Aleqa Hammond (SIU), 2015-10-20:
Kære ministre
Tak for redegørelserne, som jeg virkelig har glædet mig til at læse.
Jeg glæder mig til at læse, hvad den danske stats prioritering for den næstkommende dekade kommer til at være, hvad angår Arktis.
I forbindelse med åbningsdebatten opfordrede jeg mine kolleger her i salen til at engagere sig i og debattere emner, som endnu ikke er hjemtagne områder for Grønlands selvstyre.
Dette vedrører selvfølgelig også områder såsom bl.a. Arktisk Kommando og fokus på justitsområdet og ikke mindst militær tilstedeværelse, miljøet og search and rescue-beredskabet.
Jeg ankom i går aftes fra Island, hvor jeg deltog i Arctic Circle Assembly, hvor der var knap 1.900 deltagere fra alverdens lande, der har interesse i Arktis.
Her diskuteres og belyses geologi, klima, permafrost, nye sejlruter, nye muligheder inden for forskning, isbrydere, arktiske politikker, kultur, mulige investorer, investeringer, klimamål, muligheder og udfordringer.
Jeg havde gerne set en stor deltagelse fra dansk side og stor interesse for området.
Det kommer måske i forbindelse med næste møde.
Verdenskortet bliver tegnet på ny, den her gang med Arktis som centrum.
Det bringer meget presserende spørgsmål med sig, men der medfølger også helt bestemt mange nye udfordringer og muligheder.
Spørgsmålene presser sig mere på end nogen sinde.
I Siumut har vi igennem en årrække klart meldt ud, at vi arbejder for et selvstændigt Grønland.
Fra Siumuts side har vi gennem tiden altid stået i spidsen for at hjemtage ansvarsområder fra den danske stat, når vi følte, vi var klar til det.
Den udvikling er fin og helt naturlig.
Det er en proces, som man skal have med Danmark, således at vi hver især sikrer en god og respektfuld overdragelse.
Det er et ansvar, der forpligter til, at man ved mere om og engagerer sig mere i Grønland.
Jeg bemærker, at regeringens arktiske redegørelse redegør for mange ansvarsområder, som i forvejen allerede er hjemtaget af Grønland.
Man kan undre sig lidt over, at det fylder så meget i redegørelsen.
Jeg havde gerne set, at regeringen havde lagt mere fokus på, hvordan man vil styrke indsatsen i den arktiske del af kongeriget, og også hvor langt man er nået med implementeringen af kongerigets fælles arktiske strategi, således at man viser, hvilken vej Danmark vil rette sit fokus, specielt måske også hvad angår justitsområdet, der er et forsømt område, og ikke mindst de store udfordringer, Arktisk Kommando står over for med hensyn til search and rescue-beredskabet, suverænitetshåndhævelsen og ikke mindst oliespildsindsatsen, som for nylig gav store udfordringer i Østgrønland.
Vi forestiller os en fremtid også for Grønlands selvstændighed, hvor Danmark sammen med Grønland har en rolle at spille i Arktis – en fremtid, hvor vi gør brug af de muligheder og den viden, vi har opnået sammen gennem vores sameksistens.
Så jeg spørger: Hvad vil Danmark med Arktis?
Ministeren henviser til den danske arktiske strategi, der lægger op til, at vi anvender de nye muligheder i Arktis.
I Grønland er der således ved at blive anlagt en rubinmine syd for Nuuk.
Minen bliver finansieret af norsk erhvervsliv.
Det er næppe tilfældigt, at Norge har en klar målsætning om at udvikle erhvervet i den norske del af Arktis.
Norge annoncerede således sidste år, at de satte 2,5 milliarder norske kroner ekstra af i 2015, så de kan omsættes til nye muligheder og nye jobs i den arktiske del.
Norge har endda erklæret, at Arktis er det vigtigste udenrigspolitiske område for Norge.
Grønland har naturligvis selv en del af ansvaret for den nuværende indsats, men især på erhvervsområdet kunne Danmark og Grønland få glæde af øget samarbejde.
De nye muligheder kan føre til en bæredygtig erhvervsudvikling i Grønland, men de kan også føre til arbejdspladser og indtægter fra Danmark, hvis Danmark vil.
Denne mulighed baner vejen for et win-win-foretagende.
Redegørelsen fokuserer også på et ønske om en fredelig udvikling i Arktis – det er vi fuldstændig enige i – og den understreger Ilulissaterklæringen, som Arctic Five og resten af de arktiske lande har valgt at respektere.
Det ønsker vi alle.
Ministeren forklarer, at man fra dansk side stadig afventer en analyse af forsvarets fremtidige opgaveløsning i Arktis.
Den vil vi også glæde os til at læse.
Ministeren forklarer også, at der vil være en oliespildsøvelse i 2016.
Det giver selvfølgelig håb for fremtiden.
Da der i år var et mindre olieudslip i grønlandsk farvand, tog det 5 dage, før beredskabet kom til området.
Det er klart for alle, at der er brug for et bedre beredskab med nyere og egnet udstyr, hvis opgaven skal løses tilfredsstillende for hele kongeriget.
Det er lige så klart, at det er nødvendigt med et endnu tættere samarbejde med vores naboer i Island, Norge og Canada, hvis en større ulykke skulle finde sted.
Et land alene ville ikke kunne klare denne udfordring.
Island har f.eks. allerede indkøbt det nødvendige materiel til hurtige og effektive eftersøgninger af store områder med fly, hvis uheldet skulle ramme et krydstogtskib.
Analysen af forsvarets fremtidige aktiviteter blev sat i gang på foranledning af Rigsrevisionens kritik af det grønlandske beredskab.
Det er en uheldig baggrund, men på sin vis er timingen heldig, for den danske beslutning om indkøb af nye jagerfly er på trapperne.
Det er potentielt den største danske investering i forsvarsmateriel nogen sinde.
I den sammenhæng giver det den danske stats ansvarsopgaver i det arktiske en chance for at blive opprioriteret og opgraderet til at kunne råde over eget fly og bedre beredskab og træning – et tiltrængt tiltag.
Danmarks oprustning og engagement i Arktis er af stor betydning.
Det vil også i sig selv være et signal til vores arktiske nabolande om, hvilke ambitioner Danmark har for sin fremtidige tilstedeværelse i Arktis.
Den arktiske strategi sætter også som mål, at Danmark skal være førende inden for forskningen på en række områder.
Det er bl.a. klimaforandringernes konsekvenser.
Det er i sig selv meget godt, men forskningen i Arktis kunne sagtens tilføres en ny erhvervsorienteret dimension.
Erhvervsrettet forskningssamarbejde mellem virksomheder og universiteter vil kunne styrke begge vores lande og dermed også styrke rigsfællesskabssamarbejder.
Der kunne f.eks. forskes i at udnytte enzymer, man kun finder i Grønland, økologisk opdræt af fisk, tangproduktion eller en række andre områder.
Det kunne være til gavn for etablering af arbejdspladser i Grønland og for profitten for danske virksomheder, der engagerer sig i forskning og i at fremme bæredygtighed i Arktis.
Vi har brug for fælles projekter, fælles investeringer, fælles forskningsplatform, fælles initiativer og fælles målsætninger som stærke partnere i det nye Arktis.
Så længe vi hører sammen, skal vi sikre gode succeser; dem kan vi skabe sammen og ikke mindst kreere best practices på samarbejdet i det arktiske område.
Der skal være en politik, der søger at udnytte de nye muligheder, klimaforandringerne fører med sig.
Det danske kongeriges submission vedrørende kravet om kontinentalsoklen vil bringe og kræve mange forskningsopgaver, monitorering af polarhavet, og ikke mindst vil det indbringe ny viden – en indsats, som i sidste ende forhåbentlig resulterer i et større territorium.
Det kræver en målrettet indsats og strategi.
Vi forestiller os et fremtidigt samarbejde, hvor Danmark spiller en rolle i Arktis i mange år fremover, en rolle, der er langt mere ambitiøs og mere engageret end i dag, en arktisk strategi, som også er økonomisk underbygget og sikret, en arktisk strategi, som gør Grønland-Danmark-samarbejdet til en stærk arktisk nation og en arktisk stat værdig.
Fra Siumuts side vil vi gerne kvittere for de tiltag, ministeren redegør for.
Vi mener dog stadig, at det er på sin plads at øge indsatsen til gavn for begge lande.
Det er vigtigt at have ambitiøse mål og ikke fastholde et minimumsengagement til Arktisk Råds egne arbejdsgrupper og deslige.
Det er en udstrakt hånd til Danmark, som Danmark kan tage imod, hvis det ønskes.
Vi glæder os til en fælles styrket indsats for at styrke den arktiske nations engagement på vegne af kongeriget sammen med Danmark.