runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Inger Støjberg (V), 2011-05-30:
Det er jo ingen hemmelighed, at regeringen rigtig gerne vil have en barseludligning for selvstændige.
Der er ingen tvivl om, at det er noget af det, som også kan få flere kvindelige iværksættere eller kvinder med iværksættertrang til også at tage springet, men når vi ikke går ind for en obligatorisk ordning, er det selvfølgelig, fordi vi ikke vil påføre erhvervslivet flere byrder end højst nødvendigt.
Og skulle man indføre en tvungen barseludligning, ville det jo betyde, at rigtig mange virksomheder – og det er altså omkring 150.000 selvstændige – ville blive pålagt en økonomisk byrde, hvorimod kun under 2.000 ville få gavn af det her.
Når det så er sagt, skal der heller ikke herske tvivl om, at vi meget gerne ser, at vi kan finde frem til en frivillig ordning, og det er sådan set det, der ligger nu, og det, som jeg i hvert fald også gerne vil indbyde til debat om, og som jeg håber vi kan finde en løsning på inden for en jo forhåbentlig relativt kort tidsperiode.
Men det skal også siges, at vi jo igennem længere tid har forsøgt at finde en frivillig ordning, og det viser sig også at være temmelig svært, for frivillige ordninger kan meget nemt gå hen og blive dyre.
Omvendt skal det heller ikke være uprøvet, synes jeg i hvert fald.
Helge Adam Møller (KF), 2011-05-30:
Jeg skal gøre det meget hurtigt.
Jeg er en af dem, der har siddet og fulgt debatten i en time og et kvarter.
Specielt har jeg fulgt den socialdemokratiske ordfører, og jeg indrømmer blankt, at jeg er blevet klogere under debatten.
Men da jeg lyttede til den socialdemokratiske ordfører under hele debatten, forstod jeg, at hun mente, at det her forslag er urimeligt, det er forkert, det er sjusket, det er umoralsk, det er helt uforståeligt, det burde ikke vedtages – det var nogle af de enkelte bemærkninger, der faldt.
Det var altså stort set det ringeste lovforslag, man nogen sinde har set, i hvert fald i de 28 år, jeg har været i Folketinget.
Er der så ikke en fra Socialdemokratiet, der kan forklare mig, hvorfor man ikke stemmer imod?
Julie Rademacher (S), 2011-05-30:
Nu får beskæftigelsesministeren det til at lyde, som om vi ikke har haft særlig lang tid til at kigge på forskellige modeller for frivillige og obligatoriske ordninger.
Rent faktisk havde regeringen en tidsfrist, der er overskredet med over 5 år, til at fremlægge en model for såvel en frivillig som en obligatorisk ordning.
Så for mig lyder det som tomme luftkasteller her fra beskæftigelsesministerens side.
Og kan man herved også sætte spørgsmålstegn ved, om vi overhovedet har et forlig, som vi havde i 2006?
For det lyder for mig som tomme luftkasteller, når ministeren nu står og siger: Jamen, ih og åh.
Hvornår er det så, at vi får fremlagt de modeller, og præcis hvilke modeller er det egentlig, at ministeren taler om?
Lone Dybkjær (RV), 2011-05-30:
Af hensyn til salen vil jeg i øvrigt ikke kommentere den debat, der har fundet sted.
Lars Barfoed (KF), 2011-05-30:
Nej, det kan jeg ikke forstå at det er.
Altså, selve det, at man er medlem af en bande, har jo ikke nødvendigvis noget at gøre med, hvilken forbrydelse det er, der er begået.
Det afgørende er en vurdering af forbrydelsens grovhed.
Der kan jo godt være medlemmer af en bande, som har lavet cykeltyveri, og så er det ikke i sig selv stødende for retsbevidstheden; er det derimod en grov forbrydelse, de har begået, med vold, så er det.
Så derfor er det naturligvis ikke et kriterium i sig selv.
Må jeg sige med hensyn til svaret på spørgsmål 9, som fru Karen Hækkerup er optaget af, at der fik vi ikke gennemgået hele svaret – og det kan jeg godt forstå, for det er lidt omfattende – men der står jo udtrykkeligt, at baggrunden for den der anbefaling med hensyn til det administrative er, »at hensynet til retshåndhævelsen i de pågældende tilfælde typisk ikke taler imod tidlig prøveløsladelse, og at høring af anklagemyndigheden vil være forbundet med en forlænget sagsbehandlingstid, der kan forsinke prøveløsladelsen ud over halvdelen af straffetiden.«
Det er jo klart, at i de sager, hvor der er en relativt kort afsoning, fordi man så får en tidlig prøveløsladelse, er der mindre tid til at foretage den vurdering og til at have for meget administration omkring det, og der er heller ikke de samme hensyn bag det, og derfor kan man tillade sig at gøre det i de sager.
Karen Hækkerup (S), 2011-05-30:
Der er afgivet mange svar til Folketinget, og jeg ved ikke, om det er, fordi den, der har været pennefører, ikke har været den samme som den, der har siddet og slået de første takter an, når svarene skulle gives, men man må i hvert fald forholde sig til det faktum, at svarene er skrevet i lidt forskellig toneart.
Når man f.eks. spørger ind til, om sædelighedsforbrydere skal omfattes af noget for noget eller hjemmerøvere eller andre, så får man ikke enslydende svar.
Der bliver hele tiden henvist til den samme lovparagraf, men nogle gange står der, at »som udgangspunkt skal man være varsom«, eller »der kan være«, eller »det vil typisk ikke ...«.
Der står ikke samme formulering om, at det er en konkret vurdering, og det gør der selvfølgelig ikke, fordi ministeren synes, det måske vil være uheldigt ikke at kunne afvise lidt mere følende og sige, at her vil der sandelig ikke være tale om, at det vil kunne komme i anvendelse.
Nu svarede ministeren lige før på et spørgsmål vedrørende det faktum, at man nu fjerner muligheden for at høre anklagemyndigheden forud for en tidlig løsladelse.
Man gør simpelt hen det, at man delegerer kompetencen over til institutionerne, det vil sige, at det er fængslerne selv, der skal træffe beslutning om, hvorvidt nogen kan løslades på halv tid.
Der er stillet et spørgsmål – det er af fru Line Barfod, kan jeg se – spørgsmål nr. 9, og der står der i svaret, at det er »afgørende for målsætningen om at lette kapacitetspresset på kriminalforsorgens institutioner, at høringspligten indskrænkes som foreslået.
Der er altså tale om, at vi skal fjerne høringspligten, for ellers kan vi ikke få lettet kapacitetspresset på vores fængsler.
Samtidig står der i svaret på spørgsmål nr. 19: »Det forhold, at en indsat f.eks. er medlem af en rockergruppe eller en bande, vil … ikke i sig selv være diskvalificerende.«
Kan ministeren ikke godt forstå, at det kan være svært at tolke, hvordan de her svar skal forstås?
Lars Barfoed (KF), 2011-05-30:
Jeg synes, det er meget venligt af fru Karina Lorentzen Dehnhardt sådan at give sig af med at oversætte mine svar.
Nu skal jeg bare nævne, hvad det er, vi helt præcis har svaret på det her, for vi har jo svaret.
Spørgsmål 5 til Folketingets Retsudvalg lyder: »Hvordan måles retsfølelsen, hvilke kriteriet lægges her til grund?«
Der svarer jeg, og jeg citerer: »Imidlertid bør der over for indsatte, der afsoner straffe for de groveste forbrydelser, udvises en meget betydelig varsomhed med at anvende adgangen til tidlig prøveløsladelse.
For så vidt angår indsatte, som er idømt under 8 måneders fængsel, og som ikke har været varetægtsfængslede i tiden mellem domfældelsen og iværksættelsen af straffuldbyrdelsen, vil hensynet til retshåndhævelsen efter Justitsministeriets opfattelse typisk ikke tale imod prøveløsladelse efter noget for noget-ordningen.«
Sådan er det, så der er ikke så meget at rafle om.
Men det kan være, at også det her kræver oversættelse, og så hører jeg det gerne.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2011-05-30:
Nu skal jeg være behjælpelig med en oversættelse af det, justitsministeren sagde.
Det, justitsministeren sagde, var, at der ikke er noget til hinder for, at voldtægtsforbrydere, hjemmerøvere og andre dømt for grov kriminalitet vil kunne blive omfattet af den her ordning.
Det er jo den skinbarlige sandhed.
Man siger godt nok, at man skal være varsom, hvis der er tale om grov kriminalitet, men omvendt afviser man heller ikke, at det her er en mulighed.
Nu håber jeg, at jeg får svar, for jeg har også stillet spørgsmålet i Retsudvalget om, hvor mange hjemmerøvere og hvor mange voldtægtsforbrydere der egentlig foreløbig er blevet løsladt på den her ordning.
Men det er jo et svar, vi efterfølgende kan få.
En anden ting, som jeg godt vil spørge ministeren om, er: Hvorfor har det været nødvendigt at fjerne anklagemyndighedens skøn i de her sager?
Hvorfor skal de ikke længere høres, om det her kan virke krænkende på ofrene?
Hvor godt kender man egentlig en gerningsmand efter 2 måneder?
Hvis nu den pågældende gerningsmand også har siddet varetægtsfængslet i 14 dage, kan ministeren så garantere, at vi ikke lukker nogen ud, som vi ikke har et særlig godt kendskab til, og som havner i kriminalitet igen, og som krænker og støder deres ofre på gaden?
Karen Hækkerup (S), 2011-05-30:
Jeg kan ikke få øje på hverken logikken eller konsistensen.
Jeg kan kun se korthuset, der er styrtet sammen, og regeringens og VKO’s retspolitik, der er skvattet ned om ørerne på regeringen og Dansk Folkeparti.
Folk skal nu ud på halv tid, og så er det ligegyldigt, at der ikke er mulighed for at give dem en særlig indsats i fængslet.
Den gulerod, det før skulle være, at man havde mulighed for at kvalificere sig til at komme ud på halv tid, bliver nu til normalen – ikke sådan at forstå, at guleroden bliver normal, men det bliver normalt, at man skal ud på halv tid.
Det er med andre ord helt håbløse situationer, man stiller de ansatte i vores fængsler og arresthuse i, ved at de på den måde skal sørge for at få folk igennem, uden at der overhovedet er mulighed for at lave undervisningsforløb, behandlingsforløb eller andet.
Ministeren svarer, at der ikke er noget krav til, hvor mange timer man eksempelvis skal modtage undervisning.
Man kan lave selvstudier i cellen, man kan lave arbejdstræning.
Jamen skal vi så også sige, at det er kvalificerende, at man har gået og fejet lidt på gangen?
Er det arbejdstræning nok?
Der er jo ingen kvalitetskrav i den resocialiserende indsats, som ministeren kommer med.
Ministeren læste i sit svar før yderligere op af svaret på spørgsmål nr. 9, hvor der står, at det vil kræve en forlænget sagsbehandlingstid, og derfor kan man ikke høre anklagemyndigheden.
Jeg vil bare spørge ministeren: Hvordan er ministeren kommet frem til, at det vil være rimeligt, at der er nogle, der slipper igennem, og som altså bliver løsladt, fordi man ikke har ressourcer til at høre anklagemyndigheden, og fordi det så ikke vil kunne bidrage til lettelsen på kapacitetspresset?
Hvordan hænger det sammen med en konsekvent konservativ retspolitik?
Det er kejserens nye klæder.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2011-05-30:
Nu er debatten her i dag ikke om regeringens lovforslag om en skærpet straf til hjemmerøvere og tyvebander.
Det gode svar er jo, at det egentlig er ligegyldigt, hvad vi mener, fordi det her forslag lægger op til at give folk halv tid og give rabat, og så er vi sådan set lige vidt i forhold til regeringens strafskærpelse.
Så vil jeg bare bede ministeren om at svare på: Kan ministeren bekræfte, at hjemmerøvere og folk, som er dømt for organiseret indbrudskriminalitet, også vil blive omfattet af det her forslag og altså også får mulighed for at blive løsladt efter halv tid?
Maja Panduro (S), 2011-05-30:
Jeg synes helt ærligt, at det, der er usselt og lavt, er at stå og sige, at man aldrig har bakket i forhold til nogen debat, at man sagtens tør tage debatten, og så fuldstændig undlade at svare på det spørgsmål, som jeg stillede.
Det var ikke engang, fordi ordføreren løb tør for tid heroppe, der var rigelig tid til at svare.
Og jeg synes faktisk, det ville være meget, meget passende at svare på det, når nu man står her og siger, at vi maler skræmmebilleder, og at vi ikke forholder os til debatten.
Når nu man f.eks. kan se ministerens svar på spørgsmål nr. 9 fra Folketingets Retsudvalg, hvor der helt tydeligt står, at det at være medlem af en rockergruppe ikke nødvendigvis er noget, som gør, at man ikke kan få den her rabat, vil ordføreren så ikke nok forholde sig til mit spørgsmål i stedet for at sige grimme ting om min måde at stille det på?
Det ville virkelig klæde debatten.
Tom Behnke (KF), 2011-05-30:
Jeg kan forstå, at man på rød stue har lært og haft en del undervisning i, at man egentlig ikke behøver at forholde sig til debatten.
Vi starter simpelt hen med at få nogle fuldstændig underlødige argumenter.
Fru Maja Panduro står her og siger: Jeg vil gerne have lov til at sige tak til den konservative ordfører, for at han tør tage debatten.
Tør at tage debatten?
Jeg har aldrig bakket på nogen debat.
Det er simpelt hen for usselt og for lavt.
Lars Barfoed (KF), 2011-05-30:
Altså, man skulle tro, at fru Karina Lorentzen Dehnhardt ikke har læst de svar, der er givet på de skriftlige spørgsmål, eller også stiller fru Karina Lorentzen Dehnhardt mere spørgsmålet for at få lov til at stille spørgsmålet end for at høre svaret.
Men forholdet er jo det, at der er to steder, hvor vi ændrer noget.
Vi ændrer, når det gælder arbejdstræning.
Ordningen eksisterer altså, og det går jeg ud fra at vi er enige om.
Der er en noget for noget-ordning i forvejen, som i princippet vedrører alle.
Men der træffes konkrete beslutninger, ikke mindst inden for varsomhedsområdet, og der, hvor det krænker retsbevidstheden, hvor man skal være meget påpasselig med at gøre det.
Det gælder selvfølgelig grove forbrydelser, så derfor vil det typisk være sådan inden for de områder, at der gælder den alvorlige betænkning.
Men det, lovforslaget lægger op til, er nede i den lave ende af skalaen, når det gælder de 2 måneder.
Det vil jo ikke berøre disse meget grove forbrydelser.
Den anden del af det er arbejdstræning, men det er jo bare et spørgsmål om, at den noget for noget-ordning, der er i forvejen, så også omfatter dem, som er på arbejdstræning, uanset hvilken forbrydelse de har begået.
Men det er jo ikke sådan, at vi ændrer på, hvilke forbrydere der er omfattet af ordningen, og hvilke der ikke er, bortset fra i den helt lave ende, altså de mindre forbrydelser, der er straffet lavest.
Der sker der en ændring, ja, fordi vi går fra de 4 til de 2 måneder, men ellers er det jo en noget for noget-ordning, som vi kender i forvejen.
Det er der jo ikke noget nyt i.
Julie Skovsby (S), 2011-05-30:
Tak for det.
Justitsministeren siger, at den her ordning og det her lovforslag har regeringen fremsat, fordi man blot ønsker at justere en ordning, som vi allerede kender.
Man skal altså ud efter halv tid, fordi der bare er tale om en lille justering.
Men er sandheden ikke, at det her forslag er fremsat med baggrund i et kapacitetspres?
Det er det, jeg ønsker at ministeren svarer på her fra talerstolen, altså at det her i virkeligheden er fremsat, ikke fordi man har gjort det nemmere for den indsatte at gøre en særlig indsats, ikke fordi man nu endelig har lyttet til os Socialdemokrater og ønsker at indføre en straf, der virker, ikke fordi det går rigtig godt med uddannelse, eller fordi det går rigtig godt med, at der kan gives hjælp og behandling mod narkotikaproblemer.
Nej, vi har hørt, at uddannelse kan være lig med at sidde og læse en bog i sin celle.
Det er selvstudium i cellen.
Det kan gøre det ud for en uddannelse.
Så det er altså ikke, fordi vi i dag formår at give en straf, der virker bedre.
Nej, det her forslag er udelukkende fremsat, fordi man har kapacitetsproblemer.
Jeg vil spørge ministeren: Er det ikke rigtigt forstået?
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2011-05-30:
Hr. Peter Skaarup skal såmænd nok få et klart svar på, hvad SF mener om lovforslaget om hjemmerøverier og voldtægtsforbrydere, men det er jo en anden dag, vi skal diskutere det.
Til gengæld noterede jeg mig, at jeg ikke fik et klart svar og ikke en klar garanti for, at det her lovforslag ikke kommer til at omhandle hjemmerøvere og voldtægtsforbrydere.
Det kunne hr. Peter Skaarup ikke stå her fra talerstolen og garantere mig, og derfor er de også omfattet af ordningen, og derfor er Dansk Folkeparti jo også klædt af til skindet i den her sag.
Det viser sig jo, at man gerne vil have nogle strafskærpelser, som man så opbløder med det her lovforslag.
Så har vi i hvert fald fået det på bordet.
Hr. Peter Skaarup har jo lanceret et forslag om, at man skal kunne udvise administrativt for bandekriminalitet.
Og der var det sådan set nok, at man var registreret hos politiet for bandekriminalitet.
Forslaget blev jo som bekendt ikke rigtig til noget, men jeg vil bare spørge hr. Peter Skaarup, om han så ikke er noget skuffet over, at det ikke er en diskvalifikation i forhold til at udnytte den her ordning, at man er medlem af en rockerklub eller en bande.
Hr. Peter Skaarup siger, at ingen vil blive løsladt, hvis retshåndhævelsen taler imod det.
Men hvordan kan det nu egentlig hænge sammen, når man i de sager, som omhandler domme under 8 måneder, ikke længere skal høre anklagemyndigheden?
Hvor er det så lige, retshåndhævelsen kommer ind i billedet?
Det vil jeg da godt have et svar på.
Og så siger hr. Peter Skaarup: Jamen altså, der er visse former for kriminalitet, hvor man skal udvise varsomhed med at løslade.
Men jeg hører ingen steder, at man giver en garanti for, at det ikke bliver voldtægtsforbrydere eller hjemmerøvere, der bliver løsladt efter den her ordning.
Vil hr. Peter Skaarup stå her fra talerstolen og garantere, at hjemmerøvere og voldtægtsforbrydere ikke bliver omfattet af den her ordning?
Og ifald hr. Peter Skaarup ikke kan bekræfte det, hvad synes Dansk Folkeparti så egentlig at de har fået ud af 2020-forhandlingerne, hvis det betyder, at voldtægtsforbrydere og hjemmerøvere også skal løslades på halv tid?
Er det så ikke bare et billigt trick for at få en undskyldning for at forringe efterløn og pension for en halv million danskere?
Peter Skaarup (DF), 2011-05-30:
Som fru Karen Hækkerup sagde, er det ikke noget nyt, og det står også her i betænkningen.
Det er ikke noget nyt, at man meget sjældent vil kunne opleve, at nogen bliver prøveløsladt på den konto, vi taler om her.
Det skal heller ikke være noget nyt.
Sådan har det hele tiden været, og vi understreger også, at sådan er det.
Jeg tror i virkeligheden, at det illustreres meget godt af, at Socialistisk Folkeparti og andre har været meget kritiske over for, at det kan være meget svært at blive prøveløsladt i nogle situationer.
Nogle har argumenteret for, at andre end kriminalforsorgen skulle ind over.
Men de to ting ville jo så stritte imod hinanden, hvis det var sådan, at det her var så forfærdeligt.
Så der er altså et eller andet partitaktisk ævlebævle over den her debat, som vi simpelt hen bare ikke kan bruge til ret meget.
Men det er jo altså op til S og SF at fortsætte den debat, hvis man gerne vil det.
så vil det jo være et signal om, at man gør det samme i forbindelse med andre former for voldtægt.
Det vil jo være et signal, som er meget tydeligt i den lovgivning, som kommer.
Jeg synes, det er meget underholdende, at Socialistisk Folkepartis ordfører gerne vil diskutere tryghedspakken under det her forslag.
Sagen er jo, at det her forslag er blevet fremsat, lang tid før der overhovedet var nogen, der tænkte på en tryghedspakke.
Men det er slet ikke sådan, at jeg ikke gerne vil diskutere tryghedspakken – det vil jeg meget gerne – og der kan jeg sige til fru Karina Lorentzen Dehnhardt, at det er fuldstændig gennemtænkt, hvad man gør.
Man forhøjer straffen for hjemmerøveri fra 2½ års fængsel til 5 års fængsel.
Det er en markant stigning, der giver et signal om, at vi ikke vil finde os i, at mennesker bliver udsat for røveri i eget hjem.
Og derfor undrer det mig i øvrigt, at SF har været så umulige at få til at fortælle, om de vil støtte et sådant forslag eller ej.
Men hvis fru Karina Lorentzen Dehnhardt vil komme herop om lidt, kunne det måske være en lejlighed til, at vi kunne få et klart svar på: Vil man støtte det forslag, eller vil man ikke?
Karen Hækkerup (S), 2011-05-30:
Men min pointe er jo netop bare, at der ikke er noget nyt.
Den knage, Dansk Folkeparti mener har været tilstrækkelig for at stille sig tilfreds, var der allerede, nemlig at man nu bare udadtil signalerer, at vi har hårdere straffe i Danmark.
For i virkelighedens verden halveres straffen i fængslerne.
Det er stort set den samme tekst, der står i gældende lov.
Jeg har spurgt til, om man kan løslades efter halv tid, hvis man er dømt for alvorlig økonomisk kriminalitet, hvis man er dømt for sædelighedsforbrydelser, eller hvis man er medlem af en rockerbande.
Det kan man godt.
Det er ikke altid, det vil kunne lade sig give sig, men det kan man godt.
Så var det, tror jeg, ministeren, der svarede, at det jo kunne være, at den pågældende var dømt for cykeltyveri, at man altså havde fanget et eller andet bandemedlem, og at det eneste, man så kunne få vedkommende knaldet på, var cykeltyveri.
Man kan sige, at med hensyn til den aftaletekst, der nu er lavet, og som tryghedspakken handler om, har Dansk Folkepartis ordfører nået at vende nogle af tingene.
Jeg har ikke på vegne af Socialdemokraterne meddelt, hvordan vi har tænkt os at stemme, hverken hvad angår lovforslag nr. L 209, som handler om hjemmerøverier, eller det lovforslag, som vil komme senere, og som handler om voldtægt.
Jeg kan dog trods alt give den serviceinformation, at jeg finder det dybt besynderligt, at man ønsker at skærpe straffen for overfaldsvoldtægt, altså den voldtægt, hvor offeret bliver overfaldet af en gerningsmand, vedkommende ikke kender, hvorimod man ikke vil gøre det samme, hvis det bare er offerets eksmand, der står for voldtægten.
Karen Hækkerup (S), 2011-05-30:
Det er jo en knusende ro, Dansk Folkepartis ordfører udviser i forbindelse med det her lovforslag, som i virkeligheden er en afklædning af hele Dansk Folkepartis politik, nemlig at man ønsker hårde straffe, men at straffen i virkeligheden bliver halveret i fængsler, nogle gange administrativt, uden at anklagemyndigheden skal høres.
Det var, som om Dansk Folkeparti havde fået en knage at hænge frakken på – en knage, der gik ud på, at man faktisk havde lavet en aftale om, at når det drejer sig om særlig grove tilfælde, skal vi være ekstra varsomme.
Der bliver jeg bare nødt til at spørge Dansk Folkepartis ordfører: Hvad er der nyt i det?
Det vil sige, at det, som Dansk Folkeparti har stillet sig tilfreds med at få i de her forhandlinger, allerede står i loven.
Til gengæld har Dansk Folkeparti ikke svaret på, hvordan man har tænkt sig, at den nøje overvågning, som de dømte – kan jeg forstå – skal følges af, når de først bliver løsladt efter halv tid, og som kriminalforsorgen skal stå for, skal finansieres.
Det er jo ikke sat en krone af til de her mange ekstra mennesker, kriminalforsorgen skal tage højde for.