runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Clausen (EL), 2009-02-04:
Nu bliver det her lidt besværligt, for et af ministerens argumenter for, at der skal være en motorvej på Frederikssundsvej, er, at man har valgt den samme løsning med motorvej andre steder.
Og vi er vel sådan set enige om, at den trafikpolitik, der er ført i Danmark indtil nu, ikke har taget tilstrækkeligt hensyn til det miljømæssige og CO2-udslippet.
Det tror jeg vi er fuldstændig enige om, og det ansvar deler den nuværende regering med tidligere regeringer, så det er sådan set ikke nogen stor indrømmelse.
Der er altså behov for et brud i forhold til den politik, og hvorfor så vælge en løsning omkring Frederikssundmotorvejen, som jo giver flere mennesker en endnu bedre grund til at tage bilen, end de har i dag?
Realiteten er jo, at når man forbedrer fremkommeligheden på vejene, vil det i første omgang føre til, at flere mennesker tager bilen.
Det vil så føre til, at de gevinster, man har opnået med fremkommeligheden, forsvinder, og så vil kravene om stadig flere og flere spor på motorvejene jo blive rejst.
Så man er på vej ud i en blindgyde også i forhold til Frederikssundmotorvejen, som står i modsætning til det, der er målsætningen, nemlig at reducere CO2-udslippet.
Lars Barfoed (KF), 2009-02-04:
Regeringen har jo fremlagt og forligspartierne har vedtaget en transportpolitik, der er grøn.
Det vil betyde, at den øgede mobilitet og vækst i trafikken, som vi stadig væk vil opleve i Danmark som følge af den økonomiske vækst, ikke vil føre en stigende, men tværtimod en faldende CO2-udledning med sig.
På samme måde er det jo lykkedes os at knække den kurve, der viste, at partikelforureningen fulgte med den stigende trafikmængde.
Nu falder partikelforureningen, selv om trafikmængderne stiger, og på samme måde skal CO2-udledningen nedad.
Vi skal føre en rigtig grøn transportpolitik i Danmark.
Derfor betyder den her transportpolitiske investeringsplan samlet set en nedsættelse af CO2-udledningen i forhold til, hvad den ellers ville have været, men det er klart, at de enkelte vejinvesteringer isoleret set betyder en stigende CO2-udledning.
Det skal dog ses i forhold til, at vi invester to tredjedele af de samlede ressourcer i kollektiv trafik.
Enhedslisten ønsker vel nærmest, at det skal forbydes at køre bil her i landet, men busserne skal jo også køre på veje, så et eller andet sted skal vi jo have nogle veje stadig væk, og dem skal der altså investeres i.
Nu er jeg altid glad for at svare på spørgsmål fra hr. Per Clausen, men jeg er særlig glad for det her spørgsmål, for det giver mig anledning til at fortælle lidt om den store aftale, der nu er indgået mellem de fleste af Folketingets partier, hvor Enhedslisten så er undtagelsen.
En grøn transportpolitik, kalder vi det, og det er en transportpolitik, der sætter en helt ny strategi, i retning af at vi skal have mere grøn transportpolitik, vi skal investere mere i kollektiv trafik, og derfor skal vi nu også satse på at få en timemodel, sådan at der kun er 1 times togrejse mellem de store byer, altså 1 time mellem København og Odense, 1 time mellem Odense og Århus og 1 time mellem Århus og Aalborg.
Men når hr. Per Clausen så spørger, om jeg mener, at der hermed er tale om en udsættelse af gennemførelsen af timemodellen, vil jeg sige: Nej, tværtimod; så er der jo netop tale om, at vi nu for alvor sætter gang i en realisering af timemodellen.
Og da det ikke har været besluttet før og vi nu beslutter det og går i gang med det, så er det svært at se det som en udsættelse.
Men vi skal også vide alle sammen - og det er jo vigtigt - at det tager mange, mange år, før det kan være realiseret over hele Danmark.
Det er ikke muligt, før vi er ovre på den anden side af 2020, at få timemodellen hele vejen mellem København og Aalborg.
Per Clausen (EL), 2009-02-04:
Der er jo ikke nogen tvivl om, at hvis transportministeren havde været så klog at inddrage Enhedslisten i forhandlingerne om den her plan og vi var kommet med i et forlig, så havde transportministeren været fri for at blive kritiseret af eksperter for at have lavet en grumset eller sort trafikplan, for så var den blevet grøn.
Men det, der sådan set er spørgsmålet her, er jo, om det ikke er rigtigt, at man i hvert fald er sikker på, at det, som man politisk har besluttet, den timesdrift, som man jo har talt meget om skulle være sådan en meget, meget vigtig og central del i den udvikling, der skulle ske med den kollektive trafik og jernbanen, ikke bliver til noget før et godt stykke tid efter 2020, på trods af at det fremgår af den samme aftale, at man - hvad skal vi sige - vil have afhandlet den rapport, der skal undersøge, hvordan man gør det i Østjylland, op til Århus, og at man vil være klar med den i 2013, sådan at man jo sådan set godt, hvis man ellers var villig til at afsætte penge, kunne komme i gang, også med den del, hurtigere.
Lars Barfoed (KF), 2009-02-04:
Nu skal jeg lige erindre om, at hr. Per Clausens spørgsmål gik på, om der var tale om en udsættelse.
Det er rigtigt, at det først bliver fuldstændig realiseret efter 2020.
Men man kan vel sige, at hvis vi ikke havde truffet den her beslutning nu, blev det heller ikke til noget efter 2020; så skulle vi vel over på den anden side af 2030, før der igen blev indgået så store forlig i Folketinget om transportpolitikken, at det ville kunne lade sig gøre.
For det tager mange år at gøre det her.
Det er ikke noget, der kan gøres fra den ene dag til den anden.
Forudsætningen er bl.a., at vi får nye signalanlæg i Danmark, der kan håndtere de højhastigheder på omkring 200 km/t., der igen er forudsætningen for timemodellen, og derfor skal vi først have signalanlæggene rullet ud over hele Danmark, før vi kan få togene op på de hastigheder.
Så er det rigtigt, at det, vi gør først, er, at vi gennemfører deletaperne fra Ringsted til Odense og fra København til Ringsted og fra Hobro til Aalborg; dem realiserer vi sådan, at vi skulle kunne realisere en timemodel på de strækninger inden 2020, formentlig omkring 2018, hvor vi jo også har den nye jernbane, som vi satser på mellem København og Ringsted, og hvor Femern Bælt-forbindelsen også står klar.
Det er altså gigantiske investeringer, vi nu gennemfører i jernbanenettet i Danmark større investeringer end nogen sinde før på så kort tid.
Så er det, at vi kan gå i gang med den sidste del mellem Odense og Århus.
Og der er det klart, at vi også skal have analyseret til bunds, hvad de fremtidige forbindelser mellem landsdelene egentlig skal være, når vi ser på de kapacitetsproblemer, der kan opstå, bl.a. ved Lillebælt og Vejle Fjord på længere sigt.
Så vi gør det så hurtigt, det kan lade sig gøre.
Men vi må tage en ting ad gangen, og vi skal først have signalanlæggene rullet ud, før vi kan køre med de store hastigheder.
Per Clausen (EL), 2009-02-04:
Ministeren kan jo ikke komme uden om den kendsgerning, som fremgår af aftaleteksten, nemlig at man først beslutter, at det, der handler om Odense-Århus, tager man først for alvor fat på efter 2020, på trods af at man forventer at have det i hvert fald overordnede analysegrundlag for, hvordan banen skal føres, klar i 2013.
Der laves også masser af andre strategiplaner.
I den strategiplan, der handler om Østjylland, skal man også undersøge, hvad der skal ske med vejforbindelserne.
Skal jeg forstå det, der sker her, som et udtryk for, at planen er, at man igangsætter nogle vejprojekter i Østjylland, før man igangsætter baneprojektet?
Er det derfor, at man allerede nu med sikkerhed må sige, at der ikke bliver penge til at gøre noget ved banen fra Odense til Århus før efter 2020?
Lars Barfoed (KF), 2009-02-04:
Jeg vil sige det sådan, at nu fører vi en transportpolitik i det her land, der er baseret på en meget gennemtænkt strategi, hvor vi sørger for at udnytte samfundets ressourcer og dermed skatteborgernes penge så effektivt og optimalt som overhovedet muligt, samtidig med at vi mere end nogen sinde satser på en grøn transportpolitik.
Derfor laver vi bl.a. den her grundige undersøgelse af kapacitetsproblemerne både i vejtrafikken og i jernbanetrafikken mellem Odense og Århus frem mod 2013.
Når vi har gennemanalyseret det og taget stilling til, hvordan forbindelserne på længere sigt skal udbygges, giver det først mening at tage beslutning om, hvad vi gør med hensyn til opgradering af banen mellem Odense og Århus.
Det ville jo være helt forkert at sætte meget dyre projekter i gang på den strækning, hvis det viste sig, at det, vi på længere sigt efter 2020 ville gøre for at løse kapacitetsproblemerne til den tid, var investeringer helt andre steder.
Et tankeeksempel kunne være, at vi, som nogle taler om, lavede en fast forbindelse mellem Bogense og Juelsminde for på den måde at komme uden om både Lillebælt og Vejle Fjord.
Hvis vi gjorde det - det er bare en blandt flere muligheder - ja, så er det jo den vej op, vi skal satse på at investere i jernbane.
Derfor giver det ingen mening, at vi her og nu træffer beslutninger om det.
Når vi er ovre på den anden side af 2013
, er vi klogere på de ting, og så kan det jo også være, at vi har fået fyldt vores infrastrukturfond op med flere penge, det ved jeg ikke, men det er da en mulighed.
Så må vi tage stilling til, om vi eventuelt kan fremrykke en opgradering eller investeringer på strækningen op mod Århus.
Men som tingene ser ud nu, og med de penge, der er til rådighed i infrastrukturfonden, hvilket er uhørt mange penge, er det altså et spring fremad i investeringshastighed og ressourceanvendelse til den kollektive trafik.
Nu har vi altså 94 mia. kr., vi disponerer over til infrastruktur i Danmark frem mod 2020.
Dem udnytter vi så godt som overhovedet muligt.
Skulle der komme flere penge i kassen - havde jeg nær sagt - det håber vi da, så kan vi altid tale om, om nogle af de investeringer, som ellers skulle have ligget efter 2020, yderligere skal fremrykkes.
Per Clausen (EL), 2009-02-04:
Det, der jo er en lille smule interessant her, synes jeg, er, at det med planlægningen jo ikke er nogen forklaring på, hvorfor man skal vente til efter 2020.
Planlægningen består i - og det forstår jeg godt - at man skal vente til efter 2013 med at træffe de præcise beslutninger.
Det er jeg sådan set enig i, det lyder fornuftigt nok, og det er helt o.k.
Men så skriver aftaleparterne alligevel, at når det handler om banen her, kan det først være efter 2020.
Der er jo andre ting, for der skal laves VVM-undersøgelser, og der er andre områder, hvor der skal laves strategiske planer.
Der har man indtryk af at det indgår i den rullende planlægning, som jo er et herligt begreb, for det betyder, at det stadig væk kan fremstå, som om der er gang i langt flere projekter, end der er.
Men det er jo en helt anden sag.
Lige præcis på det her baneområde siger man: Det skal vi ikke i gang med før efter 2020.
Det er det, jeg ikke forstår.
Hvorfor kunne man ikke vælge at sige, at i 2013, når vi har det færdige plangrundlag, indgår det i den videre planlægning på lige fod med en lang række andre projekter, herunder en række vejprojekter, som så givetvis, hvis man laver en seriøs analyse, ville blive udkonkurreret af planen om at forbedre baneforbindelserne.
Lars Barfoed (KF), 2009-02-04:
Det har den meget gode mening, at det er den mest effektive måde at udnytte ressourcerne på.
Vi har nu fået flere penge til rådighed pr. år end vel nogen sinde før til investeringer i vores infrastruktur.
Dem vil vi bruge så effektivt som muligt frem mod 2020.
To tredjedele af de midler bruger vi på kollektiv transport, en tredjedel på vejene.
Jeg ved godt, at Enhedslisten slet ikke ønsker, at vi skal bruge nogen som helst penge på veje, men vi må dog tage hensyn til, at der stadig væk er mange mennesker i det her land, der gerne vil bruge og har brug for at benytte sig af en bil eller en bus, og de kører altså på vejene, og der skal også investeringer til der.
Men de midler udnytter vi maksimalt frem mod 2020.
Hvis det så viser sig, at der kommer flere penge ind i infrastrukturfonden, således at vi kan fremrykke investeringer - det har vi hele tiden været åbne over for i regeringen, og det har forligspartierne også - så kan vi jo efter 2013 tage stilling til, om det viser sig muligt at opgradere banen mellem Odense og Århus på et tidligere tidspunkt i investeringsplanlægningen.
Det gælder, hvis det er sådan, at det er den vej, vi skal - havde jeg nær sagt - og at vi ikke skal lave forbindelser på tværs af landsdelene øst-vest ad andre veje enten syd for Lillebæltsbroen eller en Bogense-Juelsminde-forbindelse, eller, som nogle har talt om, det helt store, dyre, forkromede Kattegatbroprojekt, hvor vi altså laver en direkte forbindelse mellem Sjælland og Jylland.
Per Clausen (EL), 2009-02-04:
Mener ministeren, at det er i overensstemmelse med regeringens målsætning om at nedbringe transportsektorens CO2-udslip at gennemføre Frederikssundmotorvejsprojektet og udvide motorvejen på Vestfyn?
Benny Engelbrecht (S), 2009-02-04:
Baggrunden for mit spørgsmål er naturligvis, at jeg tidligere skriftligt har stillet ministeren spørgsmål omkring en holdning til det omfang, der har været af gylleudslip.
Og på det tidspunkt angav jeg en samlet mængde på 7.655.000 l gylle, som skulle være strømmet ud i den danske natur ved uheld og forskellig anden udledning fra landbruget - fra gylletanke og ved overførsler osv. - i 2008.
Til det svarede miljøministeren dengang, at Miljøministeriet ikke nødvendigvis får kendskab til de uheld, der sker med gylleudslip, og ikke har en samlet registrering af størrelsen af gylleudslippet på årsbasis.
Der må jeg indrømme, at jeg måske blev en smule overrasket over, at man ikke har den type information.
Jeg har heller ikke en officielt indsamlet datamængde om det her, men har konstateret, at der findes nogle enkeltpersoner og organisationer, som indsamler de informationer, som bliver offentliggjort igennem medierne.
I mellemtiden er mængden så blevet lidt større, og vi nærmer os efterhånden de 8 mio. l, og det skyldes jo selvfølgelig, at der netop ikke er nogen veldokumenterede kilder, der beskriver det her fra offentlig side.
Derfor var vi nødt til at søge disse informationer i aviser og tidsskrifter, og hvor den slags ting ellers offentliggøres.
Jeg vil også sige, at meget af det står med spørgsmålstegn, og det vil sige, at man ikke kender de nøjagtige mængder.
Så de 8 mio. l er alene det, man med entydig sikkerhed kan få kendskab til igennem medierne.
Og jeg synes måske, at det er lidt lidt, at der ikke findes bedre talmateriale end det, der er her.
Helge Sander (V), 2009-02-04:
Der er ingen tvivl om, at det overordnede ansvar for kvaliteten i uddannelsen ligger hos dekanen, som så selvfølgelig videredelegerer denne kvalitetssikring til institutlederen.
Og det er selvfølgelig også sådan, det skal være, og det vil jeg gerne til en start slå fast til at jeg ikke ønsker at ændre på.
Men når hr. Jonas Dahl så frembringer eksemplet fra Information i går, vil jeg for det første sige, at der jo er et glimrende svar fra Aalborg i avisen i dag, og jeg har også i dag svaret det samme, som jeg vil svare hr. Jonas Dahl, nemlig at jeg ikke vil gå ind og detailregulere på universiteterne, gå ind og tage stilling til enkelte bøger, man bruger i undervisningen – i undervisningen.
Pernille Frahm (SF), 2009-02-04:
Ministeren havde ikke behøvet at overskride sin taletid før, men kunne have gemt lidt af den til nu, for jeg vil fortsætte lidt i samme retning.
Vi er jo frygtelig enige om, at det har været en meget fortvivlende konflikt, og at begge parter har været udsat for lidelser - nu synes jeg nok måske den ene part mere end den anden, når vi sammenligner 1.300-1.400 dræbte med de 130-140 dræbte på den israelske side, og når vi op til konflikten og under konflikten har set folk i Gaza virkelig sulte, altså familier har måttet fodre deres børn med græs, for at de overhovedet havde noget i maven.
Men selvfølgelig er det ikke noget, der er acceptabelt.
Nu er Danmark så en del af en indsats, der skal forsøge at gavne begge sider i den her konflikt, går jeg stærkt ud fra.
Da jeg har forstået, at hovedformålet med indsatsen er at lave en våbenkontrol, så man igen kan få åbnet for transport af varer ind og ud af området, bliver jeg lidt nervøs for, hvordan prioriteringen så ser ud.
Er det sådan, at vi først skal have stoppet al våbentransport ind og ud af Gaza, før vi kan få lov at eksportere og importere?
Kan de få lov til at spise frisk fisk i et land på størrelse med Langeland, hvor hele den ene side vender ud mod Middelhavet?
Eller skal befolkningen dernede stadig væk lide af sult?
Per Stig Møller (KF), 2009-02-04:
Jeg hører, at folk er meget, meget glade for fru Pernille Frahms spørgsmål.
Der bliver klappet meget nede på slotspladsen, men det er også fortjent, for det er da et vigtigt emne.
Det er et menneskeligt set meget vigtigt emne.
Derfor er det svært sådan at sige, hvordan fasefordelingen skal være, men uanset hvad man er enige om og bliver enige om i de kommende dage, skal nødhjælpen kunne komme frem.
Den skal kunne komme frem.
Mig bekendt kommer der 100 lastbiler ind om dagen, og der er brug for fire, fem, seks gange så meget.
Den skal frem, og det har vi også sagt til Israel: Nødhjælpen skal frem.
Den kommer altså ind, men der skal mere ind.
Den anden side er, at vi også skal have sørget for, at grænseovergangene bliver åbnet, at der bliver adgang til havnene, og at der bliver et normalt liv i Gaza, så der kan komme en normal økonomisk udvikling med arbejde og samvirke og handel osv.
Det kræver så, at disse grænser er kontrolleret, så der ikke kommer raketter ind gennem tunnellerne eller iranske våben ind ad søvejen til Gaza.
Formålet med det er at sikre, at disse våben, som hele tiden genopliver konflikten, ikke kommer ind, for - som jeg sagde i et tidligere svar - hvis man lod være med at smide raketter ind i Israel, er det helt sikkert, at Israel ikke ville invadere Gaza.
Israel trak sig jo rent faktisk ensidigt ud uden at stille krav.
Så hvis man ikke smider raketter ind i Israel, vil man heller ikke få dem tilbage igen.
Når man sender raketter ind i Israel, er det for at fastholde konflikten.
Der er nogle kræfter i Hamas, må jeg sige til fru Pernille Frahm, der ønsker at fastholde konflikten.
Vi kunne jo også se, hvor lederen af Hamas var henne her i går, eller var det i forgårs?
Han var i Iran, hvor han stod og talte.
Altså, det vil sige, at vi har med nogle spillere, der ønsker at fastholde den konflikt, at gøre, og det er derfor, der bliver ved med at komme raketter ind.
Det er et meget diabolsk spil.
Men derfor har vi, den danske og den hollandske udenrigsminister,
givet et tilbud; vi to har jo sendt et brev, hvori vi gav tilbud om at være med til at bevogte grænseovergange, og andre lande har også tilbudt det.
Nu er vi altså vært for et ekspertmøde, hvor man prøver at se på, hvordan man kan beskytte Gaza mod at få de raketter ind ad søvejen - de raketter, som befolkningen jo ikke sender i hovedet på Israel, men som nogle fra befolkningens midte sender ind i Israel for at få ødelagt fredsmulighederne ...
Jamen lampen blinker først nu - rolig!
Pernille Frahm (SF), 2009-02-04:
Det er godt, at vi har en fast formand!
At Israel trak sig ud helt uden krav, er jo ikke helt rigtigt, for Israel trak sig ud under den forudsætning, at de jo bevarede kontrollen over hele området.
De bevarede jo kontrollen med havne og grænser og indenrigs- og udenrigshandel.
Så Israel har jo trukket sig ud på den måde, at de bevarede kontrollen og fuldstændig kunne kontrollere, hvad der kom ind og ud af Gaza.
Og lige op til konfliktens start
tilbød Israel, at de ville lukke op for nødhjælpen, hvis Hamas udleverede Shalit.
Det vil sige, at Israel bruger Hamas til at holde hele Gazas befolkning i skak.
Derfor synes jeg, det er lidt ærgerligt, at vi, hver gang vi diskuterer det her, skal diskutere, hvorvidt Hamas holder møde med Iran, eller om de er nogle skurke eller ej - det er jeg sådan set enig i.
Per Stig Møller (KF), 2009-02-04:
Jamen jeg synes, at vi her i København har beviset for, at udenrigsministeren prioriterer det utrolig højt.
Det er jo derfor, vi er værter for en konference eller et ekspertmøde, som skal forberede muligheden for, at Gazas befolkning kan leve med åbne grænser.
Det vil sige, at vi så skal sørge for, at der ikke kommer raketter ind, og det må det internationale samfund være med til at overvåge på en eller anden måde.
Det, vi prøver at undersøge i disse dage på ekspertniveau, er, om det er muligt at få skabt et system, som gør, at vi kan være sikre på, at der ikke kommer raketter ind, så vi kan få åbnet Gaza fuldstændig fredeligt og ordentligt.
Det drejer sig jo simpelt hen om, at Gaza og dets befolkning kan komme til at leve igen, men der er det altså et problem, når man bliver ved med at hive raketter ind og smide dem ind over det andet land.
Derfor prioriterer vi det meget højt.
Formålet med det, der foregår i København i dag og i morgen, er jo faktisk at hjælpe Gazas civilbefolkning.
Det er det, der er meningen med det.
Pernille Frahm (SF), 2009-02-04:
Jeg hører ministeren sige, at man vil fortsætte en politik, der gør hele befolkningen i Gaza til gidsel for hver eneste person, der kan finde ud af at fyre en raket af.
Vil man åbne op sideløbende, eller vil man vente på - jeg ved næsten ikke hvad?
Per Stig Møller (KF), 2009-02-04:
Jamen man åbner jo op sideløbende.
Så enkelt er det, og det er jo også vigtigt.
Det er derfor, der kommer ting ind, samtidig med at der kommer raketter ud.
Så det gør man jo rent sideløbende.
Jeg tror, at Hamas' ideologi og mål er, at Gaza skal være et lukket, totalitært samfund, som disse Hamasledere kan få lov at terrorisere.
Jeg har på skærmen set folk, de ikke har sympatiseret med, blive smidt ud fra et højhus og lige ned på gaden.
Det er en terror, der udøves her af Hamas, også mod civilbefolkningen.
Så derfor skal man altså ikke være blind, døv og naiv her.
Man skal være klar over, at det er civilbefolkningen, det drejer sig om at hjælpe, uden at man hjælper Hamas.
Frank Aaen (EL), 2009-02-04:
Vi har jo hørt, at regeringen vil sende et krigsskib ned til området og deltage i en blokade af Gazastriben, den blokade, der allerede er en kæmpemæssig katastrofe.
I den forbindelse vil jeg gerne spørge regeringen og udenrigsministeren, om man er enig i, at forudsætningen for, at Danmark skal sende militær til området, er, at der er en aftale om våbenhvile mellem parterne - og med parterne mener jeg ledelsen i Gazastriben og Israel - en aftale, der stopper alle former for terror, naturligvis, alle raketter, som stopper for alle krigshandlinger, og som er en del af en udvikling hen imod fred, der også betyder åbning af grænserne, for kun hvis grænserne bliver åbnet, kan beboerne i Gaza få et nogenlunde normalt liv.
Altså, er regeringen enig i, at der skal være en våbenhvile aftalt mellem parterne som forudsætning for, at vi kan bidrage militært i området?
Spørgsmålet er jo meget vigtigt, for hvis ikke der er en aftale, bliver Danmark jo uvægerlig opfattet som værende part i krigen på den ene side vendt imod den anden side.