Christine Antorini (S), 2012-02-23:
Jeg vil godt som indledning takke Dansk Folkepartis ordfører for at indlede så utraditionelt med nogle strofer.
Jeg kunne ikke helt høre, hvad Folketingets anden næstformand sagde, om det var en opfordring til, at jeg skulle komme med en strofe ekstra, eller om jeg helst skulle lade være.
Jeg tror, at det var det sidste.
Men ministeren roser til gengæld den, der begrundede forespørgslen i forhold til stroferne.
Det er i hvert fald en utraditionel måde at gøre det på, og det illustrerer jo også, som jeg kunne forstå at intentionen var, at når man arbejder med forskellige fag, discipliner og emner, har det jo heldigvis den effekt, ud over at man lærer mere, at det skaber billeder, og der er heldigvis mange billeder, der kan skabes, og kigger man både på vores historiekanon og litteraturkanon, er det mange forskellige slags billeder, der kan skabes.
Så tak for den kreative indledning til forespørgselsdebatten her.
Den udspringer jo af, som der også blev fremlagt, at der har været en undersøgelse i fagbladet Folkeskolen.
Det var så en stikprøveundersøgelse blandt 1.264 panelmedlemmer, som der står, der blev stillet en række forskellige spørgsmål, herunder også spørgsmål om anvendelse af historiekanonen, og der var så 43 pct. af de 1.264 panelmedlemmer, der har svaret på den samlede undersøgelse.
Man må sige, at det er en relativt lille undersøgelse, og derfor skal man måske nok også passe på med ikke at tolke alt for meget på den undersøgelse.
Men det valgte fagbladet Folkeskolen jo selv at slå stort op, og derfor kan jeg også godt forstå, at der bliver spurgt lidt forundret til nogle af de svar, der blev givet.
Det er jo så noget, der allerede er drøftet med ordførerne, som er i salen i dag, fordi der allerede har været indkaldt til et åbent samråd i Folketingets Uddannelsesudvalg om præcis det samme emne, men vi tager det gerne en gang til her i forespørgselsdebatten.
Jeg vil godt understrege som børne- og undervisningsminister, at uanset om man er enig eller uenig i, om der skal være kanoner som en del af målene for undervisningen i folkeskolen, er reglerne der selvfølgelig, fordi de skal følges.
Hele ideen med, at vi har en folkeskolelov, og at fagene bliver udmøntet i fælles mål og i trinmål, er selvfølgelig, at dem skal lærerne følge.
Sådan er det.
Det understregede jeg på det åbne samråd, og det vil jeg gerne understrege igen.
Hele forudsætningen for, at vi har en fælles folkeskole, er, at der også er en fælles ramme for, hvordan man håndterer de forskellige fag, fordi det jo også er på den måde, det indgår, når eleverne undervises undervejs og i sidste ende skal til folkeskolens afgangsprøve.
Jeg vil også sige, at jeg personligt synes, at der er stor fornuft i, at man arbejder med kronologi i forhold til historieundervisningen, sådan som det også er i dag.
Som jeg også oplyste på det åbne samråd om anvendelse af kanoner, som blev afholdt den 17. januar, har jeg drøftet problemstillingen på baggrund af den her undersøgelse, som der var i fagbladet Folkeskolen, fordi der blev rejst spørgsmål til det fra folketingsmedlemmer.
Jeg har drøftet problemstillingen både med Skolelederne og med KL, da de jo både som de lokale ledere på de enkelte skoler og som de lokale ejere ude i kommunerne selvfølgelig har en forpligtelse til at indskærpe, at de regler, der er, skal man efterleve på de enkelte skoler.
Det kan ske på oplæg på konferencer og på censorkurser samt ved artikler i diverse fagblade.
Det vil sige, at jeg som minister vil bruge hele paletten af muligheder for, at det selvfølgelig bliver indskærpet, at man skal bruge de regler, der er.
Der blev i reglerne fastsat en overgangsordning, så reglerne først gælder fuldt ud fra skoleåret 2012-13.
Målet er, at de lærerstuderende opnår en bred faglig og fagdidaktisk indsigt inden for historiefaget og dermed har et godt grundlag for at undervise i væsentlige områder inden for faget.
Regeringen finder det derfor ikke nødvendigt eller hensigtsmæssigt at gøre kanonlisten til et obligatorisk element i læreruddannelsen, men det ændrer selvfølgelig ikke ved, at når lærerne kommer ud og underviser i folkeskolen i de pågældende fag, skal de følge de regler, som er i de fælles mål og trinmålene.
I forhold til læreruddannelsen vil jeg som det sidste også sige, at det i den anbefaling, som regeringen har, ikke er hensigtsmæssigt at gøre kanonlisten til et obligatorisk element i læreruddannelsen, og det bliver understøttet af de anbefalinger om deregulering, som følgegruppen for læreruddannelsen netop er kommet med, og som kommer til at indgå i de forhandlinger, der er imellem uddannelsesministeren og læreruddannelsens forligskreds om en eventuel justering eller reform af læreruddannelsen.