runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mogens Jensen (S), 2016-04-12:
Tak, og tak til udenrigsministeren.
Ministeren sagde jo selv – og det har flere været inde på – at udviklingen desværre går den forkerte vej i en lang række af Europarådets medlemslande, både når det gælder demokratiudviklingen, men også når det gælder menneskerettighedssituationen.
Mener udenrigsministeren så ikke, at det er beklageligt, at Danmark på grund af regeringens nedskæringer er nødt til at skære ned på naboskabsprogrammet og de gode initiativer, som vi har gennemført i en række lande, og som jeg i hvert fald kun har set gode evalueringer af?
Og er det ikke at gå den modsatte vej af, hvad der er behov for i Europarådet netop i de her år, herunder at Danmark går foran, som man har gjort hidtil?
Zenia Stampe (RV), 2016-04-12:
Det er altså stadig meget svært at finde ud af, hvad det konkrete spørgsmål er her.
Men det, jeg henviste til, var, at der er blevet gennemført lovgivning her i Folketinget, som man fra regeringens side har erkendt er forbundet med procesrisiko.
Det indebærer, at man ikke er sikker på, at man overholder konventionerne.
Det er den diskussion, jeg henviser til.
Jeg ser da også frem til, at der eventuelt kommer en sag, så vi får afklaret, om vi var på den ene side eller den anden side.
Det er også derfor, jeg ønsker, at vi tilslutter os den her protokol 16, så vi kan få udtalelser om det, så vi ved, hvad vi skal rette os efter.
Christian Langballe (DF), 2016-04-12:
Når man gør sig til bannerfører for konventionerne og gerne vil sætte sig op på den høje hest, spørger jeg bare: Hvor er det lige, at det, som ordføreren talte om, står henne?
Vi kan diskutere konventionerne.
Jeg mener, vi skal ud af flygtningekonventionen, men det er en anden diskussion.
Det, vi diskuterer nu, er nogle påstande om, at der ikke skulle eksistere retlige forhold, fordi der er en kritisk flygtningedebat.
Man kunne egentlig bare spørge: Hvem er det, der skal bestemme, hvor mange flygtninge der skal til Danmark?
Er det Europarådet, er det EU, eller er det det danske Folketing?
Zenia Stampe (RV), 2016-04-12:
Jeg havde lidt svært ved at finde ud af, hvad spørgsmålet var i den ordstrøm, der kom nede fra Dansk Folkeparti.
Men jeg kan sige så meget, at det, jeg henviste til, var handlingsplanen for et inkluderende samfund.
Jeg tror, det var sådan, den hed.
Det er en meningstilkendegivelse fra 47 medlemslande.
Jeg konstaterede bare med glæde, at der kunne skabes enighed om det blandt de 47 medlemslande, når det desværre ikke er noget, der kan skabes enighed om i det danske Folketing.
Christian Langballe (DF), 2016-04-12:
Det er, som om Alternativet og ordføreren spillede menneskerettighederne og konventionerne ud mod Danmark.
Det siges engang imellem, at nogle af dem, som jeg repræsenterer, går lige til grænsen af konventionerne, hvilket man så kan diskutere bagefter.
Der vil jeg godt lige spørge: Er det umenneskelig behandling at afvise folk ved grænsen?
Er det konventionsstridigt ifølge ordføreren?
Er det konventionsstridigt at sætte en grænse for, hvor mange flygtninge vi kan modtage?
Der er 60 millioner flygtninge i verden.
Et eller andet sted går grænsen.
Jeg synes, at ordføreren udtrykker sig i nogle temmelig luftige fraser, som ikke rigtig har nogen realitet, når vi taler om den almindelige jordiske virkelighed.
Men det kan være, at ordføreren vil svare på det?
Zenia Stampe (RV), 2016-04-12:
I den her sag vil jeg utrolig gerne lytte til en opfordring fra Enhedslisten.
Jeg kan ikke forestille mig andet, end at vi vil kæmpe hårdt og bravt for, at også EU kan tiltræde den europæiske menneskerettighedskonvention.
Søren Søndergaard (EL), 2016-04-12:
Det bunder jo i, at man nu i 6 år har forhandlet om at realisere det, der står i Lissabontraktaten.
Jeg var selv med i den delegation fra Europa-Parlamentet, der forhandlede med Europarådet.
Jeg oplevede, hvordan der hele tiden blev opstillet mærkelige betingelser, og hvordan EU-Domstolen nu er gået ind og har blokeret for tiltrædelsen.
Jeg har fuld respekt for, at man ikke lige har sat sig ind i det problem, så derfor vil jeg ikke spørge yderligere, men blot opfordre til, at man kigger på problematikken.
Zenia Stampe (RV), 2016-04-12:
Det ved jeg ærlig talt ikke.
Jeg har ikke diskuteret det tidligere.
Jeg har meget svært ved selv at forestille mig begrundelser for, at EU ikke skulle være med, men det må jeg jo gå tilbage og se om der er gode grunde til.
Det tror jeg ikke.
Ellers må hr. Søren Søndergaard jo gøre mig klogere, hvis han kender til gode radikale argumenter mod, at EU skulle være med i den europæiske menneskerettighedskonvention.
Jeg har ikke fantasi til at forestille mig det.
Jeg tror måske heller ikke, der er argumenter, men jeg ved ikke, hvad spørgsmålet bunder i.
Måske kan jeg få noget opklaring.
Søren Søndergaard (EL), 2016-04-12:
Tak til fru Zenia Stampe for indlægget og det stærke forsvar for Europarådet.
Der er vel kun én ting, Det Radikale Venstre forsvarer mere helhjertet end Europarådet, og det er EU.
Og nu står vi altså i den situation, at EU på trods af løfterne fra Lissabontraktaten, som De Radikale jo anbefalede, endnu ikke har fået snøvlet sig sammen til at komme ind i den europæiske menneskerettighedskonvention.
René Gade (ALT), 2016-04-12:
I Alternativet har vi oplevet at komme ind i Folketinget, hvor der lå en besparelse på beredskabet, og den besparelse var vi som udgangspunkt imod.
Vi skulle jo finde pengene et eller andet sted til, hvad man så skulle gøre, hvis man ikke skulle spare der, og vi har egentlig oplevet, at der har været en rigtig god dialog med forsvarsministeren og de andre partier om, hvad man kunne gøre.
Det lader til, at vi lander et fornuftigt sted.
Vi er endnu ikke helt i mål.
Men centrene rundtomkring i landet, altså det decentrale beredskab, og følelsen af, at der er et beredskab, skal man ikke undervurdere.
Man skal heller ikke undervurdere, hvad det egentlig vil sige, at der ligger et center i forhold til at kunne skaffe frivillige og i forhold til at kunne skaffe mandskab.
Hvis man samlede centrene og de så lå mere spredt, ville man nok opleve, at der var noget tilslutning og noget frivillighed, der lige så stille ville sive, måske ikke i første omgang, men ad åre.
Derfor er vi også meget positive over for, at man går ind og ser på, hvor man kan effektivisere, og hvor man kan gøre tingene lettere.
I forslaget her er der egentlig ikke nogen alarmklokker, der ringer for mig, ud over at KL og kommunerne naturligvis hverken skal fratages ansvar eller beslutningskompetence.
Der sker nogle ting, hvor forsvarsministeren kan gå ind og træffe nogle beslutninger, som forhåbentlig er de rigtige, uden at man skal skele til kommuneøkonomi.
Det synes vi er godt.
I udvalgsarbejdet vil vi egentlig alene fokusere på at sikre, at der ikke er nogen kommuner, der kommer i klemme og synes, at der er noget økonomi, som de bliver tvunget til at efterleve, hvor man så har givet ansvaret fra sig.
Jeg synes ikke, at der er noget, der ser slemt ud i de høringssvar, vi har fået.
Derudover kan der være elementer af, at der er nogle skred, i forhold til hvornår man bruger beredskabet, hvornår man bruger forsvaret, hvornår man bruger hjemmeværnet.
Generelt synes jeg da, at der i debatten i dag er nogle ret vage flader for, hvad man tillader sig at bringe i spil.
Der er heller ikke lige noget i det her lovforslag, som jeg synes skriger til himlen.
Så vi er meget positive.
Martin Lidegaard (RV), 2016-04-12:
Jeg vil gerne være med til at prøve at hæve politikernes troværdighed generelt og gøre alt, hvad jeg kan, for det.
Men jeg tror ikke nødvendigvis, at det er den rette vej at give befolkningen indtryk af, at der er brug for at udøve en kontrol, som jeg ikke mener der er brug for.
Jeg mener ikke, at vi bør kontrollere, hvem ministre mødes med.
Jeg mener, vi bør kontrollere, om ministre taler sandt, om de gør, hvad de siger, og om de modtager penge nogle steder fra, der kan påvirke det, de mener.
Den kontrol er jeg enig i.
Men hvem finansministeren, der nu tilfældigvis sidder her i stolen, eller justitsministeren måtte mødes med til en fest eller på deres ministerkontor eller hvor som helst, har jeg ingen som helst intention om at blande mig i, for jeg kan ikke se, at det er noget, der i sig selv, jeg havde nær sagt, bidrager til noget som helst i demokratiet.
Leif Mikkelsen (LA), 2016-04-12:
Tak for det.
Som borgere har vi en forventning om, at beredskabet bare er der, når vi har brug for det.
Vi kan glæde os over, at det er det rent faktisk også.
Det er det på grund af stort engagement.
Vi kan vel alle genkende den situation, hvor en stolt beredskabsperson kan fortælle om, hvor hurtigt man kunne pumpe så og så meget vand væk, eller hvordan man kunne bekæmpe den og den ildebrand.
Derfor er det rigtig godt, at vi nu binder en sløjfe om det og får fjernet den usikkerhed, der har været, om, hvordan vilkårene skal være for hele beredskabet.
Jeg synes, det er med heldig hånd fra forsvarsministerens side, at man nu får afsluttet den tvivl, den usikkerhed om, hvordan rammen skal være i forbindelse med de besparelser, der blev gennemført, og som vi ikke stod bag.
Men nu er der ligesom rettet op på det, og der er en naturlig sammenhæng mellem det statslige beredskab og det kommunale beredskab, som er indarbejdet nu.
Derfor kan vi bare sige, at vi støtter forslaget fra regeringen.
Preben Bang Henriksen (V), 2016-04-12:
Altså, der er jo ikke på nogen måde sket ændringer i offentlighedsloven på det her punkt ved den sidste revision.
Det var en ændring, der fandt sted tilbage i 2009, så jeg ser ikke noget grundlag for at ændre noget som helst i det forhold.
Christian Juhl (EL), 2016-04-12:
Mig bekendt var ingen problemer med den gamle lov, hvor Venstre i øvrigt begrænsede åbenheden.
Hvorfor i alverden skulle den så begrænses, når vi lever i en tid, hvor der er behov for større indsigt og åbenhed over det hele?
Preben Bang Henriksen (V), 2016-04-12:
Tak for det.
Jeg skal indledningsvis sige, at jeg tillige taler på vegne af Det Konservative Folkeparti, som ikke havde mulighed for at deltage i dag på grund af andet politisk arbejde.
Sådan er det, når man ikke er så mange folkevalgte her.
Lovforslaget pålægger regeringen at fremsætte de nødvendige lovforslag, så der indføres et offentligt tilgængeligt lobbyregister over ministres møder med eksterne aktører, herunder lobbyister, foreninger og virksomheder.
: Hvad er en ekstern aktør?
Hvornår er der tale om et møde?
Hvornår er der tale om en samtale?
Er det et møde eller en samtale, hvis ministeren møder en person herude på gangen?
Det bliver da lidt svært at afgrænse, vil jeg sige.
Og hvad med partimæssige møder med kollegaer og lignende – er det også noget, der pludselig skal til at være offentligt tilgængeligt?
Jeg tror, det er en dårlig idé.
Tidligere talere har skitseret, at også spørgsmål om private møder kan give afgrænsningsproblemer.
Skal der ikke også være offentlighed om møder, der afholdes andre steder, telefonsamtaler og lignende?
Jeg vil sige, at møder i realiteten jo kun er et lille udpluk af den kontakt og den kontaktmulighed, som ministeren har til omverdenen, og som vi i øvrigt synes er en god idé han har til omverdenen.
Beslutningsprocessen ender jo dybest set i Folketingssalen, og der må vi sige, at der ikke er nogen som helst, der har mulighed for at kigge i kalenderen.
Jeg deler på Venstres vegne ikke den mistænkeliggørelse, som forslaget er et udtryk for.
Det fremgår af forslagets tekst, at særlig når toppolitikere og ministre skifter arbejde fra at være ministre til at få ansættelse hos lobbyvirksomheder, som har haft en relation til ministerjobbet, kan det skabe mistanke om urent trav.
Det skaber politikerlede og mistillid.
Jeg må sige, at jeg synes, at det er en lovlig alvorlig omgang.
Jeg må sige, at jeg hverken har grundlag for at erklære mistillid eller politikerlede begrundet i nuværende ministres eller for den sags skyld tidligere ministres adfærd på de her områder.
Der er masser af andre grunde til, at befolkningen har det, man kunne kalde politikerlede.
En af grundene er jo nok – og det kommer vi måske ind på under det næste forslag – at mange i vidt omfang sidder her for længe efter befolkningens opfattelse.
Så kan man sige, at så kunne de stemme dem ud.
I realiteten er det her forslag en ændring af offentlighedslovens § 22, og jeg vil da opfordre forslagsstilleren til at tage det med, når man skal drøfte ændringer af offentlighedsloven.
På det foreliggende grundlag kan jeg i hvert fald sige, at Venstre ikke kan støtte forslaget, og det tilsvarende gælder som nævnt Det Konservative Folkeparti.
Jeppe Jakobsen (DF), 2016-04-12:
Ja, det kan vi så være enige om.
Det er jeg glad for.
Christian Juhl (EL), 2016-04-12:
Det er jeg jo desværre nødt til at indrømme.
Jeg så hellere en verden, hvor det ikke var nødvendigt.
Så var det jo også Venstre, der ændrede loven sidste gang, i 2009, og det var en dum ting at gøre dengang.
Jeg mener: Erkender ordføreren ikke engang, at der er økonomiske interesser i et samfund, og at der kan være interesser også for en minister i erhverv og ting og sager og det derfor kan være en rigtig god idé, at der er offentlige og tilgængelige lister over, hvem ministeren snakker med, sådan at alle kan føle sig trygge ved det?
Det er i orden, at de snakker sammen.
Det tror jeg ikke der er nogen der har noget imod, men det kunne da være en rigtig god idé, at der var en lille smule åbenhed i Venstre, så man også kunne se, hvad de laver.
Jeg tror da, at jeg skal sige tak for opbakningen.
»Visse ting omkring rigets sikkerhed« tror jeg godt jeg kan forstå, men vil ordføreren prøve at uddybe det?
Men til de der ting har vi jo særlige organisationer og udvalg, f.eks. Udenrigspolitisk Nævn.
Jeppe Jakobsen (DF), 2016-04-12:
Tak for det.
Dansk Folkeparti var ikke et af de partier, der lagde stemmer til den tidligere regerings opdatering af den såkaldte offentlighedslov.
Vi var stærke modstandere af det røgslør, der blev lagt ud over vores demokrati.
Normalt bryster vi os af at have et demokrati af fineste karat, og det kan vi også gøre uden at lyve.
Men nøjagtig som topatleten, der vil forblive øverst på sejrsskamlen, kræver det en indsats at forblive et demokrati i superligaen.
Offentlighedsloven af 2013 gjorde ikke nogen gavn for vores demokrati, tværtimod, og derfor vil Dansk Folkeparti også støtte nærværende beslutningsforslag, da det modvirker nogle af de kedelige konsekvenser, offentlighedsloven havde for vores demokrati.
Dog skal det lige her nævnes, at visse møder af hensyn til rigets sikkerhed ikke bør omfattes af forslaget.
At have åbenhed om, hvilke eksterne parter en minister holder møde med, er ikke en hæmsko for det politiske arbejde.
Hvis man ikke kan forsvare eller forklare, at man har valgt at holde et møde med en ekstern part,
burde man i første omgang nok ikke have afholdt mødet.
Så tak til Enhedslisten for at tage dette initiativ.
Jeg håber, at forslaget vil finde bred opbakning.
Jeg ser især frem til at høre fra den såkaldte selvudnævnte åbenhedstrojka, SF, De Radikale og De Konservative.
Det er nu, I skal vise, om I er løver eller lam.
Trine Bramsen (S), 2016-04-12:
Først vil jeg lige tilføje noget i forhold til det med økonomien: Det er jo et andet sted, vi diskuterer det, for det handler om offentliggørelse af økonomiske tilskud.
Til det konkrete spørgsmål vil jeg så sige, at der ikke er noget til hinder for at stille en minister spørgsmål om, hvem den pågældende minister har mødtes med.
Og hvis den pågældende minister så ikke ønsker at svare på det, ville jeg da tolke det sådan, at der er noget uldent ved det, og så kan man så grave videre i det.
Christian Juhl (EL), 2016-04-12:
Jamen ville det ikke være okay for mig som borger eller for den sags skyld som medlem af Folketinget stille og roligt at kunne gå over til den herværende minister og sige: Nå, hvem har du haft besøg af de sidste 14 dage; jeg ved, at der har været forhandlet regler for banker?
Og så havde jeg den viden.
Det behøver jeg jo ikke at spørge pressen om, der måske har en farvet opfattelse af tingene.
Nå, fint nok, så stiller jeg nogle bestemte spørgsmål til ministeren i den her uge.
Det ville da være en udvidelse af demokratiet og ikke en indskrænkning.
Trine Bramsen (S), 2016-04-12:
Spørgeren stiller et rigtig interessant spørgsmål, og det er et rigtig interessant eksempel, der bliver brugt.
For eksemplet med den store bank, der finanisierede et parti i Folketinget, har vi jo netop fra pressen.
Så min påstand vil være, at de her oplysninger er der jo i forvejen en presse der graver i, hvorimod der altså kan være en række uhensigtsmæssigheder forbundet med tvangsmæssigt at skulle registrere alle dem, man taler med.
Jeppe Jakobsen (DF), 2016-04-12:
Det er ikke utænkeligt, at man kan forestille sig, at man f.eks. i Udenrigsministeriet eller i Forsvarsministeriet holder møder om Danmarks forhold til andre nationer, som ikke tåler den samme grad af offentlighed, som almindelige møder ellers gør.
Preben Bang Henriksen (V), 2016-04-12:
I relation til om det er en god eller dårlig idé med kalendere generelt, vil jeg sige, at ministeren jo står til ansvar over for Folketinget og står til ansvar, som det eksempelvis blev nævnt af Socialdemokratiets ordfører, i forbindelse med spørgsmål her i Folketingssalen.
Og der har man alle muligheder for at få opklaret, hvad baggrunden var.
Herudover er der jo en udvalgsbehandling, som også giver mulighed for at stille spørgsmål.
Pernille Skipper (EL), 2016-04-12:
Jeg er frygtelig ked af, at Radikale ikke har forstået vores forslag; det skal jeg da beklage.
Jeg vil starte med at sige, at der absolut ikke noget galt med at mødes med en masse mennesker.
Der står heller ikke noget sted i det forslag, vi har fremsat, at man skal lade være med at mødes med interessenter, fagforeninger, virksomhedsledere eller nogen som helst andre.
Der står ikke engang, at man skal lade være med at mødes med professionelle lobbyister, der er betalt for at influere politikerne.
Det står der heller ikke nogen steder.
Der står bare helt stille og roligt, at hvis man gør det – uskyldigt, som det kan være – har befolkningen en ret til at vide det.
Fuldstændig på samme måde som hr. Martin Lidegaard siger, at man skal kunne se, om der er en sammenhæng mellem de penge, et parti får, og den politik, der bliver ført, så synes vi, at man skal kunne se det, hvis der er en sammenhæng mellem de møder, der bliver afholdt, og den politik, der bliver ført.
Og det er ikke, fordi der er noget galt med møderne – det er bare, fordi vi ønsker, at vælgerne har adgang til indsigten.
Så hvorfor ikke bare indsigten?
Der er jo ikke tale om noget forbud.
Josephine Fock (ALT), 2016-04-12:
Med det her beslutningsforslag pålægges regeringen at ændre lovgivningen, så ministre ved lov pålægges at offentliggøre et register over møder og kontakt med professionelle lobbyister og andre eksterne aktører, f.eks. organisationer, faglige forbund osv.
Ændringen af offentlighedsloven i 2009 og vedtagelsen af den nye offentlighedslov i 2013 afskaffede muligheden for aktindsigt i ministres kalendere.
På den måde blev offentligheden afskåret fra at få indblik i, hvilke eksterne aktører der påvirker den politiske proces.
Det er vigtigt at understrege, at input fra eksterne aktører såsom interesseorganisationer og lignende er helt afgørende for vores politiske arbejde.
Vi ved også, at der holdes møder hver eneste dag både i ministerierne og her i Folketinget.
Vi holder alle sammen møder med eksterne aktører, og det er rigtig, rigtig godt.
Og de eksterne aktører forsøger jo at påvirke den politiske proces, samtidig med at de gør os, som sidder herinde i Folketinget, klogere.
Og det er der slet ikke noget galt i, det er snarere rigtig, rigtig godt.
Vi har nemlig behov for så mange input som overhovedet muligt for at finde ud af, hvad der rører sig ude i den virkelige verden.
Vi har behov for den viden, som de eksterne aktører bidrager med.
Når det så er sagt, har vi også behov for åbenhed.
Demokratiet har behov for åbenhed, og derfor mener Alternativet, i tråd med forslagsstillerne, at åbenhed er en præmis for et velfungerende demokrati.
Og åbenhed er en af de vigtigste grundpiller for at skabe tillid til det politiske system, og at der er tillid til os som politikere.
Og derfor er det basalt vigtigt i et demokrati, at der er åbenhed om de politiske processer, og derfor stemmer Alternativet for beslutningsforslaget om et lobbyregister.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2016-04-12:
Hvis det bare bliver sådan en liste over, hvem man har holdt møder med, så giver det jo ikke den reelle indsigt i, hvad det egentlig er, der er foregået, altså hvad det er for et forløb, der har været, hvor meget der har været, og hvornår det har været der.
Nogle gange kan man trække tæppet så lidt til side, at man får et for dårligt indblik i, hvad det er, der sker.
Og det er det, vi mener man gør med det her forslag.
Så vi vil gerne trække tæppet lidt mere ud til siderne, og det håber vi at vi kan gøre sammen med Enhedslisten på et tidspunkt.
Pernille Skipper (EL), 2016-04-12:
Jeg kan berolige hr. Simon Emil Ammitzbøll: Vi er ikke på vej til Minsk, vi er på vej til Paris.
Der er også varmere og alt muligt andet.
Jeg er ikke sikker på, at jeg forstår Liberal Alliances indvending her.
Altså, det er jo meget tydeligt, hvad det er, der bliver sagt ja til her.
Det, der bliver sagt ja til, er, at ministre skal opgive det og offentliggøre det, når de har holdt møder med lobbyister og interesseorganisationer etc.
Det er i øvrigt noget, man ser i andre lande, og det kan man sagtens afgrænse.
Det betyder, at der er en vis åbenhed.
Men det er klart, at hvis det, Liberal Alliance ønsker at opnå med kalenderreglen, ikke er åbenhed om, hvem ministrene holder møder med, men noget andet, så kan det godt være, at vi er på vej til Minsk.
Men er vi ikke enige om, at kalenderreglen netop er dårlig, fordi vi ønsker at vide, hvem ministrene mødes med?
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2016-04-12:
Man kan sige det på den måde, at hvis jeg nu ønskede at tage til Paris og fru Pernille Skipper foreslog mig, at vi kunne starte med at køre til Amsterdam, og så kunne vi se, om turen gik videre til Paris, så var jeg jo kommet et stykke af vejen, og var det ikke godt?
Og der kunne man svare: Jo, det ville vel egentlig være godt.
Og så kunne man sige ja til det.
Men fru Pernille Skipper kunne også i stedet for sige til mig: Skulle vi ikke tage til Minsk, og så kommer vi måske også til Paris engang, men vi kører i virkeligheden ikke i retning af Paris?
Og det er lidt det, jeg ser med det her forslag.
Jeg forstår godt, at man vil gøre noget, som man selv synes er bedre end det, der er i dag, men jeg er bare ikke helt sikker på, at det trækker i den retning, som jeg gerne selv vil i.
Jeg vil gerne have åbenhed om kalenderne, om de aftaler, der har været.
Det er det, der er mit ønske.
Og jeg er ikke sikker på, at jeg nødvendigvis øger sandsynligheden for at få det ønske igennem ved at stemme for det her forslag.
Og så er der også det der med: Uh, et lobbyregister – for når man kender Enhedslisten, hvad bliver så det næste?
Jeg tror, det her er vejen til, at det også skal gælde for folketingsmedlemmer, og det er vi stærkt imod.
Pernille Skipper (EL), 2016-04-12:
Tak til ordføreren – tror jeg nok!
Underholdende var det i hvert fald.
Nå, til sagen.
Jeg synes sådan set, det er et meget reelt spørgsmål, Liberal Alliances ordfører stiller, altså om det er, fordi vi ikke kan få det, der er endnu bedre.
Ja, det er det vel til dels.
Altså, ville vi ønske, at § 22 i offentlighedsloven var forsvundet som dug for solen?
Lobbyregisteret kan dog også noget, som indsigt i en kalender ikke kan – det gør, at man ikke kan omgå åbenheden om, hvem der er holdt møder med, ved f.eks. at skrive noget andet ind i kalenderen.
Altså, man er lovmæssigt forpligtet til at opgive, hvem man har holdt møder med, på den her liste.
Jeg forstår det ikke.