Kristen Touborg (SF), 2011-02-01:
Og tak for debatten.
Jeg synes faktisk, det har været en god debat, hvor vi har fået vendt nogle af de problemstillinger, der er, og på nogle områder er vi da heller ikke helt langt fra hinanden.
Enhedslistens ordfører gennemgik på udmærket vis forslaget og kom med nogle vurderinger af forslagets enkelte punkter, som jeg er fuldstændig enig i, og derfor skal jeg undlade at bruge Folketingets tid på den del af det.
Når det er så vigtigt, at vi diskuterer antibiotikaforbruget, er det jo, fordi der er en stor risiko for, at det giver resistente bakterier, og det går ikke kun ud over vores produktionsdyr, men kommer også i høj grad til at gå ud over os mennesker.
Det er faktisk sådan, at for syge mennesker kan det jo gå hen og blive en ren katastrofe.
Derfor synes jeg ikke, det er rigtigt, når flere ordførere har sagt, at vi ligger i verdenseliten, og at vi ligger helt i top.
Vi ligger pænt i forhold til andre europæiske lande, men der er dog nogle stykker, der ligger over os; der er nogle stykker, der ligger bedre, og vi er faktisk rutsjet lidt nedad på den liste gennem årene.
Derfor er der absolut brug for at sætte ambitionsniveauet op, og det er jo ikke just det, regeringen lægger op til med gult kort-ordningen.
Gult kort-ordningen er en god ordning; der er ingen tvivl om, at den vil virke, og at det er en fornuftig måde at gøre tingene på, problemet er bare ambitionsniveauet.
Regeringen siger: Nu tager vi de største syndere, nu tager vi de 5-10 pct., der bruger allermest, og så går vi efter dem.
Jeg har svært at forstå, at den omstændighed, at man gør det, betyder, at man ikke også kan gå efter næste lag.
Det synes jeg er ærgerligt, for jeg synes altså ikke, det er forsvarligt, at vi skal bruge 5 år til at komme på det samme niveau – det samme høje niveau – for antibiotikaforbruget, som der var i Danmark i 2008.
Det er efter min opfattelse en noget speciel udlægning af tingene.
Det er da rigtigt, at det kan være vigtigt at behandle syge dyr, med det er også rigtigt, vil jeg sige til ministeren, at dyrlægen jo i realiteten ikke er længere væk end telefonen.
Så jeg tvivler på, at det er sådan, at man får behandlet dyrene så meget hurtigere, ved at medicinen ligger i køleskabet ude hos bonden, end hvis man skulle ringe efter dyrlægen.
Det er nok ikke tilfældet, når det kommer til stykket.
Det, det handler om, er vel, at det er dyrt at ringe efter dyrlægen.
Det er jeg med på.
Men det er nok en omkostning, vi er nødt til at tage med som landmænd, for risikoen for misbrug af antibiotika er overhængende, og det har simpelt hen så uoverskuelige konsekvenser, at vi er nødt til at sætte ordentligt ind omkring lige bestemt det.
Derfor er det efter vores opfattelse meget problematisk, at regeringen og forligspartierne nedsætter antallet af rådgivningsbesøg i stedet for at sætte dem op.
Til sidst vil jeg sige, at det er vigtigt, at vi tager helt klar stilling til det her, for konsekvenserne af at bruge for meget antibiotika er ret uoverskuelige.
Og jeg håber, at man specielt på det område, hvor der er et rigtig stort forbrug, nemlig ved flokmedicinering, der, hvor man både behandler nogle syge dyr og en hel masse raske dyr, vil være et flertal, der hurtigt vil se, at det er vi nødt til at få gjort noget ved, for det er simpelt hen en urimelig måde at bruge antibiotika på.
Det giver simpelt hen for mange problemer.
Men tak for debatten.