runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Susanne Eilersen (DF), 2015-05-05:
Tak for det, formand.
Tyverialarmer, kameraovervågning og nu indbrudssikrede døre og vinduer, og det næste bliver et højt hegn rundt om huset og en bidsk hund i haven.
Det er godt nok en sørgelig udvikling, men jeg kan nu sagtens følge forslagsstillerne i, at vi er et eftertragtet land, når det gælder indbrud.
Det vil vi også gerne være med til at kigge på.
Vi skal selvfølgelig gøre noget for at forhindre indbrudstyve i at komme ind i vores hjem.
Det er klart.
Og det er der også mange boligejere der gør rigtig meget ved, og som prøver at gøre livet surt for tyvene.
Det giver også god mening at installere vinduer og døre, der er indbrudssikrede.
Vi skal bare ikke gøre det gennem tvang og love, men med oplysninger og informationer.
Jeg kunne så heldigvis også høre på klima- og energiministeren, at han vil sætte en kampagne i værk for at oplyse borgerne om de muligheder, der er for dette.
Det er vi rigtig glade for, for vi må nemlig aldrig komme derud, hvor det pludselig bliver boligejerens egen skyld, at han får indbrud, fordi han ikke har installeret alarmer eller de rigtige vinduer, og hvor han dermed måske også kommer i den situation, at forsikringsselskabet ikke længere vil forsikre hans bolig.
Det er og bliver indbrudstyven, der har begået noget kriminelt, også hvis det har været lidt for nemt at tiltvinge sig adgang til en bolig.
Dansk Folkeparti mener, at der er interessante ting i beslutningsforslaget, og vi vil også rigtig gerne i udvalget være med til at diskutere stramninger i marskandiserloven.
Vi vil også gerne være med til at bekæmpe lommetyve og tricktyve i byerne, og vi vil derfor gerne være med til at se på, om anvendelse af lokkegenstande i eksempelvis mobiltelefoner kan være en hjælp til politiet for at finde frem til tyvene.
Danmark er et alt for attraktivt land at lave kriminalitet i, og det må vi tage alvorligt.
I Dansk Folkeparti frygter vi, at de manglende politiressourcer rundtom i landet vil få kriminaliteten til at eksplodere her hen over sommeren.
Opklaringsprocenten er for ringe.
Jeg står med en artikel fra Søndagsavisen fra den 17. august 2014, hvor der står, at 81 pct. af alle indbrud i Danmark ikke bliver opklaret.
Det er simpelt hen ikke godt nok.
Fængselsopholdene er jo, som vi før har været inde på,
heller ikke afskrækkende.
Det er ting, som Dansk Folkeparti synes er langt mere problematiske og noget, som regeringen skulle have styr på.
Så længe tyvene ved, at chancen for at blive snuppet er relativt lille, samtidig med at straffen ikke afskrækker dem, vil Danmark altid være attraktiv.
Men som sagt er vi positive over for dele af de forslag, der er i det her beslutningsforslag.
Vi håber, at vi får en god drøftelse af punkterne – i hvert fald punkt 2 og 3.
Det med kravene til vinduerne kan vi ikke tilslutte os, men de to andre punkter synes vi er rigtig interessante.
Jeg håber så stadig væk på, at vi skal diskutere det i Retsudvalget, og at det ikke ligger i Klima-, Energi- og Bygningsudvalget.
Tak for ordet.
Trine Bramsen (S), 2015-05-05:
Jeg har det jo sådan, at vi, når vi diskuterer politik her i Folketinget, også skal have et rum, hvor vi kan vende gode tanker og ideer.
Og jeg forstår, at den her tanke – jeg husker, at jeg var den første, der fremførte den – er blevet overtaget af flere andre partier.
Så det er da dejligt, at jeg også kan bidrage til andre partiers politikudvikling.
Hvis jeg havde et pengetræ i baghaven, og hvis finansministeren havde et pengetræ i baghaven, så er jeg sikker på, at det også ville give et andet incitament til at sætte fut under sådan en ordning.
Nu er pengene blevet brugt et andet sted, hvor de bidrager til flere arbejdspladser.
Det synes jeg er en rimelig prioritering.
Men jeg vil stadig væk sige, at det simpelt hen ikke er rigtigt, at det her er blevet syltet.
Vi har jo netop igangsat det her forsøgsprojekt for at sikre, at det ikke bliver markant dyrere at være dansker – det troede jeg sådan set var noget Venstre gik ind for; det har jeg da forstået på Venstres slogans – og så vi får et godt grundlag at stille krav til danskernes døre og vinduer på.
Det synes jeg er meget rimeligt.
Karsten Nonbo (V), 2015-05-05:
Jamen fru Trine Bramsen har jo evig ret, og jeg skal undskylde, at det ikke er fra i år, men fra sidste år.
Det vil sige, at fru Trine Bramsen egentlig har haft bedre tid til at klare det, og der er stadig væk ikke klaret noget, som jeg ser det.
Fru Trine Bramsen siger også, at det skulle drøftes i Retsudvalget.
Jeg har krydsforhørt min retsordfører, Karsten Lauritzen, og han husker ikke den debat.
Så lad os være enige om, at vi til gavn for de borgere, som er udsat for indbrud, får gjort noget på det her område.
Så vi venter spændt på, at vi får lavet noget, der ligner boligjobordningen.
Helge Vagn Jacobsen (RV), 2015-05-05:
Jeg skal ikke tærske langhalm på det, men ministerens redegørelse var jo ret fyldestgørende, i forhold til hvad man kan oplyse om det her, og hvad man har af oplysninger om antallet af sager om det.
Så lad os dog lægge energien i det, lad os dog lægge energien i at hjælpe kommunerne på de steder, hvor der er brug for det, i stedet for at lægge den i at forfølge en lang række enkeltsager.
Det er jo ikke gennem det, at vi gør, om man så må sige, de her børn og unge en tjeneste.
Vores tilgang til det her problem er jo en anden end fru Karina Adsbøls.
Vores tilgang er jo ikke, at det her handler om antallet af visse sager, og hvordan man følger op på det.
Det kan jo være interessant nok at sidde og studere den her statistik, og som Karen Ellemann også sagde, er det måske en viden, som kan være god at have, men det helt afgørende i den her situation er jo, at man gør noget forebyggende, at man gør noget for at hjælpe kommunerne, så de bliver bedre i stand til at løse det og undgå, at der kommer fejl i sådanne sager, og at der dermed også er færre sager, der bliver, hvad skal vi sige, håndteret i Ankestyrelsen.
Så det er jo vores tilgang til det, som altså ikke er en tilgang i forhold til en statistik, men mere en tilgang, der hedder: Hvordan kan vi hjælpe kommunerne, så de undgår fejl?
Karina Adsbøl (DF), 2015-05-05:
Når nu ordføreren siger, at ministeren har redegjort fint for, hvad det er for nogle konkrete tilsynssager, der er, så kan det være, at ordføreren kan uddybe det lidt og fortælle, hvad det er for helt konkrete sager statsforvaltningstilsynet rejser inden for børne- og ungeområdet, og altså herunder også angående børn med handicap.
Kunne ordføreren ikke uddybe det lidt?
Helge Vagn Jacobsen (RV), 2015-05-05:
Tak for det.
Det er ikke i orden, at kommunerne svigter, når de skal hjælpe udsatte børn og unge.
Det skal være helt klart, og derfor takker jeg også for debatten i dag, der er blevet rejst af Dansk Folkeparti.
Den er særdeles relevant.
Der har desværre været nogle forfærdelige sager, hvor kommunerne ikke har grebet ind over for overgreb mod børn i tide, og det er ikke til at bære, når det kommer frem, at kommunen eller i de fleste tilfælde i virkeligheden flere kommuner har været inde over den samme familie flere gange, uden at børnene rent faktisk er blevet hjulpet.
Det er derfor en af kommunernes vigtigste opgaver så tidligt som muligt at hjælpe børnene, særlig i sådanne familier.
For børns baggrund må ikke afgøre deres fremtid.
Det er først og fremmest kommunernes ansvar at løse denne opgave, men der skal selvfølgelig også på det her område være tilsyn med kommunerne, og det ligger jo i statsforvaltningen.
Ankestyrelsen er klageinstans i de konkrete afgørelser for udsatte børn og unge, og faktisk alle kan underrette Ankestyrelsen direkte, så styrelsen også kan tage sager op af egen drift.
Når der i børne- og ungesager findes en ankeinstans i Ankestyrelsen, er statsforvaltningens rolle jo primært at følge op på de afgørelser, der er truffet i Ankestyrelsen, og dermed også kontrollere, om de bliver fulgt efterfølgende af kommunerne.
Ministeren har allerede redegjort for omfanget af tilsynssager og for, hvordan samlingen af statsforvaltningen har ført til en styrkelse af det faglige tilsyn, så det vil jeg ikke komme nærmere ind på.
Jeg vil komme ind på, at løsningen på de udfordringer, som helt relevant bliver rejst i dag, og som vi diskuterer, jo lige præcis er at forebygge.
Det er også blevet rejst af Karen Ellemann, Venstres ordfører.
Det handler om at hjælpe kommunerne med at gøre det bedre.
Jeg vil bare nævne et par eksempler på det, den nuværende regering har sat i værk for netop at understøtte det.
Vi har overgrebspakken, hvor man har styrket kommunalbestyrelsens skriftlige beredskab for at forebygge, opspore og behandle sager om overgreb mod børn og unge.
Vi har oprettet en taskforce til at styrke sagsbehandlingen i kommunerne.
Vi skal være parate med mere hjælp til kommunerne på dette område, hvis det viser sig, at disse indsatser ikke er tilstrækkelige.
Radikale Venstre mener ikke, at den nuværende indretning af statsforvaltningens tilsyn med kommunerne eller Ankestyrelsens rolle i børne- og ungesager skal ændres.
Den forstærkede indsats skal ligge i kommunernes konkrete sagsbehandling, og det er her, vi skal undgå, at de her forfærdelige sager overhovedet opstår.
Derfor kan Radikale Venstre også støtte det tidligere oplæste forslag til vedtagelse fra Karen Ellemann.
Tak for ordet.
Julie Skovsby (S), 2015-05-05:
Hvis Venstres ordfører spørger mig om, hvorvidt fattigdom handler om kroner og øre, må jeg svare ja.
Det handler det jo om.
Vi kan heldigvis se, at kurven er knækket.
Der er færre børnefamilier, der i dag sættes på gaden.
Vi har fjernet de fattigdomsydelser, som den tidligere regering og Dansk Folkeparti vedtog og indførte, og som jo betød, at der kom en lang række børn og familier, der blev bragt ud i fattigdom.
Det er et af de resultater, jeg er rigtig stolt af.
Det er noget af det, som vi selvfølgelig skal arbejde videre med.
Karen Ellemann (V), 2015-05-05:
Det lyder næsten groft, men jeg får lyst til at sige, at det dog var et meget fattigt svar.
Det er et svar fuldstændig blottet for indhold og konkret svar på, hvornår man i ordførerens optik er et fattigt barn i Danmark.
Hvis det kun er et spørgsmål om kroner og øre, altså hvor mange penge far og mor eller far eller mor alene har til rådighed om måneden,
er det så ikke lidt snævert set?
Ordføreren svarer, at det her handler om familier, der bliver sat på gaden, fordi far eller mor ikke har betalt huslejen.
Af hvilken grund er huslejen ikke blevet betalt?
Er det kun et spørgsmål om kroner og øre?
Det kunne jeg godt tænke mig ordførerens konkrete og specifikke svar på, for så har vi da noget at forholde os til i en diskussion om børns vilkår i Danmark.
Julie Skovsby (S), 2015-05-05:
Jeg synes, det er relevant, når vi taler om udsatte børn og unge, at vi også taler om børn, som heldigvis i dag er blevet trukket ud af fattigdom, og som ikke længere lever i fattigdom.
Fakta er, at vi har set det her fald, heldigvis.
Hvad er så fattigdom?
Det er da fattigdom, når børn sættes på gaden.
Heldigvis har vi set, at kurven er knækket.
Der er færre i dag, der sættes på gaden, og det er som følge af den her regerings politik.
Det er et arbejde, som vi selvfølgelig skal fortsætte, men vi skal da selvfølgelig også diskutere midler og vækst i den offentlige sektor.
Selvfølgelig skal vi diskutere nulvækst, når vi diskuterer, hvordan vi skal hjælpe børn og unge i det her samfund.
Karen Ellemann (V), 2015-05-05:
Det kan man da kalde en drejning af debatten.
Det er klart, at når ordføreren kører sådan en bandbulle af fra talerstolen om fattige børn i Danmark, så kommer det lige pludselig til at handle om det.
Hvad vil det sige at være fattig?
Kan ordføreren redegøre fuldstændigt for det?
Hvornår er man et fattigt barn i Danmark?
Og er det så kun børn i udsatte familier, der kan være i kategorien fattige børn, eller kan der være børn, som efter ordførerens opfattelse er fattige, men som ikke er udsatte?
Julie Skovsby (S), 2015-05-05:
Fakta om fattigdom og børn, der vokser op i fattigdom, er, at der er mere end 3.000 børn, der i dag er kommet ud af fattigdom, siden regeringen kom til.
Dansk Folkeparti ønsker, at vi skal tilbage til et kontanthjælpsloft.
Det har formanden for Dansk Folkeparti jo udtalt, og det synes jeg da også man bliver nødt til at tage med i den her debat, når vi taler om udsatte børn og unge.
Karina Adsbøl (DF), 2015-05-05:
Det er simpelt hen utroligt.
Jeg er godt nok rystet over ordføreren, for vi rejser en forespørgselsdebat om, at vi gerne vil have nogle oplysninger om, hvilke sager der har været rejst inden for børneområdet, herunder også hvilke handicapsager der har været rejst.
Så lægger ordføreren alt muligt til grund for det.
Hvad angår fattigdomsgrænsen, vil jeg sige, at det er en fattigdomsgrænse, regeringen har vedtaget.
Men må jeg ikke bare lige sige, at ordføreren ikke kan svare på, hvad det er for sager, der er blevet rejst, for vi ved det ikke.
Julie Skovsby (S), 2015-05-05:
Der er det at sige, når vi ser på tallene for børn, der vokser op i fattigdom, at vi kan se, at siden den her regering kom til, er det mere end 3.000 børn, der fra 2009 til 2012 er kommet ud af fattigdom, og det synes jeg at Dansk Folkeparti må forholde sig til, når man ønsker at indføre kontanthjælpsloft.
Angående de konkrete sager synes jeg, at der er redegjort godt for, hvordan det fungerer i dag, og jeg synes, at Dansk Folkeparti mangler at pege på, hvilken ny og anderledes konstruktion af statsforvaltningen, man ønsker, for det må jo være det ønske, man har, når man har rejst det spørgsmål i dag.
Karina Adsbøl (DF), 2015-05-05:
Det var da helt utroligt, hvad man skulle høre i ordførerens tale.
Faktisk er det sådan, at uligheden er blevet større under den regering, vi har i dag.
Måske kan ordføreren fortælle, hvad det helt konkret er for sager, som statsforvaltningens tilsyn rejser inden for børne- og ungeområdet, altså også om børn med handicap?
Hvad er det helt konkret for sager, statsforvaltningens tilsyn har rejst?
I Dansk Folkeparti vil vi meget gerne være med til at forebygge, og vi har også været med til alle de gode initiativer, man har taget fra Folketingets side.
Men det, jeg undrer mig over, er bare, hvilke sager statsforvaltningens tilsyn helt nøjagtig har rejst, og det synes jeg jo at man som folketingsmedlem skal have at vide, når man efterspørger det.
Så siger ordføreren, at det har ministeren redegjort for, men jeg har stadig væk ikke fået noget svar.
Handler det om, at statsforvaltningens tilsyn rejser tilsynssag over for en kommune, hvis en kommune sætter et loft over aflastningsdøgn, eller handler det om, at en kommune ikke efterlever retssikkerhedsloven?
Eller hvornår har de her tilsynssager været rejst?
Trine Mach (SF), 2015-05-05:
Jeg skal gøre det kort.
Først vil jeg sige tak til Dansk Folkeparti for at rejse diskussionen om en central og vigtig myndighed i vores samfund og i det hele taget at være vedholdende i diskussionen om, hvordan sagsbehandlingen i de kommunale instanser fungerer, og hvordan den desværre nogle gange overhovedet ikke fungerer.
Vi vil alle sammen gerne gøre noget ved alle de grove sager om kommunalt omsorgssvigt og de fejl, vi ved sker, men løsningen er derimod ikke nødvendigvis så let at få øje på.
I SF's øjne er forslagsstillernes forslag om en årlig redegørelse forståelig – jeg forstår, hvor ønsket kommer fra – men jeg er egentlig på linje med fru Karen Ellemann her.
Det er ikke klart, hvad Folketingets handlemuligheder bliver på baggrund af en sådan redegørelse, og det er også et spørgsmål om, om vi egentlig ikke bruger omfattende ressourcer på noget, som vi de facto ikke kan agere ud fra.
Så der er jeg på linje med fru Karen Ellemann.
Der er ikke nogen tvivl om, at også SF mener, det er vigtigt, at tilsynet med kommunerne fungerer, og at det fungerer godt, og at vi har fokus på ikke bare at nedbringe antallet af fejl, men i virkeligheden også at stræbe efter ingen fejl at have.
Vi ved jo godt, at det sker; det viser Ankestyrelsens praksisundersøgelser osv.
Så vi ved, at det sker, og vi ved, at der bør gøres noget ved det.
Og derfor er vi glade for, at vi sammen med de øvrige partier har kunnet finde frem til en fælles forslagstekst som den, fru Karen Ellemann læste op, som jo netop dels anerkender, at der sker fejl – og det synes vi er uacceptabelt – dels siger, at vi er nødt til at finde en måde, hvorpå vi kan hjælpe bl.a. kommunerne med at blive bedre til at løfte disse børnesager, og hvordan vi fra Folketingets side fremadrettet kan se på, hvad vi kan gøre fra vores side. Så vi bakker op om den fælles tekst, og jeg skulle hilse fra Enhedslisten og sige, at det gør de også.
Morten Østergaard (RV), 2015-05-05:
Jeg tog forbehold for mit eget fravær af polemik og ikke Dansk Folkepartis, og jeg konstaterer bare, at trods alle de spørgsmål, som ordføreren har stillet her i dag, og de mange spørgsmål, som både jeg og min forgænger har svaret på i udvalgsarbejdet, og som jo altså desværre ikke har været tilstrækkelige til, at vi ikke også i dag står med en forespørgsel, som jo da må siges i sin ordlyd at være ganske faktuel mere end politisk, kan man sige, at situationen jo så stadig væk er den, at det, fru Karina Adsbøl vender tilbage til hele tiden, er, at statsforvaltningen burde udstede nogle flere bøder til kommunalbestyrelsesmedlemmerne, gribe noget mere ind, og det synes at være helt udokumenteret, at det skulle være den måde, det er på, da hele systemet på det sociale område er rettet i retning af, at det er Ankestyrelsen, der står for klagesagsbehandlingen.
Karina Adsbøl (DF), 2015-05-05:
Jamen det er da utroligt, som regeringspartiernes ordførere vil lægge ord i munden på Dansk Folkeparti.
Vi rejser en relevant debat, fordi der er et område, der har vores store interesse, og derfor mener jeg, at det er vigtigt netop at finde ud af, hvad det er for nogle sager, statsforvaltningens tilsyn så rejser, kontra dem, der kører i Ankestyrelsen.
Så må jeg bare sige, at jeg synes, det er nedladende, når ministeren siger, at man er polemisk fra Dansk Folkepartis side og jeg ved ikke hvad, for jeg kan jo ikke få et svar på, hvad det er for nogle tilsynssager, der har været rejst.
Morten Østergaard (RV), 2015-05-05:
Uden at være polemisk må jeg sige, at det på en eller anden måde jo er en rørende omsorg for statsforvaltningens arbejde, men det interessante her må jo være sagerne, altså de enkelte sager, bl.a. det, der ligger her i forslaget til vedtagelse, nemlig hvordan vi undgår fejl i sagsbehandlingen, og hvordan borgeren har retssikkerhed.
Men det er, som om fru Karina Adsbøl mener, at den centrale genstand her er: Hvad foretager statsforvaltningen sig?
I den bedste af alle verdener ville statsforvaltningen jo ikke have behov for at rejse tilsynssager, men det er der jo så en gang imellem, og dem kan man også tage op af egen drift, hvis man ikke er forhindret i det, fordi andre myndigheder er i gang.
Men det er jo en besynderlig indgang til en i øvrigt relevant diskussion om, hvordan vi sikrer børnesager, at man insisterer på, at statsforvaltningen ikke må tage sin opgave alvorligt, når man ikke kan få dokumentation for den ene eller den anden eller den tredje sag.
Karina Adsbøl (DF), 2015-05-05:
Nu skal jeg bare lige forstå ministerens svar.
Jeg skal regne med, at ministeren så står på talerstolen og siger, at det kun er, når man har henvendt sig til Ankestyrelsen, at statsforvaltningen går ind i en sag, hvis Ankestyrelsen henvender sig til statsforvaltningens tilsyn.
Det er altså ikke, fordi de selv rejser en sag, hvis de ser noget i medierne eller andet, som de tænker kunne være relevant.
Nu spurgte jeg tidligere i min ordførertale også i forhold til de medier, der i dag har skrevet om, at kommuner sjofler med tilsynet på børneområdet, om det kunne være en sag, statsforvaltningens tilsyn ville rejse.
Jeg har også tidligere spurgt i forbindelse med Rebildsagen, hvor jeg også mener at tilsynet har været med inde over, når man ser, at der er et helt område, der er fyldt med fejl og mangler.
Trine Mach (SF), 2015-05-05:
Det sidste kan jeg svare bekræftende på.
Men som sagt er det for os rigtig vigtigt, at vi anerkender det her problem i fællesskab fra Folketingets side, og at vi handler på det.
Og vi synes, at den bedste model er den, der ligger foreslået i den fælles tekst.
Karina Adsbøl (DF), 2015-05-05:
Vi deltager jo rigtig gerne i sådan en drøftelse.
Nu er der ikke nogen af ordførerne, der har henvendt sig til Dansk Folkeparti i forbindelse med det forslag til vedtagelse.
Jeg ved ikke, om det er, fordi forslaget først er blevet klart her i sidste øjeblik, men det kunne jo have været rart, at man kunne have lavet et fælles forslag til vedtagelse om det her til denne forespørgselsdebat.
Men jeg kan forstå, at ordføreren heller ikke helt kan svare på, hvad det er for nogle konkrete sager, statsforvaltningens tilsyn har rejst.
Trine Mach (SF), 2015-05-05:
Det er ikke, fordi jeg finder det irrelevant; jeg er bare ikke sikker på, at det løser det problem, vi er fælles om at anerkende der er.
For det er mere end statsforvaltningen; der er flere ting involveret.
Det er noget af det, ordføreren, fru Karina Adsbøl, selv var inde på: Hvad er det, man på kommunalt niveau kan gøre for at mindske risikoen for fejl?
Og der vil fokus fra vores side jo være noget om styrket faglighed, god ledelse, bedre samarbejde, højere kvalitet og måske færre sager pr. socialrådgiver osv. Vi tror, at man skal gå den vej frem for en årlig redegørelse, så vi i virkeligheden siger: Nu sætter vi os om bordet og tager en fælles drøftelse af, hvor det er, vi kan gøre noget fra Folketingets side, og hvor det er, andre instanser må gøre noget.
Karina Adsbøl (DF), 2015-05-05:
Så må jeg stille det samme spørgsmål, som jeg stillede til fru Karen Ellemann.
For er det ikke sådan i dag, at når man nedsætter kommissioner, beder om redegørelser eller reviderer et lovforslag efter 2 år for at se, om tingene skal gøres anderledes, så kigger man også – som her i redegørelsen – på, hvilke initiativer der måske skal tages, og får forhåbentlig en bred tværpolitisk drøftelse om, om der er mere, vi skal gøre på området?
Det, jeg efterspørger i dag, hænger jo sådan set sammen med, at vi ikke rigtig ved, hvad det er for nogle tilsynssager, der har været rejst i det her regi.
Vi ved jo, at de ligger i statsforvaltningen, men bare ikke er blevet kodet, som de skal.
Så det drejer sig jo om at kigge dem igennem og se, hvad det er for nogle konkrete sager, der har været rejst.
Jeg har ikke kunnet få noget rigtigt svar på det i dag fra hverken ministeren eller nogen af ordførerne.
Det er også, fordi jeg ved, at nogle kommuner har sat et loft over, hvor mange aflastningsdøgn man er berettiget til, hvis man har et barn med handicap eller andet.
Jeg synes, det er relevant at vide, hvilke tilsynssager der har været rejst.
Og jeg kan ikke forstå, at ordføreren ikke også finder det relevant.
Morten Østergaard (RV), 2015-05-05:
Jamen jeg skal blot sige tak for lejligheden til endnu en gang at vende det her spørgsmål og bare understrege, sådan at alle, der deltager i debatten, på en eller anden måde opererer på det samme grundlag, at statsforvaltningen fører tilsyn med kommunerne, men for så vidt angår de sager, der har været oppe i debatten her, eller de mange spørgsmål, der har været nævnt her, er de jo i al væsentlighed kendetegnet ved, at det er Ankestyrelsen, der er klageinstans for dem, og derfor er det kun en sag for tilsynet, hvis kommunerne ikke følger Ankestyrelsens afgørelser.
Derfor synes den måde, som debatten her foregår på, altså lidt at være at rette bager for smed.