Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2015-02-26:
Når jeg har været optaget af det her emne, er det, fordi det jo viser sig, at vi måske har et mørketal på 2.000 voldtægter om året.
Af dem er det 500 eller færre, der bliver anmeldt, og af dem er det 60-80, der fører til en dom.
Det er ufattelig få, der er så heldige, at det ender med en dom, og det tror jeg aldrig nogen sinde vi kommer ud over, fordi det ofte vil være påstand mod påstand.
Derfor har jeg været optaget af: Hvad kan vi gøre, når de her ofre, som stadig væk er ofre, står der uden at kunne få sat et punktum med en dom til en gerningsmand?
Er der så noget andet, vi kan gøre, for at de bliver imødekommet som ofre?
Jeg blev på et tidspunkt meget inspireret af en retsfilosof.
Han sagde, at det, han havde fundet frem til i sin forskning, var, at ofre var langt mere tilbøjelige til at acceptere en lavere straf eller slet ingen straf, hvis processen hen mod det var blevet oplevet som fair og som ordentlig, altså hvis man var blevet godt modtaget ved politiet; hvis man var blevet anerkendt; hvis der var gode tilbagemeldinger; og hvis der var en god forklaring på, hvorfor sagen ligesom ikke rigtig blev til noget – f.eks. at sagen blev henlagt på grund af bevisets stilling og ikke, fordi der ikke blev troet på vedkommende, men fordi de og de omstændigheder i sagen gjorde sig gældende.
Det inspirerede mig faktisk til at tage en snak med organisationerne på området for at høre: Hvordan kan vi så imødekomme voldtægtsofre på en bedre måde, så vi får skabt en god proces omkring dem – når rigtig mange af dem jo vil opleve, at det ikke ender med en dom?
Det er et emne, som optager mig meget, og som også var baggrunden for, at SF i 2010 eller 2011, tror jeg, fik iværksat en undersøgelse af voldtægtscentrene, som faktisk også førte til, at der dér kom en bedre modtagelse af ofrene, fordi det viste sig, at der var en meget forskellig praksis i centrene for, hvad de tilbød.
Jeg noterer mig også, at holdningerne er sådan lidt blandede bolsjer.
Nogle synes, at en hel del af forslagene er rigtig, rigtig gode.
Jeg vil gerne sige tak til ministeren for, at hun vil se nærmere på statistikken.
Det tror jeg faktisk er afgørende.
Jeg synes, det er virkelig uheldigt, at der sidder så mange organisationer til en høring og siger, at de har oplevelsen af, at der er folk, der ikke får lov til at anmelde.
Det vil også være rigtig rart, hvis ministeren for alvor kigger på ordningen med bistandsadvokater.
Den er faktisk afgørende for, at flere sager ender med en dom.
Det er ikke okay, at kun 3 pct. oplever at have en bistandsadvokat ved deres side i det øjeblik, de bliver afhørt, når det er så afgørende for sagens videre forløb.
Det skal vi altså gøre bedre.
Og ministeren har en hjemmel i retsplejeloven, hvorefter hun faktisk kan iværksætte en vagtordning, og det håber jeg meget at ministeren vil se på.
Jeg er en lille smule overrasket over, at Venstre ikke er mere optaget af voldtægtsofrene.
Det havde jeg egentlig forestillet mig.
Jeg kan huske, at Venstre fremsatte et forslag – det har nok været i sommeren 2010 – om, at der skulle være en højere straf for voldtægt.
Men det er ikke det, der er problemet i de her sager.
Straffen er høj nok.
Problemet er, at så få sager ender med en dom til gerningsmanden, og derfor havde jeg egentlig håbet, at Venstre ville være mere optaget af ofrenes stilling i det her, når det ikke ender med en dom.
Der har været nævnt noget om satspuljen.
Der er ét forslag, der måske er egnet til satspuljen.
Det er det her med, hvordan vi laver samtalegrupper osv. Men jeg synes i princippet ikke, at det hører til der.
Voldtægtsofre er ikke udsatte personer, da voldtægtsofre kommer fra alle lag af samfundet.
Det er en sag, der hører til i Retsudvalget.
Og det bedste, jeg kan klynge mig til, er, at ministeren også gerne vil være med til at kigge på nogle af de her ting.
Det har vi et tilsagn om at der i hvert fald er en åbenhed over for, så det synes jeg er rigtig, rigtig godt.
I forhold til uagtsom voldtægt må vi jo også prøve at få udboret, om den norske paragraf – det kan godt være, at den måske i nogle tilfælde har givet nedsat straf – samlet set har givet flere domme, så der faktisk er flere ofre, der har oplevet at stå med en dom efterfølgende og kunne få sat et punktum i forhold til gerningsmanden.
Så kan det faktisk have en værdi at gå lidt videre ad den vej og kigge nærmere på det.
Jeg er klar over, at det er en debat, der ikke modner lige med det samme, men i SF er vi parate til at tage den i dag, og vi tager den også gerne i fremtiden.
For vi mener faktisk, det er afgørende, at der kommer flere domme på det her område, og at der ydes en bedre hjælp til voldtægtsofrene, som ikke kun handler om straf, men også om de initiativer, der rent faktisk er rundt om personen, når vedkommende er blevet udsat for det her overgreb.
Jeg ærgrer mig over, at der ikke er flertal i dag, men vi fortsætter debatten i Retsudvalget.