Nick Hækkerup (S), 2015-02-19:
Tak for det.
Og først og fremmest tak for den umiddelbare støtte til de tre fjerdedele af de forslag, der ligger i lovforslaget.
Det er jo allerede en pæn succesrate, og så kan vi gå til den del, som er blevet problematiseret, nemlig spørgsmålet om det betimelige i overhovedet at ændre embedslægebetegnelsen, og hvorfor det skal være nu.
Ordførernes tilgang over en bred kam har været, at der er behov for at se på det, men at man har nogle spørgsmål, der skal afklares.
Nogle af dem vil blive stillet skriftligt, det vil løse en del af problematikken, og nogle af dem vil givetvis blive stillet mundtligt om lidt, og man kan jo sagtens forestille sig, at vi i den proces når så langt, at alle kan se visdommen i det, der er lagt frem, og at man derfor umiddelbart vil støtte forslaget.
På det helt overordnede plan vil jeg bare sige, at det, der lægges op til, ikke er en indholdsmæssig ændring.
Det, der lægges op til, er en navneændring, og med den ændring, som foretages, skal Sundhedsstyrelsen varetage de samme opgaver på den samme måde, som de gør i dag.
Den strukturelle ændring er, at man siger, at Sundhedsstyrelsen og embedslægeinstitutionerne er én enhed – i øvrigt organiseret under Sundhedsstyrelsen – og det er jo noget, som Folketinget har gennemført tidligere, hvor man bl.a. i den proces gik fra fem til tre enheder.
Jeg tror, det var tilbage i 2012, og det var det, som Dansk Folkepartis ordfører frygtede ville blive noget københavneri eller en københavnerisering.
Og sådan som jeg husker det, men jeg kan selvfølgelig huske forkert, støttede DF så den københavnerisering, og som jeg husker det, var det alene Venstre og Det Konservative Folkeparti, som ikke var for den ændring, da loven blev vedtaget dengang.
Men lad nu det ligge.
Jeg synes, at det centrale i den her sammenhæng er, at vi står i en situation, hvor der ikke er nogen tvivl om, at det tilsyn, som er blevet ført af tilsynsmyndighederne, altså embedslægerne eller Sundhedsstyrelsen under et, ikke har været tilfredsstillende.
Det har vi også sager der dokumenterer.
I forlængelse af det har man også sagt, at der er behov for at få udredt, hvad der skal gøres.
Det har EPSO-rapporten jo så givet nogle klare anbefalinger på, herunder opgavefordelingen mellem enhederne, ledelsesstrukturen og et entydigt begrebsapparat, hvilket selvfølgelig er en del af det, som navneændringen handler om, nemlig at sige: Er vi sikre på, at der ikke er nogen tvivl om, at de begreber, som vi bruger, ikke er med til at skabe tvivl om, hvem der har beslutningskompetencen, hvad det er for en struktur, beslutningerne tages i osv?
Og det er i virkeligheden det, det handler om.
Det her er et element i den samlede handlingsplan for, hvordan vi fremadrettet gerne skulle få vores tilsyn til at virke.
Når jeg indledningsvis sagde det med, at der kan være nogle skriftlige spørgsmål om uddannelse osv., hvor man vil være helt beroliget, når de er besvaret, så er det, fordi der er nogle af de bemærkninger, som er givet, der godt kan have behov for at blive korrigeret, og så stemmer man i givet fald for.
Den løsning er en mulighed.
Der har så også været en række kommentarer, som er gået på, hvornår der egentlig skal arbejdes med den der handlingsplan, som Folketinget har fået oversendt.
Og sandheden er jo, at det arbejde pågår i øjeblikket, og det er Folketinget også orienteret om.
Hvad er det så for nogle indsatser?
Ja, det er f.eks. sådan noget, som at to enheder eller kontorer i Sundhedsstyrelsen er slået sammen.
Det er jo ikke en politisk beslutning, at der er ansat en ny tilsynsdirektør, at der er udarbejdet et kvalitetsprogram for tilsynsområdet, at der er foretaget afgrænsning af kerneområder osv.
Men det er også rigtigt, som det er blevet sagt her, at der i den samlede politiske kreds selvfølgelig også er behov for bl.a. at få kigget på, hvordan tilsynet skal omlægges.
Så når vi nærmer os sommeren, er der selvfølgelig behov for, at det samlede politiske beslutningsoplæg med de forskellige muligheder for at omlægge tilsynet foreligger.
Jeg synes ikke, at det er i omvendt rækkefølge, at vi siger, at et af de elementer, som indgår, er at forholde sig til, hvad det er for et navn, der bruges her.
Og derfor er forslaget om at ophæve embedslægebegrebet som navn med i det lovforslag, som foreligger nu.
Det her er tværtimod et spørgsmål om at gå til Folketinget og sige, at her er der behov for at foretage en specifik afgrænset ændring, som vil være fornuftig, i forhold til at vi gerne vil have det mest effektive tilsyn, som vi kan ønske os.
Det er derfor, det bliver fremlagt for Folketinget.
Så der er ikke tale om at stikke noget under stolen eller prøve at tage sig nogle friheder, som der ellers ikke er.
Med hensyn til det med ressourcerne er vi jo i den situation nu, at vi er i gang med at implementere handlingsplanen, som jeg også skitserede, at der er behov for nogle lovændringer, at der pågår nogle analyser, som gerne skulle føre til det beslutningsgrundlag, som skal gøre, at vi kan forholde os til, hvordan det så skal se ud fremadrettet.
Kræver det flere eller færre ressourcer?
Det ved jeg ikke.
Det kommer jo til at stå i de anbefalinger og de analyser, som vores beslutninger skal basere sig på, og derfor ville det jo også være bagvendt, hvis vi sagde, at nu starter vi med at sætte nogle ressourcer af til en opgave, som vi i øvrigt ikke kender.