runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mette Frederiksen (S), 2015-05-13:
Men det er præcis derfor, at ting en gang imellem tager lidt tid.
For det er nødvendigt at afdække, om det er nødvendigt med en ændret lovgivning, og det er selvfølgelig – det ved spørgeren jo godt – fordi vi også her er inde at røre ved personoplysninger.
For det, der er essensen, er, om der er flere myndighedspersoner, aktører, herunder private boligorganisationer, der skal have adgang til viden om nogle specifikke personer.
Det er ikke noget, jeg selv er afskrækket af, vil jeg gerne sige, for jeg er, når det handler om de mest kriminelle i det her samfund, stærk tilhænger af, at vi kan arbejde på tværs af myndighederne og beskytte det store flertal ude i boligområderne.
Så jeg er ikke afskrækket af at skulle ændre lovgivningen, men jeg bliver selvfølgelig nødt til at være sikker på, at vi overholder lovgivningen, og hvis den skal ændres, finde ud af, hvordan vi kan gøre det på den klogeste måde.
Der var mulighed for at lave en aftale, ikke alene for 2015, men også for de følgende år.
Det var det, regeringen foreslog, det var det, vi lagde på bordet, nemlig at partierne i enighed tilsluttede sig vores ønske – og det tror jeg sådan set deles af Venstre – om et ressourcemæssigt løft af dansk politi for at styrke terrorberedskabet.
Man ønskede ikke at indgå den aftale, og jeg kan jo ikke lave aftaler, hvis ikke der er en modpart.
Derfor håber jeg så på, at vi kan lave en flerårsaftale om dansk politi og dermed sikre, at de økonomiske ressourcer er tilstrækkelige.
Karsten Lauritzen (V), 2015-05-13:
Jamen jeg kan sige, at Venstre gerne vil være med til at lave en permanent aftale, og vi vil også gerne være med, hvis ministeren indkalder til et nyt forhandlingsmøde og lægger finansiering på bordet.
Vi har jo været med til at lave en aftale om 400 mio. kr. på forsvarsområdet for at øge terrorindsatsen dér – og det kan ministeren måske bekræfte – og det har vi, fordi det er finansieret.
Så jeg kan sige klart til ministeren, at det vil vi meget, meget gerne, men det forudsætter jo ligesom, at ministeren hopper væk fra den polemiske tilgangsvinkel til Venstres position og forholder sig til det, der er spørgsmålet, nemlig om hun vil tage initiativ til at genoptage forhandlingerne om en samlet og varig styrkelse af indsatsen mod terror, herunder en permanent beskyttelse af det jødiske samfund.
Mette Frederiksen (S), 2015-05-13:
Der er bare et element af 1 skridt frem og 27 tilbage og så 26 frem, og så ved jeg ikke, hvor vi står med partiet Venstre.
For der har været indbudt til forhandlinger.
Vi har lagt en samlet plan mod terror på bordet, vi har indbudt til forhandlinger, jeg har selv siddet for bordenden i de forhandlinger.
Venstre har haft muligheden for at lave en aftale med regeringen, i øvrigt i lighed med andre partier, men valgte at takke nej.
Jeg har fremsat et aktstykke for at skaffe flere penge til dansk politi, til PET og til sikring af det jødiske mindretal.
Også den proces valgte man at strække i unødvendig lang tid.
Venstre har haft muligheden, man ønskede ikke at indgå en aftale.
Nu bliver vi nødt til fra regeringens side at se fremad, fordi området er så vigtigt, og jeg håber på, at Venstre vil gå konstruktivt ind i forhandlingerne om en kommende aftale om en flerårig økonomi for dansk politi.
For det er nødvendigt.
Peter Skaarup (DF), 2015-05-13:
Det spørgsmål, jeg har stillet, lyder sådan her: Hvornår gik det op for regeringen, at man havde misinformeret om beskyttelsen af det jødiske samfund og synagogen i Krystalgade, og underrettede man offentligheden og Folketingets partier med det samme?
Mette Frederiksen (S), 2015-05-13:
Jeg vil gerne starte med at sige, at jeg ikke har talt om misinformation.
Jeg har sagt, at den tidslinje, der bliver kortlagt med evalueringen, ikke svarer til det billede af tidsforløbet, som regeringen fik i dagene efter angrebene.
Jeg vil også gerne gentage, hvad jeg har sagt til andre spørgere i dag: Jeg har ikke nogen grund til at tro, at der er nogen der har ønsket at tegne et forkert billede.
Jeg ved heller ikke, hvorfor nogen skulle gøre det.
Jeg kan bare konstatere, at den tidslinje, der fremgår af evalueringen, ikke svarer til det billede, vi fik i dagene efter angrebene.
Som det også fremgår af den besvarelse, der er oversendt til Folketingets Retsudvalg, fik jeg den 30. april 2015, altså dagen før den 1. maj eller store bededag, en mundtlig orientering om evalueringens nedslagspunkter, herunder om tidsforløbet i forbindelse med etablering af bevogtning ved synagogen.
Jeg så den samlede skriftlige beskrivelse af det samlede forløb, da evalueringen blev afleveret den 4. maj, og den blev offentliggjort den 6. maj.
Peter Skaarup (DF), 2015-05-13:
Jeg må indrømme, at jeg har svært ved rigtig at forstå, hvordan ministeren kan udtale nu – også i en avis i dag har jeg set – at ministeren ikke føler sig misinformeret af omverdenen på det her punkt.
Så jeg må indrømme, at for mig at se er der altså nogle svar, der mangler, og jeg synes heller ikke, at ministeren tilfredsstillende har forklaret – hverken nu eller tidligere i den her spørgetid – hvordan tingene hænger sammen.
Der stilles spørgsmål om det, samrådsspørgsmål; det fremgår af TV 2 Nyhedernes interviews med dem, der deltog i konfirmationen, at de ikke kan forstå, at der ikke var politi til stede.
Kan ministeren give nogen forklaring på det?
Mette Frederiksen (S), 2015-05-13:
Det kan jeg af gode grunde ikke, men jeg kan konstatere, at der er begået en fejl.
Og jeg vil også gerne gentage, hvad jeg sagde før, at jeg ikke har nogen som helst grund til at tro, at det skulle være sket med nogen form for motiv – det tror jeg ikke det er.
Og derfor synes jeg ikke, at det er korrekt at bruge ordet misinformation.
Vi er blevet bibragt et andet billede.
Jeg må også være helt ærlig og sige, at jeg synes, at det, der er det egentlige problem i den her sag, er, at der går næsten 4 timer, før der er bevogtning ved synagogen.
For mig er det det, der er det essentielle i sagen, nemlig om vi passer godt nok på vores jøder – for det skal vi.
Peter Skaarup (DF), 2015-05-13:
Ministeren siger, at der åbenbart er begået fejl.
Ja, det kan man godt sige, og det er der vel så i ministerens eget ministerium og også i Statsministeriet, som jeg forstår det.
Men burde man ikke faktisk alene på baggrund af de her oplysninger, der kommer frem vedrørende beskyttelsen af det jødiske samfund op igennem 2014, have iværksat en udredning af det allerede forinden?
Det synes jeg umiddelbart det lyder til.
Så kunne jeg godt tænke mig at spørge justitsministeren om situationen der den 16. februar, for det er jo sådan, at efter ordre fra PET-chefen kontakter en fremtrædende medarbejder hos PET Justitsministeriet for at få forklaret, hvad der rent faktisk skete efter statsministerens pressemøde.
Findes der et telefonnotat om den telefonsamtale, der var – ifølge den korrespondance, vi har set – mellem PET og Justitsministeriet på det punkt?
Mette Frederiksen (S), 2015-05-13:
Når det vedrører helt specifikke spørgsmål om helt specifikke telefonnotater, vil jeg gerne have dem over på skrift også, så jeg er sikker på, at jeg svarer korrekt i forhold til det konkrete notat, der spørges til.
Men hvis jeg forstår spørgeren ret og vi taler om den samme mail, ja, så findes der et telefonnotat.
Karsten Lauritzen (V), 2015-05-13:
Jeg tror, at ministeren sagde, at det egentlige problem her var, at der gik 4 timer, før der var bevogtning af synagogen.
Det må jeg give ministeren ret i.
Men jeg synes faktisk, at det helt store problem er, at på trods af at der med den model, man havde valgt, med bevogtning med seks betjente, og på trods af den udrustning, de havde, var det faktisk muligt for gerningsmanden, der var eftersøgt i hele byen, at komme så tæt på indgangen til synagogen, at han kunne skyde en vagt ned på klos hold.
Jeg siger ikke, at der er nogens skyld, men det er bare et faktum, og det bliver vi jo nødt til politisk at forholde os til.
Det er derfor, at man har lavet en rapport, der påviser, hvad der er sket i PET og politiet, og som regeringen siger, skal man lære af det.
Der kan man så bare undre sig over, hvorfor regeringen ikke synes, at regeringen selv skal lære noget.
Man vil ikke kortlægge, hvad der er sket i regeringens sikkerhedsudvalg, og man vil ikke svare på, hvordan man er blevet bibragt det her forkerte billede.
Jeg bliver nødt til at spørge justitsministeren, for det er så min næstsidste mulighed for at spørge i denne spørgetid, hvordan ministeren kan sige, at ministeren ikke er blevet misinformeret af myndighederne, og samtidig sige, at man er blevet bibragt et forkert billede.
Kan ministeren forklare det?
Jeg takker for svaret.
Så spørger jeg i al stilfærdighed, om ministeren, når ministeren siger, at der er behov for en permanent løsning, så vil tage initiativ til – og det er jo det, spørgsmålet går på – at genoptage forhandlingerne om en varig og styrket indsats mod terror, herunder at finde en løsning på en permanent beskyttelse af det jødiske samfund, hvilket de efterspørger i dag.
Ministeren kan jo bare svare ja eller nej på det spørgsmål.
Mette Frederiksen (S), 2015-05-13:
Jeg kan jo kun forhandle, hvis der er en modpart at forhandle med.
Venstre ville ikke lave en aftale, Dansk Folkeparti ville ikke lave en aftale, Det Konservative Folkeparti ville ikke lave en aftale.
Det var det, der stod tilbage efter de møder, vi havde – desværre.
Hvad gjorde jeg så?
Jo, jeg skulle finde nogle penge, for jeg kunne se, at politiet havde behov for flere ressourcer, og jeg kunne se, at der ved de jødiske lokaliteter var behov for et forhøjet fysisk sikkerhedsniveau.
Derfor valgte jeg at gå i Folketinget, det trak ud, men heldigvis er flertallet kommet på plads.
Man kan diskutere christiansborgforhold stolpe op og stolpe ned.
Det, der står tilbage, også efter evalueringen, er, at bevogtningsopgaven i Danmark er større i dag, og at den kommer til at kræve ressourcer, og derfor håber jeg også på, at der bliver et politisk flertal bag at sikre, at de ressourcer kommer til stede.
Jeg tror ikke, at der er nogen uenighed om indholdet i den her diskussion, og jeg er sådan set glad for det, hvis der er bred politisk opbakning til, at vi skal gøre mere for at sikre, at der også er et lokalt værn imod både radikalisering og f.eks. rocker-bande-kriminalitet.
Men bare for at nævne noget af det, vi bliver nødt til at være opmærksomme på, er der det, at hvis offentligt ansatte videregiver oplysninger uberettiget, så kan de blive straffet.
Og derfor nytter det jo ikke noget, at vi politikere siger, at så må man bare lige ringe op og give oplysninger, altså hvis det viser sig, at det kan være af en strafbar karakter.
Det er jo sådan noget, vi bliver nødt til at afdække.
En gang imellem er det forskellen på at være i opposition og på at være i regering.
Jeg vil umiddelbart vurdere, at det er svært at udstede zoneforbud på baggrund af holdninger, ligegyldigt hvor vederstyggelige og forkerte de måtte være.
Det, vi til gengæld kan, er at udstede zoneforbud, hvis der bliver begået noget kriminalitet, og noget af det, vi har foreslået fra regeringens side, er jo en øget brug af zoneforbud over for børn og unge, der eksempelvis er involveret i hashhandel.
Det er en anden type problemstilling, som optræder i mange af de samme boligområder som det, vi diskuterer her.
Jeg tror ikke, der er nogen stor uenighed i spørgsmålet om, at vi skal passe bedre på vores udsatte boligområder, og jeg kan i hvert fald se, at nogle af de personer, vi også diskuterer her i dag, er til stor gene for rigtig mange mennesker, og derfor vil jeg gerne søge at finde løsninger, så vi hjælper det store flertal.
Peter Skaarup (DF), 2015-05-13:
Hvis vi nu tager Mjølnerparken, er der, som jeg forstår det, ca. 2.000 indbyggere.
Der er en lille gruppe kriminelle, der kan aktivere lidt flere, end de selv er, til at lave ballade og sætte brand i gaden.
Det, man forsøger på, er jo hele tiden at prøve at dæmpe gemytterne og prøve at få nogle af dem, der kan aktiveres, til at holde sig ro.
Så siger de så til os: Vi har brug for det her redskab; vi vil gerne vide, hvornår nogle af de organiserede kriminelle og de radikaliserede bliver løsladt.
Så siger ministeren: Det kræver, som jeg forstår det, lovgivning.
Kunne ministeren så ikke sige præcis, om det kræver lovgivning?
Det næste spørgsmål er så: Vil ministeren så lave den lovgivning?
Jeg kunne godt tænke mig, når vi stiller sådan nogle spørgsmål, at ministeren måske gør sig nogle tanker – spørgsmålet er jo afleveret skriftligt i fredags – om, hvad regeringen vil.
Vil man så lave den lovgivning, hvis det er det, der er nødvendigt?
Det er jo det nødråb, der kommer, altså at man ønsker hjælp og synes, at der allerede er gået lang tid siden midten af februar, hvor det her terrorangreb fandt sted.
Mette Frederiksen (S), 2015-05-13:
Jeg mener, det er vores opgave at beskytte det store flertal i de udsatte boligområder, som hverken er radikaliserede eller organiserede kriminelle, som vi ser det eksempelvis med bander.
Jeg afviser på ingen måde, at der er behov for lovgivning.
Jeg bliver nødt til at sikre mig, at vi har det lovgivningsmæssige grundlag, der skal til.
Jeg er ikke på nogen som helst måde afskrækket af at udvide myndighedernes adgang til at kunne udveksle erfaringer og viden om de pågældende, og jeg tror, at vi i det hele taget bliver nødt til at træffe det principielle valg, at vi nogle gange bliver nødt til at tage nye redskaber i brug for netop at passe på det store flertal, der ikke er involveret i kriminalitet, men det skal gøres på en ordentlig måde, og det arbejde er sat i gang.
Christian Langballe (DF), 2015-05-13:
Altså, det, der interesserer mig, er jo egentlig bare, at man tager i betragtning, at der i det danske samfund er nogle steder, hvor det har ændret sig dramatisk, også i ghettoerne, og jeg mener så, at der ikke er blevet gjort noget i en masse år, hvor man egentlig bare har ladet stå til.
Og så er det jo på tide, at man begynder at lovgive på området eller i hvert fald lave en ordentlig lovgivning, der gør, at man kan udveksle oplysninger.
Jeg så også gerne – men det ved jeg ikke hvordan justitsministeren forholder sig til – at man kunne lave et zoneforbud over for de her radikaliserede, så de simpelt hen ikke må komme derude.
Det ville jeg virkelig opfatte som et skridt fremad.
Mette Frederiksen (S), 2015-05-13:
Nu ved jeg snart ikke, om jeg skal grine eller græde som landets justitsminister.
På en eller anden måde synes jeg det er lidt irriterende, at vi skal bruge spørgetiden på at diskutere christiansborgfnidderfnadder, når vi har en evaluering af nogle faktiske forhold ude i virkelighedens verden, som fortjener vores opmærksomhed.
Men nuvel, det er åbenbart de interne ting i Christiansborg, der optager Venstre mest.
Vi har indbudt til forhandlinger, vi har foreslået et bredt politisk aftalekompleks, både hvad angår finansiering af politiets terrorindsats i 2015 og den langsigtede finansiering i årene, der kommer, både hvad angår PET og politiet.
Vi kan se, at det er nødvendigt at styrke vores beredskab, vi kan se, at det er nødvendigt at tilføre flere penge, både til det åbne politi og til PET.
Venstre ønskede ikke at indgå en aftale.
Derfor måtte jeg gå i Finansudvalget for at få vedtaget et aktstykke for at få penge til at beskytte jøderne.
Det valgte Venstre at trække i langdrag dag efter dag, jeg tror sågar uge efter uge.
Man kunne jo sådan set bare have sagt ja, da man sad ved mødebordet.
Karsten Lauritzen (V), 2015-05-13:
Jeg synes nu faktisk, at den, der er mest polemisk her i dag i spørgetiden, er landets justitsminister.
Vi har stillet en lang række seriøse spørgsmål.
Vi har faktisk forsøgt at lægge den politiske polemik til side.
Jeg vil ikke respondere på den attitude, justitsministeren lægger for dagen.
Jeg vil bare helt stille og roligt stille det her spørgsmål, fordi det er et ønske fra Det Jødiske Samfund, kan vi høre så sent som i dag, at man finder en mere permanent ordning for beskyttelse af det jødiske samfund.
Den ordning, man har i dag, er jo ikke permanent.
Så kan vi godt, hvis ministeren ønsker det, tage en lang debat – og vi kan også gøre det foran tv-kameraerne – om, hvis skyld det er osv.
Jeg spørger bare – og det er af hensyn til det jødiske samfund, jeg stiller spørgsmålet – om ministeren vil genoptage de forhandlinger om en samlet og styrket varig indsats mod terror, herunder en permanent løsning i forhold til beskyttelse af det jødiske samfund.
Jeg kan se, at formanden for Det Jødiske Samfund i dag er ude at efterspørge det her og netop advarer mod den polemiske linje, som ministeren lægger, så derfor spørger jeg igen: Vil ministeren indkalde til forhandlinger, så vi i fællesskab kan finde en permanent løsning, som Det Jødiske Samfund efterspørger, på de problemer, der er?
Christian Langballe (DF), 2015-05-13:
Men altså, jeg synes jo egentlig bare, at man kan begynde med at konstatere, at det her vil være et godt redskab til at få skabt ordentlige forhold i de her boligområder.
Så jeg synes sådan set bare, at man skulle tage at komme i gang og så få indført noget lovgivning på området til gavn for de mennesker, der bor derude, og for at få skabt nogle ordentlige forhold i de her ghettoer.
Karsten Lauritzen (V), 2015-05-13:
Det spørgsmål lyder: Vil ministeren tage initiativ til at genoptage forhandlingerne om en samlet og varig styrkelse af indsatsen mod terror?
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2015-05-19:
Vi synes, at vi skulle have afprøvet, hvor langt vi kunne komme, og vi kom rigtig, rigtig langt, idet der blev afsat næsten 40 mio. kr.
Vi er bevidste om, at det hele tiden er en prioritering, men vores tillid til kommunerne er altså også kæmpestor.
Og den hjælpes da i hvert fald på vej, når vi får et svar fra ministeren om, at der er kommet retursvar fra de sidste, hvor man var i tvivl om hvilket serviceniveau der blev tilbudt, og at det er beskrevet tydeligt, hvilket serviceniveau de har.
Så er vores tillid til kommunerne faktisk på plads.
Stine Brix (EL), 2015-05-19:
Det er da på en eller anden måde i sig selv interessant, at Venstres tillid til ministerens svar og til kommunerne er så stor, at man nu synes, at det her problem er løst.
I virkeligheden ville jeg ønske, at Venstre lyttede lidt mere til de organisationer, der er på området, f.eks. LEV, som repræsenterer de pårørende, eller ULF, som repræsenterer nogle af brugerne, eller at de talte med nogle af de borgere, det egentlig handler om, og nogle af de pårørende.
For så er historien en helt, helt anden.
Der er historien, at det ikke er sådan, at problemet er løst, og at man har klare rettigheder i forhold til at komme ud.
Så måske skulle Venstre skrue en lille smule ned for den der tillid til, at tingene bare er i orden, når kommunerne siger, at det er de, og når ministeren siger, at det er i orden, og så prøve at se, om vi kunne skabe nogle varige løsninger og nogle klare rettigheder for borgerne på det her område.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2015-05-19:
Jeg ved godt, det er unfair at stille et modspørgsmål.
Men jeg kunne godt tænke mig at vide, hvor meget Enhedslisten har forhandlet med den regering, som den har været et parlamentarisk grundlag for.
Hvorfor har man ikke i de her 4 år presset på for at få sine ønsker opfyldt?
For man kan jo sagtens tage sig lidt betalt for, at man støtter regeringen i den politik, den ønsker at føre.
Det undrer mig såre, at man vælger at komme herned i Folketingssalen og stå lidt alene med sine ting og sådan væve lidt rundt.
Så tænker vi andre: Hvorfor katten har de ikke brugt deres 4 år på at knokle det her igennem?
For hvis det var så dybfølt et ønske, ville man jo også have gjort, hvad man kunne.
Bjarne Laustsen (S), 2015-05-19:
Tak for ordet.
Vores socialordfører, fru Pernille Rosenkrantz-Theil, er desværre forhindret i at deltage i behandlingen af B 113 i dag, og derfor vil jeg på hendes vegne læse ordførertalen op. Mennesker med handicap skal have de samme rettigheder og muligheder for at udnytte deres potentiale som alle mulige andre.
Det må ikke afskære et menneske fra at deltage i samfundslivet, at det er født med et handicap, eller at handicappet måske er kommet i løbet af livet.
Vi er fuldstændig enige med Enhedslisten i – og i øvrigt også med resten af Folketingets partier, går jeg ud fra – at når man som menneske med handicap har behov for ledsagelse, skal man selvfølgelig have det.
Det siger sig selv.
Det beslutningsforslag, vi behandler i dag, handler om en udvidelse af den ledsagelse, som borgere med betydelig og varig fysisk eller psykisk funktionsnedsættelse kan få i henhold til § 45 og § 97 i serviceloven.
Udvidelsen består af to elementer.
Det første element handler om, at målgruppen foreslås udvidet til også at omfatte udviklingshæmmede, senhjerneskadede og andre borgere med betydelige kognitive vanskeligheder.
Det andet element handler om typen af ledsagelse.
I dag indeholder ledsageordningen i § 45 og § 97 ikke socialpædagogisk bistand, men udelukkende ledsagelse til aktiviteter, som borgeren selv bestemmer indholdet af.
Med beslutningsforslaget foreslås ordningen udvidet til også at omfatte socialpædagogisk ledsagelse.
Når Enhedslisten nu fremsætter det her beslutningsforslag, betyder det så, at de borgere, som man foreslår at putte ind under ledsageordningen i § 45 og § 97 i serviceloven, slet ikke bliver tilbudt nogen form for ledsagelse?
Nej, heldigvis ikke.
Socialpædagogisk ledsagelse er nemlig allerede i dag en kerneydelse, som kommunerne skal tilbyde de af deres borgere, der måtte have behov for det.
I stedet for at begynde at indføre mere eller mindre rigide regler mener vi, at det er bedre at påpege over for kommunerne, hvad det er for nogle forpligtelser, de i forvejen har.
For ifølge § 85 i serviceloven har kommunerne allerede en forpligtelse til at tilbyde socialpædagogisk ledsagelse til målgruppen for det her beslutningsforslag.
Derfor er vi glade for, at socialministeren har mindet kommunerne om deres pligter, for vi skal selvfølgelig holde kommunerne fast på deres ansvar på det her område.
Jeg vil ikke her begynde at gå ind i hele finansieringsdelen af forslaget.
I stedet vil jeg nøjes med at udtrykke, at jeg er glad for, at vi i forbindelse med satspuljeaftalen for 2015 har afsat 39,4 mio. kr. over 3 år til en ansøgningspulje, der skal gå til udvikling af, hvordan kommunerne tilbyder ledsagelse og aktiviteter for voksne.