Eva Kjer Hansen (V), 2009-12-04:
Til de ordførere og senest hr. Per Clausen, der har været inde på natur og miljø, skal jeg sige, at det jo netop er af hensyn til natur og miljø, at vi gerne vil sikre en mere enkel måde at administrere jordfordelingssagerne på.
Det er, fordi vi i forbindelse med vores meget ambitiøse »Grøn Vækst«-plan forventer, at der vil være en række spørgsmål, når man skal ud og lave miljøforbedrende foranstaltninger i vådområder, ådale og andet, og at der så netop er brug for at tage stilling til jordfordelingsproblemer.
Det er jo med udgangspunkt i de erfaringer, vi har på området, at vi foreslår den her forenklede procedure, så det kan gå meget hurtigere, så der ikke er så megen usikkerhed.
Erfaringen viser, at man kan komme meget langt med et enstrenget system, altså med, at der er én kendelse.
Der er så flere, der har spurgt til muligheden for at komme tilbage.
Fru Bente Dahl spurgte til særlige tilfælde.
Er der nogen, der gør opmærksom på nogle ting undervejs eller klager, så vil det være dommeren, der så skal vurdere klagen.
Er det en bagatel?
Er det noget, der skal gøres noget ved?
Er det noget, dommeren skal vurdere?
Eller skal hele kommissionen indkaldes til at lave en vurdering?
Så »særlige tilfælde« er sådan set meget åbent i forhold til, at hvis man har klager, bliver der lavet en vurdering først og fremmest fra dommerens side.
Jeg har ikke nogen som helst intentioner om at afskære nogen muligheden for at klage.
Retssikkerheden ligger mig meget på sinde.
Erfaringen er bare, at man kan håndtere rigtig meget gennem den ene kendelse, og at det er dumt at have den forlængelse, der ligger i det nuværende system i dag.
Hr. Bjarne Laustsen spørger til, om berettigede klager kan komme med.
Der er det klare svar: Ja, det er bygget op sådan, at man kan komme med sin klage, og så som nævnt til fru Bente Dahl tager dommeren stilling til det videre forløb.
Med hensyn til høringssvaret fra Økologisk Landsforening har jeg allerede svaret, at det jo ikke mindst er på grund af miljøinitiativer, at vi netop laver den her forenklede procedure, fordi vi forventer, at der vil være en del sager netop på grund af miljøtiltag, som jo ligger i »Grøn Vækst«-planen, hvor det samlede beløb på de 13,5 mia. kr. jo i høj grad går til nogle natur- og miljøforanstaltninger.
Så havde hr. Kristen Touborg nogle mere specifikke spørgsmål bl.a. omkring forkøbsret, hvor det er vigtigt for mig at gøre opmærksom på, at den ændring, der er, ikke ændrer på den hidtidige praksis.
Den får sådan set bestemmelserne til at stemme overens med det, der er praksis på området, hvor det er sådan, at forkøbsret til frijord alene gøres gældende for arealer over 10 ha, og da kun såfremt købet ikke sker til sammenlægningen med en landbrugsbedrift eller arealet er beliggende i potentielle projektområder eller i nogle bestemte marskområder.
Så det er altså mere et spørgsmål om at sørge for, at jordfordelingslovens tekst passer til indholdet af den aktuelle administration af statens forkøbsret på frijord.
Der er det vigtigt for mig at sige, at det kan man fortsat gøre, men at der ikke er krav om, at man skal gøre det.
Frem for at de vedrører rigtig mange, så vedrører de færre.
Jeg er jo fuldstændig enig i det, jeg ligesom hørte ud af hr. Kristen Touborgs spørgsmål, at det er vigtigt at inddrage de forskellige parter og få en god dialog om, hvad det er, der skal ske på området.
Det vil jo typisk være sådan, at de berørte lodsejere får en personlig henvendelse fra rekvirenten og jordfordelingsplanlæggeren, altovervejende efter at der forud har været afholdt orienteringsmøder for alle, der måtte være interesseret, om selve projektet.
Her er sigtet udelukkende også at gøre det lidt smidigere.
Men jeg tror, at alle er enige i, at en god dialog og en klar inddragelse af dem, der har aktier i det, er rigtig vigtigt.