Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-12-03:
Det Radikale Venstre foreslår gratis tandbehandling for personer med særligt store tandproblemer.
Det er et sympatisk forslag, det er jeg enig i.
Men det er også et meget ressourcekrævende forslag.
Det kræver med andre ord en prioritering.
Det Radikale Venstre henviser i forbindelse med fremsættelsen til sit eget finanslovforslag, og som bekendt har regeringen netop vedtaget en finanslovaftale for 2010 sammen med Dansk Folkeparti, og i aftalen har vi i høj grad valgt at opprioritere sundhedsvæsenet.
Vi har bl.a. valgt at investere i en ny og moderne sygehusstruktur.
Det er vi nødt til for at sikre et sygehusvæsen af høj kvalitet.
Samtidig har vi valgt at fokusere på særlige patientgrupper.
Vi har valgt bl.a. at styrke indsatsen for de sindslidende, og vi har valgt at fortsætte den særlige indsats på kræftområdet.
Men den nødvendige prioritering betyder, at der er andre værdige formål, som ikke kan støttes.
Så lad os se på udgifterne til beslutningsforslaget om gratis tandpleje.
Det Radikale Venstre har anslået, at udgifterne vil være ca. 120 mio. kr.
Den største udgift vil være til behandling af skader på grund af mundtørhed.
Det Radikale Venstre har anslået, at udgifterne til den del af forslaget alene vil andrage ca. 100 mio. kr.
Forudsætningerne for det skøn mangler, men det er heller ikke nemt, det vil jeg meget gerne medgive.
Mundtørhed, som man også kan komme til at lide af, når man står på Folketingets talerstol, kan være en bivirkning, når man tager en særlig type lægemidler.
Det gælder f.eks. medicin mod forhøjet blodtryk, hormonelle sygdomme, epilepsi, Parkinsons sygdom og psykofarmaka, bare for at nævne nogle få stykker.
Alene psykofarmaka bliver udskrevet til mere end en halv million personer her i landet.
Mundtørhed kan også opstå, hvis man tager flere forskellige lægemidler, selv om det enkelte lægemiddel ikke i sig selv har den bivirkning.
Det er altså en meget, meget omfattende gruppe af patienter, der potentielt kan lide af mundtørhed.
Næste spørgsmål er, hvor stor en del af patienterne med mundtørhed, der får caries, dvs. huller i tænderne på grund af mundtørheden.
Caries skyldes flere forskellige faktorer, og det vil gøre det rigtig, rigtig svært at administrere den foreslåede tilskudsordning, for hvordan skal man afgøre, om det er mundtørhed, som er årsag til et hul i en tand, eller om det er kost, rygning, dårlig tandhygiejne eller nogle andre faktorer, som kan være årsag til huller i tænderne?
Så om udgifterne vil blive 100 mio. kr. eller 200 mio. kr. eller noget helt andet, det er i sandhed meget svært at sige.
Det vil også være svært at sikre en ensartet praksis til at afgøre, om patienterne kan få gratis tandpleje.
Så skal vi huske på, at der allerede er støtte til patienter med caries.
Der er nemlig tilskud til individuelt tilpasset forebyggelse og behandling hos en praktiserende tandlæge, uanset hvad der er årsagen til, at man har et hul i en tand.
Lad mig minde om nogle af de muligheder, der er for at få hjælp, hvis man har særlige tandproblemer.
Grundstenen i vores tandplejetilbud er den vederlagsfri børne- og ungdomstandpleje, hvor der er meget stor vægt på den forebyggende indsats.
I børne- og ungdomstandplejen er der også tilbud om gratis specialiseret tandpleje til børn og unge, som har helt særlige tandproblemer.
Det kan f.eks. være relevant for børn med manglende tandanlæg eller misdannelser af tænderne.
Til voksne er der tilskud til regelmæssige undersøgelser, kontroller og forebyggende ydelser hos praktiserende tandlæger.
Samtidig er der tilskud til en række behandlinger som f.eks. behandlinger af caries og paradentose.
Men der er borgere, som ikke kan benytte de almindelige tandplejetilbud f.eks. på grund af et svært fysisk eller psykisk handicap, og i de tilfælde tilbyder kommunerne bl.a. omsorgstandpleje, hvor en tandlæge eksempelvis skal komme hjem til patienten, og en patient kan højst komme til at betale 430 kr. om året for omsorgstandpleje.
Kommunerne tilbyder også specialtandpleje til sindslidende og psykisk udviklingshæmmede, og her kan egenbetalingen maksimalt blive 1.600 kr. om året.
En stor del af de sygdomsgrupper, som nævnes i beslutningsforslaget, omfatter patienter, der kan få tandpleje gennem omsorgstandplejen eller specialtandplejen.
Det gælder f.eks. nogle patienter med epilepsi og patienter med Parkinsons sygdom.
Det gælder også en stor patientgruppe som de sindslidende, der lider af mundtørhed som følge af den medicin, de får for deres lidelse.
Jeg vil også nævne de odontologiske landsdels- og videncentre, som tilbyder højt specialiseret rådgivning og behandling til patienter med sjældne sygdomme og til patienter med sjældne handicap, fordi de handicap giver særlige problemer i tænder, mund og kæber.
Og mange af de patienter, som er nævnt i De Radikales beslutningsforslag, og som lider af tandmisdannelser, manglende tandanlæg, problemer med emaljen osv., er omfattet af de tilbud, der findes i videncentrene. Som nævnt i beslutningsforslaget er der også særlige tilskudsmuligheder for kræftpatienter, der har fået strålebehandling eller kemoterapi, og patienter med Sjögrens syndrom.
Endelig er det vigtigt at nævne, at der er tilskudsmuligheder i den sociale lovgivning.
Der er kort sagt en lang række tandplejeordninger og muligheder for støtte til personer, der har særlige tandplejeproblemer, eller som af anden årsag har svært ved at benytte de almindelige tandplejetilbud.
Det Radikale Venstre foreslår også, at finansieringen af behandling af aggressiv paradentose undersøges nærmere.
Jeg har allerede oplyst, at et groft skøn tyder på, at det vil koste mere end ½ mia. kr. alene til den forebyggende paradentosebehandling.
I en udredning tilbage i 2007 er der peget på mulighederne for at omlægge tilskuddene i voksentandplejen.
Et forslag går ud på at forøge tilskuddet til behandling af paradentose og samtidig begrænse tilskuddet til nogle af de forebyggende ydelser.
Men regeringen mener ikke, at der på nuværende tidspunkt er grundlag for at reducere tilskud til de forebyggende ydelser.
Det er netop prioriteringen af forebyggende tandpleje, der helt generelt har givet danskerne en meget høj tandsundhed.
Derfor, og også i lyset af begrænsede ressourcer, har regeringen ingen aktuelle planer om at gennemføre en omlægning af tilskuddene til voksentandplejen.
Jeg vil i den forbindelse gøre opmærksom på de nye faglige retningslinjer, der er på vej.
Når jeg nævner det i sammenhæng med forslaget om aggressiv paradentose, er det, fordi behandlingen af aggressiv paradentose netop er emnet for nogle af de første retningslinjer.
Det er retningslinjer, som skal indeholde evidensbaserede anbefalinger for, hvordan og hvornår der skal tilbydes forebyggelse, diagnostik og behandling.
Et andet emne er, hvor ofte vi skal gå til almindelige undersøgelser.
Og med de nye kommende retningslinjer får vi et fagligt grundlag for at vurdere, om der er behov for ændringer i tilbuddene om paradentosebehandling og de almindelige forebyggende undersøgelser.
Hvis jeg ganske kort her til sidst skal opsummere, så har vi et rigtig godt tandplejetilbud i Danmark, som rækker vidt.
Og ja, der er en vis egenbetaling.
Det er et vilkår, som følger af den svære, men nødvendige prioritering, som gør sig gældende på sundhedsområdet.
Men vi har også særlige ordninger og tilskudsmuligheder for borgere med særlige tandproblemer, og det er netop de særlige tilbud, som er relevante for de patientgrupper, som indgår i det i øvrigt sympatiske beslutningsforslag, som Det Radikale Venstre har fremsat.