Kristen Touborg (SF), 2009-10-21:
Jeg vil gerne starte med at takke ministeren for redegørelsen om det nordiske samarbejde.
Der hersker vist ingen tvivl om, at den globale finanskrise har sat dybe spor både i Danmark og i de øvrige nordiske lande, herunder vel i særlig grad i Island, hvor den i den grad har rystet den islandske befolkning.
Vi har i lang tid oplevet, at islændingene hver lørdag stod foran Altinget og demonstrerede på grund af deres frustrationer over den siddende regering, som ikke selv havde formået at styre landets finanser og heller ikke havde formået at holde alle finanshajerne i skak.
Finanskrisen er det bedste bevis på, at markedet har spillet fallit og derfor skal styres.
Ligheden mellem de nordiske lande betyder, at vi kan og skal støtte hinanden i sådanne situationer.
Og derfor er det vigtigt, at vi kan støtte hinanden i at sikre mere gennemsigtighed i den finansielle sektor, bedre styring af kapitalfonde og andre spekulanter, så vi ikke påvirkes af hinandens kriser.
SF er f.eks. ganske godt tilfreds med, at det i 2008 og 2009 er lykkedes at indgå bilaterale aftaler med Jersey, Bermuda, De Britiske Jomfruøer m.fl. Kapitalfonde og andre snu spekulanter har alt for længe kunnet score kassen og leve det søde liv i skattely de nævnte steder og dermed helt undgå at bidrage en døjt til den fælles samfundsøkonomi.
SF er helt enig i, at den fællesnordiske globaliseringsindsats skal gøre Norden bedre til at håndtere globaliseringens udfordringer og muligheder.
Det kræver selvsagt veludviklede uddannelsessystemer, ekspertise og forskning samt evne til at udnytte informationsteknologi, kreativitet og innovationsområder.
Men ord er jo bare ikke nok.
Det kræver simpelt hen, at vi er parate til at nyinvestere og ikke blot hente pengene fra andre indsatsområder, bl.a. kulturområdet, som er det bærende fundament i det nordiske samarbejde.
Det er af allerstørste betydning, at vi får uddannet vores ungdom, fordi den udgør det råstof, der i fremtiden skal bringe os i en stærk førerposition, så vi kan videreudvikle vores velfærdssamfund og dermed være med til at skabe en bedre livskvalitet for vores unge.
I SF er vi stærkt bekymrede over, at restgruppen af unge, der ikke får en ungdomsuddannelse, er meget stor, og at det nærmest ser ud, som om regeringen ikke magter at få vendt denne uheldige udvikling.
Vi synes, det er en falliterklæring, hvis man taber en generation af unge, der som minimum ikke får en ungdomsuddannelse.
Danmark halter i den grad bagefter i forhold til de øvrige nordiske lande.
Kvinder er stadig væk økonomisk afhængige af deres mænd og tjener i gennemsnit 18 pct. mindre end mænd.
Der er kun 10 pct. kvindelige professorer på universiteterne, og det er faktisk stadig væk over 90 pct. af barslen, der tages at kvinder.
Ministeren for ligestilling burde på det punkt rette blikket mod Island, hvor de den 20. april i år vedtog at kriminalisere sexkøb.
I Norden er det nu kun Danmark og Finland, der tillader sexkøb.
Et andet indsatsområde, som vi gerne ser opprioriteret, er det nordiske samarbejde i kampen mod menneskehandel.
Hvis vi vil stoppe menneskehandel, er det helt nødvendigt, at vi kriminaliserer prostitutionskunderne, inden Danmark bliver et mekka for sexhandel.
Der er som sagt nok at tage fat på for ligestillingsministeren, men der sker bare ikke så meget.
I SF er vi meget optaget af samarbejdet i Østersøregionen, ikke mindst fordi de nordiske lande og de øvrige Østersølande har brug for at skabe en fremtid i fællesskab.
Omkring en femtedel af EU's befolkning bor omkring Østersøen, og Østersøregionens udvikling har derfor stor indflydelse på EU's fremtid.
Landene omkring Østersøen står over for enorme udfordringer på adskillige områder, bl.a. miljø, økonomi, sikkerhed, mobilitet, uddannelse og forskning.
Desuden er de baltiske lande og til en vis grad Rusland også blevet hårdt ramt af den økonomiske krise og kæmper derfor med store problemer.
Når det gælder fiskeri, havbrug, jordbrug, fødevarer og skovbrug, er det positivt, at man også i nordisk regi har inddraget en handlingsplan for kost og motion samt overvægt og fysisk aktivitet, alt sammen borgernære områder, som det er vigtigt at der bliver sat politisk fokus på.
Jeg har bemærket, at det fælles nordiske ernæringsmærke, Nøglehulsmærket, også har fået plads i ministerens redegørelse.
Her mener vi i SF, at det kunne man have gjort meget bedre.
Problemet med Nøglehulsmærket er jo, at det udelukkende fokuserer på de positive fordele, men slet ikke forholder sig til de negative.
Det er efter vores opfattelse en meget selektiv udvælgelse.
Det er også yderst relevant, at der har været aktiviteter omkring dyrevelfærd.
Det er i høj grad tiltrængt, eftersom produktionsformerne er med til at presse dyrene til det maksimale for indtjeningens skyld.
Når det gælder klima og miljø, har vi alle rettet blikket mod FN's klimakonference i København i december, hvor vi håber på et godt resultat.
Derfor har det også været vigtigt at få Norden til at være en vigtig medspiller i hele processen og i særdeleshed at få synliggjort konsekvenserne af klimaændringerne i Arktis, således at såvel befolkningen generelt som de globale beslutningstagere har et seriøst grundlag at træffe beslutninger på.
Når man læser ministerens redegørelse for det nordiske samarbejde, indeholder redegørelsen rigtig mange fornuftige ting, men ting koster altså.
Derfor vil jeg godt advare ministeren om, at hvis vi flytter mange midler væk fra de traditionelle områder i Nordisk Råds regi til globalisering, sådan som regeringen lægger noget op til i redegørelsen, får vi altså – risikerer vi i hvert fald at få – et Norden på discount.