runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Vivi Kier (KF), 2009-02-19:
Det her beslutningsforslag, som er fremsat af De Radikale, minder jo rigtig meget om det næste beslutningsforslag, vi skal kigge på, som er fremsat af et andet parti, og det bliver måske svært sådan at finde helt nye sætninger frem om begge lovforslag.
Men jeg vil gerne starte med at sige, at for mig som konservativ er børns vilkår og muligheder for en tryg og god opvækst og en god kontakt med biologiske forældre utrolig vigtigt.
Det gælder naturligvis også børn, der har forældre, der er indsat i vores fængsler.
Men udgangspunktet må og skal altid være barnets tarv.
I det her forslag er der så to konkrete punkter, nemlig at der skal udformes en besøgsplan i løbet af den første uge, og dernæst at varetægtsfængslede skal have samme ret som indsatte i forhold til børn.
Når man sådan læser forslaget, kan man jo godt tænke, at der nok overhovedet ikke sker noget i vores fængsler, og at det også er forfærdeligt.
Men fakta er jo, at der er en udvikling i gang.
Når sådan et beslutningsforslag fremsættes i dag, får vi snakket om det endnu en gang.
Det synes jeg faktisk er rigtig, rigtig positivt, for man får så også mulighed for at fortælle bredt ud, at der faktisk er en kæmpe udvikling i gang ude i Kriminalforsorgen.
De har set på det her.
Det er blevet sagt tidligere, at det kommer for sent.
Jamen udviklingen er i gang, der er fokus på alle de her områder, der er en masse, masse tiltag i gang, og jeg ønsker ikke, at vi presser en bestemt form ned over nogle børn.
Det skal altid være barnets tarv og den individuelle tilgang, vi må se på.
Med baggrund i det kan vi ikke tilslutte os det her beslutningsforslag.
Men jeg synes, det er vigtigt, at vi står og snakker om det nu, og så kunne jeg jo også ønske mig, at alle de børn, der så har en forælder, der er indsat, hørte den her debat, for jeg er meget enig i og tror, at den allerallerstørste problemstilling i forbindelse med at være barn og have en forælder, der bliver indsat, er det tabu, der er omkring det.
Vi kan alle sammen forholde os til, hvis man kommer og siger: Min mor er blevet rigtig alvorligt syg og ligger inde på sygehuset.
Langt de fleste mennesker har været på et sygehus og kender nogle, der er syge.
Det kan alle mennesker sætte sig ind i, men heldigvis har de færreste mennesker været i et fængsel eller kender nogle, der sidder i fængsel.
Derfor bliver det rigtig, rigtig svært, og vi skal da være med til at aftabuisere det her område, og det skal være legalt også at sige, at ens far eller mor er i fængsel.
Men at der skal ligge en fast, konform plan, som man skal leve efter og indrette sig efter, går jeg slet ikke ind for, og jeg har faktisk tillid til, at den udvikling, der er i gang i Kriminalforsorgen, vil blive ved med at være i gang, og at der kommer nye fremskridt, og det skal vi selvfølgelig følge.
Så debatten har været rigtig, rigtig fin, men beslutningsforslaget kan vi ikke tilslutte os.
Dennis Flydtkjær (DF), 2009-02-19:
Dansk Folkeparti er jo et ansvarligt parti, og man har lige nu en forligskreds, så den går vi jo ikke ud og bryder nu.
Vi ville jo ikke få noget ud af sammen med Enhedslisten - som ikke engang er med i forligskredsen - at gå ind og stemme for det her.
Man er jo nødt til at tage sådan nogle ting inden for de aftaler, man har lavet; det er jo derigennem, man skal gøre det.
Det var også derfor, jeg pointerede i mit spørgsmål til Socialdemokratiet, at hvis de nu havde været med i at ville lave det om, havde der trods alt været et flertal inden for forligskredsen.
Nu har jeg så ikke hørt SF’s tale endnu, men så vidt jeg ved, er de også modstandere af den model, som der er i dag.
Så det er derfor, vi har gjort det på den måde.
Grunden til, at jeg også siger, at man ikke kan stemme for det her forslag, er, at det kun gælder for et år.
Her synes jeg, at vi skal lave en mere langsigtet løsning, altså at vi på længere sigt siger, at vi skal have en satspulje, fordi der er mange gode initiativer i den, men at finansieringen bare skal flyttes ind under finansloven.
Line Barfod (EL), 2009-02-19:
Jeg er fuldstændig enig i, at satspuljen skal afskaffes, hvis vi skal finde en langsigtet løsning.
Når vi har valgt denne gang at foreslå en suspension, er det, fordi det var det, Dansk Folkeparti var ude at sige at man ville gøre.
Så gik vi selvfølgelig ud fra, at Dansk Folkeparti også mente det og ville stemme for det, men jeg kan forstå, at det er ren paradeforestilling.
Dansk Folkeparti indkalder bare til pressemøder og udtaler sig i pressen, fuldstændig uden nogen konsekvenser.
Det er ikke, fordi man har tænkt sig at mene det kort tid efter, det er bare sådan noget, man går ud og siger for at love et eller andet til vælgerne, og så håber man, at de glemmer det igen, og at der ikke er nogen, der tager Dansk Folkeparti på ordet.
Eller hvad?
Hvis man fik en suspension for i år, ville man netop kunne gå ind og lave forhandlingen om den langsigtede løsning og finde ud af, hvad det så er, vi gør efter 2010.
Hvordan finder vi så finansieringen til alle de gode projekter, vi gerne vil gennemføre; hvordan laver vi en pulje til nye projekter; hvordan skal det hænge sammen; hvem skal sidde og fordele det osv.?
Det ville man have muligheden for.
Men det store spørgsmål er: Var det en ren paradeforestilling, da Dansk Folkeparti og hr. Kristian Thulesen Dahl indkaldte til pressemøde og sagde, at man ville arbejde for en suspension?
Dennis Flydtkjær (DF), 2009-02-19:
Nu er spørgeren jo en garvet politiker herinde, så hun burde jo lige så godt som jeg vide, at når man har en forligsaftale, går man ikke ind og bryder den for at få det lavet om.
På en eller anden måde er det jo lidt pinlig, for, som jeg har sagt tidligere, er jeg herinde som stedfortræder, og alligevel skal jeg stå og fortælle mange af dem, som har siddet her i mange år, hvordan tingene virker.
Når man har en forligskreds, kan man jo ikke bare gå ud og bryde den, fordi man synes, at det her er anderledes.
Vi arbejder videre på i forligskredsen at få det her lavet om, og det vil vi da blive ved med at gøre, så vi går ikke bare ud og melder plat ud.
Det her har været vores holdning i mange år.
Det er vist nærmere Enhedslisten, der er mere uambitiøs, fordi de kun vil lave det om for 1 år.
Og fordi vi har en aftale for 2009, som er gældende, kan vi jo godt begynde at forhandle om 2010, 2011, 2012 og 2013 og om, at finansieringen fremover bliver anderledes.
Det løser jo ikke problemet på lang sigt, at vi bare suspenderer det 1 år.
Vi skal have en langsigtet løsning, hvor vi får fjernet det, ud over at det er dem på overførselsindkomster, der kommer til at betale gildet.
Vivi Kier (KF), 2009-02-19:
Jeg kan jo forstå, at Dansk Folkeparti gerne vil af med satspuljen, når det engang bliver muligt at få snakket sig frem til det i forligskredsen.
Så står jeg bare sådan en lille smule undrende over for den brede politiske aftale, der ligger til grund for den satsregulering, vi har lavet af overførselsindkomsterne, som faktisk var et rigtig flot løft til alle de mennesker, der står uden for arbejdsmarkedet.
Vil man erstatte den med en pristalsregulering, eller ønsker man at erstatte den med noget andet?
Dennis Flydtkjær (DF), 2009-02-19:
Bare lige for at slå det fast, ønsker vi kun at nedlægge satspuljen på den måde, at det er finansieringen, der skal laves om.
For initiativerne, som er i satspuljen, synes vi er gode nok.
Bare lige for at slå fast, at det ikke er de initiativer, det er finansieringen af det.
I dag er det jo sådan, at de, der er på overførselsindkomst, får samme regulering af deres indkomst som dem, der er på arbejdsmarkedet, altså den lønudvikling, de har, bare minus 0,3 pct., som går til satspuljen.
De 0,3 pct. mener vi skal fjernes, så det bare følger det, alle andre får i lønstigning, så de ikke kommer længere og længere bagud.
For det er det, det betyder i dag.
De kommer længere og længere bagud i forhold til resten af befolkningen.
Det eneste, vi faktisk mener, er bare, at de skal følge resten af befolkningen i dens lønudvikling, hvilket ikke lyder som en helt urimelig ting.
Jeg tror, at jeg har forstået det ret.
Det her er jo lidt, som man fodrer hunden med sin egen hale, når man siger, at de, der har mindst, skal betale til dem, der har mindst.
Der siger vi egentlig bare, at de, der har mindst, da bare kan følge resten af os, og lad os da så i stedet for sørge for, at de får den samme regulering som andre på arbejdsmarkedet.
Finansieringen mener jeg skal over på finansloven, hvilket jeg allerede har nævnt flere gange.
Hvordan finansieringen er, skal vi selvfølgelig nok kigge på, når vi kommer med vores finanslovudspil.
Vi plejer jo altid at finansiere vores forslag.
Men inden vi har fået et egentligt flertal for det, er der jo ikke nogen grund til at gå ind og sige, at det lige nøjagtig er der, vi finder det.
For indtil videre skal vi jo først have forligskredsen med på at sige, at det her skal laves om.
Özlem Sara Cekic (SF), 2009-02-19:
Jeg vil gerne starte med at sige, at vi synes, det er et meget, meget sympatisk forslag, og vi synes også ligesom Enhedslisten, at det ikke er en særlig solidarisk finansiering, der er af satspuljen.
Vi er jo selv en del af satspuljeforliget i øjeblikket, men vi vil enormt gerne have, at selve satspuljen skal finansieres på en anden måde, så det ikke kun er de fattige, der betaler, men at det er alle, der via energiafgifterne er med til at finansiere satspuljen.
Ud over det ønsker vi også en fuld regulering af overførselsindkomsterne, så det ikke er de folk, der er med til det.
Men vi kan desværre ikke støtte forslaget.
Line Barfod (EL), 2009-02-19:
Jeg kunne bare godt tænke mig en begrundelse for, hvorfor SF ikke kan støtte forslaget, når man siger, at man er enig.
Özlem Sara Cekic (SF), 2009-02-19:
Det vil jeg gerne give ordføreren.
Vi er meget i tvivl om, om en finansminister - især den nuværende, men i det hele taget en borgerlig finansminister - vil gå ind og give omkring 400-500 mio. kr. om året til at finansiere de her sociale puljer.
Derfor synes vi, det er rigtig godt, at der er en pulje, hvor man kan betale de her sociale projekter, og derfor synes vi ikke, at man skal afskaffe den.
Vivi Kier (KF), 2009-02-19:
Jeg lytter og må så sige, at der også var en bred aftale om, at den lille procentsats, som man holdt tilbage for så at kunne lave nogle særlige tiltag for de mest udsatte grupper, jo betød, at vi jo uheldigvis har rigtig, rigtig mange mennesker uden for arbejdsmarkedet, som får en overførselsindkomst.
Så det er rigtig, rigtig mange penge, vi laver rigtig mange gode initiativer for.
Har ordføreren en idé om, hvor man så vil finde de rigtig mange penge henne til finansieringen af satspuljetiltagene, som jeg kan forstå man gerne vil blive ved med - de skal bare ikke lige komme fra satsreguleringen?
Line Barfod (EL), 2009-02-19:
Jeg er helt med på, at der skal være en pulje, men hvis partierne levede op til de udmeldinger, de er kommet med, om, at vi skal fjerne den finansiering, der er i dag, og få det over på finansloven og få en anden finansiering, og hvis vi skal have en række af de faste ting som psykiatri osv. fast på finansloven, men derudover også en pulje lige præcis til de ting, som fru Özlem Sara Cekic taler om, så ville der jo være et flertal, der havde besluttet, at der skulle være en pulje af den størrelse.
Der ville være et flertal, der så havde fastlagt, hvordan retningslinjerne var for at fordele midler fra den pulje, og derfor forstår jeg ikke helt, hvorfor det er det argument, der afholder SF fra at støtte et forslag, hvis intentioner man ellers siger at man er enig i.
Jeg må indrømme, at jeg altså er noget forundret nu, når hr. Dennis Flydtkjær siger, at Dansk Folkeparti ikke vil stemme for forslaget og ikke vil være med til en suspension.
Altså, vi fremsatte jo forslaget i efteråret efter at have hørt hr. Kristian Thulesen Dahl, finansordføreren fra Dansk Folkeparti, der var ude at foreslå, oven i købet på et pressemøde - det pressemøde, der så fik vældig omtale, fordi fru Pia Kjærsgaard desværre fik et ildebefindende, men selve substansen på pressemødet kom jo også igennem medierne - at man skulle suspendere satspuljen.
Derfor forstår jeg simpelt hen ikke, at Dansk Folkepartis ordfører nu kan stå og sige, at man ikke går ind for det.
Hvem er det, der lægger linjen i Dansk Folkeparti?
Dennis Flydtkjær (DF), 2009-02-19:
Jeg kan lige starte med at sige, at det skulle have været hr. René Christensen, som er vores ordfører på satspuljeområdet, som skulle have været her i dag
, men han er desværre blevet forhindret, så jeg har påtaget mig opgaven at være ordfører for Dansk Folkeparti på B 44.
Jeg kan starte med en lille kommentar til Venstre, som jo kom med en kommentar om, at der nu var 10-års-jubilæum på at genfremsætte det her forslag.
Så kan jeg jo minde Venstre om, at der faktisk også snart er 10-års-jubilæum på genfremsættelsen af afstemningen om euroen - det er jo så lidt tankevækkende, at man også har det den anden vej.
Jeg vil gerne starte med at sige, at Dansk Folkeparti bestemt ikke er tilhængere af satspuljen i den nuværende form; vi ønsker som udgangspunkt satspuljen nedlagt.
Problemet ligger derimod i finansieringen af puljen, idet den kommer fra reguleringen af overførselsindkomsterne.
Vi synes ligesom forslagsstillerne ikke, det er rimeligt, at den finansieres ved at tage fra de folk, der allerede har mindst, som f.eks. landets folkepensionister.
Som man kan se i bemærkningerne til forslaget, betyder det jo reelt, at folk på overførselsindkomst kommer længere og længere bagefter i lønudviklingen i forhold til resten af befolkningen.
I stedet skulle man lave en innovativ pulje, som bliver finansieret direkte over finansloven, så man fjerner den urimelige regulering af overførselsindkomsterne.
Når det er sagt, vil jeg sige, at Dansk Folkeparti er med i satspuljeforliget, da der i øjeblikket ikke er flertal i forligskredsen for at få lavet den her finansiering om, hvilket vi jo ønsker.
Vi kunne så vælge at gøre to ting.
Vi kunne vælge at stå udenfor og ikke have nogen indflydelse, eller vi kunne vælge at gå med i forliget, hvorved vi så er med i udmøntningen af midlerne til de svageste i vores samfund.
Der har vi i Dansk Folkeparti valgt, at det er vigtigst, at vi er med i udmøntningen af puljen og så gøre vores indflydelse gældende.
Så længe der ikke er flertal for løsningen om at flytte finansieringen over på finansloven, vil vi være en aktiv deltager i satspuljen.
Jeg vil slutte med at sige, at vi siger nej til det her forslag, da vi jo er en del af satspuljeforliget og dette forslag ikke tager fat om de fremtidige udfordringer.
I Dansk Folkeparti mener vi, at man skal have en mere langtidsholdbar løsning, ved at man laver en innovativ pulje, som er direkte under finansloven.
Morten Messerschmidt (DF), 2009-02-19:
Jeg er sikker på, at alle de tal, som fru Yildiz Akdogan nævner, er rigtige.
Jeg har dem ikke lige på mig, for det er sådan set ikke det, vi diskuterer.
Nu er det jo fru Yildiz Akdogan, der er ordfører, og derfor ville det være fint, hvis hun ville kommentere på den sag, som er på dagsordenen.
For spørgsmålet er: Når nu Socialdemokratiet på det her område synes at være tungen på vægtskålen så at sige, er det så ikke mærkeligt, at fru Yildiz Akdogan sådan helt krampagtigt holder fast i, at vi har et forlig, og derfor vil vi ikke være visionære, så vil vi ikke tænke ind i finansårene 2010, 2011, 2012 osv. - nu må vi kun tale om 2009 - samtidig med at en socialdemokratisk kongres rent faktisk præcis har sagt det fornuftige, som vi i Dansk Folkeparti har sagt i 13 år?
Altså, er det ikke en lille smule mærkeligt, at man er så fokuseret på kun at tale 2009, når vi har muligheden for at lave noget rigtig godt i 2010, 2011 osv.?
Kan vi ikke se lidt fremad og så prøve at overveje, om ikke Socialdemokratiet, hvis man valgte at følge det, som kongressen har udtalt, rent faktisk kunne være tungen på vægtskålen, så vi kunne ændre noget sammen?
Det ville jo ikke være helt skidt.
Yildiz Akdogan (S), 2009-02-19:
Jamen vi har da ikke noget imod at arbejde sammen med Dansk Folkeparti, og vi ville også gerne være med i finanslovforhandlingerne, hvis Dansk Folkeparti ikke blokerede for det.
Men det er desværre en kendsgerning, og det ved hr. Morten Messerschmidt vel også, at der bliver ført blokpolitik.
Jeg behøver ikke engang at nævne ordet blokpolitik.
Hvad angår kongresbeslutningen, så ligger den sag hos partistyrelsen, og der bliver arbejdet videre med den.
Jeg har ikke lagt mig fast på året 2009, tværtimod.
Jeg har sagt, at vi skal prøve at kigge satspuljeforliget efter og se, om der er nogle ting, der kan forbedres, også fremadrettet, om der er nogle områder, som skal flyttes et andet sted hen.
Jeg har ikke begrænset mig til 2009, så jeg ved ikke, hvorfor hr. Morten Messerschmidt anklager mig for det.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2009-02-19:
Tak for det.
Jeg sidder og bliver mere og mere forvirret.
Nu har jeg siddet med i flere satspuljeforhandlinger og har aldrig været i tvivl om, at satspuljen var et område, hvor vi kerede os rigtig meget om, hvordan vi fik pengene til at gøre mest gavn for de udsatte grupper.
Vi har haft nogle gode forhandlinger om, hvilke grupper vi har prioriteret år efter år, og vi har ikke hvert år givet den samme gruppe et beløb.
Der har været tydelig tale omkring bordet.
Vi har lige netop revideret hele setuppet for, hvordan vi vil lave de aftaler, hvilke projekter vi vil beskrive, og hvordan vi vil lave evalueringer.
Derfor undrer det mig såre, at jeg skal høre, at det nu skal lægges om og flyttes, at man er med, men at man alligevel ikke er med.
Kunne jeg ikke lige få den én gang til, for jeg mangler altså at forstå det: Hvorfor vil Socialdemokraterne ikke være med i satspuljen?
Yildiz Akdogan (S), 2009-02-19:
Jamen jeg kan virkelig ikke forstå, hvorfor fru Anne-Mette Winther Christiansen har forstået det sådan, at vi ikke vil være med.
Jeg har udtrykkeligt sagt på godt, korrekt dansk, at vi er med i forliget.
Jeg kan ikke komme det nærmere end at sige, at vi er med i forliget.
Men når man sidder og arbejder med nogle ting, det kan være satspuljen eller noget andet, kan man spørge: Er der nogle områder, som man kunne undersøge nærmere, og som måske skulle finansieres andre steder?
Og jeg har da også flere gange givet eksemplet med psykiatriområdet, som jeg synes burde høre ind under finansloven.
Er det forståeligt, eller skal jeg gentage det?
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2009-02-19:
Det er ikke mig, der skal bestemme arbejdsfordelingen hos Socialdemokraterne, men de, som har siddet og ført forhandlingerne de sidste gange, jeg har været med, har på intet tidspunkt signaleret, at noget var helt, helt forkert.
Hvordan har man så tænkt sig at komme ind med sine forslag?
Anne Baastrup (SF), 2009-02-19:
Jeg vil bare høre, om den socialdemokratiske ordfører er enig med mig i, at den diskussion om finansiering af satspuljen har været ført løbende, bl.a. har Dansk Folkepartis finanspolitiske ordfører jo også rejst spørgsmålet om, hvordan den bliver finansieret.
Samtidig ved vi jo alle, at vi under forhandlingerne om satspuljefordelingen er meget opmærksomme på, hvordan den finansieres, sådan at pengene isoleres til at gå til folk fra overførselsindkomster.
Så finansieringsgrundlaget er vi jo meget opmærksomme på under forhandlingerne.
Samtidig har Dansk Folkeparti så ikke en kongres, der beslutter noget, de har en enkelt mand, men essensen er jo den samme.
Yildiz Akdogan (S), 2009-02-19:
Jeg kan kun erklære mig enig med ordføreren.
Som tidligere nævnt er Dansk Folkeparti jo også gået til valg på at afskaffe satspuljen, men det er i hvert fald ikke sket endnu.
Vi ved ikke rigtigt, hvor de står i det her.
Anne Baastrup (SF), 2009-02-19:
Jeg takker for det klare svar.
Vi må så forvente, at vi løbende har en debat om finansieringen af satspuljen.
Det håber jeg også at Socialdemokraterne vil være med til.
Yildiz Akdogan (S), 2009-02-19:
Ganske kort: Helt bestemt.
Jeg synes, at vi bevæger os længere og længere væk fra emnet.
Debatten går fra at være, hvad vi skal gøre med satspuljen, til at kredse om kongressen og om, hvad Socialdemokratiet vil gøre i forhold til det her.
Jeg har udtrykkeligt sagt og understreget, at området ligger under partistyrelsen, og at det er under udarbejdelse.
Jeg kan vel ikke komme det nærmere.
I og med at jeg ikke sidder i partistyrelsen, kan jeg heller ikke stå og forklare, hvad det er, der skal gøres eller siges.
Det, jeg siger nu, er, at vi sidder i Folketinget som socialdemokratisk gruppe og er med i det her forlig, og at vi gerne vil arbejde videre med det.
Vi vil gerne have gjort det mere klart, om der er nogle ting, der skal tjekkes efter, om der er nogle områder, der ikke bør være finansieret under satspuljen.
Det synes jeg egentlig hverken er mærkeligt eller uforståeligt.
Özlem Sara Cekic (SF), 2009-02-19:
Problemet er jo, om den nuværende regering vil gå ind og give 400-500 mio. kr. hvert år til at finansiere de her projekter.
Jeg er fuldstændig enig med ordføreren i, at psykiatri og alt det, der hedder drift i forbindelse med psykiatri, ikke skal ligge i satspuljen, og vi pressede faktisk også på under de her forhandlinger for at flytte det, men det var simpelt hen ikke muligt, fordi der ikke var flertal for det.
Men samtidig mener vi også, at det er godt med nogle puljer, som udelukkende går til de sociale projekter og ikke bliver syltet ind i alle mulige andre ting, og derfor kan vi desværre ikke støtte forslaget.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2009-02-19:
Jeg er helt på det rene med, at forslaget her selvfølgelig rækker ud over den konkrete revisionserklæring, der er til behandling.
Så når jeg valgte den her lidt hurtige tilgang til det, er det altså ikke, fordi jeg ikke giver temaet stor opmærksomhed, men fordi vi de facto konkret har haft en drøftelse for nylig i Europaudvalget og derfor jo næste gang får en på samme tid næste år.
Jeg er hundrede procent enig i, at der skal være retvisende regnskaber, og at der skal være orden i tingene.
Det er også det spor, vi forfølger.
Og det, der er regeringens position, er, at der skal kunne spores fremskridt.
Det er ligesom forudsætningen for, at vi forfølger denne danske linje, og vi har så kunnet glæde os over, at der år for år er fremskridt at spore.
Så det er ikke et udtryk for, at vi ikke har en kritisk tilgang til det.
Vi har en kritisk tilgang til det.
Min forgænger tillagde det her område overordentlig stor værdi og har været en drivende kraft i, at Rådet også har haft et stærkt fokus på området her.
Så jeg kan godt give den garanti, at der ikke er garanti for, at vi bare uden videre og ukritisk indstiller til decharge.
Morten Messerschmidt (DF), 2009-02-19:
Kunne vi ikke komme det lidt nærmere?
Kunne vi ikke i det mindste få en form for kvantificering af, hvor mange uregelmæssigheder regeringen vil acceptere og sige ja til?
Altså, hvor tæt på skal vi?
Der må være en grænse for, hvor meget man også som ansvarlig og hæderlig regering vil acceptere.
Vi har lige kunnet læse her til morgen på Ritzau, at Danmark rent faktisk er duks i forhold til at implementere EU-lovgivning, at vi er helt i top, når det kommer til hæderlig og anstændig adfærd i EU.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2009-02-19:
Det er jeg sådan set grundlæggende enig i.
Nu er det med procenter jo en svær ting, og det vil kræve lidt mere tid at folde ud - og det tillader tiden ikke længere, fordi jeg altså valgte at afstå fra at bruge megen taletid i mit første indlæg - for en fejl er jo ikke en fejl, der bare er en fejl; det har også noget med fejlens karakter at gøre.
Og det er jo en illusion at forestille sig et fuldstændig fejlfrit regnskab.
Det er jo afgørende, når man kigger dybere ned i det, at det faktisk viser sig, at de fleste af de fejl, der foreligger, er af mindre graverende karakter.
Og det, der er det helt afgørende for mig, er jo bl.a., at Revisionsretten om den del af revisionserklæringen, der omhandler regnskabernes rigtighed, anfører, at regnskabet i al væsentligt giver et retvisende billede af EU's indtægter og udgifter samt finansielle stilling.
På det punkt er der sådan set tale om en helt blank erklæring, helt uden forbehold, og det er en signifikant forbedring i forhold til sidste år.