Michael Aastrup Jensen (V), 2015-02-25:
Til forskel fra ministeren har jeg faktisk siddet i Folketinget i 10 år, og jeg har aldrig nogen sinde hørt et så absurd svar som det, jeg lige har hørt – aldrig nogen sinde i de 10 år, jeg har siddet i Folketinget.
At høre en minister sige, at jeg skulle have sagt et eller andet, som jeg for det første aldrig nogen sinde har sagt, og så begynde at kalde det usandt har jeg aldrig nogen sinde oplevet før – aldrig!
Jeg synes ærlig talt, at vi skulle holde os for gode til sådanne ordvalg, at kaste ting efter hinanden og så begynde at tale om det, det egentlig handler om.
Det kan godt være, at ministeren føler, at ministeren har en dårlig sag, men så skulle ministeren hellere erkende det end at prøve at kaste med mudder.
Jeg må bare indrømme, at jeg ikke forstår, hvorfor ministeren ikke prøver at tage det her lidt mere alvorligt end at prøve at kaste sådan nogle usandheder i hovedet på mig.
Det er det jo så ikke i København, så det er ikke i alle landets kommuner, og det er det, der er hele problemstillingen.
Vi hører det jo fra Aarhus, som også er en rød kommune.
De siger klart: Der er altså et eller andet galt med den her fordeling, for vi modtager rigtig, rigtig mange flygtninge.
Så vi har altså både Aarhus og Odense og sikkert en lang række andre kommuner.
Jeg så, at Rudersdal Kommune også var ude at sige det, nemlig at der altså er et eller andet ved den her model, der ikke hænger sammen.
Hvis vi tager Aarhus, så står man faktisk i øjeblikket i dag og har problemer med at finde handicapboliger nok.
Man mangler op til 200 handicapboliger i Aarhus Kommune.
Det er altså, bare for at sætte det i relief, en kommune, som har voldsomt store problemer i forhold til at sørge for at skaffe nok boliger.
Og generelt er det en kommune, som er, skal vi sige, hårdt prøvet i forhold til integrationsindsatsen.
Det er altså dem, som nu oplever en stigningstakt bare på 1 år på 231 pct
Altså, jeg må sige – og så kan man nok så meget sige, at der er lavet en aftale med Kommunernes Landsforening, og at man skal have solidaritet mellem landets kommuner og alt muligt andet – at sådan fungerer verden bare ikke.
Altså, det er jo Aarhus, der nu i dag står med et fuldstændig uoverskueligt problem.
Så kan de ikke bare tage røret og ringe til København – tro mig, de har sikkert prøvet – og sige: Kan I ikke tage nogle af dem?
For de får bare et nej.
Det ser vi jo.
Vi kan håbe på, at den der studiekreds måske kommer i Københavns Kommune, men virkeligheden er jo indtil videre, at den socialdemokratiske overborgmester og flertallet i København siger nej.
Og hvis regeringen ikke vil gøre noget, kommer vi til at stå med de her 516 flygtninge, som skal finde et eller andet sted at bo i Aarhus, samtidig med at man ikke engang kan finde boliger til dem, der har behov for det, bl.a. på handicapområdet.
Jeg synes, vi har et problem.
Tak for det.
Spørgsmålet her lyder: Hvad er ministerens holdning til, at Aarhus Kommune, som på nuværende tidspunkt kæmper med at skaffe tilstrækkelig med boliger til sine indbyggere, i år skal finde nye boliger til 516 kvoteflygtninge, og finder ministeren det nødvendigt at gøre noget i den henseende?
Jeg kan forstå, at ministeren synes, jeg taler ned til lokalpolitikerne.
Tværtimod er det måske ministeren, der taler ned, for jeg siger jo lige præcis her, at jeg klart anerkender de voldsomt store udfordringer, der er i de kommuner, som oplever de her stigningstakter i flygtninge på over 231 pct. osv.
Det, der derimod provokerer mig og en lang række andre enten nuværende kommunalpolitikere eller folk, der har været det, er, at den absolut rigeste kommune i landet, den største kommune i landet, skal modtage nul.
Jeg synes,det er at tale ned til alle de andre, som står med det her fuldstændig uoverskuelige problem, at sige, at det er vi lidt ligeglade med, for rent historisk har det altid været sådan osv.
Men historien forandrer sig jo, når vi står med så fuldstændig absurd store tal, som vi gør i øjeblikket, på flygtningeområdet.
Så forandrer historien sig.
Så nytter det ikke noget, at man bare sidder og holder fast i den gamle vante tankegang.