Johs. Poulsen (RV), 2006-12-12:
Det Radikale Venstre vil, når vi når tredjebehandlingen af det lovforslag på fredag, støtte lovforslaget, og det vil vi, fordi der efter vores vurdering er tale om, at man samlet set når ud med en lovgivning, som i højere grad vil kunne tage hensyn til en beskyttelse af miljøet fremover i forhold til det regelgrundlag, der ligger i dag.
Jeg noterede mig da også, at hr. Steen Gade sagde, at med hensyn til den tekniske lovstruktur og den reguleringsmetode, der er lagt op til, og dermed også den juridiske side af sagen, er der tale om et lovforslag, som helt klart giver et bedre grundlag end det, man har i dag.
Det, diskussionen derfor går på, kan man sige, både i debatten ved første behandling og i dag,
er jo så: Når man langt nok?
Det er selvfølgelig en hel reel diskussion.
Når vi har vurderet fra radikal side, at vi vil støtte det her forslag, når det når tredjebehandlingen, hænger det altså entydigt sammen med, at der er tale om fremskridt, og at der er tale om, at man laver en regulering på et grundlag, som er stærkere juridisk end det, der eksisterer i dag.
I dag er der jo kritikere, som siger, at med det grundlag, som eksisterer i dag, regulerer man rent faktisk i nogle situationer helt uden afsæt i nogen egentlig lovgivning, og at man derfor måske har et problem, hvis man forestiller sig, man overhovedet ville følge op på noget af det, som der gives af vilkår i dag.
Når man specielt forholder sig til de større landbrug, har man det problem, at det vil være meget svært overhovedet at følge op på det.
Så det, der har været opgaven, er naturligvis at sikre, at der ikke mindst for de mange nye kommuner, som overtager opgaven og jo ikke har erfaring med det, selv om de selvfølgelig får en række medarbejdere fra amter, som har siddet med det tidligere, bliver et reguleringsgrundlag, som er så stærkt og så entydigt og så klart og så forståeligt, at det kan føres ud i livet, og at det også efterfølgende kan håndhæves.
Det har for os været meget magtpåliggende.
Jeg er enig med fru Mette Gjerskov, når hun siger, at der fra en række af de grønne organisationer er en kras kritik i nogle af høringssvarene.
Ikke mindst i de høringssvar, som kom ind til det lovforslag, der var fremsendt før sommerferien, og som hr. Christian Wedell-Neergaard har været inde på, er der taget højde for en lang række af de kritikpunkter i den efterfølgende proces.
Derfor ved vi også, at man i den sammenhæng i alt fald ikke længere har de samme kritikpunkter som dem, der var fremført af det lovforslag, der var til høring før sommerferien.
Men der er dog en kras kritik, og det er jo helt reelt at nævne det, fordi det er det grundlag, vi alle sammen debatterer på.
I den sammenhæng synes jeg, det er lidt interessant at iagttage, at man både fra Det Økologiske Råds og fra Danmarks Naturfredningsforenings og for den sags skyld fra andres side gør meget ud af at sige, at det er meget, meget, meget vigtigt, at man får flest mulige med ind under de nye regler.
Når man konstaterer det, må det vel være, fordi man trods alt mener, at de nye regler er betydelig bedre end dem, der er grundlaget i dag, og at man altså i sine ønsker om at få flest mulige med ind under de nye regler godt ved, at der vil ske en skrappere regulering efter de nye regler, end det hidtil har været tilfældet.
Vi fra radikal side erkender, at der vil være en risiko for, at man i nogle situationer vil få en ringere regulering end den, man kender i dag, der, hvor man har været allerdygtigst i de allerbedste amter.
Det er der en reel risiko for, fordi det fortsat er overladt til det lokale selvstyre – før i amterne, nu i kommunerne – at foretage den endelige vurdering.
Derfor bliver det fortsat, som det er i dag, op til en lokalpolitisk diskussion og et lokalpolitisk slagsmål, hvor man vil lægge niveauet.
Det betyder også, at man kan gøre det bedre, end man har gjort i dag, og det betyder også, at man i en række situationer får det gjort til en del af den lokalpolitiske debat, som det jo også bør være inden for et vist råderum.
Det, der er interessant for os Radikale at konstatere, er, at vi jo med lovforslaget ved at indskrive et gennemsnit af den hidtidige amtslige beskyttelse på en række områder får en sikkerhed for, at i den halvdel af landet – hvis man skal tale billedligt i forhold til det med gennemsnittet – hvor man har gjort det ringest i miljøreguleringen til dato, får man sikkerhed for, at man får en betydelig bedre beskyttelse af miljøet, af vandmiljøet og vores naturområder, vores fredede områder og alt det, som vi alle sammen forhåbentlig bekymrer os om.
Der får man en betydelig bedre beskyttelse, end man har haft hidtil, og en betydelig bedre beskyttelse, end jeg tror man ville have fået, hvis det var sådan, man skulle have videreført miljøreguleringen på det grundlag, vi kender i dag.
Det synes jeg er en kendsgerning, og så synes jeg, man må sige, at det altså derudover fortsat er det lokalpolitiske råderum, der afgør, hvor god beskyttelsen vil være fremover.
Og der kan jeg i alt fald melde, at samtlige radikale kommunalbestyrelsesmedlemmer i det her land er opmærksomme på, at man har en opgave, også i de nye kommunalbestyrelser, at leve op til, når man fremover skal foretage miljøregulering med afsæt i grundlaget her.
Men altså igen: Vi må i alt fald konstatere, at de grønne organisationer peger på, at det er vigtigt, at flest mulige kommer ind under det nye grundlag, og det er vel dog udtryk for, at de er klar over, at det er et fremskridt.
Og fremskridt stemmer vi for på det her felt.
Vi konstaterer også, at vi ikke nødvendigvis opnår himmerige her på jord eller det bedste af alle verdener med det her forslag, men vi mener ikke, at det bedste må være det godes største fjende i den her situation.
Den sidste større debat, vi har haft omkring forslaget, handler om, hvorvidt der er grundlag for at lave en revisionsparagraf i 2010.
Der er det – jeg tror, det var hr. Torben Hansen, der refererede til det – at KL's miljøudvalgsformand har været ude at sige, at hvis vi havde en sådan revisionsparagraf, kunne vi jo lave tingene om i 2010.
Der vil jeg gerne henlede opmærksomheden på det betænkningsbidrag, vi har lavet fra V's, KF's, DF's og R's side, hvor der står: »I tiden, indtil planerne foreligger, inddrager kommunerne al tilgængelig viden om natur- og miljøtilstanden i sagsbehandlingen, herunder den viden der på tidspunktet for godkendelsen er tilgængelig i forbindelse med udarbejdelse af vand- og naturplanerne og de opfølgende kommunale handleplaner, med henblik på at undgå, at etablering, udvidelse eller ændring af et husdyrbrug giver anledning til en miljøbelastning, der vil indebære en væsentlig risiko for, at natur- og miljømålene ikke kan sikres eller genoprettes i det pågældende område.
Det betyder oversat til dansk, at kommunalbestyrelsen er pligtig til at inddrage hver en millimeter af viden, den har, i processen med naturplanerne.
Faktisk er det jo sådan, og det har vi jo også fået at vide, at Skov- og Naturstyrelsen forventer, at man allerede primo 2007 stort set har det videngrundlag, der skal danne baggrund for den regulering, der skal finde sted i miljømålsloven, parat.
Det betyder oversat til dansk igen, at den regulering, som kommunerne kommer til at lave i 2007, 2008 og måske i den første halvdel af 2009, vil tage højde for al tilgængelig viden på området og dermed også give mulighed for at tage højde for, at man ikke forhindrer opfyldelsen af miljømålslovene senere.
Når jeg trækker det frem, er det, fordi det faktisk er meget, meget vigtigt.
Efter min bedømmelse – det kan man jo så mødes om om ca. 3 år og snakke om dér –
vil den her praksis være stærkere, end det vil være at indføre en revisionsbestemmelse i 2010.
Problemet med at indføre en revisionsbestemmelse i 2010 er netop, at det så i mellemtiden giver kommunerne en so vepude, hvor de kan sige: Nå ja, men vi har jo ikke så stort et ansvar for, at der skal ske noget her i 2007, 2008 og 2009, for i 2010 kan vi eventuelt lave en revision, hvis det bliver nødvendigt.
Det afgørende er, at man fra dag et kommer i gang med så kvalitativt høj en regulering som overhovedet muligt, og derfor er det Det Radikale Venstres bedømmelse, at med den passus, der står her i betænkningsbidraget fra flertallets side, vil det være sådan, at man vil lave en stærkere regulering i 2007, 2008 og 2009, end man ellers ville gøre, og det vil samlet set være en større fordel for miljøet, end hvis vi indbyggede en revisionsbestemmelse, som kommunerne så kunne bruge som hovedpude i den første del af perioden her.
Det, det handler om, er jo, at kommunalbestyrelserne fra dag et påtager sig ejerskabet til den her opgave og er klar over, at man her har en opgave, man skal løse, også på et kvalitativt højt niveau.
Man må jo så også i den sammenhæng sige, at det KL, jeg i hvert fald engang kendte, normalt arbejdede for, at der var et vist råderum til den kommunalpolitiske diskussion og også til disposition.
Der har det måske været lidt underligt at opleve, at man lige nøjagtig i denne sag har syntes, at der ikke var grund til, at der var råderum til noget som helst.
Det tror jeg ikke nødvendigvis er helt i overensstemmelse med det, der er opfattelsen forskellige steder af, hvad der kunne være fornuftigt i forhold til det kommunale selvstyre, men det er jo en helt anden diskussion.