runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mette Gjerskov (S), 2006-12-07:
Man skulle jo ikke tro, at det kunne lade sig gøre at gøre en hel milliard til en halv, men det er jo rent faktisk det, De Konservative gør; det er jo rent faktisk det, regeringen gør.
Jeg tror sådan set, at dansk miljø og natur er ligeglad med, hvad det er for en kasse, man tager pengene fra, hvis en hel milliard er blevet gjort til en halv milliard.
Jeg vil bare igen spørge den konservative ordfører, om han ikke godt kan forstå det, hvis den almindelige dansker siger: Er det ikke bare et stort propagandanummer med den grønne profil, som ordføreren selv siger det, at De Konservative er den grønne profil i den her regering, når en hel milliard bliver til en halv milliard, som åbenbart oven i købet alligevel bliver udvandet?
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2006-12-07:
Regeringen afsatte forud for sidste valg 24 mia. kr. til en række områder, herunder 1 mia. kr. til miljøet, så det er naturligvis regeringens milliard.
Og det at gøre en hel milliard til en halv milliard er altså ikke rigtigt.
Milliarden er milliarden.
Det kan man ikke komme uden om, det må jeg desværre hævde.
Så er det rigtigt, at når man ser på landdistriktsmidlerne, er det noget andet.
Men altså, der bliver afholdt 1 mia. kr. på Miljøministeriets område, som det hele tiden har været meningen.
Og en stor del af det vil man kunne se fysisk, ved at der gennemføres 11 naturgenopretningsprojekter udeomkring i landet.
Mette Gjerskov (S), 2006-12-07:
Det glæder mig, at hr. Christian Wedell-Neergaard på den måde bekræfter, at vi faktisk har fået rykket tidspunktet for, hvornår vi skal bruge pengene.
Altså, det står vel efterhånden klart i debatten her, at den hele milliard er blevet til en halv milliard, og det er jo ellers den hele milliard, vi har gået og ventet på skulle blive udmøntet.
Nu ved jeg godt, at hr. Christian WedellNeergaard siger, at det kommer fra forskellige kasser, men jeg vil spørge, om det kan undre ordføreren, hvis en dansker, som er naturinteresseret, synes, at det virker som noget af et propagandanummer med De Konservatives miljømilliard, når man på den ene side siger, at man vil give en milliard, og på den anden side skærer en halv milliard fra den danske natur.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2006-12-07:
Det er stadig væk to forskellige kasser.
Miljømilliarden ligger i 2006-2009 og udmøntes med 600 mio. kr. på Miljøministeriets område.
I regeringsgrundlaget står der, at man vil gennemføre fuld hjemtagning af EU’s landdistriktsmidler i perioden 2007-2013.
Og det er samtidig besluttet, at programmet vil blive øget fra 2009 og frem, når målene i vandrammedirektiv og habitatdirektiv kendes tilstrækkelig præcist til, at vand- og naturindsatsen kan tilrettelægges.
Og det vil Det Konservative Folkeparti holde fast i.
Nu er det sådan, at ingen jo har frarøvet nogen noget, og derfor er retorikken forkert.
Som jeg sagde før, er det jo altså to forskellige kasser.
Miljøministeriets miljømilliard er intakt og vil blive brugt på miljøopgaver, herunder miljø og sundhed og miljøteknologi, hele det tankesæt er fuldstændig uændret.
Det støtter jeg hundrede procent, og det giver regeringen en grøn profil.
Så er der spørgsmålet om landdistriktsmidlerne.
De hjemtages i perioden 2007-2012, og de vil blive fuldt hjemtaget, således som jeg har sagt, og dermed vil beløbet være fuldt ud til rådighed til løsning af opgaver, herunder også miljøopgaver.
Nu har vi igen hørt hr. Torben Hansens dundertale, hvad synes hr. Torben Hansen selv?
Der ligger ikke noget ændringsforslag, der er slet ikke noget i finanslovforslaget om CO2.
Der er ikke indgået en færdig politisk aftale.
Der har været nogle rygter i pressen om det, nogle mener noget, og nogle mener noget andet, og så skal jeg stå her på et ben og forklare, hvad jeg mener om et så vigtigt spørgsmål: Hvordan omstiller Danmark sig fra fossile brændstoffer til vedvarende energi?
Jamen jeg har jo selv lagt sjælen i det og sagt, at jeg gerne vil, at vi kommer videre med vedvarende energi.
Men jeg kan så sandelig ikke svare på det stillede spørgsmål, og det fremgår i hvert fald ingen steder i de papirer, jeg har brugt til at forberede mig til i dag, hvordan regeringen forholder sig på det punkt.
Peter Christensen (V), 2006-12-07:
Når jeg spørger om det, er det simpelt hen, fordi det budskab, der kom fra hr. Jan Petersen, overraskede mig lidt.
Al undersøgelse viser jo, at uligheden i 1990’erne steg meget mere, end den har gjort under den borgerlige regering.
Derfor er det meget tankevækkende, når man nu hører, at venstrefløjens helt store bekymring er uligheden, at man så roser den periode i dansk historie, hvor uligheden er steget mest.
Jeg kunne derfor godt tænke mig at høre, om det er det, man vil gentage for at opnå det, der var den bedste økonomiske politik, eller om SF har nogle klare krav, og det vil jo så i givet fald være på skatteområdet, til, hvad en fremtidig regering skal føre af politik for at have SF med.
Inger Beinov Støjberg (V), 2006-12-07:
Jeg har vist som de fleste andre her i dag oplevet den nærmest euforiske stemning, der har bredt sig ned langs SF-rækkerne, når ministerbilerne sådan skal til at fordeles i en ny S-SF-regering.
Det har været meget, meget spændende at opleve.
Men jeg har så også overværet hele den her seance med hr. Ole Sohn, og der er altså stadig væk noget, der ikke står mig klart, så derfor bliver jeg altså nødt til at spørge en gang mere.
Der er blevet spurgt til det flere gange.
Socialdemokratiet har tilsluttet sig VK-skattestoppet.
Nu er det så sådan, at det i dag fremgår, at man SF og Socialdemokratiet imellem har fået en fælles forståelse af skattepolitikken.
Vil hr. Ole Sohn ikke nok prøve nu at udlægge: Hvad er forskellen på VK-skattestoppet, som Socialdemokraterne har tilsluttet sig, og så den fælles forståelse for skattepolitikken, som SF har tilsluttet sig over for Socialdemokratiet?
Erling Bonnesen (V), 2006-12-07:
Nu har vi jo hørt lange beretninger om, at der skulle bruges mange flere penge.
Hvor mange flere penge er det?
Lad os få et tal.
Thor Pedersen (V), 2006-12-07:
Jamen det er jo Enhedslisten, der ikke er med.
Vi vil løfte uddannelsesniveauet, gøre alt det, vi overhovedet kan for at opkvalificere, reducere sygefraværet og reducere nedslidningen.
Det er jo alt det, der ligger i den aftale, som Enhedslisten ikke ønskede at være med i.
Så beder fru Line Barfod om svar angående kvalitetsreformen.
Man må altså medgive os, at vi har valgt en anden arbejdsform, nemlig at lytte.
Vi lytter til dem, der er ude i det praktiske liv, dvs. brugerne, de ansatte, klienterne på plejehjemmene, de ældre, de pårørende.
Vi afholder temamøder, vi lytter til det, som almindelige mennesker siger om, at tingene skal gøre på anden måde, og i maj-juni kommer regeringen så med sine forslag.
Vi starter ikke med at fortælle, hvad man skal gøre, vi starter med at lytte til, hvad andre mener vi bør gøre.
Det er nøjagtig dem, der har problemet, der også har ideerne til, hvad der bør gøres, for at deres arbejdsplads kommer til at fungere bedre.
Vi har vendt det helt om, så det er altså ikke topstyring.
Det er faktisk det modsatte.
Line Barfod (EL), 2006-12-07:
Jeg synes, ministeren kom med en masse spørgsmål, men ikke rigtig med nogen klare bud på, hvad det er, vi skal gøre.
Vi skal bl.a. sørge for uddannelse af vores unge, så der ikke hvert år er flere tusinde unge, der ikke får uddannelse og derfor ikke kommer ind på arbejdsmarkedet; vi skal lave seniorordninger, så folk kan blive længere på jobbet; vi skal give dem, der er på deltid, mulighed for at komme på fuldtid, og vi skal fordele arbejdet, så flere af dem, der i dag står uden for arbejdsmarkedet, kan komme i arbejde.
Men jeg har forstået, at finansministeren vil stemme imod vores ændringsforslag, og derfor vil jeg gerne høre: Hvad er det helt konkret for nogle forslag, finansministeren har?
Jeg ønsker ikke at høre en masse spørgsmål, men konkrete forslag til at skaffe flere hænder, der sidder på flere mennesker.
Thor Pedersen (V), 2006-12-07:
Jeg har lige spurgt sygeplejerskernes formand og har fået at vide, at 70 pct. af alle sygeplejersker arbejder mellem 3 og 4 timer over om ugen.
Der er altså tale om en gruppe medarbejdere, som i forvejen arbejder længere, end de overhovedet skulle ifølge deres ugentlige normaltimelønsforbrug.
Men jeg vil lige sige om begrebet »der mangler flere hænder«: Jo, men der er vel ikke nogen, der tænker på genmanipulation?
Årsagen til, at der kommer til at mangle hænder, er jo, at det ikke er hænder, man efterspørger, men hele mennesker, hele personer.
Det, der mangler, er ikke hænder – næh, det er mennesker, der mangler, fordi de simpelt hen ikke er der
Man kan jo godt sige, at vi skal bruge flere hænder.
Næh, vi skal bruge flere mennesker.
Men de er der altså ikke, og så må vi spørge: Hvordan kan vi få glæde af dem, der i forvejen bruger hele deres arbejdstid og arbejdsevne i det offentlige?
Hvad er det, vi kan ændre?
Hvordan kan vi skabe spændende arbejdspladser?
Hvordan kan vi fastholde vores medarbejdere?
Hvordan kan vi sikre, at modne medarbejdere bliver længere i jobbet?
Og hvordan kan vi overhovedet tiltrække medarbejdere, når det er på samme måde på det private arbejdsmarked, hvor man også mangler medarbejdere, mangler hele personer?
Det er altså ikke noget, vi kan løse ved genmanipulation, så vi får nogle persontyper, der har flere hænder.
Næh, vi har den udfordring, at inden 2045 bliver der 700.000 flere pensionister end i dag, dvs. dobbelt op, og i det samme tidsrum vil der blive 200.000 færre på arbejdsmarkedet.
Den udfordring kan vi ikke ændre.
Den er et faktum, som kan fastlægges ud fra fødselstal og det antal, der er her i forvejen, og det er den udfordring, vi skal håndtere.
Hvordan sikrer vi, at man bliver i stand til at klare udfordringen i både det offentlige og det private?
Hvad kan der gøres bedre?
Der er jo meget, man kan gøre bedre.
Hvordan kan det f.eks. være, at i de kommuner, der tilrettelægger hjemmehjælpen bedst, er hjemmehjælperen dobbelt så lang tid hos den ældre som i de kommuner, der gør det dårligst?
Noget af det, vi må se på, er, hvad vi kan lære af hinanden.
Line Barfod (EL), 2006-12-07:
Finansministeren sagde en del om kvalitetsreformen, men finansministeren kom ikke med et eneste konkret forslag til, hvordan vi får flere hænder i den offentlige service.
Når hjemmehjælpere, pædagoger og sygeplejersker osv. i øjeblikket løber alt, hvad de overhovedet kan, og har brug for, at der kommer flere til at hjælpe dem med at tage sig af vores børn, vores syge og vores ældre i en situation, hvor vi ved, at der er en hel del i den offentlige sektor, som snart holder op, hvad er så finansministerens bud på, hvordan vi får flere hænder til at tage sig af den offentlige service, end vi har nu?
Thor Pedersen (V), 2006-12-07:
Effekten af det, vi har besluttet, er en anden end den, man egentlig forudsatte den ville være, og ledigheden er langt lavere i dag, end man troede dengang.
Vi ligger langt under det, de kaldte den strukturelle ledighed, vi har altså fået flere ud på arbejdsmarkedet, end man overhovedet kunne tro, og det vil sige, at vi har fået en beskæftigelse, der er højere end den, man kunne forvente.
Man er nødt til at tage udgangspunkt i, hvordan virkeligheden er her og nu, og hvad der er af ledige, som kan komme ud på arbejdsmarkedet.
Vi ændrer jo begrebet, så det er rådighedsforpligtelsen og ikke skatten, der skal få en ledig til at gå i arbejde, hvis der er ledige job.
I 20 år har vi jo, om jeg så må sige, ligget i en bræmme, hvor der var overskydende arbejdskraft, og hvor rådighedsforpligtelsen ikke blev taget alt for alvorligt.
Hvis man ikke selv ville have jobbet, ville en anden have jobbet, men i dag er det altså i virkeligheden en anden mekanisme end skat, der skal bidrage til, at folk kommer ud på arbejdsmarkedet.
Hvis man siger nej, mister man enten sine dagpenge eller sin kontanthjælp, og det er altså en helt anden mekanisme end skatten, uanset hvilken virkning den i øvrigt måtte have.
Morten Østergaard (RV), 2006-12-07:
Nå, så trådte jeg alligevel ved siden af, kan jeg fornemme, for så var det jo ikke en vittighed, finansministeren sagde den dag.
Jeg troede egentlig, den hørte til i perlerækken af pudsigheder.
Men det gør den altså ikke, og så må jeg bare droppe det, jeg egentlig havde tænkt mig at følge op med, og i stedet spørge: Er det ikke dårligt arbejde af en finansminister, når han tillader sit eget ministerium at lægge beregninger frem for Globaliseringsrådet, som lige nøjagtig viser, at man kan øge arbejdsudbuddet ved at sænke skatten på arbejde?
Er det ikke sjusket chefarbej de at tillade sin egen administration at lave den slags beregninger og lægge dem frem for nogle mennesker, som man har bedt om at gøre et seriøst stykke arbejde som optakt til et velfærdsforlig og et globaliseringsudspil?
Er det ikke lidt dårligt at spilde deres tid med den type beregninger, når finansministeren alligevel står her og undsiger det hele?
Thor Pedersen (V), 2006-12-07:
Først vil jeg bare sige, at jeg er en stor tilhænger af ytringsfrihed.
Jeg synes, det er vidunderligt, at vi i Danmark kan have mange forskellige meninger og sige, hvad vi vil, og at politikerne så træffer en beslutning bagefter.
Jeg vil bare sige, at jeg ikke er enig, og at jeg synes, det er helt legitimt ikke at være enig.
Men må jeg også sige, at vedrørende skat er jeg altid imponeret over, at debatten om, at man gerne vil arbejde længere, altid gælder nogle andre – altså medmindre hr. Morten Østergaard vil sige til sin kreds: Sætter I skatten lidt ned, vil jeg bestille lidt mere for kredsen.
Det er altså imponerende, at det altid er nogle andre, man tænker på, når man siger, at man gerne vil arbejde længere.
Men jeg vil godt tage del i den debat, for jeg har ikke sagt, at teorien ikke er rigtig, og at den ikke virker.
Jeg har bare sagt, at Rockwoolrapportens bemærkninger er overvurderede og derfor kun har marginal betydning, fordi vi er et land, hvor der i forvejen er mangel på arbejdskraft.
Der er jo forskel på, om der er mange ledige, man kan tage af, eller der ikke er nogen ledige, og der er forskel på, om de unge mennesker, der har nedsat arbejdstid, er gået ned i tid for at få et familieliv til at hænge sammen og er gået så meget ned, som de føler de har råd til, fordi der skal to indkomster til, eller grunden er en anden.
Hvis man går ned i arbejdstid, kan det skyldes, at man ønsker at have et familieliv ved siden af arbejdslivet, så man fravælger uanset hvad.
Men to kandidater kan gå ud fra universitetet og været motiverede til at være på fuldtid hele tiden.
Det er tit og ofte tilfældet, indtil de får et barn, og så ser man det mønster, at den ene ægtefælle går ned i arbejdstid for at få tingene til at hænge sammen.
Men det har ikke noget at gøre med, hvordan virkningen er af, at skatten sættes ned eller op, for man har besluttet på forhånd, hvor meget man overhovedet kan være fysisk til stede på arbejdspladsen, hvis familielivet skal fungere.
Jeg kunne tale om det i nogle timer, hvis det var, men jeg siger blot, at der er nogle andre forudsætninger, hvis du bor i et land, hvor der er fuld beskæftigelse.
Folk i topstillinger kommer heller ikke og siger til bestyrelsen, at hvis de får lidt lavere skat, vil de bestille lidt mere.
Morten Østergaard (RV), 2006-12-07:
Finansministeren bidrager jo altid til underholdningen, men en af de vittigheder, som finansministeren ikke kom ind på i sit svar på debatten, er jo, at en sænkning af indkomstskatten ikke betyder noget for arbejdsudbuddet.
Jeg tror, det var Berlingske Tidende, der bragte den på et tidspunkt.
Men det er klart nok, at den givetvis er taget ud af en sammenhæng og slet ikke kan have nogen mening, præcis som tilfældet er med tusindårsmodellerne, for udsagnets urigtighed taler jo ligesom for sig selv og strider imod, hvad alle andre på området mener, så det behøver vi sådan set ikke at træde alt for meget rundt i.
Men det, jeg egentlig er mest optaget af, er den mere seriøse del af debatten.
Gør det ikke indtryk på finansministeren, når de økonomiske eksperter, vismændene, siger, at hvis man fastholder skattestoppet, vil alle de gode ting, der er opnået for den offentlige økonomi med velfærdsaftalerne, blive udraderet på lang sigt inden 2040?
De vil blive udraderet af skattestoppet, fordi skattestoppet jo hvert eneste år koster en masse penge, og gør det intet indtryk på finansministeren?
Line Barfod (EL), 2006-12-07:
Jeg kan ikke forestille mig en situation, hvor Enhedslisten stemmer ja til et finanslovforslag, som indeholder et skattestop, der øger uligheden.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-12-07:
Men der er en masse forbehold i de svar, der bliver givet på spørgsmålene her, og det forstår jeg sådan set ikke.
Man kan jo spørge: Kan Enhedslisten overhovedet stemme for et finanslovforslag, uanset om det er baseret på et forlig, der viderefører skattestoppet, eller ej?
Det er jo det helt enkle spørgsmål.
Man kan altid diskutere, om man vil være med i større eller mindre forlig og sådan noget, men kan vi overhovedet forestille os, at Enhedslisten kan stemme for et finanslovforslag, der inkluderer en fortsættelse af skattestoppet, forlig eller ej?
Line Barfod (EL), 2006-12-07:
Et forlig om en samlet finanslov, hvor vi skulle stemme ja til en finanslov, der baserer sig på et skattestop, som øger uligheden i samfundet?
Nej, det kan Enhedslisten ikke stemme for.
Det kan jeg ikke forestille mig.
Det ændrer ikke på, at der kan være små dele rundtom, man kan stemme for, det gør vi jo gennem tiden, men vi ville ikke stemme for en samlet finanslov.
Morten Østergaard (RV), 2006-12-07:
Nu er vi jo enige om, at skattestoppet fører til ulighed, vil jeg tro, men det, jeg egentlig spurgte om, var, om man vil være med i en finanslovaftale med en given regering, som baserer sig på et skattestop, altså med skattestoppet som det afgørende.
Vil Enhedslisten kunne lægge stemmer til det?
Line Barfod (EL), 2006-12-07:
Jeg har meget svært ved at forestille mig Enhedslisten gå med i et finanslovforlig om en samlet finanslov, der ikke byggede på, at vi var i gang med at skabe et fuldstændig andet samfund end det, vi har i dag.
Morten Østergaard (RV), 2006-12-07:
Enhedslisten er jo ligesom Det Radikale Venstre uden for finanslovaftalen i år, og det er især på grund af skattestoppet, vil jeg tro.
Det er det i hvert fald for vores vedkommende, ikke mindst på grund af den store ulighed, som skattestoppet skaber hvert eneste år.
Så derfor vil jeg bare spørge: Kan fru Line Barfod forestille sig, at Enhedslisten på et tidspunkt kunne blive bragt i en situation, hvor man vil være med i et finanslovforlig, der baserede sig på et skattestop?
Ole Sohn (SF), 2006-12-07:
Altså, et eller andet sted synes jeg, at det er lidt forunderligt med den terapi, som Det Radikale Venstre har indrullet sig selv i omkring statsministerkandidater, for Det Radikale Venstre kom til at stille et ultimativt krav, som der ikke var så mange mandater bag.
Altså, politik drejer sig om 90 mandater.
Får vi ikke 90 mandater, håber vi, at De Radikale kan bidrage til, at vi får det sammen, og så fjerner vi skattestoppet fra dag et.
Er vi ikke 90 mandater – og det er her, at den politiske realitet i hvert fald også skal med ind i overvejelserne – skal man overveje: Skal man så støtte den nuværende statsminister, en statsminister fra Dansk Folkeparti eller en statsministerkandidat fra Det Konservative Folkeparti?
Vi gør det ikke.
Jeg siger bare: Vi gør det ikke.
Så derfor håber jeg, at Det Radikale Venstre og SF sammen kan være med til at presse det parti, som vi har størst mulighed for at udsætte for pres, netop Socialdemokraterne.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2006-12-07:
Man kan jo netop ikke presse Socialdemokraterne, hvis man på forhånd har smidt sig på maven.
Og det er jo præcis det, hr. Morten Homann gør opmærksom på at SF har gjort.
Man har accepteret 24-års-reglen, og man har accepteret skattestoppet.
Så lad mig stille et konkret spørgsmål til hr. Ole Sohn: Er det sådan, at hr. Ole Sohn kan forestille sig at stå bag en socialdemokratisk rege ring, der holder fast i skattestoppet og 24-årsreglen?
Ja eller nej.
Ole Sohn (SF), 2006-12-07:
Jamen der er ingen uenighed.
Det, vi har gjort, er sådan set i al beskedenhed at pege på Socialdemokraternes formand som statsministerkandidat, sådan som vi har gjort ved samtlige valg siden 1958.
Det, vi så har gjort derudover, er, at vi har diskuteret, hvilke muligheder der er for at få mest muligt af vores politik igennem.
Det er vores politik at få fjernet skattestoppet, og der er vi enige med Det Radikale Venstre.
Vi er ikke enige i profilen af fordelingspolitikken – der har vi så forstået at Det Radikale Venstre, efter at det er gået op for partiet, hvilken ulighedsskabende profil det er, vil revidere den, og det ser vi frem til – men vi er enige om, at der skal laves en skattereform.
Derfor forstår jeg ikke, hvorfor Det Radikale Venstre ikke knytter an til den invitation, som vi har givet indtil flere gange: Lad os nu sammen udvikle et pres på Socialdemokraterne for at fjerne skattestoppet.
Det er dér, presmuligheden er størst.
Den eksisterer ikke i forhold til VKOblokken.
Det går jeg ud fra at Det Radikale Venstre er enig i.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2006-12-07:
Nu har hr. Ole Sohn jo gentagne gange benægtet, at der er en aftale mellem Socialdemokraterne og SF, men i Dato i dag skriver hr. Ole Sohns kollega, hr. Morten Homann, i et læserbrev: Vi har blot erkendt, at Socialdemokraterne står fast på disse holdninger og ikke vil flytte sig før tidligst efter næste valg igen.
Og det, man altså taler om her, er skattestoppet og 24-års-reglen.
Der er åbenbart en uenighed mellem hr. Ole Sohn og hr. Morten Homann vedrørende spørgsmålene om skattestop og 24-års-reglen og SF’s bekendelse til begge projekter.
Jan Petersen (S), 2006-12-07:
Finansministeren må for min skyld gerne udfordre og provokere, og jeg tager gerne del i den proces.
Men skulle vi ikke fortsætte på onsdag om Landsbyggefonden og historien i den forbindelse, så det bliver klart, hvorfor SR-regeringen f.eks. ikke gjorde det, den nuværende regering har gjort, men hvorfor man gjorde sådan og sådan dengang.
Det fortsætter vi med på onsdag, hvor vi har en mere overordnet debat.
Derfor vil jeg bare aflevere en lidt spørgende kommentar til finansministerens besvarelse.
Den kommenterede finansministeren ikke, men jeg ved ikke, om der er mulighed for at få i hvert fald nogle foreløbige kommentarer til det punkt inden på onsdag.
Det samme gælder sådan set også den kommunale økonomi og påstandene om, at velfærden ikke har lidt skade under den nuværende regering, og om de 31 mia. kr. Kunne vi ikke aftale, at vi også fortsætter den debat på onsdag?
Finansministeren konstaterede, at meget af debatten i dag egentlig har handlet om, hvordan vi skal indrette os på de nye tider efter næste valg.
Jeg ved ikke, om finansministeren vil gå så langt som til at sige, at han godt kan se, at han er på tålt ophold til efter næste valg.
Ole Sohn (SF), 2006-12-07:
Det er da lidt imponerende, at Venstre har et så fremtrædende medlem, som ikke er i stand til at høre efter, hvad der bliver sagt fra talerstolen, men jeg prøver at gentage.
SF var, er og vil fortsat være imod skattestoppet.
Vi vil bekæmpe det, som vi har gjort hidtil.
Det vil vi gøre fremover, så meget som vi overhovedet formår.
Får vi selv 90 mandater, er det fjernet dagen efter valget.
Klarere kan det vist ikke siges.
Jens Peter Vernersen (S), 2006-12-07:
Jeg går ud fra, at finansministeren ved, at sådan er virkeligheden ikke.
Der er virkelig mange på kontanthjælp, som ikke har mulighed for at påtage sig et arbejde, fordi de ikke er til rådighed for arbejdsmarkedet, men alligevel lader man dem blive på kontanthjælp og giver dem den allerlaveste ydelser år efter år.
Det er derfor, vi har fattigdomsproblemet.
Jeg synes, det er meget, meget skammeligt, at man lader disse mennesker blive der, og jeg synes altså, det er et problem, man skal tage fat på i stedet for at sige: Vi er et rigt samfund, men vi lukker øjnene og lader disse folk gå på disse meget, meget lave ydelser år efter år, også selv om de ikke selv kan tage fat og komme ud på arbejdsmarkedet.
Det er formentlig ikke så mange, men for de 50.000, det måske drejer sig om, er det en meget, meget alvorlig sag, og hvis de også har børn, som de skal forsørge, ved vi, hvor galt det går, og hvor svært disse børn har det.