Brian Mikkelsen (KF), 2013-12-13:
Forslaget her er jo et ganske andet forslag end det, som blev præsenteret første gang fra ministerens side, både for mig som ordfører og også for offentligheden.
Det synes jeg kun er positivt.
Jeg synes, det er positivt, at man har lyttet til de råd, der er kommet fra branchen, og det er positivt, at man har set på den markedssituation, der er, i forhold til det oprindelige forslag.
Det forslag, som vi nu behandler i salen, har jeg læst med interesse, fordi det adskiller sig ret markant fra det forslag, vi først blev præsenteret for.
Men det forslag, vi nu diskuterer, er også blevet markant forbedret sådan rent operationelt i forhold til det første forslag.
For hvad er sagens udfordring her?
Det er jo en reel redningsaktion for realkreditten i Danmark.
Specielt F1-lånene er populære, og med den trusselsvurdering, der er fra ratingbureauerne, hvilket flere ordførere har været inde på her, fra Standard & Poor's, men også de to andre, Moody's og Fitch, så er situationen jo den, at vi bliver nødt til at have en sikkerhed for, at man fra udlandets side vurderer den store refinansieringsøvelse, der er hvert eneste år – nogle gange hvert andet år, nogle gange hvert tredje år, nogle gange hvert femte år – som sikker uden at kunne skride i svinget.
Derfor er det vigtigt, at man også lytter til ratingbureauerne, det skal være min første kommentar.
Mit første spørgsmål til erhvervsministeren er: I hele den her proces er det jo vigtigt, at man er i en tæt dialog med ratingbureauerne, for ellers falder det hele jo ligesom til jorden.
Vi gør det her, fordi vi vil sikre, at udlandet modtager det her på den bedst mulige måde, så jeg går ud fra – og det må vi også dyrke under udvalgsbehandlingen – at man er i en tæt dialog med ratingbureauerne, læs: nok mest Standard & Poor's.
Men hvad er situationen så ellers?
Min egen erfaring, fra da jeg sad i den nuværende ministers stol, er, at udlandet slet ikke har nogen forståelse for det danske realkreditsystem.
De forstår det for det første slet ikke.
Det er en helt unik konstruktion, vi har i Danmark.
For det andet kommer man bagud 0-2, fordi andre lande jo også gerne vil ud på det her udstedelsesområde.
Det kan være UK, det kan være andre lande, som gerne vil ud og have del i pengemarkedet på den her måde.
For det tredje regner man jo altid statsobligationer for mere valide og mere troværdige end boligprodukter.
Så det er op ad bakke.
Jeg synes, at regeringen forsøger at kæmpe den kamp, som de nu engang kan kæmpe, bakket godt op af alle herhjemme, både branchen og det politiske system, men det skal man også bruge hver eneste dag på.
Det er, ligesom senator Cato sagde: I øvrigt mener vi ikke, at Karthago skal ødelægges.
Men vi mener i øvrigt, at man skal overbevise kommissær Barnier og de andre typer dernede om, at det danske realkreditsystem er unikt, og at det er robust.
Senest så vi jo, at EBA af en eller en forunderlig grund heller ikke forstod det danske system.
Så der er altså stadig væk en øvelse for regeringen i at være lidt mere oppe på tæerne i forhold til at forklare også udenlandske myndigheder, at vi har en speciel konstruktion herhjemme.
Jeg undrede mig meget over, at EBA ikke ligesom var blevet taget i ed med hensyn til hele vores system herhjemme.
Så der er altså brug for en kamp.
Der er også brug for, at regeringen bliver ved med at yde den indsats, som jeg synes de gør ganske fornuftigt.
Der er nogle ting, jeg synes man bliver nødt til at få på plads i forhold til det lovforslag, vi behandler i dag.
Det første er hele dialogen med ratingbureauerne, men også, at de danske myndigheder, når den tid engang kommer, får godkendt modellen i forhold til kommende EU-standarder.
Det kan både være LCR'erne, men det kan altså også være NSFR'erne.
Så synes jeg også, man skal sikre fra myndighedernes side, at afsætningen af de nye obligationer ikke forhindres af en anden lovgivning.
Det kan være kapitalbelastnings- og placeringsreglerne for investorerne.
Hvordan sikrer vi, også i den her forbindelse, med den udstedelse, der er, at markedet ikke bliver alt for dansk?
Jeg synes, at det, man sådan lidt hører ude på markedet, er, at udenlandske investorer i hvert fald overvejer at mindske deres investeringer i det danske realkreditsystem betragteligt.
Det er også vigtigt, at vi får et overblik over konsekvenserne for F1og F3-lånene, men alle andre lånetyper skal gennemgås i forhold til CIBOR-lån, CITA-lån, garantilån osv.
Vi ved jo, hvad der sker med F1- og F3-lånene, og der er det altså lige vigtigt at slå fast over for hr. og fru Danmark, at det her jo ikke er nogen garanti imod, at renten vil stige.
Renten vil jo nok stige.
Det er blot en garanti for, at det hele ikke kollapser, hvis det kommer op på de exceptionelle 5 pct.
Og hvad vil der ske i sådan en rekonstruktionsbehandling, da det ikke nødvendigvis er klogt at håndtere det på samme måde som en konkurssituation?
Så der er altså et væld af spørgsmål, som vi gerne vil dyrke under udvalgsbehandlingen, men selve intentionen i forslaget her kan vi godt støtte, nemlig at der bliver en sikkerhed og et fundament under F1- og F3-lånene.