Mogens Lykketoft (S), 2008-04-30:
Jeg havde i grunden håbet, at vi kunne blive fri for den lille, dumme partipolitik i den her debat.
Jeg synes faktisk, den er for alvorlig til, at vi skal høre de to borgerlige ordførere dér bruge udtryk som hykleri mod os andre.
Og jeg er egentlig også utrolig skuffet over, at det meget gennemtænkte forslag til vedtagelse, som oppositionen har fremsat, absolut har skullet have et modsvar i form af et andet fra VKO.
Det synes jeg er skuffende, og det synes jeg også er udtryk for den mangel på analyse, som hr. Morten Helveg Petersen lige for et øjeblik siden påviste er til stede i de borgerlige partier i forhold til en meget akut situation.
Vi har ønsket en hasteforespørgsel i dag, ikke så meget for at kigge på alle de langsigtede ting, som statsministeren og de andre ministre har redegjort for, og som vi stort set er enige om også er nødvendige, og som vi vil støtte, men for præcis at sætte fokus på: Hvad skal der til her og nu i forhold til en krise, som ingen forudså ville udvikle sig så dramatisk, en krise, som er ekstremt meget drevet af spekulation?
Hvad har vi overhovedet af redskaber til at imødegå den spekulation på den helt korte bane, indtil vi ad mange forskellige veje, som der har været redegjort for i debatten her, kan komme til at øge landbrugsproduktionen?
Hvad har vi af redskaber til at hjælpe de hundrede millioner mennesker, som kan blive direkte sultende i det næste halve år, hvis ikke vi gør noget?
Der har vi brug for mere end 25 mio. kr. til World Food Program; der har vi brug for en akut rundhåndet indsats fra Danmark, fra EU, fra den rige verden, for at der kan købes fødevarer til de højere priser til de mennesker, der ellers risikerer at dø af sult.
Men vi har også brug for nogle tiltag, der kan punktere spekulanterne, og det er her, vil jeg sige til hr. Thulesen Dahl og fru Inger Støjberg, at det med at suspendere målsætningen om at komme fødevarer i benzinen kommer ind som noget, der er helt nødvendigt, uanset hvad nogle sagde for et år siden eller for flere år siden, da situationen var en helt anden.
Vi er simpelt hen nødt til at bruge de redskaber, vi har, til at punktere spekulanternes forventninger og drive fødevarepriserne ned, ikke til det samme lave niveau, som de havde for kort tid siden - for det tror jeg aldrig de kommer - men på et stabilt lavere niveau, så det bliver muligt og overkommeligt at hjælpe de mennesker, der ellers risikerer at dø af sult.
Det er det, den her debat handler om, og det synes jeg slet ikke de borgerlige ordførere forholder sig til, når de i stedet for synes, at de skal misbruge tiden til at prøve at finde et eller andet, nogen har sagt i en helt anden situation.
Jeg synes faktisk, det er for ringe, for dumt og for lavt, vil jeg sige til fru Inger Støjberg og hr. Thulesen Dahl.
Lad mig så i øvrigt sige, at jeg er helt enig i, at der kan være mange fordele ved, at vi får stabiliseret fødevarepriserne på et noget højere ligevægtsniveau, end vi var vant til - argumenterne er fremført; tiden tillader ikke, at jeg gentager de argumenter - men der skal være nogle forudsætninger for, at vi kan gøre det.
Den ene er, at vi hjælper de store udviklingsområder i verden med nogle fordelingsmekanismer, så de kan sørge for, at den nød, der er hos de store byproletariater, der ellers stadig væk bliver ramt af højere fødevarepriser, kan afhjælpes.
Den anden er - og det er her, lagrene kommer ind, vil jeg sige til fru Inger Støjberg - at vi er nødt til at sørge for, at fødevaremarkederne ikke igen kan blive genstand for så massiv spekulation og så store udsving, altså sørge for, at markedet bliver vores tjener i retning af at løse grundlæggende menneskelige problemer og grundlæggende udviklingsproblemer og ikke vores herre.
Og derfor er vi nødt til at sørge for, at der, når vi har fået produktionen op igen, også bliver oparbejdet meget større stødpuder, både i de internationale organisationer og hos de store agenter i USA og EU.