Mette Gjerskov (S), 2007-05-24:
Lad mig slå det fuldstændig klart fast: Socialdemokraterne vil gerne have et ernæringsmærke, så forbrugerne nemt og hurtigt kan træffe et sundt valg, et ernæringsmærke, som er på forsiden af varerne, og som på en overskuelig måde kan hjælpe forbrugerne i en travl hverdag.
Men det har jo desværre været sådan, at drøftelserne om et ernæringsmærke hidtil er gået fuldstændig i hårdknude.
Vi har jo klart tilkendegivet, at såfremt der ikke bliver fundet en frivillig løsning, er vi parate til med lovgivning at indføre en obligatorisk mærkningsordning.
Det har hr. Per Clausen fra Enhedslisten fuldstændig ret i.
Lige nu er vi nemlig i den situation, at vi ikke har et mærke i de danske butikker.
Forbrugerministerens udmærkede spismærke er ikke på varerne, og der har ikke været nogen indikationer på, at mærket vil komme på varerne ude i butikkerne, så det hjælper jo faktisk ikke forbrugerne særlig meget lige nu.
Jeg har holdt mange og lange møder med detailhandelen og lagt maksimalt pres på dem for at få dem til at indføre et ernæringsmærke.
Og jeg mener faktisk, at det initiativ har båret frugt.
Detailhandelen er nu indstillet på at indføre en mærkning, ikke en mærkning, som er i modstrid med, hvad Socialdemokraterne hidtil har sagt, og måske ikke den mest optimale mærkning her i verden, men en mærkning, som kan komme ud i butikkerne inden for et års tid.
Til Enhedslisten vil jeg meget gerne sige tak for forslaget, for med det her forslag har man været med til at sætte sagen på dagsordenen og bane vejen for, at vi netop kunne få lagt det her store pres på detailhandelen.
Ærligt og redeligt ville Socialdemokraterne selvfølgelig hellere have et fælles EU-mærke, men det står mere og mere klart, at vi ikke kan forvente at få det fælles EU-ernæringsmærke inden for noget, der bare ligner en overskuelig fremtid.
Svenskerne har et nøglehulsmærke.
De er meget bekendt med hele tanken om et ernæringsmærke.
Danskerne har rammerne for spismærket.
De to mærker ligger meget tæt på hinanden, så jeg mener, at der her er et potentiale for at finde en fælles nordisk løsning, ligesom vi f.eks. kender et fælles samarbejde på miljøområdet med svanemærket.
Det er jo altså det, som detailhandelen nu er indstillet på.
Jeg tror også, det er vigtigt at sige, at vi faktisk ikke vurderer, at et obligatorisk ernæringsmærke vil være EU-stridigt.
Men som vi hele tiden også har støttet ministeren i, er en frivillig ordning sammen med detailhandelen at foretrække.
Men hvad er konklusionen så på alt det her?
Ja, den er, som vi har skrevet i betænkningen, at vi opfordrer forbrugerministeren til at tage kontakt til sine nordiske kolleger for at finde en hurtig fælles løsning.
Vores stemmeafgivelse i dag afhænger derfor alene af, om vi har en minister og to regeringspartier, som er villige til at gå konstruktivt ind for at finde en løsning.
Hvis det er deres melding, er jeg overbevist om, at vi kan se et mærke, et ernæringsmærke, ude hos forbrugerne i butikkerne inden for kort tid.
Og så vil vi i dag undlade at stemme for forslaget om obligatorisk mærkning.
Men lad det også være fuldstændig klart, at vi, hvis ikke der bliver nogen nordisk løsning, jo så vil fastholde presset.
Hvis der ikke sker en udvikling i sagen, så kan alle jo sådan set godt forberede sig på, at vi fra socialdemokratisk side selv fremsætter et forslag om obligatorisk mærkning.