runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bjarne Laustsen (S), 2008-12-17:
Det var da godt, at skatteministeren blev lidt glad igen her op mod jul.
Jeg ved ikke, om det er en vittighed, men i hvert fald er jeg blevet kontaktet af mange 64-årige seniorer, der stiller sig selv det spørgsmål: Hvordan ser det ud, hvis jeg skal fortsætte med at arbejde?
Så kommer også det udtryk, som mange har sagt, at det er ren og skær dødvægt - det håber jeg ikke støder skatteministeren - som vi slæber rundt med her.
Betyder det, at der er flere, som vil ud på arbejdsmarkedet, eller er det bare de samme mennesker, der fortsætter med at arbejde, som alligevel ville have gjort det?
Det er et af de argumenter, som har været i debatten.
Det kan jeg jo ikke vide noget om, men uanset at jeg selv er imod den regel - jeg synes, at der er for meget dødvægt i ordningen, jeg ville hellere bruge reglerne om den fleksible efterløn - så er der jo her for mig ingen tvivl om, at man skal oplyse om det.
Og der har jeg spurgt forskellige, hvem der egentlig skal oplyse: Er det a-kassen, der skal gøre det, er det kommunekontoret eller SKAT?
Så er svaret: SKAT hører vi kun fra, når vi skal af med penge.
Derfor er det lidt interessant at høre, hvordan det når ud.
Når det gælder kommunikation, ved vi godt, hvor svært det kan være at lave et nyhedsbrev.
Hvis det skal virke efter hensigten, mener jeg, det skal være sådan, at folk skal træffe et valg og gå ud og sige, at de gerne vil fortsætte med at arbejde - hvis det er det, der er meningen med det.
Derfor er det vigtigt, at de bliver oplyst om det og om, hvad deres klare rettigheder er, hvis de fortsætter på arbejdsmarkedet efter en bestemt dato.
Nu er det jo kun en midlertidig ordning, så det kan være, at det er derfor, at man ikke gør noget særligt ud af det, men jeg synes, der er behov for, at alle i Danmark præcis ved, at hvis de fortsætter med at arbejde, så er der en økonomisk gulerod.
Det er jo sådan set det jeg hører at regeringen vil, så derfor handler det vel om at gøre folk opmærksomme på, at den mulighed eksisterer.
Kristian Jensen (V), 2008-12-17:
I modsætning til den mere alvorlige tone, jeg følte var nødvendig som følge af spørgerens sprogbrug i det første spørgsmål, er vi måske her ovre i en mere munter afdeling, for først og fremmest har jeg ikke fortrudt min opbakning til skattenedslaget for de 64-årige, og for det andet må jeg bare konstatere, at hr. Bjarne Laustsen tilsyneladende ikke har læst den kommunikationsplan, som fremgår af bemærkningerne til lovforslaget om skattenedslag for seniorer, det daværende L 160.
Lovforslaget blev vedtaget den 10. juni 2008.
Den første udbetaling er først i kalenderåret 2011 og vedrører indkomståret 2010.
Derfor er tiltagene i kommunikationsplanen fordelt hen over perioden, fra loven blev vedtaget og fremefter.
Siden lovens vedtagelse har SKAT som beskrevet i kommunikationsplanen offentliggjort et nyhedsbrev om ordningen på sin hjemmeside, SKAT. dk, og herudover vil alle, som er født mellem 1946 og 1952, på deres årsopgørelse for 2008 blive gjort opmærksom på ordningen.
Nyhedsbrevet, som beskriver ordningen, vil blive placeret i deres skattemappe.
Det er i øvrigt også en del af den kommunikationsplan, man kan læse i lovforslaget.
Endelig vil SKAT opdatere de årlige pjecer, »Forskudsskatten« og »Skatten«, og i kommunikationsplanen står der, at det vil ske for pjecerne vedrørende 2011, men den seneste pjece er faktisk allerede blevet opdateret i 2009, når pjecen, som hedder »Skat 2008«, vil blive offentliggjort.
Så vi følger fuldt ud den kommunikationsplan, der er lagt, og som jeg faktisk også tror at hr. Bjarne Laustsen har gjort sig bekendt med, dengang vi vedtog lovforslaget, men det er lidt tid siden, så det kan være svært at huske mellem alle de andre store gøremål.
Bjarne Laustsen (S), 2008-12-17:
Er det udtryk for, at ministeren har fortrudt sin opbakning til skatteforslaget om en særlig skatterabat til de 64-årige, at ministeren endnu ikke har iværksat en informationskampagne?
Kristian Jensen (V), 2008-12-17:
Nej, skatteministeren har ikke valgt noget som helst, for skatteministeren blander sig af princip ikke i de retssager, der køres mod Skatteministeriet eller Skatteministeriets underafdelinger.
SKAT's direktion har valgt at anke sagen for at sikre, at alle oplysninger er fremlagt i sagen, og for at sikre, at der er en rigtig vurdering på et højere retsligt niveau end Københavns Byret.
Der må vi så se, hvilken reaktion der kommer, på det tidspunkt hvor Østre Landsret tager stilling til spørgsmålet.
Jeg vil bare sige, at det her forløb ikke rykker en tøddel ved, at jeg som medlem af regeringen bakker op om, at vi skal have en regional fordeling af statslige arbejdspladser, at vi også skal være klar til at placere statslige arbejdspladser væk fra hovedbyerne, væk fra hovedstaden, og jeg må bare sige, at de erfaringer, vi har gjort os i SKAT med at placere statslige centre som betalingscenteret eller kundecentrene uden for hovedbyerne i det, man kan kalde den vestlige del af Danmark, har været en stor succes og klart bør inspirere til, at vi overvejer positivt at gøre det tilsvarende på andre tidspunkter.
Det er faktisk glædeligt, at der nu er en regering, der ikke bare snakker om udflytning af arbejdspladser - i modsætning til det, vi oplevede i 1990'erne - men rent faktisk gennemfører det.
Igen kunne jeg kun finde en ting at være enig med hr. Bjarne Laustsen i, nemlig det udsagn, at det er fint, at jeg er skatteminister.
Det synes jeg også at det er, og jeg tror ikke, at hr. Bjarne Laustsen skal stille alt for store forhåbninger til, at et folketingsvalg vil ændre rollefordelingen.
Kernen i det her spørgsmål er: Hvem har ansvaret for oplysningerne?
Det er sådan, at der i den aftale, der er blevet lavet med kommunerne i forbindelse med kommunalreformen og den statslige overtagelse af skatteopgaven, lå en række oplysningsforpligtigelser tilbage hos kommunerne - dem var kommunerne meget insisterende på at beholde herunder også at oplyse om vedtagne skattelove.
Derfor har borgerne klart en mulighed for at henvende sig til kommunen.
De har også klart en mulighed for at henvende sig gennem SKAT's hjemmeside, hvor vi har lagt oplysningerne frem.
De, der ikke har lyst til selv at henvende sig, får i de kommende måneder en årsopgørelse, hvor der for de relevante årgange er vedlagt information om ordningen her.
Vi er altså i fuld gang med at informere om det.
Hr. Bjarne Laustsens bekymringer er ubegrundede, men jeg er glad for, at jeg nu her i dag har fået lejlighed til at fortælle endnu mere om vores kommunikationsplan og dermed sørge for, at folk bliver endnu mere oplyst om vores initiativer.
Søren Krarup (DF), 2008-12-17:
Er statsministeren enig med kulturministeren i, at kulturkampen er afblæst?
Benny Engelbrecht (S), 2008-12-17:
Kan ministeren dokumentere sine udtalelser om et loft over ÅOP til bladet Tænk i artiklen »Lånehajer ribber flade danskere«, når hun argumenterer med, at et prisloft har en tendens til at blive normen for, hvad man tager for en vare?
Skriftlig begrundelse
Ministerens udtalelse søges underbygget med eksempler fra udenlandske erfaringer med lofter over udlåneres mulighed for at fastsætte renter, så det underbygges, at et loft over ÅOP vil betyde stigende renteomkostninger på forbrugslån.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-12-17:
Nej, tværtimod.
Og her kommer vi så netop til det punkt, hvor hr. Søren Krarup og jeg må skilles i vejen fremad, for jeg er dybt uenig med hr. Søren Krarup i synet på EU.
Jeg har det tværtimod sådan, at i en moderne verden, hvor vi er afhængige af, hvad der sker i landene omkring os, hævder vi bedst det danske folks selvstændighed ved at gå ind i forpligtende samarbejder med andre, hvor vi løser opgaver i fællesskab og netop styrker den danske indflydelse ved at være med der, hvor beslutningerne bliver truffet.
Jeg er meget uenig med hr. Søren Krarup i, at vi ikke selv bestemmer dansk udlændingepolitik.
Vi bestemmer selv dansk udlændingepolitik.
Når vi er med i et forpligtende fællesskab som EU, er vi med til at træffe beslutninger om ting, der har vital betydning for det danske folks fremtid.
Søren Krarup (DF), 2008-12-17:
Det hilser jeg med stor glæde, men så er det, jeg kommer til den virkelig betænkelige del af den nuværende kulturkamp.
Det er klart, at kulturkamp i den forstand er respekt for det enkelte menneske, det er respekt for det enkelte folk, det enkelte folks frihed og selvstændighed.
Jeg taler naturligvis om EU-politikken; jeg taler om, hvordan Metocdommen og de seneste direktiver har vist, at det overhovedet ikke længere er det danske folk, der bestemmer i Danmark.
Jeg synes, at statsministeren, der har talt så tiltalende og nødvendigt om folkets kulturkamp, i sit hjerte må være anfægtet af det, der sker, og sige, at et folkestyre forudsætter, at folket styrer sig selv; at det er Folketinget - intet over og intet ved siden af Folketinget, som Viggo Hørup som bekendt sagde, og det var en af de få rigtige ting, han sagde - der skal lovgive, og at det ikke skal være udenlandske kræfter, der lovgiver.
Er statsministeren ikke enig med mig i, at netop i vores fælles forståelse af kulturkampen er EU en frygtelig trussel imod det, der simpelt hen er grundlaget for både dansk folkestyre og det danske folk?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-12-17:
Jeg er enig med hr. Søren Krarup i, at en væsentlig del af kulturkampen er et opgør med den kollektivisme, som netop forsøger at indskrænke og undertrykke det enkelte menneskes frihed og ansvar.
Jeg har det også sådan, at jeg holdnings- og værdimæssigt ser en direkte linje fra opgøret med samarbejdspolitikken under besættelsen over opgøret med fodnotepolitikken i 1980'erne til vores nuværende aktive engagement i verden omkring os ud fra den betragtning, at når vi danskere ønsker frihed og fred, så må vi også selv yde et aktivt bidrag og påtage os et ansvar for at være med til at sikre det.
En anden del af kulturkampen, om man vil, værdidebatten, er den viden om, den bevidsthed om, det kendskab til den danske historie og kulturarv, som er nødvendigt, og der har regeringen jo været drivende i at udarbejde en kulturkanon, en historiekanon og andre former for initiativer, der kan styrke de unge generationers bevidsthed om, hvad det vil sige at tilhøre det danske folk.
Søren Krarup (DF), 2008-12-17:
Det glæder mig netop, at statsministeren understreger, at det er det enkelte menneskes frihed og ansvar, det handler om.
For dermed er der jo i og for sig sagt, at talen om samfund ikke nødvendigvis er rigtig; vi skulle snarere sige folket.
Jeg betragter mange ting i det 20. århundrede som udtryk for folkets protest imod den foragt, bl.a. modstandskampen, som jo var et opgør med samarbejdspolitik og kulturradikalisme, sådan som statsministeren også har sagt.
Jeg betragter også statsministeren og regeringens nuværende linje, hvor man faktisk tør aktivere sig i et forsvar for den frihed, vi lever i i Vesten, og som er truet, som et led i kulturkampen.
Jeg vil så spørge statsministeren, om det ikke er rigtigt, at kulturkampen på den måde er et opgør med en foragt for folket - jeg vil ikke bruge ordet samfund, men jeg vil sige, det er en foragt for folket, netop for det enkelte menneske i folket som den, der er ansvarlig for sit liv, og som derfor skal have støtte til at leve det på trods af al ekspertviden og bedreviden.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-12-17:
Nej, den er ikke afblæst.
Det er, som jeg sagde i mit første svar, en nødvendig og værdifuld debat om de principper, samfundet skal bygge på, som man ikke bare kan afblæse, og som ikke har nogen slutdato, men som foregår hele tiden.
Jeg er enig med hr. Søren Krarup i, at 20. november 2001 markerede et systemskifte politisk og holdningsmæssigt i Danmark.
Det er det systemskifte, vi baserer os på, og der har i de forløbne 7 år fundet en meget nødvendig debat sted om netop respekten for det enkelte menneskes frihed og ansvar, og det er den grund, regeringen stadig står på.
Søren Krarup (DF), 2008-12-17:
Det er jo rigtigt, at det var vores meget sympatiske kulturminister, der i et interview forleden udtalte, at værdikampen var forbi.
Nu hører jeg ordet værdikamp som identisk med ordet kulturkamp, og kulturkamp har i mine ører en meget god og nødvendig klang, og det hænger sammen med, at jeg husker statsministerens ord fra regeringsovertagelsen i 2001 om det, som jeg netop på grund af den betydning, ordet kulturkamp har fået, har kaldt for systemskiftet.
Jeg husker, statsministeren sagde i sin nytårstale 2002, at der var tale om en kulturkamp, et opgør med råd og nævn, altså med ekspertdyrkelsen.
Det vil sige troen på, at eksperter er i stand til at leve livet for andre mennesker.
Det vil sige en respekt for det enkelte menneskes frihed og ansvar.
Han sagde: Vi er i en kulturkamp, og kulturkampens udfald er helt afgørende for Danmarks fremtid.
Det hørte jeg statsministeren undsige i sin tale om kulturkamp, og jeg hørte det med stor glæde og opfattede det netop som et forsvar for det almindelige menneske, nemlig det, som Søren Kierkegaard kalder »den menige mand«, og som man med et moderne udtryk kalder for »det tavse flertal«.
Og jeg vil spørge statsministeren: Er vi ikke stadig i den kulturkamp?
Er den ikke lige afgørende i dag, som den var for 7 år siden?
Er det ikke den kulturkamp, der er skyld i, at vi har en regering, der nu med Dansk Folkepartis støtte har kunnet regere og, jeg vil sige, kæmpe det menige folks kamp i 7 år?
Er den kulturkamp afblæst?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-12-17:
Hr. Søren Krarup ønsker, at jeg skal svare på, om jeg er enig med kulturministeren i, at kulturkampen er afblæst.
Det er ikke, hvad kulturministeren har givet udtryk for.
Det ville det efter min opfattelse heller ikke være muligt at give udtryk for, for kulturkamp er ikke noget, man kan afblæse; det er ikke noget, der har en slutdato.
Kulturkamp - eller værdidebat, om man vil - er noget, der foregår hele tiden i et samfund; man kan sige, at det faktisk er selve kernen i det at have et frit folkestyre, at der til stadighed er en debat om de principper, som vores samfund skal bygge på.
Og derfor kan jeg sige, at regeringen - den samlede regering - er fulde og aktive deltagere i en løbende værdidebat og kulturkamp.
Bjarne Laustsen (S), 2008-12-17:
Det var godt at have hr. Jens Kirk i ryggen, fordi han kom ind på nogle væsentlige ting.
Jeg kender jo også det der udtryk i en anden form; f.eks. inden for søværnet diskuterer man helt åbent i systemet: Vil du til Frederikshavn, eller vil du skydes?
Sådan siger man.
Jeg bryder mig heller ikke om sådan nogle bemærkninger, for Frederikshavn er også - jeg ved ikke, om vi tilhører den lykkeligste del af Danmark, men det er et ordentligt sted, og hver eneste borger, der vælger at arbejde deroppe eller flytte derop, skal behandles ordentligt.
Og det tror jeg bestemt også man gør i Ringkøbing.
Jeg tror da også, at man gerne i Ringkøbing ville have haft nogle flere 40-årige eller 30-årige, der var blevet flyttet til Ringkøbing og så ville have valgt at bosætte sig der.
Det, man har lavet, er jo en mærkelig konstruktion, hvor man laver noget med nogle hjemmearbejdspladser og forskellige andre steder, man møder op og sådan noget.
Det er en del, som skatteministeren må tage på sig.
Men det, der er problemet her, er, at det nu er slået fast.
Byretten har givet ret i, at der har været en overvægt af ældre medarbejdere, der er blevet flyttet, og det synes de var forkert, og det synes alle de andre, der er blevet flyttet, også.
Så har vi tilbage, at skatteministeren nu har valgt at anke sagen, og så kan vi se frem til at mødes igen, når den næste retsinstans har sagt, at skatteministeren havde uret, for så er der altså et regnestykke, der skal gøres op først og fremmest af hensyn til personalet, synes jeg.
Kristian Jensen (V), 2008-12-17:
Jeg er helt enig i, at hvis man kigger på den arbejdsindsats, der gøres fra betalingscenterets side - og for den sags skyld også af de medarbejdere, der i dag arbejder i kundecentrene - er det en stor tilfredsstillelse at se, at de løser opgaven på glimrende vis, og betalingscenteret måske bedst af alle.
Derfor er det jo en klar inspiration til at overveje, når nye opgaver skal placeres, at fortsætte med at lægge dem uden for storbyerne.
Det ligger klart i mine arbejdsplaner, at det vil vi arbejde videre med i SKAT.
Det er
Naser Khader (LA), 2008-12-17:
Hvis magtens tredeling virkede i Afghanistan, havde den unge journalist på 24 år ikke fået en dødsdom i første omgang og senere 20 års fængsel, fordi han gør opmærksom på kvindernes rettigheder.
Og i øvrigt var det Mullahernes Råd, der anklagede ham for blasfemi, og dem lyttede man til, og man lod sig presse.
Når manden bliver uretfærdigt dømt, og når hans forsvarsadvokat i første omgang ikke får lov til at tale med vidnerne, og når et af de vidner, der vidnede imod ham, senere trådte frem og sagde, at han var blevet presset til at give falsk vidneforklaring, har jeg altså ikke respekt for den tredeling i Afghanistan.
Så mit spørgsmål til udenrigsministeren er: Vil udenrigsministeren love mig at tage sagen op ved et regeringsmøde, eventuelt på et koordinationsudvalgsmøde, hvor man drøfter, om den unge journalist skal inviteres som gæst til Danmark?
Per Stig Møller (KF), 2008-12-17:
Det er et forslag, der kommer her, og det må man jo selvfølgelig overveje.
Men kulturministeren gjorde det jo også for nogen tid siden, altså arbejdede med at forfulgte forfattere skulle kunne komme og få ophold i Danmark i forskellige byer.
Så det er jo ikke nogen tanke, der er fremmed for regeringen, at man kan prøve at se på, hvordan man kan hjælpe forfulgte folk, der kæmper for ytringsfriheden.
Det er jo ytringsfriheden, han har kæmpet for, så han ville jo passe godt ind.
Men jeg kan bare ikke stå her og love, hvad regeringen skal gøre i en konkret sag.
Det er et forslag, der kommer nu.
Det vil jeg overveje, men kulturministeren har jo altså allerede været inde på tankegangen, så fremmed for os er den ikke, men konkret kan jeg ikke tage stilling til det.
Her må man jo sige igen, at retssystemet må køre færdig - vi kan jo heller ikke hive ham ud.
Og vi har jo fået ordene fra Karzais regering om, at de ikke regner med, at han ender med at sidde i fængsel.
Men jeg er stadig væk enig i, at 5 måneder er for lang tid at vente, men jeg kan ikke, når vi belærer dem om magtens tredeling, samtidig sige, at det politiske system skal knække domstolene.
Så ville det se ud, som om vi ikke respekterer tredelingen.
Men vi kan komme med vores argumenter og håbe på, at de virker, og det tror jeg de gør.
Naser Khader (LA), 2008-12-17:
Spørgsmålet er, om vi i Danmark ikke skulle gøre, som svenskerne og italienerne har gjort tidligere.
Svenskerne gjorde det for nogle år siden, at de inviterede forfatteren Taslima Nasreen til Sverige, fordi hun var blevet dødsdømt i Bangladesh, og nu bor hun i Sverige.
Italienerne gjorde det samme med en anden afghaner, der også er blevet uretfærdigt dømt, og nu bor han i Italien.
Hvad med at vi i Danmark inviterer ham som gæst?
Vi kunne godt give ham asyl, men i første omgang invitere ham som gæst.
Det er ikke sikkert, han vil sige ja, men så viser vi bare, at vi tager det alvorligt, og hvis han vil, er Danmark i hvert fald et sted, han og andre frihedskæmpere er velkomne.
Så mit spørgsmål er: Vil regeringen invitere ham som gæst til Danmark?
Per Stig Møller (KF), 2008-12-17:
Jeg bryder mig ikke om det med, at det er en principiel sag.
For det er en konkret sag, et konkret menneske.
Og der er jeg enig med hr. Naser Khader i, at man skal holde øje med de mennesker, der kommer i klemme i disse systemer, der er under forvandling og forandring - forhåbentlig i vores retning - for ellers forsvinder de.
Derfor skal Kambakhsh også hele tiden nævnes og huskes, og derfor tog jeg ham altså også op under mit møde med Karzai.
Jeg sagde også, præcis som hr. Naser Khader, da jeg fik at vide, at appelsagen ville være overstået engang til foråret - og så bliver han jo formentlig sat fri på en eller anden måde - at det jo var lang tid.
Det er jo lang tid.
Jeg slog mig ikke til tåls med, at der kunne gå 5 måneder til; jeg ønskede appelsagen fremskyndet, og det håber jeg så også sker.
Så vi er jo enige om det.
Så vil jeg sige med hensyn til det med kvinderne - hans forbrydelse var jo det med kvinderne - at vi jo altså gør meget for at styrke især kvinders adgang til retshjælp; det vil jeg godt understrege.
Så vi gør jo en hel del også for den konkrete side af sagen, nemlig retsreglerne for kvinderne.
Naser Khader (LA), 2008-12-17:
Tak for svaret.
Jeg synes, det er en meget principiel sag.
Den handler ikke kun om én person, en journalist; den handler faktisk om alverdens frihedskæmpere.
Det er utrolig vigtigt, at vi, Danmark, som er højt højtprofilerede i forhold til demokrati og ytringsfrihed, hele tiden nævner navnene på frihedskæmperne, især dem, der er blevet dømt uretfærdigt.
Den unge journalists forbrydelse er, at han har gjort opmærksom på kvindernes rettigheder, det er faktisk hans forbrydelse, og det er helt, helt grotesk.
Og jeg mener, at vi i Danmark, der har soldater dernede, som gør det fremragende, og som også er med til at kæmpe for demokratiet, har et ansvar, altså at vi, hver gang vi møder afghanske regeringsfolk, gør dem opmærksom på, at det dér er fuldstændig uacceptabelt.
Nu har han siddet i fængsel i over et år.
Ifølge sin bror, Yaqub, har han været udsat for tortur, vold og seksuelle overgreb, og derfor kan vi altså ikke vente på, at højesteretten i Afghanistan omstøder dommen eller ændrer dommen.
Jeg synes, vi skal handle, og min opfordring er, at den danske regering inviterer ham til Danmark som gæst.
Det vil også sende et kraftigt signal til den afghanske regering om, at vi tager det her alvorligt.
Per Stig Møller (KF), 2008-12-17:
Jeg siger tak til formanden.
Nej, det mener regeringen ikke.
Sagen og dommen er ikke forenelige med retsprincipperne og med menneskerettighederne.
Derfor har regeringen også fulgt Kambakhshs appelsag tæt sammen med vores EU-partnere og FN.
Og vi kan da i hvert fald konstatere, at dødsdommen - og det er dog positivt - nu er blevet omstødt.
Men selve retssagen levede hverken op til afghanske eller internationale standarder.
Så kan jeg oplyse, at jeg under mit besøg i Afghanistan i november gjorde det meget klart for regeringen - og det vil sige for Karzai, præsidenten selv - at der fra dansk side ses med meget stor alvor på denne sag, og at den skal håndteres med respekt for de frihedsrettigheder, der er indskrevet i landets forfatning, ikke mindst ytringsfriheden, som vi jo præcis lægger vægt på at forsvare, også for afghanerne.
Så det vil sige, at der også er bevægelse i det afghanske samfund, også fra præsidentens side, for at ændre det.
Så har vi sammen med de øvrige EU-lande og med Norge og Canada den 30. oktober 2008 demarcheret over for højesteretspræsident Azimi, og her demarcherede også FN's folk.
Demarchen lagde vægt på behovet for retssikkerhed og korrekt overholdelse af retsprocedurer.
Denne appelsag var et første skridt på vejen mod en reel vurdering af den dømtes sag; det var den første sag jo ikke.
Sagen har været åben for medierne og for tilhørerne, og den anklagede har den her gang haft adgang til forsvar og eksperthjælp.
Sagen er så nu anket til højesteret, for dommen er jo stadig væk fuldstændig uacceptabel.
Vi vil derfor fortsat følge sagen tæt i samarbejde med resten af det internationale samfund.
Og nu må vi så - i respekt for magtens tredeling - afvente udfaldet af appelsagen.
Men der skal ikke være tvivl om, at der kun kan være én udgang på den her sag, og det er, at manden ikke bliver dømt.
Naser Khader (LA), 2008-12-17:
Mener regeringen, at dommen over den 24-årige afghanske journalistelev Sayed Parwez Kambakhsh på 20 års fængsel er forenelig med de retsstatsprincipper og grundlæggende menneskerettigheder, som den aktivistiske danske udenrigspolitik skal fremme, og hvis ikke, hvilke konsekvenser skal denne dom da have for samarbejdet med den afghanske regering?