Edmund Joensen (SP), 2011-03-29:
I Folketinget debatterer vi i dag et forslag fra Den Nordatlantiske Gruppe om at ændre loven om finansiel virksomhed, så Færøernes landsstyre og Grønlands landsstyre får udvidet adgang til fortrolige oplysninger fra Finanstilsynet.
Forslaget er en konsekvens af Eik Bank-koncernens krak.
Man mener, at der burde være bedre adgang til fortrolige informationer fra Finanstilsynet.
I sådanne situationer er der allerede en fremgangsmåde, så de ansvarlige ministre på Færøerne og i Grønland får adgang til fortrolige oplysninger netop til brug for krisehåndtering.
Denne fremgangsmåde kan utvivlsomt forbedres.
Men at kræve adgang til alle fortrolige oplysninger er noget helt andet.
Her mener jeg, at forslagsstillerne går for langt også set i lyset af, at ministeren ikke selv har adgang til alle oplysninger.
Vi skal passe meget på, at vi i denne sag ikke bevæger os over til noget, der begynder at ligne en hel eller delvis overtagelse af banktilsynet, det finansielle område, pengepolitikken eller lignende.
Vi har lige været igennem den værste økonomiske krise siden det legendariske krak i Wall Street.
Krisen er ikke slut endnu, og slet ikke på Færøerne.
Der er en eneste grund til, at Færøerne er kommet rimelig uskadt gennem krisen, nemlig at Færøerne er en del af rigets finansielle område, at vi har et fælles banksystem og banktilsyn, og at bankpakkerne også omfattede færøske banker.
Begivenhederne beviser, at Færøerne har stor fordel af at være med i rigets system, og derfor skal vi være forsigtige med at lave om på det.
I den forbindelse vil jeg erindre om, at hr. Høgni Hoydal som minister på Færøerne i 2008 ville overtage hele det finansielle sagsområde fra riget og gøre det til et færøsk anliggende.
Det blev heldigvis ikke til noget – hr. Hoydals landsstyrekommission holdt ikke specielt længe.
Et par måneder senere lagde krisen sin iskolde hånd over alle økonomier i verden, inklusive den færøske.
Det synes jeg er en vigtig pointe i denne debat.
Vi skal ikke være blinde over for, at der er en del politik og også en kende valgkamp i nærværende forslag.
På Færøerne har specielt Republikanerne gang på gang brugt Finanstilsynet som et billede på alt det dårlige ved Færøernes forbindelse til Danmark.
Efter Eik Banks kollaps har Republikanerne da også fremturet med et synspunkt
om, at banken eller dele af den kunne have været reddet, hvis den danske finansminister havde informeret
Færøernes finansminister, en dag eller to før han gjorde det
Denne fremstilling er bevidst naiv.
Ingen kasse på Færøerne, heller ikke landskassen, havde den fornødne styrke til at redde banken.
Det er et faktum.
Det ville heller ikke være hensigtsmæssigt for landsstyret at skyde penge i en bank, hvor ingen, næppe heller Finanstilsynet eller ministeren, havde indgående indsigt i bankens bøger.
Det var en fordel for alle, at Finansiel Stabilitet gennemgik og rensede bankens bøger, at man fik refinansieret Eik Bank på Færøerne, og at man fik gjort det, før man solgte banken til interessenter på Færøerne.
I rigsfællesskabet taler vi os til rette om tingene.
Derfor anbefaler jeg, at såfremt der skal reguleres i adgangen til fortrolige oplysninger fra Finanstilsynet, bør regeringen tale med de respektive myndigheder i Thorshavn og Nuuk om det.
Den Nordatlantiske Gruppe bør erkende, at dette er den rigtige måde at gøre tingene på.
Det vil jeg tilslutte mig.
Og så vil jeg anbefale, at ministeren tager en snak med landsstyret i Thorshavn og landsstyret i Nuuk for at få den rigtige dialog i sagen.