runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Leif Lahn Jensen (S), 2013-06-12:
Jeg vil godt starte med at sige tillykke til hr. Hans Andersen for hans titel som arbejdsmarkedsordfører.
Så går vi så til der, hvor vi er uenige.
Jeg er nødt til at sige til hr. Hans Andersen, at om 18 dage er der utrolig mange mennesker, der ikke har noget at leve af, som mister deres dagpenge og ikke ved, hvordan de skal betale deres husleje, ikke ved, hvordan de skal betale deres udgifter.
Og så siger hr. Hans Andersen: Jamen vi skal nok skaffe dem arbejdspladser.
Så er jeg nødt til at spørge hr. Hans Andersen: Hvilke arbejdspladser vil man skaffe de mennesker på 18 dage?
Hans Andersen (V), 2013-06-12:
Vi har jo det problem, at regeringen sådan set lyttede for sent.
Måske har regeringen slet ikke lyttet.
For Venstre foreslog allerede sidste forår, at vi skulle lave en erhvervsskattepakke, der kunne få gang i hjulene.
Vi foreslog det igen i efteråret.
Nu har vi lavet en vækstpakke sammen med regeringen.
Det er fint.
Men det er jo for sent efter Venstres opfattelse.
Vi skulle sådan set skabe flere job, og vi skulle have gjort det hurtigere.
Vi har så den opfattelse, at vi hellere vil bruge de 3,3 mia. kr. på at skabe reelle job end på at fastholde mennesker i langvarig ledighed.
Ane Halsboe-Jørgensen (S), 2013-06-12:
Det er jeg sikker på at vi alle sammen er enige om.
Men ordføreren bliver ved med at tale om varige og ordentlige løsninger for mennesker.
Ordføreren bliver ved med at tale om arbejde til mennesker.
Og ordføreren bliver ved med at sige, at de her 30.000 hellere skal i arbejde.
Nu er faktum så bare, at de her 30.000 mennesker ikke er i arbejde og heller ikke for nuværende har udsigt til at komme det, inden de har opbrugt deres dagpengeret.
Vil Venstre helt nægte at forholde sig til det faktum, eller vil Venstre forholde sig til, hvorvidt det rent faktisk, når det nu ser ud til at ske, vil give sociale problemer – ja eller nej?
Hans Andersen (V), 2013-06-12:
Vi er sådan set optaget af at sikre, at flere kommer i job.
Og vi har den tilgang, at vi sådan set hellere vil bruge 3,3 mia. kr. til at skabe flere job, end vi vil fastholde mennesker på offentlig forsørgelse i 3 og 4 år.
Joachim B. Olsen (LA), 2013-06-12:
Det er jo, fordi det er to forskellige ting, der her er tale om.
Vi synes, det er rigtig godt, at lovgivningen tilpasses de forhold, der er ude i virkeligheden, og i dag er det sådan, at mange par vælger ikke at være gift, men at være samlevende.
Det er jo helt fair, men hvis man vælger at bo sammen, f.eks. gennem 10 år, som jeg gjorde med min kæreste, inden vi blev gift, og f.eks. får børn sammen, køber hus sammen, så er det vel også rimeligt nok, at når mennesker tager det ansvar for hinanden på alle andre områder end lige præcis at have en vielsesattest, så forsørger de også hinanden, i tilfælde af at den ene skulle blive arbejdsløs, hvis det er muligt.
Christian Juhl (EL), 2013-06-12:
Tak for det.
Vil ordføreren hjælpe mig med at afklare en uklarhed?
Først siger ordføreren, at man skal tjene 35.000, for at det kan betale sig at tage et job på grund af den gensidige forsørgerpligt.
Bagefter siger ordføreren, at det er rigtig godt, at man har fået gensidig forsørgerpligt.
Hvad mener ordføreren egentlig?
Er det godt eller skidt, at det ikke kan betale sig at tage et arbejde?
Man må vælge et standpunkt, man kan jo ikke vælge begge standpunkter.
Joachim B. Olsen (LA), 2013-06-12:
Tusind tak.
I 1960 var der 200.000 danskere på offentlig forsørgelse.
I dag er der over 800.000.
Det er på alle måder et paradoks, at udviklingen er gået i den retning.
I samme periode er reallønningerne steget med over 300 pct., og produktiviteten er blevet mere end fordoblet.
Det er altså på alle parametre blevet lettere at forsørge sig selv – alligevel har vi set den modsatte udvikling.
Høje sociale ydelser har presset mindstelønningerne op og dermed de mennesker med de færreste kompetencer ud af arbejdsmarkedet, de mennesker, som med de høje mindstelønninger ikke har været i stand til at sælge deres arbejdskraft.
De høje skattefinansierede sociale ydelser har mindsket borgernes reallønninger og dermed forbruget, hvilket også har kostet beskæftigelse.
Med dette lovforslag laver man en justering af kontanthjælpen for de under 30-årige, men der er stadig behov for omfattende ændringer af kontanthjælpssystemet.
Det er ganske enkelt ikke realistisk for mange kontanthjælpsmodtagere at få et job til 35.000 kr. om måneden.
Det vil også stadig være sådan, at 90 pct. af forsørgere på kontanthjælp vil tjene mindre end 8 kr. i timen ved at tage et job til en overenskomstmæssig mindsteløn.
Det er ganske enkelt ikke rimeligt over for dem, der går på arbejde.
Denne aftale løser heller ikke det paradoks, at et stigende antal udlændinge arbejder i Danmark til overenskomstmæssige lønninger på mellem 105 og 145 kr. i timen, samtidig med at et stort antal danskere er på offentlig forsørgelse.
Når det er sagt, er der også nogle positive elementer i aftalen: Beskæftigelsen øges med 4.500 frem mod år 2020, samlevende får forsørgerpligt, og alle ledige får hurtigere samtaler, hvilket er et værktøj, vi ved virker.
Der er også elementer, som vi er skeptiske over for i Liberal Alliance.
Vi er bl.a. skeptiske over for, at den økonomiske gulerod ved ikke at være uddannelsesparat eller jobparat bliver meget stor med den her reform.
Alt andet lige vil det betyde, at færre kontanthjælpsmodtagere vil komme i arbejde eller uddannelse.
Eigil Andersen (SF), 2013-06-12:
Jeg vil sige flere forskellige ting.
Det ene er, at det jo er lidt specielt, at man i dag har et system, som belønner dem, som ikke uddanner sig.
Det er da et underligt system, at man belønner dem, som ikke gør det rigtige, nemlig at uddanne sig.
Så vil jeg sige som det næste, at når der skal indgås sådan et forlig, som man har lavet omkring kontanthjælpsreformen, så er det jo et samlet hele.
Der er en række forskellige partier, som har lavet det her i fællesskab, og det er jo ikke sådan, at man som det enkelte parti så synes, at ethvert aspekt i det, der er aftalt, er det, som man lige selv umiddelbart havde tænkt på skulle ske, eller som ville være det bedste.
Eigil Andersen (SF), 2013-06-12:
Jeg vil sige, at hvis man som under 30-årig tager en erhvervsuddannelse, kan man jo melde sig ind i en a-kasse, og så kan man få dimittendsats.
Det vil jeg da råde enhver til at gøre, det er nemt at blive a-kassemedlem i den situation, og man får så et beløb, der svarer til, så vidt jeg husker, cirka 15.000 kr. om måneden.
Så dem, der tager en uddannelse, vil jo så, når de har gennemført den, have et leveniveau, som er væsentlig højere end de satser, vi i øvrigt snakker om nu, vedrørende SU og den ny uddannelsesydelse.
Christian Juhl (EL), 2013-06-12:
Tak for ordet.
Til ordførerens udenomssnak, som jeg vil kalde det, om, at job- og uddannelsesparate får en lavere ydelse, vil jeg sige, at det jo er et faktum.
Det er også et faktum, at ydelsen kommer ned på SU-niveau.
Men det er samtidig også et faktum, at SU-modtagere jo i dag ikke lever for et lavere beløb.
Det er jo forkert.
I gennemsnit lever en SU-modtager for cirka det dobbelte af, hvad man får i SU, fordi man har lån, fordi man har erhvervsarbejde, og fordi man har en række rabatter.
Hvordan vil ordføreren forklare den forskel, der er?
Rent faktisk har SU-modtagere bedre forhold end de her kontanthjælpsmodtagere, vi taler om, fordi de netop har de muligheder for indtægter, som de jo selvfølgelig også bruger.
Eigil Andersen (SF), 2013-06-12:
Jeg regner med, at Enhedslisten og SF er enige om, at når man er ung og under uddannelse, har vi en tradition for, at man kan klare sig for mindre, også mindre end den fattigdomsgrænse, som nu er blevet fastsat.
Men så vil jeg gerne forsøge at forklare hr. Finn Sørensen, at det jo er klart, at man hidtil har haft et system, hvor man har præmieret, at folk ikke uddannede sig.
Sådan har det jo været.
Det vil sige, at den, der uddannede sig, skulle klare sig for en SU-ydelse og fik en lavere indtægt end den, som ikke uddannede sig og fik kontanthjælp.
Det er jo den problematik og balance, man prøver at finde en anden form for løsning på.
Man kunne måske sige, at det hidtil har været en form for ubalance.
Finn Sørensen (EL), 2013-06-12:
Jeg synes altså ikke, at ordføreren forholder sig til spørgsmålet.
Konsekvensen af den her reform vil være, at mange flere tusind unge mennesker på helt op til 30 år kommer til at leve for ydelser, der er væsentlig under den fattigdomsgrænse, som regeringen selv har fastsat.
Så spørgsmålet er: Hvordan hænger det sammen?
Det vil jeg gerne have at ordføreren forklarer.
Eigil Andersen (SF), 2013-06-12:
Det er jo helt rigtigt, at der i regeringsgrundlaget står, at vi skal mindske ulighed og fattigdom, og det er også sket med en række ting, som vi i øvrigt har lavet sammen med Enhedslisten.
Så har vi spørgsmålet om unge og uddannelse.
Det er jo ikke sådan, at vi i Danmark betragter unge, som må klare sig for en SU, som fattige.
Der har vi jo et princip om, at når man uddanner sig og er ung, kan man klare sig for mindre, end hvis man har en familie med hus og bil og børn.
I den forbindelse er det jo også sådan, at der er nogle problematikker i det system, vi har haft hidtil, omkring balancen mellem dem, som uddanner sig, og dem, som ikke uddanner sig.
Det vil jeg gerne uddybe i mit næste svar.
Christian Juhl (EL), 2013-06-12:
Jamen det gav jo ikke svar på det.
Den gensidige forsørgerpligt gør så, at det ikke kan betale sig at tage et arbejde, så det hænger jo sammen.
Altså, der er en indre logik i det.
Personligt mener jeg, at hvert enkelt menneske har en ret og en pligt, og at det er det, vi skal tage udgangspunkt i, for så ville det altid kunne betale sig at tage et stykke arbejde.
Jeg vil gerne spørge: Når Liberal Alliance er tilhænger af forsørgerpligt, når man ikke er gift, så kunne det være rart at vide: Hvad er et ægteskabslignende forhold?
Hvordan skal der skelnes?
Hvordan vil ordføreren forklare, hvordan der kan skelnes imellem det og så det bare at bo sammen og ikke være forpligtet over for hinanden?
Og hvorfor er det under lovgivningen så ikke sikret, at de rettigheder, som ægtefæller har, f.eks. arveret, ret til uudnyttet skattefradrag, ret til bodeling ved skilsmisser og sådan nogle ting, følger med?
Det er jo noget miskmask bare at tage en lille del af nogle rettigheder, som man har som ægtefæller, og så sige: Jamen det passer lige ind i systemet her.
Undskyld mig, men synes ordføreren ikke, at han snakker lidt udenom?
Vi snakker om nogle satser i et lovforslag, som bliver behandlet i dag.
Vi snakker ikke om nogle unge, der er kommet i a-kasse og får dagpenge.
Vi snakker om de konkrete ydelser, der er her, som sammenlignes med SU, og som nogle mennesker kommer til at leve for – uden ret til at have erhvervsarbejde, uden ret til at låne penge, uden adgang til studierabat osv.
Det er jo den sammenligning, som vi synes er uretfærdig.
I den sammenhæng: Hvordan har ordføreren det med at lave nogle ting med Enhedslisten, der gavner ligheden, og så bagefter at skulle over og ødelægge det hele og forøge uligheden med den her reform?
Joachim B. Olsen (LA), 2013-06-12:
Jamen det er jo korrekt nok, at den gensidige forsørgerpligt godt kan skabe incitamentsproblemer.
Det er fuldstændig korrekt, men det samlede billede er jo stadig væk, at det betyder, at statskassen sparer nogle penge, fordi den så ikke skal betale de samme ydelser til par, som er samlevende.
Incitamentsproblemerne, som rigtigt nok kan opstå, skal jo løses gennem yderligere reformer af kontanthjælpssystemet.
Nu glemte jeg faktisk den sidste del af spørgsmålet.
Benedikte Kiær (KF), 2013-06-12:
Jeg er nu ikke enig med Enhedslistens ordfører i, at vi ikke tager ansvar; jeg synes netop, at vi tager ansvar ved at være en del af den her reform på kontanthjælpsområdet.
Da vi var i VK-regeringen, tog vi også ansvar, vi fremsatte et forslag til en førtidspensionsreform, for da kunne vi også se, at der var nogle udfordringer.
Den overvintrede så en valgperiode, hvorefter vi jo har indgået en glimrende aftale med regeringen omkring førtidspensionssystemet.
Der er sket mange ting i VK-regeringens tid, men nu er det altså sådan, at tingene ændrer sig, og så gælder det også om at tage fat og ændre tingene i en bedre retning, og det er jo det, vi gør med de her to forslag på kontanthjælpsområdet.
Så nævner hr. Christian Juhl det her med forsørgelsesforpligtelsen over for hinanden.
Jeg må så også sige, at jeg synes, det er absurd – og det hører jeg og får også mange henvendelser om – at der faktisk er mennesker, som lader sig skille, fordi de kan få mere ud af det end af at forblive gift.
Så jeg synes egentlig, det er meget fint, at man har et ansvar over for hinanden, og at man også tager vare på hinanden, hvis man har brug for hjælp i kortere eller længere tid.
Christian Juhl (EL), 2013-06-12:
Man kan jo altid skubbe ansvaret; går man endnu længere tilbage, var der sikkert en anden socialdemokratisk regering, men man kunne jo også tage ansvaret for det og sige: Vi har haft magten i 10 år, og vi gjorde ikke en pind ved det.
En af de ting, jeg synes er rigtig, rigtig alvorlige, er det med den gensidige forsørgerpligt.
Vil ordføreren forklare mig, hvordan man kan leve i et ægteskabslignende forhold?
Og hvordan gives der en kort og klar definition af, hvordan man kan skelne imellem det bare at bo sammen og så et ægteskabslignende forhold?
Jeg synes, at reformen stiller socialrådgiverne og kommunerne over for en ganske umulig opgave.
Benedikte Kiær (KF), 2013-06-12:
Der er også nogle mennesker, som sådan set har været på kontanthjælp siden 1990'erne, som har puttet sig i systemet.
Der må vi bare sige, at sådan som kontanthjælpssystemet er skruet sammen – eller som det var skruet sammen, før vi fik den her reform, og før vi fik de her to lovforslag – har der været nogle gode ting, men der er også noget, der har været skidt.
Der er noget, der har været skidt i forhold til nogle af dem, som har været længst væk fra arbejdsmarkedet.
De er havnet i matchgruppe 3, og der har man i kommunerne desværre ikke haft et tilstrækkeligt fokus på at hjælpe dem.
Der er blevet gjort mange ting gennem tiderne, men nu får vi virkelig for alvor taget fat.
Men jeg må så også sige, at når det gælder nogle af de unge mennesker, som ikke har fået sig en uddannelse, og som sådan set heller ikke engang har fået sig en ungdomsuddannelse, er det jo sådan set noget, vi alle sammen må tage ansvar for.
For det omfatter jo i høj grad også den folkeskole, vi har, hvor der er brug for at vi får styrket fagligheden og hjulpet dem, der har behov.
Christian Juhl (EL), 2013-06-12:
Jeg vil gerne høre ordføreren, hvordan hun har det med, at hun tilhører et tidligere regeringsparti, der er årsagen til alle de her ulykker, som hun har læst op
: 135.000 på kontanthjælp, nogle af dem endda i årtier, mens regeringen, altså den borgerlige regering, sad der, 50.000 unge i kontanthjælpssystemet, 90 pct. af dem har ingen uddannelse; nogle af dem var kun lige blevet født eller var i hvert fald kun lige blevet færdige med grundskolen, da den borgerlige regering kom til.
Joachim B. Olsen (LA), 2013-06-12:
Det vil jeg meget gerne svare på.
Vi har sagt, at kontanthjælpen for alle bør ligge på ca. 6.700 kr.
Det vil ifølge Økonomi- og Indenrigsministeriets familietypemodel, som Enhedslistens ordfører også refererede til for lidt siden, betyde, at en enlig kontanthjælpsmodtager med ét barn vil have et rådighedsbeløb på 6.183 kr. efter skat, boligudgifter, el, vand, varme og daginstitution.
Det synes vi sådan set er et ganske rimeligt beløb, når man har betalt de udgifter.
Tilsvarende vil en kontanthjælpsmodtager med to børn have et rådighedsbeløb på ca. 9.000 kr. efter de før omtalte udgifter som skat osv.
Et par på kontanthjælp vil have et rådighedsbeløb på 6.884 kr.
Tilsvarende vil et par på kontanthjælp med ét barn have et rådighedsbeløb på 9.464 kr. efter skat.
Det synes vi er rimeligt.
Og må jeg lige have lov at tilføje, at Finansministeriet siger, at gennemfører man en sådan reform, sænker kontanthjælpen til 6.700 kr. og bruger provenuet på at hæve beskæftigelsesfradraget, vil det øge beskæftigelsen i Danmark med 30.000 mennesker, hvoraf de 25.000 vil være folk, der ikke længere vil være på overførselsindkomst.
Det synes vi vil være en rigtig god idé og en socialt meget anstændig reform.
Finn Sørensen (EL), 2013-06-12:
Jeg er helt enig med ordføreren i, at der ikke nødvendigvis er nogen sammenhæng mellem erhvervsfrekvens, og hvor mange der er på overførselsindkomst, og derfor kan man jo heller ikke bruge eksemplet med Sverige til noget som helst i den sammenhæng.
Men jeg fik ikke svar på mit andet spørgsmål: Hvor langt skal kontanthjælpen ned, førend ordføreren synes, det er tilfredsstillende, set fra et liberalistisk synspunkt?
Joachim B. Olsen (LA), 2013-06-12:
Det er fuldstændig korrekt, at vi har en høj erhvervsdeltagelse i Danmark, men det er der også andre lande der har.
Sverige har f.eks. overhalet os i erhvervsdeltagelse.
Svenskerne har sammenlignet med os 270.000 færre på overførselsindkomst, på trods af at de faktisk har en erhvervsdeltagelse, som er lidt højere end vores.
Altså, hvis vi havde samme andel af danskere på overførselsindkomst, ville det svare til, at vi havde 270.000 færre på overførselsindkomst.
Samtidig kan vi konstatere, at lande omkring os som Holland og Tyskland faktisk er ved at indhente os på erhvervsdeltagelsen.
Så der er ikke nogen sammenhæng.
De to ting hænger ikke sammen.
Kan det betale sig at arbejde?
Ja, det kan det for rigtig mange danskere, det kan det for langt de fleste.
Nu kan man altid diskutere, hvad det vil sige at kunne betale sig at arbejde, men vi er det land, hvor det mindst kan betale sig for dem med de laveste kompetencer at komme i arbejde.
Altså, forskellen på at tage et arbejde og være på overførselsindkomst er forsvindende lille for meget, meget store grupper af samfundet, og det er en af forklaringerne på, at vi har rigtig mange på overførselsindkomst.
Finn Sørensen (EL), 2013-06-12:
Nu var ordføreren, som jo altid gerne boltrer sig i statistikker, tilbage til 1960 og nævnte, hvor mange der var på offentlig forsørgelse dengang, og hvor mange der er det i dag, og kan ordføreren så bekræfte, at det, vi kalder erhvervsfrekvensen, det vil sige, hvor stor en andel af befolkningen der er i arbejde, er steget støt igennem alle de år?
Jeg har ikke lige tallet for 1960, jeg er helt sikker på, at ordføreren har det, men i dag ved vi jo i hvert fald, at vi er oppe på en erhvervsfrekvens på knap 80 pct., en af de højeste, om ikke den højeste, i hele verden.
Det var det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål er: Hvor langt skal kontanthjælpen ned, for at ordføreren er tilfreds i forhold til sin opfattelse af, hvad det vil sige at kunne betale sig at arbejde?
Joachim B. Olsen (LA), 2013-06-12:
Det, man kan sige, er vel, at indtil nu har det været en fordel ikke at være gift.
Det har man haft en økonomisk fordel af, når man modtog sociale ydelser.
Nu er det så sådan, at der i visse tilfælde er en lille fordel ved at være gift, men den fordel er langt mindre, end fordelen ved ikke at være gift var tidligere.
Så det er en justering, som vi finder rimelig nok.
Christian Juhl (EL), 2013-06-12:
Jeg vil spørge, hvorfor man kun laver et halvt lovforslag.
Hvorfor giver man ikke de rettigheder, ægtefæller har, f.eks. arveret, ret til uudnyttet skattefradrag og ret til bodeling ved skilsmisse?
Det er noget mærkeligt miskmask, at man kun giver den ene pligt og så ikke giver de rettigheder, der følger med.
Jonas Dahl (SF), 2013-06-25:
Jeg forstår ikke helt, hvad det er, De Konservative er så utilfredse med her, for det, der sådan set er hovedbudskabet i det her og hovedproblemstillingen, er jo det, som fru Benedikte Kiær nu nærmest antyder, nemlig at det skulle være honorarerne, der kommer til at følge dataoplysningerne.
Det er sådan set ikke det, der er tilfældet, og det fremgår også af lovforslaget.
Det, der er det centrale her, er jo, at vi netop til gavn for patienterne får en udveksling af data, således at lægerne nu bliver forpligtet til rent faktisk at bidrage til sundhedsaftalerne og til også at bidrage med den dataudveksling.
Så jeg forstår sådan set ikke helt, hvad det er, De Konservative har så forfærdelig meget imod, ud over at de bare vil være imod noget.
Benedikte Kiær (KF), 2013-06-25:
Der vil jeg lige sige til det der med dataregistrering, at man lige skulle tage og læse det, vi har skrevet i betænkningen, hvor vi faktisk kvitterer for, at man selvfølgelig, når man skal lave yderligere kodning, skal have en dialog med det faglige selskab.
For vi har også en interesse i, at de data, der bliver frembragt, og de data, vi forlanger, for det første skal give mening og for det andet skal være med til at skabe en større kvalitet i almen praksis.
Det er vi fuldstændig enige i, og det er jo sådan set også det, der fremgår meget klart af vores betænkning – også af det ændringsforslag, vi har stillet.
Nu håber jeg ikke, det kommer så vidt, at vi får kaos fra den 1. september – det håber jeg virkelig ikke.
Og det tror jeg ikke at der er nogen her der på nogen som helst måde håber.
Jeg kan blot frygte det, hvis man ikke først skal høre, om der er en praktiserende læge, der vil overtage et ydernummer, men at man kan gå direkte over til udbud, eller at man kan gøre nogle andre ting.
Det ville jeg synes var ærgerligt, for det er en udvanding af almen praksis, som vi kender den i dag med familielægeinstitutionen.
Så synes jeg, det er rigtig ærgerligt, at ordføreren ikke har læst den betænkning, som Det Konservative Folkeparti har afgivet sammen med Dansk Folkeparti, hvor vi faktisk fremhæver nogle af de svar, der er kommet om det her med datakodning.
Vi synes, det er godt, at man koder videre, når det kommer som en indstilling fra det faglige selskab, og at der skal indgås nogle aftaler om, hvordan man implementerer det, nogle aftaler med lægerne.
Det synes vi faktisk er rigtig godt.
Det, vi blot peger på, er: Lad os huske de udenlandske erfaringer, der er i forhold til kodning.
Det vil ikke være godt, hvis vi begynder at få en dataregistrering, der bliver udvandet, fordi man laver en registrering præcis af den enkelte læge.
Så vil hr. Jonas Dahl finde ud af, at vi intet har imod data, intet har mod registreringer, intet har imod kodning.
Vi ønsker blot, at det skal skabe en højere kvalitet – ligesom alle mulige andre her i salen.
Der er vel ingen af os, der ønsker registreringer og kodninger, uden at det skaber højere kvalitet.
Vi ønsker, at tiden i stedet for skal bruges på borgerne.
Vi er fuldstændig enige, så jeg forstår ikke hr. Jonas Dahls anke mod det her, for det eneste, vi blot påpeger, er, at det ikke skal kunne bruges til at jagte den enkelte læge.
Det er det eneste, vi påpeger.
Vi vil bare gerne have, at data bruges til at hæve kvaliteten, og det er jo det, vi egentlig gerne alle sammen vil.