Elisabeth Arnold (RV), 2007-01-11:
De eksisterende regler er således mere end 40 år gamle, men alderen på arvereglerne ville ikke spille nogen rolle, hvis det ikke var, fordi de rammer, det danske familiemønster har udspillet sig i over de mere end 40 år, er ændret væsentligt.
På den ene side er antallet af brudte forhold, skilsmisser, delebørn, papirløse forhold med og uden børn og registrerede parforhold vokset, og der er ikke i tilstrækkelig grad taget højde for denne udvikling i den eksisterende lovgivning.
På den anden side er det stadig væk helt fundamentale relationer, der binder en familie sammen, og det er dem, der er baggrunden for al arvelovgivning.
En ægtefælle eller en partner eller en samlever skal kunne arve, og det samme skal børn og børnebørn kunne, og endelig skal der også være rum for selvstændige testamentariske beslutninger fra arveladers side.
Måske skulle man også lige her minde om, at det stadig væk er tilladt for arvelader at formøble hele formuen i levende live; det bestemmer arveladeren selv, og det er altså ikke noget, som arvelovgivningen kan lægge bånd på.
Derfor vil jeg blot sige, at i al iveren efter at fordele arven så retfærdigt som muligt mellem alle de arvinger, der måtte være, er det altså stadig væk en selv, der har ganske stor indflydelse på, hvad der bliver at slås om efter dødsdagen.
Men tilbage til forslaget, som ligger her.
Ændringerne i dette forslag bygger på en 700 sider stor betænkning fra Justitsministeriets Arvelovsudvalg, der blev nedsat for 6 år siden og blev færdig i 2006.
De vigtigste nydannelser er følgende – selvfølgelig kommer jeg til at gentage nogle af de ting, der allerede er nævnt af tidligere ordførere, men jeg synes, at det er vigtigt, at vi alle får trukket de vigtigste ting frem: For det første bliver tvangsarven nedsat fra en halvdel til en fjerdedel, det vil sige den del af arven, som ikke kan fratages arvingerne ved testamente.
Det er en fordel for familier med sammenbragte børn og med komplicerede familieforhold.
For det andet arver ægtefællen nu halvdelen mod før en tredjedel af tvangsarven, det vil sige, at der er ligestilling mellem ægtefæller og børn – også en udmærket ting.
Desuden får ægtefællen bedre mulighed for at udtage en større del af boet som suppleringsarv.
For det tredje er der nogle frihedsrettigheder til arvelader, nemlig at man kan begrænse en livsarvings tvangsarv til 1 mio. kr.
Det er ikke noget, man skal, men det kan man altså gøre, og man kan også fastsætte, at arven til en livsarving skal udbetales kontant.
Det med den ene million kroner og kontant udbetaling af en arv til en livsarving er noget, der gør det lettere at ligestille sammenbragte børn.
Det er også noget, der gør det lettere at generationsskifte virksomheder.
Det er alt sammen ting, der er godt i tråd med den udvikling, der har været i samfundet i de sidste 40 år.
For det fjerde er der nye regler for testamenter og nye regler for fællestestamenter mellem samlevende i stabile parforhold, det vil sige folk, der har boet sammen i mindst 2 år eller med fælles børn eller barn.
Det Radikale Venstre var gerne gået videre, ligesom udvalget har skitseret det.
Vi vil selvfølgelig ikke modsætte os det her lovforslag, fordi vi synes, de forbedringer, der er, er gode, men vi ville faktisk gerne være gået videre i tråd med det, som udvalget havde foreslået.
Jeg synes, det ville være godt, hvis vi kunne have en diskussion om det i udvalget for at få klarlagt helt, hvad konsekvenserne af udvalgets forslag ville have været, og så kigge på det i udvalget – det vil vi i hvert fald meget gerne bruge noget tid på.
Der indføres en pligt for forsikringsselskaber og pengeinstitutter til at underrette den skifteret, der behandler boet efter en forsikringstager eller en pensionsopsparer om de begunstigelsesindstillinger, der er foretaget af afdøde.
Endvidere bliver det fastslået, at samlevende i stabile parforhold medtages i kredsen af nærmeste pårørende.
Det er også en tilnærmelse til moderne samlivsformer, og det er vi selvfølgelig godt tilfredse med, selv om vi som sagt gerne havde set, at der kom en egentlig arveret.
Men det fremgår altså også af høringssvarene, at det er meget kompliceret stof med en masse vanskelige begreber, som ikke umiddelbart hører til dagligdagens terminologi, selv om det er begreber, vi alle sammen på et eller andet tidspunkt i vores liv kommer i kontakt med, begreber som arvebrøk, suppleringsarv, friarv, udarvinger, ensom erklæring osv.
Der opfordres derfor til, at Justitsministeriet informerer offentligheden grundigt, inden de nye regler træder i kraft, og det tror jeg vi alle sammen kan blive enige om, nemlig at der, når loven endelig er blevet vedtaget, skal en stor informationsindsats til, for at alle bliver bekendt med de nye regler.
Det Radikale Venstre melder positivt ud vedrørende det her lovforslag.
Vi ville gerne være gået videre på nogle enkelte punkter, som jeg har beskrevet, men jeg kan ikke forestille mig andet, end at vi vil stemme for loven, når den endelig bliver færdig, hvis den følger de hovedretningslinjer, der er skitseret her.