Jakob Sølvhøj (EL), 2016-05-24:
Tak for alle de mange positive tilkendegivelser over for det beslutningsforslag, vi har fremsat her fem partier i fællesskab.
Inden vi fremsatte forslaget, havde jeg lejlighed til at orientere mig i og høre en række forældres beskrivelser af, hvor vanskeligt det er at få hverdagen til at fungere, når man har et barn med handicap, og den hjælp, barnet og familien modtager, er opsplittet og ufleksibel.
En mor fortæller, hvordan hjælpen til hendes søn, som har muskelsvind og går i anden klasse, er splittet op, så den bevilges tre forskellige steder i det kommunale system.
Det resulterer f.eks. i, at når sønnen er for syg eller træt til at gå i skole, hvad der hyppigt forekommer, så kan barnets hjælper i skolen ikke aflaste forældrene.
Hjælperen skal blive i skolen, mens den anden hjælper møder for at løse jobbet i hjemmet.
Der er to forskellige på arbejde to forskellige steder til det samme barn.
En far fortæller om, at familien for et par somre siden talte ikke mindre end 28 forskellige hjælpere i løbet af nogle ganske få uger.
Billederne taler for sig selv om en fuldstændig uoverskuelig sagsbehandling, hjælp og støtte til de enkelte børn og forældre.
Det er i dag urimelig svært for alt for mange forældre til børn med handicap, når der skal søges om støtte og hjælp efter en række forskellige regelsæt, der ikke spiller ordentligt sammen.
Der er alt for dårlig mulighed for at sikre en sammenhængende service, der kan understøtte børnenes sociale liv, så de lige som alle andre børn kan udvikle og fastholde venskaber og kammeratskaber med andre børn, og den manglende sammenhæng gør det unødvendig vanskeligt for mange forældre til børn med handicap at få hverdagen til at fungere på en måde, så både deres arbejdsliv og deres privatliv kan hænge sammen.
Derfor glæder det mig også utrolig meget, at vi er fem partier, der har kunnet finde sammen om et fælles beslutningsforslag, og at vi har kunnet konstatere, at vi dermed kan tælle så mange stole her i salen, at der er et flertal for at gennemføre en forenkling på området, som kan give både børn og forældre en bedre tilværelse, men også betyder, at vi faktisk kan få en mere rationel anvendelse af ressourcerne.
Jeg har bemærket, at stort set alle ordførere har bakket positivt op om intentionerne i forslaget, og at ministeren har gjort det samme, men er noget afvisende over for det konkrete forslag.
Jeg vil derfor sige, at for mig at se er der ikke noget i de bemærkninger, som ministeren er kommet med, som giver anledning til at undlade at vedtage det forslag, der er fremsat af de fem partier.
Jeg bemærkede, at ministeren fremhæver, at der vil være vanskeligheder ved at sikre en koordinering, der ikke helt bryder med de traditioner, der er for sagsbehandling i det offentlige.
Jeg er sikker på, at vi kan løse de problemer, der er, på tværs af sektorer, på en måde, så borgeren oplever, at selv om der er flere instanser og sektorer involveret, vil borgerne opleve en enklere procedure, hvor man oplever at tale med en person, der koordinerer indsatsen.
Der er altså ikke noget i vejen for, at flere sektorer er involveret i det her, men vi skal sikre en sagsbehandling, der samler fra de forskellige sektorer og giver borgerne den oplevelse, at der er sket en betydelig forenkling af tildelingen af støtte.
Jeg forstår sådan set godt, at ministeren siger, at der her er brug for at kigge nærmere på sagen, og derfor er det jo også så godt, at de fem partier ikke har fremsat et lovforslag, for så var det jo bindende, og så skulle vi straks sætte procedurer i værk efterfølgende, når vi havde færdigbehandlet lovforslaget her inden grundlovsdag, og det kunne selvfølgelig godt give ministeren sved på panden – det skal jeg ærligt indrømme.
Men nu er det jo et beslutningsforslag, vi har fremsat, og det giver rig mulighed for, når der skal fremsættes et lovforslag inden udgangen af i år – og det er der dog mere end et halvt år til – at drøfte sagen med Kommunernes Landsforening, med regionerne, med Danske Handicaporganisationer, med Dansk Socialrådgiverforening og ikke mindst med forslagsstillerne, som har rejst forslaget her i salen.
Så jeg vil sige det sådan, at det er rigtig dejligt, at der er kommet så mange positive bemærkninger.
Jeg synes, det er rigtig fornuftigt, at ministeren synes, at vi skal organisere det som en arbejdsgruppe, eller hvad det nu kan være.
Det er rigtig fornuftigt, at det halve år bruges effektivt, sådan at vi tager højde for de problemstillinger, som ministeren rejser i sin tale.
Det vil tværtimod sætte en rigtig god ramme for arbejdet, for så har vi sat en retning på det, der skal ske, og så er jeg sikker på, at vi i fællesskab kan få løst de problemstillinger, som ministeren har redegjort for i sin tale her.
Så jeg håber på en god videre debat i udvalget, og jeg forventer, at når vi inden sommerferien lukker Tinget her, så har vi et beslutningsforslag, der angiver retningen for den arbejdsgruppe – hvad det nu kan være for et arbejde, der skal foregå frem mod fremsættelsen af et lovforslag inden udgangen af i år.