runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Benedikte Kiær (KF), 2011-01-26:
Det ligger mig meget på sinde, at der er rammer, som sikrer, at børnefamilierne kan få hverdag og arbejdsliv til at hænge sammen.
Der skal være gode og inspirerende dagtilbud, som forældrene er trygge ved, når de skal aflevere deres børn, og tilbuddene skal være åbne, når der er behov for det.
Vores aftale med kommunerne om lukkedage betyder, at kommunen kan beslutte at holde lukket, når det er uforholdsmæssig omkostningstungt at holde åbent, det vil sige, når der ikke er et særlig stort pasningsbehov.
Men det skal netop ikke være på alle mulige og umulige tidspunkter, hvor mange forældre har et pasningsbehov.
Jeg må konstatere, at mange kommuner simpelt hen omgår vores aftaler omkring lukkedage.
Det betyder, at en institution kan holde lukket, når 45 pct. af institutionens børn har behov for pasning.
Samtidig er størrelsen på den gennemsnitlige daginstitution i København på 76 børn.
Det vil altså sige, at en institution i København kan holde lukket, når 34 børn har et pasningsbehov.
Det lever slet ikke op til den aftale, som vi har indgået med KL.
Når der f.eks. er 34 børn tilbage i en institution, kan man sagtens organisere sig på en måde, der både tager hensyn til børnenes behov og til kommunekassen.
Man kan eksempelvis lukke en stue i institutionen, når der er færre børn, i stedet for at lukke en hel institution.
Derfor er jeg også nået til et punkt, hvor jeg undersøger alle muligheder for, hvordan vi kan få vendt den meget uheldige udvikling, for det var ikke meningen, at det bare skulle blive sværere og sværere for børnefamilierne at få hverdagen til at hænge sammen.
Yildiz Akdogan (S), 2011-01-26:
Tak for det.
Spørgsmålet lyder: Mener ministeren, at det er acceptable forhold for børnefamilierne, at mange kommuner indfører flere lukkedage, og at Københavns Kommune eksempelvis indfører to hele lukkeuger?
Mener ministeren, at det er acceptable forhold for børnefamilier, at mange kommuner indfører flere lukkedage, og at Københavns Kommune eksempelvis indfører to hele lukkeuger?
Jesper Langballe (DF), 2011-01-26:
Hvornår vil det værk, som fem historikere har frembragt, efter ministerens skøn kunne udkomme?
Centeret for Koldkrigsforskning har ved nytår færdiggjort sit arbejde.
I henhold til en finanslovaftale mellem regeringen og Dansk Folkeparti har fem historikere frembragt et værk, som offentligheden imødeser med spænding.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-01-26:
Der er så et andet spørgsmål, en socialdemokratisk finansminister ikke vil få, nemlig spørgsmålet: Hvorfor må kommunerne ikke bare bruge løs af pengene?
Det er jo en kanon ting for kommuner og regioner at vide, at der ingen begrænsninger er, når en socialdemokratisk finansminister måtte sætte sig i stolen – interessant.
Morten Bødskov (S), 2011-01-26:
Det er rigtigt, at der er forskelle i dansk politik, altså tindrende klare forskelle.
Når der kommer en socialdemokratisk regering og der sidder en socialdemokratisk minister der, hvor den nuværende Venstreminister sidder, så garanterer jeg for, at den pågældende ikke vil få det spørgsmål, som jeg her har stillet: Hvordan kan det være, at regeringen mener, det er retfærdigt at give de 100 rigeste danskere i gennemsnit 2,7 mio. kr. i skattelettelser i år, når eksempelvis pensionisterne skal opleve besparelser på hjemmehjælpen?
Det spørgsmål vil en socialdemokratisk minister ikke få.
Men det, der er hele pointen, er jo netop, at det er det, der er regeringens politik.
Så vil man ikke bare sige det, som det er, nemlig at man har truffet et valg som i så mange af livets forhold – som finansministeren sagde til hr. Jens Peter Vernersen før – og at man mener, det er udtryk for et retfærdigt samfund, at millionærerne skal have kæmpe skattelettelser, mens pensionisterne skal opleve at sidde og vente længere på hjemmehjælpen?
Det er det, der er forskellen, og det skal man bare sige, som det er, for så er linjerne klare, frem for at stå og skjule det og gøre ved og tale sort.
Sig det, som det er: Vi har truffet det her valg.
Vi mener, det er rigtigt at give dem 2,7 mio. kr. i skattelettelse, mens pensionisterne skal opleve besparelser på hjemmehjælpen.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-01-26:
Så kan vi jo konstatere endnu en forskel mellem Socialdemokratiet og regeringen, for Socialdemokratiet vil ikke sætte grænser for, hvad kommunerne kan bruge af penge.
Det er selvfølgelig beroligende for en lang række borgmestre rundtomkring i landet, at der ikke er grænser for, hvad kommunerne kan bruge af penge, og det er så en forskel på os to, for jeg føler som finansminister et stærkt ansvar for, at der er orden i samfundsøkonomien.
Og det, der er mit rent konkrete ansvar, er, at når vi laver en aftale med kommunerne, tilvejebringer vi finansieringen til, at den aftale kan overholdes.
Men det system kan jeg forstå at hr. Morten Bødskov forlader fremover, og det vil sige, at der nu bliver frit slag for alle til bare at bruge løs af kassen, for hr. Morten Bødskov vil ikke lægge nogen dæmper på det.
Der tror jeg bare man må sige, at hvis man vil føre en ansvarlig økonomisk politik, er forudsætningen, at man overholder aftaler, og det er jo sådan set det, jeg laver aftale med kommunerne om hvert år.
Jeg glæder mig så over, at der i kommunerne er en bestræbelse, modsat hr. Morten Bødskovs intentioner her, om, at man nu overholder budgetterne, for det er helt afgørende, at vi overholder de budgetter.
Mit ansvar er at levere økonomien til kommunerne, og det gør jeg.
Ifølge Skattekommissionen var det helt afgørende at sænke mellem- og topskatten i den skatteomlægning, som vi foretog med forårspakke 2.0, hvor hensigten netop var at øge arbejdsudbuddet.
Skattekommissionen skriver bl.a., og det står på side 32 i betænkningen: Når målet med skatteomlægningen er at øge arbejdsudbud og kvalitet og sikre store afledte gevinster for de offentlige finanser, er lettelser i mellem- og topskatten nødvendige og væsentlig mere effektive end eksempelvis lavere bundskat og større beskæftigelsesfradrag.
I vores forårspakke 2.0 interesserede vi os for arbejdsudbuddet, og jeg er jo godt klar over, at det ikke er en sag, der interesserer Socialdemokraterne på nogen særlig måde.
Man stemte imod skatteomlægningen, man stemmer imod alle initiativer, der sikrer et større arbejdsudbud.
For regeringen er det afgørende, når vi står over for at skulle træffe nogle valg, at vi vil stå over for scenarier fremover, hvor vi skal skære ned og skære ned på kernevelfærden eller skal stoppe med at betale raske mennesker for at trække sig ud af arbejdsmarkedet, så valget vil være relativt nemt for os, nemlig, at vi ikke vil være med til at skære ned på kernevelfærden.
Morten Bødskov (S), 2011-01-26:
Tak for det.
Spørgsmålet lyder i al sin enkelhed: Mener ministeren, at det er retfærdigt, at de 100 rigeste danskere af regeringen i år, altså i 2011, i gennemsnit får 2,7 mio. kr. i skattelettelser, samtidig med at regeringen vil afskaffe efterlønnen for hårdtarbejdende murere, tømrere og smede?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-01-26:
Vi skal jo hele tiden holde os kendsgerningerne for øje, vil jeg sige til hr. Jens Peter Vernersen.
85 pct. af dem, der går på efterløn, kommer direkte fra arbejde, dvs. de står til rådighed for arbejdsmarkedet og kan tage et arbejde.
Så erkender vi jo, at der er mennesker, der er nedslidte, lige før de når pensionsalderen, og der er selvfølgelig ingen nedslidte mennesker, som skal tvinges til at arbejde.
Det er også derfor, vi har foreslået en seniorførtidspensionsordning, for vi må jo erkende, at der er mennesker, der er nedslidte.
Når man er et par år før pensionsalderen, skal procedurerne selvfølgelig også være hurtigere, smidigere og mere fleksible, så man ikke skal igennem så mange arbejdsprøvninger, som en 33-årig skal igennem, fordi konsekvenserne jo er mindre for den 64-årige, som har et par år til pensionsalderen, hvorimod det jo for den 33-årige, der sendes uden for arbejdsmarkedet, er for resten af livet.
På den måde er det jo vigtigt, at vi får ordninger, der gør det lettere.
Der, hvor hr. Jens Peter Vernersens solidaritet og min solidaritet adskiller sig, er, at hr. Jens Peter Vernersen kun har solidaritet med dem, der er medlemmer af en a-kasse og betaler til efterlønsordningen, hvor vores forslag gælder alle borgere i landet.
Jens Peter Vernersen (S), 2011-01-26:
Det vil altså sige, at finansministeren ikke mener, at statsministeren burde have lagt vægt på de oplysninger, man har om, at hvis der er 100, der går på efterløn, vil der være 175, der har en større sygefrekvens året før efterlønnen.
Det er dog en ganske væsentlig forskel.
Og jeg vil sige, at det tilsidesætter finansministeren fuldstændig, på trods af at det er oplysninger, som er hentet ovre i Beskæftigelsesministeriet i det udtræk, man kan tage derovrefra i deres registre.
Det viser den her betydelige forskel, som ikke bare er ganske lille.
Der er dog en ganske væsentlig forskel, når den nu er, som det også beskrives fra Beskæftigelsesministeriet.
Det tilsidesætter finansministeren åbenbart, og det har man så åbenbart også brugt som argumentation for at afskaffe efterlønsordningen.
De er alle sammen friske og raske.
Der er ikke en eneste nedslidt tømrer eller en eneste nedslidt murer, uanset hvad vi også i de dage her ser kommer frem: Folk, der måske har arbejdet i 40 år og har forventet at kunne gå på efterløn, får nu ikke den mulighed.
Det er en meget vanskelig situation at sætte folk i.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-01-26:
Finansministeriets analyser understøtter den konklusion, som jeg nævnte før, fra både Velfærdskommissionen og Arbejdsmarkedskommissionen, og det gælder, hvad enten der tages udgangspunkt i udgifter til medicin, antal lægekonsultationer, antal sengedage eller restlevetid.
Analyserne viser, at efterlønsmodtagere i gennemsnit har et lidt dårligere helbred end beskæftigede, mens førtidspensionisternes helbredstilstand generelt er dårligere.
Og den lidt dårligere helbredstilstand for efterlønsmodtagere skal bl.a. ses i sammenhæng med, at efterlønsmodtagere, der bliver syge i efterlønsperioden, ikke modtager ordningen.
En anden ting, som der typisk heller ikke korrigeres for, er, at efterlønsmodtagere har en lidt anden sammensætning end de beskæftigede i samme alder.
Der er f.eks. relativt flere ufaglærte personer i gruppen af efterlønsmodtagere.
Hvis man korrigerer for disse forskelle, bliver forskellene i det målte helbred også reduceret.
Jeg mener på den baggrund, at statsministerens udsagn er særdeles velunderbygget.
Jens Peter Vernersen (S), 2011-01-26:
Det vil altså sige, at de oplysninger, der ligger fra Beskæftigelsesministeriets register, om, at de grupper, der går på efterløn, året før har haft en langt højere sygefrekvens end dem, som ikke går på efterløn – ikke bare højere, men langt højere – ikke tæller.
Der er faktisk 70 pct. flere syge i gruppen, der overgår til efterløn.
Når der er så stor en forskel, som det er oplyst af Beskæftigelsesministeriet, kan man vel ikke på nogen måde sige, som statsministeren gør, at de hverken er mere eller mindre syge end deres jævnaldrende.
Jeg synes, at det også er nok et bevis på, at statsministeren – og nu bekræftet af finansministeren – er i en regering, der løber med halve sandheder.
Det var jo mere ordentligt, hvis regeringen fortalte, hvad virkeligheden er, nemlig at hvis man tager udgangspunkt i tallet 100, er der altså 170 af dem, der går på efterløn, som faktisk har fået sygedagpenge i længere tid året før.
Derfor kan de jo godt være raske den dag, de går på efterløn, men året før har de faktisk haft en langt højere sygefrekvens.
Og det er altså ikke noget, som jeg har opfundet.
Det er faktisk Beskæftigelsesministeriets registreringer, der viser det her.
Det tror jeg da også finansministeren burde lægge mere vægt på end vægt på, hvad der ellers citeres.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-01-26:
Det korte svar er ja.
Man skal jo huske, at efterlønsordningen er målrettet personer, der er i arbejde, og det fremgår af reglerne, at man skal stå til rådighed for arbejdsmarkedet for at modtage sit efterlønsbevis.
Derfor er det jo heller ikke så overraskende, når både Velfærdskommissionen og Arbejdsmarkedskommissionen, to uafhængige ekspertudvalg, kommer frem til, at efterlønsmodtageres helbred ikke adskiller sig væsentligt fra helbredet hos de personer, der fortsætter med at arbejde i efterlønsalderen.
Jeg vil gerne citere fra først Velfærdskommissionen, der konkluderer: »Det meget brede udsnit af indikatorer for helbredstilstanden blandt efterlønsmodtagere tyder klart på, at efterlønsmodtagernes helbred ikke adskiller sig væsentligt fra de personer, der fortsætter med at arbejde i efterlønsalderen«.
Arbejdsmarkedskommissionen konkluderer, at: »… efterlønsordningen ikke i særlig grad bruges af personer med et ringe helbred.
Modtagere af efterløn har et helbred, der kun er marginalt dårligere end beskæftigedes og markant bedre end førtidspensionisters«.
Statsministerens formulering bygger på erfaringerne fra disse konklusioner fra de to kommissioner.
Jens Peter Vernersen (S), 2011-01-26:
Spørgsmålet lyder: Mener ministeren, at det er udtryk for en sandfærdig beskrivelse af efterlønnens helbredstilstand, når statsministeren i sin nytårstale siger, at »langt de fleste efterlønnere hverken er mere eller mindre syge end deres jævnaldrende på arbejdsmarkedet«?
Mener ministeren, at det er udtryk for en sandfærdig beskrivelse af efterlønnernes helbredstilstand, når statsministeren i sin nytårstale siger, at »langt de fleste efterlønnere hverken er mere eller mindre syge end deres jævnaldrende på arbejdsmarkedet«?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-01-26:
Nu glemte jeg før at tage fat i, vil jeg sige til hr. Rasmus Prehn, at det, vi skal leve af i det her land, er produktion, der giver beskæftigelse.
Og det, det gælder om, er jo så at sørge for, at de kvalifikationer og de kompetencer, som højtuddannede har, bringes ind i helt almindelige danske virksomheder.
Det er hovedopgaven.
Og der må man så udforske det, for det er ikke en proces, der kører af sig selv, vil jeg gerne have lov at sige.
Den er meget, meget vanskelig, og det er med barrierer fra begge sider i virksomhederne.
Og der er vi jo nødt til at diskutere, at hvis det er en barriere, at man først søger ud, når man er kandidat, kunne man så ikke søge ud som bachelor, og kunne de så ikke fra virksomhedernes side se fordelene i det og jo eventuelt lave foranstaltninger senere, som man kan bygge oven på.
Så jeg synes, at det er en lidt mærkelig fremstilling af regeringens politik, at det, at vi leder efter veje til, at vi kan få højtuddannede ind i virksomhederne, lige pludselig skal fremstilles som noget negativt.
Det kan jeg simpelt hen ikke forstå.
Det var dog en trøst.
Tak, hr. formand.
Så vil jeg sige til hr. Rasmus Prehn, at der på det her område er et ret vanskeligt og også barrieremæssigt problem, for der er jo en kultur i små og mellemstore virksomheder om, at det at få en akademisk medarbejder ind vil være som at få en fremmed fugl ind.
Og mange akademikere har måske en tvivl om, hvad de som højtuddannede skal lave i en mindre eller mellemstor virksomhed.
Men de erfaringer, vi har på det her område,
er jo ret positive.
Man kan bidrage til, at væksten øges i de her virksomheder, og det er jo det, vi prøver at udforske.
Men det er det modsatte af det, hr. Rasmus Prehn står og siger, nemlig at vi ikke skulle ønske, at kandidater blev ansat i virksomhederne.
Vi skal sprænge nogle barrierer på det her område, og det skulle vi hellere gøre i fællesskab i stedet for bare at stå og hælde vand ud af ørerne.
Jens Peter Vernersen (S), 2011-01-26:
Nu burde man jo først og fremmest kunne regne med, at man, hvis man har betalt til efterlønnen siden 1982, for det er faktisk i den periode, man har betalt, også vil også have ret til efterløn.
Det er der altså rigtig mange, der ikke vil.
Det er de mennesker, som regeringen snyder.
Når nu finansministeren siger, at man vil være solidarisk med ti ud af ti, og jeg tror også, det var sådan, statsministeren formulerede det, så er der vel ikke nogen som helst tvivl om, at der er langt færre af de ti ud af ti, der vil få en ydelse efter det forslag, der nu ligger fra regeringen.
At det skulle være særlig enkelt at få sådan en seniorførtidspensionsordning, er der jo ikke noget, der tyder på, for det forudsætter jo fortsat, at man har de samme sygdomme, som man har i dag.
Alle ved jo i dag, at det er meget, meget vanskeligt at komme på førtidspension.
Det er også det, folk vil opleve fremover, nemlig at det bestemt ikke bliver noget, der bliver enkelt, det at komme på førtidspension.
Det er altså bare virkeligheden, og jeg synes også, at man skulle fortælle befolkningen det, i stedet for at snyde befolkningen på samme måde, som man jo gør, når man i nytårstalen siger, at de, der går på efterløn, ikke er mere syge end andre, på trods af at det er 70 pct. flere, der har fået sygedagpenge året før.
Rasmus Prehn (S), 2011-01-26:
Nu kommer der heller ikke vand ud af ørerne, skal jeg lige gøre opmærksom på.
Men sagen er den, at det, når man hører, hvad finansministeren står og siger her i Folketingssalen, lyder, som om finansministeren sådan set er mere enig i den socialdemokratiske beskæftigelsespolitik, i den socialdemokratiske uddannelsespolitik, end i, hvad regeringens egen videnskabsminister har foreslået.
For vi er jo enige med ministeren i, at hvis man kan tage kandidater eller folk, der er på vej til at tage en kandidatuddannelse, og give dem mulighed for at arbejde i en mindre virksomhed, så er det rigtig godt.
Det er jo der, vi skal hen.
Det er det, vi skal satse på.
I forvejen er der jo mange, der er inde som praktikanter eller er ude som studentermedhjælpere og bidrager rigtig positivt også i mindre virksomheder.
Vi er enige om den vej.
Men det, som ministeren mangler at svare på, er: Hvorfor skal vi have en lightudgave midt i en tid, hvor der er stor arbejdsløshed, midt i en tid, hvor alle er enige om, at jo højere uddannelsesniveau, jo bedre?
Hvorfor kommer regeringens videnskabsminister med et forslag om at lave en lightudgave, hvor man skærer 1 år af kandidatuddannelsen?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-01-26:
Som i så mange af livets forhold må man jo træffe nogle valg.
Det valg, vi har truffet i regeringen, er, at vi ikke synes, at det er en acceptabel politisk dagsorden i de kommende år at skulle stå over for at lave besparelser og nedskæringer på kernevelfærdsområderne.
Så er blikket faldet på efterlønsordningen, hvor vi jo betaler raske mennesker for at trække sig tilbage fra arbejdsmarkedet.
I valget mellem at betale raske mennesker for at trække sig ud af arbejdsmarkedet og altså at bevare denne ordning og gennemføre besparelser på sundhedsområdet, på folkeskoleområdet og på ældreplejen osv. har vi altså truffet det valg, at vi hellere vil sikre kernevelfærden.
Det er da en – kan man sige – besværlig beslutning at træffe, men sådan er livet nu engang, at når man ser, hvad alternativerne er, må man træffe nogle valg.
Det er her, Socialdemokraterne konsekvent fører befolkningen bag lyset med, at de har en økonomisk politik, som siger, at man kan øge udgifterne på alle områder, og så går tingene væk af sig selv.
Det tror vi ikke på.
Jens Peter Vernersen (S), 2011-01-26:
Hvad angår det der med at snakke og snakke, så tror jeg faktisk, at vi står ret lige, for vi har begge 1 minut til at besvare de her spørgsmål.
Så det ville der vist ikke være meget stor forskel på.
Jeg kan se, at finansministeren gør det samme.
Og uanset at finansministeren nu prøver at tale udenom, så bekræfter det her jo, som jeg har sagt, at der er en højere sygefrekvens hos dem, som vælger at gå på efterløn, end hos dem, der ikke gør det.
Så er finansministeren vel heller ikke i tvivl om, at rigtig mange forsøger at holde sig gående med arbejdet, frem til de bliver 60 år, fordi de ved, at hvis de er sygemeldt lige op til 60-års-dagen, kan de ikke få efterløn.
Det er der rigtig mange der gør.
Det ville finansministeren vide, hvis han en gang imellem kom ud i det virkelige liv og ikke kun tilbragte sin tid bag Finansministeriets ruder derovre.
Jeg er sikker på, at hvis statsministeren også vælger at besøge arbejdspladser, når han er ude, vil få vide: Vi er slidt ned, vi har haft et hårdt job, vi har arbejdet i mange år.
Muligheden for at gå på en førtidspension, for at gå på en efterløn som 60-årig falder altså væk med det, regeringen foreslår.
Det, som er vilkårene for den 30-årige, når efterlønnen væk, er jo, at folkepensionsalderen så for disse mennesker fremover er 68 år, stigende til 70 år.
Det er det, som regeringen nu byder dem og mener er nødvendigt.
Vi får den højeste pensionsalder i Europa.
68 år, ja, det er det, som bliver pensionsalderen.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-01-26:
Jeg har påvist, at det ikke er DREAM-gruppen, der har lavet undersøgelsen.
Jeg har påvist, at det er misvisende.
Og derfor kan vi selvfølgelig blive ved med at snakke om den sag.
Jeg kan godt forstå, at hr. Jens Peter Vernersen har behov for at snakke og snakke, men kendsgerningerne er, at 80 pct. af dem, der overgår til efterløn, har 0 uger med sygedagpenge i året forinden – 0 uger.
Jens Peter Vernersen (S), 2011-01-26:
Jamen det er jo præcis det, jeg siger, når jeg nævner over for ministeren, at 5,3 pct. af dem, som går på efterløn, har fået sygedagpenge, og blandt dem, der ikke går på efterløn, er det kun 3 pct. Uanset hvad ministeren nu mener om LO, er der vel ikke nogen som helst tvivl om, at rigtig mange af dem, der kommer på efterløn, netop kommer fra LO.
Derfor har de måske en bedre viden om det her spørgsmål, end finansministeren har.
Når jeg har bevæget mig ind på andre områder, bl.a. velfærdsforliget i 2006, var det jo også, fordi finansministeren selv i sit svar gik videre end det, som det her konkret drejer sig om.
Men det er i hvert fald sådan – det bekræfter finansministeren jo også – at dem, der går på efterløn, altså har en højere sygefrekvens end dem, som ikke går på efterløn.
Så kan der være forskellige opfattelser af, hvor meget højere det er, men det, som vi jo kan se, er altså, at der er disse 70 pct. flere, der har været på sygedagpenge, når de går på efterløn, end blandt dem, der ikke gør det.
Så stor er forskellen.
Det synes jeg bare at finansministeren stille og roligt skulle indrømme.
Og det gør finansministeren faktisk også i det svar, der bliver givet – ganske præcist.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2011-01-26:
Til hr. Jens Peter Vernersen, vil jeg sige: Det er jo en aftale, vi har truffet i fællesskab, altså at vi indekserer folkepensionsalderen.
Det går jeg ud fra hr. Jens Peter Vernersen er enig i, for hr. Jens Peter Vernersen trykkede på jaknappen, da vi indførte den ordning.
Men det er jo ikke noget, regeringens efterlønsudspil ændrer på, altså at det skal indekseres.
Så jeg vil lige korrigere også den misforståelse i hr. Jens Peter Vernersens spørgsmål og argumentation.
Jeg vil sige til hr. Jens Peter Vernersen, at det er forkert at sige, at alle efterlønsmodtagere er syge og har et stort sygefravær i året op til, at de overgår til efterløn.
80 pct. har nul sygdom.
85 pct. kommer direkte fra arbejde.
Så er det altså ikke en fair beskrivelse, at hr. Jens Peter Vernersen bliver ved at forsøge at skabe et indtryk af, at alle efterlønsmodtagere er nedslidte.
Der er nogle, der er nedslidte.
Og det er jo derfor, at regeringen har foreslået en seniorførtidspensionsordning, for selvfølgelig skal ingen nedslidte tvinges på arbejde.
Derfor skal vi have en smidig og fleksibel ordning.
Nu snakker hr. Jens Peter Vernersen rundt og rundt og rundt om det, og derfor skal jeg tillade mig at erindre om, hvordan hr. Jens Peter Vernersens spørgsmål lyder:
»Mener ministeren, at DREAM-gruppen tager fejl, når de i en analyse påpeger, at folk på vej på efterløn har 70 pct. flere sygedage i året, inden de går på efterløn, end folk i samme alder?
Det er et misvisende spørgsmål, og derfor forstår jeg godt, at hr. Jens Peter Vernersen snakker rundt om det.
Og så vil jeg gerne gentage mit svar.
Nu ved jeg godt, at det er LO, der har forledt hr. Jens Peter Vernersen til at stille det her lidt misvisende spørgsmål som opfølgning på deres lidt misvisende analyse, men forskellen skyldes, at de, der overgår til efterløn, i gennemsnit har 2½ uge med sygedagpenge året før efterlønnen, mens de, der ikke overgår, har 1 ½ uge med sygedagpenge.
Og husk igen, at 80 pct. har 0 uger.