runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2010-05-06:
Det er fuldstændig rigtigt, at det ikke er alting, der kan løses med lovgivning, men det er altså heller ikke sådan, at der ingenting er, der kan løses med lovgivning, og der er jo ingen lovgivning på ligestillingsområdet fra regeringens side.
Jeg synes, at det er interessant, at der i perspektiv- og handlingsplanen f.eks. står, at en undersøgelse fra Forsknings- og Innovationsstyrelsen viser, at virksomhederne kan øge deres sandsynlighed for at innovere med 110 pct., hvis de øger andelen af kvinder fra 25 pct. til 40 pct.
Som et af svarene vil man etablere en tænketank med bl.a. lønmodtager- og pensionsfonde, investeringsforeninger osv., der skal kigge på, hvordan man sikrer en større mangfoldighed i de danske bestyrelser.
Det er egentlig interessant, at man vil nedsætte en tænketank, for det såkaldte Nørbyudvalg har siden 2001 arbejdet med det her og er kommet med anbefalinger til, hvordan man kan øge mangfoldigheden.
Hvorfor i alverden vil man blive ved med at tage de samme initiativer, som er taget siden 2001, og som ikke rykker tilstrækkeligt, i stedet for at gå til lovgivning?
Ellen Trane Nørby (V), 2010-05-06:
I Venstre støtter vi ikke SF's forslag om, at man indfører kvoter i Danmark, og vi tror heller ikke på det med, at man bare kan knipse med fingrene og lave noget lovgivning, og så har man løst alle problemerne, altså de der snuptagsløsninger med, at man bare lovgivningsmæssigt kan ændre ved ligestillingen.
Vi tror, at man samfundsmæssigt, normmæssigt, kulturelt, debatmæssigt skal have fat et helt andet sted, som netop handler om, hvordan vi som mennesker sikrer, at vi har et dansk samfund, hvor alle kan få lov til at udleve deres drømme, hvor alle kan bringe alle deres talenter i spil, og hvor vi ikke har et system, hvor hverken unge indvandrerpiger eller unge indvandrerdrenge henholdsvis ikke får en uddannelse eller ikke ved, hvad deres rettigheder er.
Vi tror sådan set på, at ligestillingsdebatten er meget bredere og vigtigere, end at den kun reduceres til at være et spørgsmål om, hvad vi lovgivningsmæssigt vedtager i Folketinget.
Og charteret for flere kvinder i ledelse er jo et meget, meget konkret initiativ for at sikre flere kvinder i ledelse.
Julie Rademacher (S), 2010-05-06:
Jeg kan regne ud, at der er rigtig mange ting, som vi i hele ligestillingsdagsordenen er konstruktivt meget, meget enige om.
Det er ikke altid, vi er enige om midlerne, men et emne, som jeg efterlyser i redegørelsen, og som jeg gerne vil have svar på hvad Venstre egentlig mener om, er, hvad der skal være fokus på på ligestillingsområdet.
Før havde vi en ligestillingsminister, der mente, at vi havde ligestilling i Danmark undtagen for indvandrerkvinder.
Jeg kunne godt tænke mig at høre ordføreren, om ordføreren mener, at det er Venstres politik, at ligestilling kun handler om indvandrerkvinder, og om det ikke er forunderligt, at der ikke står noget mere i redegørelsen om netop dette emne, når det var det eneste, som fru Inger Støjberg interesserede sig for, da hun var ligestillingsminister i det forgangne år.
Ellen Trane Nørby (V), 2010-05-06:
Først vil jeg da gerne kvittere for, at den socialdemokratiske ordfører siger, at der er nogle gode mål, og at der også er nogle mål, man er enige i.
Man er måske ikke enig i midlerne, men det viser jo i høj grad også, at ligestillingsdebatten har rykket sig i forhold til, at der ikke længere er den der »I er bare regeringspartierne, I vil ingenting«.
Og der må man bare sige, at der er forskel på det, oppositionen ønsker, og det, regeringspartierne ønsker.
Vi ønsker ikke lovgivning, kvoter og andet, men vi ønsker at tage nogle konkrete initiativer.
Jeg er heller ikke enig i, at den tidligere minister slet ikke interesserede sig for andet end det omtalte, og det synes jeg sådan set også fuldstændig er at fortegne debatten.
Den tidligere minister, som også var beskæftigelsesminister, har jo også haft fokus på en lang række andre ting, som bl.a. handler om barsel.
For der er ingen tvivl om, at der er en gruppe kvinder i det her land – der er også en gruppe mænd og drenge med indvandrerbaggrund – som i dag er de store tabere i vores uddannelsessystem.
Der er nogle kvinder, som vi er nødt til at være særlig opmærksomme på, og det lægger perspektiv- og handlingsplanen også op til.
Julie Rademacher (S), 2010-05-06:
Vi kan jo alle både se og læse statistikkerne.
Det er et stort problem, at der er rigtig mange indvandrere, især mænd, som allerede i uddannelsessystemet ikke kommer med på vognen og falder fra der.
I forhold til indvandrerkvinderne er der også meget stor tendens til, at de ikke kommer ind og bliver integreret på det danske arbejdsmarked.
Så jeg er rigtig glad for, at Venstres ordfører også peger på dette.
Men det skriger til himlen, at Venstre ikke har nogen konkrete målsætninger, og det er ellers noget, som Venstre plejer at være gode til på så mange andre områder, nemlig at sætte nogle klare målsætninger og komme med nogle klare bud på, hvad det er, vi skal nå, og også hvad det er, vi har nået.
Så jeg kunne godt tænke mig at høre Venstres ordfører en gang til, om man ikke mener, at det er et problem, at der ikke i højere grad er redegjort for det store fokus, det her område har haft i det forgangne år.
Jeg er glad for, at vi i det hele taget også får nogle undersøgelser på det her område – det var ikke sådan, det skulle lyde – men der er stadig væk ikke nogen konkrete målsætninger f.eks. for mangfoldighed i bestyrelser og heller ikke generelt ud over det her med charteret om kvinder i ledelse.
Det er nu den tredje ligestillingsminister, der taler om det – jeg kan snart ikke huske, hvor mange der har talt om det her – men vi må da kunne mere end det i Danmark.
Meget af det her handler i bund og grund om, at vi har et ekstremt kønsopdelt arbejdsmarked i Danmark, og hele arbejdsmarkedsdelen indgår stort set ikke i ligestillingsministerens redegørelse.
Det undrer mig meget, for Undervisningsministeriets område, altså uddannelse, nævnes på et tidspunkt.
Så jeg kunne godt tænke mig at høre, om ligestillingsministeren mener, at hun også skal bidrage til, at vi får bugt med det kønsopdelte arbejdsmarked.
Lykke Friis (V), 2010-05-06:
Jo, det indgår jo bl.a. også, når vi ser på hele uddannelsessystemet, nemlig at der skal løftes hele vejen igennem for på den måde så forsøge at komme nogle af de problemer til livs.
Nu var der jo altså mange forskellige kommentarer her, og jeg ved ikke, om jeg kan nå at svare på alle, inden lampen begynder at lyse.
Jeg tror, at en af de andre skillelinjer jo netop går på, om man kan sætte tal på.
Nej, der ikke her nogen konkrete tal på, hvor mange flere kvinder der skal være i bestyrelser, eller hvor mange flere kvinder der skal det ene eller det andet, for det er simpelt hen ikke den måde, jeg ser det på, altså at ligestilling er et spørgsmål om tal, er et spørgsmål om fifty-fifty.
Jeg satser på, at vi kan øge mangfoldigheden, at vi kan få talenterne mere i spil, og at vi kan realisere de enkeltes drømme.
Det er da fuldstændig normalt, at det jo ikke er sådan, at kvinder og mænd er ens og på den måde nødvendigvis har de samme drømme, og det skal vi jo altså også være opmærksomme på i denne debat.
Lone Dybkjær (RV), 2010-05-06:
Det er til det, ministeren sagde lidt længere tilbage i debatten, om, at der har været fokuseret meget på pigerne og kvinderne i ligestillingsdebatten.
Det er der jo sådan set ikke noget mærkeligt i.
Altså, arbejderklassen var også meget fokuseret på arbejderne selv, og der var jo ikke så mange direktører, der deltog, vel?
Så det synes jeg ikke er mærkeligt.
Når vi snakker så meget om barselorlov og øremærket barselorlov til mænd, er det, fordi både ministeren og jeg og andre jo ved, at mændenes rolle i forhold til børnene har været underbedømt – underestimeret, kan jeg vel godt tillade mig at sige – og det er derfor, at vi også fokuserer på at give mændene nogle rettigheder, hvilket jo i sin tid startede med rettigheder i forbindelse med skilsmisse, fælles forældremyndighed og alt muligt andet.
Lykke Friis (V), 2010-05-06:
Jeg er enig i, at det ikke er mærkeligt, at der er mange kvinder, der deltager i denne debat, og for øvrigt glæder jeg mig da også kun over, at der er det engagement.
Min pointe var bare, at vi er i 2010, og der har vi jo altså nu også udfordringer, hvad angår drenge, som jeg har været inde på flere gange, og derfor bliver vi nødt til at få debatten til at gå begge veje.
Det andet var sådan set bare, at når man skal gøre det her til en samfundsdebat og få alle med sig, ikke mindst jo mange virksomhedsledere, jamen så bliver vi selvfølgelig også nødt til at få dem ind i debatten og få gjort den her debat relevant for dem – ellers kommer vi jo ikke videre.
Vi har været inde på – og nogle har refereret til Rip, Rap og Rup – at vi jo nok må konstatere, at mange af dem er mænd.
Lone Dybkjær (RV), 2010-05-06:
Nu er der ingen diskussion om, at det går begge veje.
Jeg nedlagde i 1969, tror jeg det var, kvindeudvalget på Det Radikale Venstres landsmøde, fordi jeg sagde, at det skulle være et ligestillingsudvalg, og så er der ikke sket en bønne siden.
Altså, jeg må bare konstatere, at jeg dengang var naiv og troede, at nu kom kvinderne med, men de er stadig ikke kommet med.
Det er det ene.
Det andet, jeg godt lige ville høre om, kom ministeren ikke ind på.
Ministeren siger, at hun også gerne vil diskutere med andre end regeringspartierne, og det er da en hånd eller en handske, eller hvad det nu hedder, vi gerne vil tage imod.
Det er en opfordring, vi gerne vil tage imod.
Og det tror jeg simpelt hen er sundt, for jeg tror, at alle kan bidrage med noget.
Men det, som jeg egentlig godt ville spørge ind til, og som ministeren ikke kom ind på, var det her, jeg sagde om de grundlæggende ting allerede i forbindelse med daginstitution og børnehave.
Det var også lidt relateret til fru Pernille Vigsø Bagges indlæg om, at kønnet er en meget vigtigere faktor, end vi tror.
Kunne vi ikke også tage en diskussion om det og prøve at kigge på, om der her er noget, vi skal sætte ind over for?
Lykke Friis (V), 2010-05-06:
Jeg vil meget gerne indkalde ordførerne til et møde, hvor vi diskuterer nogle af de her emner.
Jeg synes stadig væk, det kunne være oplagt at tage udgangspunkt i det, fru Lone Dybkjær var inde på før, nemlig uddannelsessystemet og hvordan vi får flere piger til at læse f.eks. naturvidenskab.
Men det emne, som fru Lone Dybkjær nævner nu, synes jeg da bestemt også er et relevant emne, og jeg er da sikker på, at det er rigtigt, at der også sker noget i børnehaven med hensyn til normer, som på en eller anden måde forplanter sig højere op i systemet.
Jeg noterede mig, hvis jeg må sige en ting sådan mere ud i legetøjsafdelingen,
at producenten af barbiedukker nu har produceret en barbiedukke, der er ingeniør.
Tidligere havde de altså kun en, som signalerede: Barbie, matematik er svært.
Det er jo selvfølgelig en lille ting.
Jeg siger ikke, at vi skal begynde at regulere, hvilket legetøj der skal produceres, men det reproducerer da nogle traditioner og nogle normer.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2010-05-06:
I kølvandet på den bemærkning kunne man måske hæfte sig ved det, vi var inde på før, om fædrebarslen.
Der er så utrolig meget positivt at sige om de erfaringer, der er fra de andre nordiske lande, hvor fædrene tager lang længere barsel end herhjemme.
Det har virkning på arbejdsfordelingen i hjemmet.
Det har virkning på hele arbejdsmarkedet.
Det har noget at sige for løndannelsen på arbejdsmarkedet.
Det har noget at sige for, hvordan kvinders og mænds karrieremuligheder former sig, at fædre tager længere barsel.
Derfor er jeg simpelt hen nødt til at få et svar fra ligestillingsministeren på, hvorfor det er rimeligt, at vi øremærker en del af barslen til mødrene, men ikke en del af barslen til fædrene.
Lykke Friis (V), 2010-05-06:
Med hensyn til det sidste kan jeg jo bare referere til de initiativer, der også fremgår af perspektiv- og handlingsplanen, bl.a. mentorprogrammet, rettighedskampagnen; og de initiativer, som jeg også var inde på i mit indlæg, vil jeg naturligvis fortsætte.
Så det er altså ikke korrekt at sige, at der ikke er nogen initiativer eller nogen konkrete ting i perspektiv- og handlingsplanen, og at det, når det gælder uddannelse, udelukkende drejer sig om en hjemmeside.
Der tror jeg altså også bare, at vi lige skal være opmærksomme på, at når jeg f.eks. her foreslår, at vi skal lave en analyse, der gælder drengene, så hænger det også sammen med, at vi ikke har den viden.
Vi ved ikke, hvor de går hen, og hvorfor de ikke søger ind på uddannelserne.
Og der går jeg ud fra, at vi er enige om, at det så nok er klogest lige at undersøge det, før vi kaster os ud i alle mulige initiativer.
Julie Rademacher (S), 2010-05-06:
Vi er enige med ministeren i meget, og det har ministeren nu også konkluderet.
Ministeren siger: Jamen vi vil ikke kun det her ved lov, nej, vi mener at det hele bare skal gå af sig selv.
Ligestillingsredegørelsen er fuldstændig fattig på helt konkrete målsætninger, helt konkrete initiativer.
For at få flere drenge i uddannelsessystemet skal man have en hjemmeside; det er altså ikke godt nok.
Vi skal have gjort mere end det, og derfor er jeg glad for, at der bliver lagt op til dialog.
Vi har også et hængeparti i forhold til mainstreaming af ligestillingen i Danmark.
Hvad har ministeren af kommentarer til det her om § 4 i ligestillingsloven, der fuldstændig bliver overset på samtlige lovområder i Danmark?
Lykke Friis (V), 2010-05-06:
Nu kan man jo så helt overordnet sige, at det selvfølgelig har været nødvendigt at indføre lovgivning for at få skabt formel ligestilling i Danmark.
Det mener jeg også at vi må fastholde at vi har i Danmark.
Det, der på mange punkter er udfordringen, som jeg prøvede på at sige, er, at det kniber med den reelle ligestilling, f.eks. når vi ser, at der er en eller anden form for uformel selektionsmekanisme, som f.eks. inden for universitetsverdenen bevirker, at kvinder så ikke søger stillingerne.
Så man skal altså skelne mellem den formelle ligestilling og den reelle ligestilling, og der er mit grundsynspunkt det, at når det gælder den formelle ligestilling – det siger næsten sig selv – skal der selvfølgelig lovgives, men når det gælder den reelle ligestilling, er der altså nogle andre knapper, vi skal dreje på, og det gælder især om at få skabt en samfundsdebat om de her ting.
Yildiz Akdogan (S), 2010-05-06:
Jeg er enig.
Men nu har vi jo diskuteret det i rigtig lang tid.
Venstres ligestillingsordfører var oppe at sige, at der er en meget målrettet politik i forhold til netop at skabe mangfoldighed i bestyrelser og ledelser, og vi har, siden regeringen er kommet til, diskuteret lønforhold, men der er ikke rigtig sket noget; der er ikke rigtig noget, der har rykket sig på nogen af områderne.
Vi har stadig væk under 10 pct. kvinder på bestyrelsesposterne.
Nu var ministeren selv inde på, at det er vigtigt med innovation og vækst og at tænke bredt og mangfoldigt.
Så vil jeg bare spørge: Er tiden så måske ikke inde til, at vi begynder at bruge andre instrumenter end bare debat og gode hensigter?
Lykke Friis (V), 2010-05-06:
Nu må man til det sige, at det selvfølgelig er vigtigt at handle, men jeg går ud fra, at fru Yildiz Akdogan er enig med mig i, at man også skal gøre det rigtige.
Det er jo det, der så igen her er en del af skillelinjen.
Er det f.eks. det rigtige at indføre kvoter?
Det mener jeg ikke.
Jeg er enig i, at det selvfølgelig vil være et tegn på handling.
Det er jeg enig i.
Men det løser jo ikke det grundlæggende, og en del af det grundlæggende er jo så netop hele fødekædeproblemstillingen.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2010-05-06:
Hvad er årsagen til, at man i regeringen mener, at det er i orden at øremærke barselorlov til mødre, men at det ikke er i orden at øremærke barselorlov til fædre?
Lykke Friis (V), 2010-05-06:
Nu er det jo sådan, at vi i Danmark har en af de mest fleksible barselorlovsordninger overhovedet, som netop giver mulighed for, at den enkelte familie kan gøre, som den enkelte familie ønsker at gøre.
Min egen grundlæggende holdning til det her er, at det simpelt hen er op til den enkelte familie, hvordan man vælger at organisere sig.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2010-05-06:
Der er to ting, og jeg forventer også to svar.
For det første er der jo god grund til, mener jeg, at vi får en mere ligelig fordeling af barselorloven.
Det vil være rigtig godt for kvindernes løn, deres muligheder på arbejdsmarkedet og deres pensionsopsparinger; det vil være godt for fædrene, som får mulighed for at være sammen med deres små børn, og det vil være godt for børnene, som vil opleve, at både mor og far kan være den primære omsorgsperson.
Så det første spørgsmål er: Mener ministeren ligesom jeg, at vi i Danmark har behov for en mere ligelig fordeling af barselorloven, eller er det slet ikke noget, politikere skal forholde sig til?
Det andet er, at ministeren siger, at det må være op til den enkelte familie.
Det er det jo ikke i dag.
I dag er det sådan, at man øremærker barselorloven til møderne, og af en eller en grund har regeringen noget imod, at man øremærker barselorloven til fædrene.
Så er det, at jeg spørger: Hvorfor vil man gerne øremærke barselorlov til mødre, men ikke til fædre?
Lykke Friis (V), 2010-05-06:
Jamen jeg ville da synes, at det ville være glimrende, og jeg vil da også gerne være med til at facilitere, at flere virksomheder erkender, at det, at en arbejdsplads tilbyder den rette balance mellem familieliv og arbejdsliv, er blevet et konkurrenceparameter i Danmark.
Det ønsker jeg da bestemt at støtte.
Det ønsker jeg bestemt at facilitere.
En række danske virksomheder har jo allerede kastet sig ud i det her.
Tag f.eks. TDC og B&O, og der er også en række kommuner, f.eks. har Københavns Kommune noget, som de kalder »Far Forever«.
Så på den måde vil jeg meget gerne gå ind og arbejde med den her problemstilling.
Men vi er tilbage ved det grundlæggende, nemlig om det er ved lovgivning, eller om det er ved hjælp af en mere samfundsmæssig debat, at man skal forsøge at rykke det her.
Der går der altså en skillelinje.
Og som ordføreren meget rigtigt sagde, vil der være forskel på denne regering og en eventuel ny regering.
Jamen det har vi jo allerede været inde på et par gange, hvad angår barselorloven.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2010-05-06:
Hvorfor er det i orden at øremærke en del af barslen til mødrene, men ikke at øremærke en del af barslen til fædrene?
Det påvirker da forhåbentlig ligestillingsministeren på en eller anden måde, at det forholder sig sådan.
Anne Baastrup (SF), 2010-05-06:
Jeg vil godt spørge Venstres ordfører, om jeg så skal forstå det således, at Venstre hermed også signalerer, at man ingen planer har om at privatisere Banedanmark.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2010-05-06:
Nu har det ikke så meget med det her at gøre, men Venstre har absolut ingen planer om, at vores jernbaneinfrastruktur skal privatiseres.
Vi mener, at det er mest hensigtsmæssigt, at skinnerne ejes af staten.
Men i forhold til det, der kører på dem, skal der være mest mulig konkurrence, og det er vigtigt at skelne imellem de to ting.
Per Clausen (EL), 2010-05-06:
Betyder det, at hr. Kristian Pihl Lorentzen mener, at erfaringerne med udbud på Kystbanen er sådan, at hr. Kristian Pihl Lorentzen mener, at det giver anledning til, at man skal øge udbuddet?
Jeg forstår det ikke helt, for hvis man kigger på, hvordan ansvaret er fordelt på de forsinkelser, der er, fremgår det meget klart, at Banedanmark har et betydelig mindre ansvar for forsinkelsen end de øvrige aktører, herunder dem, som har vundet udbuddet.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2010-05-06:
Der blev jo lavet en taskforce, hvor vi sendte bud efter en schweizisk jernbaneekspert, og han var meget effektiv, og han nåede ret hurtigt frem til den konklusion, at problemet var, at der ikke var en klar ansvarsfordeling.
Nu kommer der en meget klar ansvarsfordeling, og der refereres direkte til transportministeren, og jeg synes, det er prisværdigt, at han nu personligt går ind og tager ansvar for, at vi får flere tog til tiden.
Per Clausen (EL), 2010-05-06:
Det, jeg spurgte hr. Kristian Pihl Lorentzen om, var, hvorvidt erfaringerne fra Kystbanen gjorde, at vi skulle fremme udbuddet af togkørsel i Danmark, altså om der er nogle gode erfaringer med udbuddet.
Så vidt jeg har forstået den omtalte schweiziske ekspert, var hans klare signal, at det var en rigtig dårlig ting, at man havde op til flere aktører, som i fællesskab havde ansvaret.
Men det er svært at undgå, at der er flere aktører, der har et ansvar, hvis man sætter tingene i udbud.
Så jeg forstår ikke, hvorfor hr. Kristian Pihl Lorentzen kan bruge den sag som en begrundelse for at ville ønske mere udbud på de danske jernbaner.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2010-05-06:
Hertil er der at bemærke, at vi også har et jernbaneudbud i Midt- og Vestjylland, der fungerer fortræffeligt.
Derimod må man sige om Kystbanen, at det ikke har været en succes hidtil, og det er jo netop det, der nu tages aktion på.
Det er jo ikke et argument for, at vi ikke udbyder fremover.
Tværtimod er der brug for en konkurrenceudsættelse på jernbanen, så vi sikrer den bedst mulige service for passagererne.
Nu får vi så taget hånd om de problemer, der har været med Kystbanen, bl.a. med det her lovforslag.
Pia Adelsteen (DF), 2010-05-06:
Nu tror jeg aldrig, jeg har sagt, at kvinderne skal tage sig sammen og forlange noget mere i løn.
Det, jeg har sagt helt klart, er, at der er – og det viser perspektiv- og handlingsplanen også – problemer med, at kvinder åbenbart forlanger mindre i løn end mænd, når de går ud på arbejdsmarkedet.
Der kan vi træne kvinderne, uddanne kvinderne til at stille større krav og have mere tro på sig selv.
Det er såre simpelt, det kan vi jo godt.
Det er en af de ting, jeg har sagt.
Når der er den store lønforskel, er det et spørgsmål om det kønsopdelte arbejdsmarked.
Som jeg sagde i min tale tidligere, blev jeg i 1970'erne opfordret til at blive murer frem for børnehavepædagog, for en murer tjente mere, men jeg ville ikke være murer, for så var håret ødelagt, når jeg gik ud.
Altså, jeg er ked af at sige det, men det var sådan nogle ting, man tænkte på, da man gik i skole.
Jeg føler i hvert fald, at jeg forholder mig til virkeligheden, når det handler om, hvordan vi vælger fag.
Så kan vi uddanne vores uddannelsesvejledere bedre, så de er bedre til at vise hele paletten, og hvad det reelt er, der foregår.
For mange gange, når man vælger en uddannelse, er det jo lidt tilfældigheder, der gør, hvad man bliver, medmindre man er meget sådan målrettet, og det er der altså mange der desværre ikke er.
Så jeg mener ikke, jeg har sagt, at kvinderne bare skal tage sig sammen.
Magnus Heunicke (S), 2010-05-06:
Det her lovforslag er et, som vi også kan støtte fra socialdemokratisk side, og det kan vi, fordi de seneste år har vist, at den lov og den struktur, som man havde på baneområdet, kunne nogle ting, men der var sandelig også nogle ting, som den ikke kunne.
Ikke mindst er det udstillet med al tydelighed, at det store prestigeprojekt, som det jo var, da Venstre, Konservative, Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre valgte at sende Kystbanen i udbud, viste sig at være en pinlig affære.
Vi har nu uanset hvad ment, at det er fornuftigt med, som vi ser det, en styrkelse af organisationen, hvor man også giver Banedanmark større frihedsrettigheder til at agere og til at planlægge fremadrettet.
Derfor kan vi altså støtte forslaget, men jeg vil også gerne slå helt fast her i debatten, at vi fra Socialdemokratiets side synes, at vi her i Folketinget også er forpligtet til at tage ved lære af de ting, som altså ikke går så godt, og man kan rolig sige, at udbuddet af Kystbanen ikke går særlig godt.
Der er kommet nye skinner, der er forholdsvis nye tog.
Det er en pinlig sag, som vi er nødt til at rette op på.
Regeringen gør nu en del af arbejdet ved at rydde op efter sig selv, men der er i hvert fald ingen grund til at gå videre ad den vej på det nuværende grundlag.