runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Dennis Flydtkjær (DF), 2010-01-12:
Dette lovforslag handler om at ændre reglerne om behandling af klager over politiet og behandling af straffesager mod politipersonale.
Den store ændring består i, at man med dette lovforslag vil oprette en ny myndighed kaldet Den Uafhængige Politiklagemyndighed.
Den nye myndighed skal overtage statsadvokatens opgave med at undersøge og træffe afgørelse i sager om politipersonalets adfærd i tjenesten.
Derudover skal den nye myndighed også overtage opgaver med at efterforske strafbare forhold, som er begået af politiets personale, mens de er i tjeneste.
Det er dog stadig væk anklagemyndigheden, der skal tage stilling til selve tiltalespørgsmålet i straffesager, da det er dem, der har ekspertisen og erfaringen på området.
I Dansk Folkeparti synes vi, det er positivt, at der bliver lavet en politiklagemyndighed, som er uafhængig af både politi og anklagemyndighed, og som skal tage sig af selve efterforskningen i straffesager mod politiet og træffe afgørelse ved klager over politipersonalets adfærd.
Ved at vi opretter denne myndighed, kommer tiltalepraksis jo til at ligne den, den almindelige borger oplever, hvor det er politiet, der efterforsker de forskellige sager, og anklagemyndigheden, der tager stilling til tiltalespørgsmålet.
På samme måde skal Politiklagemyndigheden efterforske og anklagemyndigheden også her stå for tiltalespørgsmålet.
Denne ændring skulle også gerne gøre det mere gennemskueligt for borgerne og skabe en bedre tillid til klagesystemet i forbindelse med klager over politiet, da det som sagt er mere som det system, almindelige borgere skal igennem, og derved skaber en mere ensartet behandling af politisager.
Jeg tror også, at Politiklagemyndighedens uafhængighed vil bidrage til øget borgertilgængelighed og bedre informationsformidling samt give befolkningen bedre indsigt i behandlingen af politisager, hvilket er vigtigt for tilliden til klageordningen.
For Dansk Folkeparti er det vigtigt, at befolkningen skal kunne have tillid til politiet, og hvis det her lovforslag kan medvirke til en styrkelse eller forbedring af den, er det jo helt klart positivt.
Angående Politiklagerådet, som skal fungere som en slags bestyrelse for Politiklagemyndigheden, vil vi i Dansk Folkeparti gerne i udvalgsarbejdet have belyst sammensætningen af det her råd mere.
Rådet har en virkelig vigtig funktion, så det er jo ikke lige meget, hvem der sidder i det her råd, og hvem der udpeger dem.
Vi vil derfor gerne have undersøgt, om det nu er den rigtige sammensætning, der foreslås i det her lovforslag.
Som sagt synes vi i Dansk Folkeparti, at det er positivt, at der oprettes en uafhængig politiklagemyndighed, men lovforslaget er meget omfattende, og derfor er der også nogle ting, vi gerne vil have undersøgt i forbindelse med udvalgsarbejdet.
Det kan også være, at der skal laves et par småjusteringer, inden vi kan sige endeligt ja til det her lovforslag.
Morten Østergaard (RV), 2010-01-12:
Ja, jeg kan bare ikke lade være, for hr. Frank Aaen får sagt, at der ikke er penge i forslaget.
Det bliver jo svært at se, hvordan sådan en fond så egentlig skulle arbejde uden at have penge.
Men der er 750 mio. kr.
Det er det ene.
Det andet er, at hr. Frank Aaen siger, at det ikke er finansieret, og at han aldrig selv stemmer for forslag, der er ufinansierede, men i øvrigt vil Enhedslisten støtte det, og det synes jeg måske på en eller anden måde savner logik.
Men det, der er mit egentlige ærinde, er den debat, hr. Frank Aaen så ønsker at rejse om, hvorvidt det er afgørende for beskæftigelsen, at der er arbejdskraft til rådighed, og der vil jeg bare spørge hr. Frank Aaen: Er hr. Frank Aaen enig i, at det, hvis virksomhederne ikke kan finde medarbejdere, går ud over væksten, og at der så bliver mindre beskæftigelse?
Jeg vil bare bede hr. Frank Aaen om at bekræfte, at det selvfølgelig er sådan, at det går ud over væksten og dermed beskæftigelsen, hvis ikke der er medarbejdere til rådighed for virksomhederne.
Lene Espersen (KF), 2010-01-12:
Nu har jeg jo svært ved lige sådan at forestille mig store projekter, hvor det, som hr. Frank Aaen spørger til, skulle ske i virkeligheden.
Men jeg vil sige, at hvis man ser på ABT-fonden, som egentlig står for arbejdskraftbesparende teknologi – og i det ligger der altså ikke, at der er offentligt ansatte, der skal fyres, men mere at de skal bruge deres tid på noget andet end det, der er ensidigt, gentaget arbejde, og bruge kræfterne på noget, der måske er lidt tættere på borgerne – så er mange af de initiativer, der i dag bliver støttet af ABT-fonden, initiativer, som jeg tror faktisk på lang sigt kan blive en god eksportvare.
Der skal man selvfølgelig gå ind og se på, hvem der har været med til at udvikle de løsninger, og så finde en fornuftig fordeling af det provenu, der måtte være der.
Men det overlader jeg trygt til de parter, der går i gang med det arbejde.
Jeg vil bare sige, at jeg tror, der er rigtig meget at hente, både for det offentlige og for det private, hvis man går den vej.
Frank Aaen (EL), 2010-01-12:
Det sidste sagde jeg faktisk i mit indlæg, nemlig at der selvfølgelig, hvis man har en virksomhed, der mangler en ansat og ikke kan få vedkommende, kommer til at mangle en beskæftiget; det er jo klart.
Men det var det omvendte, nemlig: Hvordan kan det, at der står en ledig, få en arbejdsgiver til at oprette en arbejdsplads, som vedkommende ellers ikke ville have oprettet?
Det er det rene hokuspokus, og det er derfor, jeg anklager Det Radikale Venstre for at være ude i noget hokuspokus og sige, at bare man fjerner efterlønnen og halverer dagpengeperioden, er der nogle flere, der er til rådighed for at arbejde, hvad jeg nu ikke tror på vil ske, for folk bliver så bare arbejdsløse i stedet for at gå på efterløn.
Og at det skaber flere arbejdspladser, at der kommer flere, der siger, at de vil arbejde, eksisterer ikke i virkelighedens verden.
Der er ingen arbejdsgivere, der tænker sådan.
Ja, det vil jeg gerne sige at de gør.
Det er rigtigt nok, at de har fundet ud af, at der kommer flere ældre og færre unge, men det, de glemmer at se på, er den del af arbejdsstyrken, der i dag er på 800.000 personer, som ikke er i arbejde, selv om de er i den arbejdsdygtige alder, og at man skal have nedbragt det tal.
Og det gør man jo ikke ved at tvinge folk, der skulle på efterløn, i arbejde; det gør man ved at sikre, at man får nedbragt udstødningen, sådan at der ikke bliver ved med at være så mange mennesker, der hele tiden ryger ud af arbejdsmarkedet, men at de bliver på arbejdsmarkedet.
Men det er at fjerne årsagen til, at folk går på efterløn, der er vores politik, det er ikke at fjerne efterlønnen, for man må jo fjerne årsagen og ikke virkningen.
Morten Østergaard (RV), 2010-01-12:
Jeg vil holde hr. Frank Aaen fast på det første, han sagde, nemlig at bekræfte, at det er sådan, at det, hvis ikke der er medarbejdere til rådighed for virksomhederne, går ud over væksten og dermed beskæftigelsen, fordi man så ikke får beskæftiget så mange.
Det skaber altså med andre ord arbejdspladser og medarbejdere, fordi det skaber vækst at ansætte nye medarbejdere.
Så vil jeg gerne spørge hr. Frank Aaen, om det er sådan, at man fra Enhedslistens side ikke deler vurderingen af, at vi, når de store årgange går på pension, får et underskud af arbejdskraft på arbejdsmarkedet.
Det er jo helt simpelt, og det må man forholde sig til.
Jeg er fuldstændig enig med hr. Frank Aaen i, at vi skal undgå udstødelse, og det er jo også derfor, vi i velfærdsforliget har lavet en forebyggelsesfond.
Og det er jo derfor, vi synes, det er dumt at have en efterlønsordning, hvor vi godt ved, at man, når der er prikkerunde, så prikker dem, der er 60, så de kan gå på efterløn, fordi det ikke er så synd for dem.
Problemet er jo, at arbejdskraften, når det vender igen og der bliver brug for den – hvad alle ved der gør – så ikke er til rådighed, fordi den så er gået på permanent forsørgelse, på efterløn, og det er jo det, der skaber problemerne.
Men er det ikke rigtigt, vil jeg spørge hr. Frank Aaen, at vi kommer til at mangle arbejdskraft, eller tager alle de, der beskæftiger sig med demografi i det her land, fejl.
Frank Aaen (EL), 2010-01-12:
Jeg er helt enig med ministeren i, at der er masser af uudnyttede muligheder for, at velfærdsydelser af den ene eller den anden art kan eksporteres til fordel for dem, der modtager dem og får en bedre velfærd, og samtidig være med til at give noget beskæftigelse og udvikling her i landet – ingen tvivl om det.
Den ene af de to problemstillinger, jeg prøvede at rejse, var, om det ikke lige så godt kan foregå i kommunalt regi.
Jeg siger ikke, at det skal foregå i kommunalt regi; det kan godt ske i et offentligt-privat regi, men var det ikke nogle gange bare en idé, at man i kommunen selv udviklede potentialet, i stedet for at der var en skjult tvang til privatisering?
Den anden problemstilling var: Hvis nu det viser sig, at det er en rigtig god forretning, og det er private, der ligesom kommer til at stå med hele forretningen, var det så ikke en god idé at sørge for, at noget af overskuddet kom tilbage i de offentlige kasser?
Lene Espersen (KF), 2010-01-12:
Jeg vil først sige til hr. Frank Aaen, at jeg som udgangspunkt mener, at de velfærdsopgaver, der ligger decentralt ude i kommunerne, er de opgaver, kommunerne skal koncentrere sig om.
De skal ikke koncentrere sig om at drive erhvervsvirksomhed.
Men jeg tror sådan set, at hr. Frank Aaens og mine veje alligevel kan mødes, for jeg tror faktisk, der kan komme meget frugtbart ud af at lave et samarbejde på tværs af det offentlige og det private om at finde de rigtige løsninger, og så langt kan jeg gå i mit svar i dag.
Altså, jeg vil med det samme tilkendegive, at jeg ikke her fra talerstolen vil stå og sagsbehandle og sige: Den type ting kan vi give støtte til, og den type kan vi ikke give støtte til.
Jeg vil blot sige, at jeg tror, det er meget afgørende, at vi bliver bedre til at sikre, at vi på de områder, hvor vi er dygtige til at levere velfærdsydelser, også bliver dygtigere til at sælge dem til udlandet.
Villum Christensen (LA), 2010-01-12:
Selv om Liberal Alliance ikke var opfundet – hvis jeg må sige det på den måde – da globaliseringsforliget blev indgået, synes vi, at en styrkelse af innovation og iværksætteri, som det er foreslået her, klinger fantastisk godt i vores ører.
Det gør det primært, fordi vi i dette land er tilbøjelige til at bruge alt for meget tid på at diskutere, hvordan vi fordeler en stadig mindre del af samfundskagen til de mange, som ønsker sig en bid – i stedet for at gøre den større.
Med en negativ vækst i 2009 på tæt ved 5 pct. og et hul i statskassen på 100 mia. kr., primært fordi samfundet er gået i stå, må det vel siges at være kærkomment, hvis vi herved kan styrke produktiviteten og konkurrenceevnen inden for nye, grønne vækstområder.
Vi er også tilfredse med at se, at der er et klart regionalpolitisk perspektiv, således at de områder, hvor de ældre industrivirksomheder lukker for evigt – vi ved, at mange nedlagte arbejdspladser aldrig kommer igen – kan få en håndsrækning i forbindelse med omstilling til nye vækstområder.
Selv om der er tale om en udlodning af op imod ¾ mia. kr. frem til 2012, mener vi nok, at 19 – nu kigger jeg ned i hjørnet – nye medarbejdere må være i overkanten til at administrere sådan en fond.
Det er klart, at nye opgaver koster administration, men vi skal anmode om, at man, inden bevillingen gives, eller inden at man lægger sig fast på personaleforbruget, får sikkerhed for, at der ikke er personale til overs andre steder i styrelsen eller i andre administrationsområder, der er nedprioriteret, eller hvor tiden måske er løbet fra opgaven.
Det er selvfølgelig en ledelsesopgave, men jeg synes, at man bør være påpasselig med opnormeringer i Erhvervs- og Byggestyrelsen.
En markant svagere udvikling i byggesektoren, som jo næsten er gået i stå, kan formentlig ikke undgå at påvirke aktiviteten i et eller andet omfang, selv om det meste selvfølgelig foregår i kommunerne.
Disse har jo stort set samme bemanding, selv om der ikke kommer byggeansøgninger ind.
Det kender vi jo alt for godt i kommunerne.
Vi støtter oprettelsen af fonden og forudsætter klart, at der ikke bruges mere administration end højst nødvendigt, og her tænker jeg som antydet på hele Erhvers- og Byggestyrelsen.
Frank Aaen (EL), 2010-01-12:
Jeg har allerede formuleret det som et spørgsmål, der bliver stillet i forbindelse med udvalgsarbejdet, og så kan vi jo tage den derfra.
Men det er den måske mere principielle betragtning, at hvis det offentlige med viden og med støtte fra fonden her eller andre støtteformer putter både viden og penge i en aktivitet, der viser sig at være en rigtig god forretning, ville det så ikke være ikke bare i orden, men også retfærdigt og fornuftigt, at noget af det provenu, der bliver skabt, kom tilbage i de offentlige kasser?
Lars Barfoed (KF), 2010-01-13:
Jeg er enig i, at der kan være en utryghed, og den kan man altså kun forhindre, ved at man løbende sørger for at holde øje med digerne og foretage den nødvendige udbedring og vedligeholdelse af dem.
Det er lodsejernes forpligtelse at gøre det.
Det er nu engang sådan, vi har indrettet os her i landet, og derfor kan vi ikke pludselig beslutte, at nu går staten altså ind og dækker udgifter eller foretager kystsikringsopgaver i et givet område, medmindre der er helt særlige omstændigheder, som jeg nævnte at der har været enkelte gange i de sidste 100 år, og hvor staten så er gået ind.
Ellers ville det kræve en helt anderledes måde at indrette vores lovgivning på, hvor vi altså sagde, at vi fratog lodsejerne forpligtelserne, og at staten overtog forpligtelserne.
Men det ville jo være meget, meget omfattende forpligtelser og nogle meget væsentlige principielle ændringer, der i givet fald så skulle ske i hele vores måde at tænke kystbeskyttelse på her i landet.
Henrik Brodersen (DF), 2010-01-13:
Der er afsat 8 mio. kr., og der, hvor jeg kommer fra, er der på en lille ø, der hedder Omø, helt konkret et digeprojekt, som vil koste 6,5 mio. kr. Så transportministeren kan se, at der er lang vej igen.
Det her drejer sig jo om hundredvis af millioner, hvis det skal batte noget nogle steder.
Det, jeg sådan tænker på, er, at der op langs den vestsjællandske kyst er eksempler på, at man over en 10-årig periode har fået udbetalt et sted mellem seks og otte gange så meget i erstatninger, som det rent faktisk ville have kostet at bygge et dige en gang for alle.
Alle og enhver må da kunne se, at det er fuldstændig tudetosset at blive ved at smide penge ud til erstatninger.
Og hver gang folk har fået erstatning, skal de jo lægge lige så mange penge oveni, fordi det er brugte ting, der bliver ødelagt og så sandelig ikke bliver erstattet som nye ting.
Så hæfter jeg mig stadig væk ved, at det her lige så meget handler om den utryghed, det giver, når det bliver højvande og blæser en lille smule.
Hvad sker der nu i nat? tænker man.
Uden at det dog skal komme til at handle om Omø, vil jeg sige, at jeg jo selv er kommunalbestyrelsesmedlem i Slagelse.
De tiltag, vi har gjort fra kommunens side, er, at vi har givet tilsagn om at transportere materialerne fra fastlandet og over til Omø.
Vi kan, som det ligger nu, ikke som kommune gå ind og sige, at nu laver vi simpelt hen kystsikring på en privat strand.
Det forbyder juraen simpelt hen.
Derfor er det strandet der, hvor det er.
Så de penge, der kommer herindefra, er jo en kærkommen håndsrækning.
Men jeg hæfter mig stadig væk ved, at der er eksempler på, at man har udbetalt erstatninger på seks til otte gange så meget, som det reelt ville have kostet at lave et dige.
Og igen synes jeg, at man skal hæfte sig ved den utryghed, der er ved at bo i de områder, når man ikke har mulighed for simpelt hen at rette op på tingene.
Lars Barfoed (KF), 2010-01-13:
Jamen altså, jeg er bekendt med den situation, der er på Omø.
Men der er det, som jeg har forstået det, i hvert fald også således, at Slagelse Kommune rent faktisk har truffet beslutning om at bidrage til at dække i hvert fald nogle af udgifterne i forbindelse med kystbeskyttelse på øen, fordi der er tale om nogle meget omfattende udgifter på grund af øens beliggenhed i forhold til de andre kyststrækninger, som der er i kommunen.
Det er så en illustration af, at der også er den mulighed, at kommunerne rundtomkring kan gå ind og bidrage til at dække udgifterne der, hvor man skønner, at det af den ene eller den anden grund vil være for meget at forlange, at lodsejerne selv skal gøre det.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2010-01-13:
Det er rigtigt, som hr. Jonas Dahl siger, at flere og flere er blevet behandlet.
Jeg har jo ikke noget grundlag for at sige, at de, der ikke er blevet behandlet, ikke er blevet behandlet rigtigt og godt nok.
Jeg kan bare sige, at det er regionerne, der har pligten til at drive vores sygehuse, og dertil giver vi dem flere og flere penge.
Og hvis vi så i øvrigt giver dem nye opgaver, får de også flere penge med de nye opgaver.
Hvad der er årsag til, at økonomien er løbet løbsk i Region Hovedstaden,
ved jeg ikke.
Det er derfor, jeg kommunikerer med Danske Regioner; jeg har jeg bedt Danske Regioner om at få en samlet redegørelse for hele Danmark, og jeg går ud fra, at Danske Regioner spørger deres medlem Region Hovedstaden for at få en forklaring derfra.
Man kan have en mistanke om, at det er argumenter, der er opfundet til den politiske lejlighed, frem for måske en erkendelse af, at de har manglende styring over egen økonomi.
Jeg ved det ikke, og derfor skal jeg ikke påstå det, før jeg ved det.
Jonas Dahl (SF), 2010-01-13:
Jamen vi må også holde fast i, at sundhedsministeren i søndags på TV 2 jo var ude at sige, at det hele var et spin.
Ikke desto mindre er der altså op imod 1.000 danskere, der står til at miste deres arbejde på et dansk sygehus, på trods af at der står rigtig mange danskere på ventelister.
Det er vel en uholdbar situation, det tror jeg også sundhedsministeren må erkende.
Vi står altså i en situation, hvor der kommer 1.000 færre hænder på de danske hospitaler, og jeg vil bare høre ganske klart til allersidst: Betyder det, at der er færre behandlinger i udsigt på de danske hospitaler?
Det er jo et ganske enkelt spørgsmål, jeg prøver at få et klart svar på.
For umiddelbart vil det lyde ret naturligt, at hvis der er færre hænder, vil det betyde færre behandlinger, og så er spørgsmålet jo, hvad ministeren vil foretage sig for at sikre, at vi får fastholdt de hænder, der nu forlader hospitalerne, så vi rent faktisk fastholder produktiviteten og sikrer, at danskerne også bliver behandlet på de offentlige sygehuse.
Men betyder færre hænder færre behandlinger?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2010-01-13:
Jeg ved ikke, hvor hr. Jonas Dahl har det der tal, 1.000, fra.
Jeg kan ikke genkende det.
Men lad os nu se, om det, at der sker afskedigelser ét sted, også betyder, at vi får færre hænder.
For alt andet lige betyder færre hænder selvfølgelig lavere produktivitet.
Men lad os nu se, om der totalt set er færre hænder i sundhedsvæsenet, når vi går ud af 2010, eller om de pågældende sundhedspersoner er ansat andre steder, f.eks. også inden for Region Hovedstaden.
Sagen er, at vi ikke ved, hvad det skyldes – om det er på overordnet niveau i Region Hovedstaden, at man har manglende budgetstyring, jeg ved det ikke, eller om det er på Herlev Hospital.
Jeg ved det ikke.
Det er derfor, vi har bedt om at få en redegørelse.
Men lad os nu se, om der kommer færre hænder totalt set i sundhedsvæsenet.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-01-13:
Ministeren siger her, at der kan være mange forskellige årsager til, at besparelserne rammer, og fremhæver Region Hovedstaden.
Men faktum er jo, at man allerede i efteråret begyndte at høre de første røster om, at der forskellige steder skulle spares eller være ansættelsesstop.
Nu er man så nået til Herlev Hospital i det nye år; vi har i går fået at vide, at det nu også rammer Frederiksberg Hospital og Hvidovre Hospital.
Uanset at der kan være forskellige forklaringer, er det overordnede billede jo, at besparelser er noget, der rammer hele vejen rundt – på trods af produktivitetsstigninger, på trods af at flere folk er blevet behandlet.
Ministeren bedes svare på, hvordan man vil forklare, at man i 2007 har stået og lovet netop et sundhedsvæsen i verdensklasse, lovet bedre kræftbehandling, og der, hvor kravene er blevet honoreret, ved at der er blevet arbejdet mere, altså i høj grad er de steder, hvor vi ser besparelser på nuværende tidspunkt.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2010-01-13:
Lad mig starte med at sige, at jeg da selvfølgelig synes, at det er umådelig trist, hver gang mennesker skal afskediges.
Jeg sagde heller ikke, at der var tale om spin.
Det var søndag aften på TV 2.
Jeg sagde, at jeg ikke ville udelukke, at det også kunne have noget med det at gøre.
Det siger jeg, fordi jeg har oplevet nøjagtig den samme diskussion i slutningen af 2007, starten af 2008, slutningen af 2008, starten af 2009 og slutningen af 2009 og her i starten af 2010 op til de økonomiforhandlinger, som regeringen så skal have på politikerniveau.
Det er jo økonomiforhandlinger, der er ved at blive forberedt.
Men det, jeg på ingen måde gerne vil bortforklare, og som jeg også tror befolkningen i al fairness ved, uanset hvilket politisk parti de måtte stemme på, er, at vi massivt har satset på sundhed.
Vi har tilført det yderligere 21 mia. kr., siden vi trådte til.
Vi har sørget for, at der også er ca. 2 mia. kr. ekstra at arbejde med i regionerne som sådan i 2010, end der var i 2009.
I Region Hovedstaden drejer det sig helt nøjagtigt om ca. 532 mio. kr. mere i 2010.
Men opgavefordelingen – og det må hr. Jonas Dahl også være enig med mig i – er nu engang den, at det er regeringen, der kommer med den overordnede ramme og med pengene, og så er det regionerne som sygehusejere og som dem, der driver sygehusene, der skal prioritere derindenfor.
Det, jeg selv undrer mig over, og det, der har fået mig til at bede om at få en redegørelse fra Danske Regioner om det samlede billede, er, at det er forskellige forklaringer, som man via pressen får fra de forskellige regioner.
I Region Hovedstaden siger man, at det er, fordi man har gennemført for mange brystkræftscreeninger, i Region Midtjylland siger man noget andet, og i Region Sjælland siger man noget tredje.
Det er jo derfor, der er behov for at få at vide, hvad det er, det skyldes, og om det bare er nogle ting, som man sådan opfinder til lejligheden.
Hvordan har styringsredskaberne været ude i regionerne?
De skal jo have nogle styringsredskaber, sådan at det her ikke kommer som en tyv om natten og de bliver overrasket over, at økonomien er skredet hos dem selv.
Lars Barfoed (KF), 2010-01-13:
Det er jeg fuldstændig enig i.
Jeg gentager: Jeg er enig i, at det er vigtigt, at man forebygger; det er bedre, at man forebygger, end at man skal til at reparere skader efterfølgende og betale erstatninger.
Derfor er det vigtigt, at man holder opsyn, og det er også derfor, at kommunen har mulighed for at gribe ind og give lodsejerne pålæg.
Men der er altså den ansvarsfordeling mellem staten og lodsejerne, at staten sådan set ikke går ind i det her, bortset fra i de enkeltstående tilfælde, som jeg nævnte der har været gennem de sidste 100 år.
Der skal sådan helt særlige omstændigheder til.
Men derudover har vi så den pulje nu, som på nogle af disse småøer vil kunne komme i anvendelse, når der er behov for det, men der skal vi altså udforme kriterierne for det, før jeg kan sige noget nærmere om, i hvilken udstrækning det ene eller det andet område vil kunne komme i betragtning.