Mike Legarth (KF), 2015-01-13:
Tak, hr. formand, og tak til Enhedslisten og hr. Per Clausen for at initiere den her debat.
Det er altid klogt at være på forkant og få en fordomsfri debat om, hvordan vi skal forholde os til energipolitikken.
Den betyder rigtig meget for vores samfund og for den grønne omlægning, vi skal foretage, som jo er fornuftig, fordi vi gerne vil have en så sund verden som muligt at leve i, ren luft, rene fødevarer, god natur og orden i miljøet.
Det er jo den underliggende dagsorden, der er for vores energipolitik: Vi skal sørge for, at den klode, vi har overtaget og har ansvaret for, skal være i en lidt bedre forfatning, når vi leverer den videre til næste generation.
Så det er såmænd en ædel værdidagsorden, der ligger til grund for, at vi forholder os til, hvordan vi så skal udnytte de forskellige energikilder, der er til rådighed.
Den skal vi udvinde, den skal vi få mest muligt ud af, og så skal vi derefter forsøge at forberede os på, hvilke et af de scenarier, der er beskrevet, vi så skal anvende; om det er vindscenariet, om det er biomasse eller det, der hedder bio plus, eller brintscenariet.
Og det må tiden vise, det er for tidligt at tage stilling til det nu.
Hos os Konservative har vi det sådan, at vi meget gerne vil grøn omlægning.
Vi er jo et grønt parti, vi er det grønne parti i blå blok, og det vil vi gerne holde fast i, det synes vi er rigtig fornuftigt.
Men den grønne omlægning lægger vi også op til skal ske, i takt med at vi rent faktisk kan betale den.
Det gælder for borgerne – det må ikke gå hurtigere, end at borgerne er i stand til at betale den grønne omlægning, sådan at det ikke går ud over den frihed og den selvstændighed, familierne i øvrigt skal have – og der skal også tages det hensyn til virksomhederne, at vi ikke pålægger dem nogle byrder, som gør, at de mister konkurrenceevne og får sværere ved at skabe den vækst og den beskæftigelse, som vi som samfund er afhængige af.
Derfor er det meget vigtigt, at vi ikke bare taler om at blive ultragrønne, men at balancen er i orden: Hver gang, vi laver nye tiltag, hvad enten det er over for borgerne eller erhvervslivet, er det vigtigt at tænker på, hvad det koster, og hvad regningen og konsekvensen er, sådan at det ikke kommer til at gå for hurtigt.
Der kan vi jo sige at vi lige nu ligger lidt langt foran, fordi de andre ikke har fulgt med, og man skal også være sig fuldstændig bevidst, at det kræver et samfund med velstand at foretage en dyr grøn omlægning, fordi det koster penge.
Det er en fornuftig investering, det er en god idé at gøre det, og vi mener, at det er fuldstændig afgørende, at vi sørger for den grønne omlægning.
Men takten skal som sagt stå mål med, hvad borgere og virksomheder kan overkomme.
Så mener vi jo også, at når der skal tages stilling til, hvordan energikilderne skal sammensættes, så skal der tages højde for, hvad det er for nogle teknologier, der bringes i anvendelse.
Det mener vi at man skal være meget påpasselig med, og det er også det, der har karakteriseret de spørgsmål, jeg har stillet til de forskellige ordførere: Det nytter ikke noget, at man for tidligt lægger sig fast på en bestemt teknologi.
Vi forbeholder os ret til at være teknologineutrale, sådan at der er et frit marked
, og den dag, der er nogen, der får en god idé og får opfundet og markedsmodnet noget, som ingen andre havde set, og pludselig har et produkt, en ydelse eller en energikilde på hånden, som vi som samfund med fordel kan bruge, så må vi ikke være låst af, at vi har truffet for tidlige beslutninger i Folketinget, der gør, at vi ikke kan bringe sådan noget i anvendelse.
Derfor skal vi tænke os godt om, og vi skal lade os klæde godt på af de eksperter, vi er omgivet af.
Det er Energistyrelsen, det er vores embedsmænd, det er andre eksperter.
De skal have mulighed for at forsyne os med den viden og de oplysninger, de har.
Der bliver jo så også nogle partsindlæg fra kommercielle interesser, og så må vi på dagen afgøre, hvordan vi politisk vil vælge at bruge de forskellige energikilder, sådan at det bliver til størst mulig gavn for borgerne.
Det er det arbejde, vi lægger for dagen, det er det, vi forbereder os på.
Derfor synes vi, at det er udmærket med den her debat i dag – og igen tak for den til Enhedslisten – men det er i vores øjne og i vores optik for tidligt at lægge sig fast på noget nu.
Vi kan godt starte en forberedelse, det synes vi er okay, men vi vil vente frem til 2018, som det også er aftalt i det nuværende forlig.
Det er jo i øvrigt et godt sted at tage udgangspunkt, fordi vi nu ser, at EU pludselig sår tvivl om PSO'en, altså den afgift på el, som man betaler for den vedvarende energi: Nu sås der pludselig tvivl om, om den afgift overhovedet kan foretages på den måde, som vi gør nu.
Det vil jo sige, at det egentlig sprænger det energiforlig, vi har, hvis vi ikke finde en løsning inden 2017, hvor den ordning, vi har nu, udløber.
Det viser bare, at det gælder om at have tålmodighed og tænke sig godt om og træffe de rigtige beslutninger, når den tid kommer, og det ser vi frem til at medvirke til.
Det skulle være ordene fra Det Konservative Folkeparti.