runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2008-11-27:
Ministeren taler om at udhule selvstyret.
Det er jo i høj grad ministeren, der udhuler kommunernes selvstyre, regeringen og Dansk Folkeparti, der gør det, dels med det økonomiske jerngreb, dels ved at man giver dummebøder til kommunerne, hvis de bruger en krone for meget i forhold til det, som regeringen har fastsat, de må bruge.
Det er jo der, det helt store problem ligger i forhold til det kommunale selvstyre.
Til det andet, altså det, ministeren siger med, at vi skal måle og veje endnu mere, vil jeg sige, at hvis der er noget, som rigtig mange offentligt ansatte er trætte af, er det at måle og veje en masse ting, der kan måles og vejes, i stedet for have tid til det, der faktisk er vigtigt, og det, som man ved noget om virker.
Ministeren sammenligner med sundhedsvæsenet.
Og det er rigtigt, at der er nogle operationer, man kan måle og veje.
Derimod kan man jo ikke måle og veje, hvor mange mennesker der ligger og dør på afdelingerne, uden at der er en til at holde dem i hånden, fordi sygeplejerskerne simpelt hen har for travlt til at kunne være der, når der er brug for dem til den slags opgaver.
Der er det jo, at man er nødt til at have nogle andre styringsredskaber end bare det, der kan måles og vejes, og kun have fokus på det.
Karen Jespersen (V), 2008-11-27:
Jamen det er jo simpelt hen ikke rigtigt, for som det jo også fremgår af KL's høringssvar, så er det her en forenkling.
Det erstatter jo det, der hedder servicestrategier med udbudsstrategier, som jo er nogle meget større opgaver.
Så jeg tror da, at hvis man går ind og vurderer, om der skal ansættes flere eller færre, så bliver det da snarere færre til den her type opgaver, og det er også det, jeg mener man kan læse ud af KL's høringssvar.
Rasmus Prehn (S), 2008-11-27:
Hvis vi tager udgangspunkt i det konkrete eksempel fra Århus, så er det, som det her lovforslag lægger op til, jo, at der nu skal ansættes yderligere personer, der skal sidde og holde øje med, hvad de her mennesker laver, og skal sidde og tælle op og måle og veje.
Det er sådan set det, der ligger i det her.
Men hvis vi kigger generelt på kommunerne, er billedet jo ikke, at man bruger flere penge, som ministeren var inde på.
Sagen er jo - det var på forsiden af Berlingske Tidende den anden dag - at en fjerdedel af kommunerne skal spare, og det går så ud over børn, det går ud over ældre, og det går ud over vores skoler, hvor man får en ringere service.
Det er jo det, der er årsagen til, at der ikke er overensstemmelse mellem, hvad borgerne forventer, og hvad det så rent faktisk er, der bliver givet af service fra kommunernes side.
Det er jo ikke, fordi man ikke måler nok, det er, fordi der ikke er tilstrækkeligt med midler til det, fordi regeringen har svigtet.
Så det tror jeg altså ikke at regeringen kan tale sig uden om.
Nu må jeg sætte mig ned, for jeg kan se, at formanden har travlt med den røde lampe.
Villum Christensen (LA), 2008-11-27:
Jeg ville ikke have spor imod, at det blev 30 pct., men det skal ikke nødvendigvis fremgå af nogle standarder, der bliver rullet ud over kommunerne.
Det må de selv finde ud af, for det er ikke sikkert, at det, der er godt for Poul, er godt for Hans.
Erling Bonnesen (V), 2008-11-27:
Jamen jeg er da meget glad for, at ordføreren før tilkendegav, at man gerne vil gå ind i en nærmere drøftelse i forbindelse med udvalgsbehandlingen, for når man ser på, hvad lovforslaget lige præcis handler om med hensyn til udbud, er det jo ikke, at der er en masse ting, som man skal og skal og skal.
Næ, der er jo lavet en aftale mellem KL og regeringen om, at man nu samlet set vil op på 26,5 pct. i udbud i 2010, og det er lige præcis i kommunerne selv, man skal afgøre, hvad der skal i udbud, så man kan leve op til den aftale, man selv har indgået.
Synes ordføreren ikke, der er lavet en rigtig god aftale?
Villum Christensen (LA), 2008-11-27:
Jo, og der er vi også inde på noget centralt.
Vi synes bestemt, at vi skal lade kommunerne udbyde så meget som overhovedet muligt, for det kan ikke være sådan, at den omstændighed, at man får sin løn af en offentlig arbejdsgiver frem for en privat arbejdsgiver, skal være afgørende.
Det er ikke, hvor lønsedlen kommer fra, der skal være afgørende for, om vi har kvalitet.
Jeg mener altså, at kommunerne er så store og så ansvarsbevidste, at de godt selv kan finde ud af at prioritere, hvad der skal i udbud, og hvad der ikke skal i udbud.
Jeg er faktisk også enig i, at vi skal passe på ikke at bede om at få sat nogle ting, som ikke giver mening, i sving.
Jeg ved godt, og det er jo blevet sagt nogle gange,
at man selv skal vælge, hvad det er, man vil sende i udbud, men det er alle de mange form- og proceskrav, jeg er ret sikker på man er træt af i kommunerne.
Vi har jo store kommuner med rigtig mange muskler, som godt kan nogle ting i dag, og de har altså ikke nødig at få hjælp til at finde ud af, hvordan en udbudsstrategi skal se ud.
Det tror jeg ikke.
Erling Bonnesen (V), 2008-11-27:
Jeg er glad for, at ordføreren i slutningen af sin ordførertale tilkendegav, at man i udvalgsbehandlingen vil gå meget nøje ind i, hvad der helt præcist kommer til at stå på bundlinjen, og at det ikke kan udelukkes, at man måske endda kan ende med at støtte forslaget, når man har fået det hele gået igennem.
Men det har faktisk ikke så meget med lovforslaget her at gøre, og derfor vil jeg opfordre ordføreren til at kigge på lige præcis målsætningerne.
De er jo, at man får vedtaget en ramme, og at det så lige præcis er kommunerne, der får mulighed for at udføre det her.
For så vidt angår det med udbuddet, vil jeg også spørge ordføreren, om Liberal Alliance ikke også er enig i, at udbud er et godt redskab til at få spurgt til prisen.
Rasmus Prehn (S), 2008-11-27:
Jeg synes jo nok, at det var spændende at høre ministerens udlægning her.
Det, der ligesom var essensen i det, der blev sagt, er: Lad os skynde os at lave en masse detail- og procesregulering, for ellers kommer der en masse detail- og procesregulering.
Det var sådan set det, der blev sagt: Vi må hellere skynde os at lave noget regulering nu, for ellers kommer den bare alligevel.
Hvorfor tager ministeren ikke fat på den helt centrale problemstilling, at det sådan set er sådan, at kommunerne er presset økonomisk, og at de så tvinges ud i at lave en ringere service på de områder, hvor de har mulighed for at regulere og gøre noget selv - hvor der stadig væk er en rest af frihed tilbage?
Og når det er, at de ikke gør det tilstrækkelig godt på det område, bliver det så et politisk spørgsmål, og der bliver stillet krav om, om de ikke kunne gøre det sådan eller sådan.
I stedet for at sige, at vi bare laver noget proces- og detailregulering nu for at undgå, at det kommer senere, skulle man så ikke tage fat om nældens rod og sige: Det er jo økonomien, der er problemet?
og ikke det, at vi stiller en masse mål op; mål, der kan måles, som ministeren sagde.
Line Barfod (EL), 2008-11-27:
Det er jo ministeren selv, der i den grad sammen med resten af regeringen styrer den offentlige sektor, både kommuner, regioner osv., ud fra, hvad der kan måles og vejes, og hvor økonomien følger med i forhold til det, der kan måles og vejes, hvorimod der ikke kommer økonomi ud fra det, der ikke kan måles og vejes.
Hvis vi tager et område som ældreplejen, er den grundlæggende forskel jo, at regeringen ønsker, at den skal måles og vejes, og at pengene skal tildeles ud fra, at den skal måles og vejes, hvor det, vi f.eks. foreslår, er, at man i stedet skal sige, at de ældre har ret til at tilrettelægge arbejdet i samarbejde med de konkrete hjemmehjælpere, så ældre f.eks. får ret til selv at bestemme, hvornår de vil sove, får ret til selv at bestemme, hvad de vil have på af tøj, får ret til selv at bestemme, hvad de vil have at spise.
Det er jo en fuldstændig anden måde at tænke på at give folk frihed og rettigheder, frem for at alting skal måles og vejes.
Marianne Jelved (RV), 2008-11-27:
Jeg synes, det er ubegribeligt, at der her i Danmark er 600 børn, der hverken går i skole eller bliver undervist hjemme.
Jeg synes også, det er ubegribeligt, at der her i Danmark er 6.000 børn, der har langvarige ulovlige fravær fra folkeskolen.
Det kom frem i en stor undersøgelse for godt et halvt år siden, og det kræver, at der er nogen, der tager skeen i den anden hånd, bare for at vi ikke glemmer de børn.
Lovforslaget, vi behandler i dag, drejer sig om, at betingelsen for, at der kan ydes børnefamilieydelser og andre ydelser, skal være, at barnet har ophold her i landet og ikke blot hjemsted her i modsætning til i dag, hvor opholdsgrundlaget er afgørende.
Men hvis barnet har ophold i udlandet for at gennemføre et supplement til et igangværende uddannelsesforløb, skal der ske en undtagelse.
Ankestyrelsen har afgjort, at et high school-ophold efter 9. klasse ikke er et supplement.
Derfor skal vi altså lave en lovændring, og det er jo sådan set fair nok.
Lovforslaget har i virkeligheden til formål at definere børns ophold i udlandet som værende enten uddannelse for at fremme barnets uddannelsesmuligheder i Danmark eller et uddannelsesforløb, der vil have negative virkninger for barnets skolegang og integration.
Så må man af hensyn til barnet vurdere og skønne, hvad de oplysninger indebærer, så ansvaret bliver altså lagt på den enkelte skoles leder, som skal vurdere situationen.
Jeg kender en integrationskonsulent, som har fortalt mig, at han sendte sine teenagedøtre på 1 års ophold i det land, hvor de kunne lære deres modersmål, som er arabisk.
Er det nu galt, eller svarer det i virkeligheden til et high school-ophold?
Det vil det jo gøre efter min vurdering.
Problemets kerne er i virkeligheden genopdragelsesrejser.
Det Radikale Venstre er lodret imod genopdragelsesrejser.
De skal forhindres, det er helt klart.
Det skønnes med stor usikkerhed, at lovforslaget her henvender sig til en målgruppe på 150 børn, hvoraf 40 pct. skønnes at være piger og 60 pct. drenge.
Der står i lovforslaget, at når det er en så lille målgruppe, er det ikke muligt at konkludere, om der er ligestillingsmæssige konsekvenser af forslaget.
Nej, det er jeg for så vidt enig i, men problemet er også et helt andet.
Det er snarere, at der kan opstå ligebehandlingsproblemer på grund af lovforslaget, alt efter om udlandsopholdet er i et vestligt land, og alt efter hvilken skole der vurderer.
Derfor skal vi altså have nogle ting belyst under udvalgsarbejdet, for der bliver problemer, hvis man skærer alle over en kam, fordi de rejser til et land, vi definerer som et ikkevestligt land, eller deres teenagebørn i en periode flytter til et ikkevestligt land.
Derfor er vi forbeholdne.
Vivi Kier (KF), 2008-11-27:
Som det allerede er blevet nævnt af en række af de andre ordførere, er der forskellige elementer i det her lovforslag.
Fra konservativ side synes vi, at alle de ændringer, der lægges op til i forslaget, er gode, og vi kan støtte dem.
Når forældre vælger at tage deres børn ud af skolen og sende dem på et udlandsophold, får børnene et ulovligt fravær fra skolen.
Og der er så en konsekvens i det her lovforslag, som betyder en fratagelse af børnetilskuddet og eventuelt af boligsikring.
Hvorfor?
Jamen fra konservativ side synes vi, at det er vigtigt, at det har konsekvenser, når man fraviger det mønster, som betyder, at ens barn får et godt uddannelsesforløb, følger en skolegang og får en almindelig hverdag.
Konsekvenserne er så sat op her i lovforslaget.
En god uddannelse og en god hverdag kræver, at barnet kommer i skole, at barnet følges med sine kammerater, som det så fint er fremlagt i de tidligere indlæg.
Den anden del af forslaget er så, at det nu bliver muligt at være på et udlandsophold, når det er et led i ens uddannelse.
Der kan man stadig få sit børnetilskud.
Den sidste del af forslaget er en rettelse i forbindelse med pensionister, der har børn og børnefamilieydelse; nu retter man det til.
Man kan sige, at der var tale om sådan en forglemmelse, da man lavede førtidspensionsreformen i sin tid.
Jeg har lyttet til det, de tidligere ordførere har sagt, og fra konservativ side er vi altid indstillet på at få en dialog under udvalgsarbejdet om de spørgsmål, der har været til forslaget, så vi ser frem til udvalgsarbejdet.
René Christensen (DF), 2008-11-27:
Dette lovforslag skal sikre, at der kommer en styrket indsats over for genopdragelsesrejser og andre længerevarende udlandsophold med negativ betydning for børns skolegang og integration.
Der er desværre en del familier med udenlandsk baggrund, som bruger genopdragelsesrejser som et led i deres opdragelse og sender deres børn og unge tilbage til deres hjemland, når de ikke mener, de selv kan klare de opgaver og udfordringer, de har med deres børn.
Men det viser sig ofte, at effekten af disse genopdragelsesrejser ikke er den, som forældrene søger.
Mange af de børn og unge, som har været af sted, bliver faktisk mere rodløse og utilpassede efter hjemkomsten.
Mange føler sig ikke helt danske, og efter hjemkomsten føler de heller ikke, at de er en del af kulturen i deres forældres hjemland.
Derfor er en stor del af de børn og unge, der er kommet hjem, faktisk mere usikre og føler sig mere udenfor i det danske samfund, end inden de blev sendt af sted.
Nogle vil måske nok sige, at nu straffer vi familierne ved at fratage dem børnetilskuddet, hvis barnet har ulovligt fravær fra eksempelvis skolen.
Men nej, det er netop ikke det, der sker.
Vi må konstatere, at disse rejser ikke har en positiv virkning.
Derfor ønsker vi at stoppe dem, og et middel til det er bl.a. børnetilskuddet.
Ulovligt fravær kan også være andet end genopdragelsesrejser.
Det kan også være ophold, som forældrene er med på.
Der er desværre en tendens til, at en del indvandrerfamilier ikke er i landet, når deres barn har skolestart.
Det er meget vigtigt, at alle børn starter samtidig i skolen, både for eleverne og underviserne.
Skolestarten er starten på det nye år med alt det, der følger med af nye udfordringer, nye mennesker, nye venner og fritid.
Det er bestemt ikke i børnenes interesse, og det gavner ingen at starte eksempelvis en måned senere i skolen end de andre børn.
Når og hvis en skole oplever genopdragelsesrejser eller tendenser hertil, skal myndighederne selvfølgelig underrettes, og der skal skabes et konstruktivt forhold til familien, sådan at familien får den hjælp, de har brug for for at klare de problemer, de har med deres børn.
Vi mener, at dette er en del af en forebyggende indsats og arbejdet med integrationen.
Vi mener ikke, at det hjælper at sende børn og unge på koranskole i et for deres vedkommende ukendt miljø, som de ikke har relationer til.
Med dette lovforslag skønnes det, at det er omkring 50-100 familier, som vil blive berørt.
Der skal selvfølgelig altid ligge en objektiv og rimelig begrundelse til grund, før der skæres i børnebidraget eller boligstøtten.
Der er kommet en del spørgsmål om netop det i høringssvarene, og det er et område, som vi selvfølgelig vil spørge ind til i forbindelse med udvalgsarbejdet.
Ligeledes vil vi gerne, hvis det er muligt, tage diskussionen om børnetilskud i forbindelse med udenlandsk arbejdskraft op.
Udenlandske arbejdere betaler forholdsvis lidt i skat i Danmark, og deres familier bor i eksempelvis Polen.
Alligevel kan arbejderne hæve børnepenge hos danske kommuner og sende dem sydpå.
Lene Hansen (S), 2008-11-27:
Socialdemokratiet mener, at det er helt naturligt, at børnetilskud og børnefamilieydelse kun kommer til udbetaling, når barnet rent faktisk opholder sig her i landet, og formålet med dette lovforslag er at forbedre herboende børns skolegang og integration gennem en styrket indsats mod genopdragelsesrejser og længerevarende udlandsophold af negativ betydning.
Målet søges nået ved at skærpe de gældende regler om inddragelse af børnetilskud og børnefamilieydelse og som noget nyt at reducere boligstøtten.
Disse ydelser kan herefter ikke udbetales, hvis et undervisningspligtigt barn opholder sig i udlandet, med eller uden forældre, og har ulovligt fravær fra skolen.
Lovforslaget nævner et par undtagelser fra denne regel, nemlig at familier fortsat skal have ret til disse ydelser, hvis forældrene med skolens accept sender et barn på et kortvarigt ophold eller et midlertidigt ophold i udlandet som et led i et uddannelsesforløb, der sigter på at forbedre barnets muligheder for at klare sig under det fortsatte ophold her i landet.
I betragtning af at der i dette lovforslag åbnes for adgangen til at modtage ydelserne, når blot disse forudsætninger er i orden, kan vi støtte forslaget med følgende bemærkninger:
Socialdemokratiet er enig i, at formålet med lovforslaget til dels kan nås, ved at forældre i mindre grad vælger at sende deres børn på længerevarende udlandsophold.
Men vi finder også, at en målrettet oplysningsindsats samt en fortsat dialog om normer og kultur i det danske samfund kan skabe en større forståelse hos forældrene for vigtigheden af, at deres barn skal påvirkes af disse forhold af hensyn til børnenes fremtidige liv i det danske samfund.
Det er vigtigt at skabe forståelse hos forældrene for, at det, samfundet ønsker, er at motivere og hjælpe dem med at skabe de bedste betingelser for såvel børnenes personlige udvikling som deres udvikling som borgere i det danske samfund.
Vi finder, at forældrene egentlig burde præsentere en plan over for kommunen med en beskrivelse af, hvad barnet er tilmeldt, eller hvad barnet skal beskæftige sig med i den periode, barnet ikke går i skole i Danmark.
Det er vigtigt at støtte alle tiltag, der kan formindske børns ulovlige fravær fra skolen, men det er også vigtigt, at retssikkerheden i lovforslaget kigges efter i sømmene, og vi har en række spørgsmål til ministeren, som vi håber at få afklaret i det kommende udvalgsarbejde.
Og hvad kan der mon helt præcis menes med dette krav, at der skal være tale om »et uddannelsesforløb, der sigter på at forbedre barnets muligheder for at klare sig under fortsat ophold her i landet«?
Vi mangler også en præcisering af, i hvor lang tid man højst må være udrejst for fortsat at beholde retten til at modtage ydelserne.
Men i det hele taget er vi lidt bekymrede over de mange muligheder for at tolke lovforslagets bestemmelser forskelligt.
Alligevel har vi valgt at støtte forslaget.
Karen Jespersen (V), 2008-11-27:
Nej, jeg mener, at det, jeg sagde - det var i hvert fald det, jeg mente - var, at det ikke bare er et spørgsmål om at få flere private leverandører ind på det offentlige marked; altså, det kan da også være en begrundelse.
Vi så f.eks., da vi havde debatten om de meget høje priser på ældremad, at der var flere private leverandører, der stod og trippede og sagde, at de faktisk kunne gøre det bedre og billigere, og her sad man og tænkte: Jamen hvorfor får de ikke lov at prøve?
Men filosofien er: Lad os få en konkurrence, lad os se, hvem der kan løse den her opgave bedst og billigst.
Det betyder også, at kommunen kommer på banen og måske dér lige får et skub til at prøve at se: Kan vi ikke lige lave det her lidt billigere?
Flemming Bonne (SF), 2008-11-27:
Jamen jeg er enig med ministeren i, at vi taler udbud; vi gemmer udliciteringen til en anden gang.
Men jeg spurgte, om staten havde nogle erfaringer med udbudspolitik, om man dér havde lavet nogle forsøg, haft nogle undersøgelser, så man sådan kunne være rimelig skråsikker på, hvor den gav gevinst, og hvor den ikke gav gevinst.
Og det får mig så igen til lige at vende tilbage til noget af det, ministeren sagde om udbudsstrategi, nemlig at målet ikke er at true kommunerne til mere udbud.
Så er mit spørgsmål: Hvorfor er det så skrevet ind i lovteksten, at man skal indberette, hvordan man vil øge udbuddene?
Altså, der må jo ligge en eller anden tanke bag den tekst, man har formuleret i lovgivningen, og som jeg læser det, kan det kun betyde, at man vil have øget udbud.
Karen Jespersen (V), 2008-11-27:
Jeg var lidt usikker på den sidste del af spørgsmålet.
Jeg mener under alle omstændigheder, at det er vigtigt at huske på, at udlicitering og udbud ikke er det samme.
Udbud hænger jo for mig at se i høj grad sammen med kvalitet, fordi det giver os en mulighed for at få noget mere gennemsigtighed med hensyn til, hvad pengene går til.
For i og med at man laver et udbud, bliver det også nødvendigt for kommunen selv at finde ud af: Hvor mange penge bruger vi egentlig på den her opgave?
Og når man ser på ældreområdet, kan man se, at det er nyttigt på den måde, at vi der så får tydeliggjort, hvor meget tid der går til møder og til andre aktiviteter end dem, der er mere borgerrettede.
Møder og efteruddannelse og alt muligt andet kan være særdeles nyttigt, så jeg står ikke og siger, at man skal droppe det; jeg siger bare, at vi får tydeliggjort: Er der noget spildtid, og kunne vi her have noget rationalisering?
Det er ikke en tilfældighed, at man har opnået meget ved f.eks. at bruge lean nogle steder, og hele den tankegang mener jeg at vi skal meget mere ind på.
Flemming Bonne (SF), 2008-11-27:
Ja tak.
I forhold til øget konkurrenceudsættelse tror jeg da nok, det er vigtigt at påpege, at der ikke er ført dokumentation for, at det i alle tilfælde giver bedre kvalitet eller mere effektivitet i opgaveudførelsen.
Det vil jeg gerne høre ministerens kommentar til.
Så kan jeg se i høringssvarene, at AC efterlyser, at der fra centralt hold sikres et udbygget vidensgrundlag om, hvilke opgaver der er udbudsegnede, og så peger man på, at staten bør gå forrest med hensyn til at tilvejebringe ny viden.
Og man kan så slutte det her spørgsmål af med at spørge ministeren: Har man erfaringer inden for nogle af statens institutioner med udlicitering i stedet for at bruge kommunerne som prøveklud?
Karen Ellemann (V), 2008-11-27:
Lad mig først og fremmest slå fast, at Venstre støtter det foreliggende lovforslag, som er fremsat med baggrund i nogle børns bekymrende fravær i det danske undervisningssystem.
Forslaget sigter på at give kommunerne endnu et redskab til bekæmpelse af det ulovlige fravær i skolerne ved at indføre muligheden for, at retten til børnefamilieydelse og børnetilskud kan bortfalde, hvis barnet opholder sig i udlandet sammen med en eller begge forældre og derfor udebliver fra undervisningen i folkeskolen.
På samme måde ændres reglerne i boligstøtteloven, således at forældre til børn, der ikke er berettiget til at modtage børnefamilieydelse, fordi opholdskravet ikke er overholdt, heller ikke skal kunne medregne barnet i beregningen af boligstøtten.
Det er dog ikke alle udlandsophold, der skal føre til, at børneydelse og boligstøtte bortfalder.
Ved uddannelsesophold i udlandet, der sigter på at forbedre et barns mulighed for at klare sig her i landet, vil børns lovlige fravær således ikke føre til bortfald af ret til børneydelse.
Det samme gælder uddannelsesophold af op til 1 års varighed, som kan betragtes som et supplement til barnets uddannelsesforløb i Danmark.
En rapport fra starten af året om børns ulovlige fravær i skolerne viser, at ca. 1,2 pct. af folkeskoleeleverne har ulovligt fravær på mere end 20 dage over en periode på 8 måneder.
Vi ved, at fraværet går ud over fagligheden og tilliden mellem skolen og barnet og barnets hjem og generelt skaber et dårligt samarbejdsklima.
Derfor er det vigtigt, at kommunerne nu bliver pålagt at handle med det samme for at undersøge indberetningerne om mistanke om manglende ophold i landet.
Forældrene bliver hørt og skal indsende en erklæring om, hvor barnet opholder sig.
Denne erklæring skal sammen med øvrige oplysninger tages i betragtning, når kommunen træffer sin afgørelse.
Vi hverken kan eller vil acceptere, at forældre ikke sørger for, at deres børn overholder undervisningspligten i dette land, og med forslaget giver vi endnu en mulighed for, at samfundet klart kan tilkendegive den holdning.
Alt i alt er der tale om et fornuftigt forslag, og Venstre kan, som jeg tidligere har nævnt, derfor støtte forslaget.
Villum Christensen (LA), 2008-11-27:
Vi er enige i, at ombudsmandsfunktionen er det nyskabende i det her forslag, og jeg vil bestemt ikke afvise, at vi kan nå derhen, at vi vil se bort fra resten af lovforslaget.