Morten Homann (SF), 2006-12-08:
Nu er pointen med forslaget – og hvis ministeren læser det, kan han se det – jo netop, at den her ordning ikke er noget, der er til rådighed for hvem som helst.
Når de så på et tidspunkt forhåbentlig kommer op over en beløbsgrænse, har de ikke længere mulighed for at indefryse betalingen.
På den måde kan man fordele den her byrde lidt ud over hele sit liv, alt efter hvornår man har indkomsten.
Men jeg synes, ministeren sniger sig uden om det, der er det centrale spørgsmål: Hvorfor skal endog meget velstående pensionister have mulighed for på det offentliges, på de andre skatteyderes regning at få det her meget, meget billige lån, som jo indebærer en væsentlig fordel, fordi forrentningen er under markedsniveauet?
Hvorfor skal vi alle sammen være med til at betale for, at endog meget velstående pensionister kan få den her rentefordel?
Det er bevæggrunden bag den her ordning.
Det her er jo ikke nogen pligt.
Det er jo ikke sådan, at lovgivningen skaber en forpligtelse til, at man skal udskyde sine ejendomsskatter.
Det er en mulighed, man kan gøre brug af, hvis man ønsker at gøre brug af den, med det formål, jeg her har skitseret.
Hvad angår andre end pensionister og ideen om at gøre ordningen generel, må jeg bare sige, at det er at gøre ejendomsskatterne til et fordelingspolitisk spørgsmål, og det er forkert tænkt.
Hvis man ønsker at gøre noget for nogle lavindkomstgrupper og dermed også skabe bedre muligheder for, at de kan erhverve fast ejendom, skal man jo angribe det via vores skattelovgivning.
Det er sådan set bl.a. også baggrunden for, at denne her regering for få år siden lavede målrettede skattelettelser, der jo i høj grad via jobfradrag netop kom denne gruppe til gode.
Jeg skal med det samme sige, at det ikke overrasker mig voldsomt, at ministeren ikke vil støtte forslaget, men jeg vil godt gå ind i sådan en diskussion, altså en nærmere begrundelse for det.
Ministeren lægger jo sådan et lidt – undskyld mig – gammeldags syn for dagen på, at hvis man er pensionist, hvis man er ældre, så er man også samtidig økonomisk dårligt stillet, så man har brug for en ekstra håndsrækning.
Men kan ministeren ikke bekræfte, at – nu kan man jo lægge snittet, hvor man vil – denne ordning i hvert fald giver mulighed for, at endog meget velstående pensionister kan udskyde deres ejendomsskatter, endda også meget store beløb i ganske voldsomt store liebhaverejendomme, med den her ordning med rentefordelen på samfundets regning?
Samtidig kan man på den anden side opleve, at der er folk, som ikke er pensionister – det kunne måske være enlige mødre med tre børn – som har meget svært ved at få pengene til betaling af ejendomsskatter til at slå til, og som får meget mere brug for den ordning, end de meget velhavende pensionister gør.
Er det ikke et lidt gammeldags syn på, hvad det vil sige at være pensionist, som ministeren lægger for dagen?
Det betyder jo ikke, at man her får eftergivet sin skat eller noget.
Det betyder, at man så udsætter skattebetalingen til dødsfald eller ejerskifte.
Det er jo en helt anden situation end den situation, hvor man er – hvad ved jeg – 23 år og overvejer at gøre sit første boligkøb.
Der lægger SF jo altså op til, at unge i vurderingen af, hvor stramt de har råd til at sætte sig i egen bolig, også skulle kunne tage i betragtning, at de resten af livet kan udskyde deres ejendomsskatter.
Det er jo altså en helt fortvivlet tankegang.
Hvis man ønsker at komme mennesker i den aldersgruppe i møde, må man gøre det fordelingspolitisk på anden vis.
Hvis vi skaber en almindelig mekanisme, der gør, at man som førstegangshuskøber kan udsætte sin ejendomsskat til ejerskifte eller dødsfald om 50, 60 eller 80 år, betyder det bare en ting: Det afspejles i prisen på ejendommen.
Sådan er det jo.