runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kim Christiansen (DF), 2011-12-13:
Det er klart.
Det var jo også et væsentligt større og mere omfattende arbejde.
Men datoen skal ikke være afgørende for Dansk Folkeparti.
Hvis fru Anne Baastrup mener, at vi skal bruge 3 eller 6 måneder mere på at lave en ordentlig og grundig analyse af jernbanetrafikken ud i fremtiden – 5, 10, 20 år frem i tiden – så er vi da absolut til at tale med på det område.
Anne Baastrup (SF), 2011-12-13:
Jeg kan forstå, at udvalget skal færdiggøre sit arbejde inden den 1. juni 2012.
Hvor lang tid var det egentlig, at Infrastrukturkommissionen arbejdede?
Jeg kan ikke selv huske det, jeg var ikke ordfører på det tidspunkt, men jeg oplever bare, at det var ret mange år.
Kim Christiansen (DF), 2011-12-13:
Tak for det.
Jeg vil godt lige tage tråden op, for det er jo så nemt som svarer fra talerstolen bare lige at slynge nogle bemærkninger ud og lade dem stå i luften, når spørgeren har brugt sit sidste spørgsmål.
Hverken Venstre eller Dansk Folkeparti var modstræbende i forhold til at finde en løsning på elektrificeringen af Esbjerg-Lunderskov.
Vi var ikke enige i finansieringen, vil jeg sige til hr. Rasmus Prehn, og det synes jeg er vigtigt lige at få præciseret.
Vi går ind i de nye forhandlinger, vi er inviteret til, med hud og hår og et stort ønske om, at vi når hinanden.
Selvfølgelig skal vi have handling, men det gjorde jo ikke noget, at vi blev lidt klogere på, hvad vi skulle handle og i hvilken retning.
Vi er alle sammen enige om, at vi skal ud at køre, også gerne med DSB, men det ville være rart, hvis vi kunne blive enige om, hvilken retning vi skal køre i.
Vi kan se lidt på historikken, og den kan vi så være uenige om, for der er åbenbart noget virkelighedsfortrængning hos Socialdemokratiet i forhold til, hvordan hele IC4-farcen er opstået.
Det synes jeg ikke vi skal stå at diskutere her i dag, men havde man måske tilbage i tiden gjort sig nogle overordnede tanker om, hvad man ville med jernbanen 10, 15, 20 år ud i fremtiden – og det er det, vi lægger op til her – kan det være, man havde undgået at lave nogle af de allerstørste fadæser.
I dag har vi DSB, Arriva og nogle privatbaner, og det, jeg lige vil spørge hr. Rasmus Prehn om, er, om hr. Rasmus Prehn har gjort sig nogen tanker om – og det er jo det, der er en del af kommissoriet – hvordan den konstruktion skal være ud i fremtiden.
Rasmus Prehn (S), 2011-12-13:
Først vil jeg sige med hensyn til IC4, at det jo er rigtigt, som hr. Kristian Pihl Lorentzen er inde på, at der vil være tale om et ret betydeligt tab, hvis det er, man skal prøve at trække sig ud af IC4-projektet.
Nu var hverken Venstres ordfører eller undertegnede overhovedet i politik på det tidspunkt, hvor aftalen om IC4 blev indgået.
Men hvis vi bare trækker os ud af projektet, hvilket jeg lidt fornemmede at hr. Leif Mikkelsen fra Liberal Alliance lagde op til, altså at vi bare kunne sige nej og forsvinde fra projektet, så står vi altså med en regning.
Der er det, vi så siger: Jamen lad os gå konstruktivt ind i det, lad os se, om vi i det mindste kan få de tog til at køre.
Vi siger ikke, det er en optimal løsning.
Vi siger ikke, at passagererne ikke med rette kunne forvente endnu bedre service, det kan vi sagtens forstå, men det er det, vi har, så der starter vi.
Samtidig med det igangsætter vi en større offensiv på en række andre områder.
Vi vil f.eks. gerne elektrificere, og vi glæder os utrolig meget til i morgen, hvor vi starter forhandlingerne, for vi kan forstå, at Venstre, i modsætning til sidste gang vi forhandlede, nu er parat til at finde en løsning, så vi kan igangsætte elektrificeringen.
Det vil betyde, at vi på den lange bane kan få nogle ordentlige tog.
Så er det rigtigt, at der også er gode og konstruktive kræfter, bl.a. i regionerne, som har spillet ind med: Kunne vores regionale jernbaneselskab, f.eks. Nordjyske Jernbaner, være med i et samarbejde?
Der skal udbud til, for at vi kan få det til at fungere, og der har vi sagt, at fra Socialdemokraternes side er vi da altid med på at kigge konstruktivt på de her forslag, så længe det er noget, der kan forbedre togpassagererne vilkår.
Henning Hyllested (EL), 2011-12-13:
Jeg er bestemt ikke ude efter at sige, at der ikke har været åbenhed omkring det, bestemt ikke.
Men jeg kan bare konstatere, at der faktisk er rejst berettiget tvivl – og det er jo altså fra kvalificerede folk, som også arbejder med den her slags.
Når sådan nogle folk rykker i marken og begynder at sætte spørgsmålstegn ved noget af det, som Atkins fremlægger, synes jeg, der er grund til – og så har jeg i hvert fald som transportudvalgsmedlem behov for det – at sige: O.k., så lad os da få dem i konfrontation.
Så kan vi veje og vurdere og så tage stilling ud fra det.
For jeg er enig i, der skal tages en beslutning i løbet af ikke ret lang tid.
Henrik Dam Kristensen (S), 2011-12-13:
Først en lidt principiel ting: Jeg synes, det er meget svært – og det er sådan set også det, hr. Henning Hyllested giver udtryk for – at skulle gøre sig, i hvert fald med min baggrund, meget klogere end Atkins, som også har teknisk forstand på det her område.
Det er der, jeg en gang imellem måske står lidt af i forhold til oppositionen og den måde, de ligesom mener at have det vise svar på det her område på.
Jeg tror faktisk, man har bedt nogle af de bedste om at vurdere dem, og det har jeg sådan set ikke nogen grund til at sætte spørgsmålstegn ved.
Men det er ikke det samme, som at jeg bare sluger alting råt.
Jeg tror faktisk, jeg har været meget åben i forhold til hele Atkinsrapporten.
Jeg tror, vi har fremlagt alt, hvad der overhovedet kan fremlægges.
Og hvis der er brug for at stille yderligere spørgsmål til Atkins' håndtering af de her ting, er jeg sådan set med på det, for jeg tror på, at Atkins kan stå på mål for den rapport om IC4, som de har afleveret.
Så det har jeg som princip ikke nogen problemer med.
Jeg vil også bare sige, at vi svarer på rigtig, rigtig mange spørgsmål af meget, meget teknisk karakter, og det skal vi selvfølgelig også kunne.
Men jeg vil gerne sige til hr. Henning Hyllested, at jeg grundlæggende ikke har grund til at tvivle på konklusionen fra en af de mest førende virksomheder i verden, når det gælder togdrift.
Henning Hyllested (EL), 2011-12-13:
Det er lige i forlængelse af hele snakken om IC4.
Jeg tror, ministeren skal prøve at forstå, at der jo er blevet rejst berettiget tvivl om den her Atkinsrapport.
Problemet er jo, at medlemmerne af Transportudvalget – jeg kan selvfølgelig kun tale for mig selv, men jeg tror alligevel, jeg taler for hele udvalget – ikke er teknikere.
Jeg har jo selv haft den fornøjelse at sidde og læse også den tekniske rapport, der nu er kommet, og jeg må sige, at jeg stiger af efter 20 sider.
Og det synes jeg da er ret godt holdt ud i virkeligheden.
Jeg vil spørge transportministeren, om det ikke er på tide simpelt hen at skære igennem og sige: Så lad os prøve at få holdt en høring.
Lad os indkalde alle dem, som har ytret sig kritisk om Atkinsrapporten, fordi der er rejst berettiget tvivl om den.
Lad os få deres kritik i direkte konfrontation med Atkins konsulenter.
Så har vi et bedre grundlag som Transportudvalg at bedømme tingene på.
Henrik Dam Kristensen (S), 2011-12-13:
Jeg ved ikke, om det skal være en konfrontation, vil jeg sige til hr. Henning Hyllested, men jeg stiller gerne, hvad jeg måtte have af viden også på det tekniske område, til rådighed for Transportudvalget.
Det er det sådan set op til Transportudvalget at beslutte om man vil have.
Jeg svarer gerne på alle de spørgsmål, som der bliver stillet.
Det, der sådan set har været mit ærinde her i den sidste del af det, er at sige, at jeg håber, at man også i den fremadrettede debat vil vedkende sig de beslutninger, man har taget inden for de seneste år.
Jo jo, vi kan lave alle mulige masterplaner, men jeg er bare lidt optaget af at komme i gang med det, der kan være med til at gavne passagertransporten i Danmark her og nu.
Det tager vi hul på nu, og så kan vi snakke om alle mulige masterplaner bagefter.
Jeg vil godt vende tilbage til det andet, som jeg egentlig synes er lidt grundlæggende, nemlig at den tidligere minister, den tidligere regering, beder nogle af de ledende eksperter, når det gælder det at kunne køre tog i verden, om at komme med en rapport.
Når man gjorde det, var det, fordi der var problemer med IC4, og derfor kan det jo ikke undre, at Atkinsrapporten peger på, at der er en række problemer, for hvis der ikke havde været problemer, havde IC4 jo været ude at køre.
Så det er vel ret logisk, at man peger på, at der er en række årsager til, at IC4 ikke bare har kørt, som de skulle hele tiden.
Ellers havde vi jo ikke haft brug for rapporten, for så havde IC4 bare kørt.
Men det, de så peger på, er, at de grundlæggende tror på, at det kan blive en fornuftig investering, og at IC4 kan komme ud at køre, men de problemer, de peger på, skal selvfølgelig løses, før det kan lade sig gøre.
Og der kunne jeg måske godt ønske mig, at vi var lidt mere enige om, at det her er en fælles opgave, som vi alle sammen har aktier i, i stedet for at det lidt skal være en skyttegravskrig, hvor man fra begge sider skal score nogle nemme point hist og pist.
Jeg vil gerne sige til hr. Kristian Pihl Lorentzen, at der er en ting, som har undret mig i den her debat, og det er, at dem, der nu er mest skeptiske, kommer fra det parti, som selv havde transportministeransvaret og bad nogle af de virksomheder, der er førende med hensyn til togdrift i Danmark, om at foretage en undersøgelse på området.
Og så forstår jeg ikke helt denne debat.
Jeg har ikke på noget tidspunkt foregøglet hverken Transportudvalget eller den danske befolkning, at det her er nogen nem sag.
Det er vel også, fordi der har været problemer hele vejen igennem, at skiftende transportministre op igennem 00'erne har indgået forskellige aftaler.
Nu står vi bare tilbage med, at nogle af de førende eksperter siger, at IC4 på visse betingelser vil kunne komme ud at køre, og så har jeg bare lidt svært ved at forstå, at vi ikke kan være fælles om at søge at nå det mål og så håbe på, at det lykkes.
Jeg tror, at hr. Kristian Pihl Lorentzen er enig med mig i, at alternativet til, at det ikke lykkes, rent faktisk er skræmmende.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2011-12-13:
Jeg hæftede mig også ved ministerens bemærkning om, at vi skal have IC4-togene ud at køre – det er vist korrekt citeret – og jeg hæftede mig også ved min gode kollega hr. Leif Mikkelsens bemærkning om, at togene skal kunne bremse, hvilket jeg er helt enig i, men det er nu også rart nok, at de kan køre, så der er noget af en udfordring her.
Nu virker det, som om det er en kendsgerning, at de tog skal ud at køre, og at det næsten er underforstået, at det skal ske, koste hvad det vil.
Derfor vil jeg spørge ministeren, om ikke han synes, det er lidt underligt, at man i den såkaldte Atkinsrapport, som vi fik for nogle uger siden, konkluderer, at IC4-togene grundlæggende er sunde, mens man samtidig oplister en lang række alvorlige problemer ved motorer, bremser, ventilationsanlæg, varmeanlæg, koblingssystemer, togcomputere og toiletter, for bare at nævne nogle af problemerne.
Synes ministeren ikke, at der er en modsætning i, at det bliver konkluderet, at IC4-togene grundlæggende er sunde, samtidig med at man slår fast, at der er den lange række af problemer ved togene?
Henrik Dam Kristensen (S), 2011-12-13:
Jamen jeg tror, der er brug for begge dele.
Jeg tror, der er brug for brandslukning, men der er bestemt også brug for et langsigtet perspektiv.
I min optik er der vel rent faktisk tale om et langsigtet perspektiv, når man forhandler sådan nogle ting.
Altså, uden at jeg kender detaljerne, havde man anlagt et langsigtet perspektiv, da man i forhandlingerne sagde, at man vil bede om en redegørelse af, hvordan man kan få elektrificeret Danmark, og hvordan økonomien i det er?
Det er da et langsigtet perspektiv.
Nu ligger rapporten fra Banedanmark der, og nu handler det vel om at træffe nogle politiske beslutninger, så vi forhåbentlig kan nå hurtigt at få elektrificeret den strækning, der ligger lige for, og få fastlagt retningslinjerne for det fremadrettede arbejde.
Jeg vil sige til hr. Kim Christiansen, at jeg ikke synes, at der er grund til at være helt så negativ, for jeg oplever lidt, at vi har en fælles holdning til det her.
Jeg har bare ikke en tro på, at man inden sommer kan sætte sig ned i et udvalg og komme frem til de vises sten med hensyn til jernbanedriftens fremtid.
Jeg tror faktisk, at vi skal koncentrere os om at tage fat på de problemer, som jeg tror vi alle erkender er her og nu.
Jeg skal ikke afvise, at der i et længere perspektiv kan være brug for en perspektivering, som man bl.a. har fået med elektrificeringen.
Det vil jeg slet ikke afvise.
Jeg er bare så utålmodig efter at komme i gang med arbejdet, at jeg gerne vil have løst de reelle problemer, der er.
Rasmus Prehn (S), 2011-12-13:
Naturligvis har vi fra Socialdemokratiets side ikke lyst til at kaste gode penge efter dårlige.
Altså, det er slet ikke det, der er udgangspunktet her.
Men sagen er den, at vi har en kontrakt vedrørende de her IC4-tog, og det er jo en kontrakt, som i øvrigt blev genforhandlet, mens vi havde den tidligere højreorienterede regering.
Den siger altså, at hvis det er sådan, at der er problemer med IC4-togene, så er der en rabat i forhold til prisen på det her.
Man får altså penge til at udbedre nogle af de problemer, der er.
Derfor står vi i en situation, hvor vi sådan set kan se, at får vi tog, der ikke lever op til de ønsker, vi har, er der til gengæld en prisrabat, der gør, at vi kan bruge nogle penge på at få forbedret de her tog.
Og da vi ikke bare kan trylle andet materiel frem og få andre tog til at køre uden at skulle betale en masse penge for det, giver det faktisk meget god mening at tage udgangspunkt i de IC4-tog, vi allerede har mulighed for at få ud at køre, få dem forbedret og få dem til at køre.
Det, der er det vigtigste for os, er jo, at vi gerne vil sikre, at der er tog til de alt for mange togpassagerer – og der er jeg enig med hr. Kristian Pihl Lorentzen – der oplever en dårlig service, at de skal køre rundt i dårligt materiel, stå som sild i en tønde, eller at toget ligefrem kører forbi på perronen.
Og der har vi hørt fra de klogeste hoveder på området at vi så kan bruge de her IC4-tog.
Det er ikke en optimal løsning, og det er ikke, fordi det er problemfrit, men det er det, vi har, fordi det er dem, vi har bestilt, og vi får en rabat, der gør, at vi faktisk får relativt set billige tog for pengene, og det er det, der er udgangspunktet for os.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2011-12-13:
Jeg er glad for at høre om den der meget handlingsorienterede tilgang, som hr. Rasmus Prehn har til det her, og den er jeg meget enig i.
Det er jo et hurtigtarbejdende udvalg, der tales om, det skal være færdigt den 1. juni, jævnfør det her forslag.
Derfor vil jeg spørge hr. Rasmus Prehn, om Socialdemokraterne er villige til at kaste gode penge efter dårlige penge, og i givet fald hvor mange.
Indledningsvis kan vi jo se, at det er omkring 800 mio. kr., der skal bruges.
Kan hr. Rasmus Prehn garantere, at der ikke skal bruges en ny portion om 1 år, om 3 år osv.?
Så hvor mange penge er Socialdemokraterne villige til at kaste i IC4-projektet for at få togene ud at køre for enhver pris?
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2011-12-13:
Venstre hæfter sig ved, at det her forslag handler om, at der bliver nedsat et udvalg med de relevante repræsentanter inden for jernbanesektoren, herunder også erhvervslivet, som skal betjene sig af banen, hvad enten det er deres medarbejdere, eller det er gods, der skal transporteres.
Så det synes vi er rigtig fornuftigt.
Det handler ikke om at iværksætte nye, store analyser, for det er jo en syltekrukke.
Derfor synes vi faktisk, at det er et rigtig fornuftigt forslag at nedsætte sådan et udvalg, hvor der også er politisk repræsentation, således at vi politikere får en dybere indsigt i jernbaneforholdene og dermed bliver klar til at træffe nogle fornuftige beslutninger.
Det ændrer ikke ved, at vi allerede efter nytår er nødt til at træffe en række konkrete beslutninger for at lave her og nu-forbedringer af jernbanen.
Det forstår jeg at også Socialdemokraterne er med på.
Så lad os holde op med det der taktiske spilfægteri om, hvem der er skyld i, at forhandlingerne brød sammen osv.
Venstre fastholder, at vi ikke forhandler ud fra, at man kannibaliserer i allerede indgåede brede forlig.
Der skal ikke være flere analyser og store rapporter.
Der er brug for, at nogle mennesker, som har forstand på jernbanen og holder af jernbanen, sætter sig sammen og kigger på de mange rapporter, vi har i forvejen, kigger på dem i sammenhæng og får lavet en samlet plan for jernbanens udvikling.
Det tror jeg er meget fornuftigt at gøre, specielt i den aktuelle situation med de udfordringer, som er blevet nævnt her.
Jeg er fuldstændig enig i, at der er brug for konkrete løsninger.
Venstre glæder sig til i morgen, hvor vi starter på forhandlingerne om bl.a. elektrificering af banen til Esbjerg.
Det hilser vi meget velkommen.
Det er vores forudsætning, at vi ikke finansierer tingene ved at kannibalisere de indgåede forlig.
Men jeg er sikker på, at vi sammen nok skal finde frem til andre finansieringsmuligheder.
Venstre er, som jeg tidligere i dag sagde her i salen, klar til også at deltage i en oprydning med hensyn til IC4-tog, for den tid kommer meget snart, hvor vi bliver nødt til at hugge den gordiske knude over, og vi må så se, hvad det ender med.
Men vi er klar til at lægge ryg til sådan en beslutning, og den kommer forhåbentlig i form af et bredt forlig i starten af 2012, så vi kan komme ud over stepperne med jernbanemateriellet.
For selvfølgelig er det fuldstændig utåleligt for bl.a. de mange tusinde pendlere, som må stå som sild i en tønde hver eneste morgen, ja, nogle må stå på perronen og se toget køre forbi.
Så der skal vi sammen have fundet frem til nogle løsninger her og nu, men det ændrer ikke noget ved, at det er fornuftigt også at tage det lange lys på, når det drejer sig om jernbanens udvikling.
Det er trods alt rigtig mange milliarder kroner, der skal investeres.
Rasmus Prehn (S), 2011-12-13:
Vi lagde et konkret forslag frem om at starte på elektrificeringen, og venstre trak stikket ud.
Men det er positivt, at Venstre møder op i morgen med det gode humør og vil være med til at finde løsninger.
Så siger Venstres ordfører, at der ikke skal laves flere analyser.
Men er det, der står i den første linje i det her beslutningsforslag, ikke nærmest, at det her udvalg skal nedsættes for at lave analyser og vurderinger?
Altså, skulle vi ikke hellere handle på baggrund af den viden, vi har nu?
Der er brug for elektrificering, og der er brug for et løft af den kollektive trafik.
Henrik Dam Kristensen (S), 2011-12-14:
Nogle gange kan det måske være nemmest at afklare sådan nogle ting, hvis man sidder og får en kop kaffe, men det kan man jo så ikke få her i Folketingssalen.
Jeg vil gerne prøve at læse det op endnu en gang, og det her er jo autoriserede svar, som jeg står med:
Loven fastsætter endvidere, at afstanden mellem bolig – eller stuehus – og brevkasse ikke må overstige 50 m, medmindre ejeren selv ønsker, at den skal placeres i naturligt skel.
Jeg tror, hr. Bent Bøgsted og jeg måske skal snakke om det her, for jeg oplever det, som står i bemærkningerne til det lovforslag, som vi var fælles om, som værende sund fornuft og noget, som både tager fornuftigt hensyn til de mennesker, der bor ude på landet på en landbrugsejendom, og til postbuddet.
Jeg må sige, at det er den opfattelse, jeg står med, også efter at have læst det grundigt igennem i dag, nemlig at det rent faktisk er sund fornuft, som begge parter, tror jeg, alt andet lige bør kunne være tilfredse med.
Det her skal vi selvfølgelig have afklaret, og det kan man gøre på en af to måder, eller også kan man kombinere de to måder.
Enten kan man snakke sammen, eller også kan man stille et meget præcist skriftligt spørgsmål, og det tror jeg måske ville være det allerklogeste – så kan vi jo ved siden af tage en snak.
Men jeg oplever rent faktisk, at der er lavet en fornuftig løsning her, som også vil kunne tilfredsstille spørgeren.
Bent Bøgsted (DF), 2011-12-14:
Jamen jeg vil meget gerne sætte mig ned og drikke en kop kaffe med transportministeren og få løst problemet, hvis det er et fortolkningsspørgsmål.
Jeg vil gerne overlade det her brev til transportministeren, hvor der står: Man er ikke forpligtet til at sætte postkassen mere end 50 m fra ejendommen.
Så siger transportministeren: medmindre ejeren ønsker at placere den længere væk.
Men der står ikke noget om, at man kan placere den tættere på stuehuset, når postbuddet alligevel skal ned på gårdspladsen for at vende bilen.
Så var det måske formålstjenligt, at vi sagde, at man kunne snakke med det lokale postbud om, hvad der er mest hensigtsmæssigt i den forbindelse, hvis postbuddet alligevel skal ned og vende bilen på gårdspladsen og så køre 50 m tilbage.
Nu bor jeg på en lille ejendom med en forholdsvis lille gårdsplads, der er 20 m fra døren i stuehuset og op til en hæk, og så skal jeg yderligere 30 m væk, før jeg placerer postkassen, for ellers overholder jeg ikke det, der står i det brev, jeg har fået fra Post Danmark.
Jeg vil meget gerne tage en snak med transportministeren om det bagefter, for det kan godt være, der er nogle uhensigtsmæssigheder i det her, og at Post Danmark måske har tolket det på en måde, som ministeren ikke er enig i, og så er det jo godt at få det afklaret.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2011-12-14:
Er det efter ministerens mening hensigtsmæssigt, at det er børnefamilier, som pendler til arbejde fra Sjælland til København, der ifølge en rapport fra DTU er den gruppe, der bliver hårdest ramt af den upopulære betalingsring, som regeringen med vold og magt vil presse ned over befolkningen?
Tak, hr. formand.
Er det efter ministerens mening hensigtsmæssigt, at det er børnefamilier, som pendler til arbejde fra Sjælland til København, der ifølge en rapport fra DTU er den gruppe, der bliver hårdest ramt af den upopulære betalingsring, som regeringen med vold og magt vil presse ned over befolkningen?
Nu er det jo således, at betalingsringen medfører en social skævvridning.
De familier, der har råd, kan spare transporttid, mens de familier, der ikke har råd, får endnu mindre tid til familien.
Det er fuldstændig urimeligt, at betalingsringen griber så markant ind i pendlernes familieliv, og derfor vil jeg godt spørge opfølgende, om det ifølge ministeren er rimeligt, at størrelsen på en families pengepung er det, der skal være afgørende for, hvor meget tid de enkelte forældre kan have sammen med deres børn.
Tak for svaret.
Jeg skal nok efterfølgende fremskaffe det dokument fra DTU, som jeg henviser til, når ministeriet ikke har kunnet finde det.
Men ifølge det dokument fra DTU er det jo således, at 54 pct. af dem, der krydser betalingsringen, som den er skitseret fra regeringens side, er børnefamilier.
Og børnefamilierne har jo et ekstra tidsforbrug, hvorfor de ikke har mulighed for at benytte kollektiv trafik.
De skal aflevere børnene i daginstitutioner, hente børn igen, foretage indkøb osv. osv
Derfor er det nødvendigt for de pågældende børnefamilier at benytte bilen ind til København.
Derfor har de pågældende familier i virkeligheden et valg, de står over for, nemlig at de enten må vælge den her ekstraskat på 11.000 kr. eller mindre kvalitetstid i deres familie.
Hvad synes ministeren om det?