runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Manu Sareen (RV), 2011-02-01:
Tak for det.
Jamen som flere også har sagt, er det et rigtig sympatisk forslag, hvis baggrund er at hjælpe kvinder, der overvejer abort, bedst muligt.
Men måske er præmissen for forslaget forkert – det skal jeg nok komme tilbage til.
Men muligheden for støttesamtaler findes jo allerede i dag.
Det kan enten ske hos den praktiserende læge eller lægen på hospitalet – så det sker.
Man får vejledning, man får kyndig vejledning, og det er jo rigtig, rigtig positivt.
Det Radikale Venstre mener ikke, at loven skal skærpes yderligere, så det bliver obligatorisk med rådgivning.
Vi mener, at det skal være op til den enkelte at træffe valget, og derfor kan vi ikke støtte forslaget om obligatorisk rådgivning til abortsøgende.
Så har der været talt en del om sammenligningen med Tyskland.
Jeg tror, at der kan være mange elementer, som man ikke sådan lige umiddelbart kan tage med.
Det kunne jo godt være, at man på skolerne i Tyskland har en helt anden vejledning fra sundhedsplejerskerne; det kunne være, at man har en hel anden seksualoplysning på ungdomsuddannelserne, som vi også har hørt nogle nævne tidligere; og så kunne det jo også godt hænge sammen med – jeg ved det ikke – at vi i Danmark har en anden alkoholkultur blandt unge, for der er jo også rigtig mange undersøgelser, der har vist, at hvis ikke vi ligger i top i Europa, gør vi det i hvert fald i Skandinavien.
Og der er også rigtig mange erfaringer, der viser, at fest og druk og uønskede graviditeter hænger uvilkårligt sammen.
Så det kan man jo kigge på i udvalget.
Det synes jeg er rigtig interessant,
og det er der også mange andre der har været rigtig positive over for.
Det er jo ikke sådan, at man ikke kan få rådgivning i Danmark.
Der er nogle, der har googlet det, og det viser sig, at man også kan gå på socialkontoret, og at man kan få anonym rådgivning.
Der er rigtig, rigtig mange muligheder for at få rådgivning for mange kvinder, så det er jeg helt tryg ved.
Det er også fuldstændig korrekt, at samtale fremmer forståelsen, men det skal jo være sådan, at den samtale skal være frivillig, og det er også det, som vi ønsker.
Så var der det om præmissen for forslaget.
Hvis man ønsker at nedbringe antallet af aborter, som der også har været talt om, så skal man vel ikke bare stille forslag om samtaler, når kvinden er gravid.
Det handler vel om, som vi også har hørt ordføreren fra SF nævne, at gå ind og forebygge massivt – det kan være med oplysning på ungdomsuddannelserne; det kan være med sundhedsplejersker i folkeskolen osv.
Der tror jeg helt klart at vi har en opgave, som jeg hører at alle er enige om at vi kan arbejde videre med i udvalget.
Per Ørum Jørgensen (KD), 2011-02-01:
Jeg har bare lige nogle få bemærkninger i forhold til netop præmissen, som den radikale ordfører bringer frem, og der er jeg sådan set enig i, at det selvfølgelig er en bred indsats med flere virkemidler.
Så jeg vil sige, at det ikke er for at udelukke det ene, at vi foreslår det her.
Derfor vil jeg egentlig gerne høre De Radikale, om man vil indgå i forhold til måske en aborthandlingsplan III.
Er det et scenarie, som den radikale ordfører kunne se for sig, og som De Radikale også kunne se for sig, altså at man deltog i at få nogle konkrete løsninger, der kan bidrage til at få aborttallet i Danmark ned?
Per Clausen (EL), 2011-02-01:
Nu tror jeg nok, at der er nogle regioner, der vil opfatte, at rådgivningen er lidt håndfast.
Altså, når man f.eks. i Region Syddanmark får at vide, at betingelsen for at få penge til udvidelse af et nyt hospital i Odense er, at man lukker i Svendborg, så er det jo en meget håndfast form for rådgivning. Men jeg er glad for, at ministeren her bekræfter, at i modsætning til en lang, lang række andre områder, hvor der findes solid dokumentation og evidens for, at specialisering og centralisering er en rigtig god ting, så har Sundhedsstyrelsen aldrig været i stand til at fremlægge dokumentation for, at de 250.000-400.000 som underlag var andet end baseret på et eller andet forsøg på at opnå et eller andet økonomisk rationale.
Og det synes jeg jo er rart, fordi så ved vi, at vi fører den her diskussion ud fra den præmis, at her er det altså ikke nogen sundhedsfaglig begrundelse, som driver centraliseringspolitikken, hvad det er på en lang række andre områder, og der er jeg også enig i, at det er fornuftigt at gennemføre det.
Bertel Haarder (V), 2011-02-01:
Bemærk, hvordan jeg argumenterede for det.
Jeg argumenterede jo med, at det er, for at læger skal være i form, skal være i træning.
For at læger har den tilstrækkelige øvelse, skal der være et vist patientgrundlag.
Det var det, jeg argumenterede for.
Og for patienterne er det jo også betryggende, at de kommer hen et sted, hvor man kan få fat i de relevante læger.
Det synes jeg ikke er at snakke økonomi.
Det handler om, at læger skal være i træning.
Og selv om hr. Per Clausen fik lov at fordoble sundhedsbudgettet, så man fik dobbelt så mange akuthospitaler, ville de læger på de hospitaler jo kun være halvt så godt i træning som de læger, vi nu får på de 18 akuthospitaler.
Så det er sandelig ikke kun en økonomisk betragtning.
Per Clausen (EL), 2011-02-01:
Det betyder jo også, at det er mange forskellige ting, som kan komme inden for det kvarter.
Og det betyder vel også, at fru Birgitte Josefsen sådan beskriver den bedste af alle verdener, hvor man får den hjælp, som er lige præcis den, man har brug for, og som gør, at det kan være rigtigt, at transporttiden ikke spiller nogen afgørende rolle, i hvert fald så længe vi holder os under, jeg ved ikke, hvilken tidstermin vi snakker om her.
Men det kan man jo ikke være sikker på.
Realiteten er vel i dag, at det, man kan være sikker på, er en ambulance, der er fremme i løbet af et kvarter med vistnok 90 pct.s sikkerhed, og så kan man også være sikker på, at de har en mulighed, som er bedre end tidligere, for at kommunikere med centrale instanser.
Men det er vel også den garanti, man har nu?
Birgitte Josefsen (V), 2011-02-01:
Det, man kan være sikker på, er, at den akutte hjælp kommer, og det, som det understøttes af, er jo, at alle vagtcentraler nu fremadrettet bliver betjent af sundhedsfaglige personer, som netop sidder og tager bestik af, hvad det er for et alarmopkald, der er kommet, og hvad det er for en opgave, der skal løses, så de på den måde kan sende den rette hjælp af sted.
Det er jo allerede startet oppe i den region, hvor hr. Per Clausen bor, og det kan vi allerede nu se de positive resultater af.
Birgitte Josefsen (V), 2011-02-01:
Nu er det jo sådan, at Socialdemokraterne selv har været med i den politiske aftale om principperne for specialeplanlægningen, og der er der jo beskrevet det patientgrundlag, der skal være til stede for at kunne have en opbygning af specialfunktionerne.
Når fru Sophie Hæstorp Andersen så står og siger, at man ikke kan være bekendt, at man ikke kan sige ja til, at der kan være en akutfunktion i Svendborg, synes fru Sophie Hæstorp Andersen så, det er i orden, at man for at kunne have en akutfunktion i Svendborg skal bede 25 pct. af borgerne i Odense om at køre til Svendborg, altså køre forbi Odense Universitetshospital og til Svendborg, for at kunne leve op til de principper, som vi politisk har vedtaget i den aftale, vi har indgået, og som Socialdemokraterne er en del af?
Et akutberedskab består af flere elementer: Det består af akutbiler med paramedicinere; det består af lægeakutberedskaber, hvor det er lægen, der rykker ud på ulykkesstedet; det består af ambulancer, der er bemandet med en, der kører bilen, og med en, der har nogle større kompetencer; det består i fremtiden af helikopterbetjening.
Så hele akutberedskabet består jo af rigtig mange elementer.
Det er sådan i dag, at den akutte hjælp kommer inden for 15 minutter i ni ud af ti tilfælde, enten i form af en ambulance, en akutbil med en paramediciner, en lægebetjent bil, eller hvad man nu har af definitioner – man bruger forskellige betegnelser rundtomkring.
Men den faglige hjælp kommer ud inden for 15 minutter i ni ud af de ti tilfælde.
Gør det slet ikke indtryk, at formanden for Hjerteforeningen, Peter Clemmensen, har udtalt, at når vi kigger på borgerne fra Langeland, vil han meget gerne appellere til, at såfremt der er nogen, der rammes af en blodprop i hjertet, så kører man forbi Svendborg og kører hans patienter til Odense?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2011-02-01:
Jo, men jeg tror, at man, ligesom man gør i andre dele af landet, selvfølgelig skal gå ind og kigge på, i hvilke situationer det er vigtigt, at man kører fuldt ud efter et traumecenter eller en meget, meget stor hjerteafdeling eller lignende, eller hvor der på andre måder kan løses nogle problemer.
Det er også det, vi ser i dele af Jylland, hvor man jo i nogle tilfælde gerne transporterer patienterne ikke bare kun til Odense, man også helt til Rigshospitalet, hvis det er det, de har brug for.
Det skal der selvfølgelig ikke laves om på, ved at man opretholder en akutmodtagelse i Svendborg.
Men det er rigtig vigtigt, at når man nu fra regeringens side går ud og skærer fuldstændigt ned på det projekt, der er om at bygge et nyt Odense Universitetshospital, hvor de faktisk fra regionens side vurderer, at der ikke engang vil være plads nok til de patienter, der vil skulle komme fra Svendborg Sygehus til området, så bliver man da nødt til at kigge på, hvad det er for løsninger, som regionen selv foreslår.
Per Ørum Jørgensen (KD), 2011-02-01:
Jeg må indrømme, at jeg mildest talt er lidt forundret.
Den 7. juli 2008 siger fru Helle Thorning-Schmidt, Socialdemokraternes statsministerkandidat, at afstand betyder noget.
Det siger hun til Dagbladet Holstebro-Struer.
Hun siger, at politikken er, som hr. Jens Peter Vernersen – det var så Socialdemokraternes daværende sundhedsordfører – har sagt: maksimalt 15 minutter, til ambulancen kan være fremme, og 30 minutters køretid til sygehuse.
Den politik har altså ikke ændret sig.
Det var fru Helle Thorning-Schmidt, der sagde sådan.
Så fremsætter vi et forslag om, at der maksimalt skal være 30 minutters transporttid til nærmeste sygehus, og så kan Socialdemokraterne ikke støtte det.
Der må jo være sket et skifte i Socialdemokraternes politik på det her felt, siden man ikke kan støtte det her beslutningsforslag.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2011-02-01:
Vi har jo lagt mærke til, at regionen har truffet den her beslutning med åbne øjne, altså at man har lagt frem, hvad det er, der skal til, for at man mener, at man kan drive en akutmodtagelse, og at de også fra Sundhedsstyrelsens side har været inde at kigge på området.
Der er f.eks. kvinder, som der ikke er plads til på fødeafdelingen i Odense, der bliver kørt videre til Svendborg.
Jeg tror godt, man kan finde pragmatiske løsninger på det.
Ja, det er det, jeg vil sige i den her omgang.
Er ministeren enig i, at det her med at lave en samlet ny struktur for vores sundhedsvæsen indimellem har været en lidt rodet affære i regeringens regi?
Først vedtog man, at Erik Juhl-udvalget skulle udmønte en lang række milliarder, som ikke fuldt ud levede op til det, som man havde lovet under valgkampen.
Og jeg skal da ikke gøre det til en hemmelighed, men fortælle, at der jo indimellem kommer henvendelser fra folk, som spørger ind til de forskellige initiativer, de har ansøgt om, altså om hvornår midlerne rent faktisk kommer ud til de nære sundhedstilbud, der skulle gøre borgerne trygge.
Bertel Haarder (V), 2011-02-01:
Jeg har sjældent set så omfattende investeringer være planlagt så godt som i dette tilfælde.
De 600 mio. kr. har vi forhandlet intenst om i mange måneder, de er på vej ud til præcis det formål, som de er tiltænkt, og jeg synes, man skal rose regionerne for, at de i første eller anden omgang har rettet ind efter de volumenkrav, som jeg lige har formuleret i diskussionen med hr. Per Clausen.
Så jeg kan ikke se noget som helst rodet i det, der er foregået.
Tværtimod.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2011-02-01:
Men det er jo utrolig tankevækkende, at statsministeren i forbindelse med åbningen af Folketinget i 2009 stod på talerstolen og proklamerede et helt nyt sygehus i Region Midtjylland, uden at man på forhånd havde taget stilling til, at der skulle være yderligere midler til at sikre en præhospital indsats, der gjorde borgerne trygge.
De 600 mio. kr., man bagefter i finanslovforhandlingerne kom frem til, var jo alene et udtryk for den frustration, der kom til udtryk, fra bl.a. dele af Region Midtjylland og andre dele af landet, hvor man jo også oplever, at der bliver meget langt til nærmeste sygehus.
Så det er på en måde alligevel lidt rodet: Man har nogle visioner om, at der skal være en ny sygehusstruktur, men man har ikke været villig til at afsætte midlerne i den rigtige rækkefølge til at gøre borgerne trygge med, og så får vi i stedet for en lang række hovsaløsninger, og det, måske til trods for at man nu har brugt over et år på at udmønte de her 600 mio. kr., hvis anvendelse ministeren siger er utrolig godt planlagt.
Vi glæder os meget til at se, hvornår de bliver udmøntet.
Bertel Haarder (V), 2011-02-01:
Det sidste er det rene lavpolemik, altså det om de 600 mio. kr., der er bevilget til år 2011, og som nu er på vej ud til formålet i år 2011.
Jeg kan ikke forstå, hvorfor der overhovedet skal skabes postyr omkring det.
De, der modtager pengene, er ganske rolige, de forhandler nemlig med ministeriet, så de penge skal vi nok få fordelt på en god måde.
Og så vil jeg gøre opmærksom på, at statsministeren jo ikke har truffet beslutningen om placering af et eneste sygehus.
Det er regionerne, og det er ikke mindst fru Hæstorp Andersens partifæller, som har placeret sygehusene, inklusive sygehuset i Gødstrup, som der er så meget diskussion om.
Statsministeren har blot fulgt regionernes beslutninger.
Per Clausen (EL), 2011-02-01:
Jeg forstår, at det scenario, som udmales af fru Birgitte Josefsen, vel går ud på, at vi alle sammen, uanset hvor i Danmark vi måtte blive akut syge, vil opleve, at der i løbet af 15 minutter vil være en ambulance med veluddannet personale, som er i stand til at gennemføre en behandling, der gør, at det er betydningsløst, om det tager tre kvarter eller en time at komme til sygehuset efterfølgende.
Jeg vil gerne spørge, om der findes et sådant beredskab ude omkring i landet nu, så man kan være sikker på det, hvis man nu skulle tage til Thyborøn eller for den sags skyld til et sted nede i det sydfynske øhav.
Per Ørum Jørgensen (KD), 2011-02-01:
Jeg vil bestemt heller ikke beskylde nogen for at placere sygehusene for tæt, slet ikke når man tænker på en afstand på næsten 100 km til et akutberedskab.
Men hvis man skulle gøre den vestjyske debat, som det her selvfølgelig også er meget centreret om, landsdækkende, vil jeg godt sige, at afstanden derovre ville svare til, at man skulle bevæge sig her fra Christiansborg og helt til Korsør for at kunne komme til et fuldt udbygget akutberedskab.
Det er sådan set det, det svarer til.
Det der med at sige, at folk ikke skal forvente, at man har et akutberedskab lige i baghaven, er derfor, som jeg ser det, måske lidt en hån i forhold til den utryghed, man faktisk har set – ikke bare i den nordvestlige del af landet, men også andre steder – på baggrund af det her.
Og jeg tror, regeringen måske ikke har været så dygtig til at forklare det om kvalitet, når sådan en utryghed kan opstå, men jeg tror også, man måske har undervurderet betydningen af, at afstand faktisk kan have betydning for liv og død, når det gælder sygehusplanlægningen.
Birgitte Josefsen (V), 2011-02-01:
Det, jeg sagde i min ordførertale, var, at man ikke fremadrettet skulle have et sygehus i sin baghave.
Det var det, der var gældende førhen, men det gav måske en falsk tryghed, for der var jo ikke altid en specialist til rådighed.
Det, vi står med nu, er en ny plan, hvor den akutte hjælp faktisk når frem til baghaven, for nu har vi en fremskudt skadestue, der kommer ud på ulykkesstedet; nu har vi ambulancer, der er bemandet med fagligt kompetente medarbejdere; vi har ambulancebetjening, som nu kommer i gang i hele landet.
Førhen kom ambulancen, men der var nogen, der kørte bilen, og så begyndte behandlingen først, når man nåede frem til sygehuset; nu starter behandlingen ude på ulykkesstedet, der, hvor patienten bliver hentet, med vejledning og rådgivning ved hjælp af opkobling til specialisten inde på sygehuset.
Alle ambulancer har elektronisk opkobling i dag, så nu har vi faktisk den fremskudte akutenhed i baghaven, men vi har ikke sygehuset i baghaven.
Per Ørum Jørgensen (KD), 2011-02-01:
Jeg er sådan set enig i, at både rullende og flyvende akutberedskab er en fordel, men mener Venstres ordfører, at det kan erstatte en fysisk akutafdeling på et sygehus?
Skal det måske ikke nærmere ses som et supplement?
Kan man decideret erstatte et fysisk placeret akutberedskab med rullende og flyvende akutbemanding?
Birgitte Josefsen (V), 2011-02-01:
Det kan man ikke, for der pågår jo den behandling, der kan pågå i det rullende eller flyvende beredskab, og derefter skal man ind og have gjort behandlingen færdig, have fuldført behandlingen – det vil sige, at der skal følges op på det, der er startet – inde på akutsygehuset.
Det er derfor, vi nu får 22 sygehuse placeret rundtomkring i landet, som har fuldt udbygget akutberedskab.
Derudover vil der være nogle sygehuse, som også kan betjene patienterne med nogle akutfunktioner, men ikke har et fuldt udbygget akutberedskab, for hvis man skal have et fuldt udbygget akutberedskab, skal man have både ortopædkirurger, medicinere, anæstesiologer, alt muligt i sit beredskab 24 timer i døgnet.
Det kan vi ikke have på samtlige sygehuse i det her land.
Det har vi simpelt hen ikke kompetencerne til, jo, vi har kompetencerne til det, men hvis vi spreder dem ud på alle sygehuse, kan vi ikke betjene borgerne 24 timer i døgnet 365 dage om året.
Bente Dahl (RV), 2011-02-01:
Det beslutningsforslag, vi arbejder med i dag, B 44, foreslår et initiativ til at reducere antibiotikaforbruget i landbruget.
Det er jo et problem, der ikke er af nyere dato, hvilket også er blevet diskuteret under forhandlingen her.
For mange dyr til Daka er tegn på, at dyresundheden ikke er i top.
Der er altså åbenlyse grunde til at udvikle redskaber, som kan sikre, at der ikke er så mange dyr, der går til destruktion, men til slagteriet.
Der er altid gode grunde til at se på dyresundheden, så den bliver bedre.
Der er grunde til at udvikle redskaber til at styre antibiotikaforbruget, for vi har her et problem.
Der er indtil nu ikke nogen, der ikke har sagt, at antibiotikaforbruget skal styres.
Derfor er Radikale Venstre da også med i veterinærforliget, der blev indgået i 2008 netop med henblik på at etablere et system, som bl.a. har til hensigt at kunne håndtere problemstillingerne med at styre antibiotikaforbruget, fremme dyresundhed og have fokus på dyrevelfærdsforbedringer.
Jeg noterer mig med tilfredshed, at forslagsstillerne skriver, at intentionerne i veterinærforliget overordnet er rigtig gode, og også at forslagsstillerne mener, at en udvidelse af gult kort-ordningen vil være et effektivt middel.
Radikale Venstre ser sådan på forliget og den opfølgende lovgivning inklusive den lovgivning, der kommer i den her samling, at vi her har redskaber, der efter at loven trådte i kraft den 1. juli 2010 og skal virke frem til 2012, hvor der evalueres.
Vi har hermed redskaber, som kan anvendes på de problemstillinger, vi har.
Vi vil give loven den tid, og vi forventer, at de redskaber, vi har aftalt, vil virke efter hensigten, nemlig at styre antibiotikaforbruget, fremme dyresundheden og dyrevelfærden i det hele taget.
Der er sat en del i værk, eksempelvis gult kort-ordningen, som endnu ikke har fungeret længe nok, til at vi allerede nu skal ændre på det.
Det fremgår vist af min tale, at Radikale Venstre ikke kan stemme for B 44.
Tage Leegaard (KF), 2011-02-01:
Når vi nu stadig væk er i Europas absolutte superliga med hensyn til medicinering, vil jeg tillade mig at sige, at det dobbelte af meget måske stadig væk er meget lidt set med europæisk målestok.
Derfor synes jeg – med de ressourcer, man nu har – det er vigtigt at sige: Nu skærer vi toppen af, og så kommer der en ny top, og så skærer vi i den.
Jeg synes, det er meget vigtigt, at vi tager fat i den ende, hvor problemerne er størst og dermed også omkostningerne for landmændene er størst.
For der er da ingen tvivl om, at med hensyn til den landmand, som er tvunget ud i det store medicinforbrug, ligger der nogle ting til grund for det – nogle ting, som han også har behov for at få løst, og som han har behov for at få noget rådgivning til at få løst i stedet for at få en dyrlæge ud og prøve på at medicinere sig fra det.
Han har faktisk behov for at få noget rådgivning, og jeg synes faktisk, det er en rigtig, rigtig god vej, man er gået med veterinærforliget.
Og jeg synes, det er utroligt, så hurtigt det virker, og det lover altså rigtig godt for fremtiden.
Jørn Dohrmann (DF), 2011-02-01:
Det tror jeg aldrig hr. Flemming Møller Mortensen har set fra Dansk Folkepartis side.
Vi er der jo, som jeg har sagt før, for at kvalitetssikre, for at være vagthunden, for at vi får stillet de rigtige spørgsmål og får nogle gode svar.
Om det er de rigtige svar, kan vi så altid diskutere, men vi prøver på at få alt belyst, og så må vi jo gøre regnebrættet op til sidst.
Vi har været med i den tidligere aftale, og vi regner også med, at vi kan nå hinanden i forbindelse med den her aftale, det lægger vi slet ikke skjul på.
Men vi har bare et ønske om og en tiltro til, at alle de andre partier også ønsker, at alle de spørgsmål, der bliver rejst fra forskellige folk og vil blive rejst i den kommende tid, vil man ønske at forholde sig til og svare på, så det sikres, at vi ikke kommer i en lignende situation.
Det, der bare er slående for mig, er, at vi samrådet den anden dag fik at vide, at der ikke kunne gives en garanti for, at det med støjen var i orden bagefter.
Per Clausen (EL), 2011-02-01:
Nu har jeg i hvert fald svært ved at tage det alvorligt, altså at man skulle føle sig beroliget, fordi der er kommet et svar fra miljøministeren.
Når jeg siger det på den måde, er det, fordi jeg jo ved, at miljøministeren har afgivet svar, som er fuldstændig forkerte – svar på spørgsmål, som har været meget enkle i den her sag.
Jeg vil godt stille hr. Steen Gade et spørgsmål i forbindelse med det, han siger, om, at der er fuldstændig sikkerhed, hvad angår støjen.
I den diskussion, der er om vindmøllebekendtgørelsen, har vindmølleindustrien jo foreslået, at man fremover kun skal måle for, hvor meget støj der er, når man sætter et projekt i gang og ikke efterfølgende kontrollere det.
Kan hr. Steen Gade sige, at det enten ikke vil blive gennemført, eller at det i hvert fald ikke vil komme til at gælde for Østerild?
Steen Gade (SF), 2011-02-01:
Det klare svar her er jo, at der lægges en fast støjgrænse nu.
Det tror jeg hr. Per Clausen er klar over.
Der har været mange, der har diskuteret, at der ikke bliver en fast støjgrænse, og at det så kunne være, at der bare blev stillet nogle møller op, der var meget større end dem, der er foretaget beregninger ud fra nu, og så ville man få mere støj, og så ville støjgrænsen ikke gælde.
Det, der ligger klart, er, at støjgrænsen her, som er beskrevet i lovforslaget, ligger fast.
Så er der en generel diskussion om fremtidige ændringer på hele området, når det gælder vindmøller, og det er jo en proces, der er sat i gang.
Dermed kommer det regelsæt, der kommer til at gælde på det punkt, også til at gælde for Østerild.
Per Clausen (EL), 2011-02-01:
Det er måske der, det kan blive en lille smule spændende, for betyder det, hr. Steen Gade siger nu, at der er en støjgrænse, at man kan regne med, at den støjgrænse gælder ud i fremtiden, og at overholdelse af den støjgrænse også vil blive kontrolleret løbende, uanset hvad der kommer af nye regler?
Eller betyder det, at det lovforslag, man nu vedtager, med hensyntagen til borgerne og sikre støjgrænser bare kan skylles væk, ved at man senere kommer med en vindmøllebekendtgørelse, der ændrer reglerne, og så gælder de støjregler, som hr. Steen Gade i dag siger står fast, slet ikke?
Steen Gade (SF), 2011-02-01:
De støjgrænser, som bliver fastlagt i den her lovgivning, står fast.
Det er vel det korte svar, som også hr. Per Clausen ønsker.