Flemming Møller (V), 2010-01-22:
Nu er det egentlig fru Birgitte Josefsen, der er ordfører på spørgsmålet her, men jeg har lovet fru Birgitte Josefsen at læse talen op, da hun ikke kan være til stede i dag.
Såfremt et sygdoms- og behandlingsforløb skal have nogen mening og den optimale effekt, kræver det hurtigt iværksat genoptræning og for en række patienters vedkommende også et rehabiliteringsforløb.
Det kræver ofte store anstrengelser for den enkelte patient at få etableret et godt hverdagsliv efter et langt og trættende sygdomsforløb.
Det gamle ordsprog om, at det kræver et godt helbred at være syg, joker vi hver især med, men for mange patienter bliver det til sandheden, for når et længerevarende behandlingsforløb er ved at være afsluttet, starter det næste step for at kunne opnå almindelige færdigheder blot for at kunne få en så normal hverdag som muligt til at fungere igen.
Derfor er både genoptræning og rehabilitering af største betydning for en stor gruppe af patienter.
Med kommunalreformen blev det tydeliggjort, at den specialiserede genoptræning skulle varetages af regionerne, og at den almene genoptræning skulle varetages af kommunerne.
Det blev ligeledes tydeliggjort, at regionerne og kommunerne i samhørighed skulle sikre rehabilitering for de patientgrupper, som har et sådant behov.
Det har for enhver været tydeligt, at netop den indsats ikke fik den største bevågenhed i den første fase efter kommunalreformen.
Derfor blev der på foranledning af sundhedsministeren i maj 2009 afholdt et møde mellem Danske Regioner, KL og ministeriet for netop at få afstemt forventningerne til, hvem der skulle gøre hvad, og få en afklaring af, hvordan koordineringen på rehabiliteringsområdet kunne styrkes fremadrettet.
Efter mødet den 12. maj 2009 udtaler formanden for KL's sundhedsudvalg, Tove Larsen, følgende: Jeg er glad for ministerens initiativ, og vi er enige om, at det er vigtigt at tilpasse indsatsen efter patientens behov.
Ikke alle har samme behov for rehabilitering.
Derfor skal vi være skarpe på, hvem der har behov for hvad.
Ved samme møde udtaler næstformanden for Danske Regioner, Kristian Ebbensgaard, følgende: Patienterne har krav på et sammenhængende forløb mellem sektorerne og myndighederne.
I Venstre er vi af den klare opfattelse og har den forventning, at kommunerne og regionerne lever op til det, der er aftalt, og dermed sikrer, at de patienter, der har behov for et rehabiliteringsforløb, får det.
Vi vil opfordre ministeriet til at følge op på, om det, der blev aftalt den 12. maj 2009, bliver iværksat, og samtidig opfordrer vi sundhedsministeren til at indhente en redegørelse fra KL og Danske Regioner, hvori de to parter synliggør udviklingen på området.
Vi kan ikke støtte lovforslaget fra Socialdemokraterne og Socialistisk Folkeparti, og vi kan under ingen omstændigheder støtte et forslag, der alene baserer økonomien på penge fra øgede afgifter til løbende drift.
Dette er en diskussion helt for sig, men lad mig opfordre de to partier til at bremse lidt op i forhold til at anvende penge fra øgede afgifter på eksempelvis tobak ved enhver given lejlighed.
En simpel søgning har fremkaldt ikke mindre end syv konkrete forslag, hvor de to partier anvender øgede afgifter til at sikre løbende driftsudgifter.
Vi bestræber os alle på at få en mindre og mindre del af befolkningen til at holde op med at ryge, men hvis den her tendens fortsætter, kan vi jo slet ikke finansiere det, medmindre vi får flere til at ryge igen.
Vi kan i Venstre ikke tilslutte os det fremsatte lovforslag.