Eva Kjer Hansen (V), 2007-05-10:
På den måde kunne man på dagens fremskredne tidspunkt næsten være fristet til at referere til den besvarelse, der blev givet fra regeringens side i forbindelse med de behandlinger.
Sagen er, at Enhedslisten i beslutningsforslaget foreslår, at regeringen skal bruge 35 mio. kr. til et projekt om ældrepleje for at sikre alle ældre menneskers ret til et værdigt liv.
Enhedslisten tager udgangspunkt i de ti rettigheder, som Forbundet af Offentligt Ansatte og Dansk Sygeplejeråd formulerede for år tilbage.
De ti punkter omfatter retten til selv at træffe valg på en række områder, som jeg tror mange kun kan være enige i.
Principperne kan være nyttige pejlemærker i debatten om forholdene på ældreområdet, men fra regeringens side ønsker vi bestemt ikke at begrænse de ældres behov til ti standardrettigheder.
Regeringens udgangspunkt er, at der skal være størst mulig grad af selvbestemmelse for de ældre med hensyn til den pleje, det offentlige tilbyder.
Plejen skal i videst muligt omfang tilrettelægges efter den ældres individuelle ønsker og behov.
I alle andre faser af livet har vi den holdning til de tilbud og den service, vi modtager, at vi ønsker indflydelse på vores liv og på vores hverdag.
Vi ønsker indflydelse på kvaliteten i vuggestuen, i undervisningen i skolerne, hvilken læge vi ønsker, og hvor knæoperationen skal udføres.
Og det er jo klart, at de forhold ikke ændrer sig med alderen.
Blot fordi vi bliver ældre, bliver vores behov og ønsker ikke ens, vi har præcis de samme krav på indflydelse på eget liv i vores alderdom som i alle andre af livets faser.
Det kræver valgmuligheder, og det kræver fleksible tilbud af høj kvalitet, og det mener jeg er grundlaget for at kunne give alle, også ældre, en værdig tilværelse.
En god pleje tager udgangspunkt i den enkelte ældres behov og ønsker, og ikke i kategorier, som på forhånd er dikteret af os her i salen, lokalpolitikere eller det personale, som møder den ældre i hjemmet.
Vurderingen af den ældres behov og tilrettelæggelsen af plejen skal bunde i respekt for forskellighed.
Det afspejler sig i den eksisterende lovgivning og i de mange initiativer, som vi fra regeringens side har taget for at sikre en god ældrepleje, og det vil også være det fokus, vi har i fremtiden.
Vi har fra regeringens side iværksat en lang række initiativer for at sikre kvalitet i ydelserne samt jo så også frihed, fleksibilitet og sikkerhed for den enkelte ældre.
Vi har sørget for, at ældreområdet fik et tiltrængt økonomisk løft med 500 mio. kr. ekstra om året, siden vi tiltrådte, og fra 2006 har vi afsat yderligere 500 mio. kr. årligt til bl.a. bedre og mere fleksibel hjemmehjælp og plejehjemsgaranti.
I årene fremover er det en klar målsætning, at de ekstra midler skal bidrage til at sikre kvaliteten af ældreplejen i kommunerne.
Vi har indført frit valg på ældreområdet, og der kommer fortsat flere privatleverandører på markedet.
Friheden til at vælge den løsning, der passer bedst til ens ønsker og behov, er klart forbedret for de ældre.
Vi har også med reglerne om fleksibel hjemmehjælp givet borgerne en ret til at bytte ydelser, og med erstatningshjælpen har vi sørget for, at borgerne har fået sikkerhed for, at de får den hjælp, de har krav på, hvis hjælpen ikke bliver leveret på det aftalte tidspunkt.
Så er der plejehjemsgarantien, som giver de ældre sikkerhed for, at de kan få tilbudt en plejebolig, senest 2 måneder efter at de er blevet visiteret.
Det er en stor omvæltning for ældre at skulle flytte til en plejebolig, og hvis der skal ske en stor ændring i ens hverdag, ja, så er det vigtigt at vide, hvad der skal ske, og hvornår det skal ske.
Der er derfor i høj grad behov for den tryghed, der ligger i visheden om, at der maksimalt kan gå 2 måneder, til man får tilbudt en ny bolig.
Hertil kommer så en bred palet af initiativer, som skal sikre tryg pleje af høj kvalitet, og jeg vil gerne nævne et par eksempler.
Siden vi sidste gang var i salen for at drøfte dette forslag, har projektet »Kvalitet i ældreplejen« kørt i 2 år.
De første resultater fra SFI om de ældres, plejepersonalets og visitatorernes kvalitetsopfattelser vil blive offentliggjort senere i denne måned.
En række projektkommuner er ved at afprøve metoder, der bl.a. skal sikre større fleksibilitet for borgeren, bedre forankring af de værdier, man lokalt ønsker at fremme, og bedre kommunikation mellem aktørerne på området.
Temaet om bedre kommunikation anser jeg for helt centralt i diskussionen om et værdigt liv for ældre.
Skal plejen tage udgangspunkt i de ældres ønsker og behov, så skal der være rum og plads til, at den ældre og de pårørende får mulighed for at udtrykke sig.
Samtidig skal de værdier, rammer og rutiner, der er i kommunen eller eksempelvis på et plejecenter, være klart formidlet.
For mig at se handler det om, at parterne skal afstemme deres forventninger.
Sker det ikke, risikerer man, at der er misforståelser og misinformation, som kan have til følge, at der er dårlig trivsel for både ældre og personale.
Når man spørger ældre, hvad der kendetegner god pleje, er et af svarene ofte: så få forskellige hjælpere som muligt i mit hjem.
Det er jo et helt rimeligt ønske.
Kendte ansigter i hjemmet skaber tryghed og sammenhæng i hverdagen.
Med et af vores andre projekter, kontinuitetsprojektet, får kommunerne nu konkrete redskaber til at forbedre dagligdagen for mange ældre netop i forhold til kontinuitet.
Så vi har altså sat meget i værk for at styrke ældreområdet, men vi vil jo også videre.
Med kvalitetsreformen og trepartsdrøftelserne har regeringen sendt et tydeligt signal om, at de offentlige ydelser skal have et servicetjek.
Kvaliteten af ydelserne skal være i top for borgerne, og de offentlige arbejdspladser skal være attraktive for medarbejdere og ledere.
I de seneste måneder har vi derfor drøftet med organisationer og eksperter, hvordan vi allerbedst kan forbedre kvaliteten af den offentlige service.
Der skal skabes større sammenhæng og fleksibilitet i ydelserne, og der skal være mere frit valg for borgeren.
Eksempelvis skal den nuværende kontaktpersonordning i kommunerne næste år udvides, så den ældre eller pårørende kan henvende sig til kontaktpersonen med alle spørgsmål om hjemmehjælpen.
Vi ønsker, at de spørgsmål, man måtte have som ældre eller pårørende, bliver håndteret smidigt og effektivt, og at det er tydeligt, hvem man skal henvende sig til for at få svar.
Noget af det, vi også arbejder med, er muligheden for en servicebevisordning for borgere, der er visiteret til hjemmehjælp, som betyder, at de vil kunne ansætte den hjælper, som de helst vil have.
Igen gælder det, at der bliver taget mere hensyn til borgerens selvbestemmelsesret.
Vi vil også gerne gøre det nemmere for borgeren at vælge det tilbud, der passer bedst, og derfor ønsker vi, at kommunerne ud over at skulle oplyse om godkendte leverandører også skal formidle leverandørernes markedsføringsmateriale i forbindelse med visitationen.
Som jeg indledte med, kan de rettigheder, som Enhedslisten ridser op, benyttes som grundlag for en god diskussion om ældreplejen.
De rummer udmærkede intentioner om at sikre muligheden for selv at tilrettelægge den hjælp, man får, men for det første synes jeg som sagt ikke, at man skal begrænse de ældres behov og ønsker til ti standardrettigheder, og for det andet sikrer den eksisterende lovgivning og de mange initiativer, regeringen har taget på ældreområdet, valgmuligheder og fleksible tilbud af høj kvalitet.
Endelig vil jeg for det tredje nævne, at vi jo fra regeringens side ønsker at iværksætte initiativer, der faktisk er mere vidtgående end Enhedslistens forslag med hensyn til at sikre de ældre mere indflydelse på deres situation og dermed også vise en større respekt og netop sikre, at de ældre får et værdigt liv.
Så alt i alt finder regeringen ikke, at Enhedslistens projektforslag kan bruges som et bud på, hvordan vi sikrer en værdig alderdom, og derfor kan vi ikke støtte det fremsatte beslutningsforslag.