runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Samuelsen (NY), 2008-01-10:
Jeg mener stadig, at det ikke er så interessant at diskutere, hvorvidt det er offentligt eller privat.
Vores tilgang til det fra Ny Alliances side er, at der skal være et meget stærkt offentligt sundhedssystem.
Tandlægediskussionen er jo et eksempel på det samme.
Det er jo ikke et spørgsmål om, at det hele fungerede, hvis det var offentligt og man så skulle betale til det offentlige system; det er et spørgsmål om brugerbetaling og graden af brugerbetaling, som måske er et problem, og det er et spørgsmål om, hvad det er for nogle incitamenter, vi lægger ind i systemet, det er ikke et spørgsmål om, at alting er løst, bare det er i offentligt regi.
Så lad os dog få fokus hen et andet sted, nemlig der, hvor det reelt er interessant at fokusere, bl.a. på alle de ting, som vi ikke gør godt nok, f.eks. over for gigtpatienter, patienter med kroniske rygerlunger, diabetikere, apopleksipatienter osv. - alle de steder, hvor det halter.
Det skal vi også have fokus på, samtidig med at vi skal konstatere: Hvor står vi henne nu?
Jeg skal da indrømme, at personligt gør det mig ikke noget.
Men der er regler, som skal følges, også på det område, ligesom der er inden for det område, som vi generelt diskuterer her.
Jeg synes, det var en underlig opstilling, at det er et mål, en vision for Ny Alliance, at der skal være 30 pct. privat opgaveløsning.
Hvor fremgår det?
Jeg ved i hvert fald ikke noget om, at det står inde på Ny Alliances hjemmeside eller i vores partiprogram eller noget som helst andet sted.
Det synes jeg var et underligt billede at give udadtil.
Det er slet ikke det, vi diskuterer.
Vi har sagt: Udgangspunktet er, at vi vil have et stærkt fundament bestående af et offentligt skatteborgerfinansieret - der er ikke noget, der er gratis - sundhedsvæsen.
Og så vil vi have nogle diskussioner om de steder, hvor det halter, og der er gevaldig mange steder, hvor det halter stadig væk.
Hvordan kan vi gøre det bedre?
Hvordan kan vi sikre, at vi ikke ligger på en 30. eller 31. plads?
Der er vi altså dumpet ned, samtidig med at vi har haft et stort set hundrede procent offentligt finansieret system.
Så det har altså ikke noget at gøre med, om det er offentligt eller privat, at man dumper ned igennem rækkerne.
Hvis det nu havde været sådan, at det var sket i takt med, at vi havde privatiseret det hele, så kunne vi jo have haft en diskussion.
Men det har ikke noget med det at gøre.
Vi er dumpet ned på den der plads, på trods af at vi har holdt fast i et system, hvorimod franskmændene har valgt et andet system; et system, som tilsyneladende fungerer betydelig bedre end det, vi har herhjemme.
Flemming Møller Mortensen (S), 2008-01-10:
Jeg synes bare, det lød, som om det franske system blev løftet op på en piedestal, og som om alle problemerne var løst i den sammenhæng.
Når jeg tænker arbejdsforhold, tænker jeg også meget på arbejdsglæden og motivationen ved at være ansat i et offentligt sundhedsvæsen.
Det, der gang på gang bliver givet signaler om, er, at fagligheden er under pres i det danske offentlige sundhedsvæsen.
Og i den her sammenhæng, hvor vi diskuterer privat-offentligt, hersker der for mig at se ikke nogen tvivl om, at det pres, det danske offentlige sundhedsvæsen er under, også bliver større på baggrund af, at den private del bliver støttet og understøttet, som den gør i øjeblikket.
Det, jeg kan se er udmeldingen fra mange fagprofessionelle i sundhedsvæsenet, er, at man er vant til at indgå faglige kompromisser i hverdagen.
Men tendensen viser sig at være, at der skal indgås væsentlig flere faglige kompromisser i dag; så skarpe faglige kompromisser, at man demotiveres af, at man den ene gang efter den anden får lov til at levere en kvalitet, som er langt under det, som ens faglighed påbyder en at levere.
Ser Ny Alliance et problem heri?
Anders Samuelsen (NY), 2008-01-10:
Når Frankrig bliver nævnt, er det jo bl.a., fordi der er WHO-undersøgelser, der viser, at det er verdens bedste sundhedssystem.
Det er jo trods alt WHO, som har fundet frem til det.
Jeg siger ikke, at vi derfor skal lave nøjagtig det samme system med 70-30-fordelingen, som de gør i Frankrig.
Man kan bare konstatere, at de ligger nummer 1 og vi ligger nummer 30 eller noget i den stil og vi engang lå som nummer 4 eller 5 målt på middellevetidsalderen.
Så vi er altså drattet nedad.
Vi har ikke fået løst de her problemer.
Der er masser af ting, som presser arbejdsglæden ude på de offentlige sygehuse, og det kan godt være, at nogle kan finde frem til, at der er nogle, der påstår, at det er, fordi der går penge til det private.
Jeg tror, det er et mindretal på de offentlige sygehuse, som siger, at det er det, der er problemet.
Problemet er, at man, når man arbejder i det offentlige sundhedsvæsen, lynhurtigt kommer til at opfatte sig som en myre i en kæmpemæssig myretue, og det er der ikke ret mange der synes er sjovt.
Kamal Qureshi (SF), 2008-01-10:
Jeg vil vældig gerne spørge lidt til social ulighed, for jeg ved jo, at Ny Alliance mener, at det ikke gør noget, der er en grad af social ulighed, også fordi det er vigtigt at have nogle rige mennesker, som kan drive tingene frem, og hvad der nu kan være af argumenter.
Jeg vil egentlig meget gerne spørge om netop det, for Statens Institut for Folkesundhed har netop set på sundhed i sammenhæng med sociale forhold, og de peger jo på, at der er dobbelt så stor risiko for undervægt og spædbørnsdødelighed for folk med korte uddannelser, end der er for folk med lange uddannelser, og at den sociale ulighed slår voldsomt igennem på sundhedsområdet.
Hvad tænker Ny Alliance om det set i sammenhæng med deres skattepolitik, som jo klart favoriserer de rigeste?
Hvordan hænger det sammen med den sundhedsmæssige ulighed, der fremkommer heraf?
Jens Peter Vernersen (S), 2008-01-10:
Det fremgår jo af samme vedtagelse, at der er sket en fantastisk udvikling i ventetiderne.
Det tror jeg da ikke at hr. Anders Samuelsen kan erklære sig enig i, når jeg nu oplyser, at f.eks. hjertepatienter, der bør forundersøges inden for 2 uger, har en ventetid på næsten 40 uger og har oplevet den eksplosion i ventetiderne de sidste 2 år.
Tilsvarende gælder for behandlingen af de samme hjertepatienter.
Den bør også ske inden for 2 uger, men nu har man en ventetid, der ligger på mellem 35 og 40 uger.
Så jeg kan ikke forstå, at hr. Anders Samuelsen synes, at han kan stemme for det her forslag til vedtagelse, når vi faktisk har haft den katastrofale udvikling.
Lad mig også sige om kræftpatienterne, at der er 16 kræftområder, hvor man under VK-regeringen har fået en længere ventetid, mens der er 6 områder, hvor man har fået en kortere ventetid - altså noget helt andet end det, som regeringen, nu sammen med Ny Alliance, forsøger at bilde befolkningen ind, nemlig at det er gået så vældig godt, når det faktisk på en række områder er katastrofalt, og at det ikke mindst på de områder, hvor der er tale om livsvigtige behandlinger, er gået helt galt.
Flemming Møller Mortensen (S), 2008-01-10:
Jeg vil gerne spørge hr. Anders Samuelsen vedrørende det udsagn, du kom med, hvor du siger, at problemet i det offentlige sundhedsvæsen er arbejdsforhold og økonomi
: Rummer Ny Alliances vision på området ikke andet og mere end, at vi skal have 30 pct. privat opgaveløsning på området?
Hvis der er en anden vision, vil jeg gerne have den uddybet her.
Anders Samuelsen (NY), 2008-01-10:
Altså, den historiske redegørelse var jeg sådan set inde på i min ordførertale, og jeg mener måske, at problemerne stammer helt tilbage fra kommunalreformen i 1970 og den måde, man fik fordelt ansvar, magt og indflydelse på i den sammenhæng.
Angående stigningstaksten tror jeg egentlig ikke, at der er den store forskel.
Der synes jeg egentlig, at det ville være interessant at begynde at diskutere ting som det skrå indtægtsloft for speciallæger - er det en kæmpefejltagelse, eller er det ikke en kæmpefejltagelse?
Hvad med overlæger og andre speciallæger - burde de ikke have mere mulighed for at have en privatkonsultation på hospitalet efter almindelig arbejdstid, så de kunne betale deres sekretærer og sygeplejersker osv. for at hjælpe?
Hvad er det, der foregår i vores daginstitutioner, når vi ved, at der er 6-7 gange hyppigere tilfælde af luftvejsinfektioner blandt ungerne dér?
Hvad kan vi gøre på det område for at lette presset på vores sundhedssystem, så vi får mere ud af pengene?
Alle de debatter synes jeg er langt mere interessante end den historiske del
, også selv om jeg selv tog den med i mit oplæg.
Lone Dybkjær (RV), 2008-01-10:
Sandheden er vel også, at Frankrig efterhånden har ry for at have et bedre sygehusvæsen end det danske, men det er for lang en diskussion at komme ind på, og det ved jeg heller ikke nok om.
Men jeg vil gerne sige, at jeg intet ville have haft imod, at der havde været en pind med om, at fradragsretten for sygehusforsikringer skulle fjernes.
Per Clausen (EL), 2008-01-10:
Det er jeg selvfølgelig glad for, fordi der så er lidt flere partier end Enhedslisten, der indtager det standpunkt i Folketinget.
Og det tror jeg er godt, også fremadrettet .
Jeg vil bare spørge fru Lone Dybkjær, om det ikke er rigtigt, at der er en tilbøjelighed til, hvis man benytter sig af private hospitaler - og her behøver vi så slet ikke at snakke om kvaliteten, for jeg er helt med på, at der kan findes mange eksempler på god behandling i Frankrig - at f.eks. det franske sygehusvæsen i realiteten også er betydelig dyrere end det danske, og at det ikke udelukkende hænger sammen med, at man måske har en højere kvalitet, men at det også kan hænge sammen med, at man har valgt en organiseringsform, som fokuserer på, at det er hospitaler, hvor der skal være mulighed for at tjene penge, der driver en stor del af sundhedsvæsenet.
Per Clausen (EL), 2008-01-10:
Jeg bemærkede jo, at hr. Anders Samuelsen havde en række kritiske bemærkninger om forholdene i det danske sygehusvæsen.
Alligevel er Ny Alliance medforslagsstiller på et forslag til vedtagelse, der jo ikke udmærker sig ved nogen kritisk tilgang, men sådan behøver der heller ikke være sammenhæng mellem det, man siger, og det, man gør. Det spørgsmål, jeg godt vil rejse over for hr. Anders Samuelsen, er spørgsmålet om det med konkurrencen.
For det er jo rigtigt, at når man har det her udvidede, frie sygehusvalg, så kan man vælge at blive behandlet et andet sted, hvis det offentlige ikke kan tilbyde behandling inden for en måned.
Lone Dybkjær (RV), 2008-01-10:
Som jeg sagde, skal jeg ikke gå ind i en mere substantiel diskussion af de franske forhold.
Generelt må man vel sige, at i det øjeblik, det bygges op på forsikringer, så er systemet dyrere.
Det er vel det, vi har set, nemlig at vores system i virkeligheden ikke er så dyrt.
Det, jeg kun siger, er, at vi ikke har nogen ideologisk blokering over for private hospitaler.
Vi mener bare, at de ikke skal begunstiges økonomisk, og det mener vi sker i dag.
Og det er det, der er vores udgangspunkt for den her debat.
Anders Samuelsen (NY), 2008-01-10:
Vi mener fra Ny Alliances side ikke, at der er noget særlig grundlag for en stor ideologisk diskussion om, hvorvidt det her er en underminering af det offentlige sundhedssystem.
Der er ca. 1 pct. af midlerne, som går til det private.
Det er jo ikke det, der er problemet, også jævnfør sammenligningen med Frankrig.
Det, der er problemet, er den måde, vi har struktureret vores sundhedssystem på.
Det er den diskussion eller mangel på diskussion, vi har om den konkrete økonomi, det er en række af de procedurer og regler, som vi har indlagt med hensyn til, hvad en læge kan, og hvad en læge ikke kan.
Skal han afspadsere, eller kan han få lov til at have overarbejde?
Ja, det fører helt over til skattesystemet.
Er det motiverende at tage overarbejde, hvis man skal rammes af top- og mellemskat, eller går man hellere hjem og lægger fliser?
Det er den slags problemstillinger, som man burde rejse, også fra Enhedslistens side, i stedet for at fokusere entydigt på forholdet mellem offentligt og privat.
Det er faktisk, set fra Ny Alliances side,
ikke særlig interessant.
Per Clausen (EL), 2008-01-10:
Nu er det jo fristende, for Enhedslisten benytter selvfølgelig gerne enhver lejlighed til at diskutere skattepolitik med Ny Alliance og hr. Anders Samuelsen, men jeg vil nu alligevel fastholde det, der var temaet for mit spørgsmål, nemlig om det er særlig fornuftigt, at man indfører et system, der gør, at det kun er på de områder, hvor privathospitalerne er i stand til at udbyde ydelser, at man har nogen sikkerhed for at blive behandlet hurtigt, når vi nu ved, at de mere komplicerede og mere alvorlige lidelser ikke bliver behandlet på privathospitalerne.
Vi har altså et system, der fører til, at man prioriterer behandling af de mindre alvorlige sygdomme og lidelser, de mindre komplicerede sygdomme og lidelser, og slet ikke får gjort noget på akutområdet.
Anders Samuelsen (NY), 2008-01-10:
Jeg vil sige, at vi fra Ny Alliances side gerne vil åbne op for endnu flere områder.
Det kunne lige så godt være på en række andre områder, at man lagde op til det.
Man kan sige, at det så også indirekte ligger i ventelistegarantierne, at der så også er mulighed for at diskutere og åbne for yderligere områder, hvorom man kan sige, at der også vil være mulighed for at tage pengene med - også på komplicerede områder.
Hvad er det for nogle ting inden for det offentlige sundhedsvæsen, som ikke fungerer?
Hvad med finansministerens krav om 2 pct.s produktivitetsstigning?
Er det en måde at gøre tingene på i sådan et system?
Det betyder ikke, at vi ikke kan stemme for det forslag til vedtagelse, som ligger fra regeringens side.
Der står nogle rent faktuelle data.
Dem kan vi sagtens bakke op om, men det betyder ikke, at diskussionen stopper der, og den stopper slet ikke der, hvor Enhedslisten forsøger at få den stoppet.
Jens Peter Vernersen (S), 2008-01-10:
Hr. Anders Samuelsen kan vel bekræfte, at væksten i sundhedsudgifterne under Nyrupregeringen var af præcis samme størrelse og måske endda en anelse større, end den har været under VK-regeringen.
Hvis det skulle knibe med bekræftelsen, så ligger der jo et omfattende materiale fra Økonomigruppen her i Folketinget, der præcist beskriver udviklingen, og som viser, hvordan situationen har været.
Det var dér, miseren startede, for tidligere var vi førende.
Og så sent som her op til nytåret fik vi jo så papir på, at vi nu sådan set ligger i bunden blandt en række lande, vi kan sammenligne os med, når det drejer sig om hospitalsvæsenet.
Line Barfod (EL), 2008-01-11:
Jo, jeg mener bestemt, man skal stille krav om, at folk hverken begynder at slås med andre, kommer med racistiske tilråb eller på anden måde overtræder lovgivningen.
Det er der krav om i lovgivningen allerede.
Men min oplevelse, det, jeg kan se af forskningen, og det, jeg hører fra folk, der deltager, er, at det heldigvis er meget få af dem, der går til fodbold, som laver ballade.
Hvordan får vi bedre de andre tilskuere med på at isolere de få, der vil lave ballade?
Det er det, jeg er optaget af.
Selvfølgelig skal der være krav om, at man ikke må lave ballade.
Tom Behnke (KF), 2008-01-11:
Det er jo betryggende, at også fru Line Barfod er optaget af, hvordan vi forhindrer det her, men vi hører ikke nogen svar.
Fru Line Barfod er bare optaget af det, men man må da have nogle alternative svar.
Hvis ikke man støtter det foreliggende forslag fra regeringen, må man da have nogle andre ideer til, hvordan vi forhindrer, at ballademagerne weekend efter weekend efter weekend optræder voldeligt, angriber politiet osv. osv.
Hvordan forhindrer vi det?
Hvis man først skal sigte den pågældende for en forbrydelse og derefter til domstolene, som skal have tid til at behandle sagen, og hvis den sigtede så har en af de kendte forsvarere, kan der gå et helt år, inden vedkommende får sin sag for domstolen.
Og først til den tid, når der er afsagt endelig dom, som selvfølgelig bliver appelleret til landsretten, som så igen skal bruge tid på at afsige den endelige dom, kan man meddele karantæne.
Hvordan vil fru Line Barfod løse det problem, hvis ikke det netop er på den her måde?
Line Barfod (EL), 2008-01-11:
Vi kunne også se på udskænkning af alkohol og andre ting.
Der ligger klare eksempler på, at fodboldkampe med nøjagtig de samme fangrupper forløber vidt forskelligt, afhængigt af hvilken strategi man vælger, og det er det, jeg mener vi skal se meget dybere på.
Hvad kan vi konkret gøre for, at det ikke bliver noget, som mange deltager i, og der bliver et stort slagsmål, men at der kun er nogle få ballademagere, som man så kan tage fat i?
Flemming Møller Mortensen (S), 2008-01-11:
Jeg udtrykte i min ordførertale en appel, og jeg vil derfor gerne spørge ministeren om, hvilke overvejelser og tanker der set i forhold til loven foreligger med hensyn til evaluering og løbende orientering af udvalget fremover.
Tom Behnke (KF), 2008-01-11:
Jeg kan forstå, at fru Line Barfod mener, at det er alle andre, der skal ændre adfærd.
Politiet skal ændre adfærd, kontrollørerne skal ændre adfærd, de øvrige publikummer skal ændre adfærd, men det er, som om det er fuldstændig ligegyldigt med dem, der laver ballade.
Hvis bare alle vi andre og hvis politiet ændrer adfærd, skal de her - nu er der grænser for, hvilke ord man må bruge i Folketinget, så jeg nøjes med at sige ballademagere - nok finde ud af at opføre sig ordentligt, for i virkeligheden er det alle andres skyld, at de bliver aggressive og føler behov for at komme af med nogle ting.
Det er politiets massive tilstedeværelse, der gør, at de her publikummer flere uger før en fodboldkamp på mobiltelefonerne aftaler at mødes og slås.
Det ved de jo ikke noget som helst om.
Det, jeg vil høre, er: Vil fru Line Barfod slet ikke stille nogen krav til ballademagerne?
Line Barfod (EL), 2008-01-11:
Vi bliver næppe enige på det her punkt, så lad mig prøve noget andet.
Af nogle studier og også den rapport, der er fremlagt som baggrundsmateriale til i dag, og som er støttet af Justitsministeriet, kan man se, at nøjagtig de samme fangrupper opfører sig utrolig forskelligt ved fodboldkampe, alt afhængigt af hvilken strategi der bliver brugt fra politiets side, og om der er en dialog eller ej.
Og vil hr. Tom Behnke støtte, at vi skal have noget mere forskning og udvikling på det her område?
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2008-01-11:
Og det skammer jeg mig sådan set ikke over.
Der er nemlig ved en del sportsbegivenheder problemer med en særlig hård kerne af fodboldbøller, de såkaldte hooligans.
Og det er baggrunden for, at forligspartierne, som jo altså er seks ud af Folketingets otte partier, var enige om, at der skulle gøre noget ved det her uvæsen.
I Det Radikale Venstre vil vi meget gerne være med til at løse problemerne.
Og jeg synes sådan set, at man har givet en del indrømmelser i forbindelse med de høringssvar, der har været; jeg synes faktisk, at man fra Justitsministeriets side har været opmærksom på en del af de indsigelser, der er kommet til det her lovforslag.
Men der er to forhold, som vi stadig væk godt kunne tænke os at se nærmere på i forbindelse med udvalgsbehandlingen.
Jeg synes dog, at det er positivt, at en sådan udelukkelse kan indbringes for domstolene.
Men der kan jo stadig væk godt være en eller anden form for retssikkerhedsmæssig detalje i, om der er tale om dømte eller ikkedømte.
Jeg kunne i hvert fald godt tænke mig, at vi under udvalgsbehandlingen gik lidt mere ind i at se på det.
Man kan hurtigt bringe det for domstolene, men hvor hurtig vil behandlingen f.eks. være ved domstolene?
Hvor lang tid kan det egentlig risikere at komme til at tage?
Kan der være en problematik der, som vi eventuelt kunne se på?
For det andet er der jo spørgsmålet om videregivelse af fortrolige oplysninger til de her autoriserede kontrollører, der nu kommer.
Der kan jo godt sættes spørgsmålstegn ved, om det uddannelsesmæssige niveau så at sige er højt nok for den persongruppe, som ville få de her oplysninger.
Bliver kredsen af ikkemyndighedspersoner, der får adgang til personfølsomme oplysninger, for stor?
Der synes jeg også, at det er værd at tage en diskussion i udvalget om, hvad det er for en gruppe, og hvad det er for en form for uddannelse, de skal have, og hvad det præcis er for oplysninger, de skal have.
Kan man gøre det på en måde, sådan at vidensniveauet om, hvad den enkelte har gjort, og hvem vedkommende er, bliver så lavt som muligt, samtidig med at det kan lade sig gøre at administrere det.
Når det er sagt, vil jeg henlede opmærksomheden på, at vi jo også stadig væk kunne tage andre midler i brug over for det her.
Det Radikale Venstre har jo tidligere været en meget kraftig fortaler for, at klubberne også kunne være med til at betale for det politiudbud, der skal bruges i forbindelse med det her hooliganuvæsen.
Det har vi foreslået.
Vi har i øvrigt - igen i den her uhellige og mærkelige alliance - været glade for, at Dansk Folkeparti er det eneste parti, der, så vidt jeg husker, har støttet os i den sag.
Så er vi faktisk også glade for, at Politiforbundet også har været ude og støtte tanken om, at klubberne kan være med til at betale.
Men jeg håber faktisk, at det er en tanke, som vi også kunne dyrke lidt mere.
For jeg tror faktisk, at den præventive effekt, det har på klubberne, kunne være mindst lige så god som det strammeragtige tiltag, som vi nu tager over for den enkelte bølle, om jeg så må sige.
Tom Behnke (KF), 2008-01-11:
Det er fint, at der bliver spurgt igen, for tiden løb jo ud for mig før.
Lad mig gøre det hurtigt og præcist.
Med hensyn til at indrette stadioner er det jo så heldigt, at lovforslaget også indeholder bestemmelser om det, så den del er med, og med hensyn til forskning ligger der jo tonsvis af forskning til grund for lovforslaget.
Vi har jo allerede set på, hvordan man har gjort i England, og det er jo netop det, man gjorde i England, som bevirkede, at antallet af overfald og slagsmål faldt.
Lad mig så præcisere med hensyn til det forrige spørgsmål: Hvis man bliver pålagt en karantæne, kan man få den prøvet ved domstolene allerede inden for en uge.
Når domstolen skal vurdere den, skal den jo vurdere den sigtelse, der ligger til grund for, at man er meddelt en karantæne, plus om forudsætningerne for karantæne er til stede - altså om der er risiko for, at vedkommende vil gøre det igen i fremtiden, hvis han ikke får en karantæne.
Det vil blive afgjort af domstolen inden for en uge, og man kan da ikke få en større retssikkerhed.
Nu skal vi lige huske på, at den meget principielle diskussion har Folketinget sådan set taget for mange år siden.
Her er det jo ikke første gang, man får en sådan mulighed.
Hvad angår restaurationslovgivningen, er der mulighed for at idømme påbud om ikke at komme bestemte steder, allerede inden dommen er afsagt, altså allerede når personen er sigtet.
Ifølge den tidligere politivedtægt var det også muligt, og det står jo også i de nye politilove, at pålægge folk, at de ikke må komme i et bestemt område, hvis de f.eks. handler med euforiserende stoffer eller driver ulovlig prostitution eller lignende.
De kan simpelt hen få et påbud, allerede inden der er afsagt dom, så det er altså ikke noget nyt.
Når en ballademager weekend efter weekend laver slagsmål, angriber politiet osv. osv., kan vi jo ikke have, at fordi retssystemet kan være noget langsommeligt her i landet, så der kan gå et halvt eller et helt år, inden vedkommende får sin endelige dom, og før man kan give en karantæne, for i al den tid kan den ballademager altså blive ved og ved, og det vil vi altså ikke være med til.
Lene Espersen (KF), 2008-01-11:
Hr. Flemming Møller Mortensen må undskylde, at jeg var ude af stand til at læse, hvad jeg selv havde skrevet på mit papirstykke, men jeg kan godt se, at det er noteret.
Jeg synes bestemt, at vi under udvalgsbehandlingen skal prøve at finde en ordning på det.
På den ene side skal udvalget jo ikke overdynges med papirer og rapporter efter hver eneste fodboldkamp, men på den anden side vil jeg bestemt være indstillet på, at der bliver lavet en form for evaluering, så man kan se, hvordan den nye lovgivning virker.