Morten Østergaard (RV), 2011-06-01:
Normalt er det jo beslutningsforslag, der i ny og næ bliver genfremsat, men det her lovforslag har faktisk været vedtaget flere gange tidligere.
Det er nemlig ikke første gang, at revisionen af barseludligningsordningen fra 2006 bliver udsat.
Det er vi blevet lovet ved tidligere lejligheder, og så har vi ikke hørt et ord fra regeringen i sagen, før vi igen nærmede os det tidspunkt, hvor lovrevisionen var nødt til at blive udskudt via et lovforslag.
Derfor gjorde vi det meget klart ved førstebehandlingen af det her lovforslag, at i år var det en ufravigelig betingelse for, at vi som forligspartier ville stemme for udskydelsen af lovrevisionen endnu en gang, at der forelå en eller anden form for forpligtende aftale om en barselordning for selvstændige.
Det er så afgørende for de fælles ambitioner om at gøre Danmark til et af verdens bedste iværksætterlande, at der bliver en barseludligningsordning for selvstændige.
Det er særlig vigtigt for unge kvindelige iværksættere.
Derfor har det været af afgørende betydning for os at få sendt det klare signal til regeringen, at nu går den ikke længere.
5 år efter at løftet er afgivet, kan man ikke blive ved at udskyde det, fordi det efterlader et indtryk af, at det ikke er, fordi man ikke kan, men det er, fordi man ikke vil lave en barselordning for selvstændige.
Derfor var vi meget klare i mælet under førstebehandlingen.
Siden er der ikke sket meget i sagen.
Vi har holdt nogle enkelte møder med ministeren, hvor vi har gjort det klart, at vi sådan set var villige til, for ikke at skulle sjuske tingene igennem, blot at aftale en forpligtende tidsplan for, hvordan vi nåede frem til et resultat med en klar deadline for, hvornår det resultat skulle foreligge – et i virkeligheden meget beskedent og pragmatisk synspunkt, i betragtning af at det løfte, vi i fællesskab har afgivet, er 5 år gammelt.
Men end ikke det har ministeren kunnet imødekomme på regeringens vegne.
Tværtimod fremgår det af det svar, vi har fået her imellem anden og tredje behandling, at ministeren end ikke finder det hensigtsmæssigt i et betænkningsbidrag at fastlægge den videre proces, herunder en deadline for, hvornår forhandlingerne skal tilendebringes.
Det står jo i skærende kontrast til en regering, der med vold og magt vil have ting presset igennem her inden sommerferien, som mageligt kunne udsættes, at man på det her område end ikke i et betænkningsbidrag er villig til at angive, hvornår man agter at leve op til et løfte, der nu har 5 år på bagen.
Derfor er vi i oppositionen enige om, som vi varslede det ved førstebehandlingen, at vi ikke kan støtte en udskydelse af lovrevisionen, og derfor vil vi undlade at stemme.
Det er samtidig vores intention at leve op til det løfte, der blev afgivet i 2006, ved først givne lejlighed.
Det er med største beklagelse, at vi konstaterer, at selv om vi ved alle behandlingerne i Folketinget og alle de drøftelser, vi har haft, kan høre pæne ord om, hvor vigtigt det er at finde en løsning på det her spørgsmål, så er der ingen vilje i regeringen.
Tværtimod er det under behandlingen og drøftelserne kommet frem, at regeringen i mange år har haft konkrete modeller liggende på bordet, som helt og klart anviser, hvilken løsning man kunne lave – en ganske lidt byrdefuld løsning – men man har altså ikke ønsket at arbejde videre eller finde alternative modeller, og derfor har man helt berettiget modtaget en krasbørstig kritik, bl.a. fra Håndværksrådet, som er helt klar over, at hvis vi skal have flere især kvindelige iværksættere, kræver det en barseludligningsordning.
Jeg må sige, at jeg undrer mig over, at der ikke hos ligestillingsordførerne i Venstre og Konservative, som ved enhver lejlighed, når der er debatter om det her spørgsmål, udtrykker deres klare opbakning til synspunktet, er oprør over en regering, der på trods af et massivt embedsapparat, og på trods af at man i år har haft modeller lignende på hylden, ikke er i stand til at præsentere en løsning, som regeringen kan leve med.
Derfor er vi nødt til at drage den konklusion, at regeringen ikke agter at leve op til sit løfte fra 2006.
Det gør vi, og derfor stemmer vi ikke for, men stemmer hverken for eller imod ved udskydelsen af lovrevisionen for at sende det klare signal, at ved førstkommende lejlighed vil vi leve op til løftet både til gavn for samfundet som sådan, fordi vi har brug for flere selvstændige, og især til gavn for de selvstændige, som i den grad har brug for en barseludligningsordning, og det gælder selvfølgelig særlig de unge kvindelige iværksættere.