runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2010-11-18:
Når vi skal lægge sporene for fremtiden, om jeg så må sige,
er det jo godt at tage afsæt i historien, og det gjorde hr. Kim Mortensen også.
Men jeg blev sådan lidt i tvivl om, hvad Kim Mortensen egentlig mente om strategien for elektrificering.
Jeg vil gerne spørge hr. Kim Mortensen, om han kan bekræfte, at det var SR-regeringen, der indgik en aftale med venstrefløjen om indkøb af dieseltog i 1999 frem for at satse på eltog på det tidspunkt.
Kim Mortensen (S), 2010-11-18:
Først en tak til Enhedslisten for at genfremsætte dette beslutningsforslag.
Det kan jeg sige på Socialdemokratiets vegne, det kan jeg også sige på egne vegne som valgt og bosiddende i Esbjerg, og man kan godt sige storforbruger af togforbindelsen mellem Esbjerg og København.
Det er også rigtigt, som det har været nævnt, at den socialdemokratiske regering i starten af 1990'erne jo faktisk fremlagde det, der hed »Trafikplan 2005«, hvoraf det netop fremgik, at man skulle igangsætte elektricificeringen, i takt med at man udfasede de gamle dieseltog.
Det er nu 16 år siden, og havde man fulgt den plan, så havde vi haft et fuldt elektricificeret jernbanenet på hovedstrækningerne i Danmark, præcis som man har det i resten af Europa.
Så set i bakspejlet var det en kæmpe fejltagelse, at den strategi blev ændret til fordel for indkøb af dieseltog, og at man dermed stoppede elektricificeringen af jernbanen.
Det er en fejltagelse, der har betydet, at Danmark nu ligger på en absolut bundplacering, når man sammenligner landene i Europa, efter lande som Bulgarien, Polen og Bosnien-Hercegovina.
Socialdemokratiet er derfor enig med Enhedslisten i, at vi nu skal i gang med at færdiggøre elektricificeringen, hellere i dag end i morgen, og vi er også enige i, at det er strækningen mellem Esbjerg og Lunderskov, det ligger lige for at starte med af de samme indlysende årsager, som Enhedslisten har nævnt i dette beslutningsforslag.
Beslutningsforslaget indeholder ligeledes et forslag om at etablere en udbygning til Esbjerg havn og dermed en forbindelse til den blå motorvej.
Også her er Socialdemokratiet enig.
Derfor har vi også sammen med forligspartierne i trafikforligskredsen afsat 100 mio. kr. netop til en sporforbindelse til Esbjerg havn, og i de igangværende forhandlinger med den rullende planlægning har vi faktisk også peget på, at timingsmæssigt bør forberedelsen af en beslutning om at elektricificere jernbanen ske, samtidig med at man igangsætter udbygningen af et ekstra spor til Esbjerg havn, og at man koordinerer disse to ting.
Derfor vil jeg godt i dag takke Enhedslisten for, at man har rejst den her debat og sat fokus på, at vi får en hurtigere igangsættelse af elektricificeringen end den aftalte.
Det ved jeg at der er mange partier i Folketinget som er enige i.
Det har også været nævnt af Venstres ordfører, at en del af det naturligvis handler om at kunne skaffe den nødvendige økonomi.
Socialdemokratiet har i modsætning til Enhedslisten valgt den strategi gerne at ville arbejde inden for trafikforligskredsen, fordi vi tror, at vi får større resultater her end ved at stå uden for.
Derfor kan vi ikke give tilsagn om at stemme for Enhedslistens beslutningsforslag, men vi kan informere Enhedslisten om, at de samme synspunkter, som Enhedslisten fremfører med dette beslutningsforslag, er der faktisk taget vare på i forligskredsen, og at de nødvendige undersøgelser nu fremrykkes, sådan at min vurdering og Socialdemokratiets vurdering er, at vi vil være i stand til at træffe de her beslutninger i forbindelse med trafikaftalen i 2011.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2010-11-18:
Jeg anerkender, at der i Esbjergfingeren, om man så må sige, er nogle særlige muligheder, og det er også det, jeg har nævnt vi er klar til at kigge på.
Når vi har resultatet af en samlet analyse i 2011, må vi i forligskredsen gå ind og se konkret på, hvor mange penge vi kan skaffe osv., og hvad der skal prioriteres til den tid.
Så det er vi klar til at kigge på, uden at jeg hermed har sagt og har lagt mig fast på, at det er det, vi gør.
Det må bero på en forhandling.
I øvrigt kan vi også glæde os over, at der sker en elektricificering af hele sydbanen i forbindelse med Femernprojektet.
Det vil også være et væsentligt fremskridt bl.a. for godstransporten i Danmark.
Per Clausen (EL), 2010-11-18:
Det er jeg sådan set meget glad for at hr. Kristian Pihl Lorentzen siger.
Så vil jeg bare spørge, om han ikke også er enig med mig i, at det netop er, fordi der er nogle muligheder for at lave en transport via tog fra havnen i Esbjerg og havnen i Køge, at man der kan udnytte det, netop hvis man får elektricificeret det her, så det faktisk for alvor kunne give et ryk i forhold til transport med gods via jernbanen, som jeg godt ved vi har et varieret opfattelse af hvor meget kan blive til, men som jeg også fornemmer at hr. Kristian Pihl Lorentzen var enig i at der skal satses på der, hvor det er realistisk, og det ville det jo netop være, når man snakker om København-Køge, når man så også får færdiggjort Køge-Ringsted-forbindelsen.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2010-11-18:
Jo, som jeg nævnte, er det ønskeligt, at vi kommer i gang med elektricificeringen så hurtigt, det er muligt, men også forsvarligt, og der har vi altså en arv i form af de her dieseltog, som vi i øvrigt er ved at få leveret i øjeblikket, og vi har det store signalprojekt.
Derfor vil den store udrulning af eltog i Danmark ske efter 2020, det er min klare overbevisning.
Det udelukker jo ikke, da der nu er tekniske muligheder for at gøre noget særligt mellem Lunderskov og Esbjerg, at vi forholder os til det ved de kommende trafikaftaler, det kunne være i 2011 eller 2013, hvor vi tager en drøftelse i trafikforligskredsen om det konkrete projekt.
Det skal jeg ikke stå og sige her på forhånd, men der er nogle tekniske muligheder, som ikke findes andre steder i landet, og derfor er det selvfølgelig fornuftigt at kigge på det.
Med hensyn til godstogene er det selvfølgelig fornuftigt at få flest muligt af dem trukket af eltog.
Vivi Kier (KF), 2010-11-18:
Jeg hørte i ordførerens tale, at kreative løsninger godt nok var af det dårlige.
Det synes jeg da var rigtig, rigtig trist.
Jeg synes, det er rigtig, rigtig dejligt.
Jeg følger med i, hvad der sker ude i mange kommuner, som kommer med rigtig mange kreative bud på nytænkning på hele det her område.
Men det forstår jeg SF også synes er skidt.
SF siger så, at de er garant for, at de ændrer på det, og at de poster masser af penge i det.
Nu ved vi jo alle sammen godt, at masser af penge fra SF's side er lig med skatteforhøjelser; det har de vedtaget.
Peter Westermann (SF), 2010-11-18:
Hvordan de ekstra penge, vi vil tilføre velfærdsområdet, bliver udmøntet, vil selvfølgelig være op til den enkelte kommunalbestyrelse, men der vil komme markant flere penge til ældreområdet, hvis man indfører den økonomiske plan, som vi sammen med Socialdemokraterne har vedtaget.
Der vil simpelt hen ikke ske de nedskæringer.
Der vil ikke ske skjulte brugerbetalingsstigninger og omgåelse af det prisloft, som vi jo med et meget bredt flertal i Folketinget har vedtaget.
Derfor synes jeg sådan set, fru Liselott Blixt må anerkende det og gribe i egen barm, når hun kan se, at den politik, hun har været med til støtte over finansloven, fører til den her slags nedskæringer, som hun jo ligesom jeg ikke synes er hensigtsmæssige.
Så det kunne jo være rart, om man ville støtte en politik, der i stedet for ville investere massivt meget mere i velfærdsområdet.
Kim Mortensen (S), 2010-11-18:
Og når det her spørgsmål omkring indflydelse er vigtigt, er det jo, fordi der nu, efter at vi har fået euroen og vi har fået særlige møder i eurozonen, rent faktisk sker det, at inden de europæiske finansministre mødes i Bruxelles, har eurozonelandene allerede holdt møder, de har allerede lavet aftaler, og de har allerede lavet en dagsorden for, hvad de øvrige finansministre skal diskutere fremadrettet.
Og derfor er det jo vigtigt, at Danmark kan blive en del af de diskussioner, i stedet for, som hr. Per Clausen åbenbart foretrækker, at vi bliver ved med at sidde uden for.
Per Clausen (EL), 2010-11-18:
Jeg kan godt se, at det er lidt vanskeligt, når man nu som Socialdemokraterne er glødende tilhængere af euroen og jo gerne vil have, at Danmark tilnærmer sig euroen så meget, som det overhovedet er muligt, uden at vi skal have den her forfærdelige folkeafstemning, som man risikerer at tabe, og så på den anden side skal argumentere for, at det, man gør nu, slet ikke har noget med euroen at gøre.
For er realiteten ikke, at det, som er Socialdemokraternes holdning her, er, at det er rigtig godt, at alle de forskelle, der er på at være med i euroen og ikke at være med i euroen, reduceres så meget som muligt, at de indsnævres så meget som muligt, fordi Socialdemokraterne mener, at det fører til, at man får større indflydelse, fordi Socialdemokraterne mener, at det fører til en fornuftig politik osv.?
Og derfor er det ikke så underligt, at vi, der er glødende modstandere af euroen, stiller spørgsmålet: Er vi ikke i gang med at fifle med euroforbeholdet her?
Kim Mortensen (S), 2010-11-18:
Vi har en tradition her i det danske Folketing for at have en meget stor åbenhed, både omkring vores økonomi og andre politiske spørgsmål, og jeg ved, at der i det omfang der ikke er klar åbenhed, så også er folketingsmedlemmer som hr. Per Clausen, der er dygtige til at stille spørgsmål, så vi får det afdækket.
Hr. Per Clausen er en af dem, og det er godt for dansk demokrati.
Derfor er vi også vant til i Danmark, at der er og skal være stor åbenhed om dansk økonomi, som er det, der danner grundlaget for, at der efterfølgende bliver vedtaget en finanslov i det danske Folketing.
Så kan vi være uenige i Folketinget – og det er vi jo – om konklusionerne, når vi når frem til en finanslov som den, vi ser nu, hvor der er en lang række nedskæringer, og som er med til at sætte Danmark og den danske økonomi i stå i stedet for at gøre det modsatte, men det ændrer ikke ved, at det er i det danske Folketing, at den beslutning tages.
Der er desværre et andet flertal i øjeblikket.
Det kan blive lavet om efter næste valg, men det er det danske Folketing, der vedtager finansloven.
Det vil det være nu, og det vil det være fremover.
Og så har Per Clausen ret i – nu er min taletid udløbet – at Socialdemokratiet gerne ser, at Danmark kommer med i eurosamarbejdet.
Per Clausen (EL), 2010-11-18:
Tak til hr. Kim Mortensen for kritiske bemærkninger om den politik, som regeringen og dens politiske flertal fører i Folketinget, og klare tilkendegivelser om, at det bliver helt anderledes efter næste valg.
Det er altid godt at høre det.
Jeg kunne forstå på hr. Kim Mortensen, at årsagen til, at Socialdemokraterne synes, det er rigtig fornuftigt, at mulighederne for at give Danmark sanktioner fremover øges, er, at ved at man påtager sig flere muligheder for sanktioner, flere pligter, flere byrder, får man også større indflydelse.
Så det, man gør nu, er bare, at man reducerer forskellene på at være med i euroen og ikke at være med i euroen for på den måde at opnå det, som Socialdemokraterne gerne vil med euromedlemskabet, nemlig at få større indflydelse i EU.
Så i virkeligheden synes hr. Kim Mortensen, at det, der er det geniale ved de øgede muligheder for at give Danmark sanktioner, er, at det reducerer betydningen af Danmarks euroforbehold.
Det er i virkeligheden det, som hr. Kim Mortensens synes er det rigtig gode ved det her.
Kim Mortensen (S), 2010-11-18:
Europa har jo som resten af verden været i en økonomisk krise, og det betyder, at de fleste europæiske lande har været og er i økonomisk krise.
Den er for nogle landes vedkommende større end for andre, og det betyder også, at Danmark har været og er en del af den økonomiske krise.
Men det betyder jo ikke, at det er EU's skyld, at der er krise.
Det er jo landenes finanspolitik og de dispositioner, de enkelte lande har taget og vælger at tage i disse år, der er afgørende for, hvor store problemer de enkelte lande er kommet i.
Men det har en ny regering jo muligheden for at lave om på, og som hr. Per Clausen fra Enhedslisten efterlyste, er der jo brug for en anden og mere offensiv vækstpolitik, en ekspansiv politik, der sætter økonomien i gang, der sætter arbejdspladser i gang, der sætter beskæftigelse i gang.
Det vil en ny regering have muligheden for; det vil de have med de nugældende regler, og det vil de have med de regler, der følger efter taskforcens rapport.
I aftalen på baggrund af EU's finansministres taskforceprogram er der også besluttet et sanktionsregime for de lande, der ikke overholder de fælles regler, og som gentagne gange sidder henstillinger fra EU-fællesskabet overhørigt.
Socialdemokratiet har tilsluttet sig, at disse sanktioner også gælder lande, der ikke er med i eurosamarbejdet, og det har vi af to årsager.
For det første har vi uanset landenes medlemskab af eurozonen en gensidig afhængighed, når det gælder økonomisk sikkerhed og stabilitet.
For det andet er det jo med til at sikre, at Danmark også har indflydelse på udformningen og opfølgningen på det såkaldte sanktionsregime, hvilket vi ikke ville have haft, hvis ikke vi var omfattet af reglerne.
Danmark har et forbehold over for deltagelsen i ØMU'ens tredje fase og dermed eurosamarbejdet, der i øvrigt i dag omfatter 16 ud af 27 lande.
Derfor har partierne i fællesskab jo også bedt regeringen om at udarbejde en vurdering af det spørgsmål, når der foreligger konkrete forslag til udmøntning af sanktioner, som Danmark eventuelt omfattes af.
Derfor står vi bag forslaget til vedtagelse, og vi står bag ved, at Danmark sammen med de andre europæiske lande deltager i at få genoprettet europæisk økonomi.
Flemming Møller (V), 2010-11-18:
Det er jeg ganske simpelt ikke enig i.
Ethvert parti kan stemme for de forslag, regeringen lægger frem, og kan komme med input til dem, men det er jo klart, at regeringen ikke vil føre socialdemokratisk politik eller oppositionens politik for at få oppositionen med i forlig.
Der må jo være en ligevægt et eller andet sted.
Sådan er det.
Regeringen har da en naturlig interesse i at få så stort et flertal for sine forslag som muligt, for så holder de også ud over næste valg.
Lone Dybkjær (RV), 2010-11-18:
Det er da fuldstændig rigtigt.
Problemet er, at regeringen definerer det sådan, at to parter er regeringen selv.
Så har man ligesom opbrugt kvoten for, hvad man kan tillade sig samarbejdsmæssigt.
Det er jo ikke nogen kunst at samarbejde, hvis man selv opstiller betingelserne, altså hvis man siger: Hvis I ikke vil det og det, så kan I ikke være med.
Det er ligesom en forudsætning for samarbejdet.
Jeg er enig i, at det er det, der gælder i det europæiske samarbejde i forbindelse med euroen.
Der skal man opfylde visse kriterier.
Det er jo fuldstændig samme måde, regeringen definerer det på.
Derfor synes jeg, at det er lidt tom retorik, når ordføreren står og snakker om samarbejde.
Det her er et eksempel på samarbejde, og det sker jo, fordi regeringen er pisket til det.
Flemming Møller (V), 2010-11-18:
Fra Venstres side ønsker vi at samarbejde med hvem som helst.
Det gør vi også i denne sag.
Vi har ikke nogen forkærlighed for at samarbejde med noget bestemt parti.
Men nu er det bare sådan, at der kun er ét parti, der støtter regeringen, og så er det naturligt at samarbejde med det.
Eftersom de andre partier melder fra hver eneste gang, kommer ind og vender på hælen og går ud igen, hver gang der er nogle store ting, så vil jeg i stedet for returnere spørgsmålet og sige, at det i virkeligheden er de andre partier, som fører blokpolitik, og ikke regeringen.
For der skal jo to parter til at samarbejde.
Problemet var netop, at man havde nogle meget voldsomme sanktioner.
Der skal jo være en vis balance mellem overtrædelse og sanktion.
Det var netop i de situationer, hvor man egentlig havde nogle ganske små overtrædelser, at sanktionerne virkede fuldstændig ude af proportioner.
Det er også det, man tager ind i det nye, nemlig at man starter tidligere og gradvis går i gang med at indføre sanktioner over for eurolandene, så sanktionens størrelse kommer til at passe til overskridelsens karakterer.
Kun når man når helt ud til enden, træder de gamle sanktioner i kraft.
For det er fuldstændig korrekt, hvad der blev sagt.
Nu vil jeg ikke hænges op på det, men så vidt jeg husker, har de været i brug en enkelt gang eller to.
Ellers har der været masser af tilfælde, hvor sanktionerne ikke har været i brug.
Så derfor mener jeg, at det her faktisk fremmer sikkerheden for, at man overholder konvergenskravene fremover, og egentlig på en ganske positiv måde.
Pia Adelsteen (DF), 2010-11-18:
Jeg er måske ikke helt enig, men det er nu også, fordi vi, på trods af at jeg ikke bryder mig om at bruge ordet globalt, jo trods alt lever i en verden, hvor vi ikke kun handler med andre EU-lande, men også med lande med andre valutaer.
Kina er et meget godt eksempel på et land med en anden valuta – et land, som i øvrigt er i bragende vækst.
Sådan som jeg hører debatten, skal vi næsten have dem til at indføre euroen, for så vil det jo gå alle godt.
Det er jeg ikke sikker på at de vil.
Ordføreren nævnte også i forbindelse med de her sanktioner, at det jo var princippet i det, og at der var ikke så meget nyt i det osv.
Kan ordføreren så ikke uddybe, om man har brugt de gamle sanktioner, som trods alt var en mulighed, og som ordføreren vist kaldte voldsomme ved kun små overskridelser?
Det tror jeg var ordene.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge: Har man nogen sinde brugt de gamle sanktionsmuligheder, man havde?
Her tænker jeg også på de lande i EU, som har haft bragende underskud i lang, lang tid.
Men har man overhovedet brugt de gamle sanktioner, som jo er en del af den aftale, der ligger?
Flemming Møller (V), 2010-11-18:
Nu er tilknytningen til euroen jo ikke det eneste, der gør, at det er gået godt i Danmark.
Vi har også haft en ansvarlig økonomisk politik og en god regering, så det er jo en anden årsag til det.
Men når det er gået godt i Sverige, er det, fordi de har brugt devalueringsmuligheden, og det er selvfølgelig helt fint at kunne gøre det.
Der fedter man ligesom problemerne af på sine samarbejdspartnere.
Det har sådan set kun været til ulempe for Danmark, fordi vi har en stor samhandel med Sverige.
Det er jo netop det, man har prøvet at undgå ved at lave et fælles valutasamarbejde, nemlig at undgå de her devalueringer, hvormed man hele tiden fedtede krisen af på hinanden og derfor havde utrolig svært ved at komme ud af de kriser, der har været tidligere.
Faktisk er det en succes for euroen, at man netop ikke har gjort det.
Pia Adelsteen (DF), 2010-11-18:
Jeg havde egentlig planlagt at spørge om noget andet, men nu nævnte ordføreren det sidste, og så kan jeg ikke lade være med at spørge: Ordføreren siger, at det er gået så godt i Danmark, fordi vi er så tæt knyttet til euroen, og kan ordføreren så ikke fortælle, hvad årsagen er til, at det er gået godt i Sverige?
For jeg går ud fra, at ordføreren mener, at det er gået godt, fordi vi har en fastkurspolitik osv. Det er ikke sådan, at jeg nødvendigvis er uenig i det, men det har man altså ikke i Sverige, så hvad er årsagen til, at det er gået så godt i Sverige?
Jeg vil stille et spørgsmål, fordi ordføreren nævnte, at det ikke er EU's skyld, at der er en krise.
Det er vi jo slet ikke uenige i, for mig bekendt startede krisen ovre i USA.
Men ville det have været anderledes for Danmark, hvis vi havde haft euroen?
Ville krisen have ramt Danmark anderledes, hvis vi havde haft euroen?
For det tror jeg nemlig ikke på.
Så mener ordføreren, at krisen ville have været anderledes, hvis vi havde haft euroen?
Kim Mortensen (S), 2010-11-18:
Nej, for Danmarks økonomi er helt afhængig af, hvilken politik vi fører i Danmark.
Derfor ville der ikke have været forskel på, om Danmark havde haft euroen eller ej, det havde stadig væk været det danske Folketing, der skulle vedtage nogle finanslove, der kunne sætte gang i dansk økonomi.
Det er altid svært med hypotetiske spørgsmål, men jeg vil godt sige, at det er min klare overbevisning, at hvis ikke euroen havde været der, hvis ikke der i Europa havde været et samarbejde om euroen, så havde krisen i Europa været langt værre end det, vi har set, for så ville vi have oplevet en række lande, der ville have brugt devalueringen og det at devaluere og at spekulere i valutaen imod hinanden i stedet for som nu, hvor man prøver at lave et fælles løft ud af krisen.
Så svaret er, at det ikke pr. definition havde været anderledes for Danmarks placering i krisen, men jeg tror, at krisen i Europa havde været langt værre, hvis ikke der havde været det samarbejde, vi har i Europa.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-11-18:
Jeg tror ikke, det er nogen overraskelse for finansministeren og de EU-ordførere, der er i salen, at den aftale, vi har om det her med økonomisk stabilitet, har et foreløbigt mandat, og det vil finansministeren løbende komme tilbage til i Europaudvalget.
Jeg er meget overrasket over, at Dansk Folkepartis fru Pia Adelsteen ikke er opmærksom på det, for det er faktisk aftalen.
I forhold til budgetsanktioner har vi givet mandat til, at finansministeren gerne må arbejde videre med det, men når den endelige udformning af det kommer, er vi jo nødt til at kigge på det, for vi ved jo ikke, hvordan det endeligt ser ud.
Det er vel rimeligt, at man kender indholdet, før man endeligt giver mandat, og sådan er det med den aftale, der er lavet.
Jeg er ked af, at fru Pia Adelsteen ikke har været til stede på europaudvalgsmødet, når vi har haft den diskussion.
Pia Adelsteen (DF), 2010-11-18:
Det opfatter jeg helt klart, som om SF og ordføreren mener, at der er forskel på bøder og sanktioner.
Altså, det er bare sådan til fremtidig brug, vil jeg skynde mig at sige.
Nu siger ordføreren, at SF ikke har givet endeligt mandat i Europaudvalget.
Jeg har bare svært ved at se, at det kommer til at ske.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-11-18:
Nej, jeg synes, at man skal gå tilbage til dengang, da forbeholdet blev lavet.
Som fødselshjælper, og det var SF på forbeholdene, var det meget klart for os, at de sanktioner, som handlede om, at man blev idømt en bøde – det var så de definitioner på forbeholdet, man valgte at lave tilbage i 1993 – for det første betød, at vi ikke ville være med til en fælles valuta, og for det andet, at det ikke skulle gælde Danmark, at landene enten skulle opspare bod eller betale bøder.
Så er der andre muligheder for sanktioner, og det er der allerede i EU-samarbejdet i dag.
De udvides yderligere, og det synes jeg at vi skal gå ind i med åbne øjne, men vi er også nødt til at kende konsekvenserne af det, og det gør vi jo langtfra endnu.
Det er også derfor, at vi ikke har givet endeligt mandat til det her i Europaudvalget.
For vi ved jo f.eks. ikke med hensyn til tilbageholdelse fra landbrugsbudgettet, hvad det får af økonomiske konsekvenser for Danmark, hvis en landmand skal holdes skadesløs og den danske stat skal have pengene op af lommen.
Taler vi så om 10 mia. kr., 15 mia. kr. eller 30 mia. kr.?
Det er jo det, der er interessant, men den diskussion må vi så tage i 2013 eller 2014, eller hvornår den nu kommer.
Pia Adelsteen (DF), 2010-11-18:
Jeg må indrømme, at det svar så gjorde, at jeg blev lidt mere forvirret over, hvad SF reelt mener det er, der så skal være forskellen på lande, der er medlem af euroen og har euroen, og lande, der ikke har euroen.
Hvis sanktionsmulighederne for så vidt er de samme, kunne jeg så her stille det samme spørgsmål, som jeg gjorde til hr. Kim Mortensen, nemlig om ordføreren mener, at der er forskel på at give en bøde og at trække på de midler, man nu engang kan få.
Er der en forskel?
Og er det det, der helt reelt gør, at ordføreren og SF's synes, at det her er o.k.?