Lene Espersen (KF), 2008-10-21:
Jeg vil gerne indlede med at takke Folketingets partier for, synes jeg, en både god og meget nyttig debat om samfundsansvar og det ansvar, som virksomhederne kan løfte.
Og måske ikke mindst set i lyset af den seneste debat, der var mellem Liberal Alliances ordfører, hr. Villum Christensen, og bl.a. hr. Steen Gade og hr. Jens Christian Lund, synes jeg, det er vigtigt lige at ridse et billede op af, hvorfor vi overhovedet behandler det her lovforslag i dag.
Vi lever i en globaliseret verden, en verden, hvor de økonomiske, de kulturelle og de politiske forbindelser på tværs af landegrænserne bliver tættere.
Vi lever også i en mere åben verden, og det giver nye muligheder.
På den ene side får man nogle virksomheder, der er i skarpere konkurrence med hinanden, og på den anden side får vi også nogle virksomheder, der har bedre mulighed for bl.a. via outsourcing rent faktisk at skabe konkurrencedygtige produkter.
Samtidig vil vi også gerne være med til at sikre, at de fattige lande får del i den globale udvikling, og at de også opnår bedre sociale vilkår og arbejdsforhold.
Og derfor er det en fælles udfordring at løse de grænseoverskridende problemer, der er på miljøområdet, på klimaområdet, på arbejdsmiljøområdet, når man lever i en sådan verden.
Her kan virksomhederne være med til at udfylde et rum - et rum, der måske overhovedet ikke er udfyldt - i det øjeblik at virksomhederne etablerer sig et sted i udlandet, og heldigvis er der mange virksomheder, der ved at være bevidste om deres adfærd er fuldstændig opmærksomme på, at de har et samfundsansvar, og er gået ind og har taget et medansvar de steder, hvor de har valgt at etablere sig, eller hvor de har underleverandører, der etablerer sig.
Regeringen fremlagde i maj i år en handlingsplan, for så vidt angår samfundsansvar, og det, jeg synes, der er væsentligt at få fremhævet for det virker lidt som om, man tror, at regeringen kommer med et tomt forslag, kommer med et dybt bureaukratisk forslag, kommer med et forslag, der er fuldstændig ligegyldigt - er, at seks ud af ti danske virksomheder oplever, at de i dag bliver mødt med et krav om samfundsansvar fra deres omverden, og det er den virkelighed, vi står over for.
Hvad kan vi så gøre?
Ja, man kan sige, at den ene del af Folketingssalen - Dansk Folkeparti og Liberal Alliance, og det er sådan set regeringens parlamentariske grundlag - synes, at det er alt for stort et bureaukrati, at vi nu pålægger de 1.100 største virksomheder i Danmark samlet set en administrativ omkostning på 600.000 kr.
Den anden del af Folketingssalen siger: Nej, det her er alt for lidt.
Hvorfor pålægger vi ikke hver eneste lille skomager og virksomhed i Danmark en masse regler?
Hvorfor skal de ikke leve op til CSR?
Og jeg tror, at regeringen efter det, jeg har hørt under debatten i dag, også i denne sag har ramt balancepunktet meget fint.
Når det gælder de store virksomheder, siger regeringen: Ja, så kan vi godt stille krav om, at de i deres ledelsesrapportering eller i deres årsregnskab redegør for, hvorvidt de påtager sig et samfundsansvar.
Vi blander os ikke i, hvordan de påtager sig det, eller i, hvilke metoder de vil bruge, men de skal oplyse om det.
Når det gælder de små og mellemstore virksomheder, holder vi dem uden for, men vi forsøger rent faktisk med handlingsplanen også at inspirere de små og mellemstore virksomheder og hjælpe dem til, i det omfang det er relevant, at påtage sig et samfundsansvar - og det skal jeg nok komme tilbage til.
Men jeg synes, at det er vigtigt at få fremhævet her i dag, at det at tage et samfundsansvar og det at sikre, at virksomhederne tager et samfundsansvar, er et anliggende, der ligger regeringen stærkt på sinde.
Vi mener, at det er rimeligt, at der bliver indført et oplysningskrav om samfundsansvar i årsregnskabsloven for de 1.100 største virksomheder.
Og blot så det er sagt en gang for alle, så der ikke sidder nogen og tror, at det her handler om, at den lille bagerforretning pludselig skal til at oplyse om samfundsansvar, vil jeg sige, at det er sådan, at det drejer sig om de allerallerstørste virksomheder i Danmark, og det er altså de virksomheder, som ligger i det, vi kalder regnskabsklasse C og D.
Og de mindste virksomheder, som vil blive omfattet af de her regler, er virksomheder med en balancesum i størrelsesordenen 143 mio. kr., ca. 286 mio. kr. i nettoomsætning og et gennemsnitligt antal heltidsbeskæftigede på 250.
Det er altså ganske store virksomheder.
Og det er vigtigt for mig at fremhæve, at det, dette lovforslag afkræver virksomhederne, alene er en redegørelse for, hvorvidt man tager et samfundsansvar, og, hvis man gør det, hvordan.
Men vi har naturligvis, for vi ønsker jo ikke at pålægge erhvervslivet en masse administrative byrder, forsøgt at opbygge lovforslaget sådan, at der er metodefrihed, valgfrihed til hvordan man gør det.
Vi har som sagt fravalgt de små og mellemstore virksomheder.
Vi har også valgt at sige, at virksomhederne selv må bestemme, hvor de vil placere deres redegørelse for samfundsansvar: Det kan være i ledelsesberetningen, det kan være i en supplerende beretning til årsrapporten, eller det kan være på virksomhedens hjemmeside.
Så der er faktisk mange måder, hvorpå man kan redegøre for dette.
Jeg kommer så til de enkelte ordføreres bemærkninger, og jeg vil gerne starte med at sige til hr. Jacob Jensen, Venstres ordfører, at jeg fuldt ud deler Venstres opfattelse af, at det her bliver en konkurrencefordel for danske virksomheder.
Jeg tror helt klart på, at de virksomheder, som bruger samfundsansvar forretningsdrevet til at skabe en bedre virksomhed, får en konkurrencefordel ud af det, og jeg er overbevist om, at det kan være med til at brande Danmark også på dette punkt.
Hr. Jens Christian Lund vil jeg gerne takke for de indledende velkomstbemærkninger til en ny minister, og så vil jeg sige til hr. Jens Christian Lund, at jeg ikke ser så pessimistisk på dansk økonomi, som Socialdemokraterne gør.
Godt nok er der en finansiel krise, men et stort flertal her i Folketinget har jo vedtaget en redningspakke, der i hvert fald hjælper til med at få bragt de finansielle markeder tilbage i en god gænge igen, og det er også min klare overbevisning, at hvis vi fastholder en ansvarlig finanslov, vil den robuste og sunde økonomi, der er i Danmark - og vi ligger i absolut verdensklasse, når det gælder de økonomiske forhold - også holde i årene fremover.
Jeg vil sige til hr. Jens Christian Lund, der var meget optaget af revisorernes ansvar, at jeg godt kan forstå, at hr. Jens Christian Lund faktisk stiller det spørgsmål, som han stiller, for selvfølgelig vil vi gerne have en eller anden oplevelse af, at revisorerne så går ind og foretager en eller anden form for kontrol af, hvad det er for redegørelser, der er på samfundsansvarsområdet.
Det, regeringen har været optaget af, er, at det, når vi laver regler for revisionen, så skal være nogle regler, der er ensartede, uanset hvorledes man ønsker at redegøre for samfundsansvar; altså uanset om det kommer til at ligge i ledelsesberetningen eller det kommer til at være i årsregnskabet, skal kravene på revisionsområdet, om man så må sige, være de samme.
Så vil jeg også sige til hr. Jens Christian Lund, at jeg blankt må erkende, at dele af efterårsferien blev brugt på den finansielle krise, så jeg har ikke i detaljer fulgt det interparlamentariske møde og de diskussioner, der måtte have været på det, men jeg besvarer selvfølgelig gerne spørgsmål og hører også meget gerne interesseret på, hvad der i øvrigt er af tanker på det her område, som jeg kan forstå hr. Jens Christian Lund er optaget af.
Til fru Colette Brix, som jo på mange måder syntes, at lovforslaget er sympatisk, men altså var meget bekymret over de administrative byrder, vil jeg sige, at jeg synes, det er vigtigt at få understreget, at regeringen med det her lovforslag siger: Jo, vi synes faktisk, det giver god mening, at man skal informere om det samfundsansvar, man tager, hvis man er en stor virksomhed.
Og jeg har ikke tænkt mig at begive mig ud på en glidebane og sige, at de mindste virksomheder i Danmark skal til at redegøre for det her, så jeg vil gerne sige til fru Colette L. Brix, så det står fuldstændig klart, at der har jeg ikke forestillet mig, at de skulle stilles over for de samme krav.
Vi har i den handlingsplan, der er fremlagt, andre tanker om, hvad vi kan gøre for at inspirere de små og mellemstore virksomheder, for hvem det måtte være interessant, men vi ønsker ikke at pålægge dem nye administrative byrder.
I forhold til de øvrige initiativer, der er, vil jeg sige til fru Colette L. Brix, at de 17,5 mio. kr., som skal bruges på at udbrede samfundsansvar generelt, er afsat i forbindelse med handlingsplanen.
Jeg vil gerne takke hr. Steen Gade fra SF for de pæne bemærkninger.
Jeg tror godt, vi kan hjælpe de små og mellemstore virksomheder på en lang række punkter, og i handlingsplanen lægger vi jo op til en stribe nye tiltag med rådgivningsindsats osv., så vi også kan få flyttet de små og mellemstore virksomheder uden at pålægge dem tunge administrative byrder.
Hr. Steen Gade var lidt bekymret for, om vi ender sådan et eller andet sted uden for medaljerækken, men ikke helt i bunden, når det gælder samfundsansvaret.
Jeg vil sige, at det er mit klare mål og min vision, at Danmark skal ligge i front globalt på det her område.
Ud fra hvad jeg har fået oplyst om, hvad lovgivningen er i andre lande, vil vi faktisk med det her lovforslag og i øvrigt de initiativer, der er taget i handlingsplanen, ligge meget langt foran i forhold til de lande, vi normalt sammenligner os med.
Jeg medgiver, at vi ikke er de første - jeg vil ikke stå her og smykke mig med laurbær, jeg ikke fortjener - både Frankrig og Storbritannien har allerede lovgivningsmæssigt vedtaget initiativer, der minder om dem her.
Mens fru Pia Olsen Dyhr stadig væk er her, vil jeg sige, at jeg synes, det er vigtigt at få understreget, at jeg sådan set er meget enig i, at der er mange ting, vi kan gøre for at sætte den her dagsordenen.
Jeg var faktisk meget glad for, at fru Pia Olsen Dyhr specifikt nævnte den standardiseringsøvelse, som vi er i gang med nu med ISO 26000, for Danmark bliver jo vært for et topmøde i 2010, der netop kommer til at handle om internationale standarder for bæredygtighed.
Det er blot for at sige, at jeg sådan set er enig i den dagsorden, der hedder, at vi skal tage en lang række initiativer for at holde, om man så må sige, samfundsansvar på den politiske og på den virksomhedsrettede dagsorden.
Jeg vil sige til hr. Mike Legarth og Det Konservative Folkeparti, at jeg nu var glad for den helhjertede støtte.
Det er muligt, at der var andre, der syntes, det var underholdende, at den kom så prompte, men det var jeg nu glad for.
Jeg synes også, det er vigtigt at få understreget her, at det er regeringens klare opfattelse, at når det gælder samfundsansvar, skal vi i Folketinget ikke gå ud og sige til de enkelte virksomheder, hvordan de skal påtage sig det samfundsansvar.
Så langt var jeg faktisk enig med hr. Villum Hansen .
Det er virksomhederne meget dygtigere til at gøre selv.
Det, vi tror på, er det forretningsdrevne samfundsansvar, hvor virksomheden selv siger: Hvordan gør jeg det bedst muligt?
Og det er slet ikke det, vi blander os i med det her lovforslag.
Det, vi blot siger, er, at man skal informere om det, for jeg tror rent faktisk, at der er rigtig mange interessenter, både aktionærer i virksomheder og forbrugerne, der kan have en interesse i at vide, hvorvidt virksomhederne påtager sig et sådant ansvar.
Jeg er også meget glad for, at hr. Mike Legarth fik præciseret, hvilken beløbsstørrelse vi egentlig taler om, når det gælder de administrative byrder, for jeg medgiver, at der er en mindre administrativ byrde, men jeg mener altså, at det er en byrde, som godt kan rummes for de 1.100 største virksomheder i Danmark.
Hr. Frank Aaen vil jeg også takke for de positive bemærkninger - også om, at hr. Frank Aaen ikke betragter mig som betonsocialist.
Jeg er som hr. Frank Aaen helt overbevist om, at det er positivt, at vi siger til virksomhederne, at vi gerne vil have dem til at redegøre for det her.
Jeg tror, at det kan få skabt større opmærksomhed omkring samfundsansvaret og kan give et blidt skub i den rigtige retning.
Jeg har også noteret mig hr. Frank Aaens bemærkninger, når det gælder revisorerne, og jeg har delvis svaret på hr. Jens Christian Lunds spørgsmål, men det kan vi jo tage under udvalgsbehandlingen.
Endelig vil jeg sige til hr. Villum Christensen, at jeg ikke deler hr. Villum Christensens analyse af, at det her blot er en tom gestus - jeg ved ikke, om det var helt sådan, det skulle forstås, men det mener jeg rent faktisk ikke det er.
Jeg synes, at regeringens handlingsplan og dette lovforslag er med til at sætte samfundsansvar højere op på den politiske dagsorden, og det mener jeg er nødvendigt og rigtigt.
Og jeg har svært ved at tro på, at Liberal Alliance med de synspunkter, Liberal Alliance normalt har på udviklingsbistand, internationalt samarbejde osv., virkelig for alvor kan have det synspunkt, at det bare er sådan noget, vi må overlade til virksomhederne selv og ikke på nogen som helst måde forholde os til.
Det tror jeg simpelt hen ikke på.
Jeg vil også sige til hr. Villum Christensen, at det er forfriskende at få en person ind i Folketinget, der også holder fast i, at virksomhederne skal have nogle frihedsgrader.
Det er jeg enig med hr. Villum Christensen i, men jeg synes, det er væsentligt at få sagt her, at grunden til, at vi står her i dag, er, at vi har en holdning til vores samfund, vi har nogle visioner for, hvad det er for en verden, vi gerne vil leve i.
Derfor synes jeg faktisk, at det her lovforslag meget præcist får fortalt, at det her er noget, vi interesserer os for, og noget, hvor vi gerne vil give virksomhederne en klar inspiration til også at påtage sig deres del af ansvaret.
Jeg vil gerne takke for en, synes jeg, rigtig, rigtig god debat.
Jeg glæder mig til udvalgsbehandlingen og latest news - hvis man må sige det fra Folketingets talerstol - seneste nyheder fra den interparlamentariske gruppe, og så håber jeg på, at der også vil være lige så stor opbakning til den handlingsplan, som vil blive udmøntet i årene, der kommer.