runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Magnus Heunicke (S), 2007-01-17:
»Hvordan mener ministeren at professor Bent Jensens aktive politiske agitation har spillet ind i valget af ham som leder af forskningen i den kolde krig, og hvilke konsekvenser vil det få for forskningen, at der på denne måde oprettes politisk styret forskning uden om det forskningsrådgivende system, der ellers netop skulle sikre uvildighed og objektivitet?«
Dette er et spørgsmål, som handler om det nye center, der skal kulegrave den kolde krig, og som er oprettet til vores store forbavselse og trods vores store modstand, må jeg sige.
Vi har haft én kulegravning af den kolde krig, vi har fået en rapport, og vi har haft masser af forskere i gang.
Men den konklusion, der var, var man ikke tilfredse med hos regeringen og ikke mindst hos Dansk Folkeparti.
Derfor har man opfundet et nyt center, der skal kulegrave den kolde krig en gang til.
Ikke blot skal den kulegraves en gang til, det er også en beslutning og en proces, som er gået uden om det forskningsrådgivende system, og man har både udpeget leder af centeret og formænd osv. uden om alt andet, altså det forskningsrådgivende system.
Det er en helt ny måde at drive forskning på, og jeg frygter selvfølgelig, at det er en ny politisk måde at drive forskning på, hvor der forskes, indtil man har det svar, man nu er tilfreds med.
Helge Sander (V), 2007-01-17:
Centeret, som hr. Magnus Heunicke henviser til, blev oprettet ved et aktstykke tiltrådt af et flertal i Finansudvalget allerede den 4. maj 2006.
Centeret hører under Forsvarsministeriet, men er helt uafhængigt og selvstændigt og med egen bestyrelse.
Bestyrelsen fik hele kompetencen til at ansætte en centerleder på professorniveau via et åbent opslag, og bestyrelsen har vurderet, at professor Bent Jensen var den bedst kvalificerede blandt flere ansøgere.
Med hensyn til det forskningspolitiske er det, der her er foregået, ikke foregået på en ny måde, som hr. Magnus Heunicke fremstillede det, det er noget, der er sket helt efter reglerne.
De statslige forskningsbevillinger udmøntes nemlig dels som basisbevillinger til institutioner og centre, de går til universiteter eller til institutter og centre med særlige formål som f.eks. arbejdsmiljø eller miljøvurdering, dels udmøntes de statslige midler som programmer eller støtte til enkelte forskere via forskningsråd og fonde.
Det er rigtigt, som hr. Magnus Heunicke gengav, at regeringen og Dansk Folkeparti har ønsket, at 10 mio. kr. blev en basisbevilling til et uafhængigt center.
Det er som nævnt en helt normal procedure, ligesom det er normalt, at der på finansloven opstilles rammer for nye forskningsaktiviteter eller opgaver, men ved både programmer og centre er det forskerne selv, som bestemmer forskningens indhold og resultater.
Rune Lund (EL), 2007-01-17:
»Kan statsministeren bekræfte, at fangemishandlinger i krigen mod terror har været godkendt af USA's regering?«
Helge Sander (V), 2007-01-17:
Først og fremmest er jeg selvfølgelig glad for hr. Magnus Heunickes indledende kvittering, men for så vidt angår betragtningen om arkiverne, må jeg sige, hvad der ikke kan komme bag på hr. Magnus Heunicke, at jeg heller ikke har været inde at kigge i arkiverne, så jeg har ingen mulighed for at svare på det spørgsmål.
Hans Kristian Skibby (DF), 2007-01-17:
»Vil ministeren kommentere udtalelserne fra lederen af bomberydderne på Skive Kaserne, major Poul Nedergaard, til P4 Midt & Vest, hvor han foreslår en frit lejde-aktion for at få ulovligt fyrværkeri indleveret til destruktion, og meddele, hvorvidt regeringen kan støtte en sådan aktion, idet det bemærkes, at politikere fra Socialdemokratiet, Det Radikale Venstre og Dansk Folkeparti efterfølgende støttede op omkring initiativet og forslaget ligeledes blev fremført sidste år af fyrværkerikampagnen?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-17:
Vi kører i ring.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Magnus Heunicke (S), 2007-01-17:
Måske har ministeren så mulighed for at svare på, om ministeren mener, at det er fornuftigt, at bestyrelsesformanden for det nye Koldkrigscenter nu har udtalt i medierne, at han overhovedet ingen betænkeligheder har ved, at der kommer endnu flere navngivne personsager frem i fremtiden ved hjælp af samme fremgangsmåde, hvor den anklagede person ingen chance har for at komme med noget modsvar.
I øvrigt er det også, må man sige, sket på et noget betænkeligt grundlag, i og med at det er det samme grundlag, som har ligget i arkiverne altid, og den pågældende sag stammer fra et enkelt notat, som laves i forbindelse med et møde, som den pågældende journalist selv har foranstaltet med PET.
Vi efterlyser ministerens holdning til den måde at bedrive forskning på, altså ikke så meget holdningen til den konkrete sag, men til måden at bedrive forskning på.
Er det den måde, som man forventer og håber der kommer flere sager på baggrund af fremover?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-17:
Det fremgår af den redegørelse, regeringen har forelagt for Folketinget, at Danmarks internationale forpligtelser ikke blev overtrådt, da de 31 personer blev overladt til amerikanerne.
Der har endvidere ikke været oplysninger om, at danske soldater skulle have været involveret i mishandling af de tilbageholdte, og derfor er der ikke noget grundlag for, at de 31 personer skulle kunne kræve erstatning fra Danmark.
Frank Aaen (EL), 2007-01-17:
International ret er jo sådan, at den, der har taget en fange – og det er vi jo enige om at vi gjorde – og som udleverer vedkommende til andre, fortsat har et ansvar for den pågældende fange, herunder at vedkommende ikke bliver mishandlet.
Nu ser det altså ud, som om de er blevet slået og mishandlet, har sår og måske også varige men.
Vil statsministeren så virkelig uden videre påstå – hvis det kan dokumenteres, at de fanger, vi taler om, er blevet mishandlet, efter at vi har udleveret dem – at de fanger ikke kan gøre krav på erstatning fra Danmark?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-17:
Sagen er jo den, at de dokumenter, som pressen og andre har været fokuseret på efter offentliggørelsen af regeringens redegørelse, ikke indeholder oplysninger om mishandling eller overgreb mod de 31 personer, der blev tilbageholdt af de danske styrker i begyndelsen af 2002, så selvfølgelig er der heller ikke på nogen måde grundlag for erstatningskrav.
Frank Aaen (EL), 2007-01-17:
Jeg forstod det sidste af det, der ikke blev sagt af statsministeren sådan, at vi er enige om, at kan det bevises, at fanger, vi har haft i vores varetægt og har udleveret, hvorefter de er blevet mishandlet, vil kunne rejse krav om erstatning fra Danmark.
Det er vi enige om, forstod jeg.
Så vil jeg gerne spørge: Vil regeringen give tilsagn om, at hvis nogle af de 31 fanger henvender sig med henblik på at rejse en erstatningssag i Danmark, vil regeringen også tilsige dem støtte til at få rejst sagen – ikke til at afgøre sagen, men til at få rejst sagen?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-17:
Jeg vil overhovedet ikke gå ind og tage stilling til et rent hypotetisk spørgsmål.
Det er et grundlæggende retsprincip, at en stat alene er erstatningsansvarlig, hvis staten har overtrådt sine forpligtelser, og det er der ikke tale om i denne sag.
Danske soldater har ikke mishandlet tilbageholdte.
Rune Lund (EL), 2007-01-17:
Det er lidt interessant, for regeringens Afghanistanundersøgelse svarer jo faktisk til den slags undersøgelser, som man ser diktaturstater lave.
Der spørger man militæret: Har I lavet noget tortur?
Har I tortureret nogen?
Så svarer militæret: Nej, det har vi søreme ikke gjort.
Det svarer også til at spørge regeringen i Sudan i forhold til krisen i Darfur: Laver I folkedrab i Darfur?
Nej, det gør vi ikke, vi laver ikke folkedrab i Darfur.
Så får man sådan et svar.
Når regeringen kritiserer Sudan, tager man jo netop tit udgangspunkt i menneskerettighedsrapporter, f.eks. fra Amnesty International.
I sagen her har vi en rapport fra Amnesty International fra august 2003, som siger: De 31 fanger, som danskerne tog til fange den 17. marts 2002, og som danskerne så udleverede til amerikanerne, blev udsat for tortur.
Så er der jo også dokumentation, statsminister, men det er da rigtigt, at der da ikke er dokumentation fra militære kilder.
Så hvad med at tage udgangspunkt i Amnesty International her, sådan som statsministeren og regeringen f.eks. gør i forhold til Sudan?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-17:
Jeg kender ikke noget til hr. Rune Lunds mange påstande, og de står fuldstændig for hr. Rune Lunds egen regning.
Rune Lund (EL), 2007-01-17:
Men hvis det, der står i Amnesty Internationals rapport fra august 2003, er rigtigt, statsminister, så er Danmark forpligtet til at betale erstatning til de 31 fanger.
Så den eneste grund til, at statsministeren siger, at der ikke er grund til at udbetale erstatning, må være, fordi statsministeren siger, at Amnesty International lyver.
Lyver Amnesty International?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-17:
Jeg tager overhovedet ikke stilling til rapporter og påstande, jeg ikke kender baggrunden for.
Jeg kan blot fastslå, at der for det første ikke er dokumentation for, at de 31 udleverede personer er blevet mishandlet, for det andet har Danmark ikke overtrådt sine internationale forpligtelser, og for det tredje har danske soldater ikke mishandlet fanger, og derfor er der ikke noget grundlag for erstatningsansvar.
Mette Gjerskov (S), 2007-01-17:
Jeg vil gerne lige starte med at slå fast, at der vist ikke er nogen her, der har påstået, at danske soldater selv har mishandlet fangerne.
Det er jo et spørgsmål, om de er blevet udleveret til amerikanerne, som så måtte have mishandlet dem.
Det er jo faktisk det, hele sagen drejer sig om.
Så vil jeg gerne spørge statsministeren: Når han kan afvise, at der kan gives erstatning, må han jo også kunne dokumentere, at fangerne ikke er blevet mishandlet.
Jeg efterlyser stadig væk den der dokumentation for, at fangerne ikke er blevet mishandlet af amerikanerne.
Har regeringen taget initiativ til og gjort sig den ulejlighed at prøve at finde de her fanger?
Har regeringen talt med fangerne, spurgt dem, hvad de selv synes de har oplevet, for at prøve på en eller anden måde at få dokumenteret, om der kunne være hold i netop det, Amnesty International siger?
Så det må vel også være i regeringens interesse.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-17:
Undersøgelserne har ført til det resultat, at der ikke er dokumentation for de fremsatte påstande.
Når jeg nu i flere omgange hører fru Mette Gjerskov stille de her spørgsmål, kunne fru Mette Gjerskov nærmest få det til at lyde, som om Socialdemokratiet ikke stod bag og står bag, at Danmark er i Afghanistan.
Man kunne næsten få det modsatte indtryk, når man hører fru Mette Gjerskov.
Mette Gjerskov (S), 2007-01-17:
Reglerne skal overholdes, ingen skal udsættes for tortur, det er overhovedet ikke noget, der kan indgås nogen kompromiser om.
Derfor er den her sag om muligt endnu vigtigere for Socialdemokraterne, for vi har stået bag ved den her mission, og vi føler et utrolig stort ansvar for, hvad der faktisk foregår i Afghanistan, fordi vores folk er i Afghanistan med Socialdemokraternes stemmer.
Det er måske netop også det, der gør, at jeg ulejliger mig ned i salen en onsdag eftermiddag for at spørge statsministeren om den her sag, fordi jeg synes, hans redegørelse er for tynd, og fordi jeg føler et ansvar for, hvad der foregår i Afghanistan.
Og jeg bliver stadig væk nødt til at spørge: Hvor er dokumentationen for, at de her fanger ikke er blevet mishandlet?
Har regeringen taget initiativ til at tale med fangerne eller finde ud af, hvem de er?
Rune Lund (EL), 2007-01-17:
Det her er en meget interessant diskussion.
Det, som i hvert fald står tilbage, er, at vi har en statsminister, som jo i dag står og forsvarer alle mulige former for tortur, på den måde at statsministeren ikke vil undersøge det til bunds og dermed reelt lader folk slippe fri, hvor man burde indlede en retssag for at se, om de kunne blive dømt.
Og det her er jo ikke en sag om procenter, det har statsministeren for så vidt ret i.
Nu tager jeg denne Human Rights Watchrapport fra april 2006 frem igen, og det, der er hovedpointen i den, er jo netop, at man fra amerikansk side overhovedet ikke er interesseret i at undersøge de her ting.
Det er også sådan, at Amnesty International i en rapport fra april 2002 præcis nævner, at den her episode med de 31 fanger, som bliver taget til fange af danske soldater og udleveret til amerikanerne, hvorefter de bliver udsat for tortur, også er en af de episoder, som ikke er blevet undersøgt godt nok.
Derfor vil jeg sige, at vi står i en situation, hvor statsministeren ikke vil være med til at undersøge de her ting, og dermed dækker statsministeren jo faktisk også over de personer, som har udsat andre mennesker for tortur.
Det synes jeg ikke er værdigt for en statsminister.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-17:
Jeg kan ikke føje nyt til, hvad jeg allerede har svaret vedrørende de undersøgelser, som regeringen har foretaget.
De har ført til det resultat, at der ikke er dokumentation for, at der skulle være foretaget mishandling af de 31 personer, der er blevet udleveret til amerikanerne.
Det er jo det, der hele vejen igennem har været det, regeringen har lagt vægt på; naturligvis skal det også være sådan, og derfor er det også fuldstændig fast dansk politik, at der ikke udleveres fanger til stater, hvis der er risiko for, at det kan føre til tortur eller mishandling af fangerne.
Frank Aaen (EL), 2007-01-17:
Det siger det amerikanske militær, og det siger det danske militær.
Men på den anden side har vi jo altså vidner, der siger, at de selv er blevet mishandlet, vi har journalister, der har set folk, der er blevet mishandlet – de har sår og slagmærker – og vi har en rapport fra Amnesty International, der beskriver mishandlingen.
Er statsministeren ikke enig i, at den normale procedure, man bruger, når man har påstand mod påstand, er at iværksætte en uvildig undersøgelse til at afklare, hvem der har ret, så man ikke bare baserer sig på hverken den ene eller den anden part, men sørger for at få en uvildig undersøgelse?
Vil statsministeren gå med til, at der er så mange uafklarede spørgsmål i den her sag, at vi nu må have den uvildige undersøgelse?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-17:
Jeg synes bestemt, det er meget ædelt, at hr. Frank Aaen interesserer sig så stærkt for fangernes retssikkerhed og vilkår – det gør jeg også – men jeg må sige, at jeg ville tage hr. Frank Aaen meget mere alvorligt, hvis det var sådan, at hr. Frank Aaen i hele sin politiske karriere og hele sin politiske virksomhed havde været lige så optaget af fangers vilkår, når de blev anbragt i lejre.
Jeg tænker på gulaglejrene og andre lejre, som det daværende sovjetiske kommunistsystem stod for, og hvor hr. Frank Aaen jo var en af de fremmeste fortalere for det system herhjemme og i virkeligheden holdt hånden over, dækkede over alt det i ganske mange år.
Det er da ædelt, at hr. Frank Aaen i dag interesserer sig så stærkt for fangers vilkår, det gør jeg også, men jeg ville altså tage hr. Frank Aaen meget mere alvorligt, hvis det havde været kendetegnende for hr. Frank Aaens politiske virksomhed i hele hans livstid.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Rune Lund (EL), 2007-01-17:
»Mener statsministeren, at USA i tilstrækkelig grad har retsforfulgt og undersøgt militært og civilt personel, der har deltaget i fangemishandlinger?«
Jeg må sige, at statsministerens udlægning af, hvad hr. Frank Aaen har gjort og sagt, mildest talt er temmelig absurd.
Og jeg må også sige, at i forhold til den debat, vi har haft her i dag, må man sige, at man skal være meget godtroende for at tro på, at statsministeren virkelig går meget ind for, hvordan fanger har det.
Jeg vil gerne køre videre ad den vej og spørge, om statsministeren mener, at USA i tilstrækkelig grad har retsforfulgt og undersøgt militært og civilt personel, der har deltaget i fangemishandlinger.
Nu kan statsministeren få lejlighed til at vise, hvor meget statsministeren går op i, at folk, der har mishandlet fanger, også kommer for en domstol.
Det er nu, statsministeren har chancen for at vise, hvor meget statsministeren går op i fangers vilkår i Afghanistan og andre steder.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-17:
Jeg vil gerne sige, at regeringen har tillid til, at USA undersøger påstande om krænkelser af konventioner og menneskerettigheder, og at der sker retsforfølgning, når der er grundlag for det.
Der er mange eksempler på, at det rent faktisk sker.
Redegørelsen fra den 13. december nævner nogle sager fra Afghanistan.
De frygtelige billeder fra Abu Ghraib udløste omfattende undersøgelser i USA og retsforfølgning i en række tilfælde.
Og endelig har vi set en håndfast amerikansk reaktion, når det er kommet frem, at amerikanske soldater har begået overgreb mod civile i Irak.
Så det bekræfter regeringens tillid til det amerikanske system.
Rune Lund (EL), 2007-01-17:
Statsministeren siger, at der er mange eksempler på, at det er sket, og statsministeren siger, at der er tale om en håndfast amerikansk reaktion.
Jeg har en rapport her fra den meget anerkendte menneskerettighedsorganisation Human Rights Watch, som i april 2002 udgav en rapport om lige præcis det her emne med hensyn til, hvor mange personer som var blevet retsforfulgt og dømt i forhold til antallet af personer, som udsatte fanger for tortur.
Konklusionen er, at under 10 procent af de personer, som har været involveret i at udøve tortur, efterfølgende er blevet dømt i en retssag.
Synes statsministeren virkelig, at det er et udtryk for, at mange er blevet dømt, og at der er tale om, at der bliver taget håndfast fat om problemet?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-17:
Regeringen er bekendt med den rapport, men den ændrer ikke min konklusion fra tidligere – tværtimod faktisk.
I en retsstat kan menneskerettighedsorganisationer selvfølgelig rejse kritik af den til enhver tid siddende regerings håndtering af sager – det er en del af den fri meningsudveksling – men rapporten viser jo, at der rent faktisk sker undersøgelser, og at der rent faktisk sker retsforfølgning, når der er grundlag for det.
At der ikke retsforfølges i alle sager, burde ikke overraske.
Også i Danmark skal der et særligt grundlag til, før der bliver rejst tiltale.
Rune Lund (EL), 2007-01-17:
Jeg kan forstå, at når den her rapport, som jeg læser op af, og som er fra april 2006 – jeg tror, jeg kom til at sige 2002 før – siger, at under 10 pct. af de personer, som har været involveret i at udøve tortur, rent faktisk efterfølgende er blevet dømt i en retssag, så synes statsministeren, det er flot; det synes statsministeren er mange; det synes statsministeren er et udtryk for, at man tager håndfast fat om problemet.
Der må jeg bare sige, at det ikke er min holdning.
Man siger, at der overhovedet ikke er taget hånd om problemet.
Det er en virkelig, virkelig skarp kritik, der er i Human Rights Watchs rapport fra april 2006.
Men statsministeren synes altså, at 10 pct. er mange.
Synes statsministeren virkelig det?
Kan vi få statsministeren til at sige, at 10 pct. er mange, at der er gjort et rigtig flot stykke arbejde, at denne her rapport bakker statsministeren op i, at 10 pct. er mange, og at det er flot?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-17:
Jeg forstår nu, at hr. Rune Lund bedømmer graden af retssikkerhed i et samfund på, hvor mange der bliver dømt: Jo flere der bliver dømt, jo mere retssikkerhed.
Det er dog en meget tankevækkende udlægning af retssikkerhed fra netop Enhedslistens side.
Jeg troede, at vi var enige om, at retssikkerhed bliver bedømt på, om retsstatsprincipperne med fair behandling og ordentlige afgørelser af sagerne fungerer, og ikke på, hvor mange der rent faktisk bliver dømt.
Det er dog ganske tankevækkende, at det nu er Enhedslistens synspunkt på retssikkerhed.
Frank Aaen (EL), 2007-01-17:
Statsministeren henviste før til min politiske fortid, og jeg erkender, at der var en periode, hvor jeg ikke var så kritisk, som jeg skulle have været, på nogle punkter.
Derfor er jeg i Enhedslisten i dag.
Jeg vil bare anbefale statsministeren selv at kigge tilbage, erkende sine fejl og lære af historien, det er ganske sundt.
Må jeg så stille spørgsmålet: Når statsministeren er så glad for de sager, der kører i USA, hvorfor skal den sag, vi diskuterede før, så ikke undersøges?
Hvorfor skal den sag, vi talte om før, bare afgøres af den ene part, nemlig militæret, uden at ofrene bliver hørt?
Hvorfor kan vi ikke få en undersøgelse, hvor også ofrene bliver hørt?
Det er jo det, det går ud på, når man laver den slags sager, som vi også ser nogle eksempler på i USA, nemlig at man hører begge parter i en sag.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-17:
Altså, jeg må sige, jeg ikke rigtig forstår, hvad det egentlig er, hr. Frank Aaen stiller spørgsmål om.
Jeg har gjort meget klart rede for, hvorledes regeringen har undersøgt påstandene om fangemishandlinger, straks vi blev gjort bekendt med dem.
Regeringen undersøger sagerne af de kanaler, som er til en regerings rådighed, og jeg er nødt til at gentage, at der ikke er fundet dokumentation for, at påstandene om fangemishandlinger skulle være sande.
Frank Aaen (EL), 2007-01-17:
Det er altså sådan, at det er påstand mod påstand.
Der er vidner, der siger det modsatte.
Og der er jo fanger, der selv er blevet mishandlet, der siger det modsatte.
Der er menneskerettighedsorganisationer, der siger det modsatte.
Og det er sådan, at alle de sager, vi gennem historien har fået rullet op om mishandling af fanger, alle sammen er kommet frem ved udsagn fra ofrene.
Derfor spørger jeg igen: Hvorfor skal vi lige præcis i den sag, vi her diskuterer, ikke høre ofrene, hvorfor skal vi kun høre militæret?
Igen, hvorfor kan vi ikke få den uvildige undersøgelse?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-17:
Jeg kan ikke føje meget til, hvad jeg allerede har sagt.
Regeringen har meget åbent lagt frem, hvorledes vi ad de officielle kanaler har undersøgt de påstande, der er kommet frem.
Der er ikke fundet dokumentation for påstandene, det er lagt åbent frem, og så er det jo op til enhver at vurdere det og diskutere det, og det er jo så til syvende og sidst en politisk afgørelse.
Jeg vil gerne sige til hr. Frank Aaen, at jeg synes det er vigtigt at lære af historien.
Og en af de ting, jeg i hvert fald har lært meget af i forbindelse med historien, er, at man skal vogte sig over for det hykleri, man ser på venstrefløjen, som gang på gang under foregivende af at ville sikre menneskers rettigheder i virkeligheden forsvarer og dækker over overgreb på menneskers rettigheder.
Det er det, vi kan lære af, hvad der skete under den kolde krig.
Jeg er meget glad for at konstatere, at hr. Frank Aaen mener at have lært af det.
Det håber jeg også vil sætte sig spor i fremtiden.
Helge Sander (V), 2007-01-17:
Jamen jeg vil naturligvis ikke gå ind i en diskussion om metoder og fremgangsmåder, når de ligger inden for den lovgivning, der er.
Hvis vi går ind på en diskussion om arkivlovene, vil jeg sige, at det er en helt anden diskussion; de hører under et andet ministerium.
Så jeg vil sige til hr. Magnus Heunicke: Det hverken kan eller vil jeg tage del i.
Rasmus Prehn (S), 2007-01-17:
Jeg går ud fra, at videnskabsministeren er af den opfattelse, at når vi skal bruge skatteydernes penge på forskning, skal der være tale om fagligt funderet, om uvildig forskning.
I den sammenhæng ville jeg da gerne have videnskabsministerens kommentar til, at den pågældende leder af det her institut i den grad har været drevet af ideologi og politisk holdning, hvilket da også meget skarpt er kommet til udtryk i den artikel, som hr. Magnus Heunicke nævnte tidligere, hvor professor Bent Jensen direkte angriber en navngiven journalist på et grundlag, som andre forskere i Danmark synes er løsagtigt.
Det må da gøre et vist indtryk, at skatteydernes penge går til en forsker, der i den grad er ude af trit med, hvad forskere i almindelighed mener om det her emne, og som ideologisk skiller sig meget ud og ligger meget på linje med Dansk Folkeparti, som er det parti, der har foreslået det her center.
Derudover vil jeg sluttelig om det forskningsrådgivende system, som ministeren har bakket op ved masser af lejligheder, sige, at måden at sikre uvildighed på er ved at bruge det, og det er jo blevet forbigået i den her sammenhæng.
Er det ikke problematisk?
Er det ikke netop et bevis på, at det med at gå uden om det system, ikke duer, når hr. Bent Jensen har den adfærd, han har?