Lone Dybkjær (RV), 2011-05-02:
Forskellige ordførere har været inde på forskellige ting, som det her forslag gav anledning til at tænke over.
Da jeg hørte ordet frihedsråd – og nu kommer alderen virkelig til sin ret, kan man sige – kom jeg jo til at tænke på noget helt andet, jeg kom nemlig til at tænke på anden verdenskrig.
Så fik jeg ikke lejlighed til at gøre mere ved det, men det har Justitsministeriet heldigvis fået lejlighed til, og så fik jeg jo bekræftet, at frihedsrådet, hvis officielle betegnelse var Danmarks Frihedsråd, var et, der opstod under anden verdenskrig.
Og det var sådan set det, jeg kom til at tænke på, da jeg hørte det.
Frihedsrådet blev så stiftet, jeg har fået sedlen fra justitsministeren, i 1943 af repræsentanter fra DKP, Frit Danmark, Dansk Samling og Ringen, og det havde til formål at organisere modstanden mod tyskerne på alle områder og med alle midler.
Der er dog et par ting, der er fælles, nemlig at rådets program dengang gik ud på ufortøvet og uindskrænket – og jeg læser i virkeligheden op fra det, jeg har fået her fra Justitsministeriet – genindførelse af demokratiet, ligesom det på grundlag af lovgivning med tilbagevirkende kraft skulle foretage andre ting, som man måske i lyset af eftertiden ved nærmere eftertanke var knap så begejstrede for.
Men altså: Ordet frihedsråd satte for mig nogle helt andre tanker i gang.
Vi kan ikke gå ind for det samlede forslag, og det er ikke bare, fordi ordet giver andre associationer.
Men det, som jeg synes er interessant ved det her forslag, er at se det i forbindelse med det forslag, vi havde til diskussion lige før, nemlig det om dna-overvågningen.
For det er jo meget fint at sige, at vi skal have en dna-overvågning af hensyn til de forbrydelser, vi kan få opklaret.
Men det, som fremgik af dna-forslaget – nu har jeg ikke fået tjekket citaterne, men jeg tror, at det er rigtigt – er jo, at mennesker, der burde vide bedre, pludselig går ind for, at vi får en dna-overvågning.
Her tænker jeg på den tidligere drabschef Ove Dahl, som skulle have udtalt sig, ikke bare om, at det ville lette politiets arbejde, men om, at han f.eks. ville kunne leve med, at alle drengebørn blev registreret.
Det er alligevel utroligt, at et menneske med den baggrund, som han har, faktisk officielt kan sige, at han kan leve med at gå ind for den form for registrering.
Det, der er problemet, er, at der er mange ting, der bliver fuldstændig utrolige, for hvis man har sådan et dna-register og det koster så meget, som det gør, uanset at Dansk Folkeparti prøver at minimere udgifterne, er man vel ikke så tåbelig, at man vil tro på, at det ikke kan bruges til alle mulige andre ting – det er der vel ingen der vil tro på.
Og det er jo det, der er det interessante.
For det første har vi i forvejen et meget stærkt overvågningssystem ved hjælp af vores personnummer.
Det er der da også mange af os der diskuterer.
Og som Enhedslisten også skriver i sit forslag, er der jo mange af os, der efterhånden bruger dankort og alle mulige andre registreringsting.
Derfor er vi ganske overvågede, og det vil sige, at selvfølgelig har vi nogle problemer.
Det andet, som jeg også synes har været uhyggeligt ved den her dna-diskussion, er forudsætningerne, nemlig at den danske befolkning uden videre synes, at det er fint, uden nogen form for eftertanke om, hvad det betyder.
Men det undrer mig sådan set ikke, for jeg var i sin tid – undskyld henvisningen til gamle dage – ordfører på dankortforslaget og var til det yderste betænkelig ved dankortforslaget, til trods for at enhver kunne se, at det var et godt forslag.
Ved at det er blevet så restriktivt, som det er, og ved at vi har kunnet holde det så restriktivt med hensyn til at udlevere oplysninger, og ved at vi har kunnet skabe den sikkerhed omkring det – også hvis det er sådan, at det bliver misbrugt af andre, er der er en vis sikkerhed for den, der ejer dankortet – er det ikke gået galt.
Men ellers kunne det i allerhøjeste grad have gået galt, det er jo en fantastisk registrering, der ligger i dankortet.
Så kombinationen af personnumrene og dankortet er faktisk overvågning, der for alvor vil noget.