runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Birgitte Josefsen (V), 2011-12-21:
14.735 kr. pr. måned.
Det er det rådighedsbeløb, et ægtepar på kontanthjælp har at disponere over, når deres husleje er betalt, når børnepasning er betalt, og når skatten er betalt.
Det er sådan set et af de beløb, vi skal forholde os til i dag.
Man kan så diskutere, om det er meget, eller om det er lidt.
Jeg kan i hvert fald se ud af nogle af de mailkorrespondancer, jeg har haft, at der er en række borgere i dette land, der synes, at det er et stort beløb.
Der er faktisk en række landmænd, små selvstændige erhvervsdrivende håndværksmestre og folk, der ejer en detailhandelsbutik eller specialbutik, der har betydelig mindre til rådighed.
Det er faktisk den gruppe, som man træder på, når nu et flertal i Folketinget stemmer det her lovforslag igennem.
Jeg synes, man skal gå hjem og tænke over, hvad det er for nogle signalværdier, man sender, for man giver faktisk lige nøjagtig den her store gruppe skuddet til her i juledagene at sætte sig ned og forholde sig til, om det er deres arbejde værd at blive ved med at knokle for at bevare deres landbrug eller deres selvstændige erhverv.
De er faktisk bedre tjent med at gå hen og melde sig i kontanthjælpsrækken, når vi kommer til den 1. januar.
Er det det, vi ønsker?
Er det det samfund, vi har behov for?
Jeg tror, at det, der er behov for for at få Danmark ud af den krise, vi er en del af, er, at flere har lyst til at starte op som selvstændige erhvervsdrivende og give den en skalle.
Men det, vi lige nøjagtig signalerer med det her lovforslag, er, at det ikke er det, man skal.
Louise Schack Elholm (V), 2011-12-21:
De eneste, der går på talerstolen som ordførere, er de blå partier og Enhedslisten.
Enhedslisten har også meget at skulle have sagt på nuværende tidspunkt, da de i øjeblikket bærer regeringspartierne, så måske er det Enhedslisten, der tegner regeringsbiksen.
Det skal jeg ikke kunne sige, men det må immer væk være det indtryk, danskerne sidder tilbage med.
Det synes jeg man skulle overveje, for det, Enhedslisten har sagt, er, at de ikke har tillid til den almindelige økonomiske lærdom, og at de ikke har tillid til Finansministeriets tal.
Det giver lidt genklang af det, vi hørte fra S og SF inden valget.
Da troede man heller ikke på Finansministeriets tal.
Jeg troede, at den her regering skulle skaffe flere i arbejde, men det her forslag går ud på at få færre i arbejde.
Regeringspartierne påstår, at det handler om fattigdom, men da regeringen endnu ikke har besluttet, hvem der er fattige, kan det her umuligt handle om fattigdom.
Det her handler om, hvorvidt det skal kunne svare sig at arbejde.
Lad os prøve at dele forslaget op.
Man vil ændre på tre ydelser.
Der er timereglen, og vi har faktisk undersøgelser fra SFI og AKF, der viser, hvordan timereglen virker.
Den får folk i arbejde, og den virker særlig godt på indvandrerkvinder, der over for deres mænd har brug for et argument for at komme i arbejde.
Det siger forskningen.
Timereglen afskaffer vi.
Hvorfor?
Ja, fordi man jo ikke har defineret fattigdom endnu.
Så er der starthjælpen, der skal hjælpe med at skubbe folk ind på arbejdsmarkedet.
Og lad os så tage kontanthjælpsloftet.
For nogle kan det være svært, at det kan svare sig at arbejde.
Vi har jo alle sammen set eksempler på det i fjernsynet.
Nej, det synes vi ikke, men det synes regeringspartierne åbenbart.
Enhedslisten har i hvert fald nu fortalt, at de helt klart mener, at de offentlige ydelser kun kan være for lave, og så må vi jo tro på, at de som det regeringsstøttende parti også har en vis indflydelse på regeringen.
Det her bliver endnu mere komplekst af, at regeringspartierne selv har været med til at indføre disse ydelser.
Det er jo ikke os, der har opfundet alle de her ydelser helt alene.
Nej, det har regeringspartierne været med til i tidligere tider.
Nu afskaffer man dem.
Hvorfor vil man indføre nogle regler, som man siger skal afskaffe fattigdom, mens man i virkeligheden ikke har defineret, hvem de fattige er?
Man siger så, at man godt ved, at det giver mindre incitament til at arbejde, og det vil man så modvirke i en skattereform, men man har ikke skattereformen klar.
Det, der står tilbage, er, at man nu skal gøre det mindre attraktivt at arbejde.
Inger Støjberg (V), 2011-12-21:
Men det ændrer ikke på, at jeg jo meget gerne vil svare på det, for jeg synes faktisk, det er problematisk, at man ikke ser nogen fra regeringspartierne oppe på talerstolen i dag, men at de sådan ret krysteragtigt har stukket halen mellem benene og er blevet nede på deres pladser og så ikke vil diskutere et fuldstændig grundlæggende princip for det danske velfærdssamfund, nemlig at det altid skal kunne betale sig at arbejde.
Benedikte Kiær (KF), 2011-12-21:
Hr. Jesper Petersen glemmer at fortælle, at det her lovforslag ikke ændrer noget nævneværdigt i forhold til den her diskussion om indkomstfordelingen.
Med hensyn til hvorvidt der overhovedet skete noget med arbejdet med fattigdomsindikatorer, synes jeg egentlig, at jeg har gjort det meget klart for ordføreren, at det gjorde der.
Det, jeg blot ikke kan forstå, er, at man har efterspurgt en fattigdomsgrænse i rigtig, rigtig mange år og sagt, at man gerne ville have, at der lå en.
Man nævner i svaret, at det er et meget omfattende arbejde, og derfor kan man endnu ikke give en tidsplan, så jeg synes, det klinger noget hult, når hr. Jesper Petersen kommer med den her kritik, når han kritiserer den forrige regering for at ville have lagt en tidsplan frem, der svarede til 1½ år, for at udarbejde de her fattigdomsindikatorer.
Anders Samuelsen (LA), 2011-12-21:
Det her er faktisk en noget vanskelig situation.
Vi har et medlem, som føler sig angrebet og så går op og forsøger at forsvare sig via en kort bemærkning, men vi andre har ikke en chance for at gå på det radikale medlem og få nogle forklaringer.
Så jeg vil stærkt opfordre til, at det radikale medlem går op som privatist, så vi kan få en saglig, faglig og ordentlig diskussion af det her forslag.
For det, der bare står tilbage efter den korte bemærkning, der kom fra fru Marianne Jelved, var nærmest et løfte om, at de ca. 3.000 kr., som det her lovforslag kommer til at ændre i forhold til ægteparret, altså som man skal tjene ekstra, før det giver mening at gå i arbejde, har det radikale medlem nærmest stået heroppe og lovet kommer som en kæmpemæssig skattelettelse i forbindelse med skattereformen.
Det er et meget, meget voldsomt løfte at give fra talerstolen.
Jeg mener, det må være fuldstændig på sin plads nu, at det radikale medlem går op som privatist og fremlægger argumentationen for, hvorfor man kan støtte det her forslag, i dybden, så vi andre kan stille uddybende spørgsmål.
Jeg vil spørge, om ordføreren – privatisten – ikke er enig.
Inger Støjberg (V), 2011-12-21:
Man kan jo altid prioritere anderledes, og det er sådan set fair nok, men jeg synes bare stadig væk, at det da er mærkværdigt, at man går med til et lovforslag her, der skaber problemer, når vi oven i købet i dag har stillet et ændringsforslag, der gør, at man kan tage problemet helt ud af lovforslaget, men det vil De Radikale ikke være med til.
Og det var jo heller ikke sådan, at man så en storm af radikale op imod talerstolen for at begrunde, hvorfor man ikke vil være med til det ændringsforslag, som jo ellers imødekommer Det Radikale Venstre fuldstændig.
Det kan jo egentlig godt undre lidt.
Marianne Jelved (RV), 2011-12-21:
Det er stadig væk ikke lovforslaget, der er et problem.
Det er et problem, at den ene kontanthjælpsmodtager i et parforhold skal tjene næsten 30.000 kr. for at have det samme rådighedsbeløb, hvis man kommer i arbejde.
Det er ikke lovforslaget, det er en del af det her problemkompleks, som vi har valgt at løse på en anden måde.
Jeg håber, at alle politikere er klar over, at der altid er flere løsninger på et problem, ellers er man dårligt stillet.
Derfor arbejder vi på at skaffe en bedre løsning end kontanthjælpsloftet, som vi har set fører til fattigdom i familier med børn, og det vil vi bare ikke acceptere.
Vi prioriterer anderledes, end den tidligere regering gjorde.
Og så er den ikke længere.
Ole Birk Olesen (LA), 2011-12-21:
Ministeren beklager sig over, at ingen borgerlige partier vil sige, hvad de vil gøre for børn, der vokser op i fattigdom.
Pointen er jo, at vi i de borgerlige partier ikke anerkender, at der er de tusindvis af børn i Danmark, som vokser op i fattigdom.
Det er, fordi vi tager udgangspunkt i de konkrete tal i stedet for blot at tage udgangspunkt i venstrefløjens manipulerende retorik.
Hvis man tager en familie med to voksne og to børn, der modtager starthjælp, kan man se, at de ifølge officielle tal har 9.600 kr. i rådighedsbeløb, efter at der er betalt skat, husleje, daginstitution, varme og el.
Det er ikke fattigdom, vil jeg sige til ministeren.
Hvis vi tager en familie med to voksne og to børn, der er underlagt kontanthjælpsloftet, kan vi se, at denne familie har et månedligt rådighedsbeløb på 12.000 kr., efter at skat, husleje, daginstitution, varme og el er betalt.
Det er ikke fattigdom.
Disse familier kan have sociale problemer, og dem vil jeg i min næste bemærkning komme ind på hvad vi kan gøre ved.
Inger Støjberg (V), 2011-12-21:
Det ændrer faktisk ikke på, at det, man gør her, er, at man tager tingene i omvendt rækkefølge.
Man indfører et problem, og det er jo oven i købet så stort et problem, at det radikale medlem synes, at man ligefrem også skal sige bl.a. på politiken.dk, at det her er et problem.
For man skaber nu et samfund, hvor det ikke altid kan betale sig at arbejde.
Det er da ellers et grundlæggende princip også for Det Radikale Venstre, at det altid skal kunne betale sig at arbejde, og jeg må altså sige, at jeg ikke synes, det ligner De Radikale først at skabe et problem for så efterfølgende at sige: Jo, jo, men det må vi så tackle i en skattereform; en skattereform, som ingen vil tage et ansvar for.
Ingen vil fortælle, hvad den kommer til at indeholde.
Så spørgsmålet kunne jo sådan set bare være: Vil det sige, at vi kan forvente, at den skattereform, der nu bliver lagt frem, vil ophæve alle de problemer, der ligger i det her lovforslag, som fru Marianne Jelved selv har kaldt et problem?
Marianne Jelved (RV), 2011-12-21:
Jeg oplevede jo i går at sidde i formandsstolen og høre mit navn blive brugt rigtig mange gange af forskellige ordførere i forbindelse med netop denne sag, og nu hører jeg så fru Inger Støjberg gentage det, men dog ikke i den form, det blev brugt i i går, og derfor spørger jeg mig selv, om fru Inger Støjberg er overgået fra at være minister til at være bager, som kan forme dejen efter behag, alt efter hvilket formål det skal tjene.
Jeg har aldrig nogen sinde sagt, at dette lovforslag er problematisk, aldrig.
Jeg har kæmpet for at få det her lovforslag igennem gennem mange år, fordi Radikale Venstre er imod fattigdomsydelser.
Vi har været med til at indføre nogle af dem, vi er blevet klogere undervejs, og derfor er det en sejr for Danmark og for regeringen og dens flertal, at vi får det her lovforslag igennem i dag.
Det, jeg har udtalt mig om, er det konkrete spørgsmål omkring den problemstilling, der opstår, når to kontanthjælpsmodtagere med nogle børn er i den situation, at den ene kommer i arbejde, for der skal man tjene temmelig mange penge for at kunne få det samme rådighedsbeløb.
Det har regeringen i sinde at ændre, og derfor kobler vi hele denne problemstilling med en skattereform, som skal gøre det attraktivt og fordelagtigt at arbejde for alle uanset indkomst.
Det er målsætningen.
Inger Støjberg (V), 2011-12-21:
Det skal altid kunne betale sig at arbejde.
Går man nemlig lidt tilbage i annalerne, kan man se, at Poul Nyrup Rasmussen i maj 1997 faktisk sagde i en artikel, at det er direkte anstødeligt, hvis nogle mennesker får mere ved at være på overførselsindkomst end ved at tage et arbejde.
Den 30. november i år sagde den nuværende statsminister nogenlunde det samme her i Folketingssalen.
Den nuværende statsminister sagde nemlig, at det altid skal kunne betale sig at arbejde.
Den 3. december sagde beskæftigelsesministeren sådan set det samme, nemlig at det er vigtigt, at det altid kan betale sig at arbejde, og den 16. december sagde fru Marianne Jelved, at det her lovforslag er direkte problematisk.
Så kan det jo godt undre lidt, at vi i dag står ved en tredje behandling, hvor man fra regeringens side gør op med et helt grundlæggende princip, nemlig at det altid skal kunne betale sig at arbejde, også når fru Marianne Jelved, som man jo må sige repræsenterer et af de meget stærke partier i regeringen, siger, at det her lovforslag er direkte problematisk.
Jeg vil også gerne knytte et par ord til selve behandlingen af det her lovforslag, for det har været et besynderligt forløb.
Vi havde en første behandling, som var meget grundig, hvor vi efter min mening havde en meget god debat, som dog kulminerede med himmelvendte øjne hos beskæftigelsesministeren vendt mod Venstres ordfører, hvilket jo egentlig taler for sig selv.
Så havde vi en anden behandling, hvor ministeren nægtede at gå op og tage debatten, og nu har vi en tredje behandling, hvor intet tyder på, at nogen fra regeringspartierne for alvor vil tage debatten.
Vi har set en fuldstændig passiv socialdemokratisk gruppe, og vi har set en politisk ordfører fra Socialistisk Folkeparti, som lige kunne mande sig op til at stille et par spørgsmål, men som ellers stak halen mellem benene og smuttede igen.
Så har vi oplevet en række samråd, hvor vi ikke har kunnet få svar på ret meget.
Der har været mange udenomssvar.
De har været i generelle vendinger.
Vi har haft en skatteminister i et samråd, hvor skatteministeren sagde, at lige nøjagtig det her lovforslag betyder, at Danmark kommer ud af krisen.
Og så havde vi et samråd i går aftes, som var meget interessant, for der var universalsvaret på alt skattereformen.
Når man engang fremlægger en skattereform, er den universalsvaret på alt, for så kan det åbenbart igen betale sig at arbejde, arbejdspladserne kommer til Danmark, og alt bliver igen godt.
Problemet er blot, at når vi spørger om, hvad den her skattereform skal indeholde, er der intet svar.
Beskæftigelsesministeren henviser til skatteministeren.
Skatteministeren henviser til, at den engang vil blive fremlagt, og at vi i øvrigt kan prøve at diskutere det med andre ministre.
Det har dog været et af de mest besynderlige forløb
nogen sinde
, tror jeg, i Folketinget for et så stort og markant lovforslag, der jo på mange måder gør op med et vigtigt princip, som normalt har drevet Danmark frem, nemlig princippet om, at det altid skal kunne betale sig at arbejde.
Jeg kan hilse fra Venstre og sige, at det er et princip, vi står fast på, og som vi bliver ved med at stå fast på.
Mai Henriksen (KF), 2011-12-21:
Jeg har det jo altid bedst, når en diskussion foregår på et godt oplyst grundlag.
Joachim B. Olsen (LA), 2011-12-21:
Jeg vil gerne spørge: Undrer det den konservative ordfører, at man i de her 2 måneder ikke har kunnet komme med ét eneste eksempel på en, man sagde var fattig?
Der har ikke været ét eneste eksempel fremme.
Det har SF ikke kunnet finde.
Ikke ét eksempel.
Så vil jeg gerne bede den konservative ordfører bekræfte eller afkræfte, at siden krisen er ligheden i det danske samfund steget med 1,2 pct.
Det vil sige, at krise har medført en højere grad af lighed.
Hvad er pointen i at have lighed som mål?
Kan den konservative ordfører bekræfte, at det, at man fjerner de her ydelser, medfører, at ligheden stiger med 0,03 pct.?
Det er virkelig flot, når man tager i betragtning, at det skal stilles i forhold til, at det betyder, at minimum 3.000 mennesker beholdes på overførselsindkomst, 0,03 pct.
Mette Frederiksen (S), 2011-12-21:
Jeg vil så sige, at det bestemmer vi jo selv.
Altså, jeg køber ikke den præmis – det gjorde jeg heller ikke i går aftes – at det skal tage mange år for det her Folketing at lave reformer.
Jeg er bekendt med, at der har været en reform af førtidspensionsområdet under opsejling igennem en efterhånden længere årrække.
Jeg synes, det er helt naturligt, at forslaget her følges op af et behov for både en kontanthjælpsreform og en skattereform.
Jeg vil i øvrigt gerne sige i samme sekund, at behovet for de to reformer vil være til stede, om man vedtager det her lovforslag eller ej, for jeg synes jo, at det, der er det egentlige problem, er, at vi har så mange modtagere af kontanthjælp, der modtager kontanthjælp år efter år, for nogles vedkommende årti efter årti.
Og jeg ved, at der også er fremtrædende medlemmer af partiet Venstre, der er enige med mig i, at det er det, der er et meget, meget væsentligt problem, som det her Folketing og den nuværende regering skal søge at adressere i fællesskab.
Mai Henriksen (KF), 2011-12-21:
Så fik vi slået fast, at der ikke er nogen plan for, hvornår de her reformer forventes implementeret.
Men så vil jeg spørge lidt bredere: Er ministeren så ikke enig i, at der jo faktisk godt kan gå år og dag, før de her reformer bliver implementeret, og at der dermed kan gå år og dag, før det altså igen kan betale sig at komme i arbejde?
På et sent samråd i går stillede jeg et spørgsmål om, hvornår det igen vil kunne betale sig at arbejde, og i min tale for lidt siden sagde jeg, at det måske var en smule bagvendt først at iværksætte det, som regeringen selv har kaldt for problematisk, og så siden hen finde nogle løsninger.
Men så spurgte jeg i går lidt ind til, hvornår de her reformer, en kontanthjælpsreform og en skattereform, forventes implementeret, og jeg har fået et svar i dag, hvor ministeren siger, at det er for tidligt at lægge sig fast på, hvornår denne skattereform skal implementeres.
Hvordan kan ministeren iværksætte det her og vedtage det her lovforslag uden at have en løsning på plads og ikke engang have en plan for, hvornår man forventer en løsning, som skal få en gevinst ved at arbejde til stede igen?
Mette Frederiksen (S), 2011-12-21:
Jeg må nok sige, at det, at det ligefrem skulle koste arbejdspladser, dog alligevel er en sproglig tilsnigelse.
Jeg tror dog ikke, at der er nogen, der lukker virksomheder, fordi der er nogle mennesker, der får en kontanthjælpsydelse.
Jeg har ikke sagt, at der er nogen, der skal være flove, men jeg må næsten forstå spørgeren således, at det er en diskussion, man har haft i Venstre, altså af, om man skal være det.
Det er da muligt, at det er en relevant diskussion at tage for partiet.
Spørgeren tilkendegiver, at det er et rimeligt niveau.
Altså, som enlig starthjælpsmodtager har man et rådighedsbeløb på et sted mellem 2.000 kr. og 3.000 kr. om måneden at leve for, til at dække alt forbrug.
Det tror jeg faktisk ikke at man kan.
Altså, 2.000-3.000 kr. år efter år, hver måned, til at dække alle udgifter – tandlæge, mad, tøj, transport, gaver, motion, idræt, medlemskaber af frivillige organisationer, medlemskab af et politisk parti – synes jeg ikke er et rådighedsbeløb, der er højt nok.
Karen Ellemann (V), 2011-12-21:
Jeg må konstatere, at jeg ikke får svar på spørgsmålet.
Det er også o.k.
Jeg holder fast i, at jeg mener, det er trist, at vi, når vi lige om lidt skal stemme om det her lovforslag, vil opleve, at der er et flertal i det danske Folketing, der stemmer for at ændre i kontanthjælpsydelserne, stemmer for at fjerne starthjælpen og stemmer for i det hele taget at ændre det, som er et yderst acceptabelt niveau for mennesker, som ikke er på arbejdsmarkedet.
Det har vi heldigvis haft en rygende debat om i de seneste par måneder – med masser af eksempler, som med al tydelighed viser, at vi bestemt ikke har noget at være flove over som politikere i Danmark, altså når vi har det system, vi har i dag.
Man kan sågar starte en diskussion om, om vi vitterlig er for gavmilde.
Jeg mener, at vi har nogle aldeles fornuftige ydelser i dag.
Jeg mener, at vi har et meget, meget finmasket socialt sikkerhedsnet, og det ser vi en perlerække af eksempler på at vi har.
Nu er der altså så kommet en regering i Danmark, som mener, at det her skal skydes væk, at vi nu skal øge ydelserne.
Og man har selv fået svar på, at det her rent faktisk kommer til at koste arbejdspladser.
Hvordan kan beskæftigelsesministeren oprigtigt være tilhænger af et sådant lovforslag?
Mette Frederiksen (S), 2011-12-21:
Jeg tror, at man som politiker skal være varsom med at konkludere, at det er en meget, meget trist dag for Danmark.
Det er store ord, og det er ikke en følelse, jeg kan genkende hos hverken den danske befolkning eller mig selv, tværtimod.
Løser lovforslaget her alle udfordringer?
Nej, det gør det ikke.
Har vi nogen sinde påstået, at det ville det?
Nej, det har vi ikke.
Hvorfor dog det?
Hele den borgerlige opposition har bygget argumentationen op om, at det kun er den ene.
Jeg hørte sågar forleden dag en tilføje, at det kun er manden, der skal i arbejde.
Hvorfor ikke insistere på, at begge kommer i arbejde?
Lykkes det at få begge i et ægtepar ud på arbejdsmarkedet, skal man tjene godt 15.000 kr. om måneden.
Det vil jeg mene kan lade sig gøre.
Jeg har sådan en beskeden drøm om, at det også i en debat i Folketingssalen skal være muligt at få nuancerne frem.
Er De Konservatives ordfører ikke enig med mig i, at der allerede i dag er et samspilsproblem, og at det faktisk ikke er lykkedes at løse det her under den tidligere regering, og at man dermed også må erkende, at vi har en udfordring, som er svær at løse?
Lad os søge at løse den i fællesskab.
Jeg mener, at den proces, vi lægger op til, er både god og naturlig.
Ja, det betyder, at vi går et arbejdsomt år i møde, i år 2012.
Det er jo der, Folketinget skal stå en meget vigtig prøve, nemlig om vi kan skabe de nødvendige reformer, der er behov for.
Her vil jeg appellere til, at også Det Konservative Folkeparti går aktivt ind i arbejdet.
Benedikte Kiær (KF), 2011-12-21:
Det vil sige, at er der fremgang, vil der kunne komme en øget ulighed, men er det en krisesituation, man er i, som den, vi oplever i øjeblikket, så vil man få en øget lighed.
Men dem, som ikke har så mange penge mellem hænderne, vil overhovedet ikke kunne mærke en forskel.
Så vil jeg i forhold til det, som ordføreren ellers sagde i forbindelse med det her lovforslag, sige, at ja, man skal helt hen på anden decimal, før man overhovedet kan se en indflydelse og en effekt på, hvordan uligheden måles i forhold til OECD's fattigdomsgrænse.
Karen Ellemann (V), 2011-12-21:
Tak for ordet, hr. formand.
Jeg vil sige til beskæftigelsesministeren, at det er en meget, meget trist dag for Danmark, hvor vi sidder her i Folketingssalen og skal stemme om noget, som er en fundamentalt forkert kost for vores land.
Jeg vil bare gerne spørge beskæftigelsesministeren, om hun kan se sig selv i øjnene om morgenen og synes, at det her er et fornuftigt forslag, altså at det er den rette medicin for Danmark, at man nu skaber en situation, hvor det helt grundlæggende ikke længere kan betale sig at gøre en indsats for at få et arbejde og gøre en indsats for rent faktisk at yde noget og kæmpe for at få fodfæste på det danske arbejdsmarked.
Jonas Dahl (SF), 2011-12-21:
Jamen jeg synes, det var lidt interessant at høre, at den borgerlige regering efter de her 9 år ved magten nedsætter den her kommission, som arbejder i 1½ år – og der kommer i øvrigt ikke noget frem ved det – og at vi så nu skal høre på, at man kritiserer den nye regering, som har siddet i 2-3 måneder, for, at den sådan set ikke har leveret her.
Der vil jeg bare gerne høre den tidligere konservative minister: Synes De Konservative, det er en god idé, at der er en fattigdomsgrænse?
Det er et ganske simpelt spørgsmål: Er det en god idé, at der kommer en fattigdomsgrænse – ja eller nej?