Lene Espersen (KF), 2014-01-23:
Med denne redegørelsesdebat tager vi fat på to vigtige redegørelser.
Jeg vil gerne takke udenrigsministeren for begge redegørelser, redegørelsen om det arktiske samarbejde og redegørelsen om Østersøsamarbejdet.
Selv om der altså er tale om to selvstændige redegørelser, er der faktisk mange fællesnævnere, og derfor er det også meget naturligt, at vi tager en samlet debat.
Danmark ligger nu engang på de bredde- og længdegrader, vi gør, og da begge redegørelser omhandler vores nærområder og nærmeste naboer, er det naturligt at tage et fælles udgangspunkt.
Det arktiske samarbejde hviler jo primært på samarbejdet omkring Arktisk Råd og ikke mindst de aftaler, vi indgår med de øvrige medlemmer.
Ved ministerrådsmødet i Kiruna blev der bygget videre på den bindende SAR-aftale, der jo blev indgået i 2011.
I Kiruna blev der opnået enighed om bekæmpelse af sodpartikler samt forbedring af sikkerheden for skibstrafikken i de polare områder.
Der skal med andre ord en mere effektiv regulering til, og her har IMO, altså den internationale maritime organisation, meget langstrakte forhandlinger om en polarkode.
Vi så gerne, at man ikke bare afventede nye regler i 2017, regler, der muligvis end ikke bliver bindende, men allerede nu inden for rigsfællesskabet diskuterede om ikke det skal være et krav, at man skal sejle tvillingesejlads, altså to skibe ved siden af hinanden inden for kongerigets territorium.
Vi kan med andre ord selv lave bindende regler, der i sidste ende kan redde menneskeliv, for hvis et krydstogtskib går på grund i det kolde farvand, der er omkring Grønland, så dør der rigtig mange mennesker.
Uanset om samtlige fartøjer, der var i det danske søværn, var deroppe, ville man ikke kunne redde alle mennesker.
Vi bakker varmt op om den ensidige og stærke tilgang, der er til Arktis, og hvor udgangspunktet er de 4 millioner mennesker, der lever der.
Det er ikke som Antarktis, der jo primært betragtes som et biologisk laboratorium, og hvor der kun bor dyr og fisk.
Arktis er først og fremmest de oprindelige folk, der bor, lever og arbejder der.
Derfor er det også afgørende, at man i alle dele af kongeriget har en fælles tilgang og koordinerer vores indspil til gavn for den arktiske befolkning.
Vi er glade for, at det er lykkedes meget langt hen ad vejen at få løst observatørproblematikken, og håber, at man med tiden også kan få held til i regi af Arctic Five at få overbevist USA om, at det er nødvendigt, at USA ratificerer havretskonventionen.
Det er et stort problem, at USA ikke har gjort det endnu.
Derudover spiller en aktiv indsats over for miljø og natur en åbenlyst vigtig rolle, herunder ikke mindst at sikre en stærk havmiljølovgivning.
Vores samarbejde i Østersøregionen spiller også en meget væsentlig rolle.
For de nordiske lande har ikke mindst de baltiske lande spillet en vigtig rolle igennem århundreder, og vores historiske bånd er særdeles stærke.
Ikke alene var det i Estland, som sagnet siger, at dannebrog faldt ned fra himlen og blev vores flag, vi har i de nordiske lande været blandt de første lande og med den stærkeste stemme været med til at sikre balterne deres frihed og uafhængighed.
Heldigvis er hele Østersøregionen kendetegnet ved, at ikke blot gamle venner, men også tidligere fjender har lagt fjendskabet på hylden og i stedet fokuserer på at skabe fremskridt og starte samarbejde, hvor det er en gensidig fordel.
Hovedformålet med samarbejdet er at fremme den demokratiske udvikling i Østersøregionen og at bidrage til en positiv økonomisk udvikling.
Formandskabet, der går på skift årligt mellem medlemslandene, har været russisk det sidste år, og det russiske formandskab har prioriteret miljø, økonomisk udvikling, energi, uddannelse og kultur samt civil sikkerhed.
Ligeledes har samarbejdet på energiområdet fået fremdrift, ligesom samarbejdet vedrørende uddannelse og kultur også har sat nye initiativer i søen.
Bl.a. er alle lande med til at finansiere det, der hedder EuroFaculty-projekter, og der er formålet at fremme regionens læreanstalters konkurrencedygtighed, så vi bliver endnu bedre.
Endelig vil jeg gerne fremhæve det arbejde, der foregår i Østersørådet med civil sikkerhed, ikke mindst bekæmpelse af menneskehandel og bedre beskyttelse af udsatte børn.
Der er med andre ord en bred vifte af samarbejde, som Danmark deltager i, og det er et vidnesbyrd om, at det gør en forskel at samarbejde, fordi det giver konkrete forbedringer for borgerne, og fordi det skaber fred og stabilitet.