Elisabeth Geday (RV), 2007-05-02:
Hvis det stod til Det Radikale Venstre, så skulle det være forbudt, at to virksomheder kan aftale med hinanden ikke at ansætte hinandens medarbejdere og på den måde begrænse den enkelte medarbejders mulighed for at få et nyt job.
Det skulle være udgangspunktet.
Så kan der udmærket være særlige situationer, hvor man skal lave en undtagelse fra reglen, f.eks. i tilfælde af virksomhedsoverdragelse eller -opkøb eller i tilfælde af vikararbejde, eller hvor man nu kan forestille sig at der i enkeltstående tilfælde kan være behov for at beskytte en virksomhed mod at miste betroede medarbejdere til en anden virksomhed i en kortere periode.
Men udgangspunktet er: Det skal være forbudt, at to virksomheder indbyrdes aftaler ikke at ansætte hinandens medarbejdere og på den måde stavnsbinde den enkelte medarbejder til en virksomhed.
Det er ikke nok for Det Radikale Venstre, at man nu, som beskæftigelsesministeren lægger op til, ophæver det hemmelige i det.
Nu er det sådan efter lovforslaget, at så længe medarbejderne bare får at vide, at de er blevet bundet, jamen så er det lovligt at binde dem.
Og på den måde kunne man ikke helt udelukke på forhånd, at de her såkaldt hemmelige aftaler i visse tilfælde ville være ulovlige.
Men den tvivl er i hvert fald fuldstændig klarlagt nu, for med ministerens forslag bliver det fuldstændig entydigt, i og med at man ophæver hemmeligholdelsen, at man indirekte lovliggør også anvendelsen af jobkarteller.
Det er essensen af den kritik, som kommer fra en lang række organisationer på lønmodtagerside.
Når vi står her fra Det Radikale Venstre og grundlæggende har lyst til at stemme imod det her forslag, er det, fordi samtlige lønmodtagerorganisationer, hvis retsstilling beskæftigelsesministeren ellers siger at man vil styrke, melder tilbage til os i høringssvarene, at de betragter deres retsstilling som værende svækket.
Så er det, man må sige: Hvis det her er værre end ingenting, er der to muligheder.
Enten vælger beskæftigelsesministeren at gøre det, som han siger han vil gøre, altså styrke lønmodtagerens retsstilling og trække lovforslaget tilbage og lave et nyt.
Eller også må Det Radikale Venstre desværre meddele, at vi stemmer imod nærværende forslag.
At forslaget så derudover er en gang frygteligt lovsjusk, bliver man klar over, når man læser høringssvarene.
Det er uklart, hvilken type informationer de pågældende medarbejdere skal have.
Det er uklart – det fremstod jo helt tydeligt ved ordførertalen fra Dansk Folkeparti – hvad de ændringsforslag, vi har fået, går ud på.
Har man reelt som lønmodtager mulighed for at forhandle en jobklausul, eller er man bare henvist til enten at sige op eller ikke at sige op?
Den enkelte lønmodtager er i en rimelig uheldig situation i forhold til dagpengereglerne, fordi det ikke vil stå klart fra starten af, om der er tale om så væsentlig en ændring af den enkeltes ansættelsesforhold, at vedkommende kan risikere at sige op uden at komme i karantæne i forhold til arbejdsløshedsdagpengene.
Det bliver først afklaret efterfølgende.
Så man er som medarbejder i en rigtig dårlig situation og må altså som udgangspunkt blot acceptere, at man bliver bundet på den måde, som der nu bliver lagt op til bliver lovlig.
I stedet for må man sige, at der er særlige situationer, hvor virksomhederne har brug for at beskytte sig, men i udgangspunktet bør det være forbudt at indgå jobkarteller.
Jeg tror, at forskellen på det, hr. Lars Barfoed siger, og det, hr. Jakob Axel Nielsen siger, måske bunder i, at hr. Jakob Axel Nielsen har været, som han skriver i kronikken, advokat igennem 11 år og selv har medvirket til at formulere den her type jobkarteller, som han nu i kronikken siger at han synes burde være forbudt.
Så forskellen er måske, at hr. Jakob Axel Nielsen altså selv har siddet på sit advokatkontor og skrevet jobkarteller, som bandt medarbejdere i nogle af hans klienters virksomheder, og at hr. Lars Barfoed altså ikke har prøvet at være i en lignende situation.
Så kan vi ikke være enige om at sige, at så er det måske bare det her erfaringsgrundlag, som Det Konservative Folkeparti skal indhente, ikke ved personlig erfaring, men i kraft af det her lovforslag?
Og så kan vi glæde os til, at Det Konservative Folkeparti om 2 år, når forslaget skal revideres, vil stemme for et regulært forbud mod jobkarteller, ligesom de har sagt tidligere.