Rasmus Nordqvist (ALT), 2016-03-29:
Som jeg sagde tidligere, er vi i Alternativet altid glade for at tage en mere dybdegående diskussion af, hvad vi vil med det europæiske samarbejde.
For det europæiske arbejde er større end det, vi har set de seneste år.
Nødvendigheden af at tage denne grundlæggende diskussion kan næppe understreges nok.
EU står over for store globale udfordringer, som kræver meget bedre svar end dem, som medlemslandene hidtil har kunnet blive enige om.
Det europæiske samarbejde er i dag voldsomt udfordret.
Vi risikerer at tabe kampen mod klimaforandringerne og skubbe gevaldige regninger videre til vores børn og børnebørn.
Vi risikerer at tabe en hel generation på gulvet, fordi vi ikke evnede at give de unge de muligheder, som de fortjener, mens tid var.
Derfor er det på høje tid, at vi i EU rykker sammen og har det politiske mod til at turde det europæiske samarbejde, også når udfordringerne synes store.
En reform af EU-samarbejdet skal derfor ikke munde ud i, at vi lukker os om os selv, men derimod et solidarisk og progressivt EU, så vi igen kan føre an i de globale reformer, som kan skabe en seriøs, bæredygtig omstilling og en positiv forandring på globalt niveau.
Denne forandring kræver både politisk prioritering og investering, og ikke mindst kræver den lederskab fra progressive lande, som Danmark kunne være et af.
Alternativets vision for EU-samarbejdet er krystalklar: Vi ønsker at trække Europa i en mere bæredygtig retning.
Dette gælder både på det økonomiske, det sociale og det miljømæssige plan.
Men det gælder også i forhold til udbredelsen af menneskerettigheder og ligestilling, hvor vi fra dansk side før har brugt vores stemme til at gå forrest.
I Alternativet ønsker vi ikke, at en reform af EU skal ske med aftalen mellem Storbritannien og EU som forbillede.
Storbritanniens aftale med EU løser nemlig ikke de dybtliggende problemstillinger i det europæiske samarbejde.
Vi mener, at en reform af samarbejdet bør fokusere på at styrke demokratiet og samarbejdet og skabe mere gennemsigtighed i de europæiske institutioner.
Vi tror heller ikke, at en reform af EU med udspring i punkterne fra aftalen vil løse den store tillidskrise, som EU står over for i forhold til de europæiske befolkninger.
Lad mig blot nævne et par eksempler.
Mange har givet udtryk for, at man ikke ønsker, at EU udvikler sig til en social union, og der lægges op til, at man med den engelske aftale kan lave særlige suspensionsordninger i forsøget på at dæmme op for, hvad der meget grimt er blevet kaldt for velfærdsturisme.
For det første mener jeg stadig væk ikke, at vi har set beviser på, at der er reelle problemer med velfærdsturisme.
For det andet frygter jeg, at vi med tiltag som disse er unødigt med til at mistænkeliggøre nogle europæiske borgeres motiver for at komme til andre europæiske lande.
Vi kan med tiltag som disse være med til at sætte vores kerneværdier over styr, for det er den frie bevægelighed, der er hjørnestenen i det europæiske samarbejde, og vi har brug for den vandrende arbejdskraft, også i Danmark.
Et andet stort fokus i Storbritanniens aftale var fokusset på EU's konkurrenceevne.
Dette store og ofte snævre fokus på nationale økonomiske gevinster ved det europæiske samarbejde synes jeg er rigtig ærgerligt.
Det skygger nemlig for, at EU er meget mere end et vækstprojekt.
EU var og er først og fremmest et solidarisk fællesskab og et fredsprojekt, som oven i købet har potentiale til at blive en løftestang for global grøn omstilling.
Så lad mig komme til, hvad Alternativet mener at en reform af det europæiske samarbejde vil skulle indeholde.
Det er det samme, der gælder for EU.
Det europæiske samarbejde skal være det bedste internationale samarbejde for verden, et samarbejde, der tør udvise politisk mod til at træffe de svære beslutninger og gå forrest i kampen for eksempelvis klima og menneskerettigheder.
Vi bliver også nødt til at adressere det demokratiske underskud i det europæiske samarbejde, det underskud, der giver næring til folkelig mistillid og skaber en problematisk afstand mellem borgerne og de europæiske institutioner.
Vi bliver nødt til at åbne beslutningsprocesserne endnu mere op, så borgerne i EU ikke føler sig magtesløse og uden indflydelse.
En række tiltag kunne nemt gennemføres for at komme dette i møde.
Det kræver blot den politiske vilje.
Et forslag kunne eksempelvis være, at man livestreamer møderne i Rådet.