runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rasmus Prehn (S), 2008-04-23:
Jeg synes også, at det er lidt særegent at se en minister, som bruger al sin tid på ikke at mene noget politisk, på at fralægge sig ethvert ansvar og på at beskylde os for, at vi angriber armslængdeprincippet.
Hvis ministeren havde hørt efter, hvad vi rent faktisk har sagt, ville han vide, at vi har gjort utrolig meget ud af ikke at tale om alle de mange gode argumenter, der kunne være for lige præcis kunstnerisk at støtte det her.
Der har været en masse fremme i dagspressen.
Jeg kunne have valgt at tale om, at Skråen i 30 år i træk har været et af de bedste steder i Danmark overhovedet til at få nye talenter frem.
Jeg kunne have talt om, at med det nye Nordkraft i Nordjylland kan man få endnu bedre betingelser.
Der er f.eks. lagt op til øvelokaler for helt nye, og det vil blive endnu bedre.
Jeg kunne have talt om Tobakken i Esbjerg og alle de forskellige muligheder, der er der.
Jeg har valgt at tale om det mere principielle, for ministeren har jo et ansvar for, at vi, når vi bruger penge til at få en regional udvikling, så også får det.
Det er det, som vi netop ikke får, fordi der øjensynlig er gået et eller andet fuldstændig galt, for man siger: Vi har tidligere haft 20 regionale spillesteder, nu går vi så ned på 18, men vi opretter lige et mere i København, hvor der i forvejen er fem, så vi får seks, og der er stadig væk tre i Århus.
Det er altså et fuldstændig skævt landkort, og det har ministeren overhovedet ikke forholdt sig til.
Han bliver ved med at sige, at vi bryder med armslængdeprincippet og meget andet.
Så til det med økonomien: Det her udvalg har jo selv sagt, at der er for få ressourcer.
Jeg synes, at ministeren skal stå ved sit ansvar og turde mene noget politisk de steder, hvor der skal menes noget.
Og ja, der er et armslængdeprincip, og det skal vi selvfølgelig overholde.
Brian Mikkelsen (KF), 2008-04-23:
Men sagen er den, at det, der har været en diskussion om, er Kunstrådets frie midler.
Det kan man mene meget om i forhold til de prioriteringer, der foretages.
Men afgørelsen om antallet af regionale spillesteder, og hvilke spillesteder der blev valgt, har ikke noget med de frie midler i Kunstrådet at gøre.
Der ligger bundne midler i de forskellige udvalg, også i Musikudvalget, og de frie midler, der er i Kunstrådet, har ikke noget med diskussionen at gøre.
Så jeg vælger altså at opfatte det sådan, at der har været nogle ting, som hr. Mogens Jensen har misforstået i den her sag.
Det er sådan - og det er krystalklart - at det er op til Musikudvalget suverænt selv at træffe sine afgørelser, og Musikudvalget har truffet nogle valg ud fra nogle faglige begrundelser.
Jeg har ikke nogen holdninger til de begrundelser, andet end at jeg har tillid til den måde, man har foretaget sine valg på.
Hvis jeg skulle foretage valgene, kunne det være, at de ville være anderledes, hvad ved jeg, men nu sidder udvalgene og foretager de afgørelser, og jeg synes i al fairness ikke, at det er rimeligt, at vi politikere blander os i de afgørelser.
Mogens Jensen (S), 2008-04-23:
Kulturministeren kan lige så godt lade være med at beklikke Socialdemokratiet vedrørende armslængdeprincippet.
Vi står fuldstændig ved armslængdeprincippet, vi respekterer Kunstrådet og de afgørelser, som Kunstrådet træffer.
Men Kunstrådet siger jo selv her i sin rapport, at grunden til, at de bliver nødt til på en række områder at skære væk, er, at ministeren ikke har sørget for, at de har de nødvendige ressourcer til rådighed, og at ressourcerne til Kunstrådet følger med udviklingen.
Kunstrådet har derfor, som det fremgår, for at kunne støtte nye initiativer måttet beslutte ikke fortsat at støtte en række initiativer og aktiviteter.
Det gennemsyrer alle aktiviteter i Kunstrådet.
Er det ikke ministerens ansvar at sikre, at Kunstrådet har midler til rådighed, der gør, at man også er i stand til at have et antal regionale spillesteder udeomkring i landet og ikke behøver at lukke to?
Rasmus Prehn (S), 2008-04-23:
Fra socialdemokratisk side er vi naturligvis fuldstændig enige i, at når det handler om en vurdering af, hvor der er kunstnerisk potentiale osv., skal rådet jo selvfølgelig tage stilling til det.
Men det, der bare er vigtigt, er, at når der er sat penge af til noget, der skal være regionalt udviklende, noget, der skal sætte fokus på, at der også er spillesteder i de regionale områder, så må ministeren da tilse, at det også er nogle kriterier, der bliver opfyldt. Når det er sådan, at man samlet set reducerer antallet af regionale spillesteder fra 20 til 18, opretter et mere i København og nedlægger et i Aalborg og et i Esbjerg, går det da den forkerte vej.
Så er det da vigtigt, at ministeren siger: Jeg skal ikke blande mig i det kunstneriske, men jeg vil blande mig i, at der ikke sker en skævvridning, sådan at der bliver mere i København og mindre i provinsen.
Det må da være ministerens opgave at tilse det.
Mogens Jensen (S), 2008-04-23:
Jeg synes, at problemet her er, at ministeren hele tiden dækker sig ind under armslængdeprincippet.
Det er rigtigt, at vi har et armslængdeprincip, og det respekterer Socialdemokraterne også.
Problemet her er jo, som det også fremgår, at man nu er blevet nødt til at skære antallet af regionale spillesteder ned fra 20 til 18.
Hvorfor er man det?
Det er man, fordi man ikke mener, at 20 kan fungere inden for den ramme, der er til stede, og derfor er man nødt til at skære ned på antallet, for at hvert enkelt spillested kan få en fornuftig økonomi.
Hvorfor er man nødt til at skære ned?
Det forklarer Kunstrådet jo selv i deres handlingsplan, hvor de siger, at ministeren jo ikke har sørget for at give dem de midler, de skal have, for at de kan foretage de prioriteringer, som er fornuftige, og derfor bliver de nødt til at bortprioritere.
Så det er jo ministerens ansvar.
Brian Mikkelsen (KF), 2008-04-23:
Det er nu ikke en økonomisk prioritering, for der er de samme midler til rådighed som før.
Det er et spørgsmål om, at man vil satse anderledes inden for de forskellige genrer, og der må man jo overlade det til de fagfolk, som ved noget om det.
Jeg ville i hvert fald føle, at det var bekymrende, hvis det var sådan, at politikerne med hver deres kæpheste inklusive mine egne - skulle være med til at bestemme, hvilke regionale spillesteder der skulle have støtte. Så jeg vil - igen - kraftigt understrege, at jeg har fuld tillid til udvalgets afgørelse.
Det kan der jo være mange regionale meninger om, og Skråen er et helt fantastisk spillested, men nu har man altså i udvalget besluttet sig til at prioritere sådan, at Skråen ikke får støtte mere.
Og det er jo op til udvalget selv, det tilkommer ikke mig at have nogen mening om det, for så ville jeg bryde armslængdeprincippet, og jeg vil ikke bryde armslængdeprincippet.
Bjarne Laustsen (S), 2008-04-23:
Det er helt sikkert, at Skråen har spillet en meget, meget vigtig rolle i det kulturliv, der er i Aalborg, og for de nye bands, der dukker op, og den slags ting.
Og derfor har det jo enorm betydning, hvis man fjerner de muligheder her.
De får et helt andet koncept at køre efter, og det tror jeg også godt at kulturministeren ved.
Ministeren fremhæver nu selv, at det jo er godt, at Musikkens Hus i Frederikshavn har fået støtte.
Ja, vel er det godt, men det her er skidt - altså at man fratager et spillested, det er gået godt for, dets bevillinger.
Hvis det handler om prioriteringer, kunne man jo eventuelt - hvis det var det, ministeren ønskede - sørge for, at der var yderligere midler, så man kunne udvide i stedet for at skære ned.
Det er da en meget, meget vigtig debat at have med her, for så er man jo fri for at blande sig i det.
Det her er jo sket, fordi Kunstrådet er blevet tvunget til at skulle forholde sig til det og prioritere i den bunke af ansøgninger, der er, og de midler, der nu engang er afsat.
Det må være det, der er forklaringen.
Brian Mikkelsen (KF), 2008-04-23:
Det er Kunstrådet, som fuldstændig egenhændigt fastsætter de nærmere kriterier med udgangspunkt i lovgivningen på området.
Det er også Kunstrådet, der forhandler med de interesserede spillesteder, ligesom det er på Kunstrådets eget initiativ, at der indgås 4-årige aftaler med de regionale spillesteder.
Hvis spørgeren ønsker det, skal jeg gerne fremskaffe Kunstrådets kriterier for udpegning til regionalt spillested.
Men igen vil jeg sige, at det er vigtigt at understrege, at når vi har et armslængdeprincip og vi har udpeget nogle mennesker til at træffe de suveræne afgørelser, er det også fair og rimeligt, at man accepterer Kunstrådets beslutning, da det helt og holdent er deres egen afgørelse.
Og jeg har tillid til, at man træffer den bedste faglige afgørelse.
Jeg synes også, det skal med, at der jo også er andre offentligt støttede spillesteder end de regionale.
Vi har omkring 150 honorarstøttede spillesteder, og både Skråen i Aalborg og Tobakken i Esbjerg vil kunne fortsætte som honorarstøttede spillesteder og stadig spille en vigtig rolle i det lokale kulturliv.
Bjarne Laustsen (S), 2008-04-23:
Det passer meget fint; her vil jeg gerne tage over, og det vil jeg gerne sige tak for.
Ministeren vil ikke blande sig i det med Kunstrådet osv. og i, om der skal være armslængdeprincip eller ej, men ministeren udtrykker her sympati for, at der er nogle, der har fået støtte.
Skråen har tidligere fået en bevilling, og for mig at se har de levet op til alle de krav, som man kan stille til dem.
Det, der så er spørgsmålet her, er, hvad årsagen er til, at man har frataget dem den bevilling.
Og uanset armslængdeprincip eller ej synes jeg godt, man kan diskutere, om de regler er fulgt, og om der er nogle særlige ting, der gør, at Skråen som spillested ikke mere kan nyde den støtte.
Skråen har haft stor succes, og det er et spillested, som der har været et meget stort folkeligt krav om og opbakning til i lokalområdet.
Brian Mikkelsen (KF), 2008-04-23:
Jeg må indrømme, at jeg ikke helt forstår ræsonnementet fra spørgerens side, for er det sådan, at man ikke er enig i, at der er et armslængdeprincip her, og at ministeren skal blande sig, fordi man ikke er enig i beslutningen?
Så vil det sige, at man respekterer armslængdeprincippet, og at det er udvalget, der beslutter sig, når man er enig i beslutningen, men når man er uenig i beslutningen, er man ikke enig i, at der skal være et armslængdeprincip.
Sagen er den, at alle selvfølgelig fra alle dele af landet gerne vil have, at der er et regionalt spillested, hvad jeg sådan set godt kan forstå, men det må være op til udvalget selv at foretage den afvejning og den afgrænsning og den prioritering.
Ellers vil jeg love hr. Rasmus Prehn, at alle politikere fra alle dele af landet vil stille sig herop på talerstolen og argumentere for, at der skal være et regionalt spillested i X-købing og Y-købing og Z-købing.
Med til historien hører også - det synes jeg at hr. Rasmus Prehn undlader at nævne - at et af de nye spillesteder, der så også er kommet til, selv om der er blevet færre, er Det Musiske Hus i Frederikshavn.
Det var en spændende form for ræsonnement, jeg i hvert fald ikke har været udsat for før, for at forklare, hvorfor nogle af hr. Mogens Jensens partifæller så eklatant bryder armslængdeprincippet.
Jeg synes, jeg har været meget høflig i mine svar og ikke henført til, hvad Socialdemokratiet mener, men har henført til, hvad spørgerne mener.
Men når nu kulturordføreren selv er oppe og angriber armslængdeprincippet, bliver jeg nødt til at slå fast, at en af de mest principielle ting overhovedet for den her regering er, at vi ikke vil gå ind og blande os i afgørelser, som bliver foretaget af de forskellige udvalg.
Det er sådan, at der er en armslængde, og at der er en integritet omkring de udvalgsbeslutninger, som der jo ligger en historie bag ved.
Udvalget har jo også selv været ude og forklare, hvorfor de har valgt at prioritere, som de har.
Og det må de selv stå inde for, det må de selv stå til ansvar for, og vi vil ikke blande os i den afgørelse.
Helge Sander (V), 2008-04-23:
Med hensyn til den sidste del af spørgsmålet må jeg henvise til det foregående svar, hvor jeg synes, at jeg nok så klart fik understreget, at vi har givet meget, meget klare signaler.
Men for så vidt angår, hvad universiteterne gør, så ved fru Kirsten Brosbøl jo også, at vi har sendt et meget klart brev til universiteterne, og så må universiteterne i første omgang klare problemet.
Og hvis det ikke er tilfredsstillende, er der ankemuligheden, helt som vi besluttede det, da vi lavede loven, og netop for at tilgodese retssikkerheden.
Jeg kan sige, at jeg har tjekket det i går, og vi har ikke fået nogen henvendelser, hverken fra universiteterne med hensyn til betalingen til universiteterne eller fra studerende, som har anket.
Så der kan jeg ikke bibringe noget nyt.
Men jeg vil gerne sige, at jeg agter at overholde loven.
Rasmus Prehn (S), 2008-04-23:
Ministeren startede jo med at dække sig ind med armslængdeprincippet, og det er jo også et princip, som vi hylder i Socialdemokratiet, selvfølgelig gør vi det.
Men det er klart, at når en beslutning falder ud som den her, som virker så besynderlig, virker så skæv, i forhold til at det netop er det regionale, der er i fokus - det er altså regionale spillesteder, der er i fokus her, og pludselig reducerer man så det generelle antal spillesteder, man opretter et nyt spillested i København, og man lukker så et spillested, Skråen, i Aalborg og Tobakken i Esbjerg - så virker det jo meget skævt.
Det giver altså færre spillesteder i provinsen og et mere i København.
Og man skal lige tænke på, at man i Århus altså også har tre spillesteder, så man har altså ud af atten regionale spillesteder i alt seks i København og tre i Århus.
Så det virker ikke, som om der er særlig meget fokus på det regionale, må jeg sige.
Og der synes jeg, det virker som en meget besynderlig forklaring, som ministeren begyndte at læse op af her, at man taler om vækstcentre og den slags.
Det er jo ikke det regionale, der så er i fokus.
Det forstår jeg slet ikke hvordan ministeren kan få til at hænge sammen.
Kirsten Brosbøl (S), 2008-04-23:
Det, jeg sådan set mener ministeren burde gøre, var at gå aktivt ind i dialogen med universiteterne, og det er sådan set det, jeg gerne vil høre fra ministeren i dag.
Ved ministeren, hvad der foregår ude på universiteterne i øjeblikket i denne sag?
Er der nogen sager i gang?
Har man fået afklaret de her spørgsmål?
Det var sådan set noget, jeg også lige før bad om at få bekræftet: at vi selvfølgelig har fået afklaret, at der er foregået den her ulovlige brugerbetaling.
Har ministeren en dialog med universiteterne om, hvordan man skal få de her penge betalt tilbage til de studerende?
Jeg ved, at ministeren ynder at sige, at det kun drejer sig om syv danske studerende, men der er jo altså også over 300 studerende fra udlandet, som må forventes også at kunne rejse retskrav på at få deres penge tilbage, så det er jo faktisk rigtig mange penge, vi snakker om.
Det er jo også et spørgsmål om, hvem det er, der skal betale de her penge tilbage.
Er det universiteterne, som jo altså har betalt pengene til konsortierne, eller er det ministeriet, som i lang tid har undladt at gøre noget ved den her situation og derfor har stillet til universiteterne og de studerende i den situation, som de står i dag?
Men så er det bare, jeg vil spørge: Når man allerede på det tidspunkt slår fast, at det ikke må finde sted, hvorfor reagerer ministeren så ikke på den række af ansøgninger om Erasmus Mundus-programmer, som man har været bekendt med?
Altså, jeg har selv set de her ansøgninger, som bliver sendt over til ministeriet, hvor man skal beskrive - jeg står med en af dem her indikere, om de studerende skal betale tuition fee, altså en afgift for at modtage den her undervisning, og der fremgår det klart og tydeligt af de her ansøgninger, at det skal de.
Og det er derfor, jeg ikke kan forstå, hvorfor ministeren ikke har reageret på det, ikke har taget den drøftelse med universiteterne allerede på det tidspunkt om, hvordan man så finder en løsning på deltagelse i Erasmus Mundus-programmer.
Man er jo nødt til fra ministerens side aktivt at gå ind og finde en løsning på de her ting.
Og det siger ministeren så at han er i gang med nu, og det er jo fint - vi glæder os til at se, hvordan det går med at finde sådan en løsning; det er vi jo alle sammen meget optagede af - men det, der bare undrer os og mig, er: Hvorfor har man ikke grebet ind over for den ulovligt opkrævede brugerbetaling langt tidligere, når man har vidst, at det foregik?
Helge Sander (V), 2008-04-23:
Tre kontante svar: Når jeg først sætter en undersøgelse i gang i efteråret, så er det, fordi det er på det tidspunkt, jeg bliver gjort opmærksom på problematikken.
Hvad angår de to andre spørgsmål, er det jo således, at fru Kirsten Brosbøl skal være opmærksom på, at der jo er en tilstand, fra før bekendtgørelsen udstedes i slutningen af 2005, og en anden tilstand i den tid, der følger efter.
Det er jo ret væsentligt, at vi skelner, for der er det jo to forskellige tilstande, der er.
Endelig bliver jeg for det tredje nødt til at gøre opmærksom på, at Rektorkollegiet sandelig får svar, og for at helgardere mig og for at jeg også kan være sikker på, at Socialdemokraterne vil være glade og tilfredse, kan jeg sige, at der fra ministeriet bliver givet svar.
Og når jeg nu ser kopi af svaret her, så kan jeg jo konstatere, at det må være tilfredsstillende, at man som svar i det brev, vi lige har omtalt, der er sendt fra ministeriet den 2. marts, skriver, og jeg citerer to linjer, hvori det hedder: Ministeriet skal i den forbindelse understrege, at universiteterne ikke må opkræve eller modtage deltagerbetaling eller fees for studerende, der udløser taxametertilskud.
Det kan vist ikke siges klarere.
Kirsten Brosbøl (S), 2008-04-23:
Jeg er faktisk lidt overrasket over, at ministeren så hermed siger, at man ikke har været klar over, at der er blevet opkrævet den her brugerbetaling.
For nu har jeg også gransket lidt og kigget lidt på nogle af de ansøgninger, som ministeren faktisk har godkendt tilbage i 2005.
Og efterfølgende har man jo haft kendskab til de øvrige Erasmus Mundus-programmer, som er godkendt af Kommissionen, og har fået oversendt beskrivelser, hvor det klart og tydeligt fremgår, at der er det, der i ansøgningerne hedder tuition fee, og det er meget klart, at det er en brugerbetaling.
Det har ministeriet altså været bekendt med, også før det brev fra Rektorkollegiet kommer frem, og derfor undrer det mig lidt, at ministeren nu svarer, at det har man ikke været bekendt med.
Men man kan så spørge: Hvorfor reagerede ministeren så ikke på den henvendelse fra Rektorkollegiet med at tage imod den opfordring, der lå i brevet, til at tage en drøftelse om, hvordan man fik løst de her problemer med hensyn til betaling for uddannelserne?
For det opfordrer Rektorkollegiet rent faktisk til i det her brev.
Først da det bliver taget op i valgkampen i 2007, sætter ministeren en undersøgelse i gang, og det er altså uagtet at man har vidst, både fra de her ansøgninger og fra henvendelser fra forskellige universiteters side, at der rent faktisk er et problem allerede tilbage i 2005.
Helge Sander (V), 2008-04-23:
Jeg går ud fra, at fru Kirsten Brosbøl henviser til Rektorkollegiets henvendelse til Videnskabsministeriet den 20. januar 2006 vedrørende danske universiteters deltagelse i Erasmus Mundus-programmet.
Rektorkollegiets henvendelse var en respons på udstedelsen af bekendtgørelse om parallelforløb og fællesuddannelse i efteråret 2005.
I henvendelsen problematiserer Rektorkollegiet det forhold, at de danske universiteter ifølge bekendtgørelsens § 5 skal sikre, at studerende optaget på danske universiteter ikke pålægges brugerbetaling.
Jeg vil gerne understrege, at Rektorkollegiet i den nævnte henvendelse ikke informerer Videnskabsministeriet om, at danske universiteter opkræver brugerbetaling af studerende på danske uddannelser omfattet af en Erasmus Mundus-aftale.
Lad mig derfor endnu en gang benytte lejligheden til at gøre opmærksom på, at universiteterne ifølge Universitets- og Bygningsstyrelsen forud for styrelsens undersøgelse af brugerbetaling på uddannelser omfattet af en Erasmus Mundus-aftale ikke har oplyst, at universiteterne har opkrævet brugerbetaling fra studerende, som udløser fuldt taxametertilskud.
Kirsten Brosbøl (S), 2008-04-23:
Hvorfor greb ministeren ikke ind og stoppede brugerbetalingen på Erasmus Mundus, da han første gang i januar 2006 blev bekendt med problemet, men ventede, til sagen blev rejst i Folketinget i efteråret 2007, og er dette ikke et brud på ministerens tilsynspligt?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-04-23:
Jeg synes, det er vigtigt at få slået fast, at der på det foreliggende grundlag ikke er belæg for at kritisere Lægemiddelstyrelsen.
Men Lægemiddelstyrelsen skal reagere på de oplysninger, den får, så det, som jeg gerne stiller mig til rådighed for i udvalget, er at kigge kritisk på, om vores indberetningssystem kan være anderledes, om regionerne, hospitalsejerne, de praktiserende læger, eller hvem det nu kan være, der skal give indberetninger, reagerer resolut.
Men vi kan ikke bebrejde Lægemiddelstyrelsen, at den ikke reagerer og gør et lægemiddel receptpligtigt, hvis ikke den har fået indberetning om nogle dødsfald.
Og det fremgik, som jeg sagde i min indledning, først i 2006 og ikke tidligere.
Helge Sander (V), 2008-04-23:
Jeg vil gerne bekræfte, at vi jo er i gang med at finde en løsning, der både vedrører det bagudrettede, dette år og det fremadrettede, således at vi søger at få de bedst mulige forudsætninger for, at vi kan arbejde internationalt også på det her område.
Men jeg må gentage til fru Kirsten Brosbøl, at vi jo går ud fra, at når universiteterne ligefrem den 2. marts skriftligt får det at vide, jeg citerede før, hvor der jo står meget, meget klart, hvad det handler om, så følger man det, som man får tilsendt.
Og når der har været nogen diskussion, så ved fru Kirsten Brosbøl jo også udmærket, at der har været nogle konsortiedannelser, som har givet anledning til spørgsmål.
Men altså, beskeden fra ministeriet synes jeg nu her, når jeg ser de papirer, der er sendt, jo står rimelig klart.
Liselott Blixt (DF), 2008-04-23:
Det glæder mig, at ministeren vil kigge på det sammen med udvalget, for der kan jo senere hen opstå problemer med andre lægemidler.
Så kan vi i fremtiden forvente en opstramning på det?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-04-23:
Jeg forstår godt, at man stiller et sådant spørgsmål, men for alle mennesker og for alle myndigheder må det jo gælde, at man først kan reagere, når man ved noget.
Og Lægemiddelstyrelsen reagerer forholdsvis resolut, når den ved noget.
Det, man kan diskutere, er selve indberetningssystemet, altså systemet, hvorfra Lægemiddelstyrelsen får orientering om bivirkninger og her om et stof, der tilsyneladende helt lovligt er i omløb, og som bliver brugt som narkotika.
Man kan ikke bebrejde Lægemiddelstyrelsen indberetningssystemet, men jeg er sammen med fru Liselott Blixt parat til at kigge helt generelt på, om vores indberetningssystem er i orden, også hvad angår bivirkninger.
Men jeg mener ikke, at man kan bebrejde Lægemiddelstyrelsen, at den ikke reagerer på en viden, den ikke har.
Liselott Blixt (DF), 2008-04-23:
Men uanset det, så stillede Dansk Folkeparti et spørgsmål i 2003.
Der lå nogle undersøgelser til grund for spørgsmålet, fordi der var mange unge, der tog stoffet som narkotika.
Lægemiddelstyrelsen lovede dengang at undersøge sagen og talte med misbrugsbehandlere, der kom i de unges miljø.
Alligevel er der ikke sket noget, før nogle journalister tager fat om problemet.
Mener ministeren ikke, at det skal have konsekvenser for Lægemiddelstyrelsen, at man ikke har foretaget sig andet?
Burde man ikke have været mere udfarende?