Karen Ellemann (V), 2009-11-10:
Det, der er meget væsentligt for mig, er, at vi medvirker til at skaffe den her grobund for, at udsatterådene kan vokse nedefra, som jeg også sagde i min tale.
Det synes jeg at vi har gjort i fællesskab ved netop også at sætte yderligere fokus på området ved at sikre midler til informationskampagner osv. Jeg synes, det er den rigtige vej, vi går i forhold til de råd, der er oprettet, og den stigning, vi ser.
Det, at vi går fra 3 til 6 råd er da om ikke andet en fordobling, og om end 6 ud af 98 jo ikke er full house, synes jeg, at vi er på det rette spor.
Og jeg er fuldstændig enig med spørgeren i, at de udsattes stemme skal høres, og det er det, vi sikrer mulighederne for, netop ved at kommunerne har mulighed for også at etablere udsatteråd.
Jeg er enig i forslagets intentioner om at øge muligheden for brugerinddragelse og brugerindflydelse.
Men jeg er derimod ikke enig med forslagsstillerne i, at det er lovgivning, der er vejen frem.
Jeg synes grundlæggende, det er bedst, når inddragelse og indflydelse vokser op fra neden.
Det er derfor mest hensigtsmæssigt, at kommunerne selv tager initiativ til at oprette kommunale udsatteråd.
Så er det i højere grad udtryk for en reel politisk interesse, end hvis vi herindefra fastsætter det.
Jeg har da også noteret mig, at antallet af udsatteråd stille og roligt vokser år for år.
Der er nu seks lokale udsatteråd; for et år siden var der kun tre.
Der er nu udsatteråd i Aalborg, i Randers, i Herning, i Vejle, i Esbjerg og i Odense Kommuner.
Socialudvalget i Københavns Kommune har også planer om at oprette et råd, men forslaget er endnu ikke behandlet i Borgerrepræsentationen.
Yderligere ti kommuner har i en undersøgelse fra 2009 svaret, at de har konkrete planer om at oprette et lokalt udsatteråd.
Så der sker altså en positiv udvikling i de enkelte kommuner, hvilket understreger min pointe om brugerindflydelsen fra neden.
I mine øjne vil et lovkrav her fra Christiansborg om oprettelse af kommunale udsatteråd være lidt som at sparke en åben dør ind.
Kommunerne har allerede mulighed for at oprette udsatteråd efter servicelovens bestemmelser, og de er som nævnt rigtig godt i gang.
Jeg mener i stedet, at vi skal understøtte den frivillige proces med at oprette kommunale udsatteråd, og det gør vi bl.a. ved at kortlægge de eksisterende udsatteråds erfaringer og lave et inspirationsmateriale, sådan en slags kogebog, som andre kommuner så kan søge inspiration i, hvis de ønsker at oprette et udsatteråd.
Indenrigs- og Socialministeriet har igangsat kortlægningen og udarbejdelsen af det her inspirationsmateriale, og jeg forventer, at materialet faktisk kan være færdigt i begyndelsen af 2010.
Vores viden om de eksisterende råd er på nuværende tidspunkt begrænset.
Der findes ikke evalueringer eller undersøgelser af rådenes arbejde og gennemslagskraft.
Det skyldes bl.a., at rådene er forholdsvis nye.
Vi ved dog, at nogle råd er formelt organiserede, mens andre er uformelt organiserede og mere sådan har karakter af faste møder mellem brugere og frontpersonale på det sociale område og så kommunens politikere.
De lokale udsatteråd er også forskellige, når det kommer til sammensætningen og antallet af medlemmer med brugerbaggrund, og det skal vi respektere og lade de enkelte råd konstituere sig i overensstemmelse med lokale forhold og muligheder.
For yderligere at understøtte den her frivillige proces, som er godt i gang, har vi jo også netop af den berømte satspulje for 2010 afsat 3 mio. kr., som kommunerne i samarbejde med frivillige sociale organisationer kan søge til at oprette udsatteråd for.
Pengene kan også søges til at skabe netværk mellem de eksisterende udsatteråd, så de kan drage nytte af hinandens erfaringer og gensidigt diskutere relevante problemstillinger.
Det er altså min vurdering, at vi med de her to initiativer netop kan fremme den frivillige proces med oprettelse af kommunale udsatteråd til gavn og til glæde for både kommuner og socialt udsatte borgere.
Så jeg ser som nævnt ikke nogen grund til at gøre det til et lovkrav at oprette kommunale udsatteråd, hvilket også helt elementært vil være i strid med regeringens forslag til afbureaukratisering.
Så afslutningsvis må jeg hermed konkludere, at regeringen altså afviser beslutningsforslaget.