Lise von Seelen (S), 2009-05-12:
Da hr. Anders Fogh Rasmussen tiltrådte som statsminister i år 2001, var et af hans udsagn, at minuttyranniet skulle afskaffes.
Siden er det steget og steget.
Vi har set et utal af regler og retningslinjer, som stjæler de ansattes tid, og det oplever de ældre som mindre hjælp i hverdagen, både til praktisk hjælp og personlig bistand.
De ansatte oplever det ved, at de ikke i tilstrækkelig grad selv har indflydelse på deres arbejde, og at der er mange ting, som de kunne gøre bedre, hvis de havde en større frihed.
At der går flere penge til bureaukratiet, er for mig at se uden for enhver tvivl
De ældre mærker det, og de ansatte mærker det.
Tre ud af fire ansatte på ældreområdet mener, at de bruger alt for meget tid på papirarbejde.
Og den tid går ét sted fra, nemlig fra arbejdet med de ældre, både fra plejen og fra omsorgen.
Det betyder, at de ansatte ikke i tilstrækkeligt omfang får brugt deres faglige viden, den viden, der gør, at de kan vurdere, hvor deres arbejdsindsats gør den største gavn.
Det betyder, at de rammes af stress, og det betyder, at de har mindre arbejdsglæde; det ses i et større sygefravær, som igen er årsagen til, at mange ældre får mindre hjælp, end de havde fået, hvis der havde været den fornødne frihed i ældreomsorgen, sådan at der ikke var så mange ansatte, der var på sygefraværsordninger.
Problemet var bare, at tre fjerdedele af pengene blev brugt til administration for at sætte den her ordning i søen.
Og det er faktisk nogle af problemerne, nemlig at minuttyranniet er bygget op omkring et ønske om kontrol; vores ældreomsorg er ramt af kontrol.
Man tror, man kan styre verden ved hjælp af kontrol: at et bad må tage 8 minutter, at et toiletbesøg må tage 5 minutterne, at det at få tilberedt sin mad må tage 3 minutter.
Det er jo en meget mekanisk måde at se mennesker på, for vi ved godt alle sammen, at på en god dag kan tingene tage kort tid, fordi den ældre har stor chance for selv at hjælpe til med opgaven, men på en dårlig dag, hvor humøret er i bund, kan den samme opgave tage meget, meget lang tid.
Derfor er det helt, helt forkert, når man tilrettelægger tingene på den her minuttyranniske måde, som er styrende for, at medarbejderne kan dokumentere, at de har gjort det, de er bestilt til.
Vi har glædet os over, at økonomi- og erhvervsministeren i weekenden har taget hul på en øm diskussion om det her.
Vi kan ikke være tilfredse med, at vores ældreomsorg bliver ramt af et ideologisk felttog med en frit valg-ordning, som betyder, at det, de ældre kommer til at vælge imellem, er et privat firma eller et offentligt firma, men som samtidig betyder, at de ikke kan vælge blandt den hjælp, som de har hårdt brug for.
Vi så meget hellere, at de ældre havde stor mulighed for at vælge, hvordan deres hjælp skulle se ud i hverdagen, at vi brugte mange flere penge på den direkte hjælp.
Derfor synes vi Socialdemokrater, at vi skal overlade mere til kommunerne, vi skal give dem større frihed til at tilrettelægge det her ud fra lokale hensyn og ud fra, hvordan det nu ser ud blandt den gruppe ældre, de har, og ud fra deres kendskab til den gruppe.
Vi synes, der skal gives et meget større ansvar til de ansatte.
Vi ved, at mange af dem er knusende dygtige; vi ved, at de har valgt det her job, fordi de holder af at arbejde med mennesker.
Og de er veluddannede, de kan sagtens vurdere.
Så vi skal ikke begynde at sylte det her.
Det er jo syltet ind i systemer, og vi synes, det er steget helt ud over det acceptable.
Vi synes, vi skal lave en forandring, vi synes, vi skal give mere ansvar, så de ældre får et bedre hverdagsliv.