runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Benny Engelbrecht (S), 2009-02-19:
Jeg synes, at det er meget interessant at høre, at der faktisk er en bevægelse, og at det måske vil være muligt at mødes et sted.
Vi kunne måske med lidt slesk tale og billig portvin få fru Tina Nedergaard til at indikere, hvor hun kunne forestille sig, at Venstres grænse kunne ligge med hensyn til, hvor det ville være rimeligt.
Det er marginalt over det, som Socialdemokraterne i dag foreslår, som ville ligge nede på omkring de 18 pct. eller noget i den stil.
Men jeg vil da sige, at vi ikke er skråsikre.
Hvis det lige er et par procent, der skal til for at sikre forbrugerne bedre, så lad os tale om det under udvalgsarbejdet.
Tina Nedergaard (V), 2009-02-19:
Jo, men der er mange spekulationer i disse dage.
Situationen er bare den, at vi i Venstre ikke nødvendigvis er enige i den del, der vedrører relationen mellem forbrugeren, låntageren, og hans eller hendes pengeinstitut.
Vi finder faktisk, at det er en noget andet situation, når man tager et hurtigt kviklån, hvor der netop intet kendskab er mellem låntager og långiver, sådan som vi ser det ved bl.a. sms-lånene.
Jeg har tidligere udtalt på Venstres vegne, at vi ikke finder, at det er et unaturligt leje, Socialdemokraterne har foreslået, så det er sådan set ikke så meget det.
Der er to perspektiv i det.
Der er det ene, at vi nu får noget mere information, og jeg synes egentlig, at vi retfærdigvis må afvente den, når Forbrugerombudsmanden faktisk har gjort det store stykke arbejde, som han har.
Det andet er, at vi nu står i den situation, at regeringen har flyttet sig og udvist fleksibilitet med hensyn til at indhente flere informationer samt se på ågerbestemmelserne, som jeg synes at det kunne være interessant at kigge nærmere på.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2009-02-19:
Jeg vil gerne spørge ordføreren om, hvordan ordføreren ser på f.eks. sådan noget som offentlig gældsrådgivning, for det er jo et af de redskaber, man kan bruge, når folk kommer helt derud, hvor de nærmest ikke kan bunde - og det er der jo nogle, der gør.
Vi kan se, at danskerne låner meget mere nu, end de nogen sinde før har gjort, og det kan betyde, at de ikke kan betale deres gæld tilbage.
Vi kan risikere at komme til at se de samme situationer, som vi kan se i Obamas land, USA, hvor folk faktisk er nødt til at gå fra hus og hjem.
Det er faktisk ikke så fjernt fra Danmark i de her finansielle krisetider.
Vil Venstre være åben over for, at vi måske bruger nogle penge på offentlig gældsrådgivning, så vi faktisk kan få folk op af denne gældsspiral igen?
Benny Engelbrecht (S), 2009-02-19:
Det er så lidt ærgerligt, at de løfter, som Venstres ordfører kom med i Politiken den 22. december, om, at Venstre vil presse De Konservative til at forbyde de dyreste kviklån, ikke har kunnet opfyldes, men jeg vil overlade det til regeringspartierne at tage den fortsatte kamp internt.
Fru Tina Nedergaard gør nu opmærksom på, at det forslag, som Socialdemokraterne har fremsat, er for vidtgående.
Jeg vil meget gerne vide, om det betyder, at der er et sted på midten, hvor vi kan mødes.
Er der nogle bestemte områder, som fru Tina Nedergaard på Venstres vegne gerne vil være med til at lægge en slags loft over?
Det betyder naturligvis, at fru Vivi Kier vil få lejlighed til at svare igen, men jeg kan i hvert fald konstatere, at ordføreren ikke har svaret på, om der er erfaringer fra udlandet.
Det er jo dejligt at høre, at der altså ikke er det problem.
Derfor udgør disse blankolån på 11 mia. kr. en meget lille del af forbrugslånene.
Så det er altså også en meget stor del af forbrugerne, som på ingen som helst måde er beskyttet af Forbrugerombudsmandens nye retningslinjer.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2009-02-19:
Jeg vil da også gerne kvittere for ministerens velvilje over for forslaget, men jeg er nødt til at spørge: Hvad er det for nogle andre grupper, som kan sammenlignes med den her gruppe?
Hvad er det lige præcis for nogle grupper, ministeren sigter til?
Så synes jeg måske, der er noget selvmodsigende i, at ministeren i sin tale siger, at det er rigtig godt, at det er kompetencecentrene, der varetager støtten af de prostituerede, og netop ikke kommunerne, hvorefter ministeren så roser den kommunale pakke i København.
Altså, der er en god pointe i, at det netop er kommunerne, der gør det, fordi de ved noget om det her.
Vi er nogle, der bor i Nordvestjylland, hvor det faktisk sejler med bordeller, og her er der rigtig mange kvinder, der har langt til et kompetencecenter, der kan hjælpe dem.
Én ting er handlingsplanen, noget andet er Servicestyrelsens bog om prostitution, der udkom her forrige år, hvor der står, at behovet for penge generelt angives som den absolut væsentligste årsag til at fortsætte og vende tilbage til prostitution.
Ministeren taler selv om andre virkemidler.
Hvilke andre midler af økonomisk karakter mener ministeren man kan sætte ind med over for den her gruppe?
Vivi Kier (KF), 2009-02-19:
Det handler så om, hvad man kan gøre ved de hurtige lige nu og her-lån.
Her får vi en spændende mulighed for at følge med i, hvad det er, der sker kvartal for kvartal.
Så må jeg igen fastholde, at der ikke har været en eneste klage på det her område.
Det kan så være, at det er, fordi det drejer sig om nogle af de svage grupper, som ikke lige kan finde ud af, hvordan de klager.
Men jeg synes, vi i stedet for skal hæfte os ved det positive, ministeren stod og sagde, at der faktisk bliver nedsat en arbejdsgruppe, som skal prøve at kigge på det her felt bredt.
Det kan vi jo sagtens brede ud og sige: Hvad er det, vi kan gøre?
Hvad kan den bruges til?
Jeg signalerer bare, at jeg ikke mener, at et loft er med til at løse alverdens problemer, hvorved alle så bliver lykkelige og kan betale alle deres lån og gøre alting.
Line Barfod (EL), 2009-02-19:
Først er jeg simpelt hen bare nysgerrig efter at vide, hvorfor det er beskæftigelsesministeren, der er blevet minister på det her forslag om ansvaret for regeringens indsats mod prostitution, hvorfor handlingsplanen osv. er blevet flyttet over til beskæftigelsesministeren.
Det synes jeg er væsentligt at få afklaret.
Jeg synes i hvert fald, at det er noget besynderligt, men det håber jeg at ministeren kan svare på.
Den næste, jeg gerne vil høre om, er det her med, at ministeren siger, at der overhovedet ikke skal skelnes imellem, om man har snydt, fordi man er ude i store problemer og er ude i prostitution og andre tilfælde.
Jeg kan simpelt hen ikke forstå, hvordan det hænger sammen i en regering, hvor ministre godt kan gå ud og bruge af skatteborgernes penge og så bare sige undskyld, uden at det har nogen konsekvenser, og politichefer kan komme til at bo på skatteborgernes regning, uden at det har nogle konsekvenser, men når det er mennesker, der er ude i store sociale problemer, siger man: Her er der ingen nåde, der skal overhovedet ikke skelnes i forhold til andre former for sort arbejde.
Der skal ikke være nogen som helst mulighed for andet, end at de bare skal straffes.
Den holdning forstår jeg simpelt hen ikke.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-02-19:
Jeg tror, at grunden til, at jeg står som minister, er, at hovedindholdet i det her forslag jo er at fritage prostitueredes indtægter fra det almindelige princip om, at man ikke kan få indkomst, samtidig med at man hæver offentlige ydelser.
Så det tror jeg er årsagen til, at jeg står her i dag.
Det er simpelt hen ud fra det princip, at jeg jo er minister for udbetaling af kontanthjælp og lignende, som jo er nogle af de ydelser, som vil komme i spil, hvis det her beslutningsforslag måtte blive vedtaget.
For så vidt angår det andet, er der ikke indført nogen særregler for nogen i det her land.
Der gælder de samme lovregler for politichefer som for folketingsmedlemmer som for borgmestre som for cykelsmede, og hvem det ellers måtte være.
Line Barfod (EL), 2009-02-19:
Jamen så må mennesker, der gerne vil ud af prostitution, vel også bare kunne slå ud med armene og sige: det var en fejl - og så på den måde slippe for at få en straf.
Det synes jeg da ville være udmærket, og jeg vil meget gerne, at man kunne udvise storsind i den situation.
Det er sådan set det, som beslutningsforslaget lægger op til, nemlig at samfundet udviser storsind over for mennesker, der er ude i store problemer, og som ønsker at få hjælp til at få det bedre.
Jeg synes sådan set, at det er bedre, at man i et samfund gør det over for nogle af dem, der virkelig har store problemer, end at man gør det over for dem i toppen.
Så det glæder mig da, hvis det er det, som ministeren lægger op til.
Jeg kunne forstå, at ministeren gerne lige vil se resultaterne, men ellers er ministeren positiv, har jeg forstået.
Yildiz Akdogan (S), 2009-02-19:
Så den kreditering skal han have.
Men ministeren fremhævede også med hensyn til det sociale og sundhedsmæssige aspekt, at det skulle være i fokus.
Det er jeg enig med ham i.
Men der er selvfølgelig også et økonomisk aspekt i det.
Når man tænker på, at 80 pct. af de her kvinder tvinges ud i prostitution på grund af økonomiske problemer, er det også værd at tænke på, hvad vi kan gøre for netop at hjælpe den her udsatte gruppe.
Ministeren nævnte, at der er den her handlingsplan »Et andet liv«.
Jeg ved ikke, om ministeren er bekendt med, at siden »Et andet liv« blev fremlagt, er antallet af prostituerede øget med tusind, så det tyder på, at der altså er noget, der skal gøres, og noget, der skal handles, netop med udgangspunkt i ministerens egen konkrete pointering af, at det er et socialt og sundhedsmæssigt, men også et økonomisk problem, der skal tages hensyn til.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-02-19:
Men jeg tror da, at alle er optaget af at hjælpe mennesker ud af tvangssituationer, ud af social nød, men hovedindholdet i det her forslag er, at man skal kunne fritage sort arbejde i den her situation, sådan at man samtidig kan hæve kontanthjælp og have indtægter ved sort arbejde.
Og der tror jeg at vores samfund er bedst tjent med, at vi holder en ren linje og siger: Vi kan ikke have socialt bedrageri.
Og derfor må vi jo koncentrere os om, hvordan vi kan hjælpe de prostituerede på anden måde.
Yildiz Akdogan (S), 2009-02-19:
Jeg ved godt, at det måske er lidt for nemt at sige, at det er socialt bedrageri, men hensigten med det her er jo ikke at drive folk ud i at begå socialt bedrageri.
Hensigten med forslaget er jo netop at prøve at imødekomme en gruppe, der er så socialt dårligt stillet og meget, meget ressourcesvag, og prøve at give dem en håndsrækning, en eller anden form for hjælp, der kan gøre, at de kan komme ud af det.
Ministeren behøver jo næppe nogen beviser; han kan bare tage en lille tur omkring Skelbækgade, så vil han jo se, at der trænger til at blive handlet, for der er et problem her.
Ifølge ministeriets egen hjemmeside og rapporter er der tale om tusind kvinder på to år.
Det synes jeg måske er værd at tænke meget på, i forhold til hvad der kan gøres for de her kvinder.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-02-19:
Jeg deler den samme bekymring for de prostituerede; jeg mener bare, at den metode, der er anvendt her, er forkert.
Der tror jeg vi er nødt til at være meget skarpe og sætte en grænse.
For hvis man gik ind på tankegangen, så kunne man jo nævne mange grupper, hvor man kunne spørge, om ikke de skulle have lov til at arbejde sort, og om ikke de skulle have lov til at hæve kontanthjælp samtidig.
Jeg tror, det er et skråplan, og derfor afviser regeringen det her forslag.
Man kunne forestille sig narkomaner, der sælger narkotika og har indtægter ved salg af narkotika - skulle de så samtidig kunne hæve offentlige ydelser, og ville vi legitimere det og sige, at det er o.k. at sælge narko og så hæve kontanthjælp samtidig?
Jeg tror rolig, man kan nævne en lang række grupper, om hvem man kan sige, at de er langt, langt ude, og der tror jeg bare ikke, at løsningen er at legitimere, at de kan sælge narko, samtidig med at de kan hæve kontanthjælp.
Lene Espersen (KF), 2009-02-19:
Jeg vil sige, at hvis det var sådan, at jeg fik dokumentation for, at et loft reddede kontanthjælpsmodtagere fra at gældsætte sig i en håbløs situation, ville jeg bestemt læse den grundigt og overveje min situation.
Altså, en kontanthjælpsmodtager, der måtte skulle betale 20 eller 25 pct. i rente, ville faktisk stadig væk komme i en håbløs situation, for det kunne være, at den person måske slet ikke var i stand til at tilbagebetale det lån nogen sinde.
Hvis man indførte et loft, ville der også være det problem, at der måske var nogle mennesker, der slet ikke ville kunne få et lån på de vilkår, og så ville de komme ud på det grå lånemarked og sådan set blive ringere stillet forbrugermæssigt, end de er i dag.
Endelig er der altså lige indført nye retningslinjer, som også Forbrugerrådet har sagt ja til.
De træder i kraft den 1. marts, og derfor synes jeg altså, at det rigtige er at lade de nye regler virke og så følge området, samtidig med at arbejdsgruppen bliver nedsat.
Jeg anerkender fuldt ud, at det er et område, vi skal have fokus på med forbrugerøjne, men jeg mener altså ikke, at tiden er inde til at indføre et loft, som jeg tror kan have mange uhensigtsmæssigheder.
Benny Engelbrecht (S), 2009-02-19:
Der er ingen tvivl om, at information kan man aldrig få nok af.
I den sammenhæng er det dog væsentligt at slå fast, at de mennesker, der tager de her lån, altså er over 18 år.
Dermed er de ikke længere i deres forældres varetægt.
Men det er klart, at kan vi lave en indsats i folkeskolerne og på ungdomsuddannelserne, skal vi naturligvis også gøre det.
Men dermed kommer vi altså ikke uden om, at vi samtidig har brug for en massiv indsats.
For når vi ser på, hvor mange mennesker der bliver afvist i de initiativer, som er blevet igangsat omkring gældsrådgivning, mennesker, som simpelt hen ikke er kommet langt nok ud i gældsfælden endnu, men som hænger fast der, så mener jeg virkelig, at vi har et alvorligt problem.
Som det fremgår af det socialdemokratiske udspil fra december måned, er det også et område, hvor vi skal sætte ind.
Vi skal have en bedre gældsrådgivning, og vi skal naturligvis i det hele taget overvåge hele gældsmarked langt bedre, så vi får en meget bedre viden end den, vi har i dag.
Det bærer især denne debat jo også præg af, nemlig at der mangler information i stil med f.eks. den fra det svenske Kronofogden.
Det er i øvrigt også et argument, som fru Tina Nedergaard har fremhævet tidligere, nemlig at vi i stil med det svenske Kronofogden burde have en instans, en myndighed, der fuldstændig nøje og klart overvåger, hvordan det egentlig foregår på det danske lånemarked, så vi danner os et fuldstændig klart billede af problemets omfang.
Bente Dahl (RV), 2009-02-19:
I dagens Danmark ser vi flere og flere familier, også familier med børn, blive sat ud af deres lejligheder og huse, fordi de ikke kan betale deres lån eller husleje, og vi har i de seneste år samtidig været vidne til, at andre dele af samfundet har holdt fest, en forbrugsfest, der trodser enhver beskrivelse.
Når vi taler om låntagning, er der derfor væsentlig forskel på at tale om lån til en ny sofa og at tale om lån til at kunne blive siddende, blive boende i sin bolig 1 måned endnu.
Det sidste er en desperat situation, det første er til at leve med, forstået sådan, at jeg mener, at man godt kan leve uden en ny sofa her og nu. Når vi taler om et hurtigt lån til dagligforbrug, f.eks. lån til køb af sofa, vil det være hensigtsmæssigt at indføre en form for tvungen rådgivning, hvis låntager tidligere har vist at have haft svært ved at vurdere egen evne til afbetaling.
Jeg kunne også forestille mig en slags forhaling over et par bankdage, så låntager kunne få tid til at tænke sig om og se på, om de der renter nu også er til at betale.
Det altafgørende er, at det under alle omstændigheder fremgår helt klart, hvilke betingelser der er knyttet til en låntagning.
Men hvem er det, vi snakker om, når vi siger, at der er en gruppe låntagere, der er virkelig trængt, og som vi ser i stigende omfang blive sat på gaden?
Det er en gruppe, der måske ikke ser på oplysningerne, og derfor ikke er oplyste forbrugere; de får ikke set på betingelserne.
Hvad er det for mennesker, vi snakker om, og hvorfor er de havnet i den situation, at de må tage lån til nogle vanvittig høje renter?
Den gruppe mennesker skal vi nemlig hjælpe.
Der er mennesker, der sandsynligvis er så desperate, at de er til fals for hvad som helst, og de skal hjælpes.
B 33 har et godt indhold, som giver forslag til redskaber, der kan hjælpe, men der skal mere til, så vi må have en redegørelse, der omfatter status for f.eks. satspuljeordningens gældsrådgivning og erfaringer fra andre lande, der har indført lignende love, for vi ved ikke, hvilke erfaringer disse lande har, men der må være nogle.
Jeg ser frem til den bebudede arbejdsgruppe, som ministeren lægger op til kan kulegrave det her.
Beslutningsforslaget lægger op til, at vi tager hånd om de mennesker, som jeg talte om er i klemme, og det ser vi som en positiv ting.
Tina Nedergaard (V), 2009-02-19:
Det var bare til en enkelt kommentar om, at Venstres gruppe, når vi stemmer imod forslaget, vil stemme imod vores overbevisning.
Der er et par kommentarer at knytte til det.
Først vil jeg sige, at det er vores overbevisning, at den regering, der sidder nu, er den bedst mulige, og at vi støtter op om vores konservative regeringspartner, ligesom de støtter op om os, når der er forskelle i de politiske opfattelser.
Nu kan hr. Benny Engelbrecht ikke nødvendigvis lige af egen erfaring huske det, men sådan var det jo også af og til mellem De Radikale og Socialdemokraterne.
Og hvis jeg nu skal hæfte en kommentar til, hvordan det bliver i en måske - om nogen sinde - kommende S-SF-regering, vil jeg sige, at jeg også kan forestille mig, at der af og til vil være en anelse uenighed, medmindre man gør lidt vold på sig selv.
Den væsentligste årsag er, at vi mener, at det går for langt, hvad angår den mængde, man har valgt at lade det omfatte, idet det omfatter alle forbrugslån.
Vi mener ikke, at man skal blande sig i forholdet mellem låntageren og den enkeltes pengeinstitut.
Vi finder, at det er reguleret på anden vis, og at det egentlig ikke er helt naturligt, at vi skal lovgive om et renteloft dér, bl.a. fordi ministeren har peget på, at der kan være en risiko for, at man så faktisk bevæger sig op over den rente, der er i dag.
Benny Engelbrecht (S), 2009-02-19:
Jeg har naturligvis også noteret mig den meget, meget klare og kontante udmelding, fru Tina Nedergaard kom med i Politiken den 22. december, hvor hun meget klart indikerede, at hun ville presse sin konservative regeringspartner så meget som overhovedet muligt i dette spørgsmål.
Jeg vil ikke være fuldstændig nagelfast i det her spørgsmål.
Hvis det skulle kunne lade sig gøre, at vi finder en ordning, hvor der kan laves et loft på en eller andet måde - fru Tina Nedergaard talte om, om man skulle undtage bankerne - hvis vi på en eller anden måde kan finde et sted, hvor vi kan mødes omkring det her, er jeg faktisk klar til at tale nærmere om det.
Men det bliver rigtig spændende at høre, om det kan lade sig gøre, og om fru Tina Nedergaard så samtidig kan sørge for at få konservativ opbakning til det.
Tina Nedergaard (V), 2009-02-19:
[Lydudfald]
… ministeren dårligt, hvis man tror, at man kan presse hende til noget som helst, men man kan samarbejde sig frem til meget.
Det synes jeg også ministeren har kvitteret for, og jeg synes, at jeg i hr. Benny Engelbrechts ordførertale lidt savnede en erkendelse af for det første, at det jo er regeringen, der i høj grad har sat det her arbejde, som Forbrugerombudsmanden har stået for, i gang, og for det andet, at der nu kommer et udvalgsarbejde, som betyder, at vi får et generelt bredere instrument til at kunne regulere eller vurdere, om vi vil regulere yderligere.
Jeg mener f.eks., at ågerbestemmelserne kan vise sig at være langt mere nyttige end så meget andet, idet udnyttelsen af den svage forbrugers position er det, jeg i virkeligheden finder mest ubehageligt ved meget højt forrentede lån.
Det er, hvis en svag forbrugers situation udnyttes.
Benny Engelbrecht (S), 2009-02-19:
I den sammenhæng er vi jo faktisk fuldstændig enige i, at det netop er de svage forbrugere, vi ønsker at beskytte.
Jeg er faktisk også sikker på, at hvis vi beskyttede de svage forbrugere på en god og ordentlig måde, ville vi faktisk ikke se særlig mange af disse højt forrentede lån, med hvilke der spekuleres i lige præcis dem, og det er netop det, der er humlen og problemstillingen i det her.
Om fru Tina Nedergaard har i sinde at presse, lokke eller på anden måde overbevise De Konservative om fornuften i det her, er jeg sådan set ligeglad med, blot vi når hen til det resultat, vi alle sammen gerne vil nå hen til.
Colette L. Brix (DF), 2009-02-19:
Jeg kunne tænke mig at spørge, om hr. Benny Engelbrecht vil give mig ret i, at der jo er et værn imod det.
Hvis folk kommer ind i at have et lån, der er fuldstændig ude af proportioner og med omkostninger på, så har vi jo kreditaftalelovens § 22, § 36, hvori der står: Hvis der er helt urimelige omkostninger for en kreditaftale, så kan de nedsættes til, hvad der skønnes rimeligt. Er det korrekt?
Benny Engelbrecht (S), 2009-02-19:
Det er korrekt, og jeg håber, at det er et af de spørgsmål, vi naturligvis også kan kigge nærmere på, altså om vi kan skærpe det og sætte nogle grænser, sådan at præcedens kan gøres bedre.
Det kan være en af de ting, som fru Tina Nedergaard kommer ind på.
Det er klart, at kan vi give nogle ekstra redskaber, er det kun godt.
Vi kan i hvert fald konstatere, at som det er i dag, er renten på en række af de forbrugslån, der bliver tilbudt, efter min mening uhørt høj.
Og da de åbenbart ikke bliver reguleret med det her, så er den lovgivning, der findes på nuværende tidspunkt, ikke god nok.
Colette L. Brix (DF), 2009-02-19:
Ordføreren må også have gjort sig nogle tanker om det her overforbrug, der jo har været.
For lånene er jo også taget, på grund af at vi har haft en opgangstid.
Nu får vi en nedgangstid, og så er det sikkert ikke så nemt at låne penge mere.
Det bliver nok lidt sværere at få kassen de forskellige steder.
Men er det ikke sådan, at ordføreren også synes, at forældrene har et ansvar for det her, at forældrene også må vejlede de unge mennesker lidt?
På den måde skal det ikke være staten, der går ind og laver alle de her ting for hele tiden at beskytte folk.
Er det ikke sådan, at forældrene også har et stort ansvar i det her, og at oplysningskampagnen er utrolig vigtig, netop at der er en hjemmeside, eller at børnene i skolerne får det bekræftet og får at vide, hvad der vil ske: Hvis du tager et lån i den her størrelsesorden, så koster det dig så mange penge, når du betaler det tilbage i løbet af 1 år.
Er det ikke nogle meget vigtige elementer i alt det her?
Orla Hav (S), 2009-02-19:
Hvis hr. Morten Messerschmidt havde hørt efter, ville han have hørt, at jeg faktisk har sagt, at når det drejer sig om omgang med skatteydernes midler, skal man udvise den allerhøjeste agtpågivenhed og påpasselighed, så jeg vil ikke lægges i munden, at jeg bare nonchalant skulle have slået det til side, absolut ikke.
Jeg er bare nødt til at gøre hr. Morten Messerschmidt opmærksom på et helt konkret eksempel på, hvorved en fejl opstår.
Hvis man fra strukturfondsmidlerne får støtte til omstilling af et erhverv og får penge til at indføre nogle nye maskiner for, kan revisionen 5 år senere komme og sige, at de gerne vil se de her maskiner, hvorefter virksomheden, der har fået støtten, meddeler, at de blev forældede for 2 år siden, så dem har de sat ud igen.
Det er en fejl, men det var jo et trin på vejen til at geare den her virksomhed til at klare de strukturudfordringer, den stod over for.
Det er sådan noget, hr. Morten Messerschmidt vil kalde svig og fejlagtighed, men det er jo et udtryk for, at reglerne ikke afspejler den virkelighed, de skal bruges i.