Torsten Schack Pedersen (V), 2012-02-28:
Regeringen har sammen med Enhedslisten forhøjet cigaretafgifterne.
Til trods for løfter i valgkampen om, at højere cigaretafgifter kunne finansiere den ene forbedring i den offentligt finansierede velfærd efter den anden, forsvandt provenuet som dug for solen, da regeringspartierne skulle til at bruge gængse regnemetoder.
Afgifterne er såmænd steget, men vi forventer ikke, at det giver noget provenu.
Når afgifterne er sat i vejret, skal der så strammes yderligere nu, for der skal strammes for at forhindre, at der kommer færre cigaretter i en pakke cigaretter.
Helt ærligt, hvorfor skal vi her i Folketingssalen nu forbyde cigaretpakker med 10 styk eller for den sags skyld 19 styk?
Er der ingen grænser for, hvad regeringen mener den skal bestemme?
Hvor er troen på det enkelte menneskes frihed, hvor er troen på, at vi som borgere i det her land selv har ansvaret for vores gøren og laden?
Den eksisterer ikke, alt kan og skal åbenbart reguleres.
Hvis man nu går regeringen lidt på klingen i forhold til argumentationen på andre områder, giver forslaget her faktisk slet ingen mening.
Regeringspartierne har været meget optaget af, at slikposerne i Danmark er blevet for store, fordi det jo fremmede et for stort slikforbrug.
Så kan man jo undre sig over, hvorfor man så stiller krav om, at der nu skal være 20 cigaretter i en pakke cigaretter.
Helt ærligt, det hænger jo overhovedet ikke sammen.
Det er til lejligheden opfundne argumenter, som er grebet langt, langt væk fra virkeligheden.
Jeg ved godt, at ministeren begrunder forslaget med, at man vil forhindre unge mennesker i at begynde at ryge, fordi de nu fremover kun kan købe cigaretpakker, som der er 20 cigaretter i.
Jeg må sige, at det bygger på naivitet og manglende indsigt i unge menneskers kreativitet, for jeg tror ikke på, at unge eller festrygere for den sags skyld vil ryge mindre, fordi de nu er tvunget til at købe 20 cigaretter ad gangen.
Jeg tror tværtimod, at man ryger mere, hvis man nu er tvunget til at tage en pakke med 20 cigaretter i stedet for de 10, man kunne have købt med de regler, der gælder i dag – altså de 10, man kunne have købt, hvis man nu havde det frie valg.
Men nej, det frie valg skal man ikke have.
Man begrunder også forslaget med, at producenterne ikke skal kunne ændre i indholdet af pakkerne i forhold til de kommende afgiftsstigninger, og så må jeg sige, at jeg så slet ikke forstår, hvorfor man vælger, at der netop skal være 20 cigaretter i en pakke, særligt fordi man i høringssvarene anbefaler, at det burde være 19, fordi 19 er det mest almindelige antal i tyske cigaretpakker.
20 cigaretter i pakken betyder, at prisforskellen på en pakke cigaretter købt i Danmark og en pakke cigaretter købt i Tyskland vil blive større, og som der står i en række høringssvar, vil det være medvirkende til at øge grænsehandelen.
Det anerkender skatteministeren godt nok ikke, for forbrugerne kan jo godt gennemskue, at prisen på en pakke cigaretter afhænger af, hvor mange cigaretter der er i en pakke.
Men hvorfor gælder det argument så ikke, når det drejer sig om en pakke med 10 cigaretter?
Endelig kan man sige, at med lovens foreslåede ikrafttrædelsestidspunkt allerede den 1. april, og når man tænker på, at det i dag er sådan, at pakker med 19 cigaretter er de mest solgte i Danmark, bliver der enormt kort tid for producenter og detailhandlere til at nå at omstille sig.
Endnu en gang køres der lovgivning igennem, uden at man tager fornødent hensyn til dem, der skal kæmpe med at sørge for at føre tingene ud i livet.
Det er ikke særlig smart.
Men det grundlæggende er egentlig, om vi her fra Folketingets side skal stå og beslutte, om man skal kunne købe en pakke cigaretter med 10 styk, 19 styk eller 20 styk.
Jeg synes, at det er bekymrende, at det er så små detaljer, regeringen går op i.
Jeg ved ikke, om det næste bliver, at det bliver antallet af gule vingummier i en pose Matadormix, vi skal til at regulere, men idérigdommen fejler i hvert fald ingenting hos regeringen.
I Venstre synes vi, det er helt grotesk, særlig med den argumentation, som regeringen forsøger at læne sig op ad, for i det ene tilfælde argumenterer man på den ene måde, men når det gælder et andet tilfælde, argumenterer man fuldstændig modsat til trods for, at situationen er den samme.
Vi synes, at man skulle bruge tiden på noget mere fornuftigt her i Folketinget, og derfor kan vi under ingen omstændigheder støtte dette lovforslag.