Per Clausen (EL), 2010-03-02:
Den sande frihed er, hvis man har et landbrug, som i virkeligheden ejes af banken, og man i den måde, man tilrettelægger produktionen på, hele tiden er nødt til at have den maksimale produktion og skaffe maksimalt med penge, fordi det kræver banken – uanset om det betyder, at man bliver nødt til at gå på kompromis med de synspunkter, man måske i virkeligheden som landmand har, i forhold til hvordan dyrevelfærd skal være, i forhold til hvordan hensynet til natur og miljø skal være.
Det er den borgerlige frihed, som er blevet besunget i dag.
Den vil så i fremtiden blive suppleret med den enestående frihed, at man kan blive ikke forpagter, men driftsleder på noget jord, som ejes af udenlandsk kapital.
For sådan er det jo, at selv for Dansk Folkeparti er tanken om, at noget skulle overtages af samfundet, så forbryderisk, at det er bedre at lade jorden blive solgt til udenlandsk kapital.
Så meget for det såkaldt danske.
Det er altså den frihed, som man siger at man vil give folk.
Så kan man jo spørge: Hvad er nu det for noget snak?
Vi har jo selveje, og landmændene ejer selv deres landbrug.
Ja, vi har en landbrugssektor, hvor gælden er væsentlig større end egenkapitalen.
Det betyder jo, at vi ikke har set den sidste tvangsauktion.
Jeg kan så forstå, at nogle syntes, at det var lidt uvenligt, hvis staten overtog jorden ved en tvangsauktion, og at man så stillede nogle krav til den forpagter, der i givet fald skulle drive jorden videre.
Gad vide, om den kapitalfond eller den bank, der overtager jorden ved en tvangsauktion, ikke også vil stille nogle krav.
Men det er helt rigtigt, at de ikke vil stille nogen krav om, at der skal tages hensyn til naturbeskyttelse, dyrevelfærd og grundvandssikkerhed – nej, nogle krav om, at man umiddelbart tilrettelægger produktionen sådan, at man kan tjene flest muligt penge.
Efter Enhedslistens opfattelse illustrerer det her jo meget godt, at det ikke tjener meget formål at diskutere, som om der fandtes en frihed, hvor man var uafhængig af det offentlige, af staten, og så til gengæld var rigtig fri, men at man må vælge eller har en mulighed for at vælge, hvilke herrer man vil have.
Det fantastiske ved Enhedslistens forslag er jo derudover, at det stadig væk vil være muligt for landmænd, som måtte kunne skaffe pengene, at købe deres egen jord.
Der vil gå rigtig, rigtig mange år, før en fond, som den, vi her foreslår oprettet, vil have overtaget al dansk landbrugsjord.
Så der vil være en valgmulighed for den unge landmand.
Han kan forsøge at se, om han kan rejse pengene i banken, eller om han kan få et aktieselskab til at finansiere sin bedrift, så han som driftsleder kan arbejde der, eller han kan vælge at være forpagter af noget jord, som ejes af det offentlige.
Den frihed ønsker et flertal i Folketinget ikke at give unge danske landmænd, med henvisning til at det så bliver østeuropæiske tilstande.
Jeg er lidt trist til mode over, at gode antikommunister som hr. Martin Henriksen fra Dansk Folkeparti ikke har læst lidt mere på lektien om, hvad der virkelig var galt ovre østpå, for der var langt flere grusomme ting i spil end det, der ligger i det her forslag.
Jeg forsøgte jo også i løbet af debatten at få en forklaring på, om man overhovedet havde set sådan noget som det her udfolde sig i nogle af de såkaldt socialistiske lande, men kunne konstatere, at det bare var sådan nogle mindelser, det gav.
Og man kan jo aldrig være herre over, hvad folk kommer til at tænke på, når de læser det her forslag.
Miljøvismændene slog jo meget klart fast i den rapport, som de kom med i sidste uge, at konsekvensen af den såkaldte »Grøn Vækst« vil være øget forurening.
Det er jo det, nogle ser som den store utopi ved f.eks. det jordløse svinebrug.
Jeg vil bare sige, at det ikke er Enhedslistens opfattelse, at det er den vej, dansk landbrug skal bevæge sig.
Vi synes i hvert fald, at det vil være hensigtsmæssigt, at der findes et alternativ, og det alternativ handler altså om statsligt opkøb af den jord, de ejendomme, der bl.a. på grund af en forfejlet landbrugspolitik ender med at komme på tvangsauktion; dermed kan man altså sikre, at der kommer et alternativ.
Vi har så sagt, at vi ikke bare har det her forslag for at sikre, at der bliver flere landbrug, der overlever i fremtiden, men også for at sikre, at der kommer en øget økologisk produktion, at der skal tages hensyn til større biodiversitet, at man skal undgå forurening af vandmiljø og grundvand, og at man i øvrigt skal sikre, at der er en bedre dyrevelfærd.
Alt det her er jo ting, som der ved højtidelige lejligheder er flertal for i Folketinget, men når det kommer til at gøre det nødvendige, må vi bare konstatere – i dag i hvert fald – at flertallet smuldrer, og det er selvfølgelig rigtig ærgerligt.