Line Barfod (EL), 2010-04-15:
Da vores ordfører på området, fru Johanne Schmidt-Nielsen, ikke kan være til stede, skal jeg på hendes vegne fremføre følgende: Det er svært at se, hvorfor vi skal gå ind og gøre noget på dette område, for der er rigtig mange problemer på folkeskoleområdet. Klassekvotienterne stiger over hele landet, bygningerne forfalder, der er et stigende behov for specialundervisning, og så sker der oven i købet det, at man rundtomkring i kommunerne er begyndt at fyre lærerne, fordi der skal spares ude i kommunerne på grund af regeringen og Dansk Folkepartis uansvarlige økonomiske politik.
Jeg synes ærlig talt, at det, vi skulle være optaget af, var at løse nogle af de problemer, der faktisk er i folkeskolen, i stedet for at fremmane problemer, der reelt ikke eksisterer.
Der er en del kønsopdelt undervisning i skolen.
Der er idrætsundervisning, der er seksualundervisning, og på en del skoler deler man klassen op, når der skal diskuteres kønssygdomme, graviditet, sex og menstruation, fordi eleverne er mest trygge ved at stille spørgsmål og diskutere, når det modsatte køn ikke er til stede.
Men jeg kan forstå, at det ikke er her, Dansk Folkeparti mener, at forslaget skal gælde.
Nej, problemet opstår først, hvis man finder nye steder at dele eleverne op, hvis man i den situation begrunder opdelingen religiøst eller kulturelt.
Jeg har aldrig hørt om, at der skulle være problemer på vores folkeskoler med klasser, der blev delt op i drenge og piger på baggrund af religiøse hensyn.
Vi ønsker ikke, at det skal være religion, der styrer i folkeskolen, og det er så også grunden til, at vi støtter Socialdemokraternes forslag om, at man ikke må bede morgenbøn og ikke må udøve forkyndelser.
Men vi har aldrig hørt om, at der skulle være problemer med kønsopdelt undervisning begrundet i religion.
Nu vil Dansk Folkeparti så også forbyde kønsopdeling, der er kulturelt begrundet, og det er lidt interessant, for når folkeskolerne ofte mener, det er en god idé at dele eleverne op på baggrund af køn i seksualundervisningen, er det vel på grund af kultur – en kultur, hvor det er pinligt for skoleelever at tale om sex, når der er både drenge og piger til stede.
Man kunne jo sagtens forestille sig en kultur, hvor det ikke var tilfældet; hvor vi var opdraget til, at det var helt naturligt at tale om det, uanset hvem der var til stede.
Her er det altså kulturelt betinget, og det er lidt uklart, om det er det, Dansk Folkeparti vil forbyde.
Forslaget handler også om kønsopdelte forældremøder.
Det er meget begrænset, hvor mange kønsopdelte forældremøder jeg har hørt om.
Så vidt jeg ved, har det i den offentlige debat været fremme, at en enkelt skole i Jylland har lavet arrangementer kun for fædrene, og det var i parentes bemærket pæredanske fædre.
Fædrearrangementerne blev lavet for at få fædrene til at engagere sig mere i børnenes dagligdag, og det skyldes vel så også en kultur, hvor det er kvinderne i højere grad end mændene, der tager ansvar for børnenes opvækst.
Her er der nok grund til at ændre kulturen, men spørgsmålet er, om det skal gøres ved at forbyde, at man laver særlige arrangementer for fædrene.
Mødremødet på Holbergskolen blev holdt for at styrke integrationen og for at forbedre det sociale miljø på skolen.
Det har man vældig gode erfaringer med i både Nordvestkvarteret og på Nørrebro i København.
På Blågårdsskolen har man i årevis holdt særlige cafeer for mødrene, både dem med brune øjne og dem med blå øjne, fordi det er en rigtig god måde for mødrene at lære hinanden at kende på, præcis ligesom når man har lavet særlige fodboldturneringer, hvor fædrene stillede hold med det formål at engagere fædrene og med det formål at få knyttet bånd på tværs af social, etnisk og kulturel baggrund.
Vi er rigtig glade for de fremskridt, der har været på ligestillingsområdet i Danmark.
Men de fremskridt ville aldrig være kommet, hvis ikke kvinderne også havde sat mændene uden for døren og holdt møder for sig selv, hvor de fik organiseret kampen for ligeløn, for ordentlig barsel, for gode muligheder for børnepasning og for muligheden for selvorganisering.
Det er en mulighed, kvinder har brugt i kampen for ligestilling i generationer, og det er ærlig talt temmelig småligt, hvis man vil fratage vores nye medsøstre, som også har ulige vilkår at kæmpe imod, den mulighed.
Kort sagt er det her forslag en temmelig tynd kop te.
Vi kan alle sammen blive enige om, at ligestilling er en helt afgørende værdi, som vi skal forsvare, og at vi skal forsvare os mod middelalderlige mørkemænd, som vist er det mest populære udtryk for tiden, uanset hvilken kultur eller religion de har.
Men det her er et ligegyldigt symbolforslag.
Der er brug for at se på de alvorlige problemer i folkeskolen i stedet, og derfor er vi imod forslaget.