Liselott Blixt (DF), 2016-03-15:
Det er jo et par år siden, vi stod her sidst og behandlede en del af den samme forordning om akutforsøg på inhabile personer, og det gjorde, at der på det tidspunkt var en massiv omtale.
Og vi fik faktisk rigtig mange mails og besøg af utrygge borgere.
Der er simpelt hen for stor usikkerhed over de her EU-forordninger, nemlig om de her forsøg er til gavn for firmaer eller for den enkelte patient.
I Dansk Folkeparti er vi af den mening, at den enkelte borger skal spørges og tilkendegive, hvorvidt man ønsker at være med i et forsøg.
Etisk mener vi at det er forkert at foretage forsøg på patienter, som ikke selv har kunnet tilkendegive, hvorvidt de vil deltage.
Og går vi ind og kigger specifikt i forslaget, er der en del, som vi ikke kan støtte, f.eks. i afsnit II, Kliniske forsøg med lægemidler på mennesker.
Her bør man som patient selv kunne samtykke for at være med i forsøget.
I § 4, der omhandler forsøg på børn, er der brugt den vending, at børn mellem 5 og 15 år så vidt muligt skal høres om deres deltagelse.
Og der er en blankocheck til den til enhver tid siddende sundhedsminister om at kunne fastsætte regler.
Ifølge § 5, stk. 2, 3 og 4, er det også den siddende sundhedsminister, der kan fastsætte nærmere regler om indholdet af deltagerinformation, krav til underskriftens form og kvalifikationer hos den person, som giver den mundtlige information og modtager det informerede samtykke fra forsøgspersonen.
Og sundhedsministeren kan fastsætte nærmere regler om samtykke og deltagelse i forsøg for personer, som kan være udsat for et særligt pres for deltagelse i et klinisk forsøg med lægemidler.
Det vil sige, at her går man ud og udsteder en blankocheck til den sundhedsminister, der nu sidder der på det pågældende tidspunkt.
Så er det den siddende sundhedsminister, der kan afgøre, hvordan man giver information og samtykke, eller hvordan man får det her informerede samtykke.
Hvad angår klinisk forskning af nye lægemidler, er det vigtigt, at man fortsætter den udvikling.
Det mener vi stadig væk man skal, men vi mener også, man skal finde ud af, hvordan borgeren eller patienten kan give samtykke.
Det er faktisk noget, vi debatterer rigtig meget, også når vi taler sundhedsdata: Hvordan kan vi sikre, at vi på en nem måde selv kan afgøre, om vi vil deltage i forskning eller ej?
Derfor synes jeg jo, at ministeren burde gøre lidt mere ud af at finde ud af, netop hvordan vi i Danmark kunne få udformet de her samtykkeerklæringer.
Med lovforslaget indføres også den ændring, at det ikke er nødvendigt at give sin underskrift, men at man blot får oplyst, at man får noget medicin.
Det er der også nogle af høringssvarene der problematiserer, for i forordningens artikel 30, stk. 2, specificeres det, at samtykke ved den forenklede metode kan opnås for lavinterventionsforsøg, efter at patienten er informeret som beskrevet i forsøgsprotokollen, og at informationsmetoden skal være beskrevet i forsøgsprotokollen.
Det her åbner mulighed for, at en kort mundtlig information fra lægen dokumenteres i lægejournalen, og så er patienten med i forsøget.
Og det bekymrer os i Dansk Folkeparti, at det på de her punkter kan være så let.
Der er flere, der har stillet spørgsmål til det, og det står også et sted, at det selvfølgelig skal undersøges, om man har tilkendegivet, om man vil deltage i de her akutforsøg.
Men jeg kunne godt tænke mig at spørge ministeren, og det gør jeg måske, når ministeren kommer herop, hvordan og hvor man kan tilkendegive, at man har indvendinger mod at deltage i akutforsøg.
Hvor kan man gøre det i dag?
Kan vi gøre det på sundhed.dk, eller kan vi gøre det i vores journal?
Kan vi sikre, at vi, hvis vi ikke vil være med til forsøg, får det nedskrevet?
For det, der er vigtigt, er, at vi selv kan tage stilling.