Lene Espersen (KF), 2010-01-12:
Jeg vil da gerne indlede med at takke for de forholdsvis positive bemærkninger, der er kommet til lovforslaget om Den Grønne Fond og fondens omstilling og erhvervsmæssige fornyelse.
Lovforslaget følger jo op på den aftale, som regeringen indgik med Socialdemokraterne, Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre den 5. november sidste år om udmøntning af globaliseringsmidlerne til innovation og iværksætteri fra 2010 til 2012.
Det, der jo er ideen med lovforslaget, er at etablere en fond, der skal fremme den virksomhedsrettede innovation gennem grøn omstilling og erhvervsmæssig fornyelse.
Det, vi ønsker med fonden, er at forbedre rammerne for, at danske virksomheder kan udnytte den stigende globale efterspørgsel på grønne løsninger, som bl.a. klimaudfordringerne medfører.
Her ligger der nye, store vækstmuligheder og venter i fremtiden.
Vi er overbevist om, at klima- og miljøudfordringerne vil medføre en stigende efterspørgsel på nye innovative grønne produkter og grønne serviceydelser.
Her har danske virksomheder mulighed for både at bidrage til at løse de store samfundsmæssige udfordringer, vi står over for, og samtidig skabe yderligere vækst og beskæftigelse i Danmark.
Det samme gør sig faktisk gældende på sundheds- og velfærdsområdet, som også har været berørt under debatten her i dag, hvor danske virksomheder kan bidrage til at øge kvaliteten og effektiviteten i de offentlige serviceydelser, samtidig med at der kan skabes nye arbejdspladser og eksporter.
Fonden skal med andre ord skabe rammer og mulighed for at forene udviklingen af løsninger på nogle af de væsentlige samfundsudfordringer, vi står over for, med udnyttelsen af et betydeligt vækstpotentiale.
Vi tror jo faktisk, at vi både kan løse problemer og skabe vækst ved at gøre tingene mere koordineret.
Fonden har et klart erhvervsmæssigt sigte og skal have særlig fokus på de små og mellemstore virksomheder.
Derudover skal fonden styrke udvikling, kommercialisering og markedsmodning dels af nye, grønne løsninger, dels også af nye offentlig-private velfærdsløsninger.
Det kan f.eks. være nye løsninger inden for affaldshåndtering, spildevand, ny teknologi på ældreområdet m.v., og fonden skal dermed bidrage til, at nye ideer når helt frem til markedet, så vi udnytter de erhvervsmæssige muligheder til gavn for væksten og beskæftigelsen i Danmark.
Endelig – og det er en af de ting, som hr. Ole Vagn Christensen var inde på i sit ordførerindlæg – skal fonden jo også understøtte den erhvervsmæssige omstilling i nogle af de økonomisk hårdt ramte områder, hvor krisen har ført til virksomhedslukninger og større afskedigelser.
Vi lægger op til, at fonden skal ledes af en professionel bestyrelse bestående af 7 medlemmer og en formand, og at fonden også årligt udarbejder en handlingsplan, der både lægger strategien og beskriver prioriteringen af det fremadrettede arbejde.
De organisationer, der har været hørt, har været positive over for fonden, som det også fremgår af det fremsendte høringsnotat, og jeg vil gerne benytte lejligheden til at takke for det meget konstruktive arbejde, der har været i forligskredsen, med at etablere fonden.
Jeg tror, at fonden kan være med til sammen med en masse andre initiativer, vi har taget, at få Danmark tilbage på vækstsporet.
Der er blevet stillet nogle spørgsmål undervejs i debatten her i dag, og ud over spørgsmålet om, om det her er en fond, der kan benyttes af alle områder i Danmark, men som altså også er målrettet til at kunne sikre de hårdt ramte områder, har flere været inde på spørgsmålet om, hvornår vi kan få pengene ud at virke.
Jeg respekterer jo fuldt ud, at det er Folketinget, der helt og aldeles suverænt bestemmer, når det gælder Folketingets arbejde, men vi har en klar forventning og forhåbning om, at lovforslaget her kan behandles med en sådan hurtighed, at vi meget gerne ser loven træde i kraft den 4. februar 2010.
Parallelt med lovbehandlingen arbejder vi også på højtryk på at kunne udstede en bekendtgørelse om at prøve at finde en kompetent bestyrelse.
Men svaret er altså, at jeg håber, at pengene meget hurtigt kan komme ud at virke, fordi jeg fra mange af de dygtige initiativtagere, der allerede er i gang med at prøve at sparke noget nyt i gang, har fået en bøn om, om vi ikke for en gangs skyld kan prøve at være lidt hurtige, så pengene kan komme ud at virke.
Som sagt håber jeg meget på, at det kan komme til at ske omkring den 4. februar.
Jeg vil også sige, at en af intentionerne har været at prøve at samle mange af de initiativer, der tidligere har været, ikke mindst under Økonomi- og Erhvervsministeriets tag, og fonden er altså også et forsøg på at få en mere forenklet proces.
Vi samler med fonden flere formål, og vi satser under et tag, som også hr. Morten Østergaard var inde på i sit indlæg.
Hvad der også er vigtigt at få sagt – da jeg jo ved, at der er flere her i dag, der har efterlyst svar på, hvorvidt medarbejderdreven innovation også er noget, der skal understøttes – er, at det kan jeg svare bekræftende på.
Det program, vi allerede i dag har for brugerdreven innovation, og som naturligvis også involverer medarbejderne, synes jeg er meget værdifuldt, og det skal selvfølgelig fortsætte i en vis udstrækning.
Jeg vil også gerne her i dag understrege, at fonden jo skal ses i sammenhæng med nogle af de andre relevante ordninger, der allerede kører.
Her tænker jeg på ABT-fonden, der jo via velfærdsteknologiske løsninger prøver at arbejde på at finde veje, hvorved vi kan få en endnu bedre kvalitet i den offentlige sektor.
Jeg tænker på EUDP- og GUDP-programmerne, som jo også er med til at understøtte og fremme brugen af ny teknologi.
Vi vil sikre, at der bliver etableret et netværk bestående af medlemmerne af fondssekretariatet og sekretariaterne for de øvrige fonde, så der er tilstrækkelig med koordination.
Til hr. Frank Aaen, der spurgte til den del af administrationen, der egentlig vedrører det initiativ, der blev taget i forbindelse med erhvervspakken, med at fremme eksporten af velfærdsydelser, vil jeg sige, at det altså ikke skal forstås sådan, at det alene er noget, der ligger isoleret i kommunalt regi, man nu skal forsøge at systemeksportere.
Jeg ser faktisk for mig også et offentligt-privat samarbejde som en vej at gå, og et rigtig godt eksempel på det er den såkaldte KOL-kuffert, som en privat virksomhed faktisk udarbejdede i samarbejde med sygeplejersker på Svendborg Sygehus, og som betød, at patienter med rygelunger frem for at bruge meget tid på at blive transporteret til og fra hospitaler med ventetid til følge kunne modtage instrukser og få målt deres lungekapacitet direkte i deres eget hjem.
Det er et rigtig godt eksempel på, at det private og det offentlige sagtens kan spille sammen om at finde nogle gode løsninger.
Det tror jeg på at vi skal være meget bedre til, for vi er dygtige på velfærdsområdet, og det skal vi selvfølgelig også lave noget systemeksport ud af.
Jeg tror faktisk, at det er noget af det, vi kan leve af i fremtiden, nemlig at lære andre lande, hvordan man leverer gode velfærdsløsninger.
Med disse ord vil jeg gerne takke for den gode debat, og som sagt skal vi bestræbe os på også at arbejde hurtigt med at besvare de spørgsmål, der måtte være til lovforslaget, så vi kan få pengene ud at virke hurtigst muligt til gavn for væksten og den grønne omstilling i Danmark.