Thomas Jensen (S), 2012-11-15:
Tak, formand.
Vi har lige behandlet B 6, som var fremsat af Venstre til første behandling i dag.
Med det beslutningsforslag ville Venstre bevare den midlertidige boligjobordning, som partiet sammen med Det Konservative Folkeparti havde sat til udløb her til den 31. december 2012.
Nu skal vi så behandle et forslag fra Det Konservative Folkeparti om samme ordning, som De Konservative ikke bare vil opretholde; man vil ligefrem overbyde Venstre og udvide ordningen ganske massivt.
Jeg kan konstatere, at der ikke er enighed om skattepolitikken på højrefløjen, og jeg kan konstatere, at det er populært at byde over hinanden.
Forslaget går ud på at kopiere den svenske model med ROT- og RUT-avdrag-ordningerne til Danmark.
Det betyder, at der i stedet for det nuværende skattefradrag skal gives et tilskud, og at boligjobordningen udvides, så tilskuddet forhøjes til maksimalt 40.000 kr. pr. person.
Jeg kan allerede nu afsløre, at vi fra Socialdemokraternes side opretholder den udløbsdato, som VK-regeringen satte med ordningen, nemlig den 31. december 2012.
Det gør vi, fordi boligjobordningen har vist sig at være dyr og have en begrænset effekt.
Den er dyr, fordi hvert job, der skabes, koster skatteyderne 1,5 mio. kr. Samtidig bliver der reelt kun skabt 1.200 nye job om året med ordningen, fordi mange af de projekter, der får tilskud, alligevel ville være blevet gennemført.
Pengene kan bruges med større effekt i form af flere arbejdspladser ved at blive anvendt på andre områder.
Regeringen prioriterer.
Vi må og skal skabe flest mulige arbejdspladser for de penge, som fællesskabet stiller os til rådighed.
Og her har boligjobordningen vist sig ikke at være den mest omkostningseffektive måde at skabe arbejdspladser på.
En model svarende til den svenske vil ikke være løsningen på alle problemer, herunder sort arbejde og arbejdsløshed, som forslagsstillerne ellers ynder at give udtryk for.
De svenske ROT- og RUT-avdrag-ordninger vil give de samme fordele og ulemper som boligjobordningen, men bare i et noget større omfang.
Men den svenske ordning koster altså næsten 15 mia. svenske kroner årligt i modsætning til den danske boligjobordning, som koster 1,75 mia. kr.
Det skyldes både den højere tilskudsprocent på 50 pct. af arbejdslønnen og det højere maksimale tilskudsbeløb på 50.000 svenske kroner årligt, samt at der også er en dyrere administration som følge af, at man anvender en fakturamodel.
De Konservative har da heller ikke gjort sig den anstrengelse at anvise sådan helt præcis, hvor det er, at man vil skære ned i den offentlige sektor for at finansiere den her model.
De Konservative anfører et drømmescenarie om, at en udvidelse af boligjobordningen kan finansieres ved øgede skatter og momsbetalinger som følge af, at sort arbejde gøres hvidt og det offentlige forbrug gøres lavere.
Det lyder jo godt, men jeg kan også afsløre her i dag, at det ikke bare skal lyde godt; det skal også være godt.
De Konservative drømmerier holder desværre ikke ved nærmere eftersyn.
Det Konservative Folkeparti tror, at deres forslag som en hvirvelvind vil gøre sort arbejde hvidt og dermed være næsten selvfinansierende, men den holder altså ikke.
Ser vi på danske erfaringer, som Det Økonomiske Råd har behandlet i forårsrapporten fra 2011, fremgår det, at tidligere ordninger herhjemme ikke har haft så gunstig en effekt med hensyn til at gøre sort arbejde hvidt.
Som sagt kan Socialdemokraterne ikke støtte en udvidelse af ordningen, som er for dyr, og som ikke har en ordentlig effekt.