runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2015-11-20:
Da den her aftale blev indgået, foretog vi jo et valg i forhold til normal procedure i forbindelse med sygedagpenge.
Der er et beskæftigelseskrav, for at man kan være omfattet af den gruppe, og det gælder så også den gruppe, som vi har inddraget i den her, hvad skal man sige, udvidelse i det lovforslag, som vi har her.
Finn Sørensen (EL), 2015-11-20:
Jeg syntes ikke rigtig, ordføreren svarede på, hvad han synes om det.
Altså, synes ordføreren, det er rimeligt, at man stiller et beskæftigelseskrav, som hovedparten ikke kan opfylde?
Når det gælder lige nøjagtig den gruppe, hvordan skal hovedparten af den gruppe så kunne opfylde beskæftigelseskravet?
Det er sådan set bare det, jeg gerne vil have et svar på.
Så synes ordføreren om det, og hvordan skal den gruppe kunne leve op til beskæftigelseskravet?
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2015-11-20:
Jeg synes, det er rimeligt, at man – det er jo en del af lovarbejdet her i Folketinget – kan sætte spørgsmålstegn ved de ting, som vi beslutter, og derfor synes jeg også, at det, der er svaret fra Det Faglige Hus i den her sag, bør vi tage op i det udvalgsarbejde, der følger efter behandlingen i salen i dag, og så bør vi kigge på, om det er noget, der skal tages med.
Umiddelbart synes jeg, at lovforslaget er godt nok, men det er klart, at hvis der er en uklarhed eller noget, vi skal tage hensyn til i den her sag, så skal vi kigge på det.
Det må vi få afklaret i udvalgsarbejdet.
Finn Sørensen (EL), 2015-11-20:
Jamen hvordan skal vi stille ministeren parlamentarisk til ansvar, når der i lovforslaget ikke er sat nogen grænser for den vilkårlighed, der kan blive følgen af det?
Jacob Mark (SF), 2015-11-20:
Det er jo en totalt hypotetisk situation.
Altså, jamen det er det jo.
Hvad er det, vi diskuterer?
Okay, et eller andet scenarie om, at hvis der nu kommer 10.000 mennesker til Danmark, og der er 1.000, der er terrorister, hvad gør man så?
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2015-11-20:
Er ministeren enig i, at man med den her lov gør det muligt at frihedsberøve børn i forbindelse med registrering og indledende sagsbehandling med den begrundelse, at der kommer mange asylansøgere til Danmark?
Og er ministeren klar over, at det ifølge børnekonventionen ikke er okay, at det ikke er i overensstemmelse med konventionen at frihedsberøve mindreårige af hensyn til øget migration?
Det var to spørgsmål.
Inger Støjberg (V), 2015-11-20:
Så er der altså også det at sige til det, at frihedsberøvelsen vil ske, indtil der har fundet en registrering sted.
Derefter vil barnet, så vel som hvis det var en voksen, blive overført til et modtagecenter, hvor man jo ikke er frihedsberøvet.
I forhold til konventionerne kan jeg blot sige, at jeg kan love, at vi naturligvis overholder de konventioner, som vi er forpligtet til at overholde.
Det har jeg sagt gentagne gange, og det bekræfter jeg hermed gerne igen.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2015-11-20:
Hvor længe kan der gå, før den her registrering har fundet sted?
Og betyder det, at det, man har skrevet i lovforslaget om, at børn kan frihedsberøves i forbindelse med registrering og indledende sagsbehandling, ikke er korrekt, eller at man ikke mener det, og at man vil stille et ændringsforslag, eller hvad ved jeg?
For det er det, der står i lovforslaget.
Inger Støjberg (V), 2015-11-20:
Et barn vil kunne frihedsberøves i helt, helt særlige tilfælde, indtil vedkommende er registreret.
Derefter vil det blive overført til et modtagecenter, og i modtagecentrene er man ikke frihedsberøvet.
Og med hensyn til tidsperspektivet i det, så kan jeg af gode grunde ikke sige noget om det, for det kommer jo an på, hvor mange der vil være her, og hvor mange der vil være ankommet inden for en given tidsramme.
Men det, jeg kan sige, er, at vi er forpligtet til – og det vil vi naturligvis også overholde – at have et særligt blik for sårbare grupper.
Og det er klart, at børn er en sårbar gruppe.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2015-11-20:
Der er sådan lidt snak om, hvad det betyder, og det er jo et spørgsmål, vi stiller på så mange områder, men vi kan ikke få et klart svar på nogen af de ting, vi spørger om.
I frie, åbne demokratiske samfund har man jo kun undtagelsestilstand eller nødret i helt særlige situationer, helt ekstreme situationer, som lige efter terrorangrebet i Paris.
Og når vi spørger ind til, hvad de særlige situationer er, er det jo for at komme det lidt nærmere, når Folketinget – os, der står til ansvar over for de vælgere, der har valgt os – giver en blankocheck til ministeren til at vurdere, at nu eller nu er det en særlig situation.
Det bliver vi nødt til at komme nærmere.
Inger Støjberg (V), 2015-11-20:
Men hvis fru Lisbeth Bech Poulsen for 1½ måned siden havde stået i det franske parlament og spurgt om, hvad der skulle til, før man kunne indføre en undtagelsestilstand i Frankrig, så ville den franske minister jo ikke kunne have sagt, at der skulle ske så og så mange terrorangreb så og så mange steder, og at der skulle være så og så mange sårede og så og så mange dræbte.
Derfor kan jeg jo heller ikke stå i dag og definere fuldstændig, hvor mange flygtninge og migranter der skal komme over den danske grænse; hvor de skal være kommet fra; hvilke grænser de skal have passeret; hvilke byer de skal opholde sig i; hvilke motorveje de skal gå på.
Det er jo selvsagt ikke noget, man kan sige sådan fuldstændig nøjagtig, for så ville det jo ikke give nogen mening.
Men det, der er tilfældet med lovgivningen her, er, at det ikke er noget, man bare efter forgodtbefindende indfører.
Det er jo efter rådgivning fra f.eks. politiet og andre relevante myndigheder, at de her hjemler vil kunne tages i brug.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2015-11-20:
Hun siger, at der er en krise.
Den er udefinerbar.
Der er ikke nogen definition på den.
Den er uendelig.
Vi ved ikke, hvornår den kommer.
I må stole på mig til at være den rette til at definere, hvornår krisens omfang retfærdiggør, at vi fraviger grundlæggende retsprincipper.
Inger Støjberg (V), 2015-11-20:
Jeg kan jo sådan set sige ja til, at man må stole på, at myndighederne rådgiver den til enhver tid siddende regering efter det her.
Og fru Lisbeth Bech Poulsen kan jo i princippet komme i en situation, hvor Socialistisk Folkeparti sidder i regering og måske endda har integrationsministerposten og dermed kan få brug for de her hjemler.
Men så ville jeg da i det tilfælde stole på, at den Socialistisk Folkeparti-minister til enhver tid ville handle, ligesom man skal, og dermed bruge de hjemler, der ligger her, hvis der er brug for dem, for netop at opretholde ro og orden.
Det håber jeg da sådan set også at en SF-regering ville mene.
Jacob Mark (SF), 2015-11-20:
Jeg kan ikke se lov og orden bryde sammen, fordi jeg grundlæggende har det sådan, at de mennesker, der flygter fra Islamisk Stat, kommer herop for at søge asyl, og søger de ikke asyl i Danmark, så gør de det i Sverige.
Så jeg kan ikke se den der frygtelige fantasi, ordføreren fra Venstre har om, hvad der kunne ske.
Det kan jeg ikke.
Og jeg støtter jo op om – det har jeg sådan set også gjort meget tydeligt – at ministeren kan gå ind og kræve, at der er bygninger til rådighed, så man kan lave gode faciliteter for dem, der så kommer, som vil have asyl, at man kan gå ind og sige til kommunerne: Det skal I gøre.
Det bakker vi op om.
Det har jeg sådan set også hørt flere af de andre gøre.
Det ville hjælpe på det.
Marcus Knuth (V), 2015-11-20:
Under førstebehandlingen spurgte jeg ind til, hvad ordføreren ville gøre, hvis det var sådan, at der var tusindvis af mennesker, der pludselig stod i Danmark og skabte kaos, og lov og orden brød sammen.
Og svaret var noget i retning af en omfordeling i Europa.
Jeg ville være rigtig glad, hvis ordføreren kunne være mere præcis.
Hvis tusindvis af mennesker vælter ind over den danske grænse og lov og orden bryder sammen og vores myndigheder ikke har de nødvendige ressourcer til at opretholde lov og orden, kan ordføreren så se mening i, at man rækker ud til private aktører, eller er det bedre at lade lov og orden bryde fuldstændig sammen?
Ulla Sandbæk (ALT), 2015-11-20:
Mange tak.
Både procedurerne og indholdet i dette lovforslag har jo været endevendt mange gange her i løbet af dagen, og jeg har ikke mere at tilføje til det.
Jeg er ganske vist meget, meget spændt på, hvad ministeren vil svare fru Johanne Schmidt-Nielsen på det spørgsmål, at der kan gå op til 10 måneder, før de får deres asylsag behandlet, og at høre om, hvad man tænker om, at børn skal sidde indespærret i 10 måneder.
Jeg vil ikke sige, at jeg glæder mig til at få svaret, men jeg er i hvert fald meget spændt på det.
Men det, jeg gerne vil sige, er: Hvad er det her egentlig for en fortælling, som vi nu laver om Danmark?
Når der kommer mennesker, som er drevet på flugt, ikke bare fra krig og fra ødelæggelse, men også fra regimer, hvor de jo ikke har den beskyttelse, som vi har i dette land, så er det første, de bliver mødt med, når de tror, at de kommer til et demokratisk land, hvor de har nogle rettigheder, at de bliver tilbageholdt på ubestemt tid uden en dommerkendelse.
Hvordan skal man forestille sig, at de mennesker, som kommer hertil under de omstændigheder, nogen sinde skal få tillid til, at det her land er anderledes end det, de er kommet fra?
Hvordan skal vi regne med, at de ikke må blive udsat for en skuffelse så fuldstændig overvældende, at det bliver meget svært bagefter at genetablere en tillid hos de mennesker til det danske system?
Det synes jeg at vi burde tænke over.
Jeg går ikke ud fra, at man i virkeligheden har tænkt over det, for så ville man vel ikke gennemføre dette lovforslag.
Alternativet stemmer naturligvis imod det.
Marcus Knuth (V), 2015-11-20:
Mange tak.
Jeg vil tillade mig at stille det samme spørgsmål, som jeg før stillede sådan mere generelt fra talerstolen.
Lad os sige, at vi står i en situation, hvor 5.000-10.000 mennesker kommer til Danmark på 1 døgn og ikke vil samarbejde med myndighederne, og hvor vi er nødt til at tilbageholde dem i en situation, hvor vi ikke har nok dommere til at stille alle for en dommer inden for 3 døgn.
Hvordan forestiller ordføreren sig, at man så skal løse den situation?
Ulla Sandbæk (ALT), 2015-11-20:
Jeg mener jo, at fru Johanne Schmidt-Nielsen allerede har svaret på det spørgsmål.
Det er jo lige der, at hele forskellen på dem, der nu stemmer ja til dette forslag, og vi andre, som stemmer nej til det, ligger.
Hvis man ikke tilbageholder folk, kan man så spørge dem, når de kommer her, om de vil opgive navn og adresse, og om de vil sige, om de vil søge asyl.
Og dem, som ikke vil det – og man må gå ud fra, at de vil udgøre et mindretal, som under normale betingelser godt vil kunne håndteres – kan man så frihedsberøve.
Marcus Knuth (V), 2015-11-20:
Lad os sige, at der kommer 5.000 mennesker ind over den dansk-tyske grænse, og vores myndigheder ikke har mandskab nok til at finde ud af, om det er mennesker, der vil søge asyl, og ikke har mandskab nok til at finde ud af, om det er nogle, som vil Danmark noget fjendtligt.
Eller ville det være bedre f.eks. at kunne indsætte ekstra reserver gennem samarbejde med private aktører?
Ulla Sandbæk (ALT), 2015-11-20:
Jamen jeg kan slet ikke forstå, hvorfor man skulle begynde at vandre op igennem Danmark, hvis man kommer her for at søge asyl.
Lad os så sige, at der kommer 5.000 mennesker, og de 200 af dem ikke har tænkt sig at søge asyl, men måske hellere vil videre til Sverige.
Jamen så er der jo ingen forskel på, om man tvangstilbageholder dem, eller om man indkvarterer folk og følger en procedure, hvor man, uden at de er tvangsmæssigt tilbageholdt, spørger dem om, hvad deres ærinde i Danmark er.
Jeg synes, at man her prøver at indgyde den danske befolkning en eller anden form for frygt for, at alle, som kommer og søger asyl i Danmark, vil os det ondt, og derfor bliver vi nødt til at tvangstilbageholde dem alle sammen og undersøge dem.
Jeg går ud fra, at de mennesker, som vil søge asyl i dette land, ikke vil os noget ondt, og jeg går ikke ud fra, at det er nødvendigt at tvangstilbageholde dem.
Marcus Knuth (V), 2015-11-20:
Kunne ordføreren forestille sig en situation, hvor der kom så mange mennesker, så mange migranter og asylansøgere til Danmark på kort tid, at vores myndigheder ikke havde de nødvendige ressourcer – sådan som det er i dag – til at kunne kontrollere situationen, og hvor der ville opstå tumultlignende forhold, og hvor lov og orden ville bryde sammen?
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2015-11-20:
Jeg kan forestille mig situationer som den, vi ikke bare forestillede os, men oplevede på Lolland, og som ordføreren selv har beskrevet så indgående.
Og jeg synes, at de danske myndigheder og det danske politi med regeringens velsignelse håndterede den situation ekstraordinært godt.
Det vil jeg håbe at de kan gøre igen.
Og så vil jeg håbe, at man benytter sig af de redskaber, man har, til at skaffe sig et overblik over regeringens egne myndigheders kapacitet, som ordføreren ikke kunne svare på spørgsmål om før.
For det må være en forudsætning for, at man ved, hvad man kan håndtere.
Marcus Knuth (V), 2015-11-20:
Kan ordføreren forestille sig en situation, der er langt mere voldsom end den, vi oplevede på Lolland, og hvor lov og orden bryder sammen, fordi politiet med de nuværende beføjelser og redskaber ikke kan kontrollere situationen?
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2015-11-20:
Jeg kan forestille mig mange forskellige situationer.
Jeg kan ikke forestille mig nogen som helst situation, hvor man skal sætte grundlæggende retsprincipper ud af kraft, for hvis man gør det, er man ikke bedre end dem, man kæmper imod.
Det er helt grundlæggende for vores demokrati, at man ikke kan frihedsberøve mennesker på ubestemt tid uden at sætte dem for en dommer.
Man må have frister for den her slags ting, og det er præcis det, der er det meget, meget store og grundlæggende problem ved dette lovforslag.
Jacob Mark (SF), 2015-11-20:
Tak for det, og tak for debatten.
Vi har ikke fået svar på alle spørgsmålene.
Jeg håber, at ministeren kan hjælpe med det.
Vi er jo nået dertil, hvor ordførerne simpelt hen dropper at svare på spørgsmål og i stedet henviser til ministeren.
Jeg vil ikke holde en stor og forkromet tale, som jeg har gjort de to andre gange, for jeg har sådan set givet udtryk for, hvad SF mener.
Men jeg vil gerne tale lidt om, hvad mine forventninger til det her folketingsarbejde var.
Jeg forventede faktisk med de ting, jeg havde oplevet ude i kommunerne med, at der var nogle ting, der ikke havde fungeret, at jeg så kunne komme ind sammen med en ny integrationsminister, og at vi kunne lave nogle ting sammen, ligesom vi i dag har lavet fælles forlig om fremdriftsreformen.
Jeg vil bare sige, at ministeren altså har gjort det svært, og at linjen har gjort det svært.
Man spørger jo tit sig selv som politiker, hvor det egentlig er, man vil placere sit parti på dagsordenen.
Det har jeg gjort mig nogle tanker om her til tredjebehandlingen, og jeg kan sige, hvor man kan finde SF.
Man finder os altså ikke der, hvor vi indskrænker borgeres demokratiske rettigheder.
Det vil jeg gerne gøre klart.
Man finder os heller ikke der, hvor private vagtværn kan lægge folk i håndjern.
Man finder os heller ikke der, hvor helt afgørende lovgivning hastebehandles, uden at organisationer og fagpersoner høres om, hvilke konsekvenser lovgivningen har.
Det var, før jeg tiltrådte som nyt folketingsmedlem, faktisk heller ikke min forventning, at man fandt Venstre der.
Man finder til gengæld SF der, hvor vi laver fælles løsninger sammen.
Vi foreslår en fælles europæisk kvotefordeling og europæiske modtagecentre.
Man finder SF der, hvor der, hver gang der laves en asylstramning, også fokuseres på de mennesker, der nu er kommet til landet, og på, hvordan vi får dem integreret, hvordan vi får dem ud på arbejdsmarkedet, og hvordan vi får deres børn godt ud i daginstitutionerne og godt i gang på skolerne.
Man finder SF der, hvor der gives mere økonomisk støtte til Syrien og Syriens nabolande, så vi kan få løst krisen der, hvor den startede.
Jeg havde et håb om, at man kunne lave nogle fælles aftaler, måske også med deltagelse af SF.
Nu har jeg fortalt, hvor SF står, og så vil jeg bare afsluttende sige, at jeg synes, det har været en rigtig, rigtig skidt fremgangsmåde.
Jeg har ikke fået svar på, hvorfor forslaget skulle hastebehandles.
Der er ingen, der kan svare på, hvornår man skal kunne bruge den her lovgivning.
Ikke engang ordføreren for ministerens eget parti kan svare på det, men henviser bare til ministeren.
Så hvis ministeren en dag er indstillet på at fokusere på integration og på, hvordan vi får løst problemet der, hvor krisen startede, så er SF stadig klar.
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2015-11-20:
Tak, formand.
Med dette lovforslag vedtager et flertal i Folketinget nu at sætte grundlæggende demokratiske spilleregler ud af kraft.
Desuden vedtager et flertal i Folketinget i al hast lovgivning, der undergraver grundlæggende retsprincipper ved at kunne frihedsberøve mennesker og suspendere retten til domstolsprøvelse.
Dermed giver et flertal i Folketinget regeringen, altså ministeren, hjemmel til at træffe beslutninger, der vil være i strid med Danmarks internationale forpligtelser – som om Danmark var i undtagelsestilstand; undtagelsestilstand, som om vi var i krig på egen jord; undtagelsestilstand som efter et terrorangreb; grebet af panik.
Og den første reaktion på terrorangreb er jo, som vi også har oplevet, chok, og den naturlige følelse er hævntørst, gengældelse.
Men vi skal holde hovedet koldt.
Vi skal sikre, at vores samfund stadig er trygt at være i.
Vi skal vide, at de våben, vi anvender i krigen, kun rammer terrorister og ikke de uskyldige.
Vi skal stå ved, at kampen kommer til at foregå på ordentlige vilkår, også når Dansk Folkeparti og Venstre vil have hastelovgivning igennem på udlændingeområdet.
For det er det, der kendetegner os som et demokrati.
Skal vi kunne håndtere en ekstraordinær situation?
Ja, selvfølgelig.
Jeg forventer da, at danske myndigheder har beredskaber.
Jeg forventer, at regeringen har et overblik; at regeringen har gennemført analyser; at regeringen kender til egne myndigheders kapacitet.
Er Sverige presset?
Det er de helt åbenlyst.
Men hvad i alverden det skal løse at underminere vores grundlæggende retsprincipper ved at give ministeren bemyndigelse til at holde mennesker indespærret uden adgang til en dommer, mennesker, hvis eneste ærinde er at komme væk fra tøndebomber og terrorister, det fatter jeg ikke.
Det kan aldrig være rettidig omhu.
Det er tværtimod udtryk for panik og manglende mod.
Flertallet går på kompromis med retsstaten.
Man har ikke bare rykket sig en millimeter, man skrider ned ad slisken, præcis som dem, vi kæmper mod, ønsker.
I Radikale Venstre stemmer vi imod dette lovforslag.
Jeg hørte ministeren redegøre for en situation i det franske parlament.
Og med det må man forstå, at ministeren mener – og det vil jeg gerne have bekræftet – at en situation som den, der fandt sted i Paris sidste weekend, det her helt forfærdelige terrorangreb, er at sammenligne med en situation med mange flygtninge i Danmark.
Inger Støjberg (V), 2015-11-20:
Nej, det kan jeg under ingen omstændigheder bekræfte.
Men det, diskussionen handlede om – hvis ellers fru Sofie Carsten Nielsen havde deltaget i den – var, hvordan man kan definere en situation, hvor særlige hjemler eller f.eks. en undtagelsestilstand skal træde i kraft.
Så jeg kan klart afkræfte fru Sofie Carsten Nielsens antagelser her.
Jacob Mark (SF), 2015-11-20:
Ministeren ...
Ministeren sagde i sin tale, at der meget snart kan opstå en akut situation, og ministeren sagde det med så tydelig en stemme, at jeg faktisk sad og tænkte: Ved ministeren noget?
Altså, det lød overbevisende.
Nu har jeg spurgt ind til det her flere gange i dag, for det interesserer mig lidt.
Jeg ved godt, man ikke kan sige konkret, hvad det er, der skal til, men hr. Martin Henriksen fra Dansk Folkeparti har sagt, at Rødby og det, der skete dernede, var nok til, at det var en ekstraordinær situation.
Hr. Marcus Knuth, ordføreren for ministerens parti, har ikke rigtig villet svare på, om Rødby var nok, så nu vil jeg spørge ministeren: Kan ministeren bare give sådan en idé om, hvad en akut situation er, hvad der skal til, og var Rødby akut? Ville ministeren have brugt mulighederne der?
Inger Støjberg (V), 2015-11-20:
Men det er jo en situation, der mindst, vil jeg sige, skal se ud, som det gjorde i Rødby.
Med hensyn til det første spørgsmål, nemlig om jeg ved noget, som hr. Jacob Mark ikke ved, vil jeg sige, at det kan jeg af gode grunde ikke svare på om jeg gør.
Det kan jo lidt blive en definitionssag.
Men jeg kan sige, at der ikke ligger nogen underretninger om, at der her i weekenden skulle komme et voldsomt stort indryk af udlændinge over grænserne.
Omvendt vil jeg sige, at tingene jo ændrer sig hele tiden.
Vi kan også se bare i de her få dage, mens vi har diskuteret lovforslaget, at der jo er en situation i Sverige, der i hvert fald har ændret sig en del.
Men jeg ved i hvert fald, at der ikke ligger nogen underretninger om, at der lige nøjagtig i morgen eller på søndag skulle ske noget helt særligt.
Jacob Mark (SF), 2015-11-20:
Nu svarede ministeren jo faktisk på mit andet spørgsmål.
Jeg ved ikke, om jeg må betragte det som en service.
Så jeg vil gå til det tredje spørgsmål, og det er: Ministeren svarede nej til, at ministeren vil medsende politiets vurdering i et brev til udvalget, og sagde efterfølgende, at så kunne vi jo kalde ministeren i samråd og stille skriftlige spørgsmål.
Det fik mig egentlig bare til at tænke: Hvorfor vil ministeren ikke det?
Altså hvorfor ikke undgå alle de samråd, hvorfor ikke bare medsende politiets vurdering?
Inger Støjberg (V), 2015-11-20:
Fordi det jo ikke er sikkert, at der ligger noget skriftligt fra politiet.
Det er ikke nødvendigvis sikkert, at der gør det.
Det kan være, der foreligger noget skriftligt fra politiet.
Lad os se, om situationen skulle komme – det håber jeg ikke den gør – og så vil jeg selvfølgelig, hvis det er mig, der sidder på posten på det tidspunkt, gøre, hvad jeg overhovedet kan, for at oplyse Folketinget og andre så godt som overhovedet muligt.
Og i det omfang at man ikke vil føle, at oplysningen er god nok, vil jeg tro, at man vil bringe de redskaber i anvendelse, som man har, som f.eks. samråd, skriftlige spørgsmål, hasteforespørgsler og andre ting.
Altså, jeg kan sige, at det handler om, at de her børn skal registreres.
Om der så vil foregå noget yderligere arbejde i den periode, indtil man bliver overflyttet til et modtagecenter, kan jeg ikke definere nærmere i dag.
Men det handler om, at hvis børn skal frihedsberøves, skal det naturligvis, ligesom det gælder for voksne, være i så kort tid som overhovedet muligt.
Vi er forpligtet til at have et særligt fokus på sårbare grupper, og det betyder jo dermed også i høj grad børnene.
Nu er det her jo heller ikke et spørgsmål om fantasi, vil jeg sige til fru Ulla Sandbæk.
Det er et spørgsmål om, at regeringen skal have en mulighed for at gribe ind, hvis vi kommer i en situation, hvor ro og orden ikke længere hersker, og hvor der er stor utryghed.
Det vil jeg sådan set mene også var i Alternativets interesse.
Jeg vil sådan set mene, at ligegyldigt hvilken politisk observans man har, da må have et grundlæggende ønske om, at der hersker ro og orden og tryghed i Danmark.
Det er jo det, det her handler om.
Det er ikke et spørgsmål om, at de hjemler, som vi diskuterer nu, skal bringes i anvendelse, uden at der er behov for det.
Selvfølgelig skal der være behov for det.
Ellers tror jeg også nok, at der er nogle, der vil komme efter mig, hvis det er mig, der sidder på posten til den tid.
Ulla Sandbæk (ALT), 2015-11-20:
Jeg kan altså stadig væk ikke forestille mig, hvordan børn kan være til fare for ro og orden.
Man må jo have gjort sig nogle tanker om, hvilke tilfælde man gerne vil undgå, så jeg vil stadig væk bare gerne have ét eksempel.
Inger Støjberg (V), 2015-11-20:
Det er jo f.eks., hvis der ikke hersker ro og orden.
Hvis der ikke er tryghed i det danske samfund, fordi der f.eks. er kommet et overordentlig stort antal udlændinge ind over grænsen, og der hersker kaotiske tilstande, fordi de mennesker, der er tale om, ikke kan blive registreret, og deres sager ikke kan komme under behandling.
Det er sådan en situation, vi taler om, og de hjelmer, som vi diskuterer, vil så kunne blive bragt i anvendelse.