Eigil Andersen (SF), 2010-02-04:
Som samfund har vi en stor forpligtelse til at behandle langtidssyge godt, og det gør vi ikke i dag.
Hvert år er der som sagt et sted mellem 4.000 og 6.000 syge, der bliver stødt ud i mørket, ved at samfundet stopper udbetalingen af deres sygedagpenge, også selv om de pågældende overhovedet ikke er blevet raske.
Lovforslaget her hjælper så nogle få hundrede af de her langtidssyge, men som sagt er der mellem 4.000 og 6.000 – de lærde strides lidt om tallene – som hvert år mister sygedagpengene på grund af den såkaldte varighedsbegrænsning.
Så det store, store flertal af disse ulykkelige mennesker bliver ikke hjulpet af det her forslag, og det er meget, meget skuffende.
At Venstre og Konservative ikke vil hjælpe de syge ordentligt, overrasker mig egentlig ikke, når man tænker på hele deres samfundsmæssige holdning, men det overrasker mig utrolig meget, at Dansk Folkeparti har sagt ja til den her lappeløsning, der kun dækker en lillebitte smule af hullet.
Den problematik vil jeg vende tilbage til.
At være langtidssyg, er i sig selv en meget stor belastning.
Man savner at have en funktion på arbejdsmarkedet, man savner sine kollegaer, man har en alvorlig og langvarig sygdom, man kan ikke passe sit job, man går væsentligt ned i indtægt, man er usikker på fremtiden – hvad skal det hele dog ende med? vil den syge selvfølgelig tænke.
En uhyre belastende situation.
Man er i krise, og det er man i meget lang tid.
I den situation er det jo fuldstændig forkert og urimeligt, at samfundet, som det sker nu, fratager disse syge mennesker deres indtægt i form af deres sygedagpenge.
Og årsagen er som nævnt varighedsbegrænsningen, som gør, at man som udgangspunkt kun kan få sygedagpenge i 52 uger.
Der er så visse forlængelsesmuligheder, men det korte af det lange er, at det altså slutter med et stop for sygedagpengene for mellem 4.000 og 6.000 mennesker hvert år i Danmark.
Det er en kæmpe belastning, og der er endda en del af de her syge, som havner i det såkaldt sorte hul, hvor man ikke engang kan få kontanthjælp på grund af en ægtefælleindtægt eller på grund af en ejerbolig.
Der er risiko for, at man må gå fra hus og hjem.
Enhver ved, at når der er få penge, slider det på parforholdet, skilsmissen truer, og sandheden er, at der blandt disse langtidssyge, som mister deres indtægt, simpelt hen er nogle, som opgiver tilværelsen.
Så alvorligt er det.
Det eneste ordentlige svar på det her problem er derfor oppositionens forslag, der som allerede nævnt kommer til behandling den 25. februar, nemlig en ophævelse af varighedsbegrænsningen.
Syge skal beholde deres sygedagpenge, indtil det er afklaret, om de kan fortsætte i et almindeligt job på arbejdsmarkedet, om de skal have et fleksjob, eller om de skal på førtidspension.
Vi kan simpelt hen ikke være bekendt at gøre syge medmennesker endnu mere syge ved at fratage dem sygedagpengene.
Og så er jeg da helt enig med Venstres ordfører i, at der skal foregå en hel del ting, både med fremskyndelse af behandling, og at man skal hjælpe mennesker tilbage på arbejdsmarkedet.
Det er jo efter vores mening ikke sådan, at fordi man så kan få sygedagpenge i en længere periode, skal der ikke foregå noget i form af hjælp og aktivitet til den syge.
Det skal der naturligvis.
Men det bliver jo fremstillet alt, alt for sort/hvidt, hvis man siger, at hvis vi forlænger sygedagpengene, indtil de her ting er afklaret, er det, som om der ikke er nogen, der interesserer sig for den syge i den periode.
I øvrigt vil jeg da gerne stille et andet spørgsmål, og det er: Hvornår er det blevet bevist, at man kan gøre syge mennesker raske ved at fratage dem deres indtægt?
Jeg har aldrig hørt om det, og hvis det er sådan, er den her regering da mere genial, end nogen hidtil har opdaget, og jeg tror selvfølgelig heller ikke på, at det holder i praksis.
Dansk Folkeparti vil gerne gøre sig til de svagestes beskytter.
Man puster sig
vældigt op.
Ved finanslovforhandlingerne stillede man krav om 200 mio. kr. for at hjælpe på det her problem.
Hvad fik man ud af det?
30 mio. kr.
Det er meget, meget lidt.
Det er den samme historie om og om igen fra Dansk Folkepartis side.
Man gør sig til de svages beskytter gennem finanslovkrav, og så får man gennemført et lille figenblad, men det store, store flertal, som virkelig har brug for en kolossal hjælp, gør man til sorteper.
Det er uhyre dobbeltmoralsk fra Dansk Folkepartis side, og jeg håber, at der er stadig flere mennesker ude i det danske land, som opdager, hvor dobbeltmoralsk og falsk det hele er.
Så vil jeg til slut sige, at det her er en lille forbedring, og derfor stemmer vi for den, men den er fuldstændig utilstrækkelig.