runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Løkke Rasmussen (V), 2009-04-16:
Jeg kan meget klart tilkendegive, at regeringen er meget opmærksom på, at der er brug for en yderligere indsats for at imødegå det fald, der har været i antallet af praktikpladser i kølvandet på krisen.
Det er for os meget afgørende, at alle unge har mulighed for at få en ungdomsuddannelse og dermed jo altså også et grundlag for at videreuddanne sig og få et job.
Som jeg også sagde i tirsdags, ønsker vi ikke, at nogen skal tabes på gulvet.
Det er baggrunden for, at undervisningsministeren i morgen holder et møde med arbejdsmarkedets parter, og for at føre processen videre vil undervisningsministeren oven på det møde indkalde forligspartierne bag globaliseringspuljen med henblik på at igangsætte en proces, der sikrer, at der bliver taget de nødvendige initiativer.
Villy Søvndal (SF), 2009-04-16:
Regeringen regnede i Økonomisk Redegørelse fra december med, at ved årets udgang i år ville vi nå en arbejdsløshed på 70.000.
Den nåede vi allerede i marts.
Jeg tror, statsministeren genkender tallene.
Statsministeren vil end ikke give et enkelt måltal for, hvornår regeringen vil handle, mens han beder hele den øvrige offentlige sektor om at leve op til måltal og tal, der kan kontrolleres og vejes.
Hvad er det for en underlig skræk, statsministeren har fået for at blive vejet og målt med de mål, man beder alle andre om at lade sig måle med?
Kan vi ikke bare få et enkelt tal for, hvornår nok er nok i forhold til arbejdsløsheden?
Hvor mange tusindvis af familier skal miste jobbet, hvor mange unge skal sendes ud fra de tekniske skoler uden arbejde bagefter, før nok er nok?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2009-04-16:
Jeg havde egentlig håbet på eller regnet med, at når man blev statsminister, ville man sådan ose af overskud og glæde over at skulle tage fat på opgaven.
Men jeg synes jo egentlig, at det er en noget sur og forurettet statsminister, vi møder i dag, med de sædvanlige angreb på oppositionen.
På en eller anden måde savner jeg den livsglade finansminister, vi havde før i tiden, men det kan være, at det kommer.
Statsministeren må tilgive os, at vi er meget optagede af det her med den økonomiske krise, og vi er også meget bekymrede for, om regeringen tager tingene alvorligt.
Jeg tilhører jo en generation, hvor det faktisk er en borgerlig regering, der har lært mig om ord som ungdomsledighed og langtidsledighed.
Der var 350.000, da Schlüter gik af, så det har jeg da taget med mig.
Men også nyere historie har vist os, at regeringen måske ikke tager krisen så alvorligt.
Ved indgangen til 2008 sagde den daværende statsminister, at det værste, der kunne ske, var, at det kom til at gå for godt.
På det tidspunkt var vi allerede i recession.
Ved åbningsdebatten sagde han, at det største problem var, at vi kom til at mangle hænder.
Jeg sagde det modsatte og blev selvfølgelig som sædvanlig hånet for det, men havde også ret.
Nu har vi en statsminister, som for nylig var finansminister, der jo rent faktisk sagde, at vi med det mest optimistiske skøn måske kunne håbe på, at det hele vendte til sommer.
Det er meget muligt, at man har forsøgt at ændre de citater senere hen.
Det har vi set før, men man opfattede faktisk, at det ville ændre sig til sommer.
Vi fik i tirsdags at vide, at man ikke kunne vide, hvornår det hele vendte, men jeg vil gerne vide: Hvad er det for nogle tal, statsministeren ser i horisonten?
Hvad er det for nogle væksttal, vi får i Danmark?
Hvad er det for nogle ledighedstal, vi får?
Jeg synes egentlig, at det vil være vigtigt at få de tal for at vide, hvilket grundlag regeringen leder landet på.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2009-04-16:
Det er jo lidt tankevækkende, at man står og kalder på mere alvor og samtidig skoser mig for ikke at strutte af livsglæde.
Jeg vil bare sige, at jeg har den tilgang til det, at jeg ikke synes, at man, når vi taler om krisen og den risiko, som almindelige danskere har for at miste deres job, skal lave et show ud af det.
Så der vil, hvad det angår, være en grænse for livsglæden og den sceniske udfoldelse.
Jeg tager situationen meget alvorligt.
Jeg har ikke noget svar på og har aldrig haft noget svar på, hvad deadline er her.
Jeg synes, at det måske sådan er lidt beskæmmende, at fru Helle Thorning-Schmidt nu prøver igen, når jeg lige har refereret, hvad jeg har gjort.
Hvornår vender det?
Det ved vi ikke.
Den her krise er præget af en utrolig usikkerhed.
Der er ingen, der ved, hvor dyb den bliver, og ingen ved, hvor lang den bliver.
Det er sådan set
baggrunden for, at den kloge, ansvarlige måde at håndtere krisen på er at holde den dagligt og ugentligt under observation og med stor præcision lave de lempelser, der skal til, for at lave så god en krisestyring, man kan, uden risiko for, at man så at sige har brændt alt krudtet af og det så efterfølgende viser sig, at der var brug for mere.
Det er vores tilgang til det.
Så kan jeg i øvrigt helt praktisk oplyse, at Finansministeriet her omkring månedsskiftet i starten af maj kommer med en ny konjunkturvurdering.
Det kan man så sige vil være det mere officielle bud på en fremadrettet prognose.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2009-04-16:
… den fornødne alvor.
Det gør vi faktisk også, og derfor må statsministeren også tilgive mig, at jeg bliver ved med at spørge om, hvordan statsministeren selv ser situationen.
Det er ganske enkelt ikke godt nok, hverken for mig eller, tror jeg, for de utrolig mange mennesker, der bliver ramt af ledighed, der bliver ramt af krisen.
Det er ikke godt nok, at vi har en statsminister, der siger, at han ikke ved, hvornår det ender.
Er det ved 80.000, er det ved 100.000, er det ved 120.000, at man vil komme med de næste dryp, som man hele tiden taler om?
Hvor langt skal vi ned, når det gælder væksten?
Er det ved -2 pct.s vækst, er det ved -3 pct.s vækst?
Hvad er statsministerens kriterier for at gribe ind med en stor vækstplan, som kan lindre den krise, der nu rammer Danmark?
Jeg vil gerne vide meget præcist: Hvornår vil statsministeren gribe ind?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2009-04-16:
Det er meget enkelt at svare på, for der er grebet ind.
Der er grebet kontinuerligt ind, fra vi så de første krisetegn, og frem til i dag.
Og som jeg har forstået det forslag til vedtagelse, der er fremsat af de partier, der repræsenterer et flertal her i salen, er der også i det en meget klar markering af en parathed til at gribe yderligere ind.
Fru Helle Thorning-Schmidt skulle jo være glad, fordi der altså manifesterer sig et flertal her i Folketingssalen i dag, som siger, at man er parat til at lave en yderligere fremrykning af investeringer i borgernære institutioner, skoler, daginstitutioner og ældreområdet ude i kommunerne.
Det er den strategi, vi forfølger.
Over for det står så den her tanke om, at med et trylleslag og 36 mia. kr. forsvinder alting.
Det gør det desværre ikke, vil jeg sige til fru Helle Thorning-Schmidt, for hvis det var situationen, så trak jeg et checkhæfte op med det samme og skrev en check på 36 mia. kr.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2009-04-16:
Selv om det bliver fremstillet sådan, tror jeg ikke, der er nogen, der har påstået, at krisen kan forsvinde ved et trylleslag.
Det mener jeg ikke, og det tror jeg ikke store dele af oppositionen mener.
Næ, det, vi kan gøre, er, at vi kan lindre den smerte, som Danmark skal igennem.
Og når vi har foreslået 36 mia. kr., er det, fordi vi vurderer, at man i hvert fald får et væksttab i Danmark på 2 pct.; man bliver 2 pct. fattigere i Danmark.
Derfor når vi frem til 36 mia. kr. Jeg vil bare gerne vide, hvordan statsministeren tænker.
Er det tilstrækkeligt, at vi - hvis vi er rigtig, rigtig flinke ved regeringen - kan nå op på, at vi får 20.000-25.000 mennesker i arbejde ved de initiativer, der er taget?
Er det tilfredsstillende, når vi desværre kan se frem imod, at 100.000 mennesker mister deres job?
Når man har en renoveringspulje, som på en god dag vil give 2.000 flere i beskæftigelse, er det så et tilfredsstillende svar til de mennesker, der bare i sidste måned mistede deres arbejde - af dem var der faktisk 5.000?
Jeg spørger igen: Hvornår griber statsministeren ind?
Er det ved 80.000, er det ved 100.000, er det ved 120.000 ledige?
Hvornår griber man ind igen?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2009-04-16:
For den der check bliver ved med at have den samme størrelse og har nu haft det i månedsvis, fuldstændig uden påvirkning af, at regeringen - endda med Socialdemokratiets opbakning - har taget en række initiativer.
Vi har fremrykket trafikinvesteringer, og der deltog Socialdemokratiet; vi har fjernet det kommunale anlægsloft; vi har lavet en renoveringspulje og har i øvrigt signaleret parathed til at vurdere, om der vil være behov for mere der; vi har givet kommunerne bedre adgang til at rejse penge til at fremrykke vedligeholdelsesarbejder.
Vi har gjort en masse, mens Socialdemokratiets formand bliver ved med at flagre rundt med en check på 36 mia. kr., og hvis man bare kunne få lov at indløse den et eller andet sted, var det hele løst.
Det er jo tankevækkende, og bag det må der så også ligge en socialdemokratisk stillingtagen til, hvad det er for et arbejdsløshedstal, man vil acceptere.
Det vil være interessant at få det frem.
Det er ikke min tilgang til tingene.
Jeg synes, at én arbejdsløs er én for mange.
Den anden er det sektorspecifikke, hvor der er en mulighed for at gribe ind i forhold til nogle mennesker, som mister et arbejde og ikke har stor sandsynlighed for at kunne få et igen.
Der, hvor arbejdsløshed for alvor bliver et politisk problem, er jo der, hvor man mister sit arbejde uden at have en kinamands chance for at finde et nyt.
Pia Kjærsgaard (DF), 2009-04-16:
Det er selvfølgelig lidt interessant at høre på en diskussion, sådan pingpong, imellem statsministeren og lederen fra oppositionen - og Dansk Folkeparti er ikke en del af den opposition.
Jeg må så bare spørge statsministeren: Når man nu har så meget på hjerte, som jeg følte fru Helle Thorning-Schmidt havde, ville det så egentlig ikke være rimeligt, at man tog diskussionen oppe fra talerstolen, så vi andre også kunne få del i den debat?
Jeg lagde mærke til, at statsministeren ville finde det interessant at høre, hvor langt oppositionens leder - og igen er det ikke Dansk Folkepartis leder, men den socialistiske oppositions leder vil med alt det her.
Jeg finder det altså besynderligt, at man kan bruge tre meget, meget lange korte bemærkninger på at tage en debat med landets statsminister.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2009-04-16:
Men som jeg altså sagde i min redegørelse den anden dag, er min tilgang til livet jo i forhold til hele den offentlige sektor - og vi, der er folketingsmedlemmer, er jo sådan set en del af den - tillid og ansvar.
Så jeg har klart tillid til, at Socialdemokratiets formand selv finder ud af, hvordan hun vil indgå i debatten og leve op til det ansvar, der følger af den udviste tillid.
Jeg vil bare sige, at for min skyld gerne en længere debat med Socialdemokratiets formand, men det må så foregå et andet sted.
Pia Kjærsgaard (DF), 2009-04-16:
Jeg vil ikke forlænge debatten.
Villy Søvndal (SF), 2009-04-16:
Statsministeren sagde i en af sine indledende bemærkninger, at regeringen havde en sikker hånd på rattet.
Jeg tror, det gibbede hist og her over det udtryk, for det er ikke det indtryk, man sådan er efterladt med, hverken når man tænker på regeringens miljøudspil, eller når man tænker på den kriminelle lavalder.
Men jeg forstår, at årsagen til, at det har udviklet sig, som det har med den kriminelle lavalder, er, at man har lagt op til det, statsministeren kaldte en meget åben proces ja, det må man sige - en proces, hvor alle partier i regeringen har flere synspunkter, end der er partier.
Er det virkelig regeringens og statsministerens indtryk, at det, der er sket de seneste dage i Danmark, er udtryk for en sikker hånd på rattet?
Hvis vi fører det over til krisen, siger statsministeren, at man ikke vil acceptere ungdomsarbejdsløshed under nogen omstændigheder.
Jeg forstod, der skulle være et møde med undervisningsministeren og arbejdsmarkedets parter.
Betyder det, at regeringen er på vej med en egentlig bærende ungdomsgaranti for job eller uddannelse i forhold til de rigtig mange fra teknisk skole, der forlader teknisk skole uden at have job?
Er det en garanti, regeringen arbejder frem imod?
Henriette Kjær (KF), 2009-04-16:
Vi vedkender os meget gerne det ansvar.
Vi er stolte af og glade for den skattereform, som der snart bliver fremsat forslag om her i Folketinget.
Det må jeg sige at man putter med i partiet.
Jeg forstår egentlig ikke hvorfor.
Men måske er det, fordi man er bange for det dilemma, som ordføreren kalder det, altså at der er et skisma mellem at lave nogle energiafgifter og omlægge produktionen og så selvfølgelig hensynet til nogle arbejdspladser.
Men hvad vægter man højest hos Socialdemokraterne?
Vi mangler et svar.
Henrik Sass Larsen (S), 2009-04-16:
Jeg tror, at både hr. Kim Mortensen og andre måske kan være blevet inspireret af hr. Kim Andersen fra Venstre, som også har været ude at komme med en hel del ytringer omkring de her energiafgifter og har været meget bekymret på erhvervslivets vegne.
Og det er da en reel bekymring.
Jeg har da fået henvendelser nede fra Køge fra store industrivirksomheder, som har skrevet til mig, og som siger, at konsekvenserne af det her meget vel kan blive, at man bliver nødt til at flytte produktionen til udlandet.
Det er da en alvorlig sag, og det er da et dilemma.
Det er da et dilemma mellem på den ene side at forfølge en grøn vækst-målsætning og klimamål og på den anden side nogle erhvervshensyn.
For der er jo ikke meget vundet ved, at en god dansk virksomhed flytter ud af Danmark og så til Polen og - om jeg så må sige - fortsætter produktionen dernede og forurener endnu mere, så det er jo hele tiden et dilemma.
Men den vægtning, den afvejning og den måde, hvorpå man konkret har indrettet de her ting, ville vi meget gerne have hjulpet til med, hvis det var, at vi havde fået lov til at være med ved bordet og forhandle en skattereform, men det fik vi ikke, og derfor er det regeringens ansvar og regeringens ansvar alene.
Villy Søvndal (SF), 2009-04-16:
Igen må jeg sige til hr. Martin Henriksen, at det er helt i orden med fortalelsen.
Vi tager det virkelig ikke nært, at man kommer til at sige SF i stedet for Socialistisk Folkeparti.
Det er tilgivet.
Det kan ske i skyndingen af gammel vane, ikke også?
Vi gik jo ind i de her forhandlinger, fordi vi gerne ville have forbedret det udspil, der lå.
Vi lagde da aldrig skjul på, at vores ønske var at lave en mere socialt retfærdig profil i det udspil, der lå.
Jeg hørte bl.a. fru Pia Kjærsgaard sige på et møde, vi havde i Vordingborg, at det var en naturlov, at når man lavede en skattereform, skulle de store indkomster nødvendigvis have de største lettelser i skatten.
Hvis Dansk Folkeparti er gået ind i de her forhandlinger med den underforståethed, at man kæmpede mod en naturlov, kan jeg jo godt forstå, at man ikke nåede så langt.
Det synes jeg er ærgerligt.
Og hvis det var det, Dansk Folkeparti gerne ville, er det helt uforståeligt, at man gjorde sig så store anstrengelser med at få smidt SF og Socialdemokraterne ud.
Henrik Sass Larsen (S), 2009-04-16:
Lad mig allerførst kvittere for og ønske tillykke med skattereformen; den synes jeg De Konservative fik noget ud af.
Den var så skæv, at det jo må give jubel på landsmødet næste gang.
Så vil jeg sige, at vi med hensyn til, hvordan præcis og hvor vi vil ændre i forhold til den eksisterende skattereform, vil lægge det helt klart og åbent, direkte og offentligt frem, lige så snart vi har set de fulde konsekvenser af, hvad der er vedtaget herinde.
Så vidt jeg forstår, foregår der jo også hele tiden forhandlinger og ændringer og justeringer i forhold til den eksisterende aftale, så det må vi jo afvente og have lov til at kigge på.
Anders Samuelsen (LA), 2009-04-16:
En redegørelsesdebat som den, vi har i dag, er også en anledning til, at partierne får fremlagt deres politiske bud.
Man skal selvfølgelig kvittere for, at Socialdemokraterne udnytter muligheden for igen og igen at få fortalt om deres investering på 36 mia. kr.
Fint nok.
Men lad os nu se bort fra den del, som jo reelt er nogle milliarder pr. år over nogle år.
Det er jo ikke sådan, at det er 36 mia. kr. om året, hvilket man måske godt kunne få et indtryk af, når man sidder ude i stuerne, men det er jo ikke tilfældet.
Hvis man ser bort fra det, vil den socialdemokratiske ordfører så ikke prøve at give, lad os sige fem konkrete bud på, hvor verden vil komme til at se anderledes ud, hvis Socialdemokraterne kommer til magten i morgen?
Hvor er det, Danmark kommer til at se anderledes ud?
Kan vi få fem konkrete bud på det ud over det med, at man vil bruge lidt flere penge på skoler, daginstitutioner osv.?
Er det efterlønnen, man vil gøre noget ved?
Er det dagpengesystemet?
Er det skattesystemet, man vil gøre noget ved?
Kan vi få fem korte, kontante bud fra Socialdemokraterne?
Henrik Sass Larsen (S), 2009-04-16:
Det var dog et ejendommeligt spørgsmål.
Altså, man siger til Socialdemokratiet, at nu skal vi lægge den politik, vi har, væk.
Hvis vi lægger vores politik væk, hvad vil vi så? spørger man.
Den økonomiske vækstpakke på 36 mia. kr., vi kom med, er den kraftigste finanspolitiske stimulering, man har set i nyere danmarkshistorie.
Så kan man jo ikke sige, at præmissen for spørgsmålet er, at det skal vi lægge væk.
Det er da en underlig idé.
Men jeg kunne da tale i lang tid om, hvilke fremskridt og hvilke forbedringer man ville se i det danske samfund, hvis vi kom til eksempelvis på sundhedsområdet med retfærdig konkurrence.
Retfærdig konkurrence måtte være noget, man kunne lide ovre hos liberalisterne, retfærdig konkurrence mellem offentlige og private, sådan at vi kan få endnu flere patienter behandlet, sådan at vi har mulighed for at behandle især de livstruede patienter først.
Det var en konkret forbedring, man ville få med Socialdemokraterne.
Anders Samuelsen (LA), 2009-04-16:
Jeg anerkendte jo, at Socialdemokraterne gang på gang fortæller om de 36 mia. kr., som de vil bruge, så jeg bad sådan set ikke om, at man skulle lægge det væk.
Men ordføreren er vel enig med mig i, at politik er andet end finanspolitik, andet end at bruge milliarder her og milliarder der?
Det har også noget gøre med, hvad det er for en folkeskole, man gerne ser.
Og ud over at sige, at man vil have et bedre sundhedssystem, hvordan vil man få et bedre sundhedssystem?
Er det ved at afskaffe det frie valg fuldstændigt?
Er det ved at sørge for, at der ikke er noget, der hedder et privat tilbud i det offentlige sundhedssystem?
Kan vi ikke få den socialdemokratiske ordfører til at være lidt konkret og komme med fem konkrete bud?
Vil Socialdemokraterne smide folkeskoleforliget over bord og starte forfra?
Vil man have en helt anden folkeskole?
Hvordan skal den se ud?
Hvilke konkrete ændringer vil læreren opleve i hverdagen?
Hvad vil lægen opleve, hvad vil sygeplejersken opleve af ændringer?
For hvis man ikke kan være konkret på det felt, så er det jo bare nogle hensigtserklæringer, man her kommer med, når man siger, at vi skal have et bedre sundhedssystem.
Det er dejligt, det kan vi jo alle sammen nikke til, men prøv at være lidt konkret.
Det er det eneste, jeg beder om.
Henrik Sass Larsen (S), 2009-04-16:
Jeg synes, det var et meget rodet spørgsmål, men all right, lad mig tage noget af det.
Er vi imod frit valg?
Nej, det er vi faktisk ikke.
Vi mener, at det er godt, og at det er et tidssvarende begreb, vi skal have indført overalt i samfundet, hvor det er muligt at have et frit valg.
Men vi siger, at vi ikke vil have frit valg for enhver pris.
Vi vil faktisk lade det være op til kommunerne derude, de mennesker, som sidder med fingrene nede i velfærdssamfundets mekanik, at tilrettelægge, hvordan de ønsker at lave frit valg, og hvordan de ønsker at skabe konkurrence.
Det tror vi er en sund, pragmatisk indgangsvinkel til det, og jeg tror på, at vi er i en sund kappestrid mange steder, og at man kan få bedre resultater og gode resultater ved det.
Lad mig give et eksempel på et andet sted, hvor vi vil gøre noget mere i forhold til den offentlige service.
Det består i, at vi gerne vil introducere det, vi kalder tilkøbsydelser, i den offentlige service, altså at man får udmålt x antal timer til rengøring og andet, hvis man er ældre, men hvis man nu ønsker 1 time eller 2 timer mere eller andet, kan man via det firma, der kommer - det kan være det offentlige eller et privat, vi er sådan set ligeglade - få mulighed for at købe sig til noget ekstra.
Det er en konkret forskel, som danskerne vil opleve, hvis vi får magten.
Anders Samuelsen (LA), 2009-04-16:
Et eller andet sted synes jeg faktisk, at det er en lille smule rystende, at vi står her i dag med, ja, det er vel Socialdemokratiets nr. 2 på nuværende tidspunkt, der står på landets fornemste talerstol, og så kan man ikke være mere konkret end at sige, at folk kan få lov til måske at købe sig til 1 time her eller 2 timer der.
Prøv dog lige at hæve ambitionsniveauet en lille smule.
Det er da også et spørgsmål om, at vi kan føre en politisk debat ude i landet.
Jeg siger tit, når jeg er ude i landet og kigger ud over de her mennesker, der sidder i lokalet: Giv mig lige fem bud på, hvad Socialdemokraterne vil gøre anderledes, når de kommer til magten.
Det kan folk ikke.
De bliver helt lamme i ansigtet, og det er vel et eller andet sted et udtryk for, at Socialdemokraterne har et kommunikationsproblem her.
Jeg er helt bevidst om, at der er rigtig mange, der godt er klar over, at Liberal Alliance vil gøre noget ved efterlønnen, vil gøre noget ved dagpengereformen, vil gøre noget ved skattesystemet osv.
Vi har bare sådan noget sniksnak, hvor man håner regeringen for, at det er en forkert statsminister.
Oh yes, men altså, kom lige med et bud på, hvad man vil gøre anderledes.
Det er jo det, der mangler.
Henrik Sass Larsen (S), 2009-04-16:
Nu må jeg jo sige til Liberal Alliances nr. 1 - ud af 2 - at hvis man har tid til at følge arbejdet hernede i Folketingssalen, vil man kunne opleve, at der næsten ikke går en dag, uden at Socialdemokratiet fremsætter beslutningsforslag på konkrete politikområder.
Det kan være på uddannelsesområdet, det kan være på miljøområdet, det kan være på energiområdet.
Hvis man derfor havde tid til at deltage i debatten og havde mulighed for at sætte sig ind i den, ville man kunne opleve at få den tilfredsstillelse at snakke med et hav af gode, solide, fremragende socialdemokratiske ordførere om konkret politik.
Erling Bonnesen (V), 2009-04-16:
Når vi lytter lidt til Socialdemokraternes udmeldinger om den økonomiske styring, synes svarene efterhånden at blæse sådan lidt i alle retninger.
Kigger vi bare på, hvad der er kommet af meldinger nu under ordførerens tale her i dag, er det jo noget fantastisk først at høre i selve talen, at man angriber regeringen for at gøre for lidt - ingenting - for ikke at pumpe nogen penge ud, så at sige.
Så bare 2-3 minutter senere, når man begynder at svare på spørgsmål, angriber man faktisk for lige det modsatte.
Jeg tror næsten, jeg citerer rigtigt, når jeg siger, at ordføreren for Socialdemokraterne sagde, at de er bekymrede for, at man pumper for mange penge ud og bruger hele råderummet, så der ikke er noget til senere.
Så er jeg meget glad for, at vores nye statsminister har meldt ud, at vi skal holde en fast hånd på rattet i styringen af Danmark igennem krisen.
Kigger vi bare lige et øjeblik på fakta, har vi nu ophævet anlægsstoppet for kommunerne og er faktisk oppe ved kapacitetsgrænsen.
Nu kunne vi så sent som i går også høre, at flere håndværksmestre melder ind, at de har drøntravlt med nye tilbud.
Så vi kan bare konstatere, at det sådan set stemmer meget godt med, hvad der er brug for lige nu.
Så er det ikke godt?