runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Østergaard (RV), 2009-12-16:
I min ordførertale refererede jeg til det forslag til vedtagelse, regeringen og Dansk Folkeparti fremsatte den første arbejdsdag i 2009.
Det var den dag, hvor man konstaterede, at det ville gå kanongodt for dansk økonomi med høj og stabil beskæftigelse, gode rammevilkår for vækst og en holdbar udvikling i offentlige finanser.
Ved den samme lejlighed fremsatte oppositionen i fællesskab et forslag til vedtagelse, som sagde: Der er behov for at tage den her krise meget alvorligt og gøre noget nu, og der er behov for, at der bliver skabt holdbarhed i dansk økonomi.
Det er det løfte, partierne i oppositionen har givet hinanden.
Så er det rigtigt, som det er blevet illustreret så smukt i dag, at fuldstændig ligesom der er uenighed i flertalsblokken om, hvordan man skal løse udfordringerne, er der det også i oppositionen.
Det Radikale Venstre har, som det eneste parti i dette års finanslovudspil, tror jeg, valgt at redegøre helt præcist for, hvordan vi ser en mulighed for at få 2015-planen tilbage på skinner.
Det kan man kigge på, det kan man forholde sig til; det er kapitel 2 i vores finanslovudspil.
Men det er klart, at vi har afgivet et løfte sammen med SF og S om, at der skal bringes holdbarhed i dansk økonomi, og det er jo det, der er processen.
Det skal vi have gjort, hvis ikke regeringen kommer til fornuft inden.
Tina Nedergaard (V), 2009-12-16:
Det kan jo undre, når hr. Morten Østergaard er så optaget af konkurrenceevne, at man ikke gik ind og støttede, at vi sænkede skatten på arbejde, i og med at det jo i sig selv medvirker til en forbedret konkurrenceevne.
Men det gjorde man så ikke.
Til gengæld kan det så undre endnu mere, at man ønsker at støtte S og SF, som jo har lagt en skatteplan frem, som hr. Morten Østergaards egen kollega har kaldt decideret dum.
Men pointen er sådan set, at hr. Morten Østergaard jo hele tiden siger, at Det Radikale Venstre ønsker at gennemføre de nødvendige reformer, og så vil jeg bare gerne høre lidt om processen: Hvordan ønsker Det Radikale Venstre at overbevise S og SF og Enhedslisten om, at det skal indgå i et kommende regeringsgrundlag, for så vidt man får et flertal efter næste valg?
Mike Legarth (KF), 2009-12-16:
Det er vi jo blevet enige om var en god idé.
At man så hæver den til 36,5 pct., når nu vi har nået de 26,5 pct., har jeg svært ved at se at der kan være nogen stor opposition imod.
Det må til enhver tid være vores opgave at sørge for, at vi får mest muligt for pengene, og lad mig da bare nævne et eksempel: Solrød Kommune og Kolding Kommune har sparet mellem 16 og 18 pct. på at udbyde et plejecenter til en erhvervsdrivende.
Derfor er det da påviseligt, at der er nogle, der ikke har været igennem den proces og har høstet den gevinst, som man så kunne have brugt på anden borgernær service, hjemmehjælp, undervisning i skolerne osv.
Det, det jo handler om for os, er at skabe et så godt samfund som muligt, og det kan vi gøre på den her måde, altså ved at skabe flere penge.
Meta Fuglsang (SF), 2009-12-16:
Kunne hr. Mike Legarth ikke forestille sig, at en række kommuner føler sig gået lidt for nær, når de skal kontrolleres på den måde, at de skal lave det som udbudsmateriale.
Tænk på al den administration, det bureaukrati, alle de timer, kommunerne skal bruge på det her, direkte forårsaget af en mistillid til, at kommunerne gør det effektivt.
Når man tænker på alle de opgaver, som kommunerne skal løse, og som regeringen jo lover borgerne at kommunerne vil løse på de bløde områder – og det er netop på velfærdsområdet – ville det ikke være en idé at sige, at vi respekterer, at kommunerne hellere selv vil løse de her velfærdsopgaver, som vi jo på deres vegne har lovet bliver løst, i stedet for at vi bruger al den her administration på at lave kontrol af noget, som kommunerne godt selv kan klare?
Mike Legarth (KF), 2009-12-16:
Nej, det er ikke korrekt.
Der er ikke nogen splittelse, der er totalt samklang.
Som jeg nævnte i min ordførertale, og som jeg også var inde på i forbindelse med en af de tidligere spørgere, har vi gennemført en afbureaukratiseringsplan, som netop forenkler og fjerner en masse af de her regler og sædvaner, der var, sådan at vi nu bliver i stand til at levere mere for den samme mængde penge, der så bliver genereret ud af det.
Det er 1,7 millioner timer ekstra til varme hænder, pasning, omsorg og pleje.
Det er da fantastisk, og vi burde da alle stå med armene oppe over hovedet på grund af det.
Så det synes jeg er det første, som er meget positivt.
Det næste er, at der vel ikke er nogen, der kan have noget imod, at vi gør, hvad vi kan, for – og appellerer til det – at lave nogle bindende aftaler med kommunerne om, at de kontrollerer, at den ydelse, den vare, de leverer til borgerne, nu rent faktisk også leveres til en konkurrencedygtig pris forstået på den måde, at den ikke koster mere, end man kunne have købt den til i samme standard og samme kvalitet hos det private.
Meta Fuglsang (SF), 2009-12-16:
Jamen jeg vil gerne spørge lidt ind til det, som der tidligere har været spørgsmål til, om det her med udbud af offentlige opgaver.
Det lader umiddelbart til, at der er en vis splittelse i Det Konservative Folkeparti med hensyn til, hvad en rigtig handlemåde er omkring det her med, at offentlige opgaver skal udbydes.
Der skal være mere ansvar med tillid til kommunerne, og at det forudsætter, at vi kommer væk fra unødige regler og bureaukratisk kontrol i den offentlige sektor.
Et andet citat går også på, at vi kommer væk fra de overflødige administrative systemer, som sjældent tjener andet formål end at sikre offentlig beskæftigelse.
På den anden side står så forslaget om, at flere opgaver skal i udbud hos det private.
Jeg vil gerne bede hr. Mike Legarth om at begrunde eller forklare den her splittelse, der tilsyneladende er i Det Konservative Folkeparti om den rigtige fremgangsmåde, for i virkeligheden ligner det her forslag om yderligere privat udbud jo bare en øget offentlig beskæftigelse.
Er det ikke korrekt?
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2009-12-16:
Tak for sammenligningen, men jeg tror dog, hvis det endelig kommer dertil, at finansministerens politik er tættere på Socialdemokratiets end den, jeg repræsenterer.
Så skammer vi os i Liberal Alliance altså ikke over, at de fleste førende økonomer er enige i vores økonomiske politik.
Det synes vi sådan set er en ros.
Men jeg forstår, at finansministeren synes, at det er en hån, at man har en politik, som er i overensstemmelse med den økonomiske fagkundskab.
Jeg ville da ønske, at man havde en sådan på landsplan.
Sandheden er jo den, at vi, på trods af at vi har en liberal finansminister, ikke har fået nogen væsentlig reform af dagpengesystemet; der er ikke lagt op til nogen væsentlig reform af efterlønsordningen; vi har verdens højeste skattetryk; vi har haft et markant fald i produktiviteten, og der er fremover udsigt til en utrolig lav vækst i den danske produktivitet.
Det skulle da ikke være nøgletallene, når vi har en borgerlig-liberal regering.
Hvis man kom udefra og så på den danske finanslov og skulle gætte, om der sidder en socialdemokratisk eller en borgerlig finansminister, ville man jo gætte på, at det var hr. Morten Bødskov, der havde ansvaret.
Der skal gang i de reformer, hvis vi fremadrettet skal have økonomisk holdbarhed og velstand til danskerne.
Julie Skovsby (S), 2009-12-16:
Tak for det.
Et spørgsmål, som har været på forhandlingsbordet i år, er jo placeringen af det nye supersygehus i Vestjylland, og der har efterfølgende været en del uklarhed herom.
Derfor vil jeg gerne spørge finansministeren: Kan finansministeren give en garanti for, at det nye supersygehus kommer til at ligge i Gødstrup ved Herning?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-12-16:
Jeg er helt sikker på, at kommunalbestyrelserne er kompetente.
Men jeg vil godt lige gå et lille skridt videre end det, der bliver sagt om, at det kun er valgfrihed for kommunalbestyrelsen.
Jeg synes godt, at man kan have så meget tillid til mennesker, at de også skal have en mulighed for at få indflydelse på egen situation.
Flemming Bonne (SF), 2009-12-16:
Men jeg slår ligesom til lyd for, at kommunalbestyrelserne skal have valgfrihed; de skal have valgfrihed til at drive deres kommuner bedst muligt, og så har jeg svært ved at se, at det kan være borgerlig-liberal politik, når man fra statens side skal gå ind og diktere graden af konkurrenceudsættelse.
Jeg er jo personligt overbevist om, at det er så ansvarlige mennesker, der er valgt i kommunalbestyrelserne, at de selv kan foretage den vurdering; de behøver ikke at blive ledt på rette vej af regeringen eller af Folketinget.
Og det er det, mit spørgsmål går på, nemlig om ministeren ikke har tiltro til, at det kommunale selvstyre kan håndtere spørgsmålet om, hvor meget konkurrenceudsættelse vi skal have.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-12-16:
Jeg vil også byde de nye kommunalbestyrelser velkommen; det bliver en vigtig gerning, de går ind til.
Det er jo helt afgørende, at vi har et kommunalt selvstyre, hvor man kan tilrettelægge politikken på den måde, der passer til lokalsamfundet.
Men det udelukker jo ikke, at man skal prøve, om man kan gøre tingene bedre.
Og jeg fatter egentlig ikke rigtig, at jeg skal stå her i en diskussion om finansloven og diskutere med venstrefløjen, om det er rigtigt, at der er forskellige løsninger, at der er en valgfrihed, at noget kan være udliciteret.
Det er da en underlig ting, at venstrefløjen her mener, at der er én måde, man kan løse tingene på, og det er den måde, som det offentlige gør det på.
Altså, jeg må jo indrømme, at jeg er så meget liberal, at jeg tror på, at konkurrence skærper kvaliteten af de ting, man foretager sig, og at det kombineret med, at vi udstyrer borgerne med nogle rettigheder, så borgerne kan vælge, vil gøre, at vi driver velfærden frem og får et bredere udbud her i landet, og det betragter jeg altså som en stor fordel.
Flemming Bonne (SF), 2009-12-16:
Her den 1. januar tiltræder 98 nye kommunalbestyrelser, 98 nye borgmestre, i en forventning om, at de nu skal i gang med at arbejde med deres kommuner, gøre dem effektive, gøre dem dygtige til at levere velfærd.
De fleste har formentlig også, tror jeg, en forventning om, at der gælder nogle vide rammer for det kommunale selvstyre.
Men jeg kan jo se i dag, at de så bliver budt velkommen af finansministerens støtteparti De Konservative med et kommende statsligt krav om, at nu skal de udlicitere, konkurrenceudsætte, op til 36,5 pct. Mener finansministeren, det er foreneligt med et kommunalt selvstyre, og mener finansministeren ikke, at det forholder sig sådan, at jo mere statslig styring man lægger ind over kommunerne, jo større er risikoen for, at man får bureaukratiet til at vokse?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-12-16:
Jeg er ked af, at hr. Mogens Jensen ikke har læst Økonomisk Redegørelse, for der ville hr. Mogens Jensen også have kunnet se, at Danmark var et af de lande – eller måske dét land – der reagerede hurtigst, da krisen opstod.
Det er jo bl.a. også derfor, at ledigheden i Danmark er 4,2 pct. i modsætning til 20 pct. i Spanien, i modsætning til 10 pct. i England og i modsætning til Sverige, hvor de nærmer sig 10 pct.
Der er jo en forklaring på, hvorfor vi, når vi sammenligner os med udlandet, er kommet mere skånsomt igennem det.
Det er, punkt 1, fordi vi sparede op i de gode tider, vi nedbragte gælden.
Punkt 2: Vi reagerede hurtigt.
Og punkt 3: Vi fortsætter med at føre en ekspansiv finanspolitik, som er mulig, fordi vi har opført os økonomisk ansvarligt.
Mogens Jensen (S), 2009-12-16:
Der er en ting, finansministeren har ret i: Der skal drejes på mange håndtag, når man skal agere i den økonomiske politik og i arbejdsmarkedspolitikken.
Problemet er, når man gør det for sent, for det tager lang tid, før nogle af de her ting begynder at virke, og regeringen er jo kommet for sent i gang.
Jeg vil godt spørge finansministeren, om han ikke godt kan forstå, at nogle af de nye 55.000 fattige familier, som er kommet til i regeringens levetid, nogle af de mange, der er ramt af kontanthjælpsloftet, er på starthjælp, og som for en stor dels vedkommende ikke engang har råd til at holde jul, må se med undren på, at vi har en regering, der smøler 1 mia. kr. væk i overbetaling til de forgyldte privathospitaler, og på, at man nu giver skattelettelser, som for langt de flestes vedkommende går til de allerrigeste i det her samfund.
Kan finansministeren ikke forstå, at ude i virkeligheden forholder det sig sådan, uanset hvor mange statistikker finansministeren står og vil forholde sig til her i dag?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-12-16:
Jeg vil nu anbefale hr. Mogens Jensen at læse Økonomisk Redegørelse.
Der er der bl.a. lavet sammenligninger af, hvordan krisen ramte Danmark, og hvor meget krisen ramte Danmark, og der vil hr. Mogens Jensen se, at det er en fuldstændig parallel udvikling til udviklingen i de andre EU-lande, som har været i Danmark.
Så med hensyn til den melodi med, at det skulle være helt anderledes i Danmark, vil et studium af Økonomisk Redegørelse kunne dokumentere, at sådan hænger det ikke sammen.
Så vil jeg bare sige, at det for mig er en utopi at forestille sig, at man skulle kunne lave én stor ting, der ville gøre, at vi så havde løst problemerne på det danske arbejdsmarked.
Det er en mekanisme, flexicuritysystemet, den model, vi har, der hele tiden kræver, at vi er nede i maskinrummet og ændrer lidt på reglerne for aktivering, hvornår der kommer tilbud, hvilke tilbud osv., og det er den linje, regeringen vil fortsætte fremover.
Vi vil tage udfordringerne, som de kommer, og i modsætning til hr. Mogens Jensen kan vi ikke fastlægge tingene én gang for alle.
Mogens Jensen (S), 2009-12-16:
Nu hører vi jo finansministeren sige her, at han ikke kan give svar på, om der er blevet flere fattige, og heller ikke kan give noget svar på, hvordan regeringen vil forholde sig i den situation.
Vi også hørt finansministeren stå og sige om håndteringen af krisen: Vi ved jo ikke helt, hvor det bærer henad.
Og om arbejdsmarkedspolitikken har vi hørt ham sige: Det må vi tage lidt hen ad vejen.
Er det ikke det reelle problem med den her regering?
Hvad angår håndteringen af krisen
, opdagede og erkendte man for sent, at der var en krise.
Man kom for sent i gang med initiativer, og da man så kom i gang, kom man i gang med alt for lidt.
Uanset at finansministeren udmærket kan finde lande, hvor det går værre end i Danmark – og lad bare finansministeren selv om at glæde sig over det – er problemet jo, at den her regering ikke har sat tilstrækkelige initiativer i gang.
Må jeg ikke spørge finansministeren, om finansministeren mener, at det er rimeligt, at vi når et ledighedsniveau i 2010 på 180.000 arbejdsløse?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-12-16:
Jeg tager det her om ulighed op, for det er et rent statistisk fænomen, jeg redegør for her.
Det er ikke et spørgsmål om regeringens politik, det er nogle rene statistiske kendsgerninger, der gør, at når et samfund stagnerer og flere bliver kastet ud i arbejdsløshed og ejendomspriserne og aktiekurserne falder, jamen så vil der være en større lighed.
Og jeg synes ikke, at det er en relevant diskussion at tage.
Det, der for regeringen er afgørende, er, at vi fører en ansvarlig politik, der sikrer, at folk bliver selvhjulpne, at vi kan sikre, at de kommer nærmere arbejdsmarkedet, at vi kan sikre, at de får uddannelser osv.
Kirsten Brosbøl (S), 2009-12-16:
Finansministerens kommentarer her vækker jo helt minder om en tidligere socialminister, der mente, at ulighed skaber dynamik i samfundet, og derfor er det godt.
Vi må igen konstatere, at det er mantraet fra Venstre, at jo mere ulighed vi har, jo mere dynamik er der i samfundet, og jo bedre går det i Danmark.
Ministeren nægter jo igen at forholde sig til realiteterne.
Dobbelt så mange mennesker søger julehjælp.
Børnenes Kontor, Mødrehjælpen, Frelsens Hær og andre melder altså om en massiv tilgang af folk, der har problemer med at kunne holde en ordentlig juleaften.
Ministeren fejer det af banen og siger, at det er almissepolitik og andet.
Jeg synes, det er dybt, dybt bekymrende, at vi har en finansminister, der fuldkommen ignorerer den voldsomme stigning, der altså er i antallet af familier, som ikke har råd til at holde jul i det her land.
Det synes jeg er dybt bekymrende, og vi kan bare konstatere – også ud fra debatten i dag – at regeringen ingen svar har og ingen som helst imødekommelse over for de mennesker i det her land, som ikke har råd til at holde jul, og er fuldkommen ligeglad med ulighed og fattigdom i det her land.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-12-16:
Det må jeg indrømme at jeg ikke følger i detaljer.
Men jeg vil bare sige, at for regeringen er det ikke et kriterium at føre en almissepolitik, som jeg kan forstå at Socialdemokraterne fremsætter forslag om: at staten skal dele julegaver ud.
For os er det jo afgørende, at vi fører en ordentlig og ansvarlig arbejdsmarkedspolitik, der kan sikre, at folk bliver selvhjulpne.
Så det vil for mig være det helt afgørende.
Med hensyn til den anden diskussion om kvartiler og fattigdomskriterier nævner jeg bare som en kendsgerning, at når det går økonomisk dårligt – når aktiekurserne falder, når huspriserne falder, og når ledigheden stiger – ja, så stiger ligheden i samfundet, hvorimod når der er gang i samfundet, stiger uligheden.
Det, jeg i al beskedenhed siger, er: I valget mellem, om der er gang i samfundet eller stagnation i samfundet, vælger jeg så, at der er gang i samfundet, fordi vi kunne se, at der fik vi også folk fra de svage grupper i arbejde.
Kirsten Brosbøl (S), 2009-12-16:
Vi kunne ikke få noget svar fra finansministeren til hr. Magnus Heunicke på, om der er kommet flere eller færre fattige.
Det vil regeringen, kan vi forstå, overhovedet ikke forholde sig til, altså om det er blevet værre med fattigdom i den tid, som regeringen har siddet.
Men nu har vi altså frivillige organisationer som Frelsens Hær, Mødrehjælpen og Børnenes Kontor, som i år siger, at der er dobbelt så mange, der søger om julehjælp, som i fjor.
Så derfor vil jeg gerne spørge finansministeren: Hvad tror finansministeren at der ligger til grund for den stigning i søgningen om julehjælp? For hvis ikke regeringen vil forholde sig til, om antallet af fattige er steget eller faldet, må man jo forholde sig til realiteterne.
Der er dobbelt så mange i år som i fjor, der søger om julehjælp hos de her frivillige organisationer.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-12-16:
Jeg er, må jeg så sige, meget stolt over de resultater, vi har opnået på sundhedsområdet.
Det kan godt være, at socialdemokrater og SF'ere synes, det er noget skidt, at folk bliver behandlet hurtigere, og at vi har fået afskaffet ventelisterne, men det er altså rent faktisk en af de succeser, som jeg synes har været allerallerstørst for regeringens politik, og derfor er det en politik, vi vil fortsætte.
Det havde vi jo en lang diskussion om.
Sagen er den, at regionerne nu har fået til opgave at sikre og arbejde med at udvikle det akutberedskab, der skal gælde, og der skal de så komme med et tilfredsstillende svar inden den 1. juni i år, tror jeg fristen er sat til.
Julie Skovsby (S), 2009-12-16:
Jeg fik jo ikke rigtig svar på mit spørgsmål.
Mit spørgsmål var jo: Kan finansministeren give en garanti for, at det nye supersygehus kommer til at ligge i Gødstrup ved Herning?
Det var sådan, at vi om onsdagen, den 11. november, lige inden regeringen og Dansk Folkeparti forhandlede finanslovaftalen på plads klokken halv to om natten, havde en forespørgselsdebat her i Folketingssalen om regionernes fremtid og om netop det her spørgsmål.
Da deltog finansministeren, og der var vi mange, der gerne ville have stillet spørgsmål til finansministeren, men finansministeren valgte jo ikke at gå på talerstolen for at svare på spørgsmål.
Nu står finansministeren på talerstolen, og derfor gentager jeg gerne mit spørgsmål: Kan finansministeren give en garanti for, at det nye supersygehus kommer til at ligge i Gødstrup ved Herning?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-12-16:
Det bedste værn er jo at gøre folk selvhjulpne og gøre dem i stand til at tage et job på arbejdsmarkedet.
Og jeg vil bare sige, at der er en meget stor omsætning af job på det danske arbejdsmarked, så forestillingen om, at man, hvis man mister sit arbejde, ikke kommer i arbejde igen, før ledigheden kommer ned, er helt forkert.
Der er mennesker, der hele tiden kommer i arbejde, og der har vi i fællesskab, jobcentrene i kommunerne, en forpligtelse til at hjælpe mennesker til at komme nærmere det job.
Det er den langsigtede og den rigtige løsning.
Vi skal ikke have som politik, at vi skal dele julegaver ud.
Yildiz Akdogan (S), 2009-12-16:
Jamen nu siger ministeren, at der skal være arbejde, og at de skal have arbejde.
Men det kræver jo også, at de her familier har mulighed for at få et job.
Og når man ser på arbejdsløshedskøen, ser det ikke ligefrem særlig lyst ud for de her familier.
Ministeren hånede også Socialdemokratiets forslag om julehjælpsgaranti, men når der lige nu er 6.500 familier, der ikke har råd til at fejre en anstændig jul, hvorfor kan man så egentlig ikke give de her familier hjælp? Hvorfor kan man ikke hjælpe organisationerne med at hjælpe de her familier?
Man gør dem ikke passive ved at give børnene en ordentlig jul.
Så jeg vil egentlig høre: Har ministeren virkelig ikke andre forslag til, hvordan vi kan imødegå den her øgede ulighed?
Og hvor stort skal tallet være, før ministeren overhovedet reagerer på det?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-12-16:
Jeg synes, der er mange organisationer, som gør en stor og beundringsværdig indsats for at hjælpe med julepakker, julegaver osv.
Det, jeg prøver at sige, er, at det nok ikke er en regerings politik eller Folketingets politik eller statens opgave at gå ind og dele julegaver ud.
Det, der for os er afgørende, er jo, at vi gør, hvad vi kan, for at gøre familier selvhjulpne, det vil sige sikre, at de kommer nærmere et almindeligt arbejde, sikre, at de bliver selvforsørgende.
Det er jo måden, vi kan løse den her problemstilling på, og så med en lang række af de andre initiativer, som er sat i værk for at hjælpe mennesker med at styre deres økonomi, prøve at se, hvordan man kan slippe af med en for stor gæld osv.
Men det bare at fiske nogle julegaver ud tror jeg er en meget kortsigtet løsning, og derfor er det at gøre mennesker selvhjulpne det, der må være den store opgave for os.
Yildiz Akdogan (S), 2009-12-16:
Jeg vil egentlig gerne fortsætte der, hvor fru Kirsten Brosbøl slap, for jeg synes ikke, ministeren svarede på min kollega, fru Kirsten Brosbøls, spørgsmål om julehjælpen; faktisk ignorerede han det nærmest lidt.
Ministeren synes ikke, det er en relevant diskussion, og det undrer mig lidt, for uligheden er steget; der er rigtig mange familier, hele 6.500 familier, der ikke har råd til at fejre en anstændig jul.
Og derfor bliver jeg lidt overrasket, når ministeren siger, at det ikke er et relevant spørgsmål.
Lige nu er ASF-Dansk Folkehjælp, Børnenes Kontor, Mødrehjælpen og rigtig mange andre organisationer meget flittige og i arbejdstøjet for at få indsamlet penge til de her familier, så de kan få en anstændig jul.
Så jeg vil egentlig spørge ministeren: Hvordan kan det være, at ministeren ikke synes, at det her er et relevant spørgsmål?
Og hvornår synes ministeren, det bliver et relevant spørgsmål; hvornår skal vi diskutere det?
Er det, når det er 10.000 familier, der har brug for julehjælp?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-12-16:
Jamen så er det jo tankevækkende, at man kan læse i avisen her inden for den sidste uge, at Region Hovedstaden sender folk på privathospital i stedet for at sende dem på Gentofte sygehus, og at de så siger, at det var billigere at sende dem til privathospitaler.