Per Clausen (EL), 2010-05-25:
Det kunne jo være spændende at indtage det standpunkt, at det ville være befriende med en ikkeambitiøs strategi eller for den sags skyld at springe ud som et menneske, der var en smule skeptisk over for den teknologiske udvikling.
For det ligesom bærende i meget af den her debat er, at den ene er mere ambitiøs end den anden, og at den ene er mere optaget af at demonstrere sin mangel på frygt for ny teknologi end den anden.
Det er jeg sådan set også meget enig i, men jeg synes bare, det er vigtigt at holde fast i, at det, der først og fremmest karakteriserer en ambitiøs digitaliseringsstrategi, er, at det er en strategi for digitalisering, hvor dem, der bruger systemerne, oplever, at de har fordel af det.
Altså, man går ikke som offentligt ansat med stor begejstring i gang med et nyt it-system, som man har fået indført, fordi der er en it-virksomhed, der kommer og holder et foredrag om, at dette er vældig, vældig meget nemmere og vældig, vældig meget mere effektivt – i hvert fald for nogle et eller andet sted i systemet – hvis oplevelsen er, at det giver yderligere besvær i dagligdagen.
Og tro mig: Man kan møde offentligt ansatte, som er begejstrede for digitalisering, som er begejstrede for digitaliserede løsninger, og som er uhyre ambitiøse, men som indimellem bliver konfronteret med løsninger, som de opfatter som noget, der besværliggør deres hverdag, under dække af at man her er i gang med en eller anden ambitiøs strategi.
Så jeg tror, det er vigtigt at tage brugernes udgangspunkt, også i forhold til borgerne i vores samfund.
For det er jo rigtigt, at der stadig er mange borgere, som føler sig usikre og betænkelige ved at bruge it, men de gør det måske også, fordi de nogle gange, hvor de har forsøgt det, har opdaget, at det ikke var en pind nemmere.
Her havde man kæmpet sig ind på denne hjemmeside, fundet den blanket, der skulle udfyldes, og så viste det sig, at det med at udfylde den sådan set ikke var noget, der kunne lade sig gøre.
Nej, man kunne skrive den ud, og så kunne man udfylde den og sende den med posten eller tilsvarende langsommelige processer.
Så jeg tror, at en ambitiøs digitaliseringsstrategi må have det udgangspunkt, at den virker attraktiv og giver mere værdi for dem, der bruger systemet.
Det tror jeg er det vigtige, og det er det første, jeg vil sige.
Det andet er, at der ikke er nogen tvivl om, at når man bevæger sig ind i digitaliseringen, er der blandt de besluttende myndigheder en tilbøjelighed til, at man gerne tager gevinsten med det samme og ligesom siger, at når vi gør det her, bliver det hele meget mere effektivt, og det bliver meget nemmere, så vi kan rolig skære ned på budgetterne, for det her kører bare derudad.
Og det, at man måske indimellem har lidt utålmodighed i forhold til at score gevinsterne, kan også medvirke til at give modvilje i forhold til digitaliseringsprocesserne.
Så er der selvfølgelig også lidt diskussion om konkurrence og åbne standarder, som jeg gerne skal bestræbe mig på ikke at gøre for teknisk.
Det er faktisk også en forudsætning for, at jeg selv forstår, hvad jeg selv siger, at jeg ikke gør det teknisk.
Så det er ikke vanskeligt for mig, vil jeg gerne sige.
Men pointen er jo, at lige så begejstret, som jeg kunne forstå at hr. Michael Aastrup Jensen kunne være for, at man nu havde fået konkurrence på det kommunale område, lige så bekymret kan jeg være for, at man erstatter et kommunalt fællesskab med et privat monopol, og lige så bekymret kan jeg være for, om man virkelig konsekvent fra statens side gør op med de private monopoler, som findes inden for it-området, når man genovervejer, genforhandler aftaler, laver brede aftaler osv.
Det er jo, fordi et stort firma, som er relativt enedominerende på et område, ofte har den klare fordel, at alle andre også bruger det.
, at hvis man vil sikre sig, at man i det lange løb får de bedste løsninger, de billigste løsninger, bør man faktisk arbejde for at sikre, at der er konkurrence.
Og der har hele diskussionen om åbne standarder jo været et forsøg på at sikre det, og det er selvfølgelig dejligt og godt, at alle Folketingets partier er samlet om den samme ambition, og det er også rart at vide, at der ligger et grundigt arbejde forude, før vi samles om den fælles ambition, nemlig en meget lang møderække, som jeg tror at hr. Michael Aastrup Jensen godt kan have ret i undertiden kunne antage nørdede former.
Men det er jo, fordi – og det er så besværligt for sådan nogle som mig, som hader detaljer – at djævlen indimellem er gemt i detaljen, og hvis man ikke er opmærksom på den, kan det godt ende med, at det går præcis modsat af det, der var planen.
Men vi synes altså, at det er et godt og fornuftigt forslag til vedtagelse, der ligger her, og som jo også lægger op til, at det fremtidige arbejde på det her område skal foregå i et bredt samarbejde i Folketinget, og det kan jo sikkert nogle gange godt føre til gode resultater.