Per Stig Møller (KF), 2012-04-17:
Nu har der været snakket lidt om år 2002, hvor vi skabte den konstruktion, vi diskuterer i dag, og der vil jeg godt sige, at vi oprettede i 2002 Dansk Institut for Internationale Studier og i det institut indgik en række separate centre, der hidtil havde fungeret forskellige steder i byen og uafhængigt af hinanden.
Det var Dansk Udenrigspolitisk Institut, Center for Udviklingsforskning, Dansk Center for Holocaust- og Folkedrabsstudier, Center for Freds- og Konfliktforskning samt Det Danske Menneskerettighedscenter.
Disse spredte forskningsinstitutter ville vi bringe sammen for at give en samlet større vægt og en værdifuld tværgående sammenhæng i deres forskning.
Folkedrab kan jo ikke ses uafhængigt af konfliktforskning og har store udenrigspolitiske implikationer, og meget af alt det, som foregår – folkedrab, udvikling, som vi drøftede før – har menneskerettighedsdimensioner, og det har også udviklings- og udenrigspolitiske dimensioner.
Derfor besluttede vi for at opnå denne synergieffekt at slå alle disse institutter sammen i Dansk Institut for Internationale Studier.
Det er så dette institut, som denne regering nu foreslår at bryde op ved at skille instituttet for menneskerettigheder ud.
Det skal et menneskerettighedscenter leve op til, og det fik det også at vide at det gjorde, og det anfører regeringen også korrekt nok i sine bemærkninger til lovforslagene – det har A-status.
Begrundelsen er, at der ikke med konstruktionen fra 2002 blev opnået den synergieffekt, som var tilsigtet.
Samtidig blev konstruktionens overbygning, og det medgiver jeg, nok også lidt vel tung.
Når det forholder sig sådan, at menneskerettighedscenteret ikke har leveret synergi sammen med de andre, som regeringen anfører, tager vi dette til efterretning, og når også paraplyen var blevet for tung, er der jo ingen grund til at have den paraply, hvis man opretter et selvstændigt menneskerettighedsinstitut uden for denne konstellation.
Og derfor kan vi så støtte, at instituttet nu skilles ud og gøres til en selvstændig institution.
Vi lægger meget vægt på, at Danmark fører en opmærksom og grundlæggende menneskerettighedspolitik, og vi udnævnte derfor også en særlig menneskerettighedsambassadør.
Hvis dette arbejde kan gøres bedre og bredere gennem en selvstændiggørelse og en folden sammen af paraplyen, skal det selvfølgelig gøres.
Under udvalgsarbejdet vil vi bore i, om det er en rimelig konstruktion, at bestyrelsen for menneskerettighedsinstituttet også er udpeget af rådet, der jo skal være en kritisk og ansporende instans i forhold til instituttet.
Og vi vil også godt have en god forklaring på, hvorfor regeringen skal have en observatør i bestyrelsen, eftersom det jo skal være uafhængigt, men det har de andre ordførere også været inde på.
Men jeg medgiver regeringen, at økonomisk rod tilsiger en større indsigt i instituttet, men det kunne jo så ske gennem en plads i økonomi- og revisionsudvalget.
Vi konstaterer, at udskillelsen af Institut for Menneskerettigheder ikke påvirker samarbejdet og konstruktionen mellem og med de øvrige centre, altså Dansk Center for Holocaust- og Folkedrabsstudier, Dansk Udenrigspolitisk Institut, Center for Udviklingsforskning, Center for Freds- og Konfliktforskning bliver fortsat sammen, og der er det jo også formålet, at vi skal se synergier dér, og jeg tror også, det er rigtigt.
Det var, hvad vi tilsigtede, og derfor kan vi med nogle af de anførte modifikationer i princippet støtte begge forslag.