Lene Espersen (KF), 2007-05-10:
Jeg tror, at vi meget langt hen ad vejen er enige.
Det, jeg bare synes er vigtigt at få præciseret, er, at der kan være ballade og ubehag ikke alene i ejendomme, der er offentligt ejede, men også kan være det i private ejendomme, hvor der er anvisningsret, og hvor det er en privat ansat vicevært, der måske bliver udsat for store ubehageligheder.
Her synes jeg bare, at det væsentligste selvfølgelig er at få fremhævet, at der skal være en klarhed over, at der også her er en særlig strafferetlig beskyttelse.
Efter beslutningsforslaget pålægges regeringen senest den 1. november 2007 at fremkomme med forslag til en række initiativer, herunder fremsættelse af lovforslag, der kan styrke indsatsen imod skuldersår hos søer.
Jeg vil gerne starte med at sige, at regeringen er enig i intentionerne bag beslutningsforslaget og meget positivt indstillet over for at styrke indsatsen på området.
Ligesom forslagsstillerne ser vi fra regeringens side med meget stor alvor på de seneste års udvikling i antallet af politianmeldelser på dette område.
Som jeg bl.a. nævnte under samrådet i Fødevareudvalget om skuldersår den 28. marts i år, finder jeg det fuldstændig uacceptabelt, at Fødevarestyrelsens kontroller gang på gang kan afsløre store problemer med skuldersår hos søer i besætningerne, og jeg lovede ved samme lejlighed, at vi fra regeringens side vil gøre en effektiv og målrettet indsats for at komme problemet med skuldersår til livs.
Jeg vil derfor endnu en gang gerne understrege, at regeringen er meget enig i den overordnede målsætning, som ligger bag beslutningsforslaget.
Og lad mig i den forbindelse også føje til, at vi jo på en række af punkterne allerede har igangsat nogle initiativer, der skal sikre en forbedring af kontrollen med skuldersår.
Samtidig vil jeg gerne slå fast, at det er regeringens holdning, at vi trods situationens alvor ikke må gribe til forhastede her og nu-løsninger.
Problemets omfang og karakter gør det nødvendigt at foretage en grundig og saglig gennemgang af området, således at vi har et gennemarbejdet beslutningsgrundlag, inden vi skrider til lovgivning.
Jeg agter derfor i den allernærmeste fremtid at nedsætte en hurtigtarbejdende arbejdsgruppe, som kan komme med oplæg til, hvilke initiativer, herunder lovgivningsinitiativer, der er nødvendige for at sikre en effektiv reduktion i forekomsten af skuldersår.
Der ligger som bekendt allerede handlingsplaner fra Dyrenes Beskyttelse og fra erhvervet.
De vil sammen med forslagene i beslutningsforslaget kunne indgå som en del af grundlaget for arbejdsgruppens arbejde.
Og jeg vil bede arbejdsgruppen om at komme med sine anbefalinger senest til januar, så der kan gennemføres de nødvendige initiativer, herunder i form af lovgivning, i næste folketingssamling.
Resultaterne af denne forskning bør naturligvis indgå i arbejdsgruppens overvejelser, i det omfang det er muligt, men set i lyset af problemets alvor mener jeg ikke, at vi kan vente med at gå i gang med at se på problemet.
Forskningsresultaterne vil jo næppe kunne foreligge inden januar 2008, og arbejdsgruppen må derfor nok i det væsentlige bygge på det videngrundlag, der foreligger i dag.
I lyset af dette initiativ vil jeg kun kortfattet redegøre for regeringens foreløbige holdning til de enkelte punkter i beslutningsforslaget, men jeg er naturligvis indstillet på at uddybe mine bemærkninger under udvalgsbehandlingen.
I punkt 2 pålægges regeringen at stille krav om, at der i besætninger altid er tilstrækkeligt med sygestier til rådighed til søer med begyndende skuldersår, dog således at der samtidig stilles krav om, at sygestierne altid skal udgøre mindst 5 pct. af det samlede antal stipladser.
Der er som bekendt allerede i dag krav om, at landmændene skal sørge for, at dyr, der er syge eller tilskadekomne, omgående får en passende behandling, og, hvis det er nødvendigt, at syge eller tilskadekomne dyr skal isoleres i et passende rum med tør og behagelig strøelse.
Der er også krav om, at der i en besætning altid skal være én ledig sygesti til rådighed.
I beslutningsforslagets punkt 3 stilles der krav om gennemførelsen af en opfølgende kontrol i besætninger, hvor der er konstateret søer med skuldersår inden for de seneste 3 måneder.
Fødevarestyrelsen har over for mig oplyst, at man netop nu overvejer at anvende meddelte indskærpelser og vedtagne bøder i forbindelse med den risikobaserede udpegning af besætninger i velfærdskontrollen.
På denne måde sikres det, at de besætninger, der tidligere har fået indskærpelser eller er blevet anmeldt på grund af skuldersår, får endnu et besøg af velfærdskontrollen med henblik på at kontrollere, om der stadig er problemer i besætningen.
En sådan omlægning af den risikobaserede velfærdskontrol vil således skulle have en præventiv effekt over for de landmænd, som gentagne gange overtræder dyreværnslovgivningen, når det gælder forebyggelse og behandling af skuldersår.
I beslutningsforslagets punkt 4 stilles der krav om, at Fødevarestyrelsen og politiet skal foretage en såkaldt disciplinær udredning i relation til de privatpraktiserende dyrlæger, der er ansvarlige for den månedlige sundhedsrådgivning i besætninger, med henblik på at sikre, at dyrlægerne lever op til deres forpligtelse i henhold til dyreværnslovens § 20. Jeg er helt enig med forslagsstillerne i, at det er afgørende, at de privatpraktiserende dyrlæger også lever op til deres forpligtelser til at indgive politianmeldelse i de tilfælde, hvor der i en besætning er fundet grove tilfælde af skuldersår.
Netop derfor overvejes det i forbindelse med indførelsen af ordningen med egenkontrol i landbrugsbesætninger, hvordan det kan sikres, at de praktiserende dyrlæger lever op til de krav, som stilles i forbindelse med den månedlige sundhedsrådgivning.
Der arbejdes på at udvide den systematiske kontrol med de stordyrspraktiserende dyrlæger, det vil sige dyrlæger, der beskæftiger sig med bl.a. svin, så den også kommer til at omfatte kontrol af, om dyrlægen har levet op til sine forpligtelser i henhold til egenkontrolprogrammet.
Det er hensigten, at denne systematiske kontrol med overholdelsen af velfærdsbestemmelserne skal skærpe dyrlægernes opmærksomhed og ansvar, når de foretager de månedlige rådgivningsbesøg i besætningerne.
Med hensyn til beslutningsforslagets punkt 5 om kontrollen med skuldersår på samlestederne har Fødevarestyrelsen over for mig oplyst, at styrelsen som udgangspunkt er positivt indstillet over for forslaget om, at søer, der indleveres på samlesteder med afhelede skuldersår, skal sendes til det nærmeste soslagteri.
Som forslagsstillerne har peget på, vil en sådan praksis begrænse besætningsejernes mulighed for at sende søer med skuldersår af grad 3 og 4 til eksport via samlested for dermed at unddrage sig kontrollen på slagteriet.
Fødevarestyrelsen har dog samtidig oplyst, at en ændret praksis bl.a. kan medføre en række bevismæssige problemer, idet afhelede skuldersår først med sikkerhed kan konstateres, når dyret er blevet slagtet.
Der er derfor behov for en nærmere gennemgang af dette forslag, før en sådan praksis eventuelt kan indføres.
Jeg finder det således også på dette punkt rigtigst, at vi i første omgang afventer arbejdsgruppens overvejelser, før vi går videre med dette forslag.
Jeg vil ikke kommentere punkt 6 og 7 nærmere, men blot fastslå, at også disse punkter angår vigtige problemstillinger i forbindelse med indsatsen mod skuldersår.
Det vil derfor være naturligt, at arbejdsgruppen også ser nærmere på disse forslag.
Som jeg nævnte indledningsvis, er regeringen helt enig i, at det er nødvendigt at styrke indsatsen mod skuldersår.
Den målsætning, som partierne bag beslutningsforslaget har for øje, er bestemt også regeringens.
Samtidig er det min opfattelse, at det er afgørende, at vi har et ordentligt og fyldestgørende beslutningsgrundlag for de videre overvejelser i sagen.
Og det er derfor, at jeg som nævnt nu tager initiativ til at nedsætte en hurtigtarbejdende arbejdsgruppe, som kan komme med oplæg til, hvilke initiativer, herunder lovgivningsmæssige initiativer, der er nødvendige for at sikre en væsentlig reduktion i forekomsten af skuldersår.
Jeg lægger samtidig vægt på, at vi så vidt muligt kan tage lovgivningsinitiativer i næste folketingssamling, og det er derfor, jeg vil anmode arbejdsgruppen om at tilrettelægge sit arbejde således, at arbejdsgruppens anbefalinger skal foreligge senest i januar næste år.
Og så håber jeg, at vi på grundlag af anbefalingerne fra arbejdsgruppen kan få nogle konstruktive politiske drøftelser om den fremtidige indsats på området.