Peter Christensen (V), 2009-04-16:
Jeg vil gerne starte med på Venstres vegne at sige tak til den afgående statsminister Anders Fogh Rasmussen og velkommen til den nye statsminister, hr. Lars Løkke Rasmussen.
I næsten 8 år har Anders Fogh Rasmussen stået i spidsen for Danmark.
Det har været en god tid for landet.
Arbejdsløsheden er faldet markant, vores velstand er steget betydeligt, og det er kommet alle grupper i samfundet til gode.
Borgerne har kunnet disponere trygt over deres økonomi i kraft af et konsekvent skattestop.
Også den offentlige sektor har nydt godt af de gode tider.
Den er blevet tilført milliardbeløb, og for de penge har vi fået stadig flere medarbejdere, flere læger, flere sygeplejersker, flere hjemmehjælpere og flere politibetjente.
Vi har samtidig taget markante skridt i retning af en stadig mere moderne offentlig sektor med nye sygehuse, renovering af skolerne osv.
Dertil kommer, at vi har rustet det danske samfund til at deltage i den internationale konkurrence, blandt andet i kraft af lavere selskabsskat.
Og med en fast og fair udlændingepolitik har vi bremset op for tilstrømningen af lavt uddannede udlændinge.
I stedet har vi lettet adgangen for de veluddannede, for dem, der kan bidrage til vores samfund.
I denne tid hører jeg oppositionen og medierne efterlyse et nyt projekt fra regeringens side.
Mit svar er enkelt og ligetil: Nej, I får ikke noget nyt projekt.
I får ingen luftkasteller.
I får konkrete, stilfærdige reformer med det enkle mål at gøre Danmark friere og rigere i kraft af et større personligt ansvar.
I får en fortsættelse af det projekt, som siden 2001 har givet danskere mere frihed og større velstand.
Danmark er ingen utopi.
Danmark er et samfund med nogle helt unikke tillidsforhold mellem mennesker.
Danmark er et produkt af mange hundrede års traditioner, ikke et produkt af ideologier, ikke et produkt af politikere.
Danmark er virkelighed.
Og den virkelighed fortjener at blive behandlet med respekt.
Venstre vil derfor bygge solidt videre på de konstruktive reformer, som skiftende statsministre har stået for siden 1982.
Poul Schlüter satte sig i spidsen for genopretningspolitikken i 1980’erne med fast krone-kurs og afskaffelse af dyrtidsreguleringen – i øvrigt stærkt hjulpet af Venstres Henning Christophersen.
Poul Nyrup Rasmussen stod for en fleksibel arbejdsmarkedspolitik med større krav og færre år på dagpenge.
Og Anders Fogh Rasmussen fik skabt danmarksrekord i beskæftigelse, reformeret integrationspolitikken, reduceret skattebetalingen, så det bedre kan betale sig at arbejde, konsolideret de offentlige finanser og gjort Danmark stort set gældfrit.
Vi skylder dem alle stor tak for, at de rustede Danmark gennem rolige, langsigtede reformer frem for hovsapolitik og store forkromede planer.
I kraft af regeringens rolige og velgennemtænkte håndtering af den nuværende krise, er jeg ikke et sekund i tvivl om, at Danmark vil komme styrket ud på den anden side af stormen.
Både den regering, der trådte til i 2001, og den regering, der nu fortsætter sin gerning, er del af det, som flere har kaldt et systemskifte; man kunne også kalde det en folkelig besindelse.
Danmark har besindet sig oven på 1968’ernes hærgen i skolerne, i skattesystemet og i udlændingepolitikken.
Igennem de senere år har vi heldigvis igen fået lov til at have klare pejlemærker i tilværelsen.
I skolevæsenet handler det ikke længere bare om, at børnene skal udfolde sig – men også om, at børnene skal lære noget.
Dén gode udvikling vil Venstre fortsætte.
I skattepolitikken tør vi igen sige, at det skal kunne betale sig at arbejde.
Vi tør igen sige, at man naturligvis skal belønne de flittige og de dygtige, for hele samfundet har brug for deres indsats.
Vi skal naturligvis ikke bekæmpe velstand, vi skal bekæmpe fattigdom.
I retspolitikken handler det ikke længere bare om, at de kriminelle har haft en dårlig opvækst, og at det er synd for dem.
Nu tør vi igen sige, at sanktioner er nødvendige, samtidig med at man med fast hånd fører de kriminelle på ret spor.
Og dén gode udvikling vil Venstre fortsætte.
I hele den politiske debat tør vi igen sige, at danskhed er værd at forsvare, og at den giver os nogle store fordele i form af indbyrdes tillid.
Dén gode udvikling vil Venstre fortsætte.
Der er intet brugbart alternativ til en VK-regering støttet af Dansk Folkeparti og Liberal Alliance.
Det viser et hurtigt overblik over oppositionens seneste forslag.
Det er ren og skær tilbagevenden til de dårlige gamle dage, ren og skær rød reaktion.
Det er den ikke.
En af de mest vedholdende venstreorienterede misforståelser handler om udlændingepolitikken.
Rigtig længe har venstrefløjen påstået, at det var ligegyldigt, hvor mange udlændinge man fik i landet, at det var ligegyldigt, hvor de kom fra, at det var ligegyldigt, hvad de kunne bidrage med, og at de offentlige kasser gerne måtte stå på vid gab.
Desværre må jeg konstatere, at navnlig Socialistisk Folkeparti og Socialdemokraterne har gjort det til en mærkesag at få afskaffet starthjælpen og loftet over kontanthjælpen, ja, så sent som i forgårs førte SF an i den kamp her fra denne talerstol.
Det er den røde reaktions bidrag til integrationen, nemlig lettere adgang til de lavest uddannede udlændinge og fri adgang til de offentlige kasser for alle, der kommer til Danmark.
Venstrefløjen er ikke blevet klogere.
En anden af de venstreorienterede misforståelser går ud på, at det er bedre at lade folk dø på en venteliste end at gøre brug af private hospitaler.
Det er naturligvis ligegyldigt for en patient, om han eller hun bliver behandlet af en privat eller en offentlig læge, det vigtigste er, at patienten bliver behandlet.
Desværre må jeg konstatere, at Socialistisk Folkeparti og Socialdemokraterne har gjort det til en mærkesag at vende tilbage til de dårlige gamle dage, hvor systemet var vigtigere end patienten.
På retsområdet er det heller ikke meget bedre.
Her har SF’s bud på en kommende justitsminister, fru Karina Lorenzen, netop foreslået at sende bandemedlemmer og rockere i kognitiv terapi.
Det er den røde reaktions retspolitik.
Man kender den: mere slaphed over for de kriminelle.
Jeg vil bare sige til hr. Villy Søvndal og fru Helle Thorning-Schmidt: Glem det, I er gennemskuet, måske er det jer, der har brug for lidt kognitiv terapi.
Vi vil gøre op med vold i gaderne, bandekrig, utilpassede unge indvandrere og kyniske rockere.
Venstre vil fortsætte opgøret med årtiers fejlslagen socialdemokratisk-radikal uddannelsespolitik.
Vi vil gøre op med den manglende respekt for lærerne og de manglende ambitioner.
Danmark er et land, der skal kunne klare sig i den internationale konkurrence, ikke bare på det økonomiske, men også på det kulturelle område.
Jeg er stolt af at sige, at jeg er dansk, når jeg rejser i udlandet.
Jeg er stolt af, at Danmark har markeret sig som et land, der tager ytringsfrihed og frihedsrettigheder alvorligt.
Jeg er stolt over, at danske soldater hver dag sætter deres liv på spil for vores og andres fred og frihed.
Jeg er stolt af, at Danmark har turdet diskutere udlændingeproblemer lige ud af posen i stedet for at gå som katten om den varme grød.
Jeg ser frem til statsminister Lars Løkke Rasmussens regeringstid.
Jeg ser frem til, at Danmark både vil markere sig på den internationale scene i forsvar for friheden sammen med vore vestlige allierede, og jeg ser frem til at Danmark kan fortsætte sin reformkurs på både det økonomiske og kulturelle område.
Venstre ønsker en reformkurs, hvor alle, uanset om de arbejder i den private eller den offentlige sektor, skal kunne se, at det kan betale sig at gøre en ekstra indsats.
Danmark står her og nu med en række udfordringer, som den internationale krise har beredt os.
Vi vil ikke sky nogen midler for at begrænse krisens skadelige virkninger.
Men samtidig afviser vi også, at der findes en statslig snuptagsløsning på krisen.
Og vi afviser, at kortsigtet modgang skal hindre Danmark i at betræde den vej, der er bedst på længere sigt.
Med hr. Lars Løkke Rasmussen som Danmarks nye statsminister vil Venstre fortsætte kampen for et bedre Danmark.
Det er den skattereform, som hr. Lars Løkke Rasmussen forhandlede på plads som finansminister, et eksempel på.
Reformens perspektiv er et samfund, hvor det bedre kan betale sig at gøre en indsats; et samfund, der bedre kan klare sig i den internationale konkurrence; et samfund, hvor danskerne har mulighed for at overleve som folk i stedet for at gå til i stagnation, misundelse og mindreværd.
Alternativet er den røde reaktions perspektivløse forsøg på at vende tilbage til et samfund præget af misundelse, slaphed og ansvarsløshed.
Valget står nu som før mellem de samme to modpoler.
Jeg skal så på vegne af Venstre, Dansk Folkeparti, Det Konservative Folkeparti og Liberal Alliance fremsætte følgende:
Forslag til vedtagelse »Folketinget understreger, at den internationale økonomiske krise har højeste prioritet.
Skiftende regeringer har siden 1982 ført en økonomisk politik, der giver Danmark et bedre udgangspunkt end mange andre lande til at mildne krisens konsekvenser.
Krisen kræver et fortsat stærkt økonomisk lederskab.
Det er afgørende, at økonomien lempes i takt med, at det er økonomisk ansvarligt.
Venstre, Dansk Folkeparti, De Konservative og Liberal Alliance er klar til at fremrykke flere investeringer i bl.a. skoler, dagtilbud og ældrepleje, hvis det skønnes nødvendigt.
Men offentlige investeringer er ikke hele svaret.
Vi skal fortsat være parate til at justere det danske samfund, så vi i fællesskab kan bringe Danmark sikkert gennem krisen.«