Lars Barfoed (KF), 2009-12-10:
Med det her beslutningsforslag vil Enhedslisten gerne pålægge regeringen at udarbejde og gennemføre en strategi til reduktion af trafikstøj ved rekreative områder, og det er så en indsats, som skal finansieres ved flere afgifter.
Det drejer sig om afgifter på benzin og togkørsel.
Det kommer nok ikke som en overraskelse, at regeringen ikke kan støtte beslutningsforslaget.
Efter regeringens opfattelse skal indsatsen mod støj give flest mulige mennesker den størst mulige aflastning.
Derfor har regeringen valgt først og fremmest at sætte ind med støjbekæmpelse ved boliger.
Med den aftale, vi indgik om grøn transportpolitik i januar 2009, blev indsatsen rent faktisk styrket med 400 mio. kr. i en pulje til en målrettet indsats for at bekæmpe trafikstøj langs de overordnede veje og jernbaner.
Det var en aftale, der blev indgået af alle Folketingets partier undtagen Enhedslisten, og den vil give mulighed for at gøre en ekstraordinær indsats mod støj i de kommende år.
Både udmøntningen af midlerne i støjpuljen og den løbende indsats, der gøres på området fra ministeriets side, fokuserer på støjbekæmpelse der, hvor mennesker opholder sig mest, nemlig ved deres boliger.
Det er den prioritering, som giver mest mulig nytteeffekt og gavner flest mulige borgere.
Inden for regeringens overordnede indsats for bekæmpelse af støjproblemer fra trafikken arbejdes der så på flere fronter.
Ved nyanlæg og udbygning af veje sørger Vejdirektoratet for at dæmpe støjen ved bymæssig bebyggelse.
Det sker gennem udlægning af støjsvag asfalt og etablering af støjskærme samt eventuelt med tilbud om tilskud til finansiering af støjisolering af de boliger, der er særlig udsatte.
Jeg tror ikke mindst, at der både er mange borgere i støjbelastede boliger og bilister, som sidder inde i deres biler, som glæder sig meget over den enorme forskel, der er, ved at vi nu er begyndt at lægge den støjdæmpende asfalt i de bolignære områder.
Det er nemlig i forbindelse med den løbende vejvedligeholdelse af statens veje regeringens politik, at der også bruges støjsvag asfalt i den forbindelse, hvor trafikken støjbelaster bymæssig bebyggelse.
Det er en indsats, der vil få en meget stor betydning, fordi støjsvag asfalt er en effektiv og økonomisk løsning, der bekæmper støj ved kilden, og det er jo det allerbedste, når man kan gøre det.
Danmark er allerede langt fremme med hensyn til de tekniske virkemidler til støjbekæmpelse, ligesom Vejdirektoratet samarbejder med internationale aktører om at udveksle erfaringer og forskningsresultater på området.
Og regeringen lægger vægt på, at det udviklingsarbejde bliver styrket.
Bl.a. arbejdes der på at gøre støjskærme bedre og på at optimere den støjdæmpende effekt og levetiden af de støjsvage belægninger.
Hovedparten af de støjbelastede boliger i Danmark ligger rent faktisk ved de kommunale veje, og derfor er det en væsentlig prioritet for regeringen, at kommunerne får adgang til at finde de bedst mulige løsninger og bruge de bedst mulige redskaber, når de træffer beslutning om støjindsatsen på de lokale veje.
Derfor er det også, at Vejdirektoratet stiller sin viden om trafikstøj og støjdæmpning til rådighed for kommunerne.
Derfor er jeg også glad for, at støjsvag asfalt ikke bare anvendes af staten, men også anvendes af mange kommuner rundtomkring i landet i dag.
Ud over den støjdæmpende indsats i forhold til vejinfrastrukturen arbejder regeringen jo løbende på at få skærpet kravene til udledning af støj fra dæk og køretøjer i EU.
En ny forordning vil fremover fastlægge minimumskrav til køretøjers støjudledning, og de vil blive indfaset i perioden fra 2012 til 2016, og regeringen har i den forbindelse arbejdet aktivt for, at kravene til støjudledning skal være så strenge som muligt og indfases så tidligt som muligt.
Det er et godt eksempel på, at vi kan bruge vores samarbejde i den Europæiske Union til rigtig mange nyttige ting, som bl.a. at få begrænset støjen fra vejtrafikken.
Det er også et eksempel på, at regeringen har arbejdet meget aktivt for at præge beslutningerne i EU i den retning.
Ud over specifikke minimumskrav har regeringen arbejdet for en mærkningsordning af dæk på EU-niveau; en mærkningsordning, der både indeholder støjudledning, energieffektivitet og vådgreb er netop blevet vedtaget her i november 2009 og træder i kraft fra 2012.
Mærkningsordningen vil forhåbentlig forøge forbrugernes fokus på støjudledning fra dæk og skabe større gennemsigtighed på markedet, og resultatet skulle jo så gerne være en større efterspørgsel på støjsvage og energieffektive dæktyper.
Mere støjsvage dæktyper betyder, at støjen dæmpes allerede ved kilden, og det er jo som sagt det bedste.
Ud over at være den mest effektive form for støjbekæmpelse vil den støjdæmpende effekt have virkning langs hele vejforløbet, altså ikke kun ved boligområder, men også ved rekreative arealer. Regeringens indsats for støjbekæmpelse langs jernbanen fokuserer også på støjdæmpning ved kilden.
På samme måde som ved støj fra veje giver det som regel den bedste og mest omkostningseffektive støjbeskyttelse, og støjbekæmpelse ved kilden vil desuden ofte have en gavnlig effekt langs hele strækningen, herunder netop også ved de rekreative områder.
Der arbejdes med flere forskellige virkemidler til støjdæmpning ved kilden på baneområdet, herunder skinneslibning, støjsvage bremseklodser og den samlede sporkonstruktion.
Et af de væsentligste tiltag er skinneslibning, der effektivt dæmper den støj, der opstår ved kontakten mellem hjul og skinner.
Undersøgelser har vist, at skinnernes beskaffenhed har stor indflydelse på støjniveauet, derfor er netop denne indsats særlig højt prioriteret, og derfor er der også afsat 16 mio. kr. til støjreducerende skinneslibning af jernbanenettet i perioden 2010-2015.
Derudover har Banedanmark et meget omfattende støjprojekt vedrørende etablering af støjskærme og tilskud til facadeisolering langs jernbanens hovedstrækninger, så samlet set er det en ganske markant indsats, vi gør, også på det område.
Enhedslisten har så fået den tanke og foreslår her, at man skal pålægge bilisterne og togpassagererne en yderligere økonomisk byrde gennem højere afgifter.
Det er den forkerte vej at gå.
Ikke mindst er en forhøjelse af jernbanens omkostninger jo ikke forenelig med regeringens ønske om at styrke den kollektive trafik.
Vi ønsker at fremme den kollektive trafik, vi ønsker, at væksten i trafikken i Danmark først og fremmest sker ved at styrke den kollektive trafik, og det ville Enhedslistens forslag modvirke.
Forslaget om højere benzinafgifter strider også mod regeringens skattestop.
Vi vil ikke være med til at lægge nye afgifter på borgernes mobilitet, og dertil kommer så et temmelig usikkert provenu fra det finansieringsforslag, som Enhedslisten har fremlagt.
En forhøjelse af de danske benzinpriser ville jo resultere i en øget grænsehandel, og det reelle provenu ved en gennemførelse af forslagets tiltag ville derfor med al sandsynlighed være mindre end det anslåede.
Når det kommer til spørgsmålet om afgift for togpassagerer, er det jo sådan, at der i Danmark årligt bliver kørt ca. 80 millioner togkilometer.
En afgift på 5 øre pr. kilometer vil jo ikke resultere i et provenu på 400 mio. kr., som Enhedslisten forudsætter.
Lidt hurtig hovedregning fører jo til, at beløbet nok snarere er 4 mio. kr., så skal man op på de anslåede 400 mio. kr. på banedelen, skal man altså gange Enhedslistens afgift med 100, så det ikke er 5 øre, men 5 kr. pr. togkilometer, og det kan jo blive ganske dyrt at komme ud at køre i tog, hvis man skulle følge det forslag.
Det tror jeg ærlig talt de danske togpassagerer ville blive lidt kede af.
Afslutningsvis vil jeg understrege, at regeringens indsats for at bekæmpe trafikstøj fokuserer på de områder, hvor borgerne opholder sig mest, der hvor de bor.
Ud fra regeringens synspunkt er det her, midlerne gør mest gavn, ikke mindst i lyset af, som Enhedslisten rigtigt påpeger, at støj jo også har et sundhedsskadeligt potentiale.
Med aftalen om grøn transportpolitik fra januar 2009 bakkede et stort flertal i Folketinget denne prioritering op ved at afsætte 400 mio. kr. til en målrettet støjindsats langs de overordnede veje og jernbaner.
Regeringens samlede indsats mod støj indeholder en lang række konkrete tiltag.
Fælles for dem alle er, at indsatsen hele tiden bliver udviklet og optimeret, og mange af dem reducerer støj i både boligområder og rekreative områder.
Det er dog regeringens klare opfattelse, at det skal ske, uden at vi pålægger borgerne nye økonomiske byrder, og uden at vi begrænser mobiliteten i vort samfund.
På den baggrund vil regeringen fortsat fokusere støjindsatsen på boligområder, og regeringen anbefaler derfor, at B 37 om bekæmpelse af støj ved rekreative områder bliver forkastet af Folketinget.