runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-01-30:
Jeg vil godt lige sige vedrørende de forskellige sager, at med hensyn til den sag, der blev afgjort i sidste uge, drejer det sig om, at det er Lønmodtagernes Garantifond, som har tabt en sag, og ikke ministeriet.
Men det var Lønmodtagernes Garantifonds egne jurister, der havde anlagt fortolkningen.
Den var Højesteret så ikke enig i, og Lønmodtagernes Garantifond erstatter nu de lønmodtagere, som uberettiget har mistet nogle penge.
Det drejer sig om 7 mio. kr.
Vedrørende sagen om 300-timers-reglen kan jeg oplyse, at juristerne i mit ministerium hele tiden har haft den opfattelse, at 300-timers-reglen omfattede både ægtepar, hvor begge ægtefæller modtog kontanthjælp, og ægtepar, hvor den ene ægtefælle arbejdede og derfor ikke modtog kontanthjælp.
Jeg har som minister henholdt mig til den rådgivning, jeg har fået, og ikke blandet mig i tekniske detaljer.
Jeg har også på de tidligere samråd, som spørgeren redegør for, redegjort for den fortolkning, Arbejdsdirektoratet har anlagt, og jeg har også sagt meget tydeligt, at skulle den fortolkning være forkert, ville vi naturligvis rette ind efter det.
Arbejdsdirektoratet har nu sendt et brev til alle kommunerne, hvori de anmodes om at tage de sager op, hvor mennesker efter Ankestyrelsens afgørelse uberettiget har mistet retten til hjælp.
De breve forventes at gå ud i den her uge, og kommunerne vil blive bedt om at behandle sagerne hurtigst muligt og efterbetale hjælp til de ægtefæller, der opfylder betingelserne.
Jeg vil bare sige, at jeg jo også har fulgt diskussionen blandt kunstnere med stor interesse og har forstået, at man har beskæftigelse i en periode, hvorefter man er uden arbejde i en periode.
Man står til rådighed for arbejdsmarkedet, og derfor modtager man supplerende dagpenge.
Jeg kan ikke forstå, hvorfor man ikke i de perioder, hvor man står til rådighed for arbejdsmarkedet og altså ingen engagementer har, ikke kan tage et arbejde ligesom alle andre mennesker kan.
Altså, et menneske, som lever af at lave stuk på lofter, kan jo ikke bare sætte sig hen og sige: Jeg er stukkatør, så nu må I give mig et stukkatørarbejde, og ellers står jeg bare til rådighed uden at arbejde.
Der er noget uforståeligt ved kunstnernes holdning, og specielt er det jo uforståeligt, når spørgeren siger, at de arbejder og øver sig, mens de er på dagpenge.
Jeg tror da ikke, at vi kan have et arbejdsmarked, hvor man kan have det som en generel regel, at hvis man er ledig tømrer, så går man derhjemme og øver sig i at tømre, men bliver ikke anvist andet arbejde.
Der er noget fuldstændig ulogisk i den her diskussion.
Jeg synes da godt, at en kunstner kunne sætte sig ned i Netto og passe kassen eller tage et vikariat på en skole.
Der er den misforståelse blandt kunstnere, at vi kræver, at mennesker skal tage fuldtidsarbejde nej, det kræver vi ikke.
Vi kræver bare, at de tager arbejde, så de ikke hele tiden skal modtage supplerende dagpenge.
Pernille Frahm (SF), 2008-01-30:
Og det er en rigtig god ting.
Altså, så bliver jeg lidt i tvivl om, hvor seriøst jeg skal tage det, som ministeren har skrevet i artiklen om at tage kunstnernes vilkår alvorligt, for der er - jeg havde nær sagt et ord, jeg ikke må sige til forskel på en kunstner og en stukkatør.
Hvis man er ansat i Radiokoret, så er man deltidsansat hele tiden og ikke kun i en periode, og derfor står man heller ikke til rådighed i en periode.
Man er deltidsansat, men man skal være til rådighed på fuld tid i andre perioder, og det vanskeliggør altså ministerens projekt med at smide dem ud i arbejde på fuld tid, hvis de skal kunne overleve.
Det vanskeliggør det ganske meget, i hvert fald hvis vi vil have, at de skal blive ved med at synge.
F.eks. er en kunstmaler, som ikke lige er ved at sælge sine malerier, og som er i gang med at forberede en udstilling, jo ikke arbejdsløs.
Vedkommende er ikke arbejdsløs - vedkommende er indtægtsløs.
Det er noget ganske andet, og jeg vil gerne bede ministeren forholde sig til forskellen på de to ting, altså f.eks. på en stukkatør eller en tømrer, som går ledig, og en maler, som er ved at forberede en udstilling, eller en forfatter, der er ved at skrive en bog.
Troels Lund Poulsen (V), 2008-01-30:
Tak for de mere end to spørgsmål.
Jeg tror faktisk, der var fem-seks spørgsmål, men jeg må prøve at svare på så mange, jeg kan, i det første svar.
Først og fremmest er jeg helt enig med fru Ida Auken i, at den rapport fra 1999, som jeg står med her, indeholdt en meget hård kritik på en lang række områder - det var under den tidligere regering - men jeg er da glad for, at fru Ida Auken anerkender den kritik.
Der var på det tidspunkt, i 1999, 51 anbefalinger.
I 2007 er vi så i en situation, hvor der er 37 anbefalinger.
Når jeg gennemgår og vælger at se rapporten på den måde, vil jeg sige, at der er en lang række meget konstruktive bemærkninger.
Jeg ved ikke, om fru Ida Auken havde lejlighed til at høre, hvad der blev sagt på pressemødet i fredags, men i givet fald vil fru Ida Auken jo også kunne bekræfte, at det, som OECD sagde, var, at der var sket meget, meget store og betydelige fremskridt fra 1999 frem til 2007.
Det er netop sket med afsæt i, at vi har taget en lang række initiativer i forhold til den kritik, der blev rejst i 1999.
Lad mig bare i den forbindelse nævne et konkret område, som fru Ida Auken også har stor indflydelse på, nemlig nationalparkerne.
Der var det jo sådan, at vi for 14 dage siden indgik en meget omfattende aftale om flere nationalparker, om at skabe mere sammenhængende natur, og vi er nu i en situation, hvor vi har politisk enighed om fem nationalparker.
Det er også en ros til fru Ida Auken, og det er jeg glad for at kunne give fru Ida Auken.
Med hensyn til processen vil jeg bare sige til fru Ida Auken, at der er besvaret et spørgsmål fra fru Ida Aukens kollega, hr. Steen Gade, om, hvordan processen har været i forhold til offentliggørelsen.
På den baggrund vil jeg bare henvise til det svar, der er givet til Folketinget.
Ida Auken (SF), 2008-01-30:
I fredags udkom OECD's rapport - jeg står med den her - om Danmarks natur- og miljøtilstand.
Først vil jeg starte med at sige tak, fordi jeg overhovedet fik den.
Det var et kæmpe arbejde at få fat på den.
Vi måtte selv hente den i ministeriet, selv om den skulle udkomme kl. 10.
Vi synes, det er noget rod, at man ikke kan få fat på den på anden måde, og det syntes pressen også, de havde fået at vide, det var kl. 10, og OECD havde fået at vide, at de først skulle lancere den kl. 10.30.
Men den her rapport var færdig i juni måned, så vi undrer os en lille smule over, hvorfor vi først får den at se i slutningen af januar.
Er det f.eks. på grund af et valg?
Jeg vil gerne have bekræftet, om den rapport er blevet holdt tilbage på grund af et valg.
Derudover vil jeg gerne spørge ministeren om hans konklusioner på den her rapport, for både i pressemeddelelsen og i den tale, der blev holdt på pressemødet, blev der konkluderet, at rapporten indeholder anbefalinger og ros til Danmarks miljøpolitik.
Når man læser det her, tænker man, at det havde man ikke bestået med, hvis det havde været dansk i folkeskolen, for der er enormt hård kritik af Danmark.
Luftforureningen i Danmark er så slem, at 1 million mennesker lever i det, OECD kalder uacceptabel luftkvalitet.
Det er ikke ligefrem en anbefaling, det er altså en hård kritik af Danmark.
Vores natur får ballade - vores vandmiljø og vores havmiljø.
Det er simpelt hen hele vejen rundt.
Skattestoppet bliver kritiseret.
Der bliver kritiseret, at der ikke bliver fulgt ordentligt op på kommunernes overvågning.
Så det er simpelt hen en bred vifte af kritik rettet mod Danmark.
Hvordan kan det blive til ros og anbefalinger til Danmark?
De to spørgsmål er jeg sådan set meget interesseret i at få noget at vide om.
Kan vi få noget at vide om processen?
Blev det her holdt tilbage på grund af et valg, på grund af en ny minister, der lige skulle have tid til at komme til hægterne?
Og hvorfor kan man fortolke det her alene som ros og anbefalinger?
Hvorfor indrømmer man ikke bare, at der er en alvorlig kritik, og går ud og siger: Det her vil vi tage virkelig alvorligt, ligesom man gjorde i 1999, hvor vi jo fik en hård kritik af Danmarks naturpolitik?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-01-30:
Jamen det er da et spørgsmål, vi arbejder med konstant.
Vi kan ud fra undersøgelser se, at en tredjedel af sygefraværet relaterer sig til arbejdsmiljøbetingede forhold, så derfor er der da ud fra en - hvad skal man sige - arbejdskraftreservesynsvinkel jo meget at hente der.
Jeg er da også meget fortrøstningsfuld over for, at parterne på arbejdsmarkedet har blik for, at vi skal fastholde mennesker så længe som muligt.
Hvis man er kommet så langt, så man kun kan gå på arbejde på smertestillende piller, vil det bedste råd til de mennesker jo i mange tilfælde være at søge over i et andet erhverv, for det er jo ikke meningen, at man skal blive nedslidt på den måde.
Men jeg vil gerne forsikre spørgeren om, at vi har meget fokus på det her område, og at vi presser på, for at parterne hele tiden har højfokus på de her spørgsmål om specielt skelet- og muskelbesvær, som jo er invaliderende for de pågældende personer.
Eigil Andersen (SF), 2008-01-30:
Jeg er glad for, at ministeren er enig i det.
Jeg vil da også sige, at når de så fortsætter med at tage pillerne, er det jo i virkeligheden, fordi de danske lønmodtagere er utrolig pligtopfyldende og dybt loyale over for den arbejdsgiver, som de arbejder for.
Det ved jeg ministeren også sætter pris på.
Men der er jo nogle af dem, som så tager piller, som ender med at måtte opgive arbejdet, de bliver syge i lang tid, og de bliver afskediget, og de bliver invalideret.
Vi har jo en aktuel diskussion i gang, og der er forhandlinger i gang vedrørende den jobplan, som ministeren har spillet ud med, hvor pointen er, at der mangler arbejdskraft i forskellige sektorer i samfundet, der skal fremskaffes mere arbejdskraft, for at det hele kan fungere bedre.
Jeg er også indforstået med, at det er det, der er brug for.
Jeg vil gerne spørge ministeren: Set i forhold til pointen med at fremskaffe mere arbejdskraft, hvordan vil ministeren da prioritere en forbedret indsats på arbejdsmiljøområdet, f.eks. imod nedslidning, som der er tale om her?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-01-30:
Først og fremmest ved at vi har fokus på det.
Dernæst at branchen arbejder med de her ting.
Men det er klart, at Arbejdstilsynet skal påse, at arbejdet, som spørgeren sagde, er sikkerhedsmæssigt og sundhedsmæssigt forsvarligt, og det gør de jo også.
Jeg vil sige, at der jo i de sidste mange år er taget mange initiativer inden for det her område; der er lavet rotationsordninger på de forskellige virksomheder, så man ikke foretager den samme bevægelse hele tiden, men skifter til andre arbejdspositioner.
Så jeg tror, jeg kan sige, at der er brugt mange kræfter på det her område.
Men det skal jo ikke undskylde, at vi står med et gedigent problem, som spørgeren nævner, og derfor må vi jo hele tiden arbejde med de her spørgsmål.
Arbejdstilsynet må påse de virksomheder.
Men det er klart, at hvis påstanden om, at man er på smertestillende midler og det, der er værre, inden for en branche, holder, så ringer alle advarselsklokker da.
Eigil Andersen (SF), 2008-01-30:
Problemet er jo, at det slet ikke er løst på nogen måde, at mennesker lider under det her, og at mennesker bliver invalideret af det.
Derfor vil jeg da gerne følge det op med at spørge: Hvilke tanker har ministeren om at speede den her indsats op, så der for alvor sker noget?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-01-30:
Skelet- og muskelbesvær er jo nogle store lidelser, der er på arbejdsmarkedet, og derfor er det jo også nu udpeget som et af de fire fokusområder, som vi arbejder med på arbejdsmiljøområdet, og vi har jo sat et mål for reduktionen af skelet- og muskelbesvær.
Jeg er meget optaget af, at vi sætter nogle mål for reduktionen, fordi det giver basis for nogle gode diskussioner.
Hvis vi når målet, kan vi jo glæde os over, at vi så åbenbart har fundet nogle instrumenter, der virker.
Har vi ikke fundet dem, så må vi jo så diskutere, hvordan vi kan gøre det bedre.
Nu glemte hr. Eigil Andersen jo også at sige, at man som lønmodtager også selv skal være utrolig opmærksom på sådan nogle lidelser og måske sikre, at man ikke fortsætter, hvis man virkelig er i den situation, at man er nødt til at tage piller for at klare det daglige arbejde.
Gør man det, har man da også efter min opfattelse overskredet alle tærskler for det her.
Virksomhederne skal gøre, hvad de kan, for at arbejdet bliver afvekslende, og det ved jeg jo også man gør inden for mange af de brancher, hvor vi har haft de her problemer, bl.a. inden for slagteribranchen.
Fagforeningerne skal blive mindre optaget af at lave kraftige produktionsfremmende lønsystemer, der betyder, at man måske skal arbejde over evne i det daglige.
Men det er et område, der er et hovedfokusområde, og jeg tror også, det er et område, vi er nødt til at bruge nogle kræfter på i fremtiden.
Noget kan man så også gøre for at forebygge de her skader.
En af de ting, som jeg synes vi ikke har været gode til i arbejdsmiljøet, er at kombinere en arbejdsmiljøindsats med en forebyggende indsats.
Jeg tror, systemerne imellem skal snakke sammen, altså Sundhedsministeriet og Beskæftigelsesministeriet.
Eigil Andersen (SF), 2008-01-30:
I mandags kom det frem, at mere end hver tredje fabriksarbejder inden for nærings- og nydelsesmiddelbranchen dagligt eller flere gange om ugen har så store smerter i kroppen, at de må bedøve sig med smertestillende midler, enten i form af håndkøbsmedicin eller på recept.
De arbejdere, vi taler om her, er altså nogle, der er beskæftiget i produktionen af cigaretter og ost og chokolade f.eks., men jo også med at udskære kød på slagterierne.
Formanden for Nærings- og Nydelsesmiddelarbejder Forbundet, Ole Wehlast, sagde, og jeg citerer: »Når man er nået derud, hvor de ansatte er nødt til at bedøve kroppen med smertestillende medicin for overhovedet at kunne passe deres arbejde, så ringer alle mine alarmklokker.«
Og det bør de også gøre hos alle andre - sagde han - og det gælder jo så også os som politikere.
Det her problem vedrørende ensidigt, gentaget arbejde, som på mange punkter er invaliderende, er jo noget, som man har arbejdet med i en årrække.
Så noget er der jo sket.
Men når det forholder sig, som det gør her inden for NNF, er det jo tydeligt, at der ikke er sket tilstrækkeligt, det er jo helt åbenlyst, og derfor vil jeg spørge, hvad ministeren vil gøre for at forbedre arbejdsmiljøet inden for nærings- og nydelsesmiddelbranchen.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-01-30:
Altså, reglerne er jo rimelig enkle, for når man står til rådighed for arbejdsmarkedet på fuld tid, så er man jo også forpligtet til at søge et job, og man kan da udmærket kombinere to deltidsjob.
Jeg vil gerne sige til fru Pernille Frahm, at der er 400.000 mennesker i Danmark, der har deltidsarbejde.
Af dem har 375.000 deltidsarbejde, fordi de ønsker deltidsarbejde, og de får ingen supplerende dagpenge.
Så er der 32.000, som står til rådighed for arbejdsmarkedet på fuld tid og modtager supplerende dagpenge, og for dem gælder der da nøjagtig de samme regler, som gælder for alle borgere i det her land.
Jeg synes, det er meget, meget interessant, at SF, som normalt interesserer sig meget for arbejdsmarkedsforhold og for, hvordan man sikrer almindelige lønmodtagere tålelige forhold, nu ligesom synes, at der altså er to kategorier af ledige - der er nogle, der er lidt finere, som vi ikke kan stille til rådighed for arbejdsmarkedet, og så er der alle de andre, som bare må finde sig i at påtage sig et arbejde.
Det er altså et skråplan, SF er inde på her.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2008-01-30:
Nu var det hr. Rasmus Prehn selv, der fremhævede Aalborg Kommune, og så synes jeg, at den må hr. Rasmus Prehn da gerne køre med.
Der går ikke nogen skår af mig, fordi Aalborg Kommune åbenbart har gjort det godt på et felt.
Jeg har jo ikke testet det i bund.
Men det skal da glæde mig, hvis alle stole og lokaler er flunkende flotte og supermoderne i Aalborg.
Stor anerkendelse for det.
Vi har en lovgivning - og hvis man i øvrigt vil spørge ind til den, så er det nok undervisningsministeren, for det er hans lovgivning - og den sætter meget klare grænser for, hvad der kan forældrebetales i den danske folkeskole.
Det ønsker vi at stå vagt om.
Vi ønsker ikke at indføre brugerbetaling i den danske folkeskole.
Hvis der er nogle forældre, der oplever, at man gør overgreb på det regelgrundlag, så har vi et tilsynssystem, og så skal kommunen gribe ind.
Det man så i øvrigt skal dømme regeringen på er vores samlede skolepolitik, herunder selvfølgelig også de økonomiaftaler, vi indgår.
Og der har jeg gjort opmærksom på, at vi har fulgt en strategi om at give de borgernære områder prioritet, og det er sådan set baggrunden for, at vi har øget omkostningerne til skolevæsenet med de 2,7 mia. kr. - en øget omkostning pr. elev, selv om elevtallet faktisk er steget i perioden.
Så vi er sådan set på sporet, men vi er jo ikke i mål.
Rasmus Prehn (S), 2008-01-30:
Det glæder mig da trods alt, at finansministeren anerkender, at der er et problem her, og at han anerkender, at det selvfølgelig ikke rimeligt, at man på landets folkeskoler har situationer, hvor man enten har nedslidt materiel eller har nogle driftsopgaver, man gerne vil løse, f.eks. lejrtur, og hvor man så bliver tvunget ud i brugerbetaling.
Det er jeg glad for at finansministeren tager afstand fra.
Men det, jeg må konstatere, er, at vi altså nu har haft en regering i 6 år, som har snakket om det her, men jo ikke rigtig har gjort noget ved det.
Altså, problemerne er sådan set blevet værre, sådan som jeg forstår det.
Og det er også det indtryk, man fik fra de forældre, der blev interviewet i TV 2's udsendelse den 22. januar.
De føler, at problemet bliver større og større og større, og det passer jo ikke helt overens med, at man så har en regering, der siger, at den gør mere og mere og mere, når forældrene oplever, at det bliver værre og værre og værre.
Så der er altså et problem dér. Når vi så kommer ned på det konkrete plan - og jeg er jo fuldstændig enig med finansministeren i, at det er alle tiders med kommunalt selvstyre, og at det er en fint, at man ude i kommunerne kan løse nogle af de her ting - så hører vi så i dag, hvilket jeg kun kan være glad og stolt over, finansministeren sige, at det er den socialdemokratisk styrede Aalborg Kommune, der må være forbilledet.
Det er den, der kan finde ud af det, mens den Venstrestyrede Herning Kommune, som jeg trak frem som et konkret eksempel, åbenbart ikke kan finde ud af det.
Det bliver altså svært at finde ud af, hvor finansministeren vil hen.
Han anerkender, at der er nogle problemer, men finansministeren vil ikke være med til at komme med noget konkret, der kan løse dem.
Og når vi taler om de konkrete eksempler ude i kommunerne, hvor de er løst, så det altså en socialdemokratisk kommune, der bliver fremhævet frem for en Venstrekommune.
Jeg vil gerne slutte med at spørge: Hvad er det, som ministeren helt konkret vil gøre nu for at løse op for det her problem?
Hvad er det ministeren helt konkret vil gøre for at sikre, at de her forældre, som står i en situation, hvor de føler sig tvunget til at opkræve brugerbetaling, kommer ud af den situation, og at problemet bliver løst?
Hvad er det for et nyt tag i skuffen, som ministeren vil gøre for at løse det her problem, når det er sådan, at det ikke er blevet løst endnu?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2008-01-30:
Den tidligere finansminister har jo sagt mange kloge ting, og en af de ting, som trækkes frem her, er jo rigtigt og klogt sagt, nemlig at der er lagt op til en markant investering i sygehuse og i offentlige rammer i øvrigt via den her fond med de 50 mia. kr. Jeg står ikke her og skaber indtryk af, at nogen har slidt mere ned end andre.
Jeg konstaterer bare helt stilfærdigt, at jeg bliver mødt med nogle 40 år gamle stole.
Det er ikke noget pludseligt opstået.
Det skal der reageres på, og det er sådan set det, regeringen har gjort ved år for år at indgå kommuneøkonomiaftaler, der har løftet mulighederne i den enkelte kommune.
Men på trods af, at der sådan set har været en udvikling i elevtallet, som man kan sige har været gunstig, så er omkostningerne pr. elev altså steget.
Og regeringen har også et stærkt ønske om at adressere den udfordring med nedslidte offentlige bygninger.
Så jeg anerkender, at der er en problemstilling, som vi også har budt ind med en løsning på.
Det gjorde vi i valgkampen, og det kvitterede vælgerne for.
Og det er derfor, at regeringen er regering i dag.
Og vi er selvfølgelig trukket i arbejdstøjet for at følge op på det, vi lovede inden valget.
Morten Bødskov (S), 2008-01-30:
Nu er finansministeren jo selvfølgelig ny, og jeg er også ny på ordførerposten - det er helt fair.
Men jeg tror nu nok, at det er en tilsnigelse at forsøge at bilde befolkningen ind, at den her regering har haft en langt større realvækst i den offentlige økonomi, end den tidligere SR-regering havde - og efterlade det indtryk, at nedslidningerne på velfærdsområdet var langt større under den tidligere SR-regering, end de har været nu.
Det tror jeg er en tilsnigelse.
Der er tale om, at niveauet stort set bliver holdt status quo.
Så det er at forsøge at foregøgle befolkningen, at nu kommer de helt store investeringer.
Det kan være, at finansministeren ikke har læst op på sin forgængers papirer endnu, men så kan jeg sende dem over, for der står det sort på hvidt, at der er tale om stort set status quo i investeringerne i forhold til den kvalitetsfond, som regeringen har fremlagt.
Det er tæt på at være danmarkshistoriens største politiske bluffnummer at sige om de her 50 mia. kr., man lægger frem, at der er tale om megainvesteringer, sådan som den tidligere finansminister kom for skade at udtale til bl.a. Danmarks Radios TV-avisen
Lars Løkke Rasmussen (V), 2008-01-30:
Jeg forholder mig ekstremt målrettet til det.
Jeg gør rede for, hvad der er regeringens synspunkt.
Vi går ikke ind for brugerbetaling i den danske folkeskole, og der er i øvrigt en klar lovgivning, der sætter grænser for, hvad der kan være forældrebetalt, og hvad der ikke kan være forældrebetalt.
Hvis de overskrides, så er det sådan set en kommunal opgave ex officio, altså af egen drift, at skride ind - sådan er det.
Og så siger jeg, at det jo er vores ansvar at sørge for, at der er en god overordnet lovgivning, og at der overordnet er nogle økonomiske rammer omkring kommunerne, der muliggør, at man kan drive folkeskolen fornuftigt.
Det er baggrunden for, at det her område er blevet løftet med 2,7 mia. kr. over de senere år.
Jeg anerkender også fuldt ud, at der er et problem.
For i alle de år, der har siddet skiftende regeringer, har der været for lidt fokus på at investere i den offentlige sektors kapitalapparat, altså bl.a. i skolebygninger, så der er et efterslæb dér.
Jeg kunne før forstå på hr. Rasmus Prehn, at det har skabt forventninger, og det har det jo nok.
Det er nok baggrunden for, at det er mig og ikke hr. Morten Bødskov, der sidder på den her stol.
Morten Bødskov (S), 2008-01-30:
Endnu en gang må vi jo konstatere, at finansministeren forsøger at gøre sig dygtig i at svare udenom.
Altså, det der jo spørges til her er, at der er et helt konkret eksempel som symptom på en udvikling, og det nægter finansministeren at forholde sig til.
Jeg vil tro, at Herning Kommune temmelig sikkert ikke er den eneste kommune, hvor man kan se, at det her er under opsejling.
Gør man sig som regering og finansminister ingen som helst overvejelser om, hvad konsekvensen af den her udvikling er for vores velfærdssamfund?