Kristen Touborg (SF), 2007-02-20:
Vi har i de senere år fulgt et skuespil, hvor skiftende konservative ministre har pustet sig op for at hjælpe forbrugerne.
Den karakteristik gælder desværre også den nuværende nytiltrådte forbrugerminister.
Det, der kom ud af alle de store ord, var noget så sølle som en frivillig ordning, som parterne på forhånd har sagt de ikke vil følge.
Jeg vil tillade mig et jysk mundheld, der lyder: meget skrål og lidt uld.
Det er det, det her bedst kan karakteriseres ved.
Den frivillige ordning hjælper ingen eller næsten ingen, og jeg synes, det er elendigt, at vi er nået dertil med en ellers god sag, som vi alle har været enige om skulle løses.
Ministeren er bukket under for detailhandelens kassekamp.
Fødevareindustrien vil naturligvis ikke påvirke forbrugerne til at købe mindre.
De lever faktisk af, at forbrugerne køber mest muligt.
Der er kun én ting, der tæller, nemlig størst mulig indtjening, og derfor går de af gode grunde ikke ind og tager en frivillig ordning.
Det burde ministeren også vide.
I øvrigt kan man sige, at det vel heller ikke er deres opgave.
Det er vel politikernes opgave.
Det er vel ministerens opgave at sørge for, at der er gennemskuelighed i de valg, forbrugerne skal træffe, når de kommer i butikkerne.
Så vil jeg godt gå til det med EU-delen.
Jeg synes faktisk, at vi er nået et stykke vej i dag, i hvert fald for nogle partiers vedkommende, i sammenhæng med den EU-debat, vi har haft.
Men jeg vil godt sige, at hvis vi skal vente på EU-action, er jeg bange for, at også ministeren når at blive gråhåret, inden vi når et resultat, og det synes jeg da trods alt ville være synd.
Men jeg forstår ikke helt, at det ene er til hinder for det andet.
Jeg forstår egentlig ikke, at vi Fttmo055.fm Page 4056 Friday, June 15, 2007 1:58 PM ikke godt kan køre en national ordning obligatorisk nu, og så, når EU på et eller andet tidspunkt har besindet sig, kan køre ind på et EU-plan.
Jeg synes, det er godt, at vi er nået frem til, at det altså ikke er regeringens egne jurister i Justitsministeriet, der skal vurdere, hvorvidt det her er EU-lovstridigt, men en uvildig instans.
Jeg vil godt til sidst minde om, at vi har andre sager, hvor vi, vistnok et enigt Folketing, men i hvert fald et meget stort flertal i Folketinget, har kørt sager, som har været bedømt i Justitsministeriet som værende i strid med EU-lovgivningen.
Ud over sagen om dyretransporter vil jeg godt nævne dengang, da Danmark gik enegang for at hindre, at der blev blandet antibiotika i alt foderet til danske husdyr.
Det var sådan set ikke, fordi det sundhedsmæssigt var direkte farligt, men det var indirekte en fare for sundheden for den danske befolkning, fordi det kunne give en reaktion i form af, at befolkningen ikke ville have gavn af en efterfølgende antibiotikabehandling, fordi der kunne opstå resistens.
Det vil i virkeligheden kunne sammenlignes meget med den sag her.
Men der gik vi alligevel enegang, og det gjorde vi med meget stor succes, for det endte faktisk med, at en række af de antibiotika, der helt unødvendigt blev blandet i foderet til raske dyr, blev forbudt i Danmark, og efterfølgende blev de rent faktisk forbudt i EU for en række områders vedkommende.