Ida Auken (SF), 2010-03-05:
Jeg kan jo starte med at sige til Dansk Folkepartis ordfører, at jeg da meget gerne sender Rambølls rapport over.
Jeg tror ikke, at der ligger noget specielt politisk i at vælge årene 2002-2010.
Det er bare en årrække, to kommuneperioder, 8 år, hvor man ser på, hvad der er sket.
Der peger de sådan set helt upolitisk på, at vi har et samfundsmæssigt problem.
Det er også den tilgang, SF har til klimatilpasning, nemlig at vi siger: Lad os nu holde op med den her højre-venstre-tænkning; vi har simpelthen så enorm en udfordring på det her område, som vi slet ikke rigtig er kommet i gang med.
Vi skal se hinanden i øjnene, og vi skal være ærlige på det her område, for vi bliver nødt til at se de her ting som nogle samfundsmæssigt alvorlige problemer, vi skal prøve at løse i fællesskab.
Jeg håber, lige meget hvem der skal sidde med magten i de næste mange år, at vi kan sige, at her er endnu et område, hvor vi har brug for brede forlig, hvis det kan lade sig gøre.
Vi skal i hvert fald prøve at være medgørlige og se, om det ikke kan lade sig gøre, hvis vi bliver inviteret til forhandlinger.
Klimatilpasning er jo altså af største betydning for samfundet.
Vi vil se stigende grundvand, overfyldte kloakker, forurenet badevand på grund af overløb fra kloakkerne, oversvømmede kældre og villagulve.
Tilpasning til klimaforandringer bør derfor være en samfundsopgave, ikke mindst på grund af udfordringens størrelse.
Vi har længe i SF forsøgt at få regeringen til at handle på det her område.
Tilbage i 2006 og 2007 pressede vi regeringen for at få en strategi.
Så fik vi langt om længe i 2008 en strategi, men det var en såkaldt ad hoc-strategi, altså en strategi om, at vi tager problemerne, som de kommer.
Og hvis der er noget med klimatilpasning, er det, at man ikke skal tage problemerne, som de kommer.
Man skal forebygge.
Man skal ikke rydde op, når folk har vand i kældrene eller inde i stuerne.
Man skal sørge for, at det slet ikke ender der.
Vi har brug for en sårbarhedskortlægning på tværs af kommuner og sektorer.
Jeg synes også, at vi i det samråd, som SF havde indkaldt klima- og energiministeren til i går, faktisk kom tættere på, at vi måske kunne nærme os, at det er en egentlig sårbarhedskortlægning af landet, vi har brug for, sådan at vi kan se, hvor vi skal fokusere vores indsats.
Er der nogle kommuner, som sidder med så stor en opgave, at de ikke kan løse den selv, at de bør have hjælp på nogle områder?
Dernæst skal vi tage det næste skridt, som er en egentlig handlingsplan.
Altså, hvor er det, der skal handles nu og her?
Det skal være en handlingsplan, der for det første tager højde for kystbeskyttelsen.
Hvor skal der være diger?
Hvilken størrelse skal de have?
Hvor skal vi have kyster i fri udvikling, og er der nogle steder, vi bliver nødt til at inddrage dårlig landbrugsjord og lade den oversvømme, hvis den alligevel ikke har en sådan kvalitet, at den bidrager med så mange afgrøder?
For det andet skal vi have nogle koordinerede afstrømningsplaner.
Det skal ikke alt sammen ende i kloakkerne, for vi mener ikke i SF, at det giver mening bare hovedløst at blive ved med at udvide kloakkerne.
Nej, vi skal sørge for at håndtere vandet fra overfladen, så det ikke alt sammen ender i kloakkerne.
Det er meget, meget billigere.
Det er et område, hvor Danmark og danske ingeniører har stor viden, som vi vil kunne eksportere til resten af verden.
Der er noget med træplantning, der er noget med grønne facader og grønne tage, som bliver afgørende her.
For det fjerde skal vi se på mulighederne for erhvervsudvikling, for FOA har jo i marts sidste år sagt, at det her virkelig er et område, hvor der er mange penge at tjene. Det sidste område er natur og vand.
Det har jeg ikke tid til at komme ind på her.
Jeg synes, vi bliver nødt til at sige, at det her er en bredere opgave.
Vi har fået helt anderledes og store problemer nu her.
Men i SF vil vi gerne indgå positivt i udvalgsbehandlingen, og jeg håber, vi får en god diskussion, også resten af i dag.