runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Preben Bang Henriksen (V), 2014-10-23:
Tak for det.
Det er i samme boldgade, for jeg må nok give min kollega ret i, at det her jo er meget vigtigt.
Altså, de mennesker, der går med i det her – om de kan tvinges eller ej, kan vi vende tilbage til – har jo en meget overhængende risiko for at miste deres penge.
Det er jo virksomheder, hvor den største risiko er, at de går konkurs inden for kort tid.
Derfor er jeg nødt til at følge op på det, min kollega spørger om: Er det Socialdemokratiets opfattelse, at forslaget hjemler den enkelte medarbejder en mulighed for selv at bestemme, om han vil være med eller ej?
Har man den frie stillingtagen selv, eller er det sådan, at hvis et flertal på arbejdspladsen – der blev sagt ved en demokratisk afstemning – stemmer noget andet igennem, kan man blive tvunget ind?
Har den enkelte den frie mulighed for selv at vælge, om den enkelte vil være med?
Jeg må give ordføreren ret i, at der sikkert er mange ting, der skal afklares.
Det er nok også det, vores alternative Folketing herovre allerede har indset.
Nu spørger jeg så bare til Socialdemokratiets holdning: Er Socialdemokratiets holdning den, at man via det her forslag, via den her ordning kan tvinge en person ind som investor – en person, der ikke ønsker det?
Astrid Krag (S), 2014-10-23:
Jamen min opfattelse er, at det sker på baggrund af en demokratisk beslutning, men som sagt tror jeg, Venstre må få stillet nogle spørgsmål skriftligt, og så må vi jo få på bordet, hvad det er, man forestiller sig anderledes.
Jeg kan se, at der også er en lystig diskussionen nede bagest i salen mellem Venstres ordfører og ministeren, så det fornemmer jeg ligesom vi får lejlighed til at bruge tid på i udvalgsarbejdet.
Lars Dohn (EL), 2014-10-23:
Jeg vil gerne stille et spørgsmål, som går i retning af at få belyst, hvordan Socialdemokraternes vision er omkring medarbejderdemokrati og medarbejderindflydelse i lyset af det her forslag.
For går vi en række år tilbage, til 1970'erne, så var der jo forslag om økonomisk demokrati, hvor man langsomt – efter min mening alt for langsomt – skulle købe sig til overtagelse af virksomhederne.
Men heri indgår ikke en ændring af ledelsesretten, og det vil sige, at man kan pålægge medarbejdere, altså ved en fælles beslutning, at investere i en virksomhed, uden at der sker ændringer af ledelsesretten.
Er det en ny politik fra Socialdemokraternes side, at man vil fratage medarbejderne den demokratiske medindflydelse i virksomheden?
Astrid Krag (S), 2014-10-23:
Altså, nu tror jeg ikke, at jeg afslører for meget, hvis jeg siger, at det her lovforslag ikke udspringer af 1970'ernes diskussion om økonomisk demokrati, men af en noget mere aktuel, nutidig diskussion, der, som jeg også startede min ordførertale med at sige, tager afsæt i den vækstplan, som regeringen har lagt frem på det her område, og den aftale, der blev indgået i april måned.
Som man kan se, er der jo flere af høringssvarene, der kredser om det her med: Hvorfor skal man overhovedet lave en ny model?
Hvorfor skal man overhovedet lave medarbejderinvesteringsselskaber; kunne man ikke bare bruge den velkendte model med medarbejderobligationer?
Der er der jo netop lagt vægt på, at der kommer medarbejderrepræsentanter i bestyrelsen, og at man i det hele taget indtænker lønmodtagerorganisationerne, både i forhold til den konkrete virksomhed, men jo også når vi snakker om det nationale høringspanel, der skal være med til at sikre, at når tilsynsmyndigheden tager stilling til, om det her er et sted, hvor de skal godkende oprettelsen af et medarbejderinvesteringsselskab, så får man faktisk et blik på branchen aktuelt.
Derfor er det her jo ikke noget, der ligger i forlængelse af en generel, bred diskussion om indførelse af økonomisk demokrati, ej heller er det noget, vi forventer kommer til at finde anvendelse vidt og bredt.
Det her er en mulighed og et tilbud for nødstedte virksomheder og medarbejdere, der gerne vil være med til at sikre, at der kan investeres i den udvikling af virksomhederne, der gør, at deres arbejdspladser kan fastholdes.
Så selv om det er en spændende, stor diskussion med tråde, der kan trækkes tilbage i tiden – jeg kunne godt lide, at ordføreren sagde »for nylig« og så snakkede om 1970'erne – er det altså ikke det, der er afsættet eller formålet med lovforslagene her.
Lars Dohn (EL), 2014-10-23:
Jamen det er jo en afgørende demokratisk diskussion, om demokratiet skal stoppe ved fabriksporten eller det skal fortsætte derindad.
Men en anden ting, som jeg har bemærket mig heri, er jo, at medarbejderrepræsentanterne i investeringsselskaberne ikke er beskyttet mod afskedigelse.
Er det i tråd med den holdning, man ellers har haft fra fagbevægelsens og Socialdemokraternes side, arbejderpartierne i bred forstand, at når et firma er i krise og man laver et investeringsselskab, så beskytter man ikke de medarbejderrepræsentanter, som kommer ind her?
Er det ikke en markant forringelse?
Astrid Krag (S), 2014-10-23:
Som jeg også var inde på i min ordførertale, er det jo netop et af de steder, hvor vi har lyttet til høringssvarene og hørt den bekymring, der var fra bl.a. LO, og hvor vi har skrevet ind i lovforslaget, at der selvfølgelig skal gælde den samme beskyttelse for medarbejderne i bestyrelsen her, som der gælder for tillidsrepræsentanter.
Det er sådan set rigtig vigtigt, og hvis ordføreren vil høre mere om det, er jeg sikker på, at ministeren gerne redegør for, hvad det er for nogle drøftelser, man har haft med de parter, der her har haft betænkeligheder.
Jeg prøvede jo også at sige i min ordførertale, at det selvfølgelig er rigtig vigtigt, at vi sørger for, at de medarbejdere, der kan komme til at stå i en svær situation, fordi de både er i et afhængighedsforhold til deres arbejdsplads, men jo også varetager medarbejdernes interesser, bliver beskyttet, og at de får den rette beskyttelse.
Så det er jo faktisk en af de ændringer, vi har gennemført.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2014-10-23:
Det er en af de grundlæggende ting, en af de allermest vigtige ting, vi synes, der skal ses på her.
For man kommer jo til at stå i den specielle situation, at man har indskudt en del af sin løn som et kapitalindskud i en virksomhed af en egeninteresse, fordi man ønsker, virksomheden skal overleve, så man kan beholde sit job, men der sker ikke en grundlæggende ændring i ledelsesretten i det magtforhold, hvilket betyder, at man kan blive fyret, efter man har sat sin egen løn på spil.
Og derfor mener jeg, at det spørgsmål er større og bredere end det, som der helt rigtigt bliver spurgt om fra ordførerens side, og det er noget, som vi bliver nødt til at kigge på, for nej, det er ikke rimeligt.
Astrid Krag (S), 2014-10-23:
Jamen jeg kan jo godt høre på det hele, at der kommer til at blive brug for nogle skriftlige svar fra ministeren på det her.
Og igen vil jeg da gentage, at hvis man ser en anden model end den her demokratiske model – jeg ved slet ikke, hvad det er for nogle tanker, man går med hos ordførerne, om en anden model – så må man bringe den på banen i udvalgsarbejdet.
Jeg synes, det er en god model, vi har lagt frem.
Jeg konstaterer også, at der generelt er rigtig bred opbakning til det.
Så er det jo helt rigtigt, som ordføreren siger, at det ikke er, fordi der her er tale om virksomheder, der skovler overskud ind og udvider staben dag for dag, for så ville man jo ikke stå i de her diskussioner.
Det er jo helt rigtigt.
Men det tror jeg da sådan set også at den enkelte medarbejder vil være fuldstændig klar over.
Kommer man i en situation, hvor det vil være relevant at tage diskussionen om at oprette et medarbejderinvesteringsselskab, så tror jeg, at sagens alvor vil være klar for alle parter.
Jeg tror ikke, det her bliver noget meget udbredt – og det kan vi jo også se ministeriet skriver, nemlig at det ikke er noget, man antager kommer til at blomstre op i hobetal landet over.
Jamen det har vel det tætteste, man kan komme på af have karakter af et meget, meget afgrænset spørgsmål.
Jeg hører SF's bekymringer og de ting, der skal klarlægges, og jeg hører også et SF, der ikke på forhånd siger, om man vil stemme imod.
Men jeg hører også et SF, der kun problematiserer ting i L 16, så jeg vil gerne høre, om SF dermed støtter L 10, altså den skattemæssige del af det, vi behandler her i dag.
Preben Bang Henriksen (V), 2014-10-23:
Det har heller ikke for de høringsberettigede stået klart, for det er det, de spørger efter hele tiden.
Nu har de fået et svar fra ministeriet, som jeg i hvert fald læser som det stik modsatte af, hvad ministeren siger.
Så jeg synes faktisk ikke, at det er helt klart.
Jeg synes, at der er forskellige uklare ting i det her lovforslag, og jeg vil gerne understrege over for ministeren, at det eneste, jeg beder om, sådan set er, at vi ved, hvad det er, vi stemmer om.
Så vi skal have gjort noget ved den der bestemmelse.
Men ved samme lejlighed kunne man jo så også kigge på det rimelige i, at en medarbejder kan komme med i et selskab og investere i et selskab og så blive afskediget dagen efter og stadig væk have sine penge bundet i 5-8 år.
Jeg ved godt, ministeren henviste til, at det jo var risikovillig kapital, men jeg må sige, at den her ordning da er en ordning, der specielt er hængt op på medarbejderens deltagelse og medarbejderens interesse i, at lige netop det firma overlever.
Det er, ligesom om den er forduftet, hvis han har fået fyreseddelen dagen efter.
Så jeg synes ikke, at sammenligningen er helt i orden.
Henrik Sass Larsen (S), 2014-10-23:
Jeg medvirker i al mulig konstruktiv grad til at bibringe Folketinget klarhed over, hvad vi skal stemme om.
Det skal jeg nok arbejde hårdt for, det lover jeg.
Man må sige, at man kan finde masser af eksempler, masser af grænseeksempler på, hvad der sker med ens kapital i den situation, hvor man bliver afskediget.
Hvad sker der med ens kapital, hvis man nu har været ansat i lang tid – kan man få den ud eller ej?
Og hvad er betingelserne, som der er rejst spørgsmål om, og så er der spørgsmålet om pension og andet.
Der er nogle afgrænsningstilfælde her, og det kigger vi meget gerne nærmere på.
Men bordet fanger, som det gør på mange andre områder her.
Og det gør det jo ved, at man kunne risikere eksempelvis kun at være ansat i 2 måneder i den pågældende virksomhed og så indskyde 2 måneders bidrag af sin løn og andet.
Så kunne man se på, hvad det bidrag så er blevet til hen over årene; man kan ikke bare få det ud, der er ikke nogen bagatelgrænse for det heller. Så meningen er altså, at det skal kunne virke for alle medarbejdergrupper, også sådan at det kan blive slagkraftigt, så man kan bruge investeringen til noget.
Så bordet fanger.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2014-10-23:
Det er lidt i samme spor.
Ministeren siger, at der ikke er noget odiøst i, at man skal vente på at kunne få sit indskud trukket ud igen.
Det er jeg enig i på en lang række andre områder, men nu laver vi jo en model, for at medarbejderne kan sikre deres eget job, hvis det er i reel fare, og den bliver så også udvidet, så man kan gøre det alligevel, hvis man bare synes, det er en god idé at oprette et MS, men i den situation, at man har gjort det for at redde sit eget og kollegaernes job, er det jo lidt specielt, at man kan blive fyret, endda i en situation, hvor det måske ikke engang er virksomhedens overlevelse, der er på spil, men sker på grund af en eller anden rekonstruering af andre hensyn.
Jeg mener egentlig, at ministeren har ret i, at det er helt fint, at man sætter noget kapital på spil og så kan der gå noget tid, før man kan få det ud.
Jeg vil så bare gerne have balancen oprettet på den anden side, altså at den risiko, det indebærer, at man i princippet kan blive både fyret og tabe sit indskud, bliver modsvaret af mere reel indflydelse, og at de forskellige interessenter sætter det samme på spil i den her model.
Henrik Sass Larsen (S), 2014-10-23:
Jeg kan desværre ikke ...
Jeg nåede knap at komme i gang.
Allerførst vil jeg sige, at der kan være mange årsager til, at man bliver afskediget fra sit job.
Jeg kan jo ikke gardere mig i et lovforslag i forhold til alle typer eksempler.
Der er jo en ledelsesret hos et firma.
Jeg kan jo ikke sige, at alle, som er omfattet af sådan en ordning, aldrig nogen sinde må afskediges.
Det går ikke.
Det, man kan gøre her, og som jeg egentlig igen synes er ret forjættende, er, at det medarbejderinvesteringsselskab, som investerer nogle penge i virksomheden, jo i princippet laver en aftale med virksomheden om, hvordan virksomhedens udvikling skal foregå.
Det vil sige, at hvis man ovre på Bornholm investerer en masse selskaber ind i andelsslagteriet, har man jo nok også lavet en aftale om, hvad de penge skal bruges til, og hvad det er for en investering og udvikling, man ønsker der skal foretages på slagteriet derovre, og ikke – om jeg så må sige – at direktørerne på stedet kan få lov til at købe røde Ferrarier, fordi det ville nok være rimelig urimeligt at se på det.
Derfor får man jo faktisk på den her måde en medindflydelse i forhold til firmaets drift, som man ellers ikke ville have haft, og det er det, der er en del af konstruktionen.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2014-10-23:
Jeg tror altså bare, vi måske er uenige i, hvor meget indflydelse er nok indflydelse i forhold til den risiko, man påtager sig.
Vi kunne jo godt tænke os, at loven blev lavet om, så der blev stillet de samme krav til alle, som skal være involveret i den her model, så også direktøren og andre sætter det samme på spil som almindelige medarbejdere, og at man har det samme udgangspunkt.
Der vil selvfølgelig stadig væk inden for den her tankegang være ledelsesretten, som ministeren også siger, men i forhold til at udpege en retning, med hensyn til hvad det er, vi skal med den her virksomhed, hvorfor det er, vi redder den eller tilføjer kapital, eller hvad det er, er der stadig væk fra vores synspunkt for meget vetoret, og balancen er tippet for meget i forhold til dem, som sætter deres løn på spil.
Der kunne vi godt tænke os noget mere indflydelse til medarbejderne.
Henrik Sass Larsen (S), 2014-10-23:
Jamen indflydelsen afhænger jo helt af, hvad det er for en forhandlingssituation, man står i, og det er jo forskelligt fra gang til gang.
Man kan jo lave den aftale fra medarbejderinvesteringsselskabets side i forhold til den pågældende virksomhed, som jo omfatter en lang række forhold og betingelser.
Så vi kan jo ikke på forhånd sige, om man har fået mere eller mindre indflydelse.
Jeg vil jo faktisk mene, at man har fået ganske mange muligheder for at få øget indflydelse.
Til det der med den øvre grænse for, hvor meget indskud man kommer med, vil jeg sige, at der bliver der sat sådan et loft ind med de her 30.000 kroner, og det er altså for at undgå skattespekulation, for hvis vi lige pludselig fik det her til at omfatte nogle grupper, som var meget, meget højtlønnet, kunne man lige pludselig begynde at skattespekulere i det.
Så det er derfor, vi har lagt det loft ind på det.
Jeg skal nok prøve at sige det stille og roligt, ikke?
Men jeg har siddet og forhandlet det her med partiet Venstre, og der har ikke under de forhandlinger været tvivl om, hvad intentionen med det her forslag var, og hvordan konstruktionen skulle være.
Det har der ikke været.
Det er ikke mig, der er begyndt at rejse tvivl.
Jeg tror også, at Dansk Folkepartis ordfører var inde på det.
Så det er der ikke.
Det, der henvises til i bemærkningerne, er det eksempel, hvor jeg siger, at det jo er medarbejdergrupperne som sådan, som stemmer.
Hvis nu alle slagteriarbejderne siger, at de stemmer under ét, så er alle slagteriarbejdere omfattet, Men hvis der nu er to gartnere på virksomheden, som af en eller anden årsag ikke vil være med eller ikke kan eller ikke ønsker at være med, eller hvordan man nu engang forholder sig der, så omfatter bemærkningen om, at de kan undtages, dem.
Men det er ikke sådan, at man har en individuel ret til at melde fra, og det har altså været helt klart igennem alle forhandlinger.
Jeg kan sige, at ministeren står fast på septemberforliget fra 1899, hvor vi konstaterer, hvem det er, der leder og fordeler arbejdet ude på arbejdspladsen.
Jeg forstår, at spørgeren er medlem af et parti, som gerne vil anfægte det, men det orker jeg ikke at gøre her.
Så vil jeg sige om medarbejderindflydelse, ØD og OD, at der kan det i øvrigt i parentes bemærkes, at det var lige før, at vi fik indført OD.
Det var ikke på grund af ordførerens parti, eller at det ville stemme for det.
Men det var faktisk, fordi SF i sin tid sprang fra det.
Det var lidt ærgerligt, at man gik glip af den chance.
Men der var faktisk en mulighed i sin tid, og man kunne have stemt sammen med Socialdemokratiet og De Radikale.
Vores udgangspunkt her er – jeg synes egentlig, at det ligger i fin forlængelse af det, som også hr. Brian Mikkelsen sagde – og når medarbejderne kommer med kapital, synes man også, det er rimeligt, at medarbejderne får indflydelse i forhold til den kapital, der nu engang bliver indskudt.
Men at anfægte ledelsesretten i forhold til det her med fabriksbrug eller noget andet, vil vi ikke gøre.
Lars Dohn (EL), 2014-10-23:
Så kan jeg deraf tolke, at den vision, som jeg under Mogens Lykketofts ledelse af Frit Forum i begyndelsen af 1970'erne var med til at diskutere, om, at medarbejderne i løbet af en længere årrække skulle overtage virksomhederne, er forladt i dag.
Det kan jeg jo konstatere ud fra det, ministeren siger.
Hegnspælene blev flyttet i 1899, og de skal ikke flyttes fremover.
Det synes jeg ikke er særlig løfterigt.
Henrik Sass Larsen (S), 2014-10-23:
Jeg forstår godt problemstillingen.
Det har været af rent skattetekniske årsager, at vi ikke har villet hæve den yderligere.
Vi ønsker, det her skal bruges, og at det benyttes der, hvor det skal benyttes, men vi er også meget bange for, når man laver den her type konstruktioner, at det misbruges, og det er derfor, vi har lagt et loft ind i forhold til de 30.000 kr. Jeg kan godt forstå problemstillingen.
Men igen: Som spørgeren også var inde på, er det typisk ikke særlig mange medarbejdere, som det konkret drejer sig om, der bidrager her.
Om der så lokalt kan aftales nogle andre betingelser om, at de ud over det her så også skal bidrage med noget andet, kunne man jo så også forestille sig oveni – hvorfor ikke?
Jeg er bare lidt forsigtig med at åbne her i forhold til misbrug af det.
Men vi drøfter det selvfølgelig gerne videre.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2014-10-23:
Da næringsbrevsordningen blev indført i juli 2005, blev den lavet, fordi der var to formål, der skulle rammes ind: Dels skulle det sikres, at fødevareerhvervet havde det fornødne kendskab til de regler, der gjaldt i hele fødevarebranchen, dels skulle vi have systematiske overtrædelser af reglerne til at kunne udløse en samlet straf i form af eventuel fratagelse af retten til at drive fødevarevirksomhed.
Nu har man så valgt at lave en evaluering af den ordning, og det er sket i samarbejde med både brancheorganisationer og myndigheder, og lad os bare sige, at resultatet er, at ordningen ikke fungerer efter hensigten.
Det er jo sådan, at ordningen ikke forhindrer virksomheder i at kunne begå systematiske overtrædelser eller fortsætte med det.
Et eksempel: Pizzeriaet Yellow Rose på Vesterbro trak i 2012 ret mange store overskrifter, fordi de havde mange overtrædelser af fødevarelovgivningen.
Alligevel blev det pizzeria ikke lukket af myndighederne.
Lad os bare sige, at det i hvert fald er et godt eksempel på, at der er nogle nuværende regler, som ikke fungerer for godt.
Men, men, men, altså, det er jo rigtig, rigtig godt, at vi får fjernet nogle regler, der ikke virker, ikke mindst når vi samtidig fjerner krav og gebyrer, som belaster virksomheder landet over.
Der er vi positive.
I evalueringen står der også, at det jo er sådan, at næringsbrevsordningen har bidraget til en mere effektiv planlægning for SKATs kontrolindsats, og det fremgår også, at politiet finder, at ordningen har været enkel og effektiv.
Så på den baggrund mener jeg at vi bør sikre, at politiet og SKAT ikke nu helt fjernes fra muligheden for at få en ordning, så de også kan komme efter dem, der overtræder reglerne.
Så vi ser frem til at høre, hvad der kommer som erstatning, altså hvilke værktøjer vi så overgiver til politiet og SKAT.
Men alt det kommer vi til at stille spørgsmål om i udvalgsbehandlingen.
Bottomline er, at vi er glade for afbureaukratisering, og vi er glade for, at vi fjerner noget, som ikke fungerer.
I kommer til at få nogle spørgsmål, og så ser vi, hvordan udvalgsbehandlingen ellers glider.
Lars Dohn (EL), 2014-10-23:
Jeg hørte ministeren sådan, at den her nye lov har en del med økonomisk demokrati og overenskomstdeling at gøre.
Engang talte man jo meget om at flytte hegnspæle, så jeg vil spørge ministeren, som er socialdemokratisk erhvervsminister, om det er her, hegnspælene egentlig skal stå.
Jeg har forståelse for, at man er med i en regering, hvor der også er et andet parti, og at der skal skabes et flertal.
Men er det visionen her, at medarbejderne inviteres til at investere, men at ledelsesretten er uantastet i det firma, man investerer i?
Er det der, vi skal være henne, eller har ministeren i virkeligheden en anden intention?
Henrik Sass Larsen (S), 2014-10-23:
Jeg kan fuldt ud bekræfte, at vi har forladt en vision om, at man skal overtage virksomhederne fuldt og helt.
Det synes vi ikke er nogen god idé.
Vi synes, det er en god idé, at man får forholdsmæssig indflydelse i forhold til den kapital, man indskyder.
Men at man har en ledelsesret på en arbejdsplads, synes vi også er meget, meget fornuftigt.
Så det kan jeg fuldt ud bekræfte, og der er sikkert en årsag til, at den ærede spørger ikke længere er medlem af Frit Forum.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2014-10-23:
Vi synes, der er rigtig gode takter i L 10, som følger naturligt af L 16, i forhold til den måde, man vil lave det om på, så det er ikke der, vi har vores hovedfokus.
Det er klart, at lovforslagene hænger sammen, men fordi jeg havde de ting, jeg gerne ville ud med på vegne af SF i forhold til L 16, havde jeg også på forhånd sagt, at det kunne være godt at diskutere lovforslagene hver for sig.
Preben Bang Henriksen (V), 2014-10-23:
Tak for det.
Jeg vil sige til ministeren, at det må være en grundbetingelse, når der fremsættes et forslag i Folketinget, at det ikke kan give anledning til fortolkningstvivl om helt væsentlige problemer.
Jeg kan godt forstå, at småtingsafdelingen kan give anledning til diskussion.
Men noget så helt væsentligt, som at et mindretal kan tvinge et flertal af medarbejdere til hvert år at smide 30.000 kr. ind i den her ordning, må være noget, vi klart kan læse ud af lovforslaget.
Og ordet klart hørte jeg så også ministeren bekræfte.
Der blev sagt: Det er hundrede procent klart, at sådan er det.
Så må jeg bare sige, at det så kan undre mig, at når jeg ser høringssvarene, er det jo hvert andet høringssvar, der sætter spørgsmålstegn ved, at man ikke kan læse det ud af lovforslaget – og derfor spørger ministeriet.
Og jeg kan jo så endnu mere undre mig over ministeriets besvarelse.
Et af høringspunkterne er: at der stilles således bl.a. ikke i lovudkastet krav om, at alle medarbejdere skal deltage i MS'et.
Det er, så vidt jeg kan se, det stik modsatte af, hvad ministeren står og siger, og jeg kan da heller ikke undlade at bemærke, at vi er flere, der er gået ind i Folketingssalen med den her opfattelse.
Vi må have det her gjort helt klokkeklart, i forhold til hvad det er for et forslag, vi stemmer for, hvad intentionerne er.
Jeg forstod SF's holdning til situationen, når man bliver fyret, eller hvis man bliver fyret, sådan, at man så skal vente i de her 5-8 år på at have en chance for måske at få sine penge tilbage.
Der deler jeg helt SF's opfattelse.
Men jeg vil så også lige i samme eksempel høre, om ordføreren så er enig i, at det heller ikke kan være rimeligt, at man i den mellemliggende periode, hvor man har indskudt penge i selskabet, hvor man er fyret, da har mistet sin stemmeret på selskabets generalforsamling.
Det står der faktisk i bemærkningerne.
Mener ordføreren, at det kan være rigtigt?