runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karsten Lauritzen (V), 2012-01-17:
Jeg er glad for det sidste.
Det er dejligt – nej, det er ikke dejligt, for det er jo en frygtelig sag, og det er frygteligt, at sådan nogle sager findes.
Men jeg kvitterer da for, at Det Radikale Venstre og Det Radikale Venstres ordfører ser det krænkende i, at der er x antal ofre, som får en oplevelse af, at den forbrydelse, der er blevet begået imod dem, resulterer i en straf for forbryderne, og at der er x antal ofre, som på grund af en forældelsesfrist, der er lavet et godt stykke tilbage i tiden, må finde sig i, at det så resulterer i, at de ikke kan sidde med den samme følelse af, at den person, der har lavet overgreb mod dem, bliver straffet.
Jeg vil også godt kvittere for det, for jeg må så have hørt forkert i forhold til det, hr. Jeppe Mikkelsen sagde indledningsvis.
Jeg forstod det nemlig faktisk sådan, at hr. Jeppe Mikkelsen sagde, at man ikke var villig til at se på det, og at man ville stemme imod forslaget.
Der kom så lidt flere nuancer på, og det vil jeg da gerne kvittere for.
Der tegner sig jo tilsyneladende et bredt flertal i Folketinget, som vil se på, måske ikke at afskaffe forældelsesfristerne, men i hvert fald justere de nuværende 28 år.
Det synes vi i Venstre er dejligt.
Det er en opfølgning på hr. Peter Skaarups spørgsmål, for som hr. Peter Skaarup siger, så var man meget, meget klarere i Socialdemokratiet, da man sad i opposition, og det er jo ikke så lang tid siden.
Altså, den 25. juni siger fru Maja Panduro på vegne af Socialdemokratiet, at man bestemt vil stemme for et forslag om en selvstændig identitetstyveriparagraf, som jo er det forslag, som ligger her.
Det er da mærkeligt, hvad der præcis er sket med Socialdemokratiets holdning, ud over at man selvfølgelig er kommet i regering.
Jeg ved godt, at det på en række andre områder har betydet, at Socialdemokratiet har skiftet holdning, men jeg har svært ved at se argumentet lige her.
Så jeg vil da godt bede justitsministeren om at redegøre for, hvorfor man mente noget, da man sad i opposition, og var så fast i udmeldingen, når justitsministeren nu så fast kan afvise, at man overhovedet vil være med til at tale om sådan en selvstændig paragraf.
Morten Bødskov (S), 2012-01-17:
Det er bestemt ikke noget udtryk for, at regeringen ikke vil noget.
Tværtimod har jeg her skitseret den palet af initiativer, som bliver sat i værk, og jeg synes da, at forslagsstillerne skulle tage at anerkende, at der er et væld af initiativer i gang.
Der er et politi, som arbejder seriøst med de her sager.
Der er styrelser, hvor man kan hente vejledning og inspiration, hvis man er kommet i problemer.
Der er opfordringer til, at myndigheder skal være påpasselige med personfølsomme oplysninger.
Der er et samarbejde, som jeg sluttede af med at redegøre for, som kigger på cpr-lovgivningen og den del af det.
Så jeg har svært at forstå, hvad bekymringerne går ud på, ud over at det måske mere er sådan en professionel bekymring.
Det er helt fair, men jeg synes dog alligevel, at man må sige, at der her er tale om en hel palet af initiativer, som viser sig at være de rigtige, og som viser, at der bliver sat ind over for det her modbydelige fænomen over en bred kam og ikke bare med en særlig bestemmelse, som jo viser sig, hvilket jeg har redegjort for, allerede at være dækket af straffeloven.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2012-01-17:
Det er jo sådan et lovforslag, som det er svært at finde ud af hvordan man skal gribe an, når man er parti nummer syv i talerrækken.
Det vil jeg selvfølgelig arbejde på at gøre noget ved – altså det med nummeret i rækken.
Det er sådan, at forslaget allerede er gennemgået i detaljer af indtil flere kollegaer fra Folketinget, og det er jo sådan set fint.
Så er der nogle, der har prøvet at gribe det lidt humoristisk an og snakket om, at det er alt godt fra venstrehavet, at SF vil rydde op, og at De Radikale spiser rugbrød, eller hvad det var.
Det eneste, der er at glæde sig over ved det her forslag, er, at vi for en gangs skyld er i en bedre situation, end da der var en borgerlig regering, for jeg er sikker på, at hvis det her lovforslag var fremsat af en borgerlig regering, havde flere af de tidligere ordførere været oppe at klage over, at man havde samlet alle de her forskellige ting i ét lovforslag, for det plejede de at gøre, da de var ordførere i opposition.
Liberal Alliance støtter forslaget, som det måske fremgår.
Der er en række småændringer, som det er svært at være imod, og derfor siger vi ja.
Anne Baastrup (SF), 2012-01-17:
Ligesom de foregående ordførere er det lidt svært for mig at holde den store, brændende tale for det her lovforslag, men når man er ny justitsminister, har man jo også den opgave at sørge for, at der bliver ryddet op i skufferne.
Det her er et tydeligt eksempel på, at der har været sådan nogle småting, man ikke lige har nået undervejs i de sidste 10 år, og så bliver der lige ryddet op nu.
Så vi støtter.
Vi skal have oprydning.
Jeppe Mikkelsen (RV), 2012-01-17:
Tak, formand.
L 58 er det svært at give et navn i folkemunde.
Jeg vil godt sige tak til hr. Kim Andersen for det gode forslag med alt godt fra havet – det ville jeg ønske jeg selv havde fundet på – for det er sådan et lovforslag, som indeholder utrolig mange forskellige tiltag, tiltag, som hver især ofte vil være for små til at have deres eget lovforslag.
Man kan dog sige, at det meste hører under retsplejeloven, og jeg vil igen sige tak til hr. Kim Andersen, men også til hr. Ole Hækkerup og fru Pia Adelsteen for at have redegjort for, hvilke tiltag det bl.a. er, lovforslaget indebærer.
Vi behandler dem i dag under et, og jeg synes da også, de forskellige tiltag er rimelig ukontroversielle.
Af de mere markante forslag, synes jeg især, det er meget pragmatisk, at en sag ikke skal gå om, fordi en dommer falder for aldersgrænsen.
Jeg tror kun, der har været et enkelt tilfælde, men ikke desto mindre var dette tilfælde tåbeligt.
Sådan et forslag her er ikke et af dem, man brænder for at stille sig på talerstolen og tale om.
Det er langt hen ad vejen rugbrødsarbejde, men det skal gøres, og det er vi i Radikale Venstre glade for at være med til.
Derfor kan vi støtte lovforslaget.
Pia Adelsteen (DF), 2012-01-17:
Som det tidligere er blevet nævnt, indeholder det alt godt fra havet.
Jeg vil også godt sige, at Dansk Folkeparti overordnet er positivt stemt over for forslaget, men jeg har nogle spørgsmål til forslaget.
Det første kan være lidt drillende, og det er i forbindelse med en yderligere dommerstilling ved Tinglysningsretten, som jeg for så vidt ikke ser som noget problem, men når der så står i bemærkningerne, at finansieringen holdes inden for domstolens nuværende ramme, vil jeg sige, at jeg i forhold til sådan en formulering plejer at spørge – i hvert fald i mit byråd – om det så er, fordi man normalt er overfinansieret, siden der er råd til sådan noget.
Men det spørgsmål skal opfattes drillende.
Så er der en anden ting, som jeg godt vil nævne, og det er i forbindelse med den ændring af retsplejeloven om angivelse af postadresse i Danmark ved stævning, ankestævning, svarskrifter osv.
Det ændres til, at det skal være i EU.
Her er mit spørgsmål såre simpelt: Hvorfor kun i EU?
Når jeg siger det sådan, er det jo, fordi det kan være sager, hvor man ikke nødvendigvis bor i et andet EU-land, men måske bor i Norge – her har vi måske en speciel aftale; det er jeg helt sikker på at justitsministeren kan svare på – eller USA for den sags skyld.
Derfor undrer det mig lidt, at man holder sig til EU.
Så er der en tredje ting, som jeg godt kunne tænke mig at nævne, og det er i forbindelse med ændringen af Erstatningsnævnet.
Det er såmænd ikke så meget ændringen af Erstatningsnævnet, men jeg kunne godt tænke mig, at man måske kiggede lidt på erstatningsbeløbene.
For grunden til, at man ændrer Erstatningsnævnets sammensætning, fra at formanden er en almindelig dommer, til, at det skal være en landsdommer, er jo, at der kan træffes ret principielle afgørelser i Erstatningsnævnet.
Det er helt forståeligt.
Men når vi taler om erstatningsbeløb til ofre, kan beløbet jo godt nogle gange undre.
Vi hører om et vist erstatningsbeløb til nogle piger fra Tønder, hvorimod beløbet, hvis der er en, der løber ind på fodboldbanen, og fodboldkampen derfor bliver aflyst, er væsentlig anderledes.
Det synes jeg at vi skal overveje at få lavet en ændring til.
Hvis politiet har givet aktindsigt i en sag, burde de jo så have opkrævet 175 kr. for det.
Nu bliver loven så lavet om, så det, de gør, bliver helt legalt, men det virker bare lidt bagvendt på mig.
Men da jeg læste forslaget og i øvrigt ikke vidste særlig meget om Den Uafhængige Politiklagemyndighed, syntes jeg, at der var en meget beskeden beskrivelse af, hvem der skal sidde i den osv.
Jeg har i hvert fald fundet ud af, at processen sådan set er gået i gang, men jeg håber, at justitsministeren kan uddybe lidt, hvor lang processen med Den Uafhængige Politiklagemyndighed er kommet – også fordi det er min opfattelse, at der allerede er sendt nogle ting, som de skal afklare.
Og det nytter jo ikke noget, at de starter ud med at have en stor sagspukkel.
Dansk Folkeparti kan støtte forslaget.
Ole Hækkerup (S), 2012-01-17:
Tak, formand.
Som allerede nævnt indeholder det her forslag jo en række ændringer af navnlig retsplejeloven.
Den forrige ordfører har allerede nævnt noget om justeringerne i reglerne om småsagsprocesser, krav om postadresse i Danmark for afgivelse af stævninger, varetægtsfængsling i tilståelsessager, stedfortræderrolle for vicepolitidirektør osv. Skal jeg fremhæve en ting, som jeg er glad for blandt de ændringer, der finder sted i retsplejeloven, er det det her med, at der indsættes en udtrykkelig bestemmelse om, at sigtede ikke har adgang til at overvære et retsmøde, hvor afhøring af et barn optages på video.
Det kan godt påvirke et barn voldsomt og i øvrigt forhindre, at opklaringen bliver så god som muligt.
Derfor er det godt med en helt udtrykkelig bestemmelse på det her punkt.
Så skal man i øvrigt i den forbindelse bemærke, at forsvareren selvfølgelig skal være til stede.
På den baggrund skal jeg anbefale forslaget til vedtagelse.
Morten Bødskov (S), 2012-01-17:
Regeringen fremsætter det her lovforslag for som sagt at bringe vores straffelov i overensstemmelse med EU-direktivet om menneskehandel.
Det gør vi, fordi vi mener, at det er den rigtige vej at gå, og derfor fremsætter vi lovforslaget, således at vores egen straffelovgivning kan bringes i harmoni med det.
Hvorfor er det derudover vigtigt?
Det er, fordi indsatsen mod menneskehandel skal styrkes, og der er det her et element deri.
Hvad man så ellers måtte anklage regeringen for at have af motiver, er man jo velkommen til at spørge til, og det svarer jeg også gerne på, men det er jo ikke nogen hemmelighed, uden at det skal udvikle sig til en større EU-diskussion, at det jo fremgår af regeringsgrundlaget, at regeringen ønsker, at vi skal af med retsforbeholdet.
Hvorfor?
Det er jo klart, fordi ikke mindst under det formandsskab, jeg selv har på det såkaldte retlige indre anliggendeområde i EU, at vi nu under et formandskab kan se, at der er gentagne tilfælde, hvor det, ikke mindst når det handler om efterforskningen af kriminalitet, vil være til gavn for Danmark, hvis vi kommer af med vores retsforbehold.
Som det også fremgår af lovforslaget, er det jo hensigten at bringe dansk straffelovgivning i overensstemmelse med EU-direktivet om menneskehandel.
Det er regeringens opfattelse, at det ikke bare er sund fornuft, det er også rigtigt politisk, og det vil jo også være en god ramme for håndtering af som sagt alvorligere sager og sager af mere omfangsrig karakter på menneskehandelsområdet.
Så det er selvfølgelig det, der er afsættet for lovforslaget.
Når det så handler om den generelle indsats i forhold til menneskehandel, kan man som sagt læse ud af regeringsgrundlaget, at bl.a. når det handler om ofrene for menneskehandel og beskyttelsen af dem, er det noget, som regeringen sidder og kigger på, og der ser jeg da frem til, at Dansk Folkeparti vil være med til at se på, hvad det så er, der kommer ud af det arbejde.
Dennis Flydtkjær (DF), 2012-01-17:
Jeg tror ikke, der er nogen i det her Folketing, der kan være uenig i, at vi skal sætte hårdt ind imod menneskehandel, men kan ministeren ikke bare bekræfte, at det jo ikke er det, som det her lovforslag handler om.
Det her handler om, at man bare skal tækkes EU.
Vi har et retsforbehold, som befolkningen har sagt at vi skal have.
Det vil man ikke følge.
Nu prøver man på at tilpasse sig EU indtil hver en lille kant, der er, så når vi senere skal have en folkeafstemning, er det jo ret nemt at sige, at der ikke skal så mange ændringer til, hvis vi nu vælger at sige ja, fordi vi sådan set har tilpasset det hele i forvejen.
Angående den her udmålspraksis, hvor man siger, at nu skal maksimumstraffen hæves fra 8 til 10 år, men man anbefaler i øvrigt domstolene ikke at følge forhøjelsen, så man giver højere straffe, vil jeg spørge: Hvordan er man kommet frem lige til de 10 år og hvorfor ikke 12 år?
Altså, hvis vi alle sammen er enige om, at vi skal sætte hårdt ind imod det her, hvorfor er det så lige præcis den grænse, som EU har sat, hvis det ikke alene er for at tækkes EU, så det er nemmere senere hen at komme af med retsforbeholdet?
Morten Bødskov (S), 2012-01-17:
Jeg skal ikke kunne sige, hvordan spørgeren læser bemærkningerne.
Men det, jeg har sagt her, er som sagt, at den her forhøjelse af strafferammen betyder, at domstolene får mulighed for – populært sagt – at håndtere sager af meget alvorlig karakter, får et større råderum at dømme i, og det synes jeg er helt fint, for det giver mulighed for på det her område at tage hensyn til sager, som ikke alene er meget alvorlige, men også kan være meget omfangsrige.
Det kan jo ikke helt afvises, at man på baggrund af de eksempler og bekymringer, der har været fremme her i sagen i salen i dag, vil støde på en sådan sag på et tidspunkt, og derfor er det godt, at der er det tilstrækkelige råderum i den samlede strafferamme, som den ligger nu.
Pia Adelsteen (DF), 2012-01-17:
Når man sådan hører, at der maks. er givet omkring 3½ års fængsel i sager om menneskehandel, så må man sige, at der har været rum for yderligere straf med den nuværende strafferamme på 8 år.
Når den så bliver hævet til 10 år, gør man selvfølgelig rummet større – det giver sig selv – men er det, når de hidtidige straffe har været på »kun« 3½ år, så et tegn på, at der så skal indføres minimumsstraffe for menneskehandel i stedet for?
For det er der noget, der kunne tyde på.
Men stadig væk giver det ikke på nogen måde mening, at man siger, at nu udvider man fra 8 til 10 år, men at man egentlig synes, at 8 år er o.k.
For det er sådan, jeg læser det, der står i bemærkningerne.
Morten Bødskov (S), 2012-01-17:
Det er bestemt ikke bare for at tækkes EU.
I mange sammenhænge er det sådan set udmærket, at vi er en aktiv del af det europæiske samarbejde.
Men sådan som det jo er her, er det et EU-direktiv, som vi hermed bringer os på linje med.
Det er også rigtigt, som det har været fremme, at nogle af de sager, der har været indtil nu, har ligget i størrelsesordenen op til som sagt 3½ års fængsel.
Det, der så gives mulighed for her, er jo, at man får en strafferamme, som er højere, som altså hæves fra 8 til 10 år, og så bliver der også med den hævelse mulighed for, at man så at sige får rum til at finde en placering inden for strafferammen til de helt alvorlige sager om menneskehandel.
Pia Adelsteen (DF), 2012-01-17:
Jeg vil godt spørge lidt mere ind til det her med strafferammen på 10 år, for for mig lyder det, som om ministeren egentlig gør det for at tækkes EU.
For at Danmark skal være EU's duksedreng, skriver vi på papiret, at den er 10 år, men fortæller i øvrigt, at vi godt kan nøjes med 8 år.
Er det sådan, man skal forstå det?
For det giver jo simpelt hen ikke mening.
Dennis Flydtkjær (DF), 2012-01-17:
Der er bare en ting, jeg ikke helt forstår i det her.
Hvorfor er det lige præcis, at det skal være præcis det samme, som EU har foreslået?
Hvorfor kan man ikke sige 10,1 år eller 11 år eller 12 år eller 13 år?
Hvis det ikke alene er for at tækkes EU, for at det senere skal være nemmere med retsforbeholdet, eller for at man nu viser, at man ikke vil respektere danskernes nej til EU, hvor vi tidligere fik indført de her forbehold, så man senere kunne komme med,
hvad er det så?
Kan ministeren ikke bare bekræfte, at det her alene bare er, fordi man senere skal gøre det nemmere at komme af med retsforbeholdet?
Hvad ligger der ellers til grund for, at man ikke bare siger 11 år?
Nu følger man EU og siger en forhøjelse fra 8 til 10 år, alene af den grund at det så følger lovgivningen, men domstolene anbefales i øvrigt ikke at give højere straffe.
Det eneste, der står tilbage, er jo bare det her, at det alene er, for at nu skal vi følge EU-lovgivningen.
Morten Bødskov (S), 2012-01-17:
Det er rigtigt, og jeg vil gerne uddybe det i et svar til Folketingets Retsudvalg.
Hvis spørgeren vil stille spørgsmålet på skrift, kommer der selvfølgelig et svar på det også.
Morten Bødskov (S), 2012-01-17:
Tak for det, formand.
Derfor vil jeg bare som sagt sige tak for den positive modtagelse, der har været af forslaget som sådan.
Og de enkelte spørgsmål, der er til ændringerne, synes jeg at vi kan tage med videre til Folketingets Retsudvalg.
Vi stiller selvfølgelig gerne op til at besvare spørgsmål i Folketingets Retsudvalg.
Der var et par ting, som jeg allerede nu her gerne vil give bare en kommentar med på vejen.
Hr. Kim Andersen, Venstres ordfører, spørger til pensionsalderen for bl.a. dommere.
Der er et udvalg, der arbejder med det nu, og jeg synes, at vi skal afvente det arbejde, men også det er noget, vi kan svare nærmere på i Retsudvalget.
En ekstra dommer til Tinglysningsretten, spørger Dansk Folkepartis ordfører om, og der er ikke andet at sige til det, end at for det første går arbejdet ved Tinglysningsretten jo rigtig godt, og det skal vi glæde os over alle sammen, og at det her for det andet anses for at være uden nogen som helst former for problemer.
Hvad angår Erstatningsnævnet og erstatningsbeløbene, har regeringen jo tilkendegivet, at det ser vi på, så også her vil jeg foreslå, at vi afventer, indtil det ligger der.
Dernæst rejser både fru Pernille Skipper og hr. Tom Behnke spørgsmålet om videoafhøringer.
Der er jo ingen tvivl om, når man læser lovforslaget her, at det sker af hensyn til barnet, til barnets tarv; det er derfor, at vi foretager den ændring, som vi gør.
Det er vigtigt – også i forlængelse af noget af det, hr. Tom Behnke sagde – for mig endnu en gang at understrege, at det er det, der er afsættet for det.
Eventuelle afvejninger og andet er noget, vi måske kunne forfølge i udvalgsarbejdet.
Det stiller vi i hvert fald gerne op til, selvfølgelig.
Så er hr. Tom Behnke inde på et mere principielt spørgsmål om bl.a. mediernes handlinger.
Ja, det er jo spørgsmålet, om det ligger lige inden for rammerne af det her.
Jeg forstår det sådan, at der i andre sager om mediernes handlinger pågår diskussioner på tværs af Retsudvalget og Kulturudvalget om medieansvarsloven, og det er bare en opfordring, at man måske også kunne tage den her debat dér.
Men vi bidrager selvfølgelig også gerne til det arbejde.
Karsten Lauritzen (V), 2012-01-17:
Min pointe er blot, og det kan vi jo kigge nærmere på i udvalgsbehandlingen, at det i den nugældende lovgivning er, hvis man har et anerkendelsesværdigt formål.
Det vil i min optik og i den politiske ånd, som loven i 2008 blev vedtaget i, sige, at det sådan set er legitimt at tage en sløv køkkenkniv til skærsliberen for at få den slebet.
Så er det selvfølgelig rigtigt, at hvis der er faldet nogle domme, hvor der er en, der har fået en bødestraf eller 7 dages fængsel for at tage en sløv kniv til skærsliberen, og at det ikke er vurderet, at det er et anerkendelsesværdigt formål, kan vi selvfølgelig diskutere det.
Men jeg stiller mig tvivlende over for, at de tilfælde kan findes, og hvis de findes, vil det være meget, meget få.
Vi synes i Venstre, at der et principielt problem i, at der ligger et lovforslag, som mere har symbolsk karakter, end det egentlig nævneværdigt ændrer på retstilstanden eller på retspraksis.
Ole Hækkerup (S), 2012-01-17:
Jeg er jo enig med hr. Karsten Lauritzen i, at bemærkningerne er mere eksplicitte, med hensyn til hvordan man skal forstå retstilstanden.
Det synes jeg sådan set er et væsentligt argument i den her forbindelse.
Det er da godt at få så klar lovgivning som muligt.
Derfor havde jeg jo håbet på, at hr. Karsten Lauritzen kunne have nået til den samme konklusion som mig.
Hvis man ikke synes, at der grundlæggende forrykkes nævneværdigt ved retstilstanden, men at det bliver mere eksplicit, hvordan loven skal forstås, må det vel alt andet lige betragtes som et fremskridt.
Karsten Lauritzen (V), 2012-01-17:
Vi kan ikke stemme for det, for hvis vi gjorde, ville vi jo sende et signal om, at vi syntes, at den her form for symbollovgivning var acceptabel, og det synes vi sådan set ikke den er.
Vi synes ikke, den er ønskværdig.
Det er da rigtigt, som det skrives i bemærkningerne, at man må tage en sløv køkkenkniv til skærsliberen, for at den kan blive slebet.
Jeg ved ikke, hvor mange sager der har været, hvor politiet har taget nogen i at tage en sløv køkkenkniv til skærsliberen, og hvor man så har idømt dem en bøde eller 7 dages fængsel – det kan vi jo få efterset – jeg tvivler på, at der har været nogen, men hvis der har, er det meget, meget få.
Så derfor er det altså mere et lovforslag, som har symbolsk karakter, og som tilsyneladende skal vise den her nye værdipolitik og opgøret med VK's retspolitik, som regeringspartierne og en række ministre har været ude med.
Der må jeg bare sige at det ikke er særlig imponerende, at man så lægger noget frem, som i bedste fald kun flytter nogle kommaer, og som vil få meget, meget begrænset betydning.
Ole Hækkerup (S), 2012-01-17:
Tak, formand.
Jeg skal bare forstå ordføreren rigtigt.
For det første siger ordføreren, at han tvivler på, at det her vil ændre retspraksis nævneværdigt, eller også var formuleringen »ret meget«, men det er jo i den her forbindelse også underordnet.
For det andet er der så det her med, at det bliver noget mere eksplicit i bemærkningerne, hvordan retstilstanden er.
Men hvis det nu ikke ændrer retspraksis nævneværdigt og det alligevel bliver mere eksplicit, hvordan man skal forstå den gældende lovgivning, er det så i virkeligheden ikke et fremskridt?
Og det leder mig hen til det, der er mit spørgsmål, nemlig: Hvorfor kan Venstre så ikke stemme for forslaget, som det ligger her?
Hvis man ikke synes, det ændrer retspraksis nævneværdigt, men man synes, at lovgivningen bliver mere eksplicit, er det så ikke et fremskridt?
Karsten Lauritzen (V), 2012-01-17:
Jeg tror ikke, at man kan forhindre alle knivoverfald – det tror jeg simpelt hen ikke kan lade sig gøre.
Så skulle man forbyde alle knive inklusive køkkenknive.
Jeg tror, at de fleste folk, der kommer til skade, bruger sådan nogle Globalknive, som der sikkert er mange der har; dem er der ganske mange der snitter sig på.
Jeg tror ikke på, at man kan forhindre alle knivoverfald, men min pointe var simpelt hen blot, at vi har en fælles sag her, og at vi med dette lovforslag ikke er kommet en millimeter tættere på at forhindre ulovlige knive i nattelivet, fordi man som sagt ikke ændrer retspraksis i nævneværdigt omfang.
Så jeg vil da gerne tage diskussionen med fru Anne Baastrup og et flertal i Folketinget eller Folketingets partier om, hvordan vi får sikret, at der kommer færre knivoverfald, og at der er færre ulovlige knive.
Det tror jeg desværre ikke er så let, men det kunne da være mere interessant at kaste sig over end sådan nogle symbolske ændringer, som der er lagt op til.
Anne Baastrup (SF), 2012-01-17:
Nu synes jeg vi skal holde os til den her sag.
Jeg vil meget gerne have, at vi har en bedre opposition end den, vi har i dag, og at Hr. Karsten Lauritzen har en mulighed for at stige i sin udviklingskurve – ingen tvivl om det.
Men tilbage til sagen: Hvad er det konkret, Venstres retspolitiske ordfører ønsker at ændre, hvis man skulle lave en knivlovgivning, som rent faktisk forebyggede knivoverfald?
Der, hvor vi ved det sker, er i hjemmet.
Jeg vil godt have et klart svar på mit spørgsmål og ikke noget udenomssnak.