Ellen Trane Nørby (V), 2011-10-06:
For 3 uger siden strømmede danskerne til valglokalerne.
Om aftenen stod det klart, at demokratiets fest havde fået én klar vinder, nemlig reformerne.
Danskerne anerkendte, at vi kun kan lægge fundamentet til udvikling og vækst, hvis der er sammenhæng mellem udgifter og indtægter, og hvis vi alle bidrager og løfter i flok, præcis som tidligere statsminister hr. Lars Løkke Rasmussen understregede i sin nytårstale den 1. januar i år.
Danskerne fortalte os politikere, at de vil forandring af efterløn, tilbagetrækningsalder og dagpenge, for til gengæld at kunne bevare og udbygge vores velfærdssamfund, som hårdtarbejdende danskere har opbygget gennem generationer.
Danskerne sagde klokkeklart fra over for den reformangst, som har siddet i tøjet, siden den tidligere socialdemokratiske statsminister Poul Nyrup Rasmussen i 1998 begik sit berygtede løftebrud om efterlønnen.
Med løftebruddet viste Nyrup, hvor let det er at gå til valg på én politik og så gøre det stik modsatte, når først magtens tinde er besteget.
Poul Nyrup Rasmussen skabte en tillidskløft mellem politikere og vælgere, som gjorde al snak om velfærdsreformer til et tabu i mange år frem.
Det tabu stemte danskerne i graven den 15. september.
Vi skal lytte til danskerne og gøre de kommende år til reformernes og ansvarlighedens tid.
Det var Venstres dagsorden i regering, og det vil også være vores dagsorden som oppositionsparti.
Sammen med partierne i reformalliancen skabte vi en tillidskontrakt med danskerne.
Vi lagde en fuldt finansieret reformpakke 2020 frem, så der også i årene fremover er råd til at udvikle vores velfærdssamfund.
Vores budget var ikke prangende, men det var ærligt.
Vores plan var ikke spækket med dyre, gyldne løfter, men vi holder det – også efter valget. Venstre vil gøre, hvad der kræves for at skabe tryghed om økonomien, skabe vækst og nye arbejdspladser, og vi vil gøre det på en måde, hvor der også er penge til at investere i vores folkeskole, så vores børn bliver klar til at begå sig i en global verden.
Vi vil gøre det på en måde, hvor patienterne fortsat garanteres behandling inden for 1 måned, men hvor vi samtidig har råd til at styrke kræftbehandlingen og give vores ældre medborgere en værdig pleje.
Det løfte gav Venstre til vælgerne både før og under valgkampen, og det løfte holder vi – også som oppositionsparti.
Mange af de elementer, som Venstre gik til valg på, og som de røde partier kæmpede imod i valgkampen, består.
Det gælder efterlønsreformen, dagpengereformen og skattelettelserne, og det glæder mig, at rigtig mange elementer af vores politik forbliver i regeringsprogrammet, og at den største reform, den nye statsminister vil gennemføre, er vores tilbagetrækningsreform.
Men samtidig kræver det jo ikke særlig meget læsning at se, at mange af de elementer, som de røde regeringspartier selv kæmpede for i valgkampen, ikke fremgår af regeringsprogrammet.
Det gælder løftet om højst 24 elever i klasserne og om de to lærere i skoleklasserne.
Det gælder den højere børnecheck, det højere pensionsbidrag og den gratis fertilitetsbehandling, for ikke at glemme løfterne – eller truslerne, om man vil – om millionær- og bankskatterne, boligpakken og alle de andre gyldne løfter.
De synes forsvundet ned i et sort hul, ja, man skulle næsten tro, at den røde trekantsregering vil give Bermudatrekanten kamp til stregen.
VK-regeringen afleverer, på trods af krisen, en sund økonomi videre til den røde regering.
I 2001 modtog vi en gældsregning af Nyrup-regeringen på 268 mia. kr.
Mens andre skreg på øget forbrug, brugte vi de gode år til at høvle af på gælden, så vi i 2008 havde vendt gælden til et nettotilgodehavende på 92 mia. kr.
Dansk økonomi var i topform, da den globale finanskrise ramte, og vores ansvarlige politik gjorde, at vi havde råd til at igangsætte vækstinitiativer, bankinitiativer, som var med til at holde hånden under vores økonomi og størstedelen af de danske arbejdspladser.
Vi har søsat en sikker økonomisk kurs for vores fælles ark, vi har sejlet Danmark mere skånsomt gennem finanskrisens oprørte hav, end det er lykkedes for mange andre lande, og jeg er derfor også glad for at læse, at udgangspunktet for den røde regerings politik er VK-regeringens økonomiske politik i bredeste forstand.
En væsentlig grund til det er, at Venstre altid har stået fast på, at det skal kunne betale sig at tage et arbejde.
Vores fælles lommeregner viser de bedste tal, når flest muligt er i arbejde og betaler skat frem for at modtage penge fra staten.
Det er også derfor, at VK-regeringen sammen med Dansk Folkeparti ad flere omgange fuldt finansieret har sænket skatten på arbejde.
Det har givet danskerne et større incitament til at arbejde, og det har givet familierne flere penge og mere frihed i deres husholdningsbudget.
For en almindelig LO-familie betyder det ca. 3000 kr. mere om måneden.
Imens har SF og S gået rundt som et nyforelsket kærestepar i det samme joggingsæt og tostemmigt sunget den samme klagesang mod VK-regeringens fuldt finansierede skattelettelser.
I 10 år har vi hørt på, hvor forfærdeligt det var, at VK-regeringen sænkede skatten på arbejde.
S og SF proklamerede, at man ville rulle skattelettelserne tilbage.
S og SF kaldte vores fuldt finansierede skattereform for en rødvinsreform, og partierne svor, at 2014-topskattelettelsen ville blive annulleret.
Nu har piben fået en anden lyd, og det er pludselig o.k. med skattelettelser til dem, der tjener mest.
Champagnesocialisme er vist, hvad man kan kalde S og SF's nye politik.
Jeg begræder ikke, at SF og S har foretaget en kovending i skattepolitikken, for lavere skat er en del af løsningen til at skabe bedre konkurrencevilkår i Danmark.
Jeg undrer mig bare over, at vi skulle gennem 10 år med massiv kritik og forbi endnu et valg, før SF og S indså det.
Af samme grund ønsker vi i modsætning til den røde regering at bevare kontanthjælpsloftet.
Tager vi f.eks. et kontanthjælpspar, kan den ene med fordel takke nej til at arbejde som ufaglært i en butik eller på et kontor, fordi den pågældende skal tjene over 30.000 kr. om måneden, før det giver en økonomisk gevinst for familien, at han eller hun udskifter kontanthjælpen med et arbejde.
Den udvikling ønsker vi i Venstre skal fortsætte, ikke sættes over styr, når høje offentlige ydelser betyder, at det ikke længere kan svare sig at tage et normalt 37-timers arbejde i stedet for at blive liggende under dynen om morgenen.
Men hvis vi skal skabe vækst i Danmark, er man også nødt til at anerkende, at man ikke bare kan vælte omkostninger, afgifter og ekstra skatter over på det danske erhvervsliv, sådan som det fremgår af det røde regeringsgrundlag.
Venstre ønsker at skabe gode vilkår for vores virksomheder.
Derfor skal vi investere i uddannelse og viden, så vi kan sikre, at virksomhederne altid har veluddannet arbejdskraft til deres rådighed.
Det var også derfor, at VK-regeringen sikrede, at Danmark var og er det land i OECD, der bruger mest på uddannelse og studiestøtte, og at Danmark er ét blandt kun tre lande i Europa, der bruger mere end 1% af BNP på forskning.
Vi har siden 2001 med en fornuftig udlændingepolitik sikret en tredobling af antallet af udlændinge, der har valgt at komme til Danmark for at arbejde og studere.
Sidste år lå antallet af personer, der kom til Danmark, på 45.000.
Derfor er det også trist, at S og SF ikke har bakket op om vores greencardordning, så vi har kunnet bygge videre på de gode resultater og sikre, at dem, der kommer til Danmark, kan og vil bidrage til det danske samfund.
Vi ønsker ikke, at det skal være dyrere at være dansker.
Det står vi fast på, også i det nye folketingsår, også som oppositionsparti.
Vi er allerede i arbejdstøjet.
For vi skal sammen løse den store opgave med at skabe en sund økonomi og vækst, der giver os råd til at kunne investere i velfærd i vores samfund.
Det bidrager vi meget gerne til, så længe løsningen ikke er højere skatter og afgifter, der rammer danskerne og erhvervslivet.
Vi ser frem til at engagere os i det brede samarbejde omkring Danmarks formandskab i EU.
Men først og fremmest ser vi frem til et folketingsår, der kommer til at stå i reformernes tegn, et folketingsår, hvor Folketinget som noget af det første skal gennemføre den tilbagetrækningsreform, som vi skabte i en stærk reformalliance hen over midten af dansk politik.
Venstre vil også som oppositionsparti være konstruktivt og konsekvent.
Vi vil fortsætte med at fremlægge finansierede og ansvarlige reformer ærligt for danskerne, så vi i fællesskab kan forbedre og udvikle vores fælles Danmark.
Det lovede vi danskerne før valget, og det løfte holder vi efter valget.
Jeg skal på vegne af Venstre, Dansk Folkeparti, Liberal Alliance og Det Konservative Folkeparti fremsætte følgende:
Forslag til vedtagelse
»Folketinget konstaterer, at Danmark står over for betydelige økonomiske udfordringer, bl.a. fordi befolkningsudviklingen presser arbejdsudbuddet, fordi væksten er for lav, og fordi vores konkurrenceevne ikke er god nok.
Løsningen på Danmarks økonomiske udfordringer er reformer og mådehold, ikke skatte- og afgiftsstigninger.
Derfor skal den aftalte tilbagetrækningsreform gennemføres uændret.
Nye skatte- og afgiftsstigninger vil presse erhvervslivet, udflytte arbejdspladser, forringe konkurrenceevnen og skabe utryghed for danske familier.
Det sikrer vi kun ved at føre en ansvarlig økonomisk politik samt sikre tillid til den demokratiske beslutningsproces.
Hvis politikerne lover ufinansierede tiltag for siden at løbe fra dem, så skabes der en tillidskløft mellem befolkningen og lovgiverne.
Sådanne tillidskriser har været ødelæggende for den politiske beslutningskraft i mange lande og vil føre til politikerlede og handlingslammelse.
Det skal vi undgå i Danmark.«
Venstre vil være konstruktiv og konsekvent i opposition.
Det betyder, at hvis man fra den røde regerings side har tænkt sig at hæve skatter og afgifter, er det ikke os, man skal komme til og bede om hjælp.
Det gælder skatter og afgifter for ganske almindelige danske familier; det gælder skatter og afgifter for danske virksomheder, som gør det sværere at skabe vækst og beskæftigelse i Danmark.
Det er sådan set det, vi har sagt fra starten, og det er sådan set vores ramme for at gå ind i et konstruktivt samarbejde.
Den stærke reformalliance, som vi skabte i foråret, bl.a. sammen med Det Radikale Venstre, hen over midten i dansk politik, var jo netop udtryk for vores ønske om at skabe stærke alliancer, som gennem reformer bringer det danske samfund videre.
Vi var da kede af, at Socialdemokraterne og SF i foråret bare krydsede armene og sagde, at det ville de ikke tage ansvaret for.
Vi håber på, at det ønske om brede reformer er blevet et andet nu, hvor de har indtaget nogle andre pladser, men det er jo ikke den rolle, de har spillet som opposition.
Der har de jo været alt andet end konstruktive.