runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pelle Dragsted (EL), 2016-02-09:
Jamen det er jeg fuldstændig enig i, altså at arbejdsgiverne importerer arbejdskraft i stedet for at ansætte lokale ledige.
Det er da en kæmpe fallit.
Så vil jeg da gerne spørge beskæftigelsesministeren, om regeringen er parat til at få lukket af for den trafik.
Kunne vi indføre bare 3 års pause på import af ufaglært arbejdskraft udefra, sådan at danske ledige og for den sags skyld de mange flygtninge, der nu skal integreres, får en chance?
Det er jo arbejdsgiverne, der fravælger danske ledige, fordi de ringer til et vikarbureau i Litauen i stedet for at slå stillingerne op på Jobnet.
Så er regeringen klar til at gøre noget ved det her, eller er det bare en sang fra de varme lande?
Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-02-09:
Vi arbejder faktisk massivt for at få vendt den her udvikling.
Men det bedste er naturligvis, at vi evner at få dem besat med mennesker, som bor i Danmark.
Derfor er der hele den omstilling, der nu foregår, som konsekvens af beskæftigelsesreformen, og derfor er der det øvrige arbejde, som også nævnes her i lovforslaget, med at give støtte til mennesker, som er ved at blive berørt af 225-timersreglen – og mange andre ting.
Erik Christensen (S), 2016-02-09:
Jeg forstod på ordføreren for lidt siden – jeg tror det var et svar her for tre-fire omgange siden – at ordføreren har en tiltro til, at når man sætter kontanthjælpsydelsen ned, så vil der komme flere i arbejde.
Vi har nu også fået bekræftet, og ordføreren har også bekræftet, at det vil være 700, der kommer i arbejde.
Er logikken så, at hvis vi nu satte den yderligere ned, så ville der komme endnu flere i arbejde?
Søren Pape Poulsen (KF), 2016-02-09:
Det var nu ikke sådan, jeg tænkte det med at udvikle sig.
Jeg tænker, at vi gerne tager et ansvar, også her i salen.
Det synes jeg vi gør i Folketinget hver eneste dag, men det er jo set, at partier tager ansvar, også selv om de ikke sidder i regering.
Der skal vel også være plads til at tænke nyt, tænker jeg, i dansk politik.
Der er nogle gange, hvor vi som politikere lægger noget på bordet, hvor vi tænker, at det godt kan ske, det ryster båden lidt, men at det måske er vigtigt for den diskussion, vi skal have med hinanden og samfundet i det hele taget, at vi også viser nye veje.
Jeg glæder mig også rigtig meget til at tale skat her til efteråret.
Der er efterhånden høje forventninger hos alle.
Jeg er helt sikker på – og det kan statsministeren regne med – at vi vil være særdeles konstruktive, når det gælder om, at danskerne skal betale mindre i skat.
Men hvad er statsministerens melding så til de mange boligejere, der nu sidder og tænker: Hvor mange år fortsætter det her bevidstløst?
Altså, er der en tryghed, man kan se frem til, for boligøkonomien?
For ellers er der borgere i dette land, for hvem boligskatterne er så høje, at de må flytte fra hus og hjem.
Det bliver resultatet nogle steder i Danmark.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-02-09:
Ja, der er jo altså den tryghed, at vi bredt politisk er enige om et boligskattestop frem til 2020.
Og jeg er helt med på, at det i forhold til grundskylden er defineret på den måde, det er, og som vi sammen definerede det, da vi sidst var i regering sammen, hvor der er lagt et loft over stigningen.
Det er det, der er udgangspunktet.
Så glæder jeg mig også til efterårets drøftelser, og jeg kan sagtens se nogle charmerende træk ved De Konservatives forslag i idé- og skitseform.
Jeg er bare nødt til sige, at det jo også skal stå sin prøve i virkelighedens verden i forhold til at kunne levere de penge, vi allerede har lagt ind i budgetterne og allerede har disponeret – og stort set allerede har brugt.
Der, hvor jeg synes at der politisk bør være en fælles ambition, som vi så kan vende tilbage til, er, at hvis man har råd til at købe et hus i den givne situation, man er i, så skal man jo også have råd til at blive siddende i det, hvis ikke der er noget i ens situation, der skifter.
Altså, det er i hvert fald sådan min egen politiske indfaldsvinkel til det og også det, der vil være regeringens, kan man sige, holdningsmæssige afsæt, når vi til efteråret skal diskutere alle de her spørgsmål.
Tak for det.
Altså, når hr. Søren Pape Poulsen siger, at det er godt, man har udviklet sig siden da, betyder det så, at det er godt, man ikke længere er i regering, eller hvad?
Jeg må sige, at jeg ikke satser på at udvikle mig overhovedet, for selv om det er ubelejligt og måske lidt sværere at stå med ansvaret og man ikke kan indtage de fristende og lidt nemme synspunkter, tror jeg alligevel, man står sig bedst ved at tage ansvaret på sig.
Og vi har jo altså i fællesskab lavet et system, hvor vi ligesom lader nye vurderinger smitte langsomt af på skattebilletten.
Sidste år var det et konservativt krav i finanslovsforhandlingerne, at boligejerne blev fritaget for det, vi ellers i fællesskab historisk havde aftalt.
Det fandt vi en løsning på.
Om vi kan gøre det igen i 2016 i forhold til 2017, må stå sin prøve til efteråret, når vi ved, hvordan økonomien for 2017 ser ud.
Med hensyn til et helt nyt boligbeskatningssystem lyder det meget, meget besnærende at lave det hele om og så indføre en ejendomsavancebeskatning.
Der er det problem, at i forhold til det provenu, vi tager hjem i dag – og det er jo penge, vi har brugt – vil vi komme til at skylde.
Så helt enkelt er det ikke.
Men lad mig sige det på den måde, også for at runde positivt af, at en af grundene til, at vi har skubbet det her til efteråret, er, at det giver en mulighed for, at vi kan få en samlet, velforberedt drøftelse om også dansk skattepolitik.
Altså, vi skal diskutere topskat og bundskat, og så må vi også til den tid diskutere, hvordan et nyt ejendomsvurderingssystem skal finde sin indpasning i en fremadrettet beskatning, idet det dog er vigtigt at få sagt, at vi jo har et skattestop frem til 2020.
Søren Pape Poulsen (KF), 2016-02-09:
Så er det godt, vi er nogle, der har udviklet os lidt på det felt.
Men nu er det jo sådan, at vi fra Konservatives side har præsenteret et forslag til, hvordan vi kan komme helt ud over det her, nemlig ved at afskaffe alle boligskatter, give en platform til, at vi kan give danskerne tryghed i deres egen bolig: Væk med alle boligskatter, indfør en beskatning på avancen af boligen fra den dag, lovforslaget er indført, og væk med rentefradragsretten.
Og så er der endda ud over det plads til vækst i den offentlige sektor, hvis nogen skulle ønske det.
Vil det ikke være oplagt at gribe den mulighed, vi her forærer statsministeren på et sølvfad?
For det er kun, fordi vi ønsker, regeringen får en god sag sammen med os i det her.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-02-09:
Jeg har en ambition om at føre en politik, der gør, at flere danskere kommer i beskæftigelse, og at færre mennesker er afhængige af offentlig forsørgelse eller delvis offentlig forsørgelse.
Det er sådan set uafhængigt af, om den delvise offentlige forsørgelse er dagpenge, hvor folk har betalt en del selv, men hvor der også er et skattefinansieret element, eller om det er kontanthjælp eller andre former for offentlig forsørgelse.
Det er sådan set min store ambition.
Ja, der ligger med afsæt i den ambition meget, man med fordel kan diskutere med arbejdsmarkedets parter, for det handler jo bl.a. om at skabe det rigtige match mellem den arbejdskraft, vi har, og de arbejdspladser, vi har.
For vi har arbejdspladser.
Altså, som sagt har vi haft en beskæftigelsesfremgang på nogle og 60.000, siden vi ramte bunden i 2012, men det jo ikke et udtryk for, at der er kommet det antal danskere i merbeskæftigelse.
For en del af de jobåbninger, der er i Danmark, udfyldes af folk, der kommer til udefra. Det har jeg jo ikke noget imod, hvis vi ikke selv kan besætte dem, for alternativet ville jo være, at de jobåbninger stod tomme.
Skal man ind i den dagsorden, kommer man også til at diskutere kvalifikationer, selvfølgelig gør man det.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2016-02-09:
Jeg er glad for, at statsministeren har fokus på kvalifikationer.
Det er ikke for at være polemisk.
Jeg synes sådan set bare, det var rart at vide, hvad der indgår i trepartsdrøftelserne.
Vi ved jo, at regeringen er optaget af vækst.
Jeg er sådan set også optaget af, at dansk økonomi går fremad,
det skal der ikke være nogen tvivl om.
Og når man kigger både på Dansk Industris og sådan set også Arbejderbevægelsens Erhvervsråds tal, er det meget tydeligt, at vi i 2020 vil mangle 30.000 faglærte i Danmark.
Nu kan vi jo selvfølgelig havne i en situation, hvor vi vælger at sige velkommen til østeuropæisk arbejdskraft, men vi kunne også vælge, at mange af de mennesker, der netop er røget ud af arbejdsmarkedet, som er ufaglærte, og som har brug for at komme ind på arbejdsmarkedet igen, får mulighed for adgang til uddannelse.
Uddannelse og jobrotation er jo nogle af de midler, vi kan bruge, for at få folk ind på arbejdsmarkedet.
Derfor vil jeg gerne spørge, om statsministeren vil gøre det her til et emne i trepartsforhandlingerne, gøre det til en vigtig diskussion i trepartsforhandlingerne.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-02-09:
Hele spørgsmålet om, hvordan vi sikrer den kvalificerede arbejdskraft, som tiden går, vil være et tema, vi ønsker at diskutere med arbejdsmarkedets parter, når vi kommer til det.
For vi starter med det helt akutte: Hvad gør vi i forhold til at få de her flygtninge, der aktuelt er kommet ind i landet i et meget større antal, end man kunne forudse for få måneder siden, i beskæftigelse?
Men så kommer vi helt naturligt til at diskutere det her.
Jeg kan jo ikke stå og udvikle løsningerne her på stedet, og det ville også være underligt, for så var der ikke nogen grund til at være i dialog med arbejdsmarkedets parter, men jeg tror, det er flere ting på en og samme tid.
Der er noget af det, der handler om at understøtte de unges uddannelsesvalg.
Vi har taget nogle skridt her på Christiansborg med den nye erhvervsuddannelsesreform.
Den skal følges til dørs, hvis vi skal nå de her målsætninger om 25 pct. af en ungdomsårgang ind direkte fra folkeskolen i 2020 og 30 pct. i 2030.
Der kommer en praktikpladsdimension på det, for der skal jo være et perspektiv, når man tager en uddannelse.
Og meget vel kan der også være en diskussion om, hvordan vi anvender vores VEU-midler og andet for at sikre, at folk, der i dag er kompetente ufaglærte, bliver endnu mere kompetente.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2016-02-09:
Jeg er jo glad for det løfte, statsministeren kommer med, nemlig at det her vil være et emne og et tema, der indgår i i trepartsforhandlingerne.
Det mener jeg er afgørende, for vi står i en situation, hvor mange mennesker føler sig presset ud af arbejdsmarkedet eller føler, at de ikke har de rette kompetencer, og derfor oplever et »dem og os«, når vi så har flygtninge, der kommer og kommer i arbejde.
Jeg ønsker ikke, at den kløft mellem »dem og os« skal øges, men at vi til gengæld viser, at vi også tager hånd om de mennesker, der måske har arbejdet 30 år på det danske arbejdsmarked, har mistet deres job på grund af den økonomiske krise og ikke har den rigtige kompetence i forhold til at komme i arbejde igen, og at vi også giver dem muligheden.
Derfor, når jeg borer en lille smule i det, statsministeren siger, nemlig at når vi kommer til det, så er det ikke, fordi jeg er uenig i, hvad der er et akut problem, men betyder det, at hvis man ikke får løst det akutte problem, så kommer vi ikke til det andet, der faktisk også er et akut problem for de mennesker, der ikke har noget arbejde?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-02-09:
Jeg er meget, meget enig og synes, det er nogle kloge ord, det med »dem og os«.
Altså, det er sådan set det, jeg frygter mest på vores alle sammens vegne, nemlig hvis der kommer det her billede af, at det er enten-eller, at det er dem og os, fordi det risikerer at fremkalde noget, der er meget stereotypt, og som i virkeligheden forhindrer, at man kan få løst problemerne.
For der findes ingen enkle løsninger.
Og derfor er en del af en fremtidig løsning jo også, at der bliver ved med at komme arbejdskraft ind over landets grænser.
Vi er på den måde en del af Europa, lige så vel som danskere rejser ud den anden vej.
Jamen selvfølgelig får vi løst de problemer, vi nu sætter os for at løse.
Så jeg vil simpelt hen ikke forholde mig til den hypotese, at arbejdsmarkedets parter skulle møde ind her på torsdag med en fælles analyse af, at vi har et stort samfundsproblem, og at det så skulle ende op med, at vi ikke gør noget ved det.
Altså, jeg vil simpelt hen ikke lade mit sind formørke af sådanne nedslående tanker.
Dermed jo ikke sagt, at man i trepartsforhandlingerne kan løse den her udfordring totalt og få den til at gå væk.
Det kan man ikke, den er tung og svær.
Men trepartsforhandlingerne skal levere forslag og løsninger, der bidrager til, at vi alle sammen berettiget kan tro på, at vi hæver erhvervsfrekvensen blandt nytilkomne flygtninge.
Og det tror jeg på.
Søren Pape Poulsen (KF), 2016-02-09:
Jeg kan glæde statsministeren med, at vi nu skal til et nyt emne, sikkert til fælles glæde.
Det er jo sådan, at retten til at bo i eget hjem ser vi Konservative som noget helt afgørende og fundamentalt i vores samfund.
Og vi var helt sikre på, at tiden nu var kommet til at finde gode løsninger for boligejerne, at det var slut med, at folk skal beskattes fra hus og hjem.
Nu har jeg så forstået, at skatteministeren har udskudt forhandlingerne om et nyt system indtil efteråret.
Det skal ses i en 2025-sammenhæng, forstås, og det synes vi sådan set er rigtig godt.
Det er altid godt at prøve at se det i et større perspektiv.
Vi troede jo så, at det betød en automatisk melding om, at indtil da, og indtil vi finder en løsning, er grundskylden selvfølgelig også automatisk fastfrosset, når nu det bliver udskudt et år mere.
Men det bliver der sagt nej til.
For hvis vi ikke gør noget ved det her, hvis vi ikke fastfryser grundskylden, når vi udskyder systemet, så er det en skattestigning, boligejerne får.
Leif Lahn Jensen (S), 2016-02-09:
Det er fuldstændig rigtigt, at der skal være en forskel.
Det forstod statsministeren, da han var statsminister sidste gang, åbenbart ikke, for dengang kunne det ikke svare sig.
Dengang var der ikke forskel.
Det gjorde den socialdemokratisk ledede regering så noget ved via skattereformen, som Venstre i øvrigt også var med i.
Nu er det faktisk sådan, at 9 ud af 10 mennesker får mere end 2.000 kr. mere til sig selv, hvis de tager et arbejde, og når skattereformen er fuldt indfaset, kan det svare sig for alle kontanthjælpsmodtagere at tage et arbejde.
Det vil sige, at Socialdemokratiet rent faktisk har gjort noget ved det.
Det eneste svar, de borgerlige med Venstre i spidsen – og Dansk Folkeparti støtter altid – har haft indtil nu, er at tage penge fra folk.
Men det har man set ikke virker.
Vi har vist, at det her kunne virke, og vi har rent faktisk opnået resultater, og det ved jeg også hr. Hans Andersen har fuldstændig styr på.
Jeg synes sådan set bare, regeringen skulle prøve at kopiere nogle af de ting, som den tidligere regering gjorde, for de virkede.
Hans Andersen (V), 2016-02-09:
Nu sagde ordføreren, at hvis man blot tager et arbejde, er der en gevinst.
Faktum er jo, at hvis man tager et arbejde til 17.700 kr., som er den løn, man kan blive aflønnet med, hvis man går ud i en butik her i Københavnsområdet, så er der ikke en gevinst ved at tage et arbejde.
Det er et faktum.
Her er det så konkret kontanthjælp.
Altså, jeg tænker på rimeligheden i det.
Det er, som om Socialdemokraterne har en opfattelse af, at der ikke skal være nogen forskel, og der er spørgsmålet: Hvor er rimeligheden?
Leif Lahn Jensen (S), 2016-02-09:
Jamen jeg har lige svaret på det.
For ni ud af ti kan det svare sig.
Ni ud af ti får mere end 2.000 kr. til sig selv om måneden.
Det er rigtig, rigtig mange penge, og når skattereformen er indfaset, er det alle.
Det synes vi er rimeligt, og det kan også lade sig gøre med det, vi har besluttet.
Man kan jo spørge tilbage: Er det her rimeligt?
Nu tror I, at 700 personer kommer i gang på grund af det her.
Men historien har vist, at der ikke er nogen, der kommer i gang.
Er det rimeligt, at man gør et eller andet, der ikke virker, og så sørger for, at 35.000 børn bliver fattigere og får det sværere?
Er det rimeligt?
Det synes jeg ikke, men det er jo så det, der er forskellen på hr. Hans Andersens parti og mit.
Joachim B. Olsen (LA), 2016-02-09:
Tusind tak for det.
Når ordføreren roser beskæftigelseseffekterne af den tidligere regerings kontanthjælpsreform, burde han måske lige huske at nævne, at ifølge regeringen selv var det, der faktisk gav den helt store beskæftigelseseffekt, at man med den daværende kontanthjælpsreform nedsatte ydelserne.
Det er ikke det indtryk, ordføreren giver, og det synes jeg er beklageligt.
Så vil jeg gerne spørge ordføreren om noget.
Når det her loft over kontanthjælpen er indført, vil det betyde, at en enlig mor med to børn før husleje, men efter skat, vil have 17.400 kr. at leve for.
Jeg siger ikke, at det er nogen dans på roser, men med 17.400 kr. kan man betale sin husleje, og man kan også forsørge sin familie.
Er det ikke et meget anstændigt beløb?
Leif Lahn Jensen (S), 2016-02-09:
Vi kan snakke om kroner og øre og hvad man kan leve for, og hvad man ikke kan leve for.
Men hvis man kigger høringssvarene igennem og læser det, som dem, der sådan set ved noget om det her – socialrådgiverne og mange andre – siger, så er det faktisk ikke sjovt.
For de eneste, der er positive, er Dansk Arbejdsgiverforening, mens alle andre går imod det her.
Jeg vil sige, at de her høringssvar klokkeklart viser, at mange mennesker vil blive sat ud af deres bolig, og at mange mennesker vil få det rigtig, rigtig svært.
Og historien viser jo også, at da man sidst gjorde det her, var der rigtig, rigtig mange mennesker, der blev mere fattige.
Det er et faktum.
Der er en rapport fra 2005 fra SFI, der rent faktisk viser det.
Så kan vi jo altid diskutere, om man kan leve for det eller ej.
Jeg konstaterer bare, at det her medvirker til flere fattige børnefamilier, og at flere mennesker får det rigtig, rigtig svært, og det vil vi simpelt hen ikke være med til.
Især ikke, når man tænker på den der beskæftigelsesgrad, hvor vi ved, at det ikke virker.
Det kan vi jo se, så derfor er det en helt forkert vej at gå, og det er helt forkert at skabe så meget fattigdom med noget, der ikke virker.
Joachim B. Olsen (LA), 2016-02-09:
Jeg tror, vi har læst noget forskelligt ud af den rapport fra SFI.
For der blev det faktisk slået fast, at når man sammenlignede f.eks. integrationen i Danmark, Norge og Sverige og så på de forskelle, der var, så kunne det konstateres, at Danmark faktisk klarede sig lidt bedre end de andre lande, og den konklusion, man fandt frem til, var, at der rent faktisk var blevet indført reducerede ydelser.
Men jeg vil egentlig gerne bede ordføreren om at forholde sig til det, jeg spurgte om, altså: Er det rimeligt, at man får 17.400 kr. at leve for, når man er på kontanthjælp i Danmark?
Det er jo det, det handler om.
Det er jo kroner og øre og ikke alt muligt andet.
Er det ikke en meget rimelig ydelse at modtage?
Leif Lahn Jensen (S), 2016-02-09:
Jeg tror også, hr. Joachim B. Olsen og jeg har læst forskellige steder.
Det er tydeligt.
Jeg er bare nødt til at forholde mig til den rapport fra SFI, som jeg står med her.
Resultatet af den undersøgelse er, at der er flere, der har fået sværere ved at få pengene til at slå til.
Jeg vil bare sige i forhold de der tal, som bliver nævnt: Sammenlignet med det, man lavede i 00'erne, vil der med det her kontanthjælpsloft ske det, at det rammer enlige mødre, og at 225-timersreglen rent faktisk vil betyde, at en del mennesker kommer til at miste i gennemsnit 160.000 kr. – 160.000 kr. – om året.
Det er rigtig mange penge.
Hans Andersen (V), 2016-02-09:
Tak for det.
Jeg kan forstå, at Socialdemokraterne ikke støtter et kontanthjælpsloft.
Men vi er jo i en situation, hvor antallet af mennesker på kontanthjælp er steget, vi er i en situation, hvor det for rigtig mange mennesker ikke kan betale sig at tage et arbejde – f.eks. et arbejde, der har en relativt lav aflønning, eksempelvis 17.000, 18.000, 19.000 kr.
Jeg venter spændt på Socialdemokraternes forslag til løsning af den udfordring.
Så jeg vil gerne spørge Socialdemokraternes ordfører, om ikke det er rimeligt, at der er en forskel mellem at være på kontanthjælp og så på at tage et arbejde og bidrage til det velfærdssamfund, som vi alle sammen støtter op om.
Skal der ikke være en rimelig forskel økonomisk på at være offentligt forsørget og at påtage sig et arbejde?
Pia Olsen Dyhr (SF), 2016-02-09:
Tak, formand.
Jeg vil gerne vende tilbage til trepartsforhandlingerne, for det er jo den her tids helt store dagsorden, der skal sættes i gang på torsdag.
Den skal i hvert fald løse nogle af de store samfundsproblemer, hvis den lykkes.
Jeg vil gerne spørge ind til den anden del.
Altså, vi har jo haft diskussionen om flygtninge, der skal i arbejde.
Det synes jeg er væsentligt, det skal der ikke være nogen tvivl om, og jeg synes også, det er vigtigt, at de kommer hurtigt i arbejde.
Jeg er enig med statsministeren og Socialdemokraternes formand i, at det handler om, at det er vigtigt, at man er en del af Danmark, og derfor skal man også bidrage ved eventuelt på et tidspunkt at betale skat til vores fællesskab.
Den anden del, som jeg synes er lige så vigtig, handler om mange af de mennesker, der er faldet ud af bl.a. vores dagpengesystem.
Vi havde en reform tilbage i 2010, der jo er endt med, at mere end 50.000 mennesker har mistet retten til dagpenge, og de er ikke alle sammen kommet i arbejde.
Nogle er kommet i uddannelse, men vi har også en hel del, der ikke er kommet i arbejde.
Nu er der lavet en ny dagpengereform, hvor beregningerne jo viser, at vi taler om, at 8.000-10.000 mennesker fortsat vil falde ud af vores dagpengesystem fremadrettet.
Det vil jeg gerne spørge statsministeren om, for jeg mener, det her er en af de store udfordringer, altså at få dem i arbejde, at få dem til at blive en del af arbejdsmarkedet – og det kræver jo mere, end at man bare skærer på ydelserne, det kræver også, at man kigger på spørgsmålet om opkvalificering og uddannelse.
Jeg vil derfor gerne spørge statsministeren, om statsministeren i trepartsforhandlingerne har en ambition om at forhandle forbedringer igennem, så færre mennesker end de nu 8.000-10.000 mennesker falder ud om året.
Pernille Skipper (EL), 2016-02-09:
Jeg vil bare tage 2 minutter af jeres tid og fortælle, at Enhedslisten har stillet et ændringsforslag, som handler om tolkes fysiske placering i forbindelse med de retssager, der foregår via videokommunikation.
Det lovforslag, som vi skal behandle nu, handler nemlig om mange forskellige ting, bl.a. sådan noget som udtagelse af blodprøver og hvem, der kan gøre det, og alt muligt andet.
Men en del af det handler så også om, at tolke ikke nødvendigvis skal være fysisk placeret sammen med den tiltalte, når der foretages videoafhøringer.
Og det mener vi ikke bare er et mindre, men faktisk et meget stort problem.
I forvejen er det sådan, at vi i Danmark har temmelig store problemer med tolkningen i vores retssystem.
Alt for mange ved simpelt hen ikke, hvad der foregår omkring dem, når de er tiltalt, hvis de ikke kan dansk.
Tolkene er ikke certificeret.
Der er lavet rapport på rapport på rapport – senest bl.a. fra Institut for Menneskerettigheder – som viser, at det er et rigtig, rigtig stort problem.
Hvis man så også nu flytter tolkens fysiske placering ud, mister man altså endnu mere kommunikation mellem den tiltalte og tolken, og vi risikerer, at der er endnu flere mennesker, som går igennem vores retssystem uden at forstå ordentligt, hvad der foregår.
Derfor har vi stillet det her ændringsforslag, som tager den del ud af lovforslaget, så vi med glæde kan stemme for resten.