Flemming Bonne (SF), 2009-05-14:
Jeg kunne jo nok have levet med, at Venstres ordfører havde talt før mig, men nu følger vi reglerne.
Det er af stor vigtighed, at vi sikrer en lige og fair udvikling i alle egne af Danmark.
SF mener, at der skal være lige og god adgang til velfærd og livsudfoldelse, uanset hvor i Danmark man bor.
Sådan er det desværre bare ikke i dag, hvor en række udkantskommuner og landdistrikter oplever en negativ udvikling med lav vækst, massefyringer, nedskæringer i velfærden og fraflytninger.
Det har en stor værdi for vores parti, at alle egne af Danmark udvikler sig og udvikler sig i en positiv retning, og at alle danskere har gode livsvilkår, uanset hvor de har valgt at bosætte sig.
Der er utrolig smukt i de danske landdistrikter, og det er der også ude på kanterne, derude, hvor man er omkranset af skov og strand.
Det er herligt at bo der.
Derfor vil SF være med til at sikre en stærk og lige regional udvikling i Danmark.
Vi vil i særdeleshed lægge vægt på, at vi afbøder de problemer, vi står over for i forbindelse med den finansielle krise.
Finanskrisen rammer regionalt skævt.
Det er tydeligt, at den gør store indhug på arbejdspladserne i yderområderne.
Vi ser det, når Vestas fyrer 1.275 medarbejdere på grund af regeringens mangel på rettidig omhu.
Nu imødeser 3F-afdelingerne i Ringkøbing og Nakskov en arbejdsløshed på 30 pct., og 3F har lavet en opgørelse, der viser, at arbejdsløsheden hos dem er steget med 140 pct. i det, de betegner som området omkring den såkaldte rådne banan.
Tallene fra Danmarks Statistik viser eksempelvis også, at ledigheden i Vestjylland er steget med over 50 pct.
Finanskrisen og arbejdsløsheden er således blevet en meget ubehagelig kendsgerning for dem, der bor i landets mest udsatte områder.
Situationen inviterer jo ikke ligefrem til øget bosætning, vækst og indtjening, som den regionalpolitiske redegørelse og landdistriktsredegørelsen ellers lægger op til at yderområderne skal have.
Derfor er der behov for, at der sættes ind med en massiv beskæftigelsesindsats i yderområderne, og jeg håber, at regeringen og de, der bliver arbejdsløse, vil anerkende, at der er et problem.
Situationen skal jo som regel erkendes, før der kan gøres noget effektivt ved det.
Der sidder måske i øjeblikket nogle nyledige ude ved skærmene og kigger med på den debat, vi har her i eftermiddag, og det ville jo være dejligt, hvis vi her i dag kunne indgyde et eller andet håb om, at en vækstpakke kunne være på vej.
Regeringen bemærker selv i sin landdistriktsredegørelse, at arbejdsløsheden rammer yderkommunerne hurtigst, så nu må vi forvente hurtig handling fra regeringen.
Men regeringen gemmer desværre den eksploderende ledighed i yderområderne væk i sin regionalpolitiske redegørelse og i landdistriktsredegørelsen, og det gør man i en alt for generel arbejdsløshedsstatistik.
Den enkelte arbejdsløse kan ikke bruge generelt lave ledighedsprocenter til noget.
Det, der betyder noget for den enkelte dansker, der nu er blevet fyret, f.eks. på Vestas i Nakskov eller i Ringkøbing, eller for andre, der står over for at blive arbejdsløse, er: Hvad er det for en fremtid, der tegner sig nu for mig og min familie?
Kan jeg mon vende tilbage til mit tidligere job?
Hvilke andre muligheder har jeg?
Kan jeg blive boende?
Får jeg mulighed for at uddanne mig uden at miste for meget økonomi?
Har regeringen og Folketinget egentlig en plan, der virker?
Virker den hurtigt?
Og mange andre spørgsmål trænger sig jo på hos de mennesker, som nu er i en trængt situation.
SF har med interesse læst regeringens regionalpolitiske redegørelse og landdistriktsredegørelsen.
Redegørelserne er mere tilbageskuende end fremadrettede.
Vi savner helt konkret, at regeringen lægger sine regionalpolitiske målsætninger frem.
Hvornår og hvordan får vi vendt den negative befolkningstilvækst?
Hvilke midler vil regeringen bringe i anvendelse?
Hvordan vil regeringen styrke erhvervsudvikling og bosætning osv.?
Desværre er regeringens regionalpolitiske redegørelse og landdistriktsredegørelsen meget diffuse, og de er ukonkrete.
Der er behov for mere konkrete initiativer og reelt målrettet anvendelse af de udviklingsmidler, der stilles til rådighed.
Regeringen nævner et antal beløb og puljer i redegørelserne, men det fremgår ikke sådan helt klart, hvad disse midler reelt har haft eller vil få af betydning for udviklingen i udkantskommunerne og landdistrikterne.
Det er et gennemgående træk, at de økonomiske midler, som regeringen henviser til, oftest findes i projekter, puljer eller aftaler, som ingen direkte tilknytning har til udkantsområderne eller landdistrikterne.
Det er ikke her, at regeringen gør en forskel.
SF ser nu frem til regeringens kommende regionalpolitiske udspil, som man kalder »Danmark i balance«.
Vi ser frem til, at udspillet kommer til tiden, at det bliver konkret og ledsages af brugbare forslag til løsninger.
De yderste kommuner og landdistrikterne venter på en samlet politik med en konkret plan og en sammenhængende regionalpolitisk indsats.
Regeringen kan ikke blive ved med at skrive sig fra sit ansvar.
Regering og Folketing er ansvarlige for, at hele Danmark balancerer.
Det er tydeligt, at der er behov for bedre rammer og udviklingsmuligheder for kommunerne i periferien af Danmark.
Man får ikke et ben til jorden over for vækstkommunerne.
Landdistrikter og udkantskommuner udsættes løbende for den stigende centralisering af velfærden, og det er lægebetjening, sundhedstilbud, folkeskoler, politi og mange andre basale velfærdsserviceydelser, som er helt centrale for udviklingen, for vækst og bosætning.
Det svækker naturligvis også kommunernes konkurrenceevne, at de ting forsvinder fra udkanterne.
Vi ved, at uddannelsesniveauet er væsentlig lavere i udkantskommunerne end i resten af landet, og det gavner jo ikke arbejdet med at nå Folketingets målsætning på uddannelsesområdet, som er, at 85 pct. af en ungdomsårgang skal have en ungdomsuddannelse, og at 50 pct. skal have en videregående uddannelse.
Det lave uddannelsesniveau i yderkommunerne er en klar barriere for at nå disse mål.
Adgangen til viden og uddannelse er en helt afgørende forudsætning for udkantsområdernes fremtidige vækstmuligheder.
Der skal derfor satses massivt på uddannelse og tilførsel af viden.
Der er sket en betydelig centralisering af den økonomiske aktivitet i Danmark.
Vi kan se, at pendlingen er øget.
Pendlingen er øget, ja, men fraflytningen er også øget, så derfor er pendling ikke løsningen for de områder, der ligger så langt ude, at daglig pendling er urealistisk på grund af en helt urealistisk lang rejsetid.
Der skal investeres i initiativer, som styrker rammebetingelserne for mere liv og vækst i udkantsområderne.
Regeringen skriver i den regionalpolitiske redegørelse, at kommunerne har mulighed for at påvirke øget bosætning ved at investere i kultur, lave skatter, børnepasning og infrastruktur.
Netop dette sætter jo udkantskommunernes problem helt på spidsen.
De har i forvejen et højt skatteniveau og et lavt serviceniveau.
De har simpelt hen ikke de økonomiske kræfter, der skal til for at investere i det, der kan tiltrække bosætning.
Derfor er vi i SF optaget af, hvordan vi styrker kommuneøkonomien i udkanten af Danmark.
Udkantskommunerne befinder sig desværre i en dødsspiral, og det har vi i vores parti jo ikke tænkt os bare at stå og se på.
Regeringen skriver i sin landdistriktsredegørelse, at reformen af tilskuds- og udligningssystemet, der fulgte med kommunalreformen, har sikret de vanskeligt stillede kommuner med negativ befolkningstilvækst og lavt beskatningsgrundlag en bedre mulighed for at levere det samme serviceniveau med en ensartet skatteprocent.
Det passer jo simpelt hen ikke.
Det er jo fint, at der kommer 300 nye betjente, men de skal også kunne gøre gavn i hele landet.
Der bør laves en konkret plan for, hvordan politibetjentene sikrer trygheden ude i landdistrikterne og yderområderne.
Det burde jo ikke være nødvendigt at skulle stå og sige sådan nogle ting.
Et kerneområde for udviklingen i landdistrikterne er adgang til at gå i skole, og især skoletilbud til de mindste er vigtigt at bevare i landdistrikterne.
Derfor må der udtænkes nye decentrale skoleformer, især for de mindste elever.
Regeringen henviser i redegørelsen til en analyse udarbejdet i Velfærdsministeriet i februar 2008, hvor konklusionen er, at skolelukninger ikke er årsag til lokalområders tilbagegang.
Vi, der bor derude, har nogle helt andre erfaringer.
Mange landsbyer er skæmmet af faldefærdige ejendomme.
Det bidrager til en negativ udvikling.
Ca. 10.000 ejendomme i Danmark skønnes tjenlige til nedrivning.
Regeringen omtaler i landdistriktsredegørelsen, at man indtil nu har taget et initiativ til nogle lovændringer, som giver kommunerne lidt bedre muligheder, men her bliver jeg nødt til at sige, at det jo slet ikke rækker.
Jeg bliver nødt til at hænge min hat på, at hr. Erling Bonnesen fra Venstre har varslet et forslag om støtte og flere penge til nedrivning.
Vi har som sagt desværre ikke set noget konkret fra Venstre endnu.
Der skal også åbnes op for en øget dobbelt bosætning, og endelig skal en større del af byfornyelsesmidlerne gå til landdistrikterne i udkantskommunerne.
Mange byer er så heldige at have engagerede borgere, der gerne vil gøre en ekstra indsats for at udvikle deres lokalområde.
Der er i dag 56 såkaldte lokale aktionsgrupper med 700 medlemmer.
Hvis der fortsat skal være gang i ildsjælene, skal Folketinget tage arbejdet med at udvikle landdistrikterne yderst alvorligt.
SF vil gerne have en større del af landdistriktsmidlerne og vækstforaenes midler mere målrettet den konkrete udvikling i landdistrikterne, som er drevet af og forankret i de ildsjæle og iværksættere, der bor der.
I SF arbejder vi med nogle forslag, som kan være med til at styrke udviklingen i udkantsområderne.
Vi forestiller os, at vi her i Folketinget skal have nedsat et landdistriktsudvalg.
Som det næste forestiller vi os, at kommunerne får mulighed for at indføre landsbypedeller, som bliver ansat af en kommune til at løse flere opgaver ude i landdistrikterne.
Det er noget, der bliver prøvet af i øjeblikket.
Vi forestiller os hjemmearbejdspladsfradrag for de mennesker, som arbejder på distancen, og som har hjemmearbejde.
De skal have lov til at beholde de ekstraordinære skattefradrag, som de har til transport.
Vi ser for os fælles kontorhuse i udkantsområderne, hvor små virksomheder kan etableres, og hvor folk, der ellers ville pendle og have meget langt til arbejde, kan blive hjemme og få en arbejdsplads.
Statslige arbejdspladser skal skabe ny vækst i udkantsområderne.
Viden er en helt afgørende forudsætning for at skabe vækst, og derfor skal vi have skubbet noget mere viden længere ud i landet.
Derfor er det også afgørende, at vi får nogle flere uddannelsessteder, som kan uddanne til velfærdsjob, at der er uddannelse på dagpenge i udkantskommunerne, og endelig at der er et udkantstaxameter til ungdomsuddannelserne, og som en nytænkning bør dette også gælde uddannelser under professionshøjskolerne.
Det må Folketingets søreme meget undskylde.
Jeg har naturligvis et forslag til vedtagelse, og på vegne af Socialdemokratiet, SF, Det Radikale Venstre og Enhedslisten fremsættes: Forslag til vedtagelse
»Folketinget konstaterer, at visse udkantsområder og landdistrikter i Danmark har brug for en ekstra indsats for at imødegå en negativ udvikling og befolkningstilbagegang.
Folketinget pålægger derfor regeringen i dette folketingsår at fremlægge en landdistrikts- og regionalpolitisk handlingsplan, som sikrer rammerne for vækst, udvikling og velfærd i hele Danmark.
Planen skal også indeholde konkrete planer for at sikre tilstrækkelig offentlig velfærdsservice i landdistrikter og udkantskommuner, herunder kommunal velfærd, sundhed og læger, beredskab og statslige opgaver som politi.«