Leif Mikkelsen (LA), 2012-12-11:
Jeg tror, at tilhørerne har fanget, at der er gode forslag til løsninger fra oppositionens side nu; at regeringen og ministeren bruger meget energi på at fortælle, hvordan det gik i VKO's tid; at man sådan set siger det samme blot afhængig af, hvor man sidder; og at partier helt skal være i opposition for at kunne varetage landdistrikternes interesser.
Det mest ærgerlige er sådan set, at det er, når man er i opposition, det sker, for virkelighedens tal lyver jo ikke.
Kigger man på dem, kan man se, at sagen er den, at der blev flere statsansatte i perioden 2007-2011 i København, Århus, Odense, Aalborg og Esbjerg.
Det blev der fra 2007 til 2011, det siger tallene.
Derfor kunne man sige, at appellen til den nuværende regering så kunne være: Lad være med at gentage den succes; prøv at gøre noget andet.
Nu har vi også fået en minister på området, så man kunne passende have forventninger, som visse ordførere har haft, om, at der så ville ske noget andet på området.
Altså, nu skal man jo aldrig stå her og spå, for det, man har sagt, kan blive spillet for en senere.
Men desværre vil jeg tro, at man, når man på et tidspunkt, om nogle år, skal – skal vi sige – afkræve den nuværende minister et svar på, hvordan det så er gået, vil erfare, at det præcis går på samme måde, altså sådan at en række statslige arbejdspladser har tendens til at blive der, hvor mennesker bor.
Og vi klumper os altså nu engang sammen i storbyer.
København er storforbruger af statslige arbejdspladser.
Der er intet mærkeligt i det.
Det er regeringsbyen, det er Danmarks hovedstad, og jeg tror, at der skal argumenteres meget voldsomt, hvis den skal flyttes.
Jeg tror faktisk, at de mennesker, der bor derude, er mere optaget af noget andet end lige præcis de statslige arbejdspladser.
Det, jeg oplevede i forbindelse med de reformer, der har været vedrørende retskredse, politikredse, kommuner osv., var ikke det, som SF's ordfører gjorde sig til talsmand for, nemlig at man gik op i at ridse op, om det så godt eller skidt ud i regionen.
Nej, man gik op i, om nabobyen fik politikredsen, eller om nabobyen fik retskredsen osv.
Det var det, der betød noget for det område, og ikke så meget, om det var i regionen eller ej.
Så skal det være nærværende for de mennesker, der er der, er det efter min overbevisning noget andet, der tæller.
Det her forslag går jo ud på, at der skal nedsættes en arbejdsgruppe, der skal udarbejde en plan.
Det der med at nedsætte en arbejdsgruppe, der skal udarbejde en plan, lyder allerede ret langhåret.
Vi er ikke for bureaukrati og planer og alt det der.
Vi synes faktisk, at det er bedre, at det her Folketing holder enhver regering fast på, at den skal være opmærksom på, at vi har både by og land, og at den skal være det i sin skatte- og afgiftspolitik og med hensyn til de rammevilkår, man skaber, for at skabe rigtige arbejdspladser for rigtige mennesker derude.
Vi går ikke så meget op i at have så mange offentlige ansatte som muligt eller så mange statslige arbejdspladser som muligt.
Vi mener faktisk godt, at man kunne nøjes med lidt mindre.
Derfor vil vi jo ikke stå her og gøre os til talsmand for, at vi kan sikre flere.
Nej, vi kan med vores politik sådan set sikre flere rigtige arbejdspladser, så folk kan blive ansat, få et job og følge deres familie og bosætte sig derude.
Det er sådan set langt vigtigere for os, og derfor stemmer vi ikke for beslutningsforslaget, som det ser ud her i dag.
Men vi vil appellere til, at de, der er i opposition, også siger det samme, når de kommer i regering.
Det kunne den nuværende regering så begynde at øve sig på, og oppositionen, der jo efter næste valg skal i regering – og det stemmer vi også for – kan allerede nu øve sig på at finde ud af, hvad de vil gøre, når de kommer i regering.
Tak for ordet.