Christian Juhl (EL), 2012-01-20:
I de seneste år har vi set respektindgydende demokratiske og folkelige oprør i mange lande i Mellemøsten og Nordafrika.
Vi har også set benhård brutalitet, når diktatorer og konger ikke har villet af med deres magt.
Jeg tror, de fleste af os er blevet overrasket og imponeret over den styrke og det mod, befolkningerne i Egypten, Syrien og mange andre lande har vist.
Det arabiske forår har mindet os alle sammen om, at magt kan blive forrykket på ganske få dage, og at alt det, som det kan virke fuldstændig umuligt at forandre, kan forandres.
Men det arabiske forår har også vist, at der er umenneskelig undertrykkelse af folket som det, der f.eks. foregår i Syrien lige nu, hvor tusindvis af demonstranter er blevet dræbt, og at vejen til reelt demokrati er en lang proces, som vi kan se det i Egypten.
Derfor skal vi give al den opbakning til demokratibevægelserne og demonstranterne, som vi overhovedet kan, og opbakning til folkelige organisationer, der skal bygges op, f.eks. fagforeninger, så man kan sikre en social udvikling i landene.
Der er dog et sted, hvor foråret ikke er slået igennem, og det er i den israelske besættelse af Palæstina.
Palæstinenserne oplever ikke meget forår i de her måneder.
Der er dog stor social uro i Israel af andre grunde, men fredsprocessen står i stampe.
Israel er naturligvis lidt bange for, at det her forår skal brede sig.
De overhører alle henstillinger fra verdenssamfundet ved at fortsætte byggeriet af muren, udvide bosættelserne og fortsat blokere Gaza, og de nægter at løse Jerusalemproblemet.
Tværtimod prøver de at sætte sig på Jerusalem.
De fortsætter overgreb på palæstinenserne, og der er masser af politiske fanger.
Det skal vi jo ikke glemme, når vi snakker om forår.
Island har som en god undtagelse allerede visionært og fornuftigt anerkendt Palæstina som ligeværdig stat.
FN's Sikkerhedsråd tøver – det er pinligt.
En anerkendelse af Palæstina som FN-medlemsland vil være et rigtigt skridt på vejen mod en tostatsløsning, hvor de to stater lever fredeligt sammen.
Vi har derfor fremsat et beslutningsforslag til behandling senere i den her samling om, at vi følger Islands eksempel og anerkender landet.
Der er heller ikke meget forår for kurderne, især ikke, når man ser, hvordan deres ytringsfrihed forsøges knægtet, bl.a. i vores eget land – dybt pinligt.
Vi skal nemlig huske vores egen rolle.
Der er også her i Danmark, i EU og i USA behov for forandring.
Vesten har i årevis holdt hånden under Mubarak og andre diktatorer.
De har fået støtte gennem aftaler med EU, og Danmark har sendt mennesker tilbage til tortur i Egypten, Syrien og Libyen.
Det må og skal være slut nu.
Ved at holde hånden under diktatorer har Vesten miskrediteret ideen om demokrati, for man bekæmper ikke diktatur ved at støtte diktatorer.
Der skal vægt bag de pæne ord om menneskerettigheder, så vi holder op med at lave handelsaftaler med regeringer, der begår overgreb på deres befolkning som i Iran, Colombia og Israel – og især med Israel, der også overtræder folkeretten.
Det er nu, vi skal gøre op med den forfejlede politik i forhold til Mellemøsten og Nordafrika.
Støtten til diktatorer skal stoppes, og Danmark og EU skal i stedet offensivt støtte demokratibevægelserne.
Det forslag til vedtagelse, som er fremsat af regeringen med flere, peger i den rigtige retning, men der er stadig væk meget, der skal gøres.