Liselott Blixt (DF), 2009-03-24:
Jeg vil sige, at det er et meget sympatisk forslag, som vi i Dansk Folkeparti er meget positive over for.
Vi er nemlig ganske enige med Socialdemokraterne om, at det halter gevaldigt på området vedrørende genoptræning.
Mange af disse opgaver blev en realitet for kommunerne, da man i sin tid nedlagde amterne og lagde opgaven ud til kommunen.
Det var i forvisning om, at man tættest på kunne give borgerne den optimale hjælp samt have et større incitament til at genoptræne sine egne borgere.
I forhandlingerne med kommunerne havde kommunerne et krav på 300 mio. kr. ekstra, da de vidste, at der ville komme et større pres på genoptræningen.
Dette krav blev imødekommet, og nogle kommuner har også kunnet leve op til den her forpligtelse.
Men desværre ser vi flere steder, at det ikke holder vand.
Alt for mange steder har man en alt for lemfældig tilgang til genoptræning, for lidt samarbejde med regionens hospitaler og borgere, som ikke kommer i gang tidsnok, for dårlige genoptræningsplaner og for dårlig opfølgning.
Det er en stor omkostning ikke blot for det enkelte menneske og de pårørende, men ved at undlade at genoptræne vil det samtidig have store økonomiske følger.
Det vigtigste for en hjerneskadet er at kunne være selvhjulpen, ikke at være afhængig af at skulle kalde på hjælp, fordi man eksempelvis skal på toilettet, ikke at skulle i seng kl. 21, for hjemmehjælperen kommer på det tidspunkt.
Mange vil også ved at få den genoptræning, der skal til, kunne genoptage deres arbejde helt eller delvist.
Vores eneste bemærkning til forslaget er, at vi i Dansk Folkeparti først og fremmest mener, at 14 dage som maksimum hurtigt vil blive til et minimum for kommunen.
Vi vil nok være lidt strengere og sige, at har man fået en hjerneskade på vej hjem, så er det nødvendigt med genoptræning fra dag et.
Samtidig er der genoptræningsområder, som vi ved skal vente et par uger, før det er relevant at starte op.
Men vi skal også finde ud af, hvad det er for en træning, vi taler om, for træning er mange ting.
Det skal også defineres ordentligt.
Det er også derfor, de nuværende genoptræningsplaner ikke er gode nok.
Genoptræning er ikke kun en terapeut, der udfører en træning.
Træning er også almindelig ADL-træning, som er træning i almindelig daglig livsførelse.
Bare det at komme ud af sengen og blive vasket og få tøj på er en træning, som plejepersonalet udfører.
Derfor er det også vigtigt, at dette personale er klædt på til opgaven.
Der skal sikres en bedre koordinering af rehabiliteringsindsatsen med inddragelse af alle relevante personalegrupper samt borgere og de pårørende.
Kontaktpersonen skal desuden kunne vurdere, hvilke opfølgende tiltag som eventuelt skal tilkøbes på kommunens regning, for at borgeren får et optimalt forløb.
Jeg er enig med Socialdemokraterne om, at der skal fastsættes en frist for, hvornår selve genoptræningen skal påbegyndes.
Men jeg mener også, at hvis denne frist ikke overholdes, skal borgeren selv kunne vælge et alternativ.
Det kan sagtens være et genoptræningssted, som ikke er kommunalt, og som ikke behøver at ligge i kommunen, på samme måde som vi i dag ser behandlingsret og garantier på andre områder.
At borgeren skal vejledes, kan vi også være enige om.
Jeg er glad for, at flere kommuner har ansat en hjerneskadekoordinator, da det er vigtigt at informere, vejlede og koordinere.
Og koordinering løses bedst på disse måder.
Derfor bør alle kommuner have en hjerneskadekoordinator.
Derfor glæder vi os til, at vi kan samarbejde om at nå nogle mål.