runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karin Nødgaard (DF), 2012-02-21:
Jeg synes, det er et rigtig godt spørgsmål, og der er jo ingen tvivl om, at Dansk Folkeparti har været meget optaget af hele den debat om robotstøvsugere.
For selv om vi fra ministeren nu hører, at der er mange positive ting omkring den her teknologi, der kommer, skal vi ikke glemme, at der er mange, der faktisk ikke er i stand til at håndtere de her teknologier, især robotstøvsugeren.
For Dansk Folkeparti er det vigtigt, at alt skal være frivilligt.
Det er også derfor, at jeg er meget bekymret, når vi har en økonomi- og indenrigsminister, som kommer med en argumentation om, at hvis ikke man vil, jamen så får man bare ikke gjort rent, og at hvis man heller ikke vil betale det, så er det ærgerligt, for sådan skal det bare være.
Det synes jeg er meget bombastisk, og jeg håber ikke, at der er enighed om det i regeringen.
Vi skal have nogle høje standarder i forhold til hele ældreområdet, det er meget, meget vigtigt.
Og så er det selvfølgelig også vigtigt, at den ældre medborger og også de pårørende, hvis det er muligt, og hvis den ældre ikke formår at klare det hele selv, bliver inddraget, netop så der er frivillighed involveret i det, og der skal vi simpelt hen holde dem i ørerne i kommunerne.
Finn Sørensen (EL), 2012-02-21:
Men for ligesom at afsøge, hvad samarbejdsmulighederne kan være fremover, har jeg et spørgsmål til det, der måske er det sværeste: Hvordan gennemfører vi det, som det lyder som om vi har en fælles holdning til, nemlig at det skal baseres på de ældres rettigheder?
Hvordan kan vi rent praktisk sikre, at kommunerne ikke kan køre hen over de ældre og sige: Nu skal du tage en robotstøvsuger, i stedet for at der kommer et menneske og gør rent hos dig?
Hvordan sikrer vi den frivillighed, som jo må være basis for det, når vi taler om velfærdsteknologi og for den sags skyld også om digitalisering?
Hvad er det for nogle vedtagelser, der skal til, og tiltag, vi skal gøre herfra?
Karin Nødgaard (DF), 2012-02-21:
Når Dansk Folkeparti for et stykke tid siden stillede den her forespørgsel, som vi skal have i dag, var det og er det, fordi vi synes, at der sker for lidt på ældreområdet, og at der også i valgkampen blev udstukket løfter fra den nuværende regerings side, som ikke helt er blevet indfriet, samt at der måske ikke er kommet så mange nye initiativer fra regeringens side, siden den tiltrådte.
Det er meget vigtigt, at der er talerør for denne gruppe af ældre, som ikke har for vane at råbe op og kræve, men som for manges vedkommende har levet et nøjsomt liv og arbejdet hårdt.
Nu skal det ikke lyde, som om alle pensionister lever et liv med økonomiske problemer og svækket helbred.
Heldigvis er der mange, som klarer sig fortrinligt, og det skal vi glæde os over.
Men det forstærker så vigtigheden af at tage sig af dem, som af den ene eller anden årsag ikke kan klare tilværelsen helt på egen hånd.
Det håber jeg vi kan få en god debat om i dag, og jeg håber, at partierne vil være med til at sætte vores ældrepolitik højere på den politiske dagsorden, hvor den gennem de seneste måneder har været meget usynlig.
Dansk Folkeparti fik ved finanslovaftalen for 2003 opbakning til at indføre ældrechecken, som har vist sig at være det, som gør en forskel i hverdagen for modtagerne.
Det er en check, som kan forsøde tilværelsen, og som netop er tiltænkt de økonomisk mest trængte pensionister.
Endvidere var det dejligt for et par uger siden at se Ældrekommissionens længe ventede rapport.
Kommissionen blev på opfordring fra bl.a. Dansk Folkeparti nedsat for at kunne komme med forslag til, hvorledes ældre i plejeboliger og på plejehjem kan få en øget livskvalitet.
Jeg synes, der er mange spændende tanker og forslag, og håber, at ministeren vil være med til at føre flere af disse ud i livet.
Jeg ser frem til denne forespørgsel og håber, at vi bredt blandt Folketingets partier vil være enige om, at ældrepolitikken skal have større fokus, og at der som resultat af dagens debat vil komme en masse nye forbedrede og positive tiltag på ældreområdet.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2012-02-21:
Jeg kan så forstå, at fru Maja Panduro prioriterede at bruge sin taletid på også at tale til mig, og det var jo meget venligt, men jeg fik ikke det svar, jeg havde brug for.
Jeg har jo kigget på det regeringsgrundlag, der ligger, og jeg kan se, at man undersøger mulighederne for at give de ældre borgere ret til flere digitale løsninger, bl.a. vil man se på, hvordan man kan erstatte hjemmebesøgene med videosamtaler.
Når det er sådan, vil jeg på den baggrund gerne have et svar fra ordføreren eller en uddybning af, hvad det er, man mener vil fremmes ved sådanne tiltag.
Er det det sociale samvær, er det kontakten, er det aktiviteter, der vil blive fremmet ved at lave en videosamtale i stedet for med den ældre?
Eyvind Vesselbo (V), 2012-02-21:
Jeg vil gerne starte med at rose Dansk Folkeparti for at sætte fokus på det her problem, som der er rundtom i kommunerne, og som vi dagligt støder på.
Det er, som om der hver morgen, når man står op, er en ny sag om sexmisbrug af børn, der enten er foregået ude i samfundet eller i hjemmet.
Det samme gælder sager om børn, som er udsat for vold i hjemmet.
Derfor er det en meget vigtig problemstilling at få sat fokus på her.
Jeg synes, at vi i de sidste måneder – det er også forekommet i tidligere perioder – har set de her sager komme frem og gang på gang har oplevet, at man i nogle af de kommuner, hvor man har kunnet konstatere, at der her var et problem, havde kendt problemet med sexmisbrug og vanrøgt i hjemmet i mange år, og at nogle kommuner har meldt det til politiet, men at der er måske ikke er sket noget, fordi der, som det bliver sagt, ikke har været basis for at rejse en sag.
Når så det endelig kommer frem, når sagen bliver belyst, og der måske bliver ført en retssag på det, så undersøger kommunerne oftest sig selv og siger: Vi har ikke begået nogen fejl, vi har gjort alt, hvad vi skulle.
Derfor synes jeg, det er vigtigt at få sat fokus på denne sag, men i Venstre mener vi ikke, at lige netop denne løsning med et centralt rejsehold på 4-5 personer, som skal rejse rundt i enkelte perioder i ca. 5 år, er den optimale løsning på det her problem.
Derfor kan vi ikke støtte dette forslag.
For man kan finde på alle mulige løsninger, og man kunne jo også gennemføre det her forslag, men det, der er problemet, er, at hvis ikke kommunerne følger op på sagerne og ligesom ikke tager dem højtideligt nok, er man nødt til at gøre en indsats for, at det sker fyldest, og der er det ikke nok, at man kommer ud en gang i 14 dage i løbet af 5 år og fortæller, at kommunerne skal gøre de her ting.
Det er også derfor, at det heller ikke er nok, når socialministeren gang på gang siger: Det vil jeg snakke med kommunerne om; vi vil vende sagen med kommunerne.
Det er simpelt hen ikke handlingsorienteret, for problemet er netop, at det ikke er nok at snakke med kommunerne.
Så jeg ser også på baggrund af det her forslag frem til, at vi får nogle forhandlinger om de her ting, så vi på den bedst mulige måde – som ministeren sagde, er vi jo alle sammen interesserede i at gøre noget for disse børn – kan sikre, at børn ikke lider seksuel overlast i hjemmet eller bliver udsat for vold.
Med de ord vil jeg bare sige, at vi ikke kan støtte forslaget, men at vi er meget åbne for at diskutere det videre, også med Dansk Folkeparti.
Maja Panduro (S), 2012-02-21:
Først skal jeg måske lige korrigere: Hvis ordføreren har hørt mig sige, at jeg mener, at der ikke er nogen som helst risiko for, at kommunerne kunne bruge pengene på at fylde et hul og sådan noget, var det i hvert fald ikke det, jeg mente.
Det er der altid risiko for.
Det er kommunerne, der bestemmer.
Heldigvis er det ikke sådan, at kommunalbestyrelsesmedlemmer per definition er dårlige mennesker.
Tværtimod ved jeg fra min egen fortid i kommunalpolitik og fra de heldigvis mange kommunalbestyrelsesmedlemmer, jeg kender, at de fleste af dem er virkelig, virkelig optagede af vores ældres vilkår og faktisk gerne vil gøre det rigtig godt for de ældre.
For at svare på det sidste spørgsmål vil jeg sige, at en af måderne, vi måske kunne bruge til at hjælpe dem til det, uden at det nødvendigvis skulle koste flere penge, er at fjerne noget af det regeltyranni, som er blevet indført de sidste 10 år.
Og jeg siger ikke, at vi i mit eget parti nødvendigvis altid har været lige gode.
Vi skal bruge vores begrænsede menneskelige ressourcer på det, som er det vigtige, og på plejen.
Når vi i dag ser, at vi har social- og sundhedsmedarbejdere, som bruger over halvdelen af deres arbejdstid på at sidde og udfylde papirer, gør vi jo noget forkert.
Jeg tror, at vi fra alle partiers side har talt meget om i lang tid, at vi da må kunne komme af med noget af det papirbøvl og det bureaukrati, men der er ikke sket så voldsomt meget under den seneste regering.
Her har jeg en ambition om, at vi vil kunne gøre det bedre, og jeg håber da, at Dansk Folkeparti også har lyst til at deltage i det, og at jeg ikke hørte ordføreren sige, at alle de regler og alt det bureaukrati, der er i dag, skal bevares, som de er.
Karina Adsbøl (DF), 2012-02-21:
Jeg kan forstå på ordføreren, at hun mener, at der sker det, at ressourcerne bliver tilført de ældre.
Og ordføreren mener ikke, at kommunerne kunne putte pengene i andre kasser i stedet for at bruge dem på de ældre.
Men der er jo også andre ting i det her end omsorg og pleje.
Altså, ordføreren mener, at mange ældre gerne vil gå på toilettet selv.
Det er der sikkert rigtig mange der gerne vil, men der er også rigtig mange, der er bange for at gå på toilettet selv, hvis de har været udsat for et fald eller har fået et lårbensbrud eller andet.
Det skal man jo også tage højde for.
Noget andet er, at ordføreren i sit oplæg siger, at vi skal af med unødvendig kontrol.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge ordføreren: Hvad er unødvendig kontrol?
Der skal vel være noget tilsyn med forskellige ting, også med hensyn til ældres økonomi, hvor man har hørt om sager, hvor der er personer, der har tømt de ældres bankkonti og andet.
Hvad er unødvendig kontrol, for det vigtigste er vel, at vi sikrer de her ældre på bedst mulig vis?
Det kunne jeg godt tænke mig at høre ordførerens mening om.
Maja Panduro (S), 2012-02-21:
Jeg er enig med fru Karina Adsbøl i, at der er mange tomme huller ude i kommunerne efter den økonomiske politik, der har været ført i 10 år, og som Dansk Folkeparti hvert eneste år i finansloven har stemt for.
Det er desværre virkeligheden og konsekvensen.
Desværre er det jo ikke sådan, at vi har et pengetræ stående et sted, som vi kan bruge til at fylde de huller med, og derfor er vi nødt til at tænke kreativt, også i ældreplejen.
Derfor vil jeg bare hellere kunne spare nogle hænder, så de i stedet for at skulle støvsuge kan bruges til pleje af de plejekrævende ældre.
Jeg har egentlig svært ved at se, hvordan man kan opfatte det som en forringelse.
Det er da til enhver tid bedre, som jeg sagde før, at de her varme hænder faktisk kan bruges til plejen, frem for at de skal holde om et klamt, koldt støvsugerrør.
Jeg tror bare, at vi skal holde op med at have den der automatpilot om, at det er farligt og teknisk.
Det kan også nogle gange være smart.
Det er ikke ensbetydende med, at det skal erstatte alting, men jeg tror faktisk, at lige præcis nogle af de her teknologiske løsninger kan øge selvbestemmelsen for den ældre, kan øge følelsen af, at det er en selv, der bestemmer, hvornår der skal støvsuges.
Når det er tilfældet, tænder man på knappen der.
Man kan selv gå på toilettet uden at skulle have en plejer med derud.
Alle sådanne ting virker måske relativt små, men de betyder enormt meget for ens følelse af netop at være i sit eget liv.
Karina Adsbøl (DF), 2012-02-21:
Tak til ordføreren.
Det her er jo en alvorlig debat, og jeg synes, den skal tages alvorligt.
Med hensyn til at frigøre hænder, mener ordføreren så, at det er det, der vil ske ude i kommunerne, nemlig at man får en robotstøvsuger ind?
Tror ordføreren ikke, at der vil ske det, at kommunerne måske ser, at de her får nogle ekstra midler, og måske bliver de ikke brugt til de her hænder, fordi midlerne skal udfylde nogle tomme huller?
Måske mangler der nogle midler andre steder, og så putter man midlerne derhen i stedet for at bruge dem på de ældre.
Vi kunne jo være bange for i Dansk Folkeparti, at det er det, der sker, i stedet for at man anvender flere ressourcer på de ældre.
Vil ordføreren redegøre for, om hun mener, det er det, der sker?
Maja Panduro (S), 2012-02-21:
Jeg har det faktisk sådan, at jeg tror, at det, vi kan bruge den nye teknologi til, netop er det modsatte.
Det er netop, for at man kan bruge de menneskelige hænder til f.eks. at mærke på panden og til at yde en menneskelig omsorg frem for at skulle holde om sådan et støvsugerrør.
Lad os da lade de maskiner, der kan den slags, om det, og så lad os bruge de, man må desværre også sige knappe menneskelige ressourcer, vi har, på det, der er vigtigt, og det er da ikke at holde om en støvsuger.
Jeg er ikke så bekymret for, om den ældre skal være overladt alene til sig selv for evigt med sådan en robotstøvsuger, som så erstatter hjemmeplejen, for robotstøvsugeren kan jo netop ikke alting.
Men det, den kan, er, at den måske kan frigøre ressourcer til den menneskelige pleje.
Karin Nødgaard (DF), 2012-02-21:
Jamen så har vi i hvert fald hørt det, økonomi- og indenrigsministeren har været fremme med, meget forskelligt, for jeg mener faktisk, at hun sagde direkte, at hvis ikke det var lovligt, så skulle det være lovligt, og hun ville sørge for det, og at hvis ikke de ældre ville anskaffe sig en robotstøvsuger for egen regning, jamen så fik de ikke støvsuget.
Så jeg mener nu nok, at hun var meget klar i mælet, hvad hun jo også plejer at være.
Noget kan bruges som et supplement, og det vil jeg heller ikke afvise at robotstøvsugeren kan.
Men nu ved vi jo, at man rundtomkring i kommunerne måske har en tendens til så at sige: Jamen så sparer vi lidt der.
Jeg frygter – og det kunne jeg godt tænke mig at høre om ordføreren ikke også ville frygte – at i og med at man indfører en masse ting, som kan erstatte de menneskelige hænder, så mister vi faktisk også det med, at der kommer et levende menneske ud i hjemmet.
Og man må ærligt indrømme, at en robotstøvsuger jo ikke helt kan føle, om den ældre nu har feber i dag, har det skidt, har brug for en varm hånd at holde i eller en at snakke med.
Derfor vil det her lige pludselig kunne tage overhånd.
Sådan noget må kun være et supplement.
Maja Panduro (S), 2012-02-21:
Nu er det jo helt rigtigt, som fru Karin Nødgaard også selv siger, at det ikke er sådan, at økonomi- og indenrigsministeren er kommet med et forslag, og hun er slet ikke kommet med et forslag om, at man skal tvinge robotstøvsugere ned i halsen på nogle ældre, som jeg tror der var nogle der sagde.
Jeg er enig med ministeren i, at det er vigtigt, at vi diskuterer de nye løsninger og muligheder, som ny teknologi giver, og at vi også tør og måske ikke sådan bare automatisk tænker: Puha, nej, det er noget elektronisk, det er sikkert farligt.
For der findes så mange smarte løsninger, lige fra noget, som måske ikke er så fedt at tale om, nemlig elektroniske toiletbrætter, der gør, at man kan gå på toilettet uden at skulle have hjælp, til den nøglemodel, jeg talte om før, til en robotstøvsuger.
Det er ikke ensbetydende med, at vi skal tvinge alle ældre til at købe robotstøvsugere.
Det tror jeg ikke er modellen lige nu, men det er jo heller ikke det, som økonomi- og indenrigsministeren foreslår.
Det, hun siger, er, at vi også bliver nødt til at se på det her, og det tror jeg er meget rigtigt.
Karin Nødgaard (DF), 2012-02-21:
Jeg synes, at der er blevet sagt mange interessante ting, og jeg anerkender også, at når man er i en regering, består den somme tider af flere partier, og det gør den jo også for tiden.
Derfor synes jeg egentlig også, at det kunne være interessant nu at høre fru Maja Panduro komme lidt ind på hele det her spørgsmål om de udmeldinger, der har været fra økonomi- og indenrigsministerens side.
Er det egentlig noget, som Socialdemokraterne bakker op sådan helhjertet?
For det er jo således, at økonomi- og indenrigsministeren den 1. februar var ude at sige, at det skal være lovligt for landets kommuner at give afslag på støvsugning i hjemmet, med henvisning til at borgeren kan anskaffe sig en robotstøvsuger og klare alle nullermændene selv.
Og hvis ikke det var lovligt, ville ministeren så gøre det lovligt.
Jeg synes jo, at det er meget bombastisk at melde sådan noget ud, og når man sådan generelt tænker på Socialdemokraternes holdning på det her område, også omkring brugerbetaling, så må det da egentlig skurre fælt i en socialdemokrats øre, og det vil jeg egentlig gerne lige høre ordføreren komme med en kommentar til.
Maja Panduro (S), 2012-02-21:
Det er på en måde lidt imponerende, at efter at jeg har sagt, at Socialdemokraterne ikke vil afskaffe det frie valg – socialministeren sagde det to gange i sin tale – så er Venstres konklusion, at vi vil afskaffe det frie valg.
Altså, så overgår det åbenbart mine pædagogiske evner at forklare Venstres ordfører noget andet, og det må jeg jo så leve med, men jeg håber, at andre tilhørere måske har forstået, at Socialdemokraterne ikke er ude på at afskaffe det frie valg.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2012-02-21:
Jeg snakker ikke om ottearmede monstre eller om andre situationer.
Jeg laver ikke drama ud af det her.
Jeg prøver at spørge, hvad man forestiller sig hos Socialdemokraterne vil være en løsning her.
Jeg fik så at vide, at man altså ønsker at fjerne det frie valg, fordi man ønsker at styre det andetsteds fra, for det blev ikke garanteret, at det frie valg vil bestå.
Og tak, nu er det klart, det er helt tydeligt, og jeg har forstået linjen.
Maja Panduro (S), 2012-02-21:
Jeg tror, at vi, uanset om vi taler om videosamtaler eller om robotstøvsugere eller andre måder at bruge ny teknologi på, bliver nødt til lige at skrue lidt ned for automatreaktionerne, for dem er der mange af, og de automatreaktioner drejer sig i forbindelse med videosamtaler om, at den ældre aldrig nogen sinde skal se et rigtigt levende menneske igen, og når vi snakker om robotstøvsugere, er det sådan nogle ottearmede monstre, der kommer ind og vælter alting og sluger den ældres hår eller et eller andet.
Velfærdsteknologi kan også bare være et meget konkret hjælpemiddel, som gør livet en lille smule nemmere: Det kan være videosamtaler, det kan også være robotstøvsugeren, som gør, at man faktisk har en større selvbestemmelse.
Det kan være det eksempel, som min kloge kollega, som jeg nævnte før, der talte om »mest muligt i eget liv«, nævnte, og det var, at man kan give ældre borgere, som f.eks. er demente, en lille nøglering, som kan låse deres dør op, når de kommer hen til den.
Alle de her små ting handler ikke om, at vi skal spærre den ældre inde med en hel masse teknologi og robotter og sådan noget, det handler om, at vi skal gøre det smart, og at vi skal turde tænke lidt ud af boksen, og at vi, hvis vi formår at bruge teknologien på den rigtige måde, kan frigøre ressourcer til den rigtige pleje, til det rigtige samvær, til alle de ting, som er rimelig meget vigtigere, end om det er nogle hænder, der holder på et støvsugerhåndtag, eller om det er sådan en lille rund fætter, der suser rundt.
Jeg synes egentlig, vi alle sammen skulle sætte os ned og drøfte meget seriøst, men også fordomsfrit, i stedet for at være bange for alt, hvad der hedder teknologi.
Det var jo også sådan indtil for ikke så mange år siden, at en opvaskemaskine var noget frygtelig nymodens, og i dag er det noget, som vi betragter som ret almindeligt, og som frigør en masse ressourcer, faktisk også for nogle af vores hjemmehjælpere.
Jeg synes, det er ærgerligt, når vi får tegnet sådan et billede af, at der på den ene side er de her meget idylliske, hyggelige gamle plejehjem, hvor der står sådan en madmor – hun er sikkert lidt kraftig og har sådan et stort forklæde på – og rører i gryderne ude i køkkenet, der dufter dejligt af sovs i hele huset, og på den anden side har vi så de her frygtelige robotdjævle, der kommer væltende ind over de ældre og vil gøre det hele så frygteligt.
Det, vi skal bruge den ny teknologi til, er jo netop at gøre det muligt så at bruge vores varme hænder på det, der er rigtigt – at vi nogle gange kan bruge den på at gøre den ældre mere selvhjulpen, og at vi nogle gange kan bruge den på at frigøre nogle hænder, nogle ressourcer til plejen.
Jeg har ikke noget ønske om at diktere kommunerne, hvordan de skal forvalte deres kommunale selvbestemmelse, og sådan noget som madlavning er jo et område, der ligger under kommunalfuldmagten.
Liv Holm Andersen (RV), 2012-02-21:
Tak for spørgsmålet.
Jeg vil svare meget kort og sige, at jeg ligesom hr. René Christensen er meget optaget af det her emne, og at jeg ligesom de tidligere ordførere også er meget optaget af, at vi gør det her ordentligt.
Derfor er jeg glad for, at ministeren netop vil kulegrave de værste børnesager, og jeg er også glad for, at vi i forbindelse med de sidste satspuljeforhandlinger har sat midler af til at få den her taskforce ud i kommunerne.
Derfor er jeg selvfølgelig også åben over for, at vi skal gøre alt, hvad der står i vores magt, for at gøre det til en del af de næste satspuljeforhandlinger at få løftet det her område yderligere.
René Christensen (DF), 2012-02-21:
Den er meget kort, det er et enkelt spørgsmål.
Og der vil jeg bare høre den radikale ordfører, om man har den samme holdning, altså at det her vil være en af de ting, som vi også skal diskutere i forbindelse med satspuljen.
Maja Panduro (S), 2012-02-21:
Jeg er ikke fuldstændig sikker på, hvad spørgsmålet var, men jeg kan sige så meget, at jeg bare er bekymret for, at det, som ordføreren kalder for et supplement til den fælles aftale, vi allerede har lavet, vil blive et eller andet parallelt system, så vi frem for at koncentrere alle kræfterne om at lave en slagkraftig enhed laver flere forskellige.
Altså, jeg mener egentlig, det må være vores fælles fokus, at vi sørger for, at den taskforce, vi allerede har besluttet, bliver hammergod.
Det tror jeg den kan blive.
Vi har jo allerede fået virkelig positive tilbagemeldinger i forhold til den taskforce eller det rejsehold, som vi har lavet med VISO, og som man også lavede i forbindelse med implementeringen af Barnets Reform.
Det, jeg hører fra alle de kommuner, jeg har talt med, er, at dem, der har været i berøring med det, er så glade for at få den hjælp her.
Det gør mig meget fortrøstningsfuld, og jeg tror, vi er på rette vej med det her.
Det er jeg helt sikker på at vi alle sammen ville ønske at vi kunne, men vi må nok også se hinanden i øjnene og være ærlige og sige, at det kan vi ikke gøre herfra, men vi kan gøre alt, hvad der står i vores magt, for sammen at gøre livet så surt og svært for ham som overhovedet muligt og sørge for, at det bliver stoppet og opdaget så hurtigt som overhovedet muligt.
Jeg er glad for, at vi er enige om her i salen, at vi skal arbejde videre med det, og det glæder jeg mig til.