runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bente Dahl (RV), 2010-03-04:
Det er et lidt forslidt ord, men det bliver det ikke ringere af.
Med hensyn til midler til at gøre noget for: Nej, vi skal have en udvikling, som gør, at de, der lever i landdistrikterne, lever en tilværelse, der bærer sig selv, altså at der vil være en god forretning i at have et erhverv i landdistrikterne; og det erhverv kan være landbrug, det kan være økologisk landbrug, eller det kan være alle de småerhverv, vi også ser i landdistrikterne. Jeg er næsten nødt til at spørge hr. René Christensen, selv om han ikke kan svare: Hvem er det nu lige, der har den bedste forretning i øjeblikket på landet?
Frank Aaen (EL), 2010-03-04:
Da vores ordfører på området, hr. Per Clausen, ikke kan være til stede, skal jeg, som det også står i betænkningen, redegøre for Enhedslistens holdning. Vi stemmer imod lovforslaget.
Vi undlader at stemme til de fleste ændringsforslag, men det, der hedder ændringsforslag nr. 18, stemmer vi for for at få en yderligere undersøgelse af problemstillingen.
Så vil jeg sige, at når landbruget er kommet ud i de ganske alvorlige problemer, man er, så skyldes det jo det tilskudsvanvid, der har været gennem tiderne fra EU, som nu bliver forstærket ved, at der kommer et nyt tilskud, som regeringen har foreslået, og som forstærker det ved, at det her åbner for adgang til kapitaltilførsel, dvs. at kapitalen overtager en større del af landbruget, som har jobbet jordpriserne op, hvilket gør, at det stort set er umuligt at få en fornuftig forretning, særlig for nye landmænd er det fuldstændig umuligt at komme ind og overtage landbrug og få en fornuftig forretning.
Det er det, der er grundlaget.
Det er en af de ting, der også bør undersøges via det ændringsforslag, der er stillet, så derfor støtter vi det.
Bente Dahl (RV), 2010-03-04:
Rettidig omhu er at gøre noget på et oplyst grundlag, det er at undersøge, hvad det er for en kompleksitet, der er i de problemer, man står med, undersøge det til bunds og på baggrund af analyser foretage sig noget; rettidig omhu er ikke hovedløst at tage fat på en problemstilling, i det her tilfælde kapitaltilførsel og bopælspligtophævelse, og så bare sige: Nu tager vi fat i den ene ende, og så tænker vi ikke så meget på, hvad der måtte være undervejs af komplekse problemstillinger.
En definition af det, som hr. Tage Leegaard efterlyser, er jeg nødt til at skulle have nogle tal på bordet for at kunne give.
Lige nu og her vil jeg sige, at de fleste landbrug og de fleste af dem, der bor i landdistrikterne – os, kan jeg sige, for jeg bor også selv i et landdistrikt – er at regne for husmænd.
Kristen Touborg (SF), 2010-03-04:
Hr. Jens Kirk beskæftiger sig en del med, at det her område er rigtig godt belyst.
Jeg sidder og undrer mig lidt over, at regeringen jo på en række andre områder, alle mulige forskellige områder, har udmærket sig ved at nedsætte udvalg og kommissioner, fordi man netop vil have tingene belyst ordentligt, før man træffer beslutninger.
Hvorfor så ikke lige på det her område?
Når hr. Jens Kirk siger, at det har været længe undervejs, vil jeg jo bare sige, at det ikke er ret mange måneder siden, at vi har set det.
Det kan godt være, at hr. Jens Kirk har set det før.
Altså, jeg forstår godt, at sådan som Axelborg har afleveret det, kan det jo være godt behandlet der, men det er jo ikke det samme, som at der også er taget samfundshensyn.
Sådan synes jeg at forholdene må være, vil jeg sige til hr. Jens Kirk.
Jens Kirk (V), 2010-03-04:
Havde vi nu fulgte hr. Kristen Touborgs og andres opfordring, er jeg sikker på, at når vi var kommet til vejs ende, ville hr. Touborg ikke have stemt for noget som helst.
Det har været min helt bestemte opfattelse igennem alle de år, jeg har været her.
Hvornår har hr. Kristen Touborg stemt for noget fornuftigt i forbindelse med et landbrugslovforslag?
Her giver vi nogle rammer, som giver nogle muligheder, alene eller i kombination med andre ting.
Jeg tror, at hr. Bjarne Laustsen sagde her i formiddag, at vi skulle behandle landbruget som andre erhvervsgrene.
Det er det, vi sådan set prøver at lægge op til, men så skal vi vel også give landbruget de samme muligheder, og det er det, jeg forstår på hr. Kristen Touborg at man ikke vil.
Man vil helst blive i det forrige årtusinde.
Christian H. Hansen (UFG), 2010-03-04:
Jeg vil sige, at jeg faktisk var glad for ministerens tale, også fordi vi fik præciseret, at nogle af de ting, som vi har efterlyst, nemlig om nicheproduktion, om økologi, om dyrevelfærd og sådan noget, slet ikke er noget, der er i den her lovgivning.
Derfor kunne man sagtens udskyde den her lov et år.
Men det kan så andre ordførere efter mig bekræfte om det skal være på den måde.
Ministeren var også inde på, at der lå nogle muligheder for økologi i det her, og det er jo kun godt, hvis der ligger det.
Det er bare svært sådan lige umiddelbart at få øje på.
Men ministeren sagde også, at man gør en masse for økologi i fremtiden, og det er faktisk en af de ting, der glæder mig rigtig meget, for så kan jeg forstå, at der garanteret snart er en stor vækstpakke på vej til økologiområdet, så der bliver mulighed for at give økologien bedre vilkår i Danmark i fremtiden.
Det kan jo også være med til at styrke landbruget; det kan være med til at give landbruget de nicheproduktioner, som er så tiltrængte.
Jeg kan også forstå, som ministeren bekræftede heroppe lige før, at det er sådan, at det, der egentlig vil ske nu, er, at dyreenhederne bliver samlet i meget få områder.
Vi er jo netop modstandere af, at der skal tonses en masse dyr ind på en fabrik, og det er sådan, det vil gå landbruget i fremtiden.
Ministeren har jo også sagt, at han ikke kan sige noget om, hvordan det ser ud om 10 år.
Det er også en bekræftelse på, at det her er en glidebane.
Henrik Høegh (V), 2010-03-04:
Jeg mener, at det haster med at give muligheder og give rammer, så man kan tilpasse sig ændrede markedsvilkår.
Det er derfor, jeg ikke mener, at vi skal lægge det her i en syltekrukke endnu et år, heller ikke, fordi ingen af de eksperter, vi inviterede til høringen, bad om mere tid.
Det hørte jeg ikke nogen af dem sige.
Med hensyn til økologi har jeg sagt, at økologi er med i begge de to sektorer, jeg har beskrevet her, så at debattere det her lovforslag i forhold til økologi synes jeg måske ikke er helt relevant, for der er chancer, der er muligheder, der er udfordringer, også for økologi, uanset om man er i det ene eller det andet segment.
Med hensyn til at samle dyreenheder, ja, så er det en mulighed, vi giver, fordi det bliver nemmere at leve op til teknologikravene i sådan nogle områder.
Christian H. Hansen (UFG), 2010-03-04:
Jeg anerkender, at man har haft nogle høringer, og at man har været ude at spørge nogle eksperter.
Det er jo også fint nok.
Men det, som jeg tidligere spurgte om, er også: Har man været ude fra ministeriets side, altså ministeren selv sammen med udvalget, at snakke med landmændene, ligesom man gjorde med fiskerne, da man i sin tid lavede en fiskerilov?
Det var der sådan lidt tvivl om, og der var en ordfører fra Venstre oppe at sige, at det havde man, men den samme ordfører indrømmede så godt nok også senere hen, at det kun lige var Venstre, der havde været derude, og måske endda havde gjort det under fire øjne.
Jeg efterlyser jo bare, at man kommer ud og taler med dem, som arbejder ude i erhvervet, dem, som skal drive det danske landbrug i fremtiden.
Det er det, jeg efterlyser, og det er det jeg mener at man sagtens kan bruge det næste år til.
Henrik Høegh (V), 2010-03-04:
Det her lovforslag har været igennem nøjagtig samme høringsrunde som alle andre lovforslag.
Der er fra landbruget kommet en indsigelse om fortrin, og den indsigelse er der taget hensyn til.
Det er nøjagtig den procedure, der bliver fulgt ved alle andre lovforslag.
Jeg mener, at de her høringsrunder giver gode muligheder for at spille ind og kommentere.
Kristen Touborg (SF), 2010-03-04:
Nu er det jo sådan, vil jeg sige til ministeren, at en høringsrunde ikke er det samme som at lave en kommissionsundersøgelse af, hvad det har af samfundsmæssige konsekvenser.
Det går jeg ud fra at ministeren er enig i.
Ministeren tog hr. Laustsens udsagn om sammenblandingen af regeringen og Axelborg temmelig ilde op.
Så siger ministeren, at vi jo har haft en høring om sagen, og at der ikke var nogen, der udtrykte ønske om mere tid.
Nu er det sådan set os politikere, der skal finde ud af, om der er behov for mere tid, det skal ikke ske i høringen.
Men på høringen kunne vi ikke få nogen til at fortælle os, hvor loftet for rationaliseringsgevinst eller stordrift er.
Og da der ikke var nogen af eksperterne på høringen, der ville det, håber jeg, at ministeren nu kan gøre det og give udtryk for, hvor loftet er for stordriftsfordelene.
Henrik Høegh (V), 2010-03-04:
Jeg ville være betænkelig ved at komme med bud på gårdstørrelser i fremtiden, når ingen af de eksperter, der arbejder med det her til daglig, havde et bud på det.
Skulle vi så til at beslutte det politisk?
Det ville jeg ikke være tryg ved.
Jeg er mere tryg ved, at erhvervet har mulighed for at tilpasse sig de udfordringer, der er i det pågældende marked.
Med hensyn til kommissionsundersøgelser kan jeg bare sige endnu en gang, at der ikke var nogen af de eksperter, vi havde indkaldt – og vi var dog trods alt meget rundt blandt eksperter – der sagde, at det her burde vi bruge et år til at studere nærmere.
Endelig er forslaget til ændringer af landbrugsloven selvfølgelig skrevet af ministeriet under forhandlingerne om »Grøn Vækst«, og de indsigelser, der har været, er der taget hensyn til.
For at tage det sidste først så er der i hvert fald med den her lovgivning en mulighed for, at husdyrproduktionen bliver mere samlet i nogle områder, hvor der ikke er så meget at tage hensyn til.
Det giver det her mulighed for.
Det vil også give mulighed for, at den nødvendige teknologi til at fjerne lugt, til at fjerne belastning i form af ammoniak osv., nemmere vil kunne finansieres i sådan nogle områder, idet man kan benytte sig af noget fælles teknologi.
Så der er i hvert fald nogle af de gener for natur og for naboer vedrørende lugt, som bliver mindre, fordi en større produktion – og måske flere produktioner samlet – vil få nemmere ved at kunne leve op til de belastningskrav, der er, i forhold til i dag.
Det betyder ikke, at vi så ikke ser husdyrproduktioner på mindre brug også.
Selvfølgelig vil vi gøre det.
Det er vores indstilling, at de skal have de samme muligheder, som der er i dag.
Men vi vil gerne give nogle bedre muligheder til de steder, som er længere væk fra bebyggelse og længere væk fra natur.
Det må trods alt blive et gode for de andre 800.000 derude i landdistrikterne.
Så spurgte spørgeren, om jeg ikke godt kunne tænke mig at styre landbruget.
Ja, det er altid fristende som minister, men jeg vil altså også gerne give landbruget nogle muligheder.
Vi har skabt en anden markedssituation for landbruget, og jeg vil gerne give mulighed for, at landbruget også kan tilpasse sig den.
Det er så nok der, der er forskelle i nogle politiske holdninger.
Man kunne spørge sig selv: Er det så også os politikere, der skal bestemme udviklingen i en række andre erhverv her i landet, eller er der andre erhverv, der godt kan få lov til at leve mere på markedsvilkår og have mulighed for at tilpasse sig markedsvilkår?
Jeg synes, vi skylder det her erhverv, at når vi løsner markedsvilkårene omkring dem, skal vi også give dem mulighed for at tilpasse sig, og det er det, der ligger i det her spørgsmål.
Med hensyn til at stille krav til erhvervet gør vi selvfølgelig det, og det gør vi meget konkret i »Grøn Vækst«, og det gør vi meget konkret i de love, vi har lavet, og som er på vej omkring dyrevelfærd.
Og det vil vi selvfølgelig gøre fremadrettet.
Vi opstiller nogle rammer og nogle vilkår på de her områder, men ikke nødvendigvis hvad angår muligheden for at tilpasse sig de udfordringer, der er i markedet.
Søren Espersen (DF), 2010-03-04:
Lige siden etkinapolitikken blev en realitet, har man i skiftende danske regeringer egentlig haft en meget god balancegang.
Man har forstået at takle det på en ordentlig måde, hvad enten sagen nu har drejet sig om Kinas forhold til Tibet eller det har drejet sig om Taiwan.
Jeg vil her ved indledningen til den forespørgselsdebat, som vi har rejst, understrege og anerkende, at der er tale om en meget vanskelig balanceakt.
På den ene side er man nødt til som regering at udvise en fornuftig pragmatisme, hvor man erkender den politiske realitet, altså at Kina har herredømme over Tibet.
I denne vanskelige balancegang i forhold til Kina er det vigtigt for Danmark at have et fornuftigt forhold til Kina, og der har man altså fra skiftende danske regeringers side stort set formået at holde tungen lige i munden – indtil det gik fuldstændig galt tirsdag den 8. december 2009.
Den dag præsenterede daværende udenrigsminister og nuværende kulturminister Per Stig Møller partierne for den såkaldte verbalnote om Tibet, som regeringen dagen efter ville sende til Kina.
Verbalnoten i sig selv var sådan set udmærket, lige med undtagelse af én eneste sætning, som på engelsk lyder – og med formandens tilladelse vil jeg læse på engelsk: »Denmark recognizes China's sovereignty over Tibet and accordingly opposes the independence of Tibet.«
Sagt på godt dansk: Danmark anerkender Kinas suverænitet over Tibet og i overensstemmelse hermed modsætter Danmark sig Tibets uafhængighed.
I virkeligheden er det ikke engang sætningen, der er et problem; det er ét eneste ord i hele verbalnoten, nemlig ordet opposes, modsætter sig, går til modstand mod Tibets uafhængighed.
Det er et lille ord, men det er, som det er alle bekendt, i detaljen, at djævlen befinder sig.
Det ene ord opposes, modsætter sig, modarbejder, vil vi fra Dansk Folkepartis side gerne have byttet ud med noget mere rundt, med noget mere mildt.
Vi foreslog en løsning som f.eks. do not support, vil ikke støtte osv., eller hvad det kunne være, men der var ikke mulighed for at få ændret noget som helst, for det ord havde Kina selv forlangt indføjet.
Det var ultimativt; der var ikke noget at gøre.
Det stod der på kinesisk forlangende, og så kunne vi hoppe og danse lige så meget, som vi ville, og derfor sagde vi i Dansk Folkeparti nej.
Vi ville ikke være med til, at Danmark nu aktivt skulle gå ind i kampen mod tibetansk uafhængighed.
Socialdemokraterne sagde ja, de var ikke tvunget.
De Radikale sagde ja, de var heller ikke tvunget.
Og Socialistisk Folkeparti sagde ja.
Det var den største overraskelse for mig af alle, at de sagde ja, og de var bestemt heller ikke tvunget.
Alle disse partier har nu med den verbalnote erklæret sig som modstandere af Tibets uafhængighed.
Kristen Touborg (SF), 2010-03-04:
Det siger vel noget om, hvorfor det er nødvendigt at kigge mere på det her.
Det virker jo, som om regeringen hiver det her ned fra luften, og så kører man bare løs i blinde uden at vide, hvor det egentlig er vi skal hen.
Når ministeren så siger, at det er af politiske grunde, at man skal i gang med det her nu, og at markedsøkonomien tilsiger, at det skal man, så vil jeg bare sige, at jeg føler det sådan, at jeg som politiker vil være med til at bestemme udviklingen; jeg vil sådan set ikke lade udviklingen bestemme over mig.
Jeg mener ikke, at man bare sådan kan sige, at nu er markedsøkonomien sådan og sådan, og derfor gør vi fuldstændig, hvad den kræver af os.
Hr. Jens Kirk lader være med at svare på mit spørgsmål, i stedet for siger han: Her giver vi nogle rammer.
Jeg vil gerne spørge hr. Jens Kirk, hvor mange hr. Jens Kirk tror der er blevet begrænset af de nuværende rammer i landbrugsloven.
Hvor mange har ramt loftet for antal dyreenheder?
Hvor mange er blevet begrænset i det?
Jeg tror, der er mange flere begrænsninger i, at den her regering ikke har sørget for, at miljøgodkendelserne kan komme på plads.
Det tror jeg er noget man skulle have fået kigget på, vil jeg sige til hr. Jens Kirk.
Jeg tror godt nok ikke, at der er nogen, der føler de her rammer særlig snærende, og det er jo faktisk heller ikke det, det handler om.
Det handler om, at man vil redde dem, der har været ude at spekulere lidt for vildt, og det gør man så på bekostning af unge landmænd, der så ikke kan blive selvstændige efterfølgende.
Jens Kirk (V), 2010-03-04:
Jeg må jo sige til hr. Kristen Touborg, at jeg slet ikke deler hans opfattelse af tingene.
Her er virkelig nogle rammemuligheder.
Jeg kan have jord eller mindre jord, jeg kan have biogas og andre ting, og det er i hvert fald noget, som man kan sige at enhver kan bruge.
Det vil måske også betyde, at vi får en mere normal pris på jord.
Så helt direkte er der nogle ting heri, som gør, at rammerne giver mulighed for meget mere, end der var mulighed for før.
Christian H. Hansen (UFG), 2010-03-04:
Tak for det.
Ja, i min gruppe har vi jo ikke mulighed for at sende en privatist op lidt senere på dagen.
Jeg må jo sige, at det sådan er lidt mærkeligt, at Venstre har to, der skal op og forsvare det her, men det er der jo en grund til, og den grund har vi så hørt tidligere i debatten, nemlig at det her er noget makværk, som ikke skal støttes.
Det, der jo i virkeligheden er sket, er, som jeg sagde tidligere, at Axelborg er flyttet ind i ministeriet, og at der er sket en ændring i selve Fødevareministeriet, ikke blandt de dygtige medarbejdere, som jeg har kendt igennem mange år, og som sidder og laver tingene derovre, men blandt dem, der fortæller, hvad det er, der skal laves.
Det, der er sket her, er jo helt klart, at det er landbrugets organisationer, der hundrede procent har bestemt.
Nu vil jeg meget gerne sammenligne med en tidligere fødevareminister, som lavede en fiskerilov.
Jeg var selv med ham, da han drog rundt fra fiskerihavn til fiskerihavn og spurgte fiskerne: Hvad synes I om det her?
Har man gjort det her, været ude at spørge landbruget selv?
Nej, det har man ikke, for det her har været styret fra toppen.
Hvad er det, der sker?
Jens Kirk (V), 2010-03-04:
Vi har været til møder rundtomkring, hvor vi har mødt grupper på 500-600 landmænd, som jeg ikke mener var sendt fra Axelborg.
De kom, fordi de gerne ville have at vide, hvad det er, der skal ske med dem i fremtiden, hvilke vilkår det er, vi vil byde dem, og for at fortælle os, hvad det er, der er galt i øjeblikket, så vi kan lave nogle gode rammevilkår.
Her giver vi nogle rammevilkår, og vi er ikke færdige.
Når vi er færdige med »Grøn Vækst«, har vi sikkert også på biogasområdet og andre steder givet en masse gode rammer.
Så jeg forstår ikke helt, hvem det er, hr. Christian H. Hansen har besøgt.
Christian H. Hansen (UFG), 2010-03-04:
Jeg forstår godt, at man forsøger at snakke udenom.
Det ville jeg også gøre, hvis jeg var i den situation.
Jeg talte jo ikke om, hvad det var for nogle møder, jeg havde været til.
Jeg spurgte, hvad det er for nogle møder, der ikke er holdt.
De møder, som hr. Jens Kirk henviser til, har været nogle helt andre møder, som ikke har omhandlet L 39 og landbrugsloven.
De har nemlig omhandlet krisen i landbruget, og der kan jeg godt forstå at regeringen har været nødt til at rykke ud.
Det, jeg spurgte om, var, hvorfor man ikke har lavet nogle møder, hvor man har været rundt fra område til område, fuldstændig ligesom med fiskeriloven, og specifikt spurgt ind til, hvad landmændene syntes om de ændringer, der er på vej med L 39.
Synes I, det er en god idé?
Var der noget, vi kunne lave om?
Ville det være bedre, at vi fokuserede lidt mere på økologi osv.?
Det har man ikke gjort, og det er bare det, jeg efterlyser.
Jens Kirk (V), 2010-03-04:
Jeg må sige til hr. Christian H. Hansen, at det er helt forkert.
Jeg tror, de fleste medlemmer af Fødevareudvalget har været inviteret ud i den lokale landboforening og har diskuteret det her med bestyrelsen.
Hvis ikke de har det, er der et eller andet galt, for jeg er sikker på, at alle i Venstre har været inviteret ud at snakke med de folk.
Det er vel ikke en væsentlig del af Venstrebønderne, som ligesom skal beskæftige sig med det i fremtiden, men jeg må sige, at vi har drøftet det, også under to eller fire eller seks øjne – ikke bare her, det har været en del af diskussionen i forsamlingerne udeomkring.
Bente Dahl (RV), 2010-03-04:
I det åbne samråd var vi inde på det modstridende i argumentationen om, at der nok ikke kommer nogen med kapital og køber op, og så det, at regeringen bruger den her lov til at løfte det faktum, at landbruget mangler kapital.
Men det, jeg vil sige, er faktisk, at jeg ikke synes, at ministeren giver svar på, hvilke svar vi fik ved høringen.
Det, ministeren siger, er, at vi skal åbne op for størrelsen af landbrug.
Så hvad er det, vi har fået svar på i høringen, eller for den sags skyld i andre sammenhænge i behandlingen af lovforslaget?
Hvad er det for nogle svar, vi har fået, på, hvilken indflydelse L 39 vil have på levevilkårene i landdistrikterne?
Bjarne Laustsen (S), 2010-03-04:
Tak, formand.
Nogle siger, at den kommer fra Axelborg, og derfor kunne det jo være interessant at vide – men man kan aldrig vide med udviklingen – om den nuværende fødevareminister selv i sin tid har været med til at skrive det som vicepræsident i det gamle Landbrugsraad; det bliver ministeren beskyldt for, måske med urette.
Men jeg har jo sagt det på den måde i smedesprog, at så kan vi lave det hele i én varme, hvis vi både skal have Fødevareministeriet og Axelborg, landbrug og fødevarer, i én omgang.
Men jeg synes godt, jeg vil kvittere for – og velkommen til arbejdet – at ministeren siger: »Jeg tror...«.
Det, der skete på høringen, var, at der var usikkerhed omkring konsekvenserne af det her, og det, der er interessant i den her sag, er: Hvor kan jeg læse, hvordan det vil gå med naturen, miljøet, biodiversiteten, dyrevelfærden, udviklingen i landdistrikterne, nicheproduktion og i det hele taget livet ude på landet, hvis vi vedtager det her?
Hvis vi behandler et lovforslag, så kan vi normalt læse i lovforslaget, at det har den og den konsekvens.
Det kan jeg simpelt hen ikke se her.
Hvor kan jeg se det henne?
Henrik Høegh (V), 2010-03-04:
Med hensyn til usikkerheden om, hvad der står forskellige steder, hvad der kommer til at ske, hvad kravene og forventningerne er – og der er virkelig krav og forventninger til landbruget – så står det på de øvrige sider i »Grøn vækst«.
Hr. Bjarne Laustsen ved, at der er et lovforslag på vej om hold af kvæg, og dér kommer til at stå, hvad der skal ske på dyrevelfærdsområdet.
Ligeledes har vi et lovforslag om hold af svin, og dér kommer til at stå, hvad der skal ske på dyrevelfærdsområdet.
Så det er der, vi tager de debatter.
Det, det her drejer sig om, er størrelserne på landbrug og at give landbruget mulighed for at tilpasse sig de markedsvilkår, der er derude.
Bjarne Laustsen (S), 2010-03-04:
Jeg takker for ministerens svar.
Han kom selv – måske ubevidst – til at give en rigtig god accept af, at der intet sker ved at udsætte det her et år, så vi kan kigge nærmere på det.
Det her betyder ikke noget for miljøet, det betyder ikke noget for naturen, det betyder ikke noget for rammevilkårene eller for nogen som helst andre ting.
Det eneste, det betyder noget for, er, hvem der kan eje dansk landbrug.
Der sker vel ikke noget ved, at vi kigger på det et års tid og får nogle informationer, og der kunne måske komme nogle forslag.
Jeg har noteret mig, at der ingen af de steder, hvor jeg har deltaget i drøftelser, eller fra de deputationer, der har været her i Folketinget, er blevet sagt noget som helst om, at det vigtigste her i verden var at få ændret landbrugsloven.
Jeg har simpelt hen ikke hørt det nogen steder, og jeg kan heller ikke læse det i papirerne.
Men først og fremmest er det problemet, at vi ikke kan læse, hvilke konsekvenser det vil få, hvis man siger ja til regeringens forslag.
Henrik Høegh (V), 2010-03-04:
Den her lov handler om mulighederne for at tilpasse sig en markedssituation, en øjeblikkelig markedssituation derude – en markedssituation, som er blevet væsentligt ændret, efter at EU's interventionspriser og tærskelpriser stort set er blevet afskaffet, og at man nu lever på et frit marked.
Det er det, vi gerne vil tilpasse landbruget til med den her lov.
Jeg siger også, at regeringen er meget opmærksom på rammevilkårene, det bliver der kigget på.
Jeg har vist på et tidspunkt her sagt, at det var der en studiekreds om i øjeblikket, og det kan jeg bekræfte at der er.