Mette Frederiksen (S), 2010-04-19:
I Danmark har de fleste børn det godt, heldigvis.
De trives, de har gode og omsorgsfulde forældre og voksne omkring sig.
De har ordentlige levevilkår, de er glade, og de er sunde.
Men det gælder ikke dem alle sammen.
I Danmark har vi også børn, der bliver slået, børn, der bliver rystet til blindhed, børn, der spærres inde, børn, der lades i stikken, børn, der har så elendige opvækstbetingelser, at det næsten ikke er til at begribe.
Derfor er Barnets Reform vigtig.
Reformen handler om de børn, der på forskellig vis har behov for særlig støtte fra resten af samfundet, og den handler om de børn, som måske har behov for en anbringelse uden for hjemmet, væk fra deres egen mor og far.
De børns fremtid er uden sammenligning den vigtigste socialpolitiske opgave overhovedet.
Jeg vil ikke bruge min taletid i dag på at opremse alle lovforslagets mange elementer.
Jeg vil i stedet glæde mig over, at det endelig er lykkedes at overbevise et flertal i Folketinget om, at barnets rettigheder nødvendigvis må gå forud for forældrenes.
Det har været en lang og svær kamp, og den har taget alt for lang tid.
For børn er ikke forældrenes ejendom, og børn er ikke samfundets ejendom.
Børn er selvstændige individer, som har krav på særlige rettigheder og beskyttelse.
Derfor er det både godt og rigtigt, at der nu kan igangsættes en § 50-undersøgelse uden forældrenes samtykke, og at børns rettigheder kommer til at stå stærkere i forbindelse med samvær.
I Socialdemokratiet vil vi gerne videre ad den her vej.
Barnets rettigheder kan komme til at stå endnu stærkere i den sociale lovgivning.
I hverdagens arbejde med udsatte børn tror jeg at det nye SSD-samarbejde vil få stor betydning.
Lovændringen betyder, at fagfolk meget lettere vil kunne tale sammen om det udsatte barn.
Fagfolk og myndighedspersoner kan uden nødvendige formalia starte det forebyggende arbejde på et meget tidligere tidspunkt, men også her vil vi gerne flytte sociallovgivningen endnu mere til barnets fordel.
Fra Socialdemokratiets side støtter vi selvfølgelig det foreliggende lovforslag.
Der er tale om gode ændringer af den sociale lovgivning, men jeg vil samtidig gerne sige, at vi kun betragter det som et enkelt skridt på vejen til en bedre og stærkere børnelovgivning i Danmark.
De plejefamilier, der i dag gør et fantastisk vigtigt stykke arbejde, har stadig væk ikke, ej heller efter vedtagelsen af Barnets Reform, ordentlige løn- og arbejdsvilkår, og barnets rettigheder kan som sagt stadig vægtes endnu højere.
At kalde det her lovforslag for Barnets Reform synes vi fortsat er en sproglig tilsnigelse.
Sagen fra Brønderslev og andre konkrete sager om groft omsorgssvigt af børn viser os, at der er systemfejl i den sociale lovgivning.
Det er forkert, at den enkelte kommune står med stort set alle udgifter på det sociale område, og den her lovgivning og det her lovforslag retter ikke op på det problem.
Derfor vil vi også i fremtiden, er jeg bange for, komme til at se, at der er børn, der burde blive anbragt uden for hjemmet, som ikke bliver det på grund af den kommunale økonomi.
Det her helt grundlæggende problem i sociallovgivningen løser Barnets Reform ikke, og derfor fremsætter vi nu fra en samlet opposition også et beslutningsforslag, som har til formål at få analyseret det økonomiske grundlag for anbringelsesområdet, bl.a. med henblik på at få lavet en refusionsordning, sådan at økonomiske hensyn aldrig står over barnets tarv.
Forhandlingerne om Barnets Reform har været meget langstrakte, og især én diskussion prægede de politiske diskussioner.
Regeringen ønskede sammen med Dansk Folkeparti oprindelig at prioritere familieanbringelse frem for anbringelse af børn på de højt specialiserede institutioner.
Det var vi aldrig enige med regeringen i.
Jeg kan godt forstå, at det i manges ører lyder helt tilforladeligt, at børn helst skal vokse op i plejefamilier, men for de allermest udsatte børn kan det være en helt forkert løsning.
Tænk på de børn, der har det allerdårligst.
Børn, der er groft omsorgssvigtet, mishandlet eller misbrugt, skal have en kontinuerlig og ofte også fagligt funderet indsats.
Ellers risikerer vi at svigte dem igen.
Hvis regeringen ikke er villig – og det er regeringen ikke – til at give ordentlige vilkår for de plejefamilier, der i dag gør et kæmpemæssigt stykke arbejde, men som ikke har ordentlige betingelser for deres arbejde, og samtidig pålægger de samme familier nogle meget større og betydelig mere krævende opgaver, spiller regeringen hasard med nogle af de mest udsatte børn.
Derfor er vi fra Socialdemokratiets side glade for, at Barnets Reform tager udgangspunkt i barnet og ikke anbringelsesstedet.
I høringssvarene gøres det tydeligt, at der er faglig uenighed om delelementer i lovforslaget.
Selv om vi er glade for mange af ændringerne, lytter vi selvfølgelig til, hvad der bliver sagt, og derfor er det vigtigt også i fremtiden at følge området tæt.
Det vil vi gerne fra Socialdemokratiets side give håndslag på.
Eller sagt med andre ord: Med Barnets Reform har vi lavet en god aftale, men aftalen bærer også præg af politiske uenigheder, og derfor er vi fra Socialdemokratiets side slet, slet ikke færdige med arbejdet med de udsatte børn.