runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hans Christian Schmidt (V), 2015-11-11:
Det her er sådan set ikke et abespil, for det her er et faktuelt spil.
Det er faktuelle oplysninger og en faktuel verden.
For det, vi diskuterer lige nu, er sådan set, om vi gerne vil lave noget ved E45, og vi har allerede planer om både at kunne udnytte midterrabatten og at kunne lave andre tiltag, og vi har endda også den helt klare oplysning om, hvad det måtte koste.
Problemet er bare – om man kan lide det eller ej – at man, hvis man har brugt pengene på nogle projekter, så ikke kan bruge dem en gang til.
Jeg forsøger jo indimellem at holde nogle af de penge væk, f.eks. fra forskellige forlig, og spørge, om vi ikke kunne bruge dem til noget andet, men det har jeg jo ikke stor opbakning til blandt forligspartierne.
Men det jo er kun godt, hvis der er et signal om det i dag.
Henrik Dam Kristensen (S), 2015-11-11:
Det var jo en elegant måde ikke at give nogen svar på, altså at kaste det over til den tidligere regering og til den tidligere minister, og så kunne man jo også gå hen til den forrige minister, men det kommer vi jo ikke rigtig videre af.
Jeg synes, man skal vende tilbage til det, som ministeren så selv har offentliggjort i forhold til regeringsgrundlaget, altså en erkendelse af, at der er et problem.
Selv om der måske er økonomiske problemer her og nu – der kan man så diskutere, hvor alvorlige de er, for finansministeren har jo på et spørgsmål også måttet svare, at de nok ikke var helt så slemme, som man startede med at sige – synes jeg måske, det ville klæde ministeren i stedet for at lave sådan en slags abespil så at sige det, som der også blev erkendt i den første del af svaret, altså: Hvad er problemet?
Og når der er en anerkendelse af, at der er problemer, kunne man sige: Jeg vil egentlig gerne sætte mig i spidsen for at få lavet en eller anden form for masterplan for, hvad det er, der skal i gang i forhold til den strækning, der er omtalt her.
Så vil ministeren ikke forholde sig til det reelle spørgsmål: Vil ministeren være med til at lave en form for masterplan, som siger, at man erkender, at der er et problem her, og at man skal tage det i de og de etaper?
For det vil så være der, hvor vi afhjælper problemerne mest.
Hans Christian Schmidt (V), 2015-11-11:
Som det fremgår af regeringsgrundlaget, har regeringen peget på, at vi løbende vil søge at forbedre fremkommeligheden på den østjyske motorvej E45.
Faktisk er trængselsproblemerne på E 45 jo ikke nye.
De var der også under den tidligere regering og har været der i lang tid.
Jeg har så den holdning, at jeg synes, det er, som om den tidligere regering dengang var mere optaget af at bruge penge på jernbaner end på at løse trængselsudfordringer på den østjyske motorvej.
Man kunne jo sagtens have sagt, at man ønskede at prioritere vejene.
Det skete så ikke, og nu har vi så et problem, vi sammen må håndtere.
Så synes jeg også, jeg vil sige, at regeringen jo fra den tidligere regering har overtaget en økonomi, hvor de offentlige finanser i hvert fald er i mindre god stand, end der blev stillet i udsigt før valget, og det kommer jo så også til at kræve nogle beslutninger, fordi vi er udfordret.
Så regeringen er nødt til først at have et samlet overblik over økonomien og de offentlige investeringer i de kommende år.
Indtil da må vi så vente med at tage stilling til nye udmøntninger og initiativer på infrastrukturområdet.
Nu sætter jeg jo stor pris på det samarbejde, jeg har med spørgeren, så det vil jeg selvfølgelig også gerne have i forhold til det her spørgsmål, og jeg forstår også godt og anerkender fuldt ud, at spørgeren forsøger at stille spørgsmål ind til det, som for ham selvfølgelig er vigtigt.
Jeg kan kun sige i forhold til det, jeg har svaret på her, at det er i overensstemmelse med gældende ret.
Kim Christiansen (DF), 2015-11-11:
Jeg vil bare afslutningsvis have ministeren til at bekræfte mig i, at man fremadrettet ønsker at løse DSB's ringe materielsituation ved at indsætte supplerende busser til at tage de passagerer, der ikke er siddepladser til.
For hvis man ikke ønsker at pålægge DSB det eller give DSB muligheden, så er det her en særforanstaltning, man har lavet i forhold til flygtninge, der krydser den dansk-tyske grænse, og det synes jeg er stærkt problematisk, uanset om Syd- og Sønderjyllands Politi i den her situation har fuldstændig hvidvasket det.
Hans Christian Schmidt (V), 2015-11-11:
Jamen altså, hvis spørgeren har nogle spørgsmål, som kræver svar fra DSB, så skal jeg meget gerne sørge for, at man får dem.
Men foreløbig kan jeg kun gentage her, at DSB overholder både DSB-kontrakten – og det er ikke i tillægskontrakten, det står – og dansk lovgivning i øvrigt, når de transporterer passagerer med gyldig rejsehjemmel, når dette sker som led i DSB's almindelige togdrift, uanset at dette så i visse tilfælde sker med bus.
Kim Christiansen (DF), 2015-11-11:
Tak for svaret.
det skal jeg ikke kunne sige.
Men jeg vil da bare ganske kort spørge: Kan vi forvente, at man fremadrettet løser f.eks. myldretidstrafik og lignende, ved at DSB nu udnytter den her mulighed, som de tilsyneladende har i deres kontrakt, for at indsætte supplerende busser, så folk ikke skal stå op i togene i myldretiden?
Hans Christian Schmidt (V), 2015-11-11:
Jeg skal bare sige, at mit parti heller ikke indgik i den aftale om kontrakten, men desuagtet vil jeg sige, at som sagt indgår busserne som led i og supplement til DSB's almindelige togdrift.
Kravene om siddepladser gælder selvfølgelig også, når togene kører på strækningen mellem grænsen og Fredericia.
Kan den planlagte togkapacitet ikke opfylde disse krav, må DSB indsætte busser.
Det er DSB's ansvar i hvert enkelt tilfælde at vurdere.
Kim Christiansen (DF), 2015-11-11:
Nu skal jeg beklage, for jeg var jo ikke med i den aftale om DSB-kontrakten – en ny, 10-årig kontrakt – som den tidligere regering med et meget snævert flertal lavede med DSB.
Det mener jeg ikke står nogen som helst steder i kontrakten, men det kan være, ministeren kan gøre mig klogere på det – for jeg har ikke set det nogen steder i hvert fald.
Henrik Dam Kristensen (S), 2015-11-11:
Det, der sker her, er på grænsen til manipulation med sandheden.
Men ministeren erkender nu, at der overhovedet ikke er nogen planer om noget som helst og dækker sig i øvrigt ind under ting, hvor det ikke kan gennemprøves, hvad der er sandt.
Det må jeg bare konstatere og så sige til baglandet derhjemme, at ministeren ikke har noget, der bare ligner ambitioner eller planer i forhold til E45.
Jørn Neergaard Larsen (V), 2015-11-11:
Tak for spørgsmålet.
Jeg mener, at artiklen, der omtales, giver et noget unuanceret billede af mit budskab, og det har jeg også gjort opmærksom på i et efterfølgende indlæg i Berlingske.
Derfor er det helt korte svar på det stillede spørgsmål: Nej, der gik ikke lidt mere Dansk Arbejdsgiverforening end Venstre i den.
Men jeg er glad for, at jeg også får mulighed for nu at uddybe svaret her i Folketingssalen.
For det er ikke Venstres politik at blande sig i, hvordan den enkelte familie vælger at tilrettelægge sin hverdag og sit familie- og arbejdsliv.
Venstres holdning er, at en familie grundlæggende er den nærmeste og bedste til selv at vurdere og træffe beslutning om, hvad der samlet set er til familiens bedste.
Det er også Venstres holdning, at arbejdstid er noget, der bl.a. aftales i overenskomsterne mellem arbejdsmarkedets parter, og at det er noget, som regeringen ikke skal blande sig i.
Det danske arbejdsmarked er kendetegnet ved relativt gode muligheder for, at den enkelte familie kan tilrettelægge sig fleksibelt og på den måde, der passer bedst til den enkelte families behov.
Det afhænger selvfølgelig af den konkrete arbejdsplads og jobfunktion, men generelt set er der på mange arbejdspladser relativt gode muligheder for fleksibilitet.
Men når det er sagt, vil jeg også gerne understrege, at jeg som beskæftigelsesminister naturligvis interesserer mig for, hvor meget vi, der er voksne i Danmark, arbejder.
Og her kan jeg konstatere, at vi i Danmark i gennemsnit arbejder mindre end gennemsnittet i OECD, når vi ser på hele befolkningen i den arbejdsdygtige alder.
Og det hænger bl.a. sammen med, at mange voksne forsørges af det offentlige, og at der er relativt mange, der arbejder på deltid i Danmark.
Derfor mener jeg godt, at debatten om vilkårene på arbejdsmarkedet, ikke kun for børnefamilier, kan nuanceres, og den store udfordring er, som jeg ser det, og det er også det, jeg giver udtryk for i interviewet, at det øvrige samfund endnu ikke fuldt har tilpasset sig det fleksible danske arbejdsmarked.
Det kan have som konsekvens, at nogle føler sig presset til at gå på deltid mere af nød end af lyst for at få det hele til at hænge sammen.
For mange børnefamilier handler det om at få tid til både arbejde, børn og praktiske ting i hjemmet, og her har regeringen taget forskellige initiativer, som bekendt både med boligjobordningen og med ønsket om skattelettelser for arbejde til foråret.
Kristian Jensen (V), 2015-11-11:
Men når jeg nu siger, at vi prioriterer kvinder ud fra det budget, der er, som bare er mindre end det budget, som fru Mette Gjerskov gerne vil have, så er det faktisk noget, vi gør.
For vi prioriterer at opretholde uændrede bidrag på en lang række områder.
Jeg vil bare igen nævne AmplifyChange, en kvindeorganisation, der arbejder på at udstyre kvinder med styrke til, at de kan skabe en forandring i sig selv, og det er et område, hvor vi ikke har skåret en krone.
På trods af at vi har et faldende budget, har vi bevaret det bidrag, der bliver givet.
Vi har implementeret kvinders rettigheder som en del af vores strategi for de partnerskabslande, vi har, og det fortsætter vi med at gøre, netop fordi jeg tror på, at ved at styrke kvinders rettigheder styrker man udviklingen i landene.
Mette Gjerskov (S), 2015-11-11:
Hvis vi endelig skal begynde at tale om lande, kan man jo sige, at et af de steder, hvor man for alvor har beskåret – man har faktisk skåret det hele væk – er Mozambique.
Det er et område, hvor der netop er stor fokus på en komponent, som handler om kvinders rettigheder; reproduktive rettigheder og sundhedsrettigheder.
Det er jo et af de steder, hvor regeringen har skåret hårdt – benhårdt.
Mit spørgsmål er egentlig bare: Hvis ikke vi skal prioritere kvinder – for det er jo ikke en prioritering af kvinder – hvilket er Danmarks kernekompetence inden for udviklingsbistand, hvad er det så, regeringen vil prioritere for at sikre, at folk har et håb for en fremtid i deres eget land?
Kristian Jensen (V), 2015-11-11:
Jeg arbejder faktisk også for, at man holder op med at skære i kvinder!
Det, som er vores indgangsvinkel til det her, er, at vi har prioriteret.
Og det er rigtigt, at når vi har færre penge at bruge, er vi nødt til at prioritere.
Hvad har vi så prioriteret?
Vi har prioriteret at sætte nye penge af til at bekæmpe migration.
Vi har prioriteret ved at fjerne nogle af de prioritetslande, der har udviklet sig mest og så i stedet for fokusere på nogle af de områder, hvor de udviklingsmæssigt har mest behov for hjælp.
Et eksempel på et sted, hvor vi giver flere penge, er Mali.
Det ligger i Vestafrika.
Det er et af de lande, der er skrøbelige.
Og hvis ikke der er en understøttelse, i forhold til at vi holder sammen på regeringen og støtter udviklingen, så risikerer vi, at der både kommer et tab af rettigheder og et øget migrationspres op mod Europa.
Mette Gjerskov (S), 2015-11-11:
Det, han siger, er, at der jo er nogle områder, hvor man ikke har beskåret.
Fair nok, det er der da heldigvis – der er dog stadig væk udviklingsbistand tilbage.
Men på de områder, man har beskåret, har man så beskåret med 30 pct. Det er jo det, der er hele pointen, og det er meget, meget voldsomt.
De danske ulandsorganisationer er jo også blevet beskåret i omegnen af 30 pct.
Når man så halverer nogle af FN-organisationerne og tager en tredjedel fra AIDS-Fondet, jamen så har man skåret rigtig, rigtig hårdt.
Mit spørgsmål er bare: Er vi ikke enige om, at kvinder er nøglen til udvikling?
Hvordan kan regeringen så skære på kvinder?
I forhold til den flygtningekrise, vi står med i den vestlige verden, ved vi jo, at den eneste langsigtede løsning er at sikre, at mennesker har et håb i det land, de selv kommer fra.
Og uanset om det handler om flygtninge eller migranter, er det at have et håb om en fremtid jo det, der får folk til at blive i deres eget land.
Derfor er vores udviklingsbistand så ufattelig vigtig.
Vi ved også, at der inden for udviklingsbistand er en rigtig god forretning i at støtte kvinder.
For kvinder gør en kæmpestor forskel, når vi får hævet niveauet for dem, og det er jo derfor, jeg er særlig optaget af kvindespørgsmålet i regeringens finanslov.
Og så vidt jeg kan høre – og nu er det, hvad jeg husker fra finansloven – er der ikke en eneste af de organisationer, ministeren fremhæver og oplister, der får ekstra penge.
Man får det til at lyde, som om man har opprioriteret noget.
Nej, der er nogle ting, der er fastholdt, men så er der også nogle ting, som er beskåret meget voldsomt.
Flere af FN-organisationerne, som også arbejder med kvinder, er halveret.
Angående UNAIDS ved vi, at det i dag er de unge kvinder, der bliver ramt af aids, og aidsindsatsen er blevet beskåret voldsomt.
Kristian Jensen (V), 2015-11-11:
Regeringen ønsker fortsat at prioritere kvinders rettigheder og ligestilling mellem kønnene højt inden for en udviklingsbistand på 0,7 pct. af BNI.
Det gælder også for bekæmpelse af børneægteskaber og pigeomskæring.
Den i spørgsmålet nævnte reduktion på 30 pct. er ikke retvisende.
Det er kun, hvis man alene sammenholder syv specifikke budgetlinjer under Udenrigsministeriets budget og fratager andre budgetlinjer, at man kan nå op på de 30 pct. i reduktion.
Det er sådan, at man kigger på nogle enkelte ting, men ikke på helheden i det.
Der er en række bidrag til kvinders rettigheder, der ikke er indeholdt i beregningen.
Regeringen har bl.a. prioriteret at støtte nogle multilaterale indsatser, herunder den internationale familieplanlægningssammenslutning, FN's befolkningsfond, UNFPA, og FN's ligestillingsorganisation, UN Women.
Vi har besluttet at støtte civilsamfundet, herunder civilsamfundsfonden Amplify Change, hvor det danske bidrag i forslag til finanslov for 2016 fastholdes på det planlagte niveau.
Mette Gjerskov (S), 2015-11-11:
Når man er fyldt 40, ville det være rart, at der blev brugt lidt større bogstaver, men jeg skal prøve at tyde mig igennem.
Vil ministeren oplyse, hvordan regeringen fremover vil sikre kvinders rettigheder og fortsat arbejde mod barnebrude og pigeomskæring, når regeringen netop skærer over 30 pct. på disse områder i udviklingsbistanden?
Jens Joel (S), 2015-11-11:
Man forstår, at regeringen synes, det er fornuftigt at skære ned på uddannelse.
Det kan jeg så være uenig i.
Men lad mig så som det sidste her spørge om, hvem det er, man mener der vinder med det finansieringsforslag, som regeringen ikke vil have, altså formueskattekursen.
Når det nu ikke er samfundet i form af flere arbejdspladser, hvem er det så, regeringen prøver at hjælpe?
Jeppe Bruus (S), 2015-11-11:
Tak for det.
Nu har jeg jo haft anledning til at have beskæftigelsesministeren i samråd et par gange om ministerens tidligere udtalelser som direktør i Dansk Arbejdsgiverforening, og der har ministeren gjort et nummer ud af at sige, at nu er rollen skiftet, og derfor er det jo lidt påfaldende, når en partifælle til ministeren sådan set påpeger, at der vist gik lidt mere Dansk Arbejdsgiverforening end beskæftigelsesminister i den.
Særlig relevant er spørgsmålet jo også, fordi familiepolitik ikke er nævnt i regeringsgrundlaget med et eneste ord, og når man læser interviewet, både med beskæftigelsesministeren og med undervisningsministeren, får man det indtryk, at det med at arbejde mindre og gå på deltid sådan set ikke er vejen frem.
Ministrene får jo stillet det spørgsmål: Hvis man har to små børn, tager corporatejakkesættet på hver dag fra kl. 8 til 17 og ens børn altid er de sidste, der bliver hentet i institutionen, hvilken hjælp kan man så forvente fra politikerne?
Og der svarer ministeren så: Det bedste, vi kan hjælpe forældrene med, er, at de får mulighed for at købe sig til en række services.
Og ministeren udtrykker betinget tillid til vuggestuer, børnehaver og skoler, altså at de skal være åbne, når forældrene har brug for dem.
Er det sådan set svaret til den travle og pressede børnefamilie, som ministeren nu også selv omtaler, at det godt kan være, at dit barn bliver hentet til sidst, efter kl. 17.00, men så må vuggestuen have åbent længere?
Eller kunne et svar også have været, at vi selvfølgelig skal se på, hvordan man som forældre også får mere fleksible rammer til at planlægge sin tid, når man har små børn?
Jørn Neergaard Larsen (V), 2015-11-11:
Der er mit svar helt klart, at spørgsmålet om, hvilken arbejdstid man vil have i familien, er familiens afgørelse.
Spørgsmålet om, hvorvidt der er ret til at aftale deltid, er noget, som Folketinget har taget højde for og har givet mulighed for.
Så hvordan man vil indrette sig, er familiens afgørelse inden for de rammer.
Men som jeg også nævnte i mit første svar, mener jeg, det er afgørende, at de services, der er knyttet til familierne, indretter sig på, at vi har et meget fleksibelt og dynamisk arbejdsmarked, således at familierne, hvis de ønsker det, kan drage nytte af det.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2015-11-11:
Hvis vi tager hele ungdomsuddannelsesområdet, vil vi se, at de i 2014 havde et overskud på næsten 700 mio. kr.
Hvis vi så ser på erhvervsskolernes økonomi, ser vi, at de generelt også har en god økonomi.
I perioden fra 2010-2014 har erhvervsskolerne i gennemsnit årligt realiseret et overskud på 190 mio. kr. svarende til en gennemsnitlig overskudsgrad på 1,4 pct.
Og der ligger også en større analyse af erhvervsskolernes drift, der konkluderer, at erhvervsskolerne kan effektivisere for i størrelsesordenen 0,5 mia. til 0,7 mia. kr. årligt alene på de ikke undervisningsrelaterede områder.
Derfor synes vi det har været fornuftigt at pege på den finansiering.
Jens Joel (S), 2015-11-11:
Tak for det.
Altså, man må gå ud fra, at finansministeren er enig i det spørgsmål, som skatteministeren har tilbagesendt svar på, om der er en samfundseffekt, altså i forhold til flere beskæftigede, og der svarer skatteministeren: Nej, det er først og fremmest svært at vurdere, men der er ingen grund til at tro, at det faktisk er samfundsgavnligt.
Så forstår jeg på finansministeren, at han ikke er sikker på, at det er samfundsgavnligt at lave uddannelse, men det ændrer stadig væk ikke på, at jeg gerne vil have at vide, hvorfor man insisterer på en prioritering, hvor man tager fra noget, som er en investering i samfundet, og giver det til noget, som ingen arbejdspladser giver.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2015-11-11:
Til det er der to ting at sige.
Den første ting er, at vi prøver at gå på to ben i vores politik.
Det ene ben er at lette erhvervslivet for omkostninger, og jeg er ikke enig i, at formueskattekursforslaget ikke har en gavnlig effekt på beskæftigelsen.
Det er jo klart, at hver gang man beskatter nogle områder, jamen så trækker man penge ud af virksomhederne.
Den anden begrundelse for, at vi tager ungdomsuddannelserne, er jo, at ungdomsuddannelsesområdet generelt har en god økonomi med løbende overskud, i 2014 havde institutionerne næsten 700 mio. kr. i overskud, og den gode økonomi skyldes bl.a., at ...
Jens Joel (S), 2015-11-11:
Tak for det.
Tak til finansministeren, også selv om jeg ikke helt synes, det var et svar på spørgsmålet.
Vi Socialdemokrater ved selvfølgelig godt, at det ikke er et tag selv-bord, og at tingene skal finansieres.
Jeg spørger konkret om noget.
Man har et forslag om formueskattekursen, som, hvis man fulgte vores forslag, ville indbringe 600 mio. kr.
Så ville man ikke skulle finde 600 mio. kr.
Det er et forslag, som skatteministeren har svaret ikke har nogen effekt på arbejdspladserne i landet.
Det er altså ikke noget, der har en samfundsgavnlig effekt.
Så siger vi så, at uddannelse jo har en samfundsgavnlig effekt.
Så spørger vi bare: Hvorfor vælger regeringen at bruge pengene på noget, som ingen arbejdspladser og ingen samfundsgevinst giver?
Hvorfor tager man pengene fra uddannelse, som man jo må sige er en investering i vores fælles samfund?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2015-11-11:
Regeringen har styrket de offentlige finanser med 5 mia. kr. i 2016.
Det har været nødvendigt, fordi kasseeftersynet fra august 2015 viste, at de offentlige finanser var svækket med 3 mia. kr. i 2016 og hvert af de følgende år frem mod 2020.
Samtidig ønsker regeringen at få Danmark væk fra grænserne i budgetloven.
Det mindsker risikoen for, at der skal foretages betydelige og pludselige stramninger af den offentlige økonomi, som det var tilfældet i sommer.
Opstramningen af de offentlige finanser betyder helt konkret, at alle nye initiativer på finansloven for 2016 skal finansieres krone til krone gennem omprioriteringer.
Derfor ligger der budgetforbedringer i forslaget på i alt 6,7 mia. kr.
Det giver sig selv, at finanslovsforhandlingerne ikke er et tag selv-bord.
Derfor har vi lagt op til, at der skal være en adgangsbillet til de decentrale forhandlinger, der kræver ny finansiering, og det gælder bl.a. det, vi taler om her, nemlig den nye flerårsaftale for politiet.
Spørgsmålet er så, hvordan vi konkret vil finansiere den nye politiaftale, og der har vi fundet at det var rigtigt at pege på omprioriteringsbidraget på 2 pct. på uddannelsesområdet.
I forbindelse med finanslovsforslaget gennemførte vi jo et omprioriteringsbidrag på 2 pct. på hele statens område.
Hidtil havde undervisnings- og kulturområdet været undtaget, men vi mente, at i den nuværende situation var det nødvendigt også at pege på undervisning og kultur.
Jens Joel (S), 2015-11-11:
Tak for det, formand.
Jeg læser mit spørgsmål op.
Hvorfor insisterer ministeren på at finansiere merudgifterne for dansk politi med et omprioriteringsbidrag på ungdomsuddannelserne, og ikke som Socialdemokraterne har foreslået, ved at annullere genindførelsen af formueskattekursen, hvilket vil gøre det muligt at prioritere 100 mio. kr. ekstra til politiet?
Hvorfor insisterer ministeren på at finansiere merudgifterne for dansk politi med et omprioriteringsbidrag på ungdomsuddannelserne, og ikke som Socialdemokraterne har foreslået, ved at annullere genindførelsen af formueskattekursen, hvilket vil gøre det muligt at prioritere 100 mio. kr. ekstra til politiet?
Troels Lund Poulsen (V), 2015-11-11:
Der er ikke mere at foretage i dette møde.
Folketingets næste møde afholdes i morgen, torsdag den 12. november 2015, kl. 10.00.
Jeg henviser til den dagsorden, der fremgår af Folketingets hjemmeside.
Jørn Neergaard Larsen (V), 2015-11-11:
Altså, min opfattelse af den artikel og den forståelse, den har givet anledning til, blev jo præciseret af mig selv, et par dage efter at artiklen var kommet.
Jeg kan godt forstå, at nogle har fået et forkert indtryk af artiklen, for jeg gik ikke i rette med børnefamilierne.
Det, jeg gav udtryk for, var en ærlig bekymring om at finde veje til, at der arbejdes nok i Danmark, til at de services, der skal til, også til at give et godt grundlag for børnefamilier, kan være til stede i de kommende år.
Jeppe Bruus (S), 2015-11-11:
Så jeg hører ministeren bekræfte, at han deler Jan E. Jørgensens opfattelse, når Jan E. Jørgensen siger, at der gik lidt mere Dansk Arbejdsgiverforening end Venstre i den, i den artikel?
Jørn Neergaard Larsen (V), 2015-11-11:
Jeg deler synet på, at det ikke er regeringens opgave at have en holdning til, hvor meget en familie, der i øvrigt forsørger sig selv, skal arbejde, det er familiens afgørelse.
Det, der er vores opgave, er at give det bedst mulige grundlag for familien til at indrette sig, som den ønsker at indrette sig, og derfor vores planer om at give skattelettelser for indkomster og lønarbejde til foråret og at sikre boligjobordningen, således at man kan købe sig til de services, man ønsker at købe sig til.