverdagen.
Det styrker sikkerheden for forbrugerne og skaber bedre gennemsigtighed, når reglerne skal efterleves og kontrolleres.
Efter at have gennemlæst høringssvarene, er der to aspekter, jeg gerne vil have vendt i udvalgsarbejdet.
Jeg vil dog først sige, at det er meget konstruktivt, at ministeriet og Sikkerhedsstyrelsen har lyttet til nogle af de indvendinger, der er kommet i høringsfasen.
For det første er der brug for vejledning til de virksomheder, som installerer et produkt, de ikke selv har produceret eller står bag.
Disse virksomheder har et produktansvar, hvis der blot ændres en lille smule på de sikkerhedsmæssige egenskaber ved produktet.
Det er f.eks. relevant for installatører i el- og vvs-branchen.
Sættes der en alarm op, eller installeres en vandhane, og bliver der i den forbindelse ændret på produktet på grund af tilpasning eller eventuelt et ønske fra forbrugeren, så står den pågældende installatør pludselig med et produktansvar, selv om de ikke har produceret den pågældende ydelse.
Det er svært at forstå for mange mindre virksomheder.
Her skal der informeres grundigt og udsendes vejledninger, der klart afgrænser, hvornår en virksomhed alligevel har et produktansvar, selv om den ikke har produceret den pågældende ydelse.
Her må ministeren sørge for, at virksomhederne får en hjælpende hånd.
For det andet – og det er mere alvorligt – skrider retssikkerheden igen.
Loven lægger op til, at myndighederne uden retskendelse sikres adgang til private ejendomme samt lokaler og transportmidler, som er under privat rådighed.
Men det gør det jo ikke bedre, at det nu sker igen.
Jeg stiller mig uforstående over for, at ministeren ikke vil lytte til de organisationer, som foreslår, at der i det mindste skal være en begrundet mistanke, inden boligens ukrænkelighed igen forulempes.
Jeg vil derfor foreslå, at der i det mindste skal være en begrundet mistanke, og at dette skal skrives ind i loven.
Lene Espersen (KF), 2009-11-05:
Nu er jeg heller ikke energiminister, men minister for boliger, og derfor vil jeg foreslå, at hr. Thomas Jensen stiller dette spørgsmål under udvalgsbehandlingen, så der kommer et fyldestgørende svar på det.
Niels Sindal (S), 2009-11-05:
Dette lovforslag skal erstatte den gældende lov om produktsikkerhed, og som nævnt skal det også sikre implementering af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv af 3. december 2001.
Det skal således være lettere at efterleve lovens krav og samarbejde med myndighederne om effektive tiltag, hvis der er kommet produkter på markedet, som kan udgøre en risiko for forbrugernes sikkerhed eller sundhed.
Ligeledes – og det er lige så vigtigt – skal det sikres, at der gribes ind over for produkter, der uretmæssigt er påført en CE-mærkning.
Det er en god målsætning for Folketinget og regeringen at sikre, at alle borgere kan have tillid til de varer, de køber.
Lovforslaget har været behandlet i et udvalg nedsat af Erhvervsministeriet.
Man var her enige om, at dette lovforslag i videst muligt omfang bør følge produktsikkerhedsdirektivet, da det skaber de bedste rammer for samarbejdet mellem virksomheder, myndigheder og EU-medlemsstater, og det er til gavn for forbrugerne.
Og som det fremgår af bemærkningerne fra udvalget, var alle stort set enige bortset fra et enkelt medlem af udvalget, Forbrugerrådet.
Man havde nogle bekymringer, og jeg skal nævne to af dem.
Det er Socialdemokratiet ikke enige i.
Vi finder som Forbrugerrådet, at man fortsat skal have sikkerhed også i forhold til tjenesteydelser.
Og i betragtning af at alle de nordiske lande har det med i deres lovgivning, kunne det være en overvejelse værd at drøfte det i udvalgsarbejdet, også set i lyset af, at Nordisk Ministerråd og Nordisk Råd for nylig, i sidste uge, i Stockholm netop understregede, at implementeringen af EF-direktiver faktisk kan få et bedre forløb, hvis man samarbejder de nordiske lande imellem og således gavner forbrugerne.
Den anden ting, jeg vil nævne, er sporbarhed.
Det skal være muligt via mærkning at finde tilbage til producenten.
Det finder Socialdemokratiet også er en god idé.
Thomas Jensen (S), 2009-11-05:
Tak til ministeren og tak for, at Socialdemokraterne ikke får ris for at være ambitiøse på klimaområdet.
Nu er det jo også sådan, at ministeren også nævnte, at den eksisterende bygningsmasse er den, vi virkelig skal fokusere på, for vi ved, at 95 pct. af bygningsmassen i 2020 er den, vi har i dag, og derfor skal vi virkelig fokusere på den.
Vi har jo i Danmark en stor offentlig bygningsmasse, og der har tidligere været en energimærkningsordning – det er der stadig væk – og der vil jeg så høre ministeren om, hvad status er.
Har kommunerne fået energimærket deres bygninger?
Thomas Jensen (S), 2009-11-05:
Jeg hørte, at fru Anita Knakkergaard nævnte noget om brændeovne, nemlig at indberetning af energiforbruget fra 550.000 brændeovne ikke er med i forslaget.
Jeg vil høre, om det er noget, Dansk Folkeparti vil arbejde for her i udvalgsbehandlingen, altså for, at de også skal omfattes af indberetningsordningen.
Anita Knakkergaard (DF), 2009-11-05:
Det er altså det, jeg siger jeg vil have et svar på, for der er jo forslag til, hvordan man kan gøre det bl.a. via træpiller – og der er andre tiltag via skorstensfejeren.
Så jeg håber, at ministeren har et godt råd til, hvordan vi kan gøre det, for jeg synes ikke, at det her giver de rigtige oplysninger – for at sige det rent ud.
Nanna Westerby (SF), 2009-11-05:
Jeg er meget glad for, at det her lovforslag er blevet fremsat.
Vi er positive over for det i SF.
SF har længe haft det her forslag på programmet og rejste det også tidligt i energiforhandlingerne om det energiforlig, som SF også er en del af.
Med lovforslaget bliver energioplysninger nu lagt i Bygnings- og Boligregistret, BBR, så vi lettere kan se, hvilke boliger og boligområder der har behov for en ekstra indsats for energibesparelser.
Det er jo virkelig smart, for det kommer til at gøre det lettere at spare på energien, fordi flere virksomheder nu kan målrette deres tilbud om energisparende aktiviteter direkte til forbrugerne.
Det har de store energiselskaber ellers stort set haft monopol på, for kun de har haft adgang til oplysninger om energiforbrug.
Nu får også byggeselskaber og håndværksmestre og f.eks. rådgivende ingeniører adgang til de her oplysninger.
Jeg tror, der er rigtig mange danskere, som vil blive rigtig glade for det her tilbud og for den her nye ordning, ikke kun for vores samfunds fremtids skyld, for det er jo helt oplagt, at vi skal have reduceret energiforbruget i vores boliger, der i dag står for 40 pct. af det samlede energiforbrug i Danmark, men også for pengepungens skyld, for især i de her tider er der jo for mange familier behov for at reducere boligomkostningerne.
Frank Aaen (EL), 2009-11-05:
Som andre har været inde på, kan det her være et redskab til at nedbringe forbruget af energi i vores samfund og oven i købet på et område, hvor vi bruger virkelig meget energi, nemlig ejendomsområdet.
Derfor er vi sikre på, at det her både kan bruges af den enkelte, der bor i en lejlighed eller et hus, af virksomheder, der har store bygningsmasser, og af samfundet, som kan begynde at analysere energiforbruget mere detaljeret ved hjælp af de her oplysninger.
På alle de niveauer vil det være et fremskridt, og derfor kan vi støtte forslaget.
Jørgen Poulsen (RV), 2009-11-05:
Det Radikale Venstre støtter naturligvis ethvert skridt, som kan nedbringe et unødvendigt energiforbrug, og derfor synes vi også, at det her er et forslag, som vi kan støtte.
Formålet er jo at få en mere grundig oversigt over det reelle forbrug i boliger.
Man kan jo så godt sige, at det har vi allerede i dag gennem Bygningsog Boligregistret, men vi ved jo også, at der er ganske stor forskel på folks adfærd, og der er også forskel mellem det beregnede forbrug og det faktiske forbrug.
Så alt i alt er Det Radikale Venstre glade for det her forslag og kan støtte det.
Knud Kristensen (KF), 2009-11-05:
L 47 er forslag til lov om ændring af lov om bygnings- og boligregistrering.
Med lovforslaget vil vi få indberettet de oplysninger, der er om energiforbruget på den enkelte ejendom, sådan at man kan udtrække et samlet statistisk materiale, der giver et samlet overblik over energiforbruget i den samlede bygningsmasse.
Hvad betyder det så for den enkelte bygningsejer?
Det betyder, at den enkelte kan trække de oplysninger ud, når året er gået, og derefter kan sammenligne forbruget og se, hvordan det har udviklet sig i ejendommen i forhold til året før og året før det osv.
På den måde kan man få justeret sit energiforbrug, og hvis man synes, at energiforbruget er for stort, kan man jo trække på den ekspertise, der skal til, så man kan spørge om, hvordan man så kan sænke energiforbruget i ens ejendom.
Det betyder også, at den enkelte i forbindelse med salg af en ejendom jo kan trække materialet ud, dels til mægleren, dels til pengeinstituttet og kreditforeningen, for hurtigt og let at få de relevante oplysninger, som det påhviler den enkelte ejer at komme med.
Det giver et meget godt og struktureret billede af, hvordan og hvorledes den pågældende køber skal forholde sig i forhold til de oplysninger, som fremkommer.
Der er selvfølgelig mange, der allerede i dag fører regnskab over energiforbruget i deres ejendom.
Det kan man jo sagtens fortsætte med, samtidig med at det registreres i BBR.
Jeg tænker også på, at de, som ikke fører nogen form for regnskab over energiforbruget, jo blot kan henvende sig på kommunekontoret – det kan f.eks. være i en salgssituation – og ganske hurtigt få alle oplysninger.
Det præciseres også, at der skal være ordentlig og tydelig afmærkning af, hvordan ens ejendom er placeret, altså, husnummeret skal tydeligt fremgå af skiltningen.
Der er i dag mange, som måske skulle kigge efter, hvilket husnummer der hører til deres ejendom.
Det er specielt i situationer, hvor der er udrykningskøretøjer og andre forskellige redningskøretøjer undervejs.
Forslaget her er et godt forslag, og det kan jo hele tiden udbygges med de relevante oplysninger, som det påhviler den enkelte ejer at give.
Det Konservative Folkeparti støtter forslaget.
Lars Christian Lilleholt (V), 2009-11-06:
Der er en lang række nye opgaver, som det her center skal løse, fordi energispareindsatsen har ændret sig.
Fra at vi alene har haft fokus på elbesparelser, skal vi fremadrettet have en bred vifte af energibesparelser.
Per Clausen (EL), 2009-11-06:
Sådan går vi jo lidt i ring.
Nu siger hr. Lars Christian Lilleholt som begrundelse for at finde på et nyt navn, at man er nødt til at ændre måden at organisere arbejdet på, fordi der kommer flere opgaver til.
Men er det så alligevel ikke lidt svært at opfatte det helt alvorligt, når hr. Lars Christian Lilleholt siger, at det her forslag er et udtryk for, at man prioriterer det her arbejde meget, meget højt, når man siger, at flere opgaver kan løses med de samme ressourcer?
Lars Christian Lilleholt (V), 2009-11-06:
Det betyder, at vi er nødt til at overveje at gennemføre en forandret indsats og organisering af det fremadrettede arbejde på det her område.
Det er ganske, ganske sund fornuft, at vi nu organiserer det her på en ny måde.
Med hensyn til antallet af midler og kroner og øre, der anvendes på området, bliver der jo en ganske massiv indsats ude i fjernvarmeselskaberne og energiselskaberne, og det er der jo netop i de her dage, hvor Energistyrelsen forhandler en aftale om deres samlede indsats.
Margrethe Vestager (RV), 2009-11-06:
Det er, som om det ikke helt hænger sammen.
For på den ene side bliver opgaverne meget, meget større, og på den anden side vil man gerne begynde helt forfra og i øvrigt med de samme midler, som dengang opgaven var meget, meget mindre.
Det mest praktiske og jordnære at gøre forekommer at være at tage noget, der er velfungerende, og bruge det som udgangspunkt for at gøre mere og så i øvrigt have en åbenhed, med hensyn til om de midler, der er til rådighed, også er tilstrækkelige, når opgaven så bliver større.
Jeg synes, det må være svært for ordføreren – og den situation kan man jo komme i – at skulle forsvare et forslag, som på den måde virker, som om nogle har fået en fiks idé, i stedet for at nogle har holdt sig til den sunde fornuft.