Peter Skaarup (DF), 2008-06-10:
Jeg tror ikke, jeg gav udtryk for, at jeg var usikker på, hvad De Radikale mente i forhold til betænkningen.
Jeg tror, jeg bare generelt sagde, at vi nogle gange kan blive usikre på, hvad Det Radikale Venstre i øvrigt mener, fordi man jo hele tiden har talt for et forbud og for en opløsning af Hizb-ut-Tahrir, og nu kommer man så i forbindelse med den her debat og siger, at man alligevel ikke vil være med til det, eller at det måske godt kan være, at man vil på et tidspunkt, men så skal man lige høre Rigsadvokaten.
Jeg skal også lige sige til hr. Simon Emil Ammitzbøll, at det generelt er sådan, at den forening er meget stormomsust rundtomkring i verden; den er forbudt i flere arabiske lande, den er forbudt i Tyskland, og i Sverige betragtes den som en terrororganisation.
Vi kan se i svarene fra Justitsministeriet, at det er en meget omdiskuteret forening, der på alle punkter udfordrer de samfund, som foreningen nu befinder sig i.
Der siger jeg bare, at når vi har en grundlov, der siger noget om foreninger, der opfordrer til eller medvirker til vold, er vi nødt til at tage den grundlov alvorligt.
Så siger hr. Simon Emil Ammitzbøll: Jamen det er helt galt.
Hvis der bliver kørt en sag og man efterfølgende finder ud af, at den forening faktisk blev frifundet i forbindelse med sagen, så er det helt galt at diskutere politisk, hvordan vi så tackler det, så skal vi bare lade sagen være.
Men vi skal vel ikke lade sagen være i forhold til ekstremistiske organisationer, som meget vel kan risikere at anspore muslimer, ekstremister, til at begå terrorisme i Danmark, muslimer, som i stort omfang kommer i de samme moskeer, hvor vi kan se de potentielle terrorister, vi har i Danmark, komme.
Det skal vi vel ikke?
Ja, vi kan selvfølgelig godt lade det være, indtil der kommer en terrorhandling, og så sige: Nå, ja, vi kunne jo ikke gøre noget, vi synes lige, vi skulle vente på Rigsadvokaten.
Altså, det hænger ikke sammen, vil jeg sige til hr. Simon Emil Ammitzbøll.
Vi er nødt til at tage den her sag alvorligt.
Der er ikke kommet noget.
Det blev lovet her i maj, og der er ikke kommet noget, og vi er godt inde i juni.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge justitsministeren, hvornår vi kan regne med, at Rigsadvokaten er færdig med sine overvejelser.
Det er jo ikke første gang, Dansk Folkeparti har fremsat et forslag om opløsning af Hizb-ut-Tahrir, og hvis vi kigger i betænkningen, kan vi se, at det måske heller ikke bliver sidste gang, for det ser ud, som om der ikke kan opnås flertal for forslaget her i Folketinget, i dag i hvert fald.
Det, som undrer os, når vi har at gøre med en forening, der i den grad er på kant med det danske samfund, er, at der så ikke i Folketinget er mandsmod nok til at sige til en sådan forening: Den accepterer vi ikke længere.
Der er jo ikke noget galt med foreningens mål - eller det er der måske, men det er i hvert fald noget, der ligger inden for lovgivningens rammer, for man kan sagtens arbejde for en kalifatstat
men spørgsmålet er, hvilke midler man vil bruge til at opnå sine mål.
Og midlerne er gang på gang direkte i modstrid med vores grundlov, nemlig grundlovens § 78, der taler om, at foreninger, der virker ved vold eller opfordrer til vold, skal forbydes.
Hvis vi vil tage § 78 i vores grundlov alvorligt, er vi også nødt til at være klare i vores holdninger her i Folketinget.
Og der må jeg sige, at det er beskæmmende læsning, at partierne i den grad afstår fra reelt at tage stilling til Hizb-ut-Tahrir og de metoder, der bruges for at nå de mål, som man har.
Vi kan se af betænkningen, at Det Radikale Venstre, som ellers tidligere har støttet et forslag om opløsning af Hizb-ut-Tahrir, nu brillerer med at ville undlade at stemme til forslaget.
Det er måske i meget god pagt med partiets image, det skal jeg ikke kloge mig yderligere på, i forhold til generel stillingtagen til forskellige forslag, men alligevel synes jeg, at det er beskæmmende, at det parti, som vi havde regnet med som støtte til det her forslag, ikke kan støtte det her i Folketinget i dag.
Vi har så til gengæld fået tilslutning fra Ny Alliance, og tak for det, men vi kunne jo godt tænke os at få tilslutning fra et flertal i Folketinget.
SF kom på et tidspunkt her i foråret med en bandbulle mod Hizb-ut-Tahrir.
Jeg tror, at partiets formand sagde noget om Hizb-ut-Tahrir, som man ikke må sige her i Folketinget, men vi kan se, at partiet ikke vil være med til at opløse Hizb-ut-Tahrir.
Man har ikke længere rigtig nogen holdning til det.
Jeg ved ikke, om det hænger sammen med den demonstration mod religiøse mørkemænd, SF ville indkalde til.
Den demonstration er også aflyst.
Partiformanden har måttet krybe til korset og indrømme, at det heller ikke kunne blive til noget.
Så det står sløjt til med SF, det står sløjt til med Det Radikale Venstre, og det står sløjt til, når det gælder de socialdemokrater, de konservative og de Venstrefolk, der nu og da i den offentlige debat klart siger fra over for Hizb-ut-Tahrir, men altså - ser det ud til når der skal trykkes på de rigtige knapper herinde i Folketinget, faktisk trykker på den røde knap, når det gælder det her forslag, som er sund fornuft.
Vil vi overholde grundloven, og vil vi underskrive vores grundlov, hvilket vi gør som folketingsmedlemmer, ligger det i naturlig følge af det, at vi også tager stilling til det, når der er foreninger, der udtrykker sig på kant med de principper, der er i grundloven, nemlig foreninger, der virker ved vold eller opfordrer til vold.
Vi har jo, synes jeg, set den ene grovhed efter den anden, hvor Hizb-ut-Tahrir opfordrede til drab på jøder, omdeler løbesedler med opfordringer til drab på jøder, det ved alle.
Og vi har set en anden grovhed, hvor man opfordrer til tilintetgørelse af regenter, dvs. regeringer, folketingsmedlemmer og parlamentsmedlemmer rundtomkring i verden, som har deltaget i indsatsen i Irak, og som er modstandere af det, som Hizb-ut-Tahrir står for.
Der er altså det ene bevis efter det andet på, at den er gal, og vores klare opfordring til de folketingsmedlemmer, der, forud for at der skal trykkes på knapperne, stadig væk er i tvivl, er derfor at tilslutte sig ønsket om at få ført en sag mod Hizb-ut-Tahrir, fordi foreningen forbryder sig mod vores grundlov, og det skal vi ikke acceptere.