Steen Gade (SF), 2007-02-22:
Jeg tror, jeg vil begynde mit indlæg med at komme ind på det med hastværk.
Det var jo faktisk i 2001, at Wilhjelmudvalget kom med sin rapport, som advarede ganske kraftigt om, at vi var ved at miste biodiversitet, og påpegede, at der skulle ske en hel række ting.
Det er min faste opfattelse, at vi generelt har gjort alt for lidt for at leve op til Wilhjelmudvalgets anbefalinger om at standse nedgangen i biodiversitet, og jeg er faktisk også fuldstændig overbevist om, at vi ikke kan leve op til EU’s mål om, at nedgangen skal være standset i 2010, sådan som tingene ligger nu.
Det er vel egentlig også derfor, vi i udvalget har besluttet at lave en høring om biodiversitet og 2010-målene, fordi vi faktisk mener, at det er på høje tid, at der bliver gjort noget mere.
Trækker vi i virkeligheden tiden ud i Danmark?
Vi burde være på forkant, men vi holder os sådan set tilbage, så vi kun lige lever op til direktiverne med de tidsfrister, der er.
Vi kunne godt være på forkant, men det er vi ikke.
Her handler det så om nationalparkerne.
Det er måske det eneste nationale skridt, vi kan foretage, og så handler det jo om, hvor godt vi gør det, når vi starter.
Lad mig først sige, at vi er tilhængere af, at der oprettes nogle nationalparker.
Jeg vil også godt sige, at jeg synes, vi skal begynde med nogle nationalparker, som følger nogle internationale standarder.
Så ville vi anlægge en ambitiøs stil, og jeg vil bruge noget af udvalgsarbejdet til at få belyst, hvilke ændringer der skal foretages af lovforslaget, hvis vi skal leve op til de internationale bestemmelser om nationalparker.
Det får vi belyst undervejs, så vi behøver måske ikke bruge så meget tid på det her i dag.
Men jeg har i hvert fald forstået, at hvis en nationalparklov skal opfylde de internationale bestemmelser, skal den indeholde nogle regler, som vil udelukke erhverv, der er direkte skadelige for udviklingen, og jeg er orienteret om, at der også skal en række andre ting ind i planen.
Jeg vil sige, at vi vil gå aktivt ind i udvalgsarbejdet, og at vi gerne vil være med til at lave lovgivning på området.
Vi vil også kigge på økonomien, som andre ordførere også har været inde på.
Det er jo ikke, fordi der er blevet sat for mange penge af under denne regering, og det er vel også derfor, at der bliver sagt en eller to, måske tre nationalparker.
Men sagen er, at vi burde gå stærkere til værks.
Et af formålene med nationalparker er at skabe store, sammenhængende naturområder, men det får man sådan set ikke ved kun at lave én nationalpark og for den sags skyld heller ikke to.
Man får nogle områder, men skal de hænge sammen, og skal det være en stor plan, der handler om at standse nedgangen i biodiversitet, skal den jo være knyttet til en samlet naturplan for Danmark, og det er noget, som må efterlyses.
Først når nationalparkerne kommer til at hænge sammen med en samlet plan for den danske natur, giver det for alvor mening, og det løser forslaget her ikke.
Men vi kan jo godt diskutere det og måske også få skrevet noget ind i betænkningen om behovet for det.
Jeg har forstået, at der tages udgangspunkt i alle ti områder.
Vi er tilhængere af at starte med flere områder, og jeg er enig i det, hr. Johs. Poulsen sagde.
Jeg mener også, vi skal oprette et nationalparkråd, og jeg synes også, vi skal kigge på nogle ting i forbindelse med udpegningen af bestyrelserne.
Det sidste, jeg vil sige noget om, er frivilligheden.
Men jeg er glad for, at hr. Christian Wedell-Neergaard sagde, at ideen er, at nationalparkerne løbende skal udvikle sig, så de får et større og større naturindhold, for ellers giver forslaget jo ikke nogen mening.
Det er et meningsløst forslag, hvis alting bare skal blive ved med at være, som det er i dag.
Der skal udpeges nogle områder, som skal ændre sig og rumme mere og mere natur.
Vi kan altid diskutere tempoet, og det er da ikke sikkert, vi altid kan blive enige om det.
Men det må jo være ideen, og jeg er glad for, at Det Konservative Folkepartis ordfører sagde det, for så giver det mening at gennemføre forslaget.