Ib Poulsen (DF), 2011-04-05:
Et bæredygtigt fiskeri er selvfølgelig målet, men at ansvaret kommer tilbage til fiskerne, må også være et mål.
I Danmark er vi langt fremme med at tilpasse kvoter og kapacitet til det fiskeri, der er, og der halter man langt bagefter i de andre europæiske lande.
Hvis vi skal have en fælles fiskeripolitik, hvor er det så, vi starter?
Hvis det er hos de andre og vi andre så skal bøde med, at vi skal skære tilsvarende ned, kan vi godt se, at det, at vi har været duksedrenge i Danmark, endnu en gang koster på bundlinjen.
Skal vi have et bæredygtigt fiskeri, hvor ansvaret kommer tilbage til fiskerne, er der jo nogle parametre, som ministeren skal forsøge at arbejde på i 2012, når han står i spidsen for en ny EU-politik.
Problemet i Nordsøen er torsken, som jo er vores svar på den hellige ko.
Det er den, der har skabt problemerne, kan man sige, og der er indført adskillige restriktioner: havdage, kvoter, kilowattdage.
Det må jo være sådan, at hvis man har en kvote, er det ligegyldigt, om det tager 10, 20 eller 50 dage at fiske den; så må det være det, der gør, at man tager på havet og fisker.
I fremtiden må det være sådan, at vi skal have flerårige kvoter og en forvaltningsplan, hvor fiskerne og forskerne arbejder tæt sammen;
det må være et krav.
Og det må simpelt hen være et krav, at det skal baseres på solid biologisk rådgivning.
Vi skal have en mere enkel fiskeripolitik, og fangstkvoter må være noget af det, som vi skal se om kan give en større kvote, og det er noget af det, som fiskeriet gerne vil have.
Hvordan får man det?
Det er blevet nævnt tidligere, at kameraovervågning er et af midlerne, men der er en del etik i forbindelse med det, at man skal overvåges.
Er der andre muligheder?
Som der står i forslaget til vedtagelse, er kystfiskeriet en del af det, som skal blive i dansk forvaltning, og større selektivitet og egenkontrol kunne jo være nogle af midlerne for de små fiskere, der behøver ikke nødvendigvis være kameraer eller andet.
Der er masser af muligheder.
Så skal der arbejdes for meget færre kontroller og ingen tekniske regler i forbindelse med det fremtidige fiskeri.
Det er vigtigt, at kontrollen fungerer, men kontrollen skal ikke være, som den er i dag, hvor det er bødeblokken, fiskeren mødes med først, og spørgsmålene så kommer bagefter.
SF kunne fortælle, at der har været 358 overtrædelser.
Jamen hvad er det for nogen overtrædelser?
Jeg synes, man skulle gå lidt dybere ind i det.
Der er noget med, at fiskeren skal melde ind, 3 timer før man kommer ind, og der er eksempler på, at man er kommet ikke 12 minutter før, men 22 minutter før ind til kajen; kontrollen stod på kajen og så, at man lagde til, men man var kommet for tidligt ind, og det gav 5.000 kr. i bøde.
Er det en måde at regulere et erhverv på?
Selvfølgelig er det ikke det.
Vi har noget, der hedder PO, og at man foretager udtag af fisk, et sikkerhedsnet, som erhvervet er rigtig glade for.
Det er selvfølgelig meget under pres, for er det rimeligt, at man tager god spisefisk ud og laver det til fiskemel?
Nej, selvfølgelig er det ikke det, men der må vi jo gribe i egen barm og spørge: Er det i orden, at vi bruger 158 mio. kr. til udviklingsstøtte til Vietnam til at fremme deres produktion af spisefisk, pangasius, til det danske marked og derved skubber vores egne fiskeres fremragende produkter ud?
Det er selvfølgelig ikke i orden, og der synes jeg også at ministeren har en opgave.
Så vi ser frem til, at vi kommer i gang med arbejdet her fra 2012, og håber, som jeg startede med at sige, at vi fremadrettet får et bæredygtigt fiskeri, hvor ansvaret kommer tilbage til fiskerne.
Tak for ordet.