runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sophie Løhde (V), 2013-12-13:
Altså, vi synes måske bare, det er lidt morsomt, at i den her regering er alting jo reformer, eller også er det historisk.
Vi synes også, der er mange væsentlige ændringer, og man kan jo vælge forskellig sprogbrug.
Men fair nok med det, hvis man har behov for sådan at opfinde nogle projekter og vise lidt handlekraft.
Det kan vi sådan set sagtens leve med.
Når jeg stiller spørgsmålet, er det ikke i forhold til deltagelse i råd og nævn, men nemlig det, der vedrører spørgsmålet, om man helt generelt skal søge tilladelse i forhold til aktiebesiddelser.
Og når jeg spurgte ordføreren, om man er enig med arbejdsgruppen, som siger, at sundhedspersoner ikke skal udelukkes fra denne form for personlig formuepleje, så er det, fordi ordføreren tidligere har udtalt, at det mente man de pågældende personer skulle.
Og dermed er det jo ikke bare ministeren, der har ændret holdning.
Det er sådan set også Det Radikale Venstre, og det er derfor, jeg spørger: Hvad mener man i dag, er man blevet klogere?
Er det en del af et kompromis, hvor man er nødt til at acceptere noget, man faktisk ikke er enig i, eller hvad mener Det Radikale Venstre egentlig?
Det synes jeg ikke rigtig vi fik opklaret.
Benedikte Kiær (KF), 2013-12-13:
I Det Konservative Folkeparti er vi rigtig glade for reformer.
Vi mener, at det danske samfund har brug for reformer, og vi har også meget fokus på, hvad det er for nogle reformer, der er behov for.
Derfor må jeg så også indrømme, at jeg blev noget overrasket, da jeg læste det her lovforslag om, at det skulle være en reform.
Blot fordi man puljer en masse nye regler, ændringer, i ét lovforslag, så gør det det altså ikke til en reform.
For så har jeg i hvert fald været med til adskillige reformer og været ordfører for adskillige reformer, f.eks. på boligområdet, hvor vi puljede, jeg ved ikke hvor mange ændringer af regler i ét lovforslag; så skulle det så også have været en reform.
Nej, det er ikke en reform, det er en ændring af nogle regler; det er gennemførelse af et rigtig vigtigt arbejde, der kommer fra en arbejdsgruppe.
Men noget bliver heller ikke en reform, fordi det er væsentligt.
Nu håber jeg, at de lovforslag, vi arbejder med og behandler her i Folketingssalen, alle sammen er væsentlige – ellers står det godt nok skidt til.
Og de bunder jo i et arbejde, der blev sat i gang for flere år siden.
Jeg står her ved siden af den tidligere indenrigs- og sundhedsminister, som satte gang i et arbejde på det her område efter et beslutningsforslag, der blev fremsat i oktober 2010, for netop at gå ind og få lavet et eftersyn og en regulering af lægers og andre sundhedspersoners samarbejde med lægemiddel- og medicoindustrien.
Det var et arbejde, der skulle munde ud i nogle forslag til nogle nye regler om, hvordan man kunne gøre det, så der kom gennemsigtighed og åbenhed på området.
Det er vi jo alle sammen interesseret i.
Arbejdsgruppen blev lige sat på hold indtil begyndelsen af 2012, hvor den nuværende sundhedsminister satte gang i det her væsentlige arbejde.
Og der ligger rigtig mange gode ændringer og forslag i det her lovforslag, som vi kan støtte.
Noget af det, som vi også er rigtig glade for, er, at ministeren har bevæget sig væk fra sit ønske om, at man som læge slet ikke må have en eneste aktie overhovedet i et medicinalfirma.
Det er noget naivt at tro, at en læges udskrivning af medicin eller behandling egentlig skulle blive mere uvildig af, at man fuldstændig forbyder læger at investere i medicinalaktier.
Så det er godt, at det er taget ud af det her lovforslag, eller rettere sagt, at det slet ikke er kommet ind i lovforslaget, og at man i stedet for er kommet med et forslag om et loft på 200.000 kr. Der er kommet rigtig mange høringssvar på det her lovforslag, og det fremgår også af de mange høringssvar, at der er stor tilfredshed med, at lovforslaget i den grad afspejler alle de forslag, der kom fra arbejdsgruppen, og det arbejde, som arbejdsgruppen har siddet med igennem et stykke tid.
Så vi kan støtte det her lovforslag fra Det Konservative Folkepartis side.
Martin Henriksen (DF), 2013-12-13:
Tak for det.
Da Dansk Folkeparti ved førstebehandlingen godt nok med en række forbehold udtalte sig positivt om dette lovforslag omhandlende en ændring af visumreglerne, er det kun rimeligt, at jeg kort redegør for, hvorfor vi nu ender med ikke at kunne støtte lovforslaget, i øvrigt som det eneste parti i Folketinget.
Jeg vil gerne understrege, at vi i Dansk Folkeparti grundlæggende mener, at det skal være så fleksibelt og smidigt som muligt for bl.a. erhvervsfolk og turister at komme hertil, hvorfor vi er gået ind i udvalgsbehandlingen med en vis forventning til justitsministeren.
Det var så den tidligere justitsminister – og i øvrigt tillykke til den nye – men svarene havde nok ikke været anderledes.
Vi havde en forventning om, at Justitsministeriet via sine svar på en række udvalgsspørgsmål ville kunne imødekomme Dansk Folkepartis bekymringer, men det er desværre ikke sket.
Når der tildeles ca. 100.000 visa om året plus et ukendt antal visa via Schengensamarbejdet, skal tingene naturligvis belyses og være gennemarbejdet.
Det fremgår af en række svar fra Justitsministeriet, at der ikke er et klart overblik over kontrolindsatsen på området, hvorfor det er vanskeligt at forsvare, at det i nogle tilfælde skal være endnu nemmere og hurtigere komme til Danmark på et visum.
I Dansk Folkeparti opfordrer vi til, at der skabes et overblik over, hvor mange personer der reelt har adgang til Danmark.
Forslaget bygger efter vores opfattelse på et alt for usikkert grundlag.
Virkeligheden er den, at de danske myndigheder har en lav afslagsprocent på visumansøgninger, ligesom danske myndigheder også har en kort sagsbehandlingstid for ansøgninger om forretningsvisa og turistvisa, når man sammenligner dansk praksis med praksis i andre Schengenlande.
Indvandringen til Danmark er rekordstor, og ved siden af kommer der rigtig mange udlændinge, herunder også personer, som myndighederne overhovedet ikke har overblik over, bl.a. på grund af Danmarks deltagelse i Schengensamarbejdet.
Dette bør belyses, og det har vi alle sammen en interesse i.
Samlet set kan Dansk Folkeparti derfor ikke støtte lovforslaget.
Hvis der ellers skulle være nogen, der er interesseret i en uddybning af vores synspunkter, henviser jeg til vores betænkningsbidrag.
Lotte Rod (RV), 2013-12-13:
Jeg mener bare ikke, det står i modsætning til, at vi også godt kan kigge på, om der bliver lavet den bedst mulige undervisning for de studerende.
For uanset hvor motiveret, hvor ambitiøs, hvor engageret man møder op som studerende, er det sådan, at hvis man bliver ramt af den her mur af 43 powerpointslides gang på gang, er det meget, meget svært at holde koncentrationen.
Så derfor synes jeg jo ikke, det ene udelukker det andet.
Preben Bang Henriksen (V), 2013-12-13:
Ja, jeg ville da lige kvittere for ordførerens bemærkninger om ratingbureauer.
Det var sådan set det samme, jeg sagde, nemlig at det er noget ganske underligt noget, at vi her i Danmark og i Folketinget skal beskæftige os så meget med deres gøren og laden og indstillinger osv.
Så vidt er vi enige.
Men jeg er nok nødt til at spørge ordføreren om, hvordan ordføreren har tænkt sig at man kan tvinge de mennesker og de investeringsforeninger og de pensionskasser, som opkøber obligationer, til ikke at lytte til ratingbureauerne, for det er vel egentlig problemet.
Andreas Steenberg (RV), 2013-12-13:
Hr. Skibby og jeg er jo ikke specielt uenige, men det, der er udfordringen for dansk økonomi, er, at danskerne har optaget gigantstore boliglån og ikke rigtig afdrager på gælden.
Og det udgør jo en risiko for de finansielle virksomheder, og det udgør også en risiko for danskerne, hvis de mister deres arbejde.
Så er det korrekt, at man jo så også ved siden af laver en masse opsparing i pensioner, men for dansk økonomi er det – og det er det, Rangvidrapporten konkluderer – en udfordring, at vi har så stor boliggæld, og at den fik lov at eksplodere så meget, som den gjorde, op igennem 00'erne.
Hans Kristian Skibby (DF), 2013-12-13:
Jo, men der er jo forskel på at have boliggæld og så have formue.
Ordføreren siger, at vi er de mest forgældede, og så prøver jeg bare at få klarhed over, hvad det er, De Radikale egentlig mener.
For i min optik er danskerne ikke specielt forgældede, for vi skal jo have det samlede regnskab med.
Det er da korrekt, at vi har en stor gæld i vores ejendomme, og det har selvfølgelig noget at gøre med den måde, vi får lov til at belåne vores ejendomme på, hvor man ikke som i Australien skal lægge 30 pct. i udbetaling på en ejendom for overhovedet at få lov til at købe.
Vi har en anden måde at betale vores ejendomme på i Danmark, men det gør jo ikke, at vi er mere forgældede, for man skal jo have formuerne med i beregningen, man skal have opsparingerne med, man skal have kapitalpensionerne og ratepensionerne med, man skal have indeståender i bankerne med, man skal have det hele med.
Det er jo det, økonomerne sidder og regner på, og der viser det sig, at danskerne samlet set er et af de rigeste folkefærd i hele verden.
Og så synes jeg, det virker underligt, at ordføreren står hernede og siger, at vi er de mest forgældede.
Andreas Steenberg (RV), 2013-12-13:
Jeg mener, at det er i Rangvidrapporten på side 134, at de laver en sammenligning mellem 18 vesteuropæiske industrialiserede lande, og hvor de konkluderer, at danskerne er dem, der har mest boliggæld.
Det er så korrekt, at vi også har rigtig meget pensionsopsparing, men i forhold til det, vi diskuterer her, er det jo en udfordring i forhold til den meget store mængde af boliglån at få dem refinansieret.
Hans Kristian Skibby (DF), 2013-12-13:
Tak, hr. formand.
Jeg noterede mig, at det var en meget forudsigelig tale, og jeg synes sådan set også, den var fin nok, men jeg noterede mig også, at ordføreren sagde, at danskerne er et af de mest forgældede folkefærd i verden.
En typisk dansker har en formue på over 1 mio. kr., når al gæld er trukket fra, og har en aktiv formuebeholdning i banken på i gennemsnit 140.000 kr. – og der er taget forbehold for deres ejendomsværdi og gæld og alt muligt andet.
Vil ordføreren så stadig væk mene, at vi er et af de mest forgældede lande?
For det der med gæld skal beregnes på den korrekte måde, og det er jo, hvor man både tager aktiver og passiver med, og det synes jeg ikke ordføreren gør, når han bare siger, at vi er de mest forgældede i hele verden.
Andreas Steenberg (RV), 2013-12-13:
Rangvidudvalget har undersøgt årsagerne til den finansielle krise i Danmark.
Resultatet er, at danskerne i dag er blandt de mest forgældede folk i verden.
Den store boliggæld gjorde Danmark sårbar over for den krise, der ramte, men det var ikke kun Danmark og danskerne, der blev gjort sårbare.
Det gjorde også de finansielle virksomheder, som nu har problemer med at få refinansieret den høje boliggæld.
Lovforslaget her vil løse et af de problemer, og det vil jeg vende tilbage til, men inden da vil jeg sende en opfordring til den finansielle sektor: Også I har et ansvar for at få det danske boliglånsmarked på fode igen.
Kreditvurderingen, altså vurderingen af, om folk kan betale deres lån tilbage med renter, har været alt for lempelig på de såkaldte F1-lån og på de afdragsfrie lån.
Det skal laves om.
Der er mange tiltag i gang i branchen, men jeg vil opfordre til, at man gør endnu mere.
Så tilbage til selve lovforslaget.
Pr. 30. juni 2013 var der realkreditlån for i alt 2.587 mia. kr., heraf rentetilpasningslån for 1.402 mia. kr.
Det er i sandhed et svimlende beløb.
De her 1.402 mia. kr. skal refinansieres, når obligationen udløber, og mange af dem hvert eneste år.
Nationalbanken og andre har flere gange anført, at der kan opstå en situation, hvor lånene simpelt hen ikke kan refinansieres.
Beløbet er så stort, at den risiko ikke kan afvises.
Lovforslaget betyder, at løbetiden for obligationerne bag et rentetilpasningslån forlænges med 1 år, hvis det ikke er muligt at refinansiere lånet.
Når det år er gået, kan instituttet igen forsøge at afsætte obligationen.
Er det heller ikke muligt der, kan man igen forlænge obligationerne.
Den her mulighed for at forlænge obligationen vil flytte risikoen fra banken og realkreditinstituttet til investoren.
Investoren vil ikke kunne gøre gældende, at man ikke har fået rettidig betaling, hvis obligationen forlænges.
På den måde fjernes risikoen fra realkreditinstituttet.
Det kan øge renten på lånet, men samtidig vurderes det at blive billigere for institutterne at skaffe kapital, da deres forretning bliver mere sikker.
Der har allerede været et ratinginstitut, der har meldt ud, at de ser positivt på den her ændring.
Derfor er det regeringens vurdering, at det samlet set ikke vil blive dyrere at have boliglån, måske snarere tværtimod.
Til sidst vil jeg understrege, at Radikale Venstre med det her lovforslag ikke ønsker at give bestemte finansielle virksomheder fordele i markedet.
Der er blevet rejst en række spørgsmål, og vi vil sørge for i udvalgsarbejdet at forfølge det mål, at ingen virksomheder skal opnå en konkurrencefordel over for andre.
Med de ord kan vi støtte lovforslaget.
Hans Kristian Skibby (DF), 2013-12-13:
På vegne af Dansk Folkeparti vil jeg gerne kvittere for ministerens fremsættelse af det her lovforslag.
Der skal ikke herske nogen tvivl om, at der er stor tillid til den danske realkreditmodel, som den er i dag, og det synes vi i Dansk Folkeparti der skal blive ved med at være.
Vi er også tilhængere af, at vi har en fleksibel model, hvor folk kan vælge forskellige typer af lån til deres ejendom alt efter deres egen økonomiske situation og det behov, de har for eventuelt at synes, at de vil have et sikkert lån med fast rente, eller om de også mener, at de vil være med på en fleksibel rente, hvor det så medfører nogle risici, som selvfølgelig er inden for en ramme.
Det er så de rammer, vi diskuterer her i dag.
Hvis man ser på, hvad der sker, ser man jo, at vi har fået den her arbejdsgruppe nedsat fra en række relevante ministerier, fra Finanstilsynet og fra Nationalbanken.
Man har jo dels skullet afdække de mulige risici, der ville være, ved at vi fastholder den nuværende model for de kortforrentede realkreditobligationer, dels skulle man gå ind og kigge på, om der kunne være nogen løsningsmodeller, som kunne være med til at fastholde en fleksibel realkreditmodel i Danmark med en høj grad af både forbrugertillid og ikke mindst investortillid.
Det mener vi faktisk vi har i dag, og det mener vi også vi har, når det her lovforslag bliver vedtaget.
For man kan jo spørge sig selv: Hvad sker der, hvis det ender med, at der kommer en budrunde, hvor der ikke kommer bud nok ind, hvad sker der, hvis der er en budrunde, hvor en auktion ikke kan gennemføres som vanligt?
Derfor kan man jo ikke afvise, at det kan ske.
Jeg tror så personligt ikke, at det vil komme til at ske, og det er jo også det, som andre ordførere har været inde på tidligere, altså at hvis man kigger på historikken, vil man se, at det ikke ligefrem er den måde, det har eskaleret så hurtigt på, med stigninger og fald i renten på over 5 kurspoint.
Så vi tror på, at der er en fremtid for det, også i den nuværende form og også med den her mindre ændring, som der nu lægges op til.
Vi kan også se, at man for faktisk flere år siden begyndte med netop ikke at ville have fornyet eller solgt alle obligationerne på en gang, således at man for mange af de nye realkreditobligationer med kort løbetid faktisk har vedtaget, at nogle af dem sættes til salg i oktober, andre i november, nogle i december osv.
På den måde står man ikke og skal gøre det hele på en gang sidst på året, og det er alt sammen med til at gøre risikoen mindre og tilliden større.
Så Dansk Folkeparti kan støtte lovforslaget her.
Vi vil selvfølgelig også følge udvalgsbehandlingen og se, om der måtte komme andre ting ind i forbindelse med de høringssvar, vi har fået, og de spørgsmål, der måtte komme, men umiddelbart kan vi støtte lovforslaget.
Kirsten Brosbøl (S), 2013-12-13:
Det er ikke nødvendigvis karakterer alene, der gør, om man er motiveret til at tage en uddannelse.
Jeg mener, at potentialet bestemt er der.
Hvis man har en god studentereksamen, mener jeg også, at man i høj grad skal følge sine evner og dermed også bruge de evner, man har.
Så jeg ser et potentiale i det, men ikke nødvendigvis, at folk så er motiveret til det.
Derfor mener jeg også, at universiteterne og uddannelsesinstitutionerne generelt bør gøre brug af andre optagelseskriterier end karakterer.
Jeg vil starte med at sige, som jeg også nævnte i min ordførertale, at alle Folketingets partier jo har bakket op om 25-procentsmålsætningen med det forslag til vedtagelse, som vi vedtog ved en tidligere forespørgselsdebat for halvandet år siden.
Når det så er sagt, vil jeg da sige til Dansk Folkepartis ordfører, at, ja, selvfølgelig er der da et opmærksomhedspunkt, når man optager flere og samtidig gerne vil ikke bare bevare kvaliteten, men højne kvaliteten.
Det er jo den ambition, der ligger her – dels jo i det, jeg læste op fra akkrediteringsloven, som alle også har stemt for, dels bag det arbejde, regeringen har sat i gang med Kvalitetsudvalget, og de politiske forhandlinger, vi skal have efterfølgende.
Men lad mig lige knytte en kommentar til det, for jeg mener ikke, at man sådan skal ned at skrabe bunden, hvis man skal optage flere i vores uddannelsessystem.
Det gælder i høj grad studerende fra ikkeboglige hjem, og der mener jeg vi har en fælles opgave i at sørge for, at vi får alle dem med, der har potentialet, evnerne, til at få en videregående uddannelse, og få dem i gang med en uddannelse.
Det kan ikke komme bag på Enhedslisten, at det mener jeg selvfølgelig der er.
Der er også studerende derfra, der deltager i studenterfagligt arbejde og alt muligt andet.
Så jeg mener ikke, der er nogen modsætning mellem de to ting.
Merete Riisager (LA), 2013-12-13:
Nogle gange bliver de her debatter nede i Folketingssalen sådan lidt til, at vi står og taler politikersprog til hinanden.
Hvis nu ordføreren bare lige for et øjeblik vil tage masken af og svare mig helt ærligt: Mener ordføreren, at det overhovedet ikke har nogen betydning for kvaliteten eller det faglige niveau på universiteterne, at man bevæger sig fra i efterkrigsårene at have eb andel på ca. 10 pct. af befolkningen, der tog en længerevarende uddannelse, til, at det nu skal til at være 60 pct., der tager en videregående uddannelse, og 25 pct., der tager en længerevarende videregående uddannelse?
Kirsten Brosbøl (S), 2013-12-13:
Det er jo et meget bredt spørgsmål.
Altså, jeg sagde i min tale, at uddannelserne jo skal uddanne vores studerende både til livet og til arbejdslivet.
Så jeg vil sige, at almen dannelse jo handler om, at man i løbet af sin uddannelse bliver udviklet til ikke bare det arbejde, man skal ud og have bagefter, men også til at være en engageret samfundsborger i et demokratisk samfund.
Så jeg vil ikke udelukke nogen ting i den definition, men sige, at det sådan er der, hvor jeg ser den almene dannelse, altså at man er uddannet både til at kunne få et job bagefter, men også til at kunne være en engageret samfundsborger.
Rosa Lund (EL), 2013-12-13:
Og tak til fru Kirsten Brosbøl for en god tale med fokus på rigtig mange vigtige ting – ting, som vi også er meget, meget optaget af i Enhedslisten.
Jeg vil bare gerne spørge fru Kirsten Brosbøl: Hvad er Socialdemokraternes definition af almen dannelse i de videregående uddannelser?
Kirsten Brosbøl (S), 2013-12-13:
Jamen det er da ganske alvorligt, og jeg må sige, at jeg undrer mig særdeles meget over, at Venstres ordfører på den måde sådan affejer det, når Rigsrevisionen siger, at der også efter vores taxameterløft er for få undervisningstimer.
Især på de humanistiske uddannelser siger man jo, at der er nogle problemer.
Der er utilstrækkelig forskerdækning, siger man især på de samfundsvidenskabelige uddannelser.
Så jeg går da ud fra, at når Rigsrevisionen meddeler os det, er det noget, som vi alle sammen her i Folketinget er enige om at vi skal tage et ansvar for så at kigge efter i sømmene og reagere på.
Og der er det sådan set, at vi fra regeringspartiernes side nu siger: Det skal vi selvfølgelig ikke sidde overhørig.
Esben Lunde Larsen (V), 2013-12-13:
Men det er jo en alvorlig anklage at rette mod et uddannelsessystem, altså at slynge ud, at der er for få timer, og at der ikke er forskningsbaseret undervisning nok.
Det er jo en alvorlig kvalitetsmæssig anklage mod de ansvarlige rektorer, uanset om det er professionshøjskoler eller universiteter.
Jeg har ikke set nogen steder, at Rigsrevisionen påpeger konkrete steder, hvor der er mangel på timer.
Jeg har set en almen betragtning fra Rigsrevisionen, men jeg har ikke set det for nogen enkeltsteder.
Derfor vil jeg da meget gerne spørge ordføreren, om ordføreren har kendskab til enkeltsteder, hvor der i dag ikke er den undervisning, der skal være.
For så vil det jo være et brud på universitetsloven, og det er da alvorligt, når det handler om kvalitet.
Rosa Lund (EL), 2013-12-13:
Det er jeg meget enig i, især det her med, at vi også skal uddanne til demokratiet.
Derfor synes vi i Enhedslisten, det er enormt vigtigt, at der er plads til at lave studenterrådsarbejde, når man er studerende.
Mener fru Kirsten Brosbøl, at der er plads til at blive uddannet til demokratiet med den studiefremdriftsreform, som Socialdemokraterne har lagt stemmer til?
Esben Lunde Larsen (V), 2013-12-13:
Tak for det.
Og tak for ordførerens tale.
Noget, der undrede mig lidt, var, at fru Lotte Rod slet ikke gjorde noget gældende om de studerendes selvansvar.
Fru Lotte Rod talte om, at vi skulle motivere de studerende.
Jeg vil egentlig bare spørge: Hvad er den radikale grundforståelse af, hvem der har ansvaret for at gennemføre en uddannelse og have fokus på motivation?
Esben Lunde Larsen (V), 2013-12-13:
Da forskningsreserven skulle fordeles, hvilket Dansk Folkeparti også var med til, undrede det da ordføreren, at regeringen ikke lagde sig i selen for at afsætte midler til f.eks. at løfte kvaliteten frem for til kønsdimensionerede forskningsprogrammer?
Kirsten Brosbøl (S), 2013-12-13:
Jamen som ministeren også sagde i sin tale, sender vi jo i modsætning til den tidligere regering penge med hver eneste af de nye studerende, der starter på en videregående uddannelse, og dermed er det jo heller ikke sådan, at de samme undervisere bare skal undervise flere.
Der er jo så på den måde grundlag for, at man kan ansætte flere – heldigvis da – til at undervise de nye studerende, der kommer ind.
Så jeg vil sige, at i modsætning netop til den praksis, der var under den tidligere regering, har vi valgt at sige, at selvfølgelig følger der midler med, sådan at man både kan sikre et ordentligt studiemiljø, og at der er undervisere og dermed jo også ressourcer til at kunne give de nye studerende en god uddannelse af høj kvalitet.
Esben Lunde Larsen (V), 2013-12-13:
Tak for det og tak til ordføreren for at pointere forskellige forhold, med hensyn til hvad der er kvalitet.
Når vi nu taler om kvalitet, og når regeringen også så gerne vil fremme kvaliteten, undrer det så ordføreren, at vi, når vi f.eks. sidder og arbejder med pædagoguddannelsen, stort set ikke kan komme igennem med noget, når det gælder optag og lignende?
Altså, klinger det hult i ordførerens ører, når vi som oppositionspartier ikke kan komme igennem med noget, når det gælder kvalitetssikring i eksempelvis pædagoguddannelsen?
Kirsten Brosbøl (S), 2013-12-13:
Det er jo også derfor, at regeringen har nedsat et kvalitetsvalg, som nu skal ind og kigge på, hvor der er de her kvalitetsproblemer, hvori de består, og hvilke løsninger man kunne forestille sig for at rette op på de problemer, der måtte være.
Men jeg siger bare, jeg mener, at vi har givet universiteterne og uddannelsesinstitutionerne generelt redskaberne og det økonomiske råderum til at kunne sikre, at der er en høj kvalitet i vores uddannelser.