Ole Birk Olesen (LA), 2012-11-01:
Når man læser det her lovforslag, L 41, fra regeringen om strammere straffe ved overtrædelse af konkurrencelovgivningen, kunne man næsten få det indtryk, at der var et større behov for en stram konkurrencelovgivning i dag end tidligere.
Virkeligheden er imidlertid en helt anden: Der bliver mindre og mindre behov for en skarp og stram konkurrencelovgivning, fordi flere og flere erhverv i Danmark er udsat for international konkurrence.
Hvor det før i tiden måske var muligt inden for bestemte brancher at lave nogle lokumsaftaler mellem de udbydere, der var på området i Danmark, så er det ikke i dag muligt, fordi dem, der er i Danmark, skal konkurrere med virksomheder i udlandet.
Det seneste er jo, at f.eks. danske håndværkere er blevet voldsomt udsat for konkurrence fra østeuropæiske håndværkere.
Dermed bliver det meget svært på områder, som har med håndværk at gøre, at lave karteldannelser mellem danske udbydere, fordi der altid vil være østeuropæere til stede, som vil kunne underbyde de karteller.
Så vi får altså mindre og mindre behov for det her.
Men regeringen lader, som om vi har mere behov for det, og det er der formentlig bare en politisk, strategisk tankegang bag.
Regeringen ønsker på venstrepopulistisk vis at mistænkeliggøre private virksomheder.
Især SF, landets folkesocialistiske parti, har jo en dagsorden her, hvor partiet, fordi det ikke har fået så meget igennem i regeringssamarbejdet, bliver nødt til på andre områder at tilfredsstille sit venstreorienterede bagland, og det kan man så gøre ved sådan nogle slag i luften her, selv om vi, så langt vores hukommelse rækker tilbage, ikke kan huske nogen sager, hvor vi har tænkt: Her var dog behov for, at der var nogle, der kom i fængsel.
Med det gennemfører man også mulighed for at benytte nogle ret hårde efterforskningsmidler i kampen – den kamp, som man gerne vil gå ind i her.
Fordi der nu kan idømmes fængselsstraf, får myndighederne mulighed for at ransage ikkemistænkes private hjem.
Altså, hvis der er en eller anden virksomhed, der er mistænkt for at indgå i karteldannelser, og man tror, der er en person i den virksomhed, som man ikke har mistænkt for at deltage i det, men som måske kunne have et eller andet liggende derhjemme, som kunne være af interesse, så kan myndighederne nu gå hjem og ransage hjemmet hos den ikkemistænkte person.
Der kan opsættes kameraer i private hjem, uden boligejernes vidende.
Der kan foretages telefonaflytning.
Alle disse magtmidler kommer nu ind på et område, hvor vi efter alt at dømme har mindre brug for hårde straffe, end vi havde tidligere.
Og det gør de på et område, hvor det i forvejen er sådan, at vi virkelig bevæger os i gråzoner.
For hvad er den rigtige markedspris?
Det er jo et skøn, man foretager der.
Hvornår er der nok konkurrence på et marked?
Også der er der er tale om et skøn.
Hvordan identificerer man en aftale, som ikke er nedskrevet, heller ikke mundtligt indgået, men som sådan set bare er underforstået mellem parter på et marked?
Også det er et helt vildt skøn.
Og på det område, hvor man altså skønner så vildt, er man nu er villig til at putte folk i fængsel, hvis de har forbrudt sig mod de skøn, som man efterfølgende har foretaget.
som den er, af den økonomiske virkelighed, ikke kan imødekomme de vælgere, som man egentlig gerne vil tale til.
Hvis man for alvor vil gøre noget ved konkurrencen for virksomheder i Danmark, skal man først og fremmest fjerne nogle af de begrænsninger, der er for konkurrencen, og som offentlige myndigheder har opsat.
Det handler f.eks. også på byggematerialeområdet om nogle særegne danske standarder for byggematerialer, som gør, at udenlandske leverandører ikke kan komme ind på det danske marked, og sådan kan man finde eksempler andre steder også.
Det er den vej, man skal gå, og ikke den her venstrepopulistiske vej.