Torsten Schack Pedersen (V), 2009-04-29:
VK-regeringen har siden 2001 bevist, at der ikke er en modsætning mellem lavere skat og bedre velfærd, og skattereformen er et fremragende bevis herpå.
Vi sænker indkomstskatten med omkring 29 mia. kr., reformen er fuldt finansieret, velstanden i Danmark bliver større som følge af skattereformen, og de afledte effekter af lavere skat er med til at sikre finansieringen af velfærdssamfundet i fremtiden.
Skattereformen sikrer, at den såkaldte finanspolitiske holdbarhed styrkes med 5,5 mia. kr.
Det vil sige, at der fremover vil være flere ressourcer til sygehuse, plejehjem, børnehaver og folkeskoler.
Altså slår regeringen endnu en gang en tyk pæl igennem påstanden om, at der er modstrid mellem en lavere skat og bedre velfærd.
I Venstre har vi konstant været optaget af, at det skal kunne betale sig at arbejde og yde en ekstra indsats.
Lavere skat på arbejde er et afgørende element for at sikre, at det danske samfund fortsat kan være konkurrencedygtigt, at virksomheder finder det attraktivt at investere i Danmark, og at initiativ, virkelyst og flid belønnes.
Det kommer hele samfundet til gavn, da Danmark bliver rigere af, at vi indretter vores skattesystem klogere.
Velstanden i Danmark øges med 30 mia. kr. som følge af skattereformen.
Vi bliver altså alle sammen rigere.
Med forårspakke 2.0 gennemføres en grøn omlægning af skattesystemet, som sikrer lavere skat på arbejde og understøtter en stærk indsats på klimaområdet, og så bidrager skattereformen også til at stimulere dansk økonomi midt i den internationale finanskrise.
Siden 2001 har VK-regeringen med støtte fra Dansk Folkeparti fastholdt skattestoppet som grundlag for skattepolitikken i Danmark.
Samtidig har VK-regeringen og Dansk Folkeparti med forårspakken i 2004 og lavere skat på arbejde fra 2007 sænket skatten på arbejde.
Med skattereformen gennemføres så den største nedsættelse af skatten på arbejde.
Skattereformen betyder, at bundskatten nedsættes med 1,5 procentpoint, mellemskatten afskaffes, topskattegrænsen forhøjes væsentligt - 350.000 danskere løftes ud af topskatten - aktieindkomstskatten nedsættes, skatteloftet nedsættes til 51,5 pct., beskæftigelsesfradraget forhøjes, pensionstillægget forhøjes med 2.000 kr. til gavn for landets pensionister, grænsen for friplads i daginstitutioner forhøjes, og der indføres en grøn check, som målrettes mellem- og lavindkomster som kompensation for grønne og sundhedsfremmende afgifter.
Som sagt er skattereformen fuldt finansieret.
Finansieringen sikres gennem nedsættelse af fradrag, højere skatter og afgifter på forurening, afskaffelse af en række undtagelsesbestemmelser i skattesystemet, et loft over indbetalinger til ratepensioner og sundhedsfremmende afgifter.
Forårspakke 2.0 er ikke alene en grøn skattereform, men er også en reform, der stimulerer dansk økonomi.
Ud over skattereformen indeholder forårspakke 2.0 en renoveringspulje på 1,5 mio. kr., mulighed for højere anlægsudgifter i kommunerne og endelig mulighed for, at danskerne kan få deres SP-opsparing udbetalt.
Selve skattereformen giver danskerne 13 mia. kr. mere mellem hænderne næste år.
Dermed giver vi familierne en håndsrækning til at komme styrket gennem finanskrisen.
At skattereformen skulle bruges til at stimulere vækst i dansk økonomi, har vi i Venstre været meget positivt indstillet over for.
Når danskerne får flere penge mellem hænderne, styrkes familiernes økonomi, og det vil bidrage positivt til vækst og beskæftigelse i Danmark.
Lad mig slå fast, at det er på grund af skattereformen, der jo er fuldt finansieret, at vi har mulighed for at lave en lempelse.
Den lavere skat ville ikke kunne have været anvendt til offentlige investeringer.
At give danskerne flere penge mellem hænderne i de kommende år er altså kun muligt på grund af skattereformen.
Pengene kan ikke anvendes til andre formål.
Det faktum ved jeg godt
at Socialdemokratiet og Socialistisk Folkeparti har svært ved at acceptere.
Nu har vi i Venstre ikke noget imod offentlige investeringer.
Vi har faktisk fremrykket trafikinvesteringer for 5 mia. kr., og vi har givet kommunerne mulighed for at øge anlægsbudgetterne med 2 mia. kr.
Men når man lytter til retorikken fra oppositionen, får man det klare indtryk, at alt skal bruges på offentlige investeringer og forbrug.
Hvorfor tager Socialdemokratiet og Socialistisk Folkeparti så ikke den fulde konsekvens af deres holdninger, nemlig at sætte skatten op og bruge pengene på offentlige udgifter?
Men det gør de måske også.
Den tåler ikke dagens lys.
I Venstre er vi meget optaget af boligejernes situation.
Gennem et skattestop for ejendomsværdiskatten har boligejerne kunnet sove trygt om natten uden frygt for stigende skatter og afgifter - stigende skatter og afgifter, som fortiden eller har været fuld af.
Det har været afgørende for Venstre at sikre, at der fortsat skulle være tryghed om boligejernes situation.
Det har derfor været centralt, at en skattereform følges op med en fortsættelse af skattestoppet.
Boligejerne skal kunne regne med, at de regler, som Folketinget vedtager, også gælder fremover.
Derfor vil der også være skattestop efter skattereformen.
Det synes vi sådan set er en helt naturlig afklaring at give de danske boligejere, men det var åbenbart for skrap kost for oppositionen, for der kunne i hvert fald ikke blive tale om at sikre skattestoppet efter reformen.
Tak for det.
Det var da for en gang skyld klar tale.
Med reformen sikrer vi, at der alene bliver tale om et lavere rentefradrag for familier med renteudgifter på over 100.000 kr.
Dertil kommer, at det aftrappede fradrag indfases skånsomt fra 2012 til og med 2019.
Og for at der ikke skal være den mindste tvivl om, at husejerne kan sove trygt om natten, suppleres dette med en kompensationsmodel - en kompensationsmodel, som sikrer, at man, hvis den lavere værdi af rentefradraget ikke opvejes af lavere indkomstskat, så kompenseres krone for krone.
I Venstre har vi stået vagt om boligejernes situation.
Det løfte står vi naturligvis ved, og det tager vi fuldstændig højde for med skattereformen.
Sådan skal det være.
Skattekommissionen havde i sit opdrag til en skattereform til formål at sikre en fordelingsmæssigt afbalanceret profil.
Med regeringens aftale med Dansk Folkeparti blev den fordelingsmæssige profil endnu bedre end i Skattekommissionens forslag.
Jeg ved godt, at Socialistisk Folkepartis finansordfører, hr. Ole Sohn, sikkert helst vil glemme det, men jeg må fremhæve, at hr. Ole Sohn var meget klar i mælet, da han skulle kommentere Skattekommissionens udspil: Skattekommissionen rammer inden for skiven, der er ikke noget, der kolliderer med det fælles udspil fra SF og Socialdemokraterne.
Det var klar tale fra en folkesocialist.
Med Skattekommissionens forslag ville de 10 pct. med de højeste indkomster skulle betale 10,7 gange så meget i skat som de 10 pct. med de laveste indkomster.
Det forhold er i dag 11 gange.
Med regeringens og Dansk Folkepartis aftale vil de 10 pct. med højeste indkomster betale 10,9 gange så meget i skat som dem med de laveste indkomster.
Dermed fastholder vi princippet om, at det naturligvis er de bredeste skuldre, der bærer det tungeste læs.
Mere end halvdelen af skattelettelsen gives i bunden af skatteskalaen - lavere bundskat, indkomstafhængig grøn check, bedre vilkår for friplads i daginstitution og højere pensionstillæg - mens knap en fjerdedel gives i form af en højere topskattegrænse, og en anden fjerdedel, knapt, gives i form af afskaffelse af mellemskatten.
Der tages altså store hensyn for at sikre den fordelingsmæssige balance.
Men hvad vil Socialdemokratiet og Socialistisk Folkeparti så?
Svaret blafrer i vinden, meldingerne stritter i alle retninger, men et samlet skatteudspil?
Nej, det må danskerne ikke få at se.
Når man har en dårlig sag, er det typisk, at man helst ikke vil afsløre indholdet.
I medierne har vi dog hørt meldinger om, at nøglen til et socialistisk udspil ligger i en ny toptopskat eller en formueskat.
Det bliver vi alle fattigere af, men det lader altså til at være den forkromede løsning fra Socialdemokratiet og Socialistisk Folkeparti.
Lad mig så rejse et spørgsmål, som jeg håber særlig Socialistisk Folkeparti vil give et klart svar på i dag.
Jeg kan forstå, at alle skal have det samme i lettelser, før det stemmer overens med Socialistisk Folkepartis marxistiske principper.
Partiet har jo ellers foreslået, at topskattegrænsen skal hæves med 50.000 kr.
Hvordan vil Socialistisk Folkeparti give en kassedame den samme lettelse, uden at direktøren også får det?
Det håber jeg at vi får svar på i dag.
Ikke engang i partiernes egne rækker kan der skabes klarhed over politikken.
Der er nogle, der mener, at energiafgifterne er for høje og reformen dermed for grøn, mens andre kalder reformen for sort og uden miljøambitioner.
Hvad skal vi så tro på?
Gæt en holdning, lev i uvished, stol trygt på oppositionen.
Forleden gav hr. Villy Søvndal forklaringen på Socialistisk Folkepartis øjeblikkelige popularitet.
Årsagen skulle være, at partiet følger en konstruktiv linje, hvor de kritiserer, men hver gang de kritiserer også fremlægger et forslag om, hvordan de gerne vil gøre det; det er for let bare at kritisere, man er nødt til også at komme med forslag til, hvordan man vil gøre det.
Det løfte og det tilsagn til danskerne gælder åbenbart ikke skattepolitikken.
I Venstre er vi som sagt utrolig stolte af skattereformen.
Lavere skat på arbejde, mere skat på forurening og energiforbrug, afskaffelse af særordninger og undtagelser, en kraftig stimulering af dansk økonomi, en fortsættelse af skattestoppet, tryghed om skatten for danskerne i fremtiden
Usikkerhed og utryghed er den røde bloks svar.
I Venstre står vi for det modsatte.
Vi glæder os til, at danskerne næste år kan se, at der er mere på lønkontoen, når skatten er betalt.
Det er grundlæggende kun rimeligt, og det er samtidig gavnligt i den nuværende økonomiske situation.
Skattereformen med forårspakke 2.0 gør Danmark rigere, grønnere og bedre rustet til fremtiden.
En sådan pakke kan ansvarlige politikere ikke lade sive ud mellem fingrene.
Derfor ser vi i Venstre frem til, at vi får vedtaget skattereformen, så danskerne næste år oplever den største nedsættelse af skatten på arbejde siden indkomstskattens indførelse.
Det er historisk, og det er vi i Venstre stolte af.