runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-05-28:
Jeg har i mit svar på spørgsmål nr. S 1714 redegjort for nogle vigtige indsatser og aktører, men også andre bidrager til at løfte opgaven med at forbedre danskernes seksuelle sundhed.
Først har vi kommunerne, som har den primære opgave med at informere borgerne om sund livsstil og forebyggelse af sygdom, herunder også spørgsmålet om klamydia og andre seksuelt overførte sygdomme og uønskede graviditeter.
Det er også kommunerne, der er ansvarlige for folkeskolens seksualundervisning, hvor den vigtigste formidling af spørgsmål om seksuel sundhed til unge foregår.
Kommunernes sundhedstjeneste og pædagogerne spiller også en stor rolle.
Sundhedsstyrelsen er ansvarlig for monitoreringen af sundhedstilstanden.
Sundhedsstyrelsen udarbejder prioriteringer og retningslinjer for forebyggelsesindsatsen og indsamler og formidler viden og erfaring.
Endvidere iværksætter Sundhedsstyrelsen særlige indsatser, når der vurderes at være behov herfor.
Endelig har vi de private organisationer, som ofte har kontakt med særlige målgrupper.
Der er således mange aktører, der arbejder for danskernes seksuelle sundhed.
Med hensyn til spørgsmålet, om jeg vil gøre seksuel sundhed til en del af Forebyggelseskommissionens arbejde, kan jeg oplyse, at Forebyggelseskommissionen er en uafhængig kommission nedsat af regeringen.
Jeg foretrækker derfor, at kommissionen selv prioriterer forslag til arbejdsområder.
Kirsten Brosbøl (S), 2008-05-28:
Når jeg spørger til Forebyggelseskommissionen, er det selvfølgelig, fordi jeg ved, at det er noget, som ministeren sådan har for vane at henvise til.
får man at vide, at det ligger i kommissionen.
Så kiggede jeg jo på kommissoriet, og der er ikke nævnt noget om seksuel sundhed.
Det undrer mig sådan set lidt, at man ikke i den forbindelse også har nævnt det her område med seksuel sundhed.
Nogle har foreslået, om man ikke kunne forestille sig, at man lavede noget, der hed KYS og KRAM, sådan at man altid huskede at sige det her med, at seksuel sundhed altså er noget, der er lige så vigtigt som de andre prioriteringsområder.
Det er i virkeligheden det, jeg godt kunne have tænkt mig at ministeren havde husket at få med i det her kommissorium.
Så vil jeg bare opfordre til, at man i hvert fald fra regeringens side klart og tydeligt signalerer, at det er noget, man er parat til at sætte fokus på.
Kunne ministeren f.eks. forestille sig, at man fremlagde en national handlingsplan på det her område?
Er det noget, som man kunne forestille sig?
Det er altså lidt nemt, det her med hele tiden at sige, at det er kommunerne, der har ansvaret for forebyggelsen, så det blander vi os overhovedet ikke i.
Vi har jo en meget aktuel diskussion om kommunernes ressourcer, og jeg tror bestemt også, at det er noget af det, der spiller ind, i forhold til hvad man prioriterer - om man lige sætter gang i en ekstra kampagne, om man lige får sikret, at der foregår lidt mere på det her område, og hvor man har økonomiske ressourcer i det hele taget.
Ellers er der vel en tendens til, at man fokuserer meget på det, som der sådan officielt er meget fokus på, nemlig KRAM.
Det er også det, vi kan se.
I øvrigt efterlyser mange kommuner jo ekspertise.
Man har simpelt hen ikke den nødvendige ekspertise til at sætte fokus på det her, og der kunne man vel også forestille sig, at regeringen lagde sig lidt i selen for at sørge for, at der var mulighed for at søge rådgivning og vejledning, sådan at man fra centralt hold også lagde lidt op til, at det her faktisk er noget, man synes er vigtigt.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-05-28:
Det er helt med velberådet hu, at der er fokus på KRAM-faktorerne, kost, rygning, alkohol og motion, og det er, fordi det her er så utrolig vigtigt et område - ikke sådan forstået, at det andet, som fru Kirsten Brosbøl nævner, ikke er det.
Det er utrolig vigtigt, at vi holder fokus, for i dagens Danmark er 40 pct. af alle sygdomme sygdomme, som vi giver selv.
Mange sygdomme og for tidlig død er noget, vi har givet os selv på grund af vores livsstil.
Hvis ikke vi gør noget som helst, hedder det tal 70 pct. i år 2020.
I 1995 var der 113.000 mennesker, der havde diabetes 2. I år 2005 hed det tal små 230.000 mennesker.
Det er blevet fordoblet.
I år 2002 var der 200.000 mennesker, der var diagnosticeret med en hjerte-kar-sygdom.
Det eksploderer, og det korter jo livet af for en masse mennesker, og derfor er det utrolig vigtigt, at vi får sat fokus på det.
Jeg vil gerne have fokus, og derfor skal Forebyggelseskommissionen fokusere på KRAM - det er bredt nok - men det betyder jo ikke, at man ikke også kan have fokus på det andet.
Derfor har jeg også været meget åben over for fru Kirsten Brosbøl i mit tidligere svar på det forrige spørgsmål ved at sige: Lad os nu få de der besvarelser på de spørgsmål, som Sundhedsudvalget har stillet mig, frem, og lad mig nu også få svaret på det brev, som fru Kirsten Brosbøl har sendt mig.
Kirsten Brosbøl (S), 2008-05-28:
Jeg har, tror jeg, på intet tidspunkt sagt, at man skulle nedprioritere KRAM, men spurgt, om man ikke kunne koble det her til, sådan at det var en prioritet, som også indgik naturligt, når man snakkede forebyggelse i kommunerne.
Det synes jeg sådan set at ministeren skulle overveje som en god idé og ikke bare afvise, fordi man synes, at KRAM nu engang er det, man har taget udgangspunkt i.
Der er vel ikke noget til hinder for, at man også kunne lægge vægt på det andet i den forbindelse?
Det var sådan set bare mit budskab.
Når ministeren så kommer med alle de her tal, vil jeg også godt oplyse, at Institut for Folkesundhed jo sådan set har regnet ud, at følgevirkningerne af uønskede graviditeter og sexsygdomme i Danmark hvert år koster os 283 mio. kr. i behandling af de her følgevirkninger.
Det synes jeg sådan set er en meget høj pris, når man ved, at man kan opnå rigtig meget for meget færre penge ved at fokusere på forebyggelse.
Så jeg synes, ministeren måske skulle gå hjem og regne lidt på det og så prøve at få indarbejdet det her i de prioriteringer, som regeringen lægger fremadrettet, sådan at det her kan komme med i de overvejelser, man nationalt har på forebyggelsesområdet i det hele taget.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-05-28:
Jeg har stor respekt for den problemstilling, der er omkring det spørgsmål, fru Kirsten Brosbøl rejser.
Men dermed er det ikke sagt, at det på nogen måde skal ind i Forebyggelseskommissionens kommissorium, for det er der problemer med, fordi det fjerner fokus.
Det fjerner fokus fra det, at vi skal have en anden dosering af KRAM-faktorerne til danskerne.
Danskerne skal have en anden dosering af kost, rygning, alkohol og motion, for ellers får vi for mange livsstilssygdomme.
Jeg bliver nødt til igen at nævne, at 40 pct. af alle sygdomme og tilfælde af for tidlig død i dag skyldes livsstilen.
Og det tal hedder altså 70 pct. om bare 12 år, hvis vi ingenting gør!
Derfor er jeg meget opsat på at få fokus på KRAM-faktorerne og på, at vi får noget mere motion - pulsen skal simpelt hen op - og en anden kostsammensætning.
I øvrigt står det Forebyggelseskommissionen frit for, for det er en fri kommission.
Kirsten Brosbøl (S), 2008-05-28:
Jeg er da glad for, at ministeren lige fik tilføjet det sidste, for den første del af svaret kunne jo godt lyde, som om man faktisk mente, at man skulle undgå at tage det her med, fordi det ville forstyrre fokus i forhold til de andre ting.
Så jeg vil i hvert fald notere mig, at ministeren her i dag ikke har sagt, at det ikke kan indgå, og så må vi håbe, at der er andre rundtomkring i landet, der opfordrer til, at det bliver taget med, når nu ministeren ikke vil gøre det.
Men jeg må bare her i dag konstatere, at vi ikke kan få ministerens bud på, hvad der sådan fremadrettet skal gøres for at få sat yderligere fokus på den seksuelle sundhed i Danmark, selv om vi har nogle meget alarmerende tal både for klamydia, hiv og uønskede graviditeter blandt unge.
Det er jo rent faktisk sådan, at antallet af uønskede graviditeter blandt unge er i vækst, ligesom antallet af uønskede graviditeter blandt minoritetsgrupperne er i vækst, og det synes jeg sådan set at sundhedsog forebyggelsesministeren burde tage ganske alvorligt, og jeg synes, at han skulle prøve at komme med nogle offensive fremadrettede bud på, hvad vi skal gøre ved den dagsorden.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-05-28:
Det er jo en fri kommission, så derfor kunne jeg aldrig nogen sinde drømme om at modsætte mig, hvad den kunne finde på at arbejde med.
Yildiz Akdogan (S), 2008-05-28:
Mener Kulturministeren, at Danmark lever op til sine UNESCO-forpligtigelser?
Skriftlig begrundelse
Danmark har ratificeret »UNESCO's konvention om beskyttelse og fremme af de kulturelle udtryksformens mangfoldighed«.
På trods heraf lyder det fra flere danske koncertarrangører, at reglerne for visum til ikkeeuropæiske kunstnere er så rigide og bureaukratiske, at man i flere tilfælde har måttet aflyse koncerter, fordi det har været umuligt at få et visum til de internationale kunstnere.
Brian Mikkelsen (KF), 2008-05-28:
Tak for et godt spørgsmål.
Det er et relevant spørgsmål, og derfor vil jeg gentage mundtligt, hvad jeg har svaret fru Yildiz Akdogan skriftligt.
Danmark lever op til målsætningerne i UNESCO's konvention om beskyttelse og fremme af de kulturelle udtryksformers mangfoldighed.
Det er dog vigtigt løbende at se på, hvordan vi yderligere kan følge op på konventionens bestemmelser, hvor nogle vedrører spørgsmål om national kompetence og nogle har at gøre med områder, hvor der er hel eller delvis fællesskabskompetence.
Det har jeg sagt ved flere lejligheder, bl.a. i forbindelse med de åbne høringsmøder om konventionen, som vi fra Kulturministeriets side har afholdt, og som altså har været åbne for alle.
Der er nemlig tale om en ret ny konvention, der blev vedtaget i 2005, som Danmark og de andre EU-lande ratificerede i 2006, og som trådte i kraft i marts 2007.
Når det gælder konventionens artikel 16, som fru Akdogan har henvist til i forbindelse med tidligere § 20-spørgsmål, som jeg jo i øvrigt har besvaret skriftligt, så handler det om en forpligtelse for ilande til at give udviklingslandenes kunstnere fortrinsbehandling ved hjælp af passende institutionelle og retlige rammer.
Med henvisning til spørgerens begrundelse for spørgsmålet kan jeg gentage, at der ikke er noget i bestemmelsen, der siger, at fortrinsbehandling skal ske gennem visumregler.
Lad mig tilføje, at spørgsmålet om visumregler hidrører under integrationsministeren, som jeg derfor må henvise til.
Jeg kan oplyse, at artikel 16 er på dagsordenen i både EU og UNESCO.
F.eks. har UNESCO's sekretariat nedsat en gruppe af eksperter, der skal udarbejde en rapport om regler og eksisterende praksis med hensyn til artikel 16.
Rapporten skal drøftes i konventionens mellemstatslige udvalg til december.
Jeg forventer således, at jeg sammen med de øvrige EU-lande og i UNESCO regi kan arbejde for en yderligere afklaring af den konkrete udmøntning af konventionens artikel 16, som den skal udmøntes i praksis.
Jeg har ikke yderligere at tilføje til det stillede spørgsmål.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-05-28:
Det, jeg sagde tidligere, var, at det jo ikke, fordi der er en udvikling med mere klamydia, dermed også er sagt, at den hidtidige indsats har været forfejlet.
Det ligger som en underliggende præmis i fru Kirsten Brosbøls spørgsmål, at den hidtidige indsats har været forfejlet.
Det mener jeg ikke, og jeg sagde også, at det godt kan være mere af det samme.
Men lad mig nu besvare de spørgsmål, som jeg kan forstå er på vej fra Sundhedsudvalget.
Vi kan så finde ud af at tage den her diskussion også i forbindelse med besvarelsen af det brev, som jeg forstår er blevet sendt til mig - om, hvordan den her problemstilling for vores generelle folkesundhed gribes an.
Anne Baastrup (SF), 2008-05-28:
Nu bruger regeringen jo megen tid på at sige »det personlige ansvar for det enkelte menneske for at sikre, at samfundet kommer til at hænge sammen«.
Det personlige ansvar som forebyggelsesminister, fører det ikke ministeren frem til måske at genoverveje fuldstændig at afvise, at der er et problem for 3.600 børn i Danmark?
Fører det ikke også ministeren frem til måske personligt at overveje, om det er den rigtige løsning blot at lade disse børn leve i en høj grad af fattigdom?
Vi ved jo også, at der er mange, der er på starthjælp i rigtig, rigtig lang tid, så det, at man har den der sikkerhed for, at man formentlig kommer ud af det, fordi man får pisken, er bare ikke korrekt.
Så synes jeg også, at forebyggelsesministeren bør vide, at den sociale lovgivning altså ikke sikrer, at børn har mulighed for at få den her type af ydelser generelt.
Det er kun i ekstraordinære situationer og slet ikke til forsørgelse med mad.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-05-28:
Nu er vi jo lige nøjagtig kommet ind i den diskussion, som jeg startede med at sige at der altid vil herske politisk uenighed om.
Man kan altid diskutere, om den er for høj eller for lav.
Vi mener, at vi har sat et niveau, hvor man kan klare sig, for det er en midlertidig ydelse.
Men det er måske derom, uenigheden er, nemlig om, hvorvidt den skal være midlertidig eller ikke skal være midlertidig.
Vi mener, at det er en ydelse, som mennesker har, fordi de jo pr. definition er arbejdsmarkedsparate, inden de kommer på arbejdsmarkedet.
Så den skal være lige nøjagtig så høj, at folk kan klare sig, men der skal også være et incitament til at gå ud og tage et af de ledige job, der er i vores samfund nu.
Kirsten Brosbøl (S), 2008-05-28:
Men det er jo ikke en ekstra indsats i forhold til tidligere.
Både satspuljen og det, der står på finansloven, er en videreførelse af den hidtidige indsats.
Nu har vi lige på baggrund af en deputation, der har været i Sundhedsudvalget i dag, stillet nogle spørgsmål til ministeren, som kommer over om ikke så længe.
Vi har bedt om at få et overblik over, hvad der egentlig er blevet brugt på det her område sådan tilbage i tiden, i forhold til hvad der bliver brugt i dag.
Noget tyder på, at der har været et fald i bevillingerne til forebyggelsesindsatsen på det her område, og det er jo i virkeligheden bekymrende, når man ser over en længere årrække, at vi altså har en situation, hvor der aldrig har været så mange hiv-smittede, som der er i dag, hvor vi oplever en eksplosiv udvikling i antallet af klamydiasmittede, og hvor flere og flere mennesker må søge hjælp, fordi de ikke kan få børn - noget, som har utrolig store omkostninger for den enkelte og ikke mindst for samfundet som helhed.
Jeg synes, at ministeren burde lægge sig i selen for at intensivere den her indsats og ikke bare henvise til, hvad man har gjort de sidste mange år, men altså prøve at sætte ekstraordinært fokus på det her område, så vi kan få rettet op på den her meget eksplosive stigning, der har været, og i stedet for arbejde hen imod at få den bremset og vendt, sådan at udviklingen igen kan begynde at gå den anden vej.
Det synes jeg i virkeligheden burde være ministerens ambition i stedet for bare at henvise til, hvad man har gjort hidtil.
Anne Baastrup (SF), 2008-05-28:
Jeg vil bare fastholde, at ministeren som forebyggelsesminister har et personligt ansvar for at sikre, at de børn, der tydeligvis ikke har råd til at få tre måltider mad og frugt hver dag, også får mulighed for at få sund kost, som gør, at de ikke udsættes for diabetes, at de ikke udsættes for fedme, og at de ikke udsættes for forskellige mangelsygdomme.
Vi står jo også i den situation, at det drejer sig om børn, hvor forældrene end ikke har råd til en cykel.
Det vil sige, at disse børn, der er underkastet den her starthjælp, ikke har mulighed for at deltage i den daglige, almindelige motion, som børn har, og som i øvrigt er en integreret del af de danske børns dagligdag.
Har ministeren som forebyggelsesminister ikke et personligt ansvar for i hvert fald at være åben over for den her problemstilling?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-05-28:
Jo, det har man da, og det er da også derfor, at vi har diskussioner om, hvordan vi får nogle mere sunde vaner ind i daginstitutionerne og i skolerne, hvordan vi får mere motion, og hvordan vi får fjernet de usunde varer ude i landets sportskantiner.
Det er alt sammen ting, som jeg håber på at Forebyggelseskommissionen, som kommer her til januar, vil komme med en masse forslag til.
For det er da rigtigt, at der er en vis form for ulighed i sundheden, selvfølgelig er der det.
Det ved vi jo alle sammen, og der har jeg da en opgave som sundhedsminister, men meget i samarbejde med Velfærdsministeriet på det sociale område.
Jeg ser det sådan, at jeg har en konkret, generel opgave i forhold til forebyggelse med at få danskerne til at ændre nogle vaner.
Så er der nogle områder, hvor der er nogle socialt særlig udsatte mennesker, som kan have nogle problemer, og det skal ske i samarbejde med Velfærdsministeriet.
Kirsten Brosbøl (S), 2008-05-28:
Hvilke konkrete initiativer vil ministeren tage for at bremse og vende den voldsomme stigning i antallet af unge, der smittes med klamydia, som kan medføre ufrivillig barnløshed, graviditet uden for livmoderen og underlivsinfektion, jf. Politiken den 21. maj 2008?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-05-28:
Tallene viser, at der i 2007 blev indberettet langt flere klamydiatilfælde end i 2000, men også flere end året før, i alt mere end 25.000 indberetninger i 2007; indberetninger, der viser antallet af smittede blandt dem, som har ladet sig teste.
Sundhedsstyrelsen skønner, at op mod 50.000 primært unge - kan være smittet.
Sundhedsstyrelsen har i de seneste 3 år opfordret til, at unge lader sig teste for klamydia.
Derfor har det også været forventet, at flere lader sig teste, og dermed også, at der findes flere smittede.
Men der er næppe tvivl om, at der er sket en vis stigning i udbredelsen af klamydia, og det er udtryk for, at rigtig mange unge ikke konsekvent bruger kondom ved samleje.
Derved pådrager man sig risiko for at blive smittet eller overføre smitte til andre.
Seksuel sundhed er et område, der har og har haft stor opmærksomhed.
Aborthandlingsplanen blev iværksat i 1999 og forlænget i 2004.
Forebyggelse af uønsket graviditet og sexsygdomme handler jo meget om samme budskab og har ofte de samme målgrupper.
Handlingsplanen har bl.a. støttet sexlinien.dk, som er en telefon- og internetrådgivning med flere hundrede tusind besøgende, og abortnet.dk, der er en hjemmeside for professionelle, f.eks. jordemødre og sygeplejersker.
Vi afsatte også en pulje på 15,1 mio. kr. til en samlet forebyggelsesindsats med et bredere sigte end uønsket graviditet, fordi forebyggelse af uønsket graviditet, klamydia, hiv og andre seksuelt overførte infektioner bør ses samlet.
Midlerne kan bl.a. bruges til at understøtte kommunerne i deres indsatser, og midlerne kan anvendes både til generel forebyggelse i befolkningen og i forhold til særlige grupper som etniske minoriteter og unge.
Her modtager seks sygdomsorganisationer i alt 16,5 mio. kr. i driftsstøtte, ligesom seks sygdomsorganisationer også får støtte via lottomidlerne.
Kirsten Brosbøl (S), 2008-05-28:
Men der var sådan set ikke nogen nye bud fra ministeren på, hvordan vi skal imødegå den voldsomme stigning, som vi altså har set nu i antallet af klamydiasmittede.
Det er jo fuldstændig rigtigt, som ministeren også fremhæver i svaret, at man ikke rigtig ved, hvor mange der går rundt og er smittet uden at have været testet og derfor ikke er klar over, at de er smittede, og det kan være dobbelt så mange, og det kan være flere.
Det ved vi ikke.
Derfor er en del af problemstillingen jo også, at vi får folk til at gå hen og blive testet, og at vi f.eks. bruger nye metoder til at få folk til at blive testet.
Noget af det, der var fremme forleden dag, var jo de her hjemmetest, som man nu fra organisationernes side uddeler til nogle unge, som er heldige at være på nogle af de skoler, hvor de her projekter er.
Så jeg er lidt nysgerrig efter, om den seneste udvikling ikke har fået ministeren til at overveje nogle flere og nye initiativer i forhold til dem, som blev remset op i den her besvarelse, for det kan jo ikke være et spørgsmål om, om der er et problem her - vi har altså fået konstateret, at der er et stort problem - og jo ikke mindst heller i forhold til de følgevirkninger, der er af at have været smittet med klamydia.
Det kan bl.a. føre til ufrivillig barnløshed, som vi jo også i de her år oplever en stor stigning i, noget, der jo altså både koster på den personlige konto hos de mennesker, der er udsat for det problem, og for samfundet er det økonomisk en stor udgift at behandle ufrivillig barnløshed og behandle følgerne af de her sexsygdomme.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-05-28:
Om det er en god forretning, ved jeg nu ikke.
Jeg synes, vi skal gøre noget for, at folk ikke får klamydia.
Jeg synes jo nok, det er svært at bebrejde os, at der er noget, vi ikke ved her, for borgerne ved det måske heller ikke selv.
Så det, det handler om, er, at man skal opfordre til at lade sig teste
det er det ene - opfordre til at lade sig teste, og som det andet tror jeg altså utrolig meget på information, information og information.
Jeg mener, at man kan se, at der er nogle bølger i den seksuelle bevidsthed, alt afhængigt af, hvor meget information der har været.
Kirsten Brosbøl (S), 2008-05-28:
Spørgsmålet er jo, om ministeren er klar til at gøre mere på det her område, end man har gjort hidtil, og om ministeren ikke finder den her udvikling bekymrende og i virkeligheden alarmerende, når vi ser en så voldsom stigning i nogle af de her sygdomme.
Jeg synes da ikke, det fratager ministeren et ansvar, at folk ikke selv ved, at de er smittede.
Altså, det er da netop et argument for så måske at finde på nogle nye metoder til, hvordan man kan få folk til at blive testet.
Hvad med hjemmetestene?
Er det ikke noget, ministeren vil være med til at fremme endnu mere, altså sørge for, at de unge netop på den her anonyme måde kan finde ud af, om de er smittede eller ej?
Ministeren siger så, at oplysning og undervisning er vejen frem.
Det er jeg da helt enig i, men kræver det så ikke også netop en ekstra indsats?
Er det nogle nye kampagner, vi skal lave?
Er det en bedre seksualundervisning end den, vi har?
Vi har jo for ikke så længe siden skrevet et brev til ministeren fra Folketingets Tværpolitiske Netværk for Seksuel og Reproduktiv Sundhed og Rettigheder for netop at sætte fokus på, om vi ikke snart skal tage en diskussion om seksualundervisningen, altså om, om den i virkeligheden er god nok i Danmark.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-05-28:
Men det, at der er et problem, som er alarmerende, betyder ikke, at den indsats, man allerede har i gang og også har fulgt igennem længere tid, skal kastes ud med badevandet.
Det kan være, at det er mere af det samme, der skal til - mere information.
Vi har altså ud over satspuljeaftalerne, hvor der er dedikeret utrolig mange penge til det her område - en aftale, der også er lavet sammen med fru Kirsten Brosbøls parti - også på finansloven afsat de her 28,3 mio. kr. til det her område, så det er da virkelig et område, der er fokus på.
Erling Bonnesen (V), 2008-05-29:
Jeg har det dejligt med at være repræsentant for frihedens parti, og kommunerne skal jo heller ikke betale en eneste krone i dummebøde eller sanktion, hvis de blot overholder de budgetter, de selv har vedtaget, oven i købet budgetter, som ligger på et højere niveau, end det blev aftalt oprindelig.
Derfor er det da også helt naturligt, at der var flere borgmestre, der sidste efterår gik ud og sagde, at det var rigtig gode budgetter, det var faktisk velfærdsbudgetter, som man kunne bruge til noget i sin egen kommune.
Det var vel at mærke borgmestre med en anden partifarve end den, jeg har.
Det er næsten det bedste bevis, man kan få, på, at det ikke er så tosset endda.