Trine Torp (SF), 2016-04-29:
Først og fremmest tak for debatten.
Derfor vil jeg selvfølgelig gerne takke dem, der fuldt og helt bakker op om forslaget, men egentlig også for de delvise tilkendegivelser af støtte, der er kommet.
Der er i hvert fald en bred enighed om, at der er brug for at forenkle området og gøre det nemmere administrerbart.
Det lød i hvert fald, som om der var bred enighed om det og om nogle andre delelementer – som jeg kunne lytte mig til.
Reglerne om forældrebetaling ved anbringelse er jo nogle gamle regler, og de administreres som sagt meget forskelligt.
Når vi i SF ønsker at afskaffe den her bestemmelse, er det, fordi den her vilkårlige anvendelse af bestemmelserne i kommunerne, hvor forældrene i en kommune kan blive bedt om at betale og forældrene i en anden ikke, er fuldstændig urimelig og ganske svær at forklare logikken i.
Forslaget er også et forsøg på afbureaukratisering og flugter derfor fint med regeringens økonomiaftale med kommunerne, hvor man har lagt op til regelforenkling.
Der bruges mange ressourcer på sagsbehandling af et beløb, som kan have stor betydning for forældrene, mens det for kommunerne er et relativt lille beløb set i relation til de samlede udgifter, der er ved anbringelsen.
De ressourcer, man bruger på den her sagsbehandling, kunne være brugt på bedre måder og til større gavn for barnet og den unge.
Og vi har jo lige behandlet et andet beslutningsforslag, som handlede om at skabe tid til ordentlig sagsbehandling.
Den værste konsekvens er, at samarbejdet og kommunikationen med forældrene i de her meget følsomme sager gøres vanskeligere, når den samme myndighed, som anbringer – med eller uden samtykke – også er den, der opkræver betalingen.
Derfor sker det bl.a., at man ikke orienterer om forældrebetalingen før et stykke tid efter anbringelsen, hvilket jeg har lyttet mig frem til at forældrene kan opleve som en dobbelt straf.
Det er vigtigt for mig at sige, at forældre med anbragte børn har forsørgelsespligt, men de bliver jo i forvejen trukket i ydelser, når deres barn bliver anbragt, og de har stadig væk udgifter til f.eks. bolig, tøj, legetøj, aktiviteter osv., når de har samvær med barnet.
Og de skal også have mulighed for, at barnet kan hjemgives.
Hvis de bliver presset for meget økonomisk, vil det også få betydning for, hvilken bolig de kan fastholde.
Så vil jeg gerne lige kommentere nogle af de ting, der har været i debatten.
Jeg tror, det er meget vigtigt, at barnets tilknytning og tilhørsforhold til sin familie bliver understøttet under anbringelsen.
Det handler om barnets kontinuitet.
Uanset om barnet er anbragt eller ej, er dets familie en væsentlig del af kontinuiteten – det er vigtigt for mig at få sagt.
Men mange forældre oplever ikke, at der i forbindelse med den her anbringelse, som jeg sagde, bliver talt om den her generelle betalingsforpligtelse.
Derfor oplever de det som en form for magtdemonstration, og i forbindelse med anbringelse uden samtykke opleves det helt særlig urimeligt.
Måske er det egentlig også et udtryk for, at kommunerne faktisk har svært ved at håndtere den her bestemmelse på en anstændig måde over for de berørte forældre, fordi den ikke er rimelig.
Så når vi ser, at kommunerne rent faktisk administrerer den her lov forskelligt, så kunne det jo også være, at det er, fordi de heller ikke bryder sig om den, fordi de faktisk synes, det er et urimeligt krav at stille til forældrene, og fordi de oplever, hvilke konsekvenser det får for samarbejdet.
Hvis forældre fritages for betaling på grund af bestemmelsen om, at det ville forhindre deres støtte til anbringelse – for det er jo en af mulighederne, som ministeren også meget rigtigt sagde, altså at man kan blive fritaget for støtte til anbringelsen, hvis det går ud over ens opbakning til anbringelsen – så kan det virke temmelig stigmatiserende, fordi man dermed beskrives som en forælder, der ikke vil samarbejde om anbringelsen.
Så det, jeg gerne vil slå fast, er, at for os i SF har det her intet at gøre med at fratage forældrene deres ansvar, men det er et spørgsmål om at skabe det bedst mulige samarbejde mellem kommunen og forældrene i en meget, meget vanskelig situation, at vi faktisk gerne – jeg er glad for, at Liberal Alliance lægger mærke til det – vil fjerne en lov, og at vi ønsker en meget enklere praksis på det her område.
Men jeg siger tak for debatten, og jeg ser frem til den videre udvalgsbehandling.