Bent Bøgsted (DF), 2012-11-08:
Det her lovforslag er sådan lidt specielt, og det er også blevet lidt mere specielt i dag med førtidspension og fleksjob.
For nu er vi igennem det sidste år i Dansk Folkeparti blevet belært af ministeren om, at hvis ikke der direkte står »forlig« i aftaleteksten, så er det kun en politisk aftale, og den er kun bindende, indtil det er vedtaget.
Derefter kan ministeren ændre i det, hvis ellers ministeren kan få flertal for ændringer, også med andre partier.
Så det bliver spændende at se, om man skal til at lave en ny tekst, hvor forliget bliver indskrevet, inden vi skal til at tredjebehandle; for det står jo ikke i den tekst, kunne jeg forstå på fru Ulla Tørnæs.
Men lad det nu ligge.
Det er de partierne bag den politiske aftales problem i den forbindelse.
Hvad angår aftalen om ressourceforløb, har jeg altid haft den opfattelse, at ressourceforløb skulle være til for at hjælpe folk ud på arbejdsmarkedet; man skulle se på, om man kunne få dem tilbage til arbejdsmarkedet.
Nu fremgår det så af teksten, at det ressourceforløb kan man kun komme i, når man kommer derud, hvor man enten skal have førtidspension eller fleksjob.
Det er det, der fremgår af de forskellige tolkninger.
Det er Socialrådgiverforeningens tolkning, men det er også sådan, de tolker det ude rundtomkring i andre organisationer.
Så bliver jeg mere og mere glad for, at Dansk Folkeparti ikke sagde ja til det, for vi var egentlig rimelig begejstrede for ressourceforløb.
Men at det så skal være på den her måde, er noget andet.
Det, der også kan være vanskeligt at forstå, er, at hvis alt er afprøvet og man skal have en periode på op til 5 år, så kan man tilkendes en ny periode på 5 år i ressourceforløb.
Hvordan skal man arbejde med at få dem videre, hvis alt er afprøvet inden den tid?
Vi mener dermed, at der skal være en tidligere tilgang til ressourceforløb, så der er noget at arbejde med, så man kan få dem videre måske tilbage til det almindelige arbejdsmarked.
For som det ser ud nu, ender det jo med, at hele spareforslaget her egentlig bare går ud på at flytte 40.000 over på kontanthjælp frem for at få dem ud på arbejdsmarkedet.
Fleksjob med en social klausul på 12 måneder, før man kan få fleksjob i en virksomhed, man har arbejdet i måske gennem mange år, giver et kæmpe problem.
Hvor skal man gå hen og få et fleksjob?
Mange overenskomster har slet ikke de her sociale klausuler, det er så noget andet.
Så er der det med oprettelse af fleksjob på få timer: Jeg har svært ved at se, hvorfor arbejdsgiverne aktivt skulle gå ind og sige, at de gerne vil betale fuld løn for de her timer.
Man ved godt, at fleksjobberen måske kan risikere at lægge sig syg eller har problemer.
Hvorfor skulle man egentlig gøre det, hvis man kan få raske og rørige folk?
Det kan være studerende, det kan være efterlønnere, det kan være førtidspensionister, der også kan klare det.
De har selvfølgelig også nogle problemer, men de kan måske også klare det her.
Hvorfor skulle man så oprette et fleksjob og have problemer med det?
Jeg har svært ved at se, hvor jobbene skulle være.
Derfor er det også oplagt, at der skal arbejdes på at skaffe flere fleksjob.
Det er i hvert fald noget af det, vi ser på i Dansk Folkeparti: Hvordan kan man skaffe de her fleksjob?
Det kan være, at man skal ind og kigge på stat og kommune.
Vil ministeren så sige til kommuner og regioner og stat: I skal oprette et antal fleksjob på samme måde som akutjob?
Det ved vi ikke.
Fleksjobbere skal også selv ud og søge arbejde.
Det kan give nogle problemer.
Så er der den her 5-års-regel på fleksjob, som jeg spurgte fru Ulla Tørnæs om.
Det bliver meget sværere at få fleksjob fremover.
Helt ned til få timer bliver man godt nok tilkendt fleksjob, og så skal man alligevel efter 5 år se på, om de nu stadig er berettiget til fleksjob.
Den har jeg svært ved lige at finde ud af.
Så bryder vi os heller ikke om, at man lovgiver med tilbagevirkende kraft.
Det er det, man gør her.
Vi kan som sagt godt se fornuften i, at der bliver lavet en 8-ugers overgangsordning for dem, der var i fleksjob.
Som bl.a. Danske Handicaporganisationer siger om deres medlemmer – de har de her forskellige scleroseforeninger, og hvad det nu er – så har de nogle specielle forhold, som gør sig gældende, som ikke kan sammenlignes med alle andre.
Og så er spørgsmålet, om ikke ministeren skulle se på at udsætte ikrafttrædelsestidspunktet, så kommunerne kunne blive bedre rustet og komme igennem med at få det hele på plads, inden det skal træde i kraft.
Det er allerede den 1. januar.
Det kunne jo være, man skulle rykke det 3 eller 4 måneder, eller hvad det nu måtte være.
Jeg har ikke mere tid, kan jeg se.
Man kunne bruge ½ time til det her, hvis det skulle være.