Benny Engelbrecht (S), 2015-12-16:
Jeg stod på denne talerstol tilbage i oktober måned og opfordrede dengang regeringen til at indgå en bred finanslovsaftale: en aftale, der kunne sikre tryghed om dansk økonomi; en aftale, som ville have styrket den nære velfærd; en aftale, som ville have skabt flere arbejdspladser.
Det ærgrer mig virkelig, men min ærgrelse må dog være minimal i forhold til den, Dansk Folkepartis vælgere må gå rundt med.
Jeg har som bekendt tidligere udtalt, at hvor Liberal Alliance valgte at åbne champagneflasker i deres gruppeværelse i forbindelse med finanslovsaftalens indgåelse, burde Dansk Folkeparti have serveret en kvajebajer.
Det udsagn vil jeg gerne have lov til at beklage i dag.
Dansk Folkepartis ledelse kan nemlig ikke slippe med at give en enkelt kvajebajer efter det, vi har oplevet i de seneste dage, for svipserne står i kø.
Først blev hunden fodret med sin egen hale, eller som hr. Bent Bøgsted så rammende sagde her fra talerstolen i sidste uge under førstebehandlingen af L 67, citat: Vi fik ikke så meget igennem, som vi gerne ville have haft.
Se, det er jo ærlig snak, som jeg tror at mange af Dansk Folkepartis vælgere trods det hamrende dårlige forhandlingsresultat sætter pris på.
Man blev forhandlet ned under gulvbrædderne, og reelt blev hunden fodret med sin egen hale, mens Liberal Alliance, Konservative og regeringspartiet Venstre selv fik de store bidder af kagen.
Så dér, lige dér må kapslen ryge på den første kvajebajer.
Den næste svipser var, da Dansk Folkepartis støtte til nedskæringerne i boligydelsen kom på plads, eller rettere ved forsøget på at skjule for vælgerne, at man gik ind i det med vidtåbne øjne.
Hårdt presset har man nu udskudt boligydelsespakken, som vi i øvrigt netop har diskuteret et par timer, men Dansk Folkeparti er jo fortsat forpligtet til at spare på dette område.
Hr. Kristian Thulesen Dahl har gjort sit yderste for at få det til at lyde, som om konsekvenserne af besparelserne på boligydelsen til pensionisterne kom helt og holdent bag på ham.
Vi må forstå, at man ikke havde fået stillet de rigtige spørgsmål på det rigtige tidspunkt.
De havde bare troet, at ingen af deres vælgere ville lægge mærke til det.
Sådan var det jo i 00'erne – det kan vi godt huske – når Dansk Folkeparti dengang gjorde noget andet end det, de sagde.
Forskellen mellem dengang og nu er bare, at Dansk Folkeparti er blevet så stort, at man ikke længere kan kravle under radaren.
Lige dér kom den anden kvajebajer til Dansk Folkepartis gruppe på hr. Kristian Thulesen Dahls regning.
Men det er jo ikke slut med svipserne, for sandelig om ikke hr. Kristian Thulesen Dahl forsøgte at smykke sig med lånte fjer, efter at Økonomisk Redegørelse blev offentliggjort i sidste uge.
Her blev skønnet for realvæksten nemlig opjusteret fra 0,3 til 0,8 pct., og det fik Dansk Folkepartis formand til at sige, citat: Tallene viset, at der er en øget satsning på ældre- og sygehusområdet, hvilket er med til at løfte udgifterne.
Citat slut.
Men det er jo forkert.
Det er forkert, for som man kan læse direkte i Økonomisk Redegørelse, påvirker finanslovsaftalen ikke det offentlige forbrug.
Det er asyludgifter og det er et lavere forbrug i 2015 end ventet, som har ført til opjusteringen fra 0,3 til 0,8 pct.
Det er i øvrigt også det, vi har hørt fra finansministeren i samråd.
Så også her må hr. Kristian Thulesen Dahl have muldvarpeskindet op af baglommen for at give en omgang til den efterhånden hårdt prøvede folketingsgruppe. Alvorligt talt er det nok meget godt, at der her i dag bliver serveret kaffe i sidegemakket til Folketingssalen, for der er brug for, at Dansk Folkepartis medlemmer er helt klare i hovedet, når de senere skal stemme om ændringsforslagene til finansloven.
For kære Dansk Folkeparti, det er ikke for sent at rette op på de største fejltagelser på dette års finanslov.
Tro mig, der er bestemt flere ting, vi gerne ville have lavet om, men lad nu det ligge.
Lad os fokusere på det, der endnu kan rettes op, hvis bare Dansk Folkeparti vil være med.
Så spørgsmålet er: Er hr. Kristian Thulesen Dahl – han er godt nok ikke til stede i dag – og resten af Dansk Folkepartis folketingsmedlemmer klar?
Her er opskriften på, hvordan I med kun fire stemmer hver kan nå at rette op på miseren.
Først og fremmest kan I stemme for vores ændringsforslag om helt at droppe beskæringer af boligydelsen.
For vi ved jo godt, at når man mødes til foråret, rammer sparekniven igen.
Dernæst kan I ved at stemme for vores ændringsforslag om at annullere kontanthjælpsloftet og 225-timersreglen sikre, at børn ikke vokser op i fattigdom.
Så kan I stemme for vores ændringsforslag om at sløjfe sænkningen af arveafgiften, så dem, der har allermest, ikke bliver yderligere forgyldt.
Og sidst, men ikke mindst kan I stemme for vores ændringsforslag om at droppe boligjobordningen, for den er dyr, og den skaber for få arbejdspladser.
Efter min mening burde det valg jo være ligetil.
En finanslovsaftale med Socialdemokratiet havde naturligvis set helt anderledes ud, og det ærgrer mig da også voldsomt, at regeringen insisterede på snæver blokpolitik.
Vi meldte os på banen til forhandlingerne med udbredte arme, villige til at indgå kompromiser.
Vores eneste krav var en finanslovsaftale, der skabte flere private arbejdspladser, og en finanslovsaftale, der investerede i kernevelfærden.
Det kunne vi have fået.
Vi kunne have styrket kampen mod social dumping.
Vi kunne have sikret bedre og mere efteruddannelse og opkvalificering, så vi får alle med i opsvinget.
Vi kunne have investeret i vores børns daginstitutioner.
Vi kunne have sikret de ældre mod besparelser på deres boligydelse.
Vi kunne have sikret kommunerne imod minusvækst i de kommende år.
Vi kunne have gjort så meget godt i forbindelse med dette års finanslovsaftale.
Men desværre ville hr. Kristian Thulesen Dahl noget andet, og det endte som bekendt med champagne hos Liberal Alliance og en hr. Søren Pape Poulsen, der knap nok kunne være i sig selv, efter aftalen var indgået.
Hr. Kristian Thulesen Dahl
– jeg siger det her højt, fordi han jo ikke er til stede: Lad mig bare sige det ligeud.
Der er ikke tale om nødvendighedens politik, eller at der var photoshoppet med økonomien efter SR-regeringen.
Er man i tvivl, kan man blot læse i regeringens egen Økonomisk Redegørelse fra december.
Økonomisk Redegørelse viser, at underskuddet i år, i 2015, bliver 20 mia. kr. mindre end det, man forventede i det såkaldte kasseeftersyn.
Nedjusteringen går fra 3 pct. af BNP til 2 pct. af BNP – en nedjustering, der vel at mærke kommer oven i regeringens opjustering af det økonomiske råderum frem mod 2020, som blev foretaget kun en måned efter kasseeftersynet.
Konklusionen er, at finansministeren u én gang for alle må smide sit kasseeftersyn i skraldespanden.
Ministeren bør krybe til korset og erkende, at det stod langt bedre til, end regeringen har givet udtryk for.
Siden i sommer har vi måttet lytte til lange klagesange om kasseeftersyn og huller i kassen og photoshopping, og hvad ved jeg.
Men som finansministeren har erkendt i et åbent samråd i Finansudvalget, var der ikke, og jeg citerer, fiflet med økonomien under SR-regeringen, citat slut.
Lad os nu få den økonomiske debat i Danmark til at tage udgangspunkt i det faktuelle.
Vi har bevæget os ud af en krise, væk fra en EU-henstilling, der begrænsede vores handlemuligheder, og nu er der udsigt til en beskeden vækst i de kommende år og stigende beskæftigelse.
Der har været undskyldninger nok fra Dansk Folkepartis side.
Nu vil vi se handling.
For god ordens skyld skal jeg nævne, at som ansvarligt parti stemmer Socialdemokraterne naturligvis for det samlede finanslovsforslag.
Vi håber dog, at det må blive med et flertal for de ændringsforslag, som jeg netop har skitseret i min tale.
Spørgsmålet, som er stillet af forespørgerne i denne forespørgselsdebat, handler jo om, hvordan processen har været.
Var Dansk Folkeparti oplyst om de ting, de implikationer, de handlinger, der vil være forbundet med boligydelsespakken, eller var de ikke?
I sin tale var finansministeren ganske kort inde på dette spørgsmål.
Det skal dog fremhæves.
Man må forstå, at de spørgsmål, der blev stillet, blev besvaret og blev besvaret korrekt og på den måde, som man i øvrigt gør under lovbehandlinger.
Med andre ord er det, der står tilbage efter denne debat, lige så meget det, som ikke er blevet sagt her i salen, og lige så meget det, som er blevet sagt uden for Folketingssalen, hvor hr. Kristian Thulesen Dahl jo har indikeret, at der var spørgsmål, som Dansk Folkeparti ikke fik stillet undervejs under behandlingen af boligydelsespakken.
Der var spørgsmål, man ikke fik stillet, og derfor fik man ikke svar.
Det er jo det samme som at sige, at man sov i timen.
Man må prøve at anskue det her fra de pensionisters side, som modtager boligydelse.
Hvis man forstår det ret af den artikel, som ligger online på www.politiken.dk nu, så har 325.000 pensionister modtaget besked om, at de får nedsat og ændret deres boligydelse fra den 1. januar.
De vil i løbet af kort tid så få information om, at det får de ikke alligevel.
Så vil de på et tidspunkt i løbet af foråret igen få information om, at de i løbet af 2016 bliver reguleret, når i øvrigt partierne Dansk Folkeparti, Venstre, Konservative og Liberal Alliance bliver enige om, hvordan man udmønter boligydelsespakken.
Så vil de igen få notifikation om, at de får ændret deres boligydelse.
Hvis der er nogle, der sidder derude bag skærmene og klør sig i nakken og tænker, hvad i alverden der dog foregår, og synes, at det er ret kaotisk, så er der vel ingen, der kan fortænke dem i det.
Jeg synes dog, at vi skal tage en enkelt ting ned.
Det er den klare beklagelse, som finansministeren gav til de mange pensionister over, at man fejlagtigt har udsendt notifikationer om, at man altså ændrer boligydelsen.
Jeg vil også allerede nu på vegne af de partier, som har forespurgt, gøre opmærksom på, at vi selvfølgelig vil grave videre i dette spørgsmål om, hvem der har vidst hvad hvornår.
Hr. Pelle Dragsted stillede så rigtigt dette spørgsmål til finansministeren, og det kunne der ikke svares på.
Hr. Finn Sørensen var inde på det samme.
Selvfølgelig er vi nødt til at vide, om Finansministeriet og Beskæftigelsesministeriet eller andre er blevet informeret, og om der er blevet truffet aktive beslutninger desangående, så vi er sikre på, at vi får det rigtige svar herfra.
Men tak for debatten, også selv om vi ikke fik svar på det, som jo er selve kernen, nemlig hvem der har vidst hvad hvornår.
Tilsyneladende står vi tilbage med det klare indtryk, at dette først og fremmest er en udfordring for Dansk Folkepartis ordfører, som ikke har stillet de rigtige spørgsmål på de rigtige tidspunkter.
Jeg kan forstå, at hvis beregningerne, som er oplyst mig, er korrekte, så vil den største modtager af udviklingsbistand fra Danmark være Danmark.
Og det er jo klart, at man dermed så kan lave en mindre indsats i det, man sådan lidt populært kalder for nærområderne, og dermed forebygge de store flygtningestrømme, der er.
Det er jo en debat, som det er helt relevant at tage op, og som jeg synes fortjener svar, ved at man også fra statsministerens side sætter sig i spidsen for at lave bredt funderede aftaler.