Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-11-16:
I Socialdemokratiet går vi ind for, at man uanset baggrund, uanset handicap eller lidelser skal kunne leve et sundt og aktivt liv.
Hvert år invalideres mennesker på grund af ryglidelser eller får svære handicap som følge af f.eks. hjerneskader, ulykker eller en fremadskridende sygdom, som f.eks. sklerose.
At finde mening i sit liv, samtidig med at man er begrænset fysisk, er rigtig hårdt, men for nogle har der været en udvej i en hård træning hos Øfeldts terapeuter i Karlslunde og i Rødovre.
Desværre har vi med kommunalreformen set, at en række borgere med ret svære lidelser nu lades i stikken.
Ved indplacering af Øfeldt Centret under sundhedslovens § 140 blev den meget intensive træning sat i samme bås som almindelig fysioterapi.
Lad mig slå fast, at almindelig fysioterapi er rigtig godt for nogle, men for Øfeldt Centrets brugere har otte ud af ti altså ikke kunnet profitere af den her almindelige fysioterapi, fordi deres handicap måske er så svære, at der er brug for nogle, der har særlig kendskab til det.
Til gengæld er der nogle, der har bevaret deres tilknytning til arbejdsmarkedet eller har haft overskud til familien, til at leve et mere aktivt liv, til at se deres fysiske begrænsninger i øjnene på grund af den træning, de har kunnet få hos Øfeldt Centret.
To problemer er dukket op i forbindelse med placeringen af Øfeldt Centret under § 140 i sundhedsloven.
Det ene handler om den kørsel, der er til centeret, hvor mange – og flere og flere – patienter oplever, at man nu skærer den kørsel væk i kommunerne.
Det andet problem er, at kommunerne nægter indirekte, kan man sige, på den ene eller den anden måde, de forsøger i hvert fald at trænere, fordi det er dyrere tilbud på grund af den intensitet, som ligger i tilbuddet.
Der er ingen tvivl om, at Øfeldt Centret har en historisk særstilling, og kommunalreformen var et forsøg på at normalisere denne særstilling, men efter min mening og Socialdemokratiets mening, blev placeringen forkert.
Patienter har i de senere år måtte opgive at komme til træning, på trods af at der var tale om lægehenvist træning, på grund af manglende støtte.
Vi taler altså om virkelig svært handicappede mennesker, som har fået forringet deres livskvalitet markant på grund af den manglende intensive træning.
Derfor støtter vi i Socialdemokratiet, at der nu findes en løsning ved at flytte behandlingen over til de foreningsejede sygehuse under § 79.
Jeg synes, at det er interessant, at ministeren bringer på banen, at han ikke mener, at specialiseret sygehusbehandling hænger sammen med den her træning, men hver gang der bliver spurgt ind til, hvad der så karakteriserer den her specialiserede sygehusbehandling på de her foreningsejede sygehuse under § 79, hører argumentationen op.
Så kan man ikke mere.
Jeg kan ikke se, hvori forskellene består, og jeg kan forstå, at ministeren heller ikke kan give et klart svar på det i dag, men det ser jeg selvfølgelig frem til at få.
Jeg må også undre mig lidt over, at ministeren taler så meget om de åbne døre, når vi gang på gang har måttet konstatere i de senere år, at der endnu ikke fundet en løsning på de her menneskers problemer, på det her med, at mennesker med svære hjerneskader eller spastikere eller lignende har fået forringet deres livskvalitet i de senere år på grund af den her forkerte indplacering af Øfeldt Centret. Så Socialdemokratiet kan støtte forslaget i dag, og vi synes, at det er meget problematisk, hvis man ikke finder en løsning på det her, men vi glæder os over, at Venstre har været en lille smule positiv, og jeg hører også på ministeren, at man er villig til at finde en løsning, uanset hvad denne måtte være, og det ser vi selvfølgelig frem til.
Vi glæder os til, at den lukkede dør bliver sat en lille smule på klem i forhold til at kigge på det her problem.
Tak for ordet.