Merete Riisager (LA), 2014-02-21:
Jeg vil gerne starte med at sige, at jeg har stor sympati for det forslag, som Dansk Folkeparti fremsætter her.
Jeg er enig i, at det er forkert, når eksempelvis børnehaver eller skoler bandlyser leverpostejmaden af hensyn til et religiøst mindretal.
Jeg er også helt enig i, at ansatte i det offentlige skal hilse respektfuldt på borgere, der benytter sig af den pågældende institution.
Jeg er i det hele taget modstander af den tankegang, at man bedst byder fremmede velkommen ved at nedlægge sin egen egenart.
Det er noget forfærdelig vrøvl.
Man skal møde andre mennesker med et åbent sind, men det har intet at gøre med at rydde egne handlemåder af vejen i en misforstået hensyntagen til den person, man møder.
Det er i dag sådan, at den politiske korrekthed har grebet om sig ude i de offentlige institutioner i det ganske land.
Det kan vi i nogen grad takke centrumvenstre for, for de har skabt denne forkerte fortælling om, at andre kulturer eller religioner, eksempelvis den muslimske religion, er mere skrøbelige eller mere autentiske og derfor skal behandles som en særlig sjælden krystalart.
Med dette udgangspunkt er der ikke grænser for, hvilke kulturelle handlemåder eller etiske standarder man kan file på for at komme den anden i møde.
Ser vi eksempelvis på folkeskolen, ser vi, at denne er godt i gang med at blive en svag afglans af sig selv.
Politikere herinde på Borgen fortæller sig selv og hinanden, at folkeskolen er en vigtig kulturbærer, men samtidig jager de en skræk i livet på dem, der faktisk skal bære kulturen.
Derfor kan man, hvis man ellers bevæger sig uden for Christiansborgs mure og kommer ud i landet, ud på skolerne, se, at derude, hvor kulturen faktisk er levende, og hvor den fortælles og genfortælles, hvor litteraturen, sangskatten, den kristne kulturarv, de kulturelle møder og normerne trives og lever i bedste velgående, mange gange er på de frie grundskoler, mens folkeskolen stille og roligt bliver ribbet for de kulturelle landemærker, der kunne give børn og unge en forståelse af, hvad landet er rundet af, og hvilke værdier Danmark er bygget på.
Den kultur forstår jeg Dansk Folkeparti gerne vil styrke, og den lever altså ironisk nok bedst og stærkest der, hvor staten har mindst at skulle have sagt.
Jeg mener derfor, at en af vejene til at styrke den kulturelle genfortælling og de værdier, man lægger vægt på i dette forslag, er at give civilsamfundet mere plads og indskrænke den statslige regulering.
Det betyder ikke, at politikere ikke har et ansvar, for det har vi.
Når det gælder håndtrykket, som Dansk Folkeparti også tager op i dag, er jeg helt enig i, at censorer skal give hånd til studerende.
Ligebehandlingsnævnet traf en helt rigtig beslutning her og markerede, at den pågældende censor i sagen ikke havde behandlet de kvindelige studerende lige ved ikke at hilse på dem.
Jeg kommenterede også selv på sagen, dengang den var oppe i medierne, og gav udtryk for præcis det her.
Men jeg vil gerne høre lidt mere om, hvordan Dansk Folkeparti tænker at vi fra Christiansborg skal regulere det.
I Liberal Alliance mener vi ikke, at Folketinget skal regulere statslige og kommunale institutioner helt ned i detaljen til det enkelte håndtryk.
Offentligt ansatte skal opføre sig med ordentlighed og værdighed over for borgerne.
Det gælder i denne sag og i andre sager.
At det faktisk sker og finder sted, må håndhæves af de ledelser, der er på den enkelte institution.
Så jeg vil gerne hermed sige tak for en meget relevant debat, men mener, at Dansk Folkeparti stadig væk har en udfordring i forhold til at forklare, hvordan de mener deres forslag rent faktisk skal vedtages her fra Christiansborgs side, og hvordan det i så fald skulle implementeres.