runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Flemming Møller (V), 2008-02-07:
Dette lovforslag er et udtryk for regeringens bestræbelser på at begrænse udgifterne i det almennyttige boligbyggeri så meget som muligt.
Derfor bør almennyttigt boligbyggeri også have adgang til de nye SDO-lån, så man frit kan vælge mellem disse lån og de hidtidige lånemuligheder.
SDO-lån er karakteriseret ved en lavere rente på grund af større sikkerhed for långiver, mens kreditforeningen skal stille denne sikkerhed.
I tilfældet det almennyttige boligbyggeri er der den væsentlige ændring, at det er det offentlige, der stiller den sikkerhed, som realkreditinstituttet normalt skulle stille.
Samtidig giver lovforslaget mulighed for, at det ikke kun er realkreditinstitutterne, men også de almindelige pengeinstitutter, der kan yde disse lån.
Det vil sige, at man får udvidet kredsen af mulige kreditgivere.
I øjeblikket har vi ikke så mange realkreditinstitutter tilbage, så derfor er det en god idé at få udvidet kredsen, så man sikrer den frie konkurrence.
Og det ser det ud til der er behov for, for hvad angår de lån, der bliver ydet, kan man se, at der ikke er de store forskelle på bidragenes størrelse.
Ud over dette lovforslag er der sat en undersøgelse i gang om, hvorvidt Kommunekredit også vil kunne yde lån til almennyttigt boligbyggeri.
Også her vil Venstre naturligvis støtte forslag om finansiering, der gennem fri og lige konkurrence kan medvirke til at gøre det almennyttige boligbyggeri billigere.
Venstre støtter forslaget.
Knud Kristensen (KF), 2008-02-07:
Nu er vi ikke helt uvante med, at fru Sophie Hæstorp Andersen kritiserer regeringen for ikke at tage noget initiativ.
Her er et initiativ, som netop imødekommer boligforeninger osv. med hensyn til at bygge mere alment boligbyggeri.
Men jeg kunne godt tænke mig at vide, om fru Sophie Hæstorp Andersen er bekendt med, om der overhovedet er nogen boligforeninger, der har påklaget, at de ikke har kunnet igangsætte byggerier, fordi kommunerne har hindret en igangsætning af boligprojekter.
Det vil jeg gerne have at vide.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2008-02-07:
Jeg kender ikke til nogen byggerier, som er blevet stoppet af kommunerne, men jeg kender tværtimod til byggerier og projekter, som ikke er blevet til noget, fordi man på forhånd kunne se, at man ikke ville kunne bygge inden for det maksimale beløb, der skal til for at opnå støtte.
Og derfor er mange af de projekter aldrig nogen sinde nået til kommunalbestyrelsens bord.
Man kunne allerede i projektfasen se, at der simpelt hen ikke var mulighed for at opnå støtte, hvis man gik videre med det her byggeri på den her grund med de her metoder.
Det er årsagerne til, at man kan se, at tilsagnene om nybyggeri af både almene familieboliger og ungdomsboliger er styrtdykket i 2007.
Det er i hvert fald en af årsagerne til det.
Jeg tror ikke, at man kan gå ud og se en masse klager eller lignende, men jeg tror, at man kan spørge sig lidt for - og det synes jeg da at ordføreren for De Konservative skulle gøre - og prøve at finde ud af, om ikke det er rigtigt, at der er rigtig mange projekter, der er strandet allerede på tegnebordet.
Knud Kristensen (KF), 2008-02-07:
Udviklingen af projekter i almennyttige boligselskaber er jo en løbende proces, og vores opgave er netop at udvikle og tilbyde de muligheder, som boligforeningerne og deres rådgivere skal have på området.
Det er det, vi tager skridt til, når vi ad vejen her kommer med nogle mere fleksible muligheder for at finansiere og etablere sig på lejet grund osv.
Det er et projekt, som vi skal arbejde meget mere med i udvalgsarbejdet, og jeg føler, vi har sat en god proces i gang, fordi vi gør noget fornuftigt.
Med hensyn til overophedning ville vi netop have haft den situation, hvis man på et tidligere tidspunkt havde sat noget mere byggeri i gang ved at hæve priserne, for der har været meget gang i boligbyggeriet i Danmark.
Vivi Kier (KF), 2008-02-07:
Frit valg er på mange områder medvirkende til, at den enkelte borger oplever større tilfredshed med den service, den enkelte kommune kan tilbyde.
Hidtil har der kun været frit valg for misbrugere, når de er blevet visiteret til døgnbehandling.
Med det her forslag gøres det nu muligt at brede viften helt ud, forstået på den måde at kommuner nu også skal godkende private ambulante behandlingssteder.
Hermed øges forhåbentlig muligheden for, at den enkelte stofmisbruger finder et tilbud, som vedkommende har lyst til, og som dermed vil øge chancen for, at vedkommende kommer ud af sit misbrug.
Fra konservativ side kan vi tilslutte os lovforslaget.
Bente Dahl (RV), 2008-02-07:
Med det fremsatte lovforslag gives der hjemmel til at finansiere almene boliger og friplejeboliger med SDO-lån, dvs. særligt dækkede obligations-lån.
I forlængelse heraf foreslås en ændret værdiansættelse i forbindelse med nybyggeri, således at ejendommens markedsværdi lægges til grund, ligesom den eksisterende adgang til at godkende realkreditinstitutternes gebyrer m.v. i forbindelse med finansiering af støttet boligbyggeri udvides til også at omfatte pengeinstitutterne.
Lovforslaget indeholder fire hovedelementer, som alle er af temmelig teknisk/økonomisk beskaffenhed.
Der skal ofte teknik til for at opnå et politisk indhold og få etableret nogle rammer, og i dag handler det om at skabe rammer for boliger, som er velegnede og til at betale for mennesker med almindelige indkomster.
Det er nødvendigt at ændre almenboligloven og friplejeboligloven for at sikre, at de særlige krav, der stilles til særligt dækkede obligationer, ikke medfører højere huslejer.
Det Radikale Venstre er som udgangspunkt positiv over for det gode formål, det er at skaffe alle mennesker en sund og god bolig.
Vi vil gerne medvirke til tiltag, der kan sikre, at huslejen for den enkelte ikke stiger på grund af udefrakommende finansielle hændelser.
Jeg har noteret mig, at nogle høringssvar sætter spørgsmålstegn ved elementer af finansieringsformen, og det må vi se på i udvalgsbehandlingen.
L 62 går den rigtige vej - et lille skridt, men den rigtige vej, og Det Radikale Venstre er positiv og ser frem til et godt udvalgsarbejde.
Marianne Jelved (RV), 2008-02-07:
Så er jeg meget glad for at få lov til at gøre det klart.
Jeg synes, det er rigtig, rigtig vigtigt, som Venstres ordfører nævner det, at man som syg - for en stofmisbruger er jo ikke i fuld vigør, men er syg og skal behandles og visiteres til behandling - er motiveret og også har indflydelse på, hvor den behandling skal finde sted.
Så det er jeg helt med på.
Dermed ligger der jo også en form for medansvar; det er jeg helt på det rene med.
Men man kan jo ikke sige, at en stofmisbruger, der vælger et bestemt behandlingstilbud - som i øvrigt er godkendt af kommunen, som dermed får ansvar for, at det lykkes - vælger et behandlingssted, som i virkeligheden ikke havde den kvalitet, som man kunne forvente, og som man har troet, da man godkendte det.
Så det er bare for ikke at stille den enkelte helt alene i verden med den tanke: Det er mit eget ansvar, at det ikke lykkes.
Der er mange, der med i det.
Man har også selv del i det, men jeg kalder det indflydelse i den her sammenhæng.
Karen Jespersen (V), 2008-02-07:
Tak for den positive modtagelse af forslaget.
Flere ordførere har jo været inde på det her spørgsmål om, hvorvidt vi havde nok hånd i hanke med kvaliteten af de tilbud, narkomaner får.
I virkeligheden er der jo en parallel til den debat og de overvejelser, der er i gang i øjeblikket, når vi snakker om opholdssteder for udsatte børn og unge.
Der snakker vi også om, hvorvidt vi har et tilstrækkelig klart blik for indhold, og der oplever jeg, at der har været meget bred enighed om, at tilsynet i højere grad skulle hvile på det pædagogiske indhold af opholdsstederne.
Egentlig ser jeg en parallel her til at sige: Hvordan styrker vi indholdet i godkendelserne og dermed også i tilsynet?
Så jeg vil gerne give tilsagn om, at jeg er med på, at vi skal snakke om at se på, hvordan vi kan gøre det bedre - og bruge det her forslag til det.
Anita Christensen (DF), 2008-02-07:
Da Dansk Folkepartis ordfører ikke har mulighed for at være til stede, skal jeg hermed fremføre hendes tale.
Dette lovforslag, som vi behandler her, har til formål at udmønte dele af betænkning nr. 1480 fra 2006 om revision af ophavsretslovens kapitel 3. Lovforslaget har til hensigt at klargøre bestemmelserne i ophavsretsloven yderligere og er en konsekvens af, at der på ophavsretsområdet bl.a. er sket en teknologisk udvikling, som der bør tages højde for.
Lovforslaget består af tre delområder, som der fra politisk side bør tages stilling til.
Nogle af ændringerne ligger meget naturligt og lige for; andre er mere komplicerede og bør overvejes ganske nøje og drøftes i udvalget.
Det drejer sig bl.a. om punktet vedrørende forslaget om, at der skal indføres en ufravigelig regel om erhververs pligt til at udnytte overdragne rettigheder.
I lovforslaget skrives det, at målet dermed er sikret, nemlig at overdragne rettigheder også udnyttes.
I høringssvarene er der overvejende en positiv holdning til dette, og det noterer Dansk Folkeparti sig.
Der er i lovforslagets bemærkninger givet udtryk for, at ophavsmanden beskyttes mod, at erhverver lægger en - som det betegnes - død hånd på værket, og at det med denne ændring ikke er et mål i sig selv at tilbageføre rettigheder til ophavsmanden.
Dette finder Dansk Folkeparti positivt.
Der er i lovforslaget nævnt en tidsfrist på 3 år.
Dette er vi positive over for, så længe det noteres, at denne frist kan fraviges, når aftalen indgås.
Der kan jo være specielle forhold, der skal tages højde for.
Dansk Folkeparti er et af partierne bag medieaftalen 2007-2010, og i forbindelse med denne aftale blev der udtrykt ønske om at digitalisere formidling af kulturarven.
Den rapport, der kom ud af dette arbejde, fandt, at aftalelicensen ville være en løsning på de ophavsretlige problematikker, der ville kunne opstå.
Dansk Folkeparti finder det positivt, at der fra kulturministerens side udtrykkes en overordnet målsætning om, at ophavsretten skal fungere bedst muligt i praksis, og at aftalelicensen er en enkel metode til at klare en bred vifte af rettigheder.
Det er derfor en god tanke, at der ud over de nuværende specifikke aftalelicenser foreslås indført en generel hjemmel til aftalelicenser på nye områder, hvor både rettighedshaverne og brugerne finder behov for det og kan blive enige om det.
Det sidste punkt, der nævnes i lovforslaget, drejer sig om Ophavsretslicensnævnet og dets kompetence.
Dansk Folkeparti er positive over for, at der kan gives adgang til, at tvister om vederlagsstørrelse og andre vilkår vil kunne indbringes for nævnet.
Målet med det er som nævnt i lovforslaget at øge lovens brugervenlighed.
Der er flere gode elementer i dette lovforslag, som Dansk Folkeparti kan støtte, og vi ser frem til at drøfte det yderligere i udvalget.
Pernille Frahm (SF), 2008-02-07:
Det er jo ikke første gang, ophavsret bliver behandlet herinde.
Det er jo noget, vi er nødt til at kigge på jævnligt på grund af hele den teknologiske udvikling, der er på området - muligheden for at kopiere og videreformidle osv. osv.
Samtidig er det jo noget, der er utrolig kompliceret, og vi kan meget nemt komme til at gøre noget frygtelig forkert her.
Men jeg synes, det her lovforslag ser ud, som om der er nået en rigtig god balance.
Jeg er meget glad for, at man har skærpet overdragelsesreglerne, sådan at vi - så vidt jeg kan se - har styrket de oprindelige ophavsrethaveres rettigheder over for dem, man eventuelt kan overdrage sine rettigheder til.
Jeg er også glad for, at vi skærper linjen med hensyn til udnyttelseskravet; at man ikke kan risikere, at ens værker og produktioner ligger hen og ikke bliver udnyttet, men at man har en chance for så selv at tage hånd om det, hvis det skulle gå hen og gå så galt.
Jeg tror også, det er rigtigt med den måde, som man prøver at forholde sig til den teknologiske udvikling på ved at skabe endnu flere muligheder for at lave aftalelicenser; at det er den rigtige måde at gøre det på.
For det har jo alt andet lige fungeret.
Der er masser af problemer i det; der er små radiostationer, der synes, at man skal betale for noget, som ingen har ret til at kræve betaling for, men alt andet lige tror jeg nok, at det er den mindst ringe form, vi kan finde.
Så glæder vi os jo alle sammen helt forfærdelig meget til, at Danmarks Radios arkiver bliver tilgængelige for os alle sammen.
Jeg hørte, at der var nogle, der skulle se Matador.
Vi har i andre sammenhænge diskuteret kunstnernes sociale vilkår; hvor svært det er at få livet til at fungere som udøvende eller skabende kunstner, og det her er jo et af de områder, hvor de folk er sikret en indtægt.
Jeg synes, det er et bedre alternativ at sikre, at de får mulighed for at kunne leve af deres produkter, end at vi udskriver dem til tvangsarbejde, som en af regeringens andre ministre jo har planer om at gøre.
Vi støtter forslaget.
Henriette Kjær (KF), 2008-02-07:
Det er jo en god ting, så derfor kan vi Konservative støtte det.
Så det bliver simpelt hen lettere at få adgang til materiale, som det før var meget omstændeligt at få fat i.
Lovforslaget behandler også den problematik, der bliver kaldt den døde hånd, altså hvor erhververen af et værk forhindrer en udnyttelse af værket eller af andre årsager ikke iværksætter en mulig udnyttelse af pågældende værk.
Nu bliver det sådan, at de erhvervede værker skal udnyttes inden for en periode på 3 år.
Det betyder jo, at værker, som hele samfundet har en interesse i at få adgang til, nu også vil komme alle til gavn.
Desuden slår forslaget fast, at alle har krav på at få f.eks. et vederlag, selv om man ikke nødvendigvis har en aftale med en organisation, sådan at de, man kalder ikkerepræsenterede rettighedshavere, altid har krav på at få et individuelt vederlag, som det ellers kunne være svært selv at forhandle sig frem til.
Ellen Trane Nørby (V), 2008-02-07:
Jeg vil egentlig bare spørge fru Marianne Jelved - det var lidt i relation til det her med medansvar - om hun ikke vil medgive, at noget af det, der ligger i at tage sit eget liv i sine egne hænder, jo også handler meget om motivation.
Og der kan behandlingstilbud betyde meget, fordi de forskellige behandlingstilbud netop kan være det, der lige gør, at man sådan set bliver grebet på det rigtige ben og ser en vej ud.
Det var det, jeg ville høre om, for jeg forstod ikke helt, hvad ordføreren mente.
Marianne Jelved (RV), 2008-02-07:
Det Radikale Venstre er positivt indstillet over for forslaget.
Vi betragter det som en slags konsekvensændring, for når der er valgmulighed for døgnbehandlingstilbud, som man er visiteret til, bør der selvfølgelig også være valgmulighed for ambulante behandlingstilbud, som man i givet fald er visiteret til.
Derfor betragter vi det som en slags parallel til det frie sygehusvalg, og vi er som sagt positive over for det.
Men det generer mig, at ministeren i sin skriftlige fremsættelsestale understreger, havde jeg nær sagt, at ved at man har det frie valg, får man også, i det her tilfælde som misbruger, et medansvar for sit eget liv.
Jeg ville jo have foretrukket, at der stod, at man fik indflydelse på sit eget liv, for man kan jo ikke sige, at en syg får ansvar for sit eget liv ved at vælge det ene eller det andet sygehus.
Det er vel os, der som myndighed skal sikre, at kvaliteten af de behandlingstilbud, der gives, er i orden, uanset hvor de er henne.
Derfor er det en appel til ministeren om, nu hvor der skal laves en bekendtgørelse om tilsyn hvilket jeg noterer med tilfredshed - at sikre, at kommunerne meget klart, når de godkender tilbuddene, har ansvaret for den kvalitet, der siges at være i det tilbud, og at kommunerne med det tilsyn, de efterfølgende skal føre, bliver i stand til også at vurdere, om den kvalitet er til stede.
Der ser jeg for mig, at det er et tema, som vi i Folketinget kommer til at interessere os mere og mere for: den måde at føre tilsyn på og den kompetence, der ligger hos de mennesker, som er sat til at føre tilsyn, fordi de er ansat i en kommune.
Har de i virkeligheden den rette uddannelse, de rette redskaber til at kunne varetage en så vanskelig opgave, som det jo dybest set er?
Så ikke i forbindelse med lovforslaget, men i øvrigt, ved siden af lovforslaget, vil jeg meget gerne interessere mig for den problemstilling.
Men ellers er vi positive over for lovforslaget.
Karen Jespersen (V), 2008-02-07:
Jeg vil sige tak for den meget overvejende positive modtagelse af lovforslaget.
Men samtidig hørte jeg fra både Socialdemokratiets og SF's ordfører, at forslaget nok er et lille skridt i den rigtige retning, så jeg håber, det kan føre til, at vi kan samle et bredt flertal om forslaget, som jo kan være med til at sikre, at huslejen i det almene byggeri ikke stiger, sådan som den ville risikere at gøre, hvis vi ikke havde fremsat forslaget.
Nanna Westerby (SF), 2008-02-07:
Det er såmænd bare, fordi man risikerer at blive forvirret på et højere plan.
Nu hørte vi jo fra ordføreren for De Konservative, et af partierne i regeringen, at der nærmest er redskaber nok nu, og nu er det bare op til den almene boligsektor at sætte gang i byggeriet, så jeg vil bare gerne høre fra ministeren, om der er redskaber nok nu, eller om der er behov for, at vi fra Folketingets side gør markant mere for at sætte skub i byggeriet, som ellers er gået i stå, med det resultat at det er overordentlig svært at finde en bolig, der er til at betale, i nærheden af storbyerne.
Karen Jespersen (V), 2008-02-07:
Der er jo nedsat et udvalg vedrørende styring af den almene sektor, hvor både boligselskaberne og Kommunernes Landsforening er repræsenteret, og jeg regner med, at udvalget kommer med en samlet rapport, hvor der ses på flere sider af det almene byggeri, til april.
Den vil jeg selvfølgelig læse med stor interesse og se, hvad udvalget kan have af ideer.
Men det handler selvfølgelig om ikke at blande to ting sammen.
Den ene er, at man ikke nu skal tage nogle initiativer, som kan være med til at øge løninflationen i byggeriet og på den måde i virkeligheden være med til at undergrave aktiviteten i byggeriet, og den anden er det, der skal til, for at den almene sektor har gode vilkår på lidt længere sigt.
Nanna Westerby (SF), 2008-02-07:
Men når nu den pause er overstået, og hvis der stadig er efterspørgsel - og man kan jo dårligt forestille sig andet - efter at hæve maksimumbeløbet, er det så noget, ministeren vil overveje at tage som initiativ, når vi skal have gang i det almene boligbyggeri?
Det må man vel formode at ministeren kunne tænke sig på et eller andet tidspunkt.
Karen Jespersen (V), 2008-02-07:
Nu er der jo faktisk ret bred enighed om, at maksimumbeløbet ikke er noget særlig velegnet instrument, og derfor er der jo også enighed om, at det udvalg, jeg nævnte før, der ser på den almene sektor, og hvor både boligselskaberne og Kommunernes Landsforening er med, skal undersøge, om der er andre måder til at sikre, at der bliver bygget, uden at det medfører en højere husleje.
En af ulemperne ved maksimumbeløbet er jo, at hvis vi bare hæver det, vil det betyde stigende huslejer.
Jeg ved ikke, om det lykkes for udvalget at komme med et columbusæg, men jeg er i hvert fald glad for, at det har sagt ja til at se på spørgsmålet.
Ellen Trane Nørby (V), 2008-02-07:
Fra Venstres side kan vi varmt bakke op om dette lovforslag, nr. L 63, om ændring af serviceloven, som er en ændring, der vil udvide det frie valg og sikre, at også stofmisbrugere kan vælge private behandlingstilbud parallelt med dem, som det offentlige tilbyder.
Tidligere har retten til frit valg kun gjaldt de godkendte døgntilbud, og med det her lovforslag udvider vi så retten til også at gælde de ambulante behandlingstilbud, når stofmisbrugeren nu engang er blevet visiteret.
Vi kan fra Venstres side med glæde notere os, at høringssvarene til lovforslaget generelt er positive, og vi håber også, at ændringen kan være med til at sikre flere velkvalificerede behandlingstilbud og flere valgmuligheder for den visiterede stofmisbruger.
Jeg synes, at det er enormt vigtigt, at der er tilbud, der svarer til stofmisbrugerens behov og ønsker, også fordi vi ved, at det er klart medvirkende til at sikre en motivation til at blive stoffri og dermed så også tage medansvar for egen situation.
Lovforslaget lægger også op til, at der bliver sikret en kvalitativ kontrol med de private behandlingstilbud, og med L 63 bliver det kommunernes ansvar at godkende og efterfølgende føre tilsyn med de private behandlingstilbud.
Mette Frederiksen (S), 2008-02-07:
Når vi i dag behandler det her lovforslag i Folketingssalen, synes vi også der er grund til at diskutere, hvorvidt den samlede indsats på misbrugsområdet er tilstrækkelig, som den er i dag, og der synes vi socialdemokrater desværre at svaret efterhånden er et klart nej.
Dødeligheden blandt danske narkomaner er høj.
Den er så høj, at vi i dag oplever næsten lige så mange dødsfald blandt nogle af vores mest udsatte misbrugere, som vi gjorde det i midten af 1990'erne, og det vil sige, at de seneste 10-15 års indsats på misbrugsområdet ikke har været tilstrækkelig.
Narkoen fylder meget i Danmark - alt for meget - og der er grund til at sadle om i misbrugspolitikken.
I Socialdemokratiets øjne står vi i den situation, at vi har behov for at få flere misbrugere i behandling, og at flere skal i en god behandling.
Det lovforslag, vi behandler i dag, har til hensigt at sikre en større grad af frit valg mellem offentlige og private behandlingstilbud, og midlet er altså, at private dag- og også ambulante behandlingstilbud nu skal godkendes.
Man fristes jo til blot at sige: Ja, selvfølgelig.
Selvfølgelig skal vi i Danmark ikke have behandlingstilbud, der ikke skal godkendes, og som ikke skal kvalitetssikres.
Spørgsmålet er imidlertid bare, om det lovforslag, der er fremlagt, og som er et meget lille lovforslag, kan rette op på de problemer, der i dag er på den danske misbrugsscene, og der er jeg helt overbevist om at svaret er nej.
I dag godkendes vores behandlingstilbud på et alt for tyndt grundlag.
Vi stiller ikke særlig store uddannelsesmæssige krav til de mennesker, der skal behandle nogle af de mest udsatte i vores samfund.
Vi stiller ikke engang krav om, at de skal arbejde videnbaseret med de her mennesker, som ofte står i meget svære misbrugssituationer.
Hvis vi vil rette op på de misbrugsproblemer, der er i Danmark, hvis vi vil sikre, at vores narkomaner kan få en ordentlig behandling og komme levende igennem deres misbrug, så er der behov for at sadle om i hele misbrugspolitikken.
På det grundlag, der ligger, kan vi godt støtte det lovforslag, der er fremsat, også selv om vi synes, at det er utilstrækkeligt, men vi vil gerne afslutningsvis foreslå, at lovforslagets formål ændres, således at det ikke skal være et selvstændigt mål at øge antallet af private behandlingstilbud.