runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christine Antorini (S), 2016-04-20:
Det lyder ikke, som om ministeren er særlig bekymret over de vækstmeldinger, der kommer fra en række virksomheder, fra økonomer og fra OECD og andre.
Jeg vil nævne bare en enkelt, og det er cheføkonomen i Dansk Erhverv, Steen Bocian, som for nylig udtalte til Politiken: »Vi har nu haft lave vækstrater i så mange år, at man med fuld ret kan tale om en dansk vækstkrise.
I Europa er det kun Grækenland, Cypern, Kroatien og Portugal, der har haft lavere vækst end Danmark ...«.
Det synes vi ærlig talt hos Socialdemokraterne ikke er særlig godt.
Det får afgørende betydning for mulighederne for at skabe nye arbejdspladser, for, at virksomheder kan udvikle sig, og for det, der er fundamentet for, at vi kan have et rigt og godt velfærdssamfund.
Og derfor vil jeg spørge, om ministeren synes, at den rette vej at gå alene er at se på effekter, give et eftersyn, prøve at flytte uddannelser fra noget, der giver et lavt afkast, til noget, der giver et højt afkast, når det, der er virkeligheden, er, at regeringen har skåret 10 mia. kr. på uddannelse og forskning – lige præcis det, som virksomheder og internationale organisationer netop peger på er den helt forkerte vej at gå for Danmark.
Hvordan vil ministeren fremadrettet prioritere uddannelse og forskning set i et vækstperspektiv for danske virksomheder, efter at regeringen i sit første år har valgt at skære 10 mia. kr. på netop disse områder frem til 2019?
Ulla Tørnæs (V), 2016-04-20:
Regeringen vil fastholde et højt niveau for de offentlige forskningsudgifter på mindst 1 pct. af BNP.
Det svarer til over 20 mia. kr. i 2016 og er et højt niveau, når vi sammenligner os med andre lande.
I forhold til forskning på universiteterne er der ikke sparet én krone på basisforskningen.
Samtidig har regeringen indgået en bred politisk aftale om fordeling af forskningsreserven for 2016, hvor vi styrker grundlaget for strategisk forskning og bevarer et højt ambitionsniveau for Danmarks Innovationsfond med en bevilling på knap 1,3 mia. kr.
De samlede danske investeringer i forskning og udvikling udgør omkring 3 pct. af BNP.
Her ligger Danmark i toppen af OECD og foran lande som USA og Tyskland.
Regeringen prioriterer også fortsat uddannelse meget højt, selv om uddannelsesområdet på linje med de øvrige statslige områder skal bidrage til, at vi udnytter offentlige midler mere effektivt.
De samlede tilskud til de videregående uddannelser på Uddannelses- og Forskningsministeriets område forventes at udgøre mere end 14 mia. kr. i 2016.
I et vækstperspektiv er det vigtigt, at uddannelserne har en høj kvalitet og er relevante for samfundet.
Det vil regeringen bl.a. understøtte med en bevillingsreform og et styringseftersyn af rammerne for de videregående uddannelser.
Lars Christian Lilleholt (V), 2016-04-20:
Jeg vil først sige til det sidste, at der har været en god dialog med MEC, også i forbindelse med den analyse, der er under udarbejdelse.
Så kan man undre sig lidt, hvis man lytter til spørgeren her, som jo er medlem af det daværende regeringsparti, for der har været masser af tid til at gennemføre det her projekt, hvis det var sådan, at det var så stort et ønske.
Men dengang ventede vi jo også på, at der skulle komme et initiativ.
Helt afgørende for regeringen er det, at den analyse, der nu er på trapperne, er så grundigt bearbejdet som overhovedet muligt, så vi har så godt et grundlag som overhovedet muligt at beslutte os på.
Ulla Tørnæs (V), 2016-04-20:
Jeg hørte ikke rigtig noget spørgsmål, men det giver mig måske så anledning til blot at understrege, at de besparelser, som er blevet påført sektoren her, er udtryk for en klar politisk prioritering og skal ses i lyset af, at vi ønskede at tilføre andre velfærdsområder økonomiske midler.
Christine Antorini (S), 2016-04-20:
Jeg tænker, at der er nogle gange, hvor institutioner måske vil betakke sig for en fuld tillid til at gennemføre besparelser i størrelsesordenen 10 mia. kr. frem til 2019.
Jeg tror, man er mere optaget af, hvad det er, regeringen vil gøre, for at der igen kommer gang i investeringer i uddannelse og forskning.
Lige nu bliver der fyret medarbejdere.
Der er forskningsmiljøer, der lukker.
Der er forskningsprojekter, man ikke går i gang med, fordi der virkelig er blevet gået til den i forhold til forskningspuljerne.
Danmarks Forsknings- og Innovationspolitiske Råds formand, Jens Oddershede, har udtalt det sådan her: »Det er en meget voldsom besparelse.
Og en langt voldsommere besparelse end jeg mindes at have været med til i de mange år, jeg har været en del af danske forskningspolitik.«
OECD, som ministeren henviste til før, siger det meget diplomatisk.
Det er deres underdirektør, der siger, at man ikke vil kommentere det enkelte lands politiske forslag – og det er Danmark, der tales om – men: »det er klart, at det ikke er anbefalelsesværdigt at spare på forskning i en tid, hvor forskning og udvikling kun bliver en vigtigere forudsætning i den internationale konkurrence«
Ulla Tørnæs (V), 2016-04-20:
Nu siger jeg det lige en gang til: Altså, vi ligger, selv med gennemførelsen af besparelsen her, meget højt, når vi måler os med andre lande, og vi ligger også højt – ja, vi ligger faktisk højere, end vi nogen sinde har gjort tidligere – hvis vi kigger på 2015 og 2016.
Så det skal jo ses i det lys, at sektoren her er blevet omfattet af omprioriteringsbidraget for at kunne bidrage til en saltvandsindsprøjtning på andre nødvendige velfærdsområder.
Hvad angår gennemførelsen af besparelserne, har jeg fuld tillid til, at det er en opgave, som institutionerne påtager sig, og derfor blander jeg mig naturligvis ikke i det.
Christian Rabjerg Madsen (S), 2016-04-20:
En af de tangenter, man kunne spille på, kunne være biotek, et område, hvor Danmark er førende.
Vi har flagskibe som Novo Nordisk, Lundbeck og LEO Pharma inden for biotek og medicin.
Er det udtryk for en regering, der ønsker at skabe mere vækst i Danmark, at man står i spidsen for en politik, som betyder, at vi skærer massivt ned på en dansk styrkeposition, nemlig biotekområdet?
Ulla Tørnæs (V), 2016-04-20:
Uddannelse, forskning og innovation spiller en vigtig rolle for fremtidig vækst og velstand i Danmark.
Et godt udgangspunkt gør det ikke alene; vi skal til stadighed have fokus på, hvordan vi øger afkastet af vores investeringer i uddannelse, forskning og innovation.
Derfor vil vi bl.a. se på effekterne af vores investeringer i forskning, og hvordan det er gået med ph.d.-indsatsen.
Uddannelse er vigtigt for den enkelte, og et højt uddannelsesniveau er forbundet med betydelige produktivitets- og velstandsgevinster.
Analyser viser bl.a., at den stigning i uddannelsesniveauet, der er udsigt til frem mod 2050, vil øge velstanden med knap 7 pct. af BNP.
Men der er forskelle på de enkelte uddannelsers bidrag til den stigende produktivitet og beskæftigelse.
Et regneeksempel viser, at hvis vi kan flytte 10 pct. af optaget på de videregående uddannelser fra uddannelser med et relativt lavt samfundsøkonomisk afkast til uddannelser med et relativt højt samfundsøkonomisk afkast, kan vi øge væksten med 8 mia. kr. i 2050.
Jeg vil arbejde benhårdt for at skabe et bedre match mellem de videregående uddannelser og arbejdsmarkedets behov.
Det kommer både virksomhederne og de studerende til gavn.
Og vi er godt i gang.
Derudover er vi i gang med arbejdet frem mod et nyt bevillingssystem, som også skal understøtte højere kvalitet på uddannelserne og en bedre overgang til arbejdsmarkedet efter endt uddannelse.
Jeg er enig i, at det er vigtigt, at vi har uddannelser af høj kvalitet, også når vi sammenligner os internationalt.
Jeg er også enig i, at vi fremadrettet skal bruge rigtig mange ressourcer, også offentlige ressourcer, på forskning og uddannelse, og det mener jeg faktisk også vi gør.
Nu har begge spørgere flere gange spurgt, om ikke det bekymrer ministeren, at vi har så lav en vækst i Danmark.
Jo, det er da bekymrende for os alle, men det er ikke alene forskning og uddannelse, der kan løfte den opgave.
Der skal, som spørgeren citerede mig for at have sagt, spilles på flere og mange tangenter, og det hele skal selvfølgelig også ses i et samspil med nogle af de ting, som foregår på EU-niveau, og i det hele taget globalt.
Christian Rabjerg Madsen (S), 2016-04-20:
Jeg bed mærke i, at ministeren ved et tidligere spørgsmål fremhævede, at regeringen spiller på flere tangenter i forhold til at skabe vækst i Danmark.
Men jeg har set, at Jyllands-Posten har fremlagt en række forslag fra 55 økonomer på tiltag, som kunne gøre Danmark rigere, og det, økonomerne lancerede som det bedste forslag i forhold til at gøre Danmark rigere, var, hvis man investerede mere i forskning og uddannelse.
Det var det, 55 førende økonomer pegede på som værende det tiltag, der bedst skaber vækst og arbejdspladser i hele Danmark.
Og i forlængelse heraf: Er det ministerens opfattelse, at Danmark fremadrettet bør investere mere i forskning og uddannelse?
Ulla Tørnæs (V), 2016-04-20:
Som nævnt fastholder vi, at vi bruger 1 pct. af BNP på forskning.
Det betyder faktisk, når vi ser på det samlet, at vi er et af de lande i OECD, som bruger allermest på forskning.
Det, man altid kan diskutere, er så selvfølgelig, om vi bruger pengene mest effektivt, og det er jeg da parat til at diskutere med fru Christine Antorini: Hvordan er det så, vi skal bruge midlerne på forskningsområdet?
Christine Antorini (S), 2016-04-20:
Jeg vil godt fortsætte lidt med de meldinger, der kommer fra store danske virksomheder – danske virksomheder, som har været med til at skabe mange jobs i Danmark og grobund for, at der også er kommet andre typer af virksomheder.
Lad os tage Novo Nordisk.
Der har forskningsdirektøren, Mads Krogsgaard Thomsen, været ude at sige: »Hvis værdikæden med offentlig forskning og uddannelse af høj kvalitet ikke er intakt, bliver det fremover svært for mig at retfærdiggøre over min ledelse og bestyrelse, at Danmark er det rigtige sted at placere hovedparten af vores forskning ...«.
Det er reaktionen fra en meget stor dansk virksomhed, Novo Nordisk, der er dybt bekymret over regeringens nedskæringer på forskningsområdet.
Gør det ikke indtryk på ministeren?
Ulla Tørnæs (V), 2016-04-20:
Vi ønskede med et flertal i Folketinget at give kernevelfærdsområder en økonomisk saltvandsindsprøjtning.
Det har vi gennemført.
Og som sagt er gennemførelsen af besparelsen på uddannelsesområdet ikke nogen nem opgave, det medgiver jeg gerne.
Da Christine Antorini sad på ministerposten, var vi jo udsat for nøjagtig det samme, så jeg ved udmærket godt, at det ikke nødvendigvis er en nem opgave.
Christine Antorini (S), 2016-04-20:
Jeg går ud fra, at ministeren anerkender, at regeringen har skåret 10 mia. kr. på de videregående uddannelser og forskning.
Jeg mener, det er 1,4 mia. kr. på forskning.
Det går jeg ud fra at ministeren anerkender.
Det har f.eks. betydet, at det er gået hårdt ud over de udviklings- og demonstrationsprogrammer, der har været inden for hele det grønne område.
Ja, det er godt, vi har forskningspuljen, men også den er blevet reduceret markant.
Så lad os bare tage fat i det grønne område.
På energiområdet er energipuljen blevet næsten halveret.
Grundfos' kommunikationsdirektør har udtalt: »Regeringen saver den grønne gren over, som Danmark sidder på. Vi lever godt af grøn eksport, men det kan vi kun fastholde og øge, hvis vi kan blive ved med at udvikle nye produkter.«
Det var virksomheden Grundfos, der sagde det.
Dansk Energi er ude med præcis den samme kritik af regeringens besparelser.
Deres administrerende direktør siger: »... der er stadig væk tale om over en halvering af et forsknings- og udviklingsprogram, der kaster værdiskabende produkter, job og eksport af sig.« Jeg vil gerne spørge igen: Er det det, som vi kan forvente i forhold til at få gang i væksten, altså at regeringen også fremadrettet fastholder så markante besparelser på uddannelse og forskning?
Hvilke tanker gør ministeren sig om, hvordan uddannelse og forskning kan bidrage til at ændre på den lave vækst, vi ser i Danmark?
Ellen Trane Nørby (V), 2016-04-20:
Man oplever nogle gange nogle partier, der har meget travlt med at løbe fra ansvaret for de initiativer, de tog, herunder også finansieringen af initiativerne.
Men konkret i forhold til de 2 timer – jeg svarede også lidt på det i første runde: Man kan ikke direkte sammenligne de undervisningstidsbegreber eller lærerarbejdstidsbegreber, der var før arbejdstidsreglerne, med dem efter, fordi den understøttende undervisning tæller med.
Derfor, som jeg også sagde i min første besvarelse, kan vi se, og jeg tror også vi vil komme til at opleve at se, at der sker en stabilisering i antallet af timer, som forhåbentlig også afspejler, at man netop lokalt er bevidste om, at der både skal være tid til forberedelse og tid til nogle af de andre opgaver, der fulgte med folkeskolereformen – det være sig den åbne skole, det være sig den tættere tilknytning, evaluerende samtale med den enkelte elev, og at det også hænger sammen med at kunne rekruttere dygtige lærere til vores skoler, at man har det her fokus ledelsesmæssigt.
Jacob Mark (SF), 2016-04-20:
Jeg tror, man tiltrækker gode lærere ved at give dem tid nok til forberedelse.
Og det er rigtigt, at vi var med i det her; jeg bakker fuldstændig op om folkeskolereformen, men synes, at den måde, man implementerede arbejdstidsloven, kunne have været bedre.
F.eks. sad jeg ude i min kommune, og da vi fik at vide, at nu skulle vi implementere reformen – på det tidspunkt var jeg byrådsmedlem – sagde KL og politikerne herinde, at hvis man bare lod lærerne undervise 2 timer mere, så skulle reformen nok være finansieret.
Da vi ligesom havde gjort det i min kommune, manglede vi stadig 18 millioner.
Det svarer til ca. to skolelukninger.
Så det viser, at der nok, uagtet at mit eget parti også var med, har været nogle problemer i den måde, man har regnet finansieringen på.
Men lad holde os til de 2 timer, for det var det, der lå i aftalen.
Nu kan man så se, at lærernes undervisningstimetal i gennemsnit faktisk er steget med mere end 2 timer.
2 timer var svarende til 12 ½ pct., og nu kan man faktisk se, den er på 13 pct., og det er ikke lang tid siden.
Hvis man forestiller sig, at der kommer yderligere besparelser, hvilket det godt kunne ligne kommunerne, kunne man forestille sig, at lærernes gennemsnit i undervisningstimetal vil stige igen, og det er jo så faktisk et brud på den aftale, som vi lavede, om, at de skulle undervise 2 timer mere.
Altså, jeg tror, at det vil forringe undervisningskvaliteten, men jeg synes faktisk også, vi er nødt til at gøre noget ved det politisk.
Ellen Trane Nørby (V), 2016-04-20:
Både folkeskolereformen og de ændrede arbejdstidsregler, som blev vedtaget under den tidligere regering med spørgerens eget parti, stiller en række nye krav
til og opsætter andre rammer for lærernes arbejde
Der er mange ting, der skal gå op i en højere enhed, og det er bestemt ikke nogen let opgave.
Generelt kan vi se en stigning i lærernes tid med eleverne.
Det var også forudsætningen for lærernes nye arbejdstidsregler, som tidligere nævnt blev vedtaget, mens spørgerens eget parti sad i regering.
Det er dog ikke muligt at lave en direkte sammenligning af undervisningsbegrebet fra før lærernes nye arbejdstidsregler til nu, fordi man opgør tallene forskelligt.
F.eks. talte den understøttende undervisning ikke med tidligere i lærernes arbejdstid, og det giver nogle forskelle, i forhold til at man ikke kan sammenligne direkte, som ordføreren lidt gør.
Man må formode, at den implementering, der har været, også vil betyde, at der nu kommer en stabilisering i forhold til lærernes arbejdstid, og at man vil se, at man netop også lokalt finder gode løsninger, hvor skolelederne i samarbejde med lærerne får tilrettelagt den enkelte lærers opgaver ud fra lærerens erfaringer, kvalifikationer og netop også tager hensyn til en nyuddannet lærer eller en lærer, der måske arbejder på et felt, hvor man samtidig er ved at få en fuld kompetencedækning i faget.
Der kan være mange ting, der gør sig gældende.
Det er og bliver lokalt, der skal findes gode løsninger.
Det er også lokalt, man skal sørge for, at ledelsen er inddragende, i forhold til at man netop tager højde for, at lærerne kan have forskellige kvalifikationer og tager højde for det, når man tilrettelægger undervisningstiden.
Der er også behov for, at undervisningstiden afspejler, hvad det er for nogle opgaver, der er på den enkelte skole, hvad det er for nogle fag, man underviser i, og også hvad det er for nogle øvrige opgaver, man har.
Jeg har sådan set tiltro til, at den opgave løses bedst ude på den enkelte skole og ikke ved, at vi sådan detailmæssigt blander os i den.
Og jeg tror egentlig grundlæggende, at en forudsætning for, at vi kan tiltrække kvalificerede lærere, også er, at vi holder op med at tro, at vi skal detailplanlægge alting, at vi netop også giver noget af friheden til, at man lokalt kan påtage sig ledelsesopgaven og sikre gode rammer for det vigtige arbejde, som lærerne påtager sig og påtager sig i det daglige, og det tror jeg faktisk også er en stor forudsætning for, at vi kan rekruttere flere lærere de steder, der i dag mangler lærere.
Jacob Mark (SF), 2016-04-20:
Tak for det.
Hvordan vil regeringen sikre kvaliteten i undervisningen og den fortsatte rekruttering af lærere til folkeskolen, hvis andelen af lærernes undervisningstid stiger og stiger?
Hvordan vil regeringen sikre kvaliteten i undervisningen og den fortsatte rekruttering af lærere til folkeskolen, hvis andelen af lærerenes undervisningstid stiger og stiger?
Skriftlig begrundelse
Det skyldes bl.a., at regering og Dansk Folkeparti ikke har haft fokus på dette område, når pengene har skullet re-allokeres til kommunerne i 2016.
Her har der primært været fokus på ældreområdet.
Og om fokus skifter i 2017 er vel mere end tvivlsomt, når de endnu ikke har villet konkretisere, hvilke velfærdsområder der skal tilgodeses.
Derudover ved vi, at regeringen og en række af dens støttepartier også har ønsker om skattenedsættelser, der vil sætte velfærden under pres.
Ulla Tørnæs (V), 2016-04-20:
Det, som jeg har forholdt mig til her, er et konkret arrangement på CBS, og det har jeg svaret på.
Der kan jo opstå andre situationer, hvor det kan være relevant at kønsopdele.
Jeg har ladet mig fortælle, at KVINFO f.eks. holder arrangementer for muslimske kvinder netop med henblik på at fortælle og redegøre for danske demokratiske værdier, og det kan måske være hensigtsmæssigt i den givne situation.
Så når spørgeren efterlyser sådan en meget konkret stillingtagen til et generelt forbud mod at have kønsopdelt undervisning eller for den sags skyld kønsopdelte arrangementer, er det vanskeligt for mig sådan lige på stående fod at sige ja eller nej, fordi der kan være forhold, der gør sig gældende, hvor det giver god mening.
Lars Aslan Rasmussen (S), 2016-04-20:
Jeg vil gerne takke for besvarelsen.
Jeg vil gerne spørge ministeren, om man, hvis der kommer lignende sager med kønsopdelte arrangementer, så vil se ministeren også i offentligheden tage meget klart afstand fra det?
Ulla Tørnæs (V), 2016-04-20:
Nu tror jeg lige, jeg missede den første del af spørgsmålet.
Jeg er ikke klar over, om der bliver spurgt til arrangementet på CBS, eller om der bliver spurgt til et tilsvarende eller et andet på Syddansk Universitet.
Det, som jeg har forstået på CBS, er, at det arrangement, som der bliver spurgt til, ikke var en del af undervisningen på CBS, men var et privat arrangement, som blev afholdt på CBS.
Lars Aslan Rasmussen (S), 2016-04-20:
Jeg vil gerne lige spørge lidt mere ind til selve arrangementet, for jeg synes måske, det er vigtigt lige at nævne, hvem det var, der holdt det.
Det var Furkan Vakfı, som er en tyrkisk islamistorganisation, der bl.a. underviser i Sayyid Qutbs teorier.
Sayyid Qutb var bin Ladens forbillede, han udgav i 1950 bogen »Vor kamp mod jøderne« og udtalte, at kristne og jøder skal betale til muslimske ledere for beskyttelse.
Såfremt arrangementet ikke havde været kønsopdelt, er det så noget, som ministeren finder i orden at afholde arrangementer om på vores uddannelsesinstitutioner?
Ulla Tørnæs (V), 2016-04-20:
Jeg kender ikke den pågældende udtalelse, men henholder mig til besvarelsen og det, som jeg er blevet bedt om at svare på, nemlig situationen på CBS.
Det, som foregik på CBS, var overhovedet ikke i overensstemmelse med danske værdier endsige demokratiske traditioner.
Lars Aslan Rasmussen (S), 2016-04-20:
Tak for besvarelsen.
Nu skal jeg spørge ministeren, om ministeren så er enig med rektor for SDU, Syddansk Universitet, Henrik Dam, som siger: »Universitetet er en verdslig institution.
Vi dyrker viden og ikke religion, og det sender altså det modsatte signal, når man går ind og laver kønsopdelte arrangementer.«
Jacob Mark (SF), 2016-04-20:
Jeg løber ikke fra noget.
Jeg står troligt på mål for det, vi har været sammen om og aftalt partierne imellem, men det, jeg sætter spørgsmålstegn ved, og det gjorde jeg også, allerede dengang jeg sad som byrådsmedlem, er, om finansieringen holder, om reformen faktisk er finansieret ved den manøvre, at lærerne skal undervise mere. Så hvis vi nu holder os til det, kan vi se, at lærerne faktisk underviser mere end de 2 timer, som man bad dem om igennem en lov.
Der er jo ikke kommet flere penge.
Til gengæld er der kommet flere opgaver.
De skal undervise i flere timer, de skal varetage den åbne skole og understøttende undervisning.
Det vil altså sige, at der kun er et sted at hente tiden, og det er på forberedelse, altså på lærernes tid til forberedelse.
Synes ministeren ikke, at det er bekymrende?
Ellen Trane Nørby (V), 2016-04-20:
Jamen spørgeren gør jo igen det, som ordføreren også startede med, nemlig at lave en direkte sammenligning af undervisningsbegrebet nu med undervisningsbegrebet fra, før lærernes arbejdstidsregler blev ændret.
Den sammenligning kan man ikke lave direkte.
Når det så er sagt, er der ingen tvivl om, at der også er nødt til at være tid til forberedelse.
Det er der også; det var da også lagt ind i den folkeskolereform, som vi som partier tog ansvar for i fællesskab.
Det, der også blev lagt ind, var en større frihed – så man lokalt også kunne se kvalifikationerne hos hvilke lærere, og om der hos nogle af de nyuddannede kunne være behov for at få mere forberedelsestid, andre lidt mindre – netop ledelsesfriheden til også at sørge for, at man som arbejdsplads får det organiseret hensigtsmæssigt for den enkelte lærer.
Men det er der sådan set allerede taget højde for – ikke særligt i forhold til unge med handicap.
Men der er taget højde for det her med, at man godt kan være et matematisk geni, men ikke særlig god til dansk, eller omvendt.
Det er derfor, vi har lagt op til det her.
I dag er uddannelsesparathedsvurderingen sådan, at for at blive kendt uddannelsesparat til en boglig uddannelse skal man have, hvad der svarer til et 4-tal, når man går i 8. klasse.
Det gør vi nu mere præcist, så vi siger, at adgangskravet er et 4-tal.
Det kan suppleres med en prøve og en samtale, og hvis skolens leder i de her samtaler vurderer, at man her har at gøre med en talentfuld ung, som ikke kan matematik af den ene eller den anden årsag eller ikke kan dansk af den ene eller den anden årsag, ja, så vil vedkommende også fremover kunne optages.
For vi har også behov for at tage hensyn til børn, der måske er superdygtige til noget og ikke nødvendigvis så gode på et andet område.
Sarah Glerup (EL), 2016-04-20:
Det synes jeg er rigtig godt at høre.
Så går min bekymring egentlig mest på de der adgangskrav.
Jeg kender f.eks. nogle ret gode solstrålehistorier om voksne velbegavede, professionelle mennesker, som er spastikere.
De har taget en lang videregående uddannelse i f.eks. psykologi eller har læst historie på universitetet, og de har klaret sig rigtig godt, men de kan ikke tælle eller lægge tal sammen.
Og det kan de ikke, fordi den hjerneskade, som har gjort dem spastiske, lige præcis rammer evnen til at regne.
Så de vil aldrig kunne hive et 4-tal hjem i matematik, men de ville sagtens kunne gå ud og blive f.eks. fremragende engelsklærere.
Men det kræver altså, at de fortsat kan få lov til at tage en ungdomsuddannelse, selv om de ikke kan regne.
Så vil ministeren sikre, at det på en eller anden måde bliver skrevet ind i bemærkningerne til det her lovforslag eller et lignende sted, at det altså er noget, man er nødt til at tage højde for, når man optager unge på ungdomsuddannelserne?