Esben Lunde Larsen (V), 2016-04-26:
Tak for det, formand, og tak til Enhedslisten for med dette beslutningsforslag at sætte fokus på mikroplast.
Forekomsten af mikroplast i miljøet er et problem, vi ikke kan se bort fra.
Det er på det seneste blevet omtalt som et stort miljøproblem, bl.a. i form af slid fra bildæk, maling, skibsmaling og vejstriber.
Og det er måske med god grund.
Den første del af forslaget handler om at indføre et forbud mod produkter, der er tilsat mikroplast – det, der kaldes primær mikroplast.
Så vidt jeg har forstået forslaget, er det især brugen i plejeprodukter og brugen til kunstgræsplæner, som forslagsstilleren sigter mod.
Den type mikroplast udgør omkring 11 pct. af de samlede frigivelser til miljøet af mikroplast, men den udgør under 1 pct. af det, der ender i vandmiljøet.
Brugen af mikroplast i plejeprodukter bidrager kun ganske lidt til udledning til vandmiljøet.
Vores beregninger viser, at det er nede på 0,1 pct., og kosmetikindustrien er allerede ved at udfase brugen i kosmetik i hele EU.
Når det er sagt, er jeg som udgangspunkt enig med forslagsstilleren i, at man ikke bør bruge mikroplast, hvor der ikke er god grund til det.
Derfor har jeg netop bedt Kommissionen om at udarbejde et forslag til et forbud mod mikroplast i kosmetikprodukter.
Langt de fleste produkter, der kan købes i Danmark, produceres uden for landets grænser, og derfor bør en indsats, der retter sig mod produkter, der indeholder eller kan frigive mikroplast, ske på EU-niveau.
Ud af de 11 pct., som primær mikroplast udgør af den samlede frigivelse til miljøet, er gummigranulat den største kilde.
Det kommer bl.a. fra kunstgræsbaner, hvor granulatet fra banen ryger ud til arealerne ved siden af.
Gummigranulaten er lavet af kasserede bildæk, og brugen til kunstgræsplæner og lignende nedsætter derfor den mængde udtjente dæk, som ellers ville skulle deponeres eller afbrændes.
Regeringen tager hånd om problemet med gummigranulat.
Vi er i gang med at lave en vejledning om, hvordan man håndterer kunstgræsplæner, fra de anlægges, til de bliver til affald.
Vi har iværksat initiativer for at finde ud af, hvordan mikroplasten finder vej til vandmiljøet, og hvordan det mest effektivt kan renses.
Det drejer sig bl.a. om undersøgelse af, hvilke eksisterende rensningsmetoder der bedst renser for mikroplast og også forsøg på at udvikle nye teknologier, som kan forbedre rensningen.
Der er desuden igangsat en undersøgelse af, hvor store mængder mikroplast der tilføres renseanlæg, hvilken type plast der er tale om, og hvor det stammer fra.
Undersøgelsen ser også på, hvad der sker med mikroplasten i renseanlægget, og hvor det bliver af, hvis det spredes med slammet på landbrugsjorden.
Før vi har en grundig viden om, hvor mikroplasten kommer fra, og hvor den bliver af, mener jeg, det er for tidligt at tænke i en generel strategi for begrænsning af spredning af mikroplast.
Vi ved heller ikke, hvilke metoder der er bedst til at måle mikroplast i vand, så alene af den årsag er det for tidligt at planlægge et eventuelt måleprogram for mikroplast i udløb fra renseanlæg.
Spredningen af mikroplast i vandmiljøet er et grænseoverskridende problem, som ikke kan løses i Danmark alene.
Formodentlig stammer store dele af den mikroplast, som vi finder i havene, fra nedbrydning af større stykker af plastaffald, som er spredt i havene.
EU-Kommissionen har annonceret, at de som en del af deres handlingsplan for den cirkulære økonomi vil udarbejde en plaststrategi i 2017.
Strategien skal tage højde for de problemer, som plast forårsager gennem hele plastens livscyklus.
Fra dansk side vil vi selvfølgelig bidrage til udvikling af strategien, og vi arbejder for, at strategien kommer til at omfatte initiativer til at begrænse forureningen med mikroplast.
Det kunne i den forbindelse være oplagt at diskutere, om der kunne udvikles standarder for frigivelse af mikroplast fra produkter eller materialer.
Her nytter det ikke med nationale initiativer, for de fleste produkter produceres til det europæiske eller til det globale marked.
Jeg går ud fra, at vi kommer mere grundigt ind på dette, når vi tager fat på behandlingen af beslutningsforslag B 94 om en effektiv indsats mod plastforurening, som jo netop drejer sig om at forhindre spredning af plastik og dermed mikroplastik i naturen.
Så vi er allerede godt i gang med en fornuftig indsats på de områder, hvor vi ved nok til at handle nu, og hvad angår f.eks. brug af mikroplast i kosmetik, gør vi det.
Jeg mener, det er vigtigt at sætte ind på det rigtige niveau, og når det drejer sig om grænseoverskridende problemstillinger og begrænsning i mulighederne for salg af produkter, vil det sige i EU-regi.
Derfor kan regeringen ikke støtte forslaget.