runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2009-12-16:
Det er korrekt, at regionerne har kunnet lave det, man kalder strategiske udbud.
Men det har jo selvfølgelig været rigtig svært at få private hospitaler til at interessere sig for det, hvis man hele tiden har vidst, at man kunne gå ud og få en højere takst end det udbud, man skulle levere.
Rammeudbud har ikke været lovlige, og det kan man også læse i Rigsrevisionens rapport; det krævede en lovændring, og det er en lovændring, regeringen ikke har tilvejebragt.
Men det, som mit spørgsmål handler om i dag, er, at det jo nu viser sig, at det ikke har kostet skatteyderne 95 pct. af DRG, at man lavede det udvidede frie valg; det har faktisk kostet mere end 100 pct. af DRG.
I 2007 har det kostet 110 pct. af DRG-taksten, og i 2008 har det kostet 105 pct. af DRG-taksten, i mange tilfælde fordi privathospitalerne ikke har villet lave operationer, uden at regionerne skulle betale for dyre implantater.
Det vil sige, at vi er ved at opbygge en privat sektor, som viser sig at være langt mindre effektiv end det, man kan levere i det offentlige sundhedsvæsen.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-12-16:
Der vil jeg bare sige, at når man taler om det i forbindelse med frit valg, altså at patienten har en ret til frit valg, dækkede det 20 pct. af det frie valg.
For os var det ikke et relevant svar, fordi vi ville give et frit valg, og så synes vi, at det ikke er hensigtsmæssigt at basere den økonomiske vurdering af det på noget, der dækker 20 pct. af udbuddet.
Derfor vil jeg igen gentage, at for regeringen har det været helt afgørende at udstyre patienterne med den her rettighed.
De tidligere amter og nuværende regioner har jo kunnet udbyde operationer og på den måde få nogle lave priser, men det er jo noget, der gjaldt, både før regeringen kom til, og efter regeringen kom til.
Det er da så noget, regionerne nu begynder at gøre, for selvfølgelig skal vi hele tiden bestræbe os på, at vi får mest muligt for pengene.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2009-12-16:
Finansministeren er jo flere gange nu kommet ind på, at der er omkring 280.000 danskere, der har brugt det udvidede frie valg, og som vi også er kommet ind på, har Rigsrevisionen så beregnet, at der har været en overkompensation til privathospitalerne for at behandle de mange mennesker for deres hofter eller grå stær eller lignende.
Derudover er det jo sådan, at beregninger fra Danske Regioner, der kom her for nylig, viser, at i takt med, at der har været en tredobling af omsætningen på de private hospitaler under det udvidede frie valg, er prisen for den enkelte behandling steget fra 95 pct. af DRG, som tidligere statsminister Lars Løkke Rasmussen fastsatte i 2006, til, at den faktisk i 2007 og 2008 har været oppe på 105 pct. af DRG og 110 pct. af DRG.
Hvordan hænger det sammen med god brug af midlerne?
Hvordan hænger det sammen med, at vi i virkeligheden burde satse mere på at udvikle vores offentlige sygehuse, således at vi undgår en fordyrende privat sektor?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-12-16:
For så vidt angår forbruget, kan vi jo, som jeg sagde i min tale her for en times tid siden, se, at forbrugertilliden stiger, og vi kan se, at detailhandelsomsætningen er stigende.
Vi kan se, at brugen af dankortet er stigende.
Det er jo nogle tegn på, at nu begynder politikken at virke.
Familierne tør disponere.
Hvis vi så også kan se, at ejendomssalget stabiliserer sig, er vi på rette vej, og så er der håb om, at danskerne nu tør træffe dispositioner, købe en lejlighed, købe et hus, foretage investeringer i forbrugsgoder osv. i det nye år.
Derfor regner jeg med, at vi fra nu af og med stigende styrke igennem 2010 vil kunne se, at tallene retter sig.
Jens Peter Vernersen (S), 2009-12-16:
Det viste sig jo, at det stort set ikke ændrede på privatforbruget.
Det var kun lige muligt at ane den ændring, der skete.
Lad mig også bare gentage det med skattelettelsen, der kommer nu her.
Det er jo sådan, at de højtlønnede, dem, der tjener 1 mio. kr., får omkring 60.000 kr. i skattelettelse.
Det er kun 5 pct. af befolkningen, der får den skattelettelse, der virkelig flytter noget og batter noget, og det er jo ikke dem, der genererer et stort forbrug.
Derfor er det her jo et eksempel på, at det, regeringen vil have skal løfte det hele, stort set kun er et ideologisk felttog for at sikre, at de mest velstillede får endnu mere, end de har haft hidtil.
Så enkelt er det jo altså.
Lad mig så også gentage det med sundhedsvæsenet og de private behandlinger.
Har det ændret noget?
Intet.
Ventetiden er fortsat 26,3 uger, præcis som da regeringen tiltrådte.
Det er, synes jeg, faktisk katastrofalt, når man har brugt 1 mia. kr. ekstra på at løse problemet.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-12-16:
Jeg er ked af, hvis jeg har sagt, at det går fint i Danmark.
Det, jeg har sagt er vores målsætning, er at føre Danmark så skånsomt igennem krisen som overhovedet muligt.
Og når vi så ser, hvordan tingenes tilstand er i andre lande, så tror jeg, man kan sige, at der er det så også lykkedes os at komme mere skånsomt igennem krisen indtil nu.
Det er jo rigtigt, som hr. Jens Peter Vernersen siger, at Danmark er karakteriseret ved to ting, nemlig ved at privatforbruget er faldet mere, end vi ser i de omliggende lande, og at opsparingen er steget mere, end vi ser i de omliggende lande.
Men jeg vil gerne igen sige til hr. Jens Peter Vernersen: Jeg tør næsten ikke gå ind i tankegangen om, hvordan danskerne havde reageret, hvis ikke der havde været skattelettelser i 2009 – der bliver yderligere skattelettelser i 2010 – for så kunne man måske havde frygtet, at privatforbruget ville være faldet endnu mere.
Jeg er ret overbevist om, at skattelettelserne, SP-midlerne osv. vil virke med stigende styrke fra nu af og ind igennem 2010.
Jens Peter Vernersen (S), 2009-12-16:
Finansministeren har jo gentagne gange fra talerstolen tilkendegivet, hvor fint han mener det går.
Nu er det jo meget vigtigt for regeringen, at det private forbrug sådan ligesom løfter økonomien.
Når man så kigger i Økonomisk Redegørelse omme på side 98, vil man se, at det ganske tydeligt fremgår, at netop det private forbrug i Danmark er det, der virkelig lider, også uanset hvor meget regeringen har gjort.
Det er faldet med 7,5 pct. her fra 2008 til andet kvartal 2009.
Det er faldet langt mere, end det er faldet i de øvrige lande.
Tyder det ikke på, at forbrugerne ikke har den tillid til regeringen, som regeringen ønsker de skal have, når de overhovedet ikke vil løfte det private forbrug, altså netop ikke vil gøre det, som regeringen siger er helt, helt afgørende?
Forventer ministeren, at det private forbrug så til næste år skulle løftes, ja, måske med 2 pct.?
Men så er man jo stadig væk 5-6 pct. bagefter.
Der er altså ikke noget, der tyder på, at regeringens politik på det område virker.
Så siger finansministeren sikkert: Jamen vi frigav jo SP-midlerne.
Befolkningen løber ikke efter regeringen.
Finansministeren får formentlig 60.000 kr. om året i skattelettelse, og smedesvenden får stort set ingenting.
Det er jo ikke finansministeren med de store lønninger, der sætter forbruget i gang.
Det ville smedesvenden have gjort, men han får ikke noget.
Var disse penge ikke givet bedre ud til at sikre en ordentlig offentlig velfærd, sikre, at dem, der kommer på sygehuset, også kan blive behandlet hurtigt?
Jeg vil bare sige til finansministeren, at ventetiden fortsat er over et halvt år på 17 behandlinger i det danske sundhedsvæsen, præcis det samme, som da regeringen tiltrådte – over et halvt år!
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-12-16:
Jeg kan sige, som vi også skriver i finanslovaftalen, at regeringen har udmeldt det nye sygehus i Gødstrup, og vi har så bedt regionen om at udarbejde en plan for akutberedskabet.
Anne Baastrup (SF), 2009-12-16:
Det var et meget klart svar.
Det er faktisk første gang, jeg har fået et regeringsmedlem til at erkende, at der har været en overbetaling på 1 mia. kr. i de foregående år.
Det synes jeg er en interessant oplysning, for det betyder så også, at ministeren er totalt enig med formanden for privathospitalerne, da han på et årsmøde, jeg tror, det var i 2006 eller 2005, udbrød: Det er meget, meget svært at køre en dårlig forretning med et privathospital.
Hvem er det, der har sørget for, at det var en god forretning?
Det har skatteyderne.
Skatteyderne har hældt 1 mia. kr. ned i det helt almindelige private erhvervsliv, fordi det ikke kunne klare sig selv, medmindre det fik den der milliard kroner.
Og finansministeren er enig i, at det var det, der skulle til.
O.k., så har vi da fået det afklaret.
Jonas Dahl (SF), 2009-12-16:
I København har det så betydet, at man ikke har kunnet opretholde en ekspertise på de offentlige sygehuse, som gjorde, at man faktisk også var i stand til at udføre komplicerede operationer og ikke bare samlebåndsoperationer, som er det, privathospitalerne i dag er i stand til.
Og det er da imponerende, hvis det er det, regeringens politik har medført.
Men man har altså fået behandlet flere patienter, siger finansministeren.
Hvis der er overbetalt, må vi jo også gå ud fra, at man faktisk kunne have behandlet endnu flere patienter, hvis man havde afregnet til en rimelig pris.
Det må en finansminister da netop anerkende – en mand, som trods alt arbejder med tal til daglig.
Men når nu landets øverste kontrolmyndighed, Rigsrevisionen, retter en skarp kritik mod landets daværende sundhedsminister, mod Sundhedsministeriet og sådan set også mod Finansministeriet for deres ageren i den her sag, synes finansministeren så ikke, det er betænkeligt, ikke mindst når man ser, at Rigsrevisionen jo netop skriver, at der ikke er taget skyldig hensyntagen til økonomien?
Det er netop den hårdeste kritik, der kan rettes, altså at man ikke har haft kontrol med økonomien og ikke har købt bedst og billigst, som det til enhver tid må være den danske stats opgave at gøre.
Synes finansministeren ikke, det er en lille smule pinligt for en såkaldt borgerlig regering?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-12-16:
Siden regeringen kom til, er der 300.000 flere, der er blevet behandlet i det danske sygehusvæsen end tidligere, og det skyldes bl.a., at vi har givet patienterne en ret til at vælge behandling på et andet sted og ikke stå på den lange venteliste, som de ellers skulle stå på.
Det er selvfølgelig klart, at hvis man vil give borgerne en rettighed, og hvis man ikke vil acceptere, at borgere skal stå i halve og hele år på en venteliste, så koster det jo noget, og vi har bevilget de penge.
Men for regeringen er det jo helt afgørende, at de tidligere amter og nu regionerne har kunnet udbyde de her ting, har kunnet sikre sig billige priser, og vi er jo i den barokke situation i dag, at man forleden kunne læse i avisen, at Region Hovedstaden sender folk på privathospital, fordi det er billigere at blive behandlet der end på regionens egne sygehuse.
Så noget godt er der da kommet ud af det, vi har været igennem.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2009-12-16:
Jeg forstår sådan set godt, hvorfor de røde bliver ved med at spørge finansministeren om, hvad man skal gøre for at sikre dansk økonomi.
Det er, fordi de ikke selv har noget svar.
Jeg synes sådan set, at finansministeren burde hjælpe dem med at finde svaret.
Jeg er glad for, at der bliver kvitteret for, at Liberal Alliance faktisk kom med en række gode forslag, men kunne regeringen ikke komme lidt mere ind i kampen?
En liberal finansminister og en borgerlig regering burde kunne komme med nogle svar på, hvordan vi sikrer, at Danmark også i fremtiden er et velstandssamfund.
Jeg synes altså, at der mangler et svar.
Det må man da kunne forvente af landets finansminister.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-12-16:
Uden at kende terminerne – og jeg vil nødig hænges op på det – vil jeg sige, at det foresvæver mig, at vi til næste år skal diskutere en flerårsaftale for Kriminalforsorgen.
Sådan er det jo, at man med mellemrum diskuterer de her ting.
Og i 2010 skal man, så vidt jeg husker, diskutere en ny flerårsaftale for Kriminalforsorgen, og der må man selvfølgelig se på, hvad der er af problemer, når man laver sådan en aftale.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2009-12-16:
Det er fint, tak for det – ellers havde jeg selv orienteret ministeren om, hvad mit navn er.
Ministeren svarer for det første ikke på mit spørgsmål, og for det andet ved ministeren jo godt, at den her regering har haft lige præcis det flertal, som regeringen har skullet bruge til at kunne gøre, hvad den ville på retspolitikområdet de sidste 8 år, og det ser ud til ikke at have virket – med eller uden SF's hjælp.
Så det er en fuldstændig grundløs anklage; regeringen har ansvaret for den situation, vi ser på nuværende tidspunkt.
Jeg synes, jeg mangler et svar og en forklaring fra ministeren til mig på, hvorfor man har givet mange flere penge til domstolene og politiet uden nogen sinde at have gjort sig nogen tanker om, hvad det kunne betyde for Kriminalforsorgen.
Nu er sandheden den, at Kriminalforsorgen skal spare 2 pct.
Det betyder nedskæringer i sikkerheden, det betyder nedskæringer i de initiativer, der skal sikre, at fanger kommer ud på den rigtige side af loven bagefter.
Er ministeren ikke bekymret for, at regeringens retspolitik ikke hænger sammen?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-12-16:
Det er fuldstændig rigtigt, at bandekrigen er en stor udfordring for det danske samfund.
Men det er – undskyld mig, fru … folketingsmedlem – noget latterligt at høre, at SF, som har stemt imod samtlige initiativer på det retspolitiske område vedrørende rockerkriminalitet og ændringer af straffeloven, at det parti, der har stemt imod alt, stiller sig op her som den store forkæmper.
Det er jo et af de områder, hvor man kan sige at der er et stort misforhold mellem, hvad SF siger, og hvad SF gør.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2009-12-16:
Jeg synes, jeg er en lidt trist og træt retsordfører, og før ministeren begynder at gisne om, hvorfor det hænger sådan sammen, kan jeg sige, at jeg synes, det er lidt hårdt at skulle trække regeringen op på retspolitikken hele tiden.
Først var det politireformen, så var det bandekrigen, man ikke reagerede på, så var det domstolene, og nu fortsætter det.
Nu er det så også Kriminalforsorgen.
De seneste historier fra Kriminalforsorgen tyder på, at der er sket lige præcis det, som vi i oppositionen frygtede, nemlig at bandekrigen er rykket indenfor.
Der er simpelt hen meldinger om, at bander trænger ind udefra, grupperinger kommer internt op at slås, og bandemedlemmer kan frit rekruttere, så vi risikerer at få flere bandemedlemmer frem for færre, som jo egentlig er det, vi gerne vil.
Det leder mig frem til mit spørgsmål, for jeg synes, regeringen snorksover på det her område.
Den har slet ikke anerkendt, at Kriminalforsorgen spiller en rolle i bandekrigen, så jeg vil egentlig godt spørge ministeren: Hvad er egentlig årsagen til, at man har undtaget Kriminalforsorgen fra at få flere penge til at løse den her opgave?
Og jeg ønsker ikke en redegørelse for de småslatter, man har sat af på finansloven til Kriminalforsorgen, for
fakta er, at Kriminalforsorgen er ude i en kæmpe sparerunde.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-12-16:
Det vil vi vide engang i 2010.
De kendsgerninger må fru Lone Dybkjær da bøje sig for.
Lone Dybkjær (RV), 2009-12-16:
Der har regeringen sit flertal, og vi er klar over, at man fører en lempelig finanspolitik.
Finansministeren har sagt det 25.000 gange, og det behøver finansministeren sådan set ikke at understrege så meget.
Enhver idiot, selv os folketingsmedlemmer, kan se, at det er en rimelig lempelig finanspolitik, der føres, med 95 mia. kr. i underskud.
Uanset om krisen fortsætter eller ej, rammer sandheden på et eller andet tidspunkt jo også denne regering, og derfor spørger vi bare: Hvornår agter regeringen at give sit bud på, hvordan man får balance i dansk økonomi?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-12-16:
Vi ved ikke, om tingene udvikler sig i en gal retning, når vi kommer efter nytår, og derfor kan vi jo ikke sige noget om, hvor stor den regning, vi skal betale, er.
Jeg vil gerne gentage, for der er ligesom en misforståelse hos venstrefløjen her, at vi i 2010 har besluttet at føre en lempelig finanspolitik for at bringe danskerne så skånsomt igennem krisen som overhovedet muligt, og derfor sker der ingenting, andet end at vi fører en lempelig finanspolitik i 2010.
Vi vil ikke tage initiativer, der kan kvæle et spirende opsving.
Lone Dybkjær (RV), 2009-12-16:
Jeg må virkelig beundre finansministerens talent for at trække alle mulige ting ind og blande alting sammen.
På den ene side siger han, at vi vil blive præsenteret for et konvergensprogram i januar.
Det ved vi alle sammen hvad vil kræve, og så må vi jo undre os over, at regeringen eller finansministeren på nuværende tidspunkt overhovedet ikke kan sige noget som helst om, hvordan man så vil klare at opfylde konvergensprogrammet.
For det vil finansministeren ikke.
På den anden side siger finansministeren, at når man nu kender udfordringen – finansministeren er åbenbart den eneste, som ikke kender udfordringen – i løbet af 2010, vil man komme med et udspil, og det får vi rig lejlighed til at diskutere i forbindelse med finansloven for 2011.
Kan vi tage det som et løfte om, at regeringen i forbindelse med finansloven for 2011 vil komme med en plan for, hvordan man sikrer holdbarhed i det danske samfund med hensyn til indtægter og udgifter på finansloven ikke for 2011, men bare på lidt længere sigt?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-12-16:
Nu tror jeg, fru Line Barfod forveksler mig med hr. Frank Aaen, som talte om Arbejdsmarkedskommissionen.
Det tror jeg ikke jeg har nævnt i min tale heroppe, så der må være tale om en forveksling.
Line Barfod (EL), 2009-12-16:
Det svarede sådan set ikke på spørgsmålet.
Er det de arbejdsløse, som kan regne med, at det er dem, der kommer til at betale?
Ministeren sagde jo, at det er Arbejdsmarkedskommissionens forslag, man vil se på, men ikke den del, der handler om efterlønnen, som er langt den største.
Den anden mulighed, der er tilbage i Arbejdsmarkedskommissionens forslag, er så halveringen af dagpengeperioden.
Så er det de arbejdsløse, som regeringen ser på, når regningen skal betales for de store skattelettelser, for støtten til privathospitaler og for den øvrige privatisering, som regeringen har stået for, fordi man ønsker at tvangsharmonisere de ydelser, som borgerne får?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-12-16:
For så vidt angår 2010, har regeringen besluttet en lempelig finanspolitik.
Det gør vi for at skaffe danskerne og det danske samfund så lempeligt igennem krisen som overhovedet muligt.
Når vi kommer ud på den anden side af krisen, vil der jo også være kommet gang i den økonomiske aktivitet, så en del af det underskud, vi står med, jo vil blive opvejet af, at vi igen vil få stigende momsindtægter, at vi igen vil få stigende skattebetalinger, at der igen vil komme mere ind via selskabsskatten, og at udgifterne til understøttelse vil falde, og det er jo nogle af de ting, der giver det store underskud i øjeblikket.
Så ved vi, at en række af de initiativer, regeringen har taget, er tidsbegrænsede, de ophører, når aktiviteten er færdig, og det hjælper til at styrke holdbarheden og indfasningen af skattereformen.
Men på trods af disse ting vil vi i det nye år blive præsenteret for et konvergensprogram, hvor vi kan se, hvad der så er den langsigtede udfordring, vi står over for.
Og der får vi i 2010 tid til at diskutere, hvad vi så gør i 2011, og fru Line Barfod får lejlighed til at fremføre alle sine forslag i forbindelse med finansloven for 2011.
Så der vil blive rig lejlighed til at drøfte disse ting.
Line Barfod (EL), 2009-12-16:
Vi kan jo konstatere, at der er et kæmpe hul i statskassen, og at pengene fosser ud.
Når vi så spørger til, hvorfra der skal komme penge ind til at dække hullet i statskassen, er svaret – det kunne jeg forstå på ministerens svar tidligere – at ministeren ikke vil røre efterlønnen, men at det jo formentlig så, kan man gætte sig til, bliver de arbejdsløse, der skal betale.
Og jeg vil gerne høre, om ministeren så vil sige, at det er det, man vil komme med af Arbejdsmarkedskommissionens forslag, altså at man vil halvere dagpengeperioden, og at det således er de arbejdsløse, der kommer til at betale for, at man har forgyldt de rigeste og man har forgyldt privathospitalerne.
Er det det, som vi kan se frem til i den kommende tid?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-12-16:
Nu skal jeg undlade at gå ind i en diskussion om hele den problemstilling.
Der kan regionerne, tidligere amterne, jo udbyde operationer og få de billigste tilbud på operationer.
Så er der den anden situation, hvor vi udstyrer borgeren med en rettighed, altså hvor det er borgeren, der har ret til at vælge et andet sygehus.
Og til det er der bare at sige, at det nogle gange koster penge at udstyre borgerne med en rettighed, men udgiften er under ingen omstændigheder og har ikke været i den størrelsesorden, som fru Baastrup siger.
Det kan være, at der er andre socialister, der føler sig kaldet til den her diskussion, og så kan vi jo diskutere den problemstilling.
Men generelt vil jeg bare afvise, at det har kostet penge, og jeg kunne da med glæde forleden dag se, at man i Region Hovedstaden sendte folk på privathospital, fordi det var billigere end at sende dem på Gentofte Sygehus.
Der findes jo i nogle kredse den opfattelse – det kan jeg så forstå at der også gør her i Folketingssalen, og den er jo udbredt blandt økonomer – at man for at føre en ansvarlig politik skal lave en meget, meget stor reform, der så kan løse problemerne i al fremtid.
Jeg vil bare i al stilfærdighed sige, at den danske arbejdsmarkedsmodel, flexicuritysystemet, jo ikke er en statisk model.
Der skal hele tiden justeres på hjulene i maskinrummet, alt efter hvordan ledigheden udvikler sig, langtidsledigheden udvikler sig, ungdomsledigheden udvikler sig, i hvilke fag der måtte være mangel på arbejdskraft eller være ledighed.
Det er den måde, som regeringen lige siden 2001 har tacklet de her problemer på.
Vi har, hver gang der har været udfordringer, justeret arbejdsmarkedspolitikken, og det er den måde, som vi vil gøre det på fremover.
Jeg ved så godt, at der er nogle økonomer, og det er tilsyneladende også Det Radikale Venstre, Liberal Alliance og Socialdemokraterne, som mener, at man kan lave en eller anden megating, som kan løse problemerne i det danske samfund i mange år fremover.
Det tror jeg ikke på.
Jeg tror, at det fornuftige er, at vi tackler udfordringerne hen ad vejen.
Sådan er arbejdsmarkedsmodellen i hvert fald.
Derfor har vi jo også gennemført ændringer i dagpengeloven, og for halvandet år siden lavede vi et indgreb i de supplerende dagpenge.
Det gør vi jo sådan hen ad vejen, når der er behov for det.
Det tror jeg er den rigtige måde at gøre det på.
Jonas Dahl (SF), 2009-12-16:
Jamen det er da interessant at høre, at den røde lampe lyser for finansministeren, det glæder mig sådan set.
En ekspansiv finanspolitik og ingen konkrete svar er sådan set det, vi har hørt fra finansministerens side i dag.
Men at politikken skal være så ekspansiv, at man ligefrem overbetaler privathospitalerne med op imod 1 mia. kr., synes jeg alligevel er imponerende, det er virkelig noget, der er ekspansivt.
Ministeren erkendte for lidt siden, at der er foregået den her overbetaling, en overbetaling, som daværende sundhedsminister hr. Lars Løkke Rasmussen satte i gang tilbage i 2005-2006.
Og så ville man stadig væk have haft penge til at behandle 15.000 mennesker med prostatakræft, men alligevel har regeringen overbetalt privathospitalerne.
Jeg har bare ét spørgsmål til finansministeren: Hvorfor?