runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lene Espersen (KF), 2008-03-11:
Jeg vil sige, at der selvfølgelig er problemer nogle steder.
Der er også mange lande, hvor man i det hele taget tumler med spørgsmålet om at lave reformer af retsvæsenet.
I mange, mange lande i hele verden er retsvæsenet jo kendt for at arbejde meget langsommeligt, og det fører bl.a. til mange sager ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol også sager, der vedrører Danmark.
Så jeg synes, man skal være varsom med hensyn til at sige, at det, blot fordi der kører sager ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, er udtryk for, at man ikke har en ordentlig retsstat, og at man ikke har en ordentlig lovgivning; det kan man sådan set godt have.
I Danmark har vi lavet en domstolsreform, og det er jo bl.a., fordi vi ønsker, at sagerne skal kunne ekspederes hurtigere, så vi ikke kommer ind i de her meget langvarige sager.
Der er også taget andre skridt med hensyn til at nedbringe de langvarige sigtelser og andet, der gerne skulle skærme imod, at Danmark får for mange sager ved Menneskerettighedsdomstolen.
Men jeg synes, det vil være meget forkert at, om man så må sige, sætte lighedstegn der, altså at det, fordi man har sager der, er udtryk for, at der ikke er noget som helst retsvæsen eller en ordentlig retsstat i de lande.
De lande, der er medlemmer af EU, har en retsstat, og dem skal vi have tillid til.
Tom Behnke (KF), 2008-03-11:
Nu er jeg nok lige nødt til at fastholde, hvad det er, forslaget går ud på.
Det er ikke at give de deltagende lande adgang til samtlige danske registre - det er det ikke.
Det, vi taler om her, er det, der hedder hit/no hit i forhold til fingeraftryk og dna.
Derudover er der en mulighed for at lave en konkret forespørgsel i Centralregisteret for Motorkøretøjer.
Rent teknisk er man nødt til at have en nummerplade, som man slår op i registeret for at få nogle informationer ud - det er den tekniske måde, som systemet fungerer på allerede i dag.
Så forudsætningen for, at man kunne lave et masseudtræk ville være, at man tog en lang række nummerplader og indtastede hver enkelt nummer for at få et opslag, som man kunne printe ud.
Den forestilling om, at man bare lige trykker Ctrl et eller andet, hvorefter der printes en million køretøjer ud i printeren, kan ikke lade sig gøre.
Og derfor synes jeg, at man fuldstændig overdramatiserer, hvad det her går ud på.
Karen Hækkerup (S), 2008-03-11:
Da Socialdemokraternes ordfører i den her sag, hr. Magnus Heunicke, ikke har mulighed for at være til stede i salen lige nu, har han bedt mig læse vores tale op, og det gør jeg selvfølgelig med glæde.
Samarbejde mellem lande og den nyeste teknologi har altid været vigtige redskaber i opklaringen af forbrydelser.
Der går en lige linje fra de gamle detektivers forstørrelsesglas, opdagelsen af fingeraftrykket og til udviklingen af et af nutidens vigtigste opklaringsredskaber, dna-sporet.
Vi har desværre set talrige eksempler på, at den internationale kriminalitet har bredt sig til Danmark.
Det gælder både narkokriminalitet, menneskehandel med kvinder til prostitution og internetplyndring af almindelige danskeres betalingskort.
Ja, listen er lang.
Der er andre former for kriminalitet, som har andre motiver.
Tagerens hæslige ansigt er for længst blevet ubehagelig velkendt her i Danmark.
Netop frihedsrettighederne har været i fokus i debatten om dette lovforslag, og i Socialdemokratiet har vi lyttet nøje til henvendelserne både fra Amnesty International, Retssikkerhedsfonden og andre organisationer, der ligeledes beskæftiger sig med retspolitik og retssikkerhed.
Når disse organisationer anbefaler denne nye lov, skyldes det flere ting.
Det vigtigste punkt er, at lovforslaget kun giver andre lande adgang til oplysninger om, hvorvidt der er et match i vores dna- eller fingeraftryksdatabase.
Denne form for hit/no hit forhindrer, at andre lande direkte får adgang til de bagvedliggende personidentificerbare oplysninger om dna-profilen eller aftrykket.
Jeg vil også gerne fremhæve, at når det gælder flere landes samarbejde om politioperationer, gennemføres disse under værtslandets ledelse, og vi kan f.eks. forbyde fremmed politi at bære våben, hvis de deltager i en operation i Danmark.
Til sidst skal det nævnes, at udvekslinger af oplysninger og efterretninger mellem landene kun kan ske, hvis det ikke bringer et lands sikkerhed i fare, hvis det ikke bringer en efterforskning i fare, eller hvis det ikke vil stå i klart misforhold til eller være irrelevant i forhold til et angivet formål.
Vi kan også give afslag, hvis henvendelsen vedrører en lovovertrædelse, der kun kan straffes med fængsel under 1 år her i Danmark.
Her har vi altså rammerne for, hvornår og i hvilket omfang det nye redskab kan benyttes; rammer, der gør, at loven vil blive effektiv og samtidig ikke på nogen måde kan siges at være et overgreb mod retssikkerheden.
Vi vil ikke bøje os for terror og international kriminalitet, men vi vil heller ikke lade terrortruslen indskrænke det frie og demokratiske samfund, vi kæmper for at beskytte.
Med disse ord skal jeg meddele, at Socialdemokraterne støtter lovforslaget.
Kim Andersen (V), 2008-03-11:
Jo, men jeg kan gentage, hvad jeg sagde i min besvarelse for et øjeblik siden: Vi er meget trygge ved, at de danske myndigheder i hver enkelt sag efter konkret anmodning skal overveje, hvad det er for nogle oplysninger, der gives.
Vi har persondataoplysningsloven, og vi har vores retssikkerhedskriterier, som naturligvis skal iagttages, når danske myndigheder, herunder politimyndigheder, måtte udlevere en oplysning.
Verden er jo ikke sort og hvid, og jeg kan jo ikke garantere for, at der ikke i en eller anden konkret sag på et tidspunkt i fremtiden ville kunne ske en fejl eller foregå et misbrug af en given oplysning, men det påhviler altså myndighederne, der udleverer og besidder oplysningerne, at sørge for, at de gives i en relevant sammenhæng efter en konkret anmodning, og det er vi trygge ved.
Det er fuldstændig rigtigt vurderet, at vi er opmærksomme på, at vi hele tiden har retssikkerheden med os i den lovgivning, vi gennemfører.
Det er klart, at når man har et samarbejdende Europa, flyder varerne og kapitalen frit over grænserne, og det fører så desværre noget kriminalitet med sig.
Jeg er lige ved at tro, at Dansk Folkepartis svar på at undgå den slags problemstillinger ville være at sætte hegn op om Danmark og undgå, at varer, personer og kapital kunne flyde frit.
Det mener vi altså ikke er svaret, tværtimod, vi er stærke tilhængere af det tætte samarbejde og den frie trafik hen over grænserne.
Vi har bemærket de synspunkter, der har været, om retssikkerheden, og vi har diskuteret det internt, men vi mener ikke, at det er synspunkter, som har en argumentation bag sig, som gør, at der i den her sammenhæng er noget at være i tvivl om, når vi tager i betragtning, at det er de danske myndigheder, der i hvert enkelt tilfælde har ansvaret for, hvad der udleveres af oplysninger.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-03-11:
Jeg vil sige, at Dansk Folkeparti nu ikke miskrediterer, at man kan bevæge varer frit over grænserne -
det er der sikkert god logik i.
Det, vi miskrediterer, er, at regeringens og regeringsflertallets iver efter at få varerne til at flyde over grænserne altså også gør, at våben og narko og kvindehandel og andre ting flyder frit over grænserne.
Men det er nu ikke rigtig det, jeg spørger ind til, vil jeg sige til hr. Kim Andersen.
Det, jeg gerne vil have at ordføreren adresserer, er den kritik, som kommer fra Datatilsynet og fremgår af samlingen af høringssvar, bilag 1, side 5, hvor det klart fremgår, at man altså har nogle overvejelser over, om det her lever op til de ret strenge krav, må man sige, som vi normalt i et retssamfund stiller til behandlingen af følsomme oplysninger.
Jeg synes, at når man sådan på den ene side som ordfører for et regeringsbærende parti gerne vil slå sig op som protektor for retssikkerheden, bør man på den anden side netop imødegå den kritik, der har været rejst her.
Kim Andersen (V), 2008-03-11:
Vi skal være meget opmærksomme på at sørge for, at vi har den fornødne sikring af personfølsomme oplysninger.
Det mener vi også der tages højde for med den kontrol, der er fra danske myndigheders side i forbindelse med stillingtagen til, hvad det er for nogle oplysninger, der konkret skal udleveres i hver enkelt sag i forhold til den anmodning, man måtte få.
Men jeg bliver nødt til at sige, at jeg er helt klar over, at Dansk Folkeparti benytter enhver lejlighed til at miskreditere det europæiske samarbejde og de frie forhold hen over grænserne for varer, økonomi og borgere.
Det gør vi altså ikke, og vi erkender også, at der i forbindelse med den frihed foregår en kriminalitet, som i stigende omfang er grænseoverskridende, og der bør vi naturligvis tage de fornødne forholdsregler for at imødegå den kriminalitet.
Og vi mener, at der er taget de fornødne forholdsregler for de retssikkerhedsmæssige aspekter herfor.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-03-11:
Jeg lyttede opmærksomt til ordførerens rosende ord om, at EU’s nye tiltag her vil føre til, at retssikkerheden vil blive forøget, og at vi vil få langt bedre midler til at bekæmpe international terrorisme.
Det lyder jo alt sammen meget godt, men jeg vil sige, at jeg var en smule forundret over, at ordføreren overhovedet ikke i sit indlæg nævnte de, må man nok sige, meget kritiske bemærkninger til det her forslag, som jo er kommet i høringssvarene.
Bl.a. er Datatilsynet jo altså kommet med nogle meget klare indvendinger med hensyn til, om det »hit/no hit«-system, man nu indfører, er i overensstemmelse med den persondatalovgivning og den sikkerhed, der skal være i forbindelse med anvendelsen af og bearbejdelsen af fortrolige eller følsomme oplysninger.
Derfor vil jeg gerne høre, om hr. Kim Andersen ikke kan komme lidt nærmere ind på de bekymrede overvejelser, som bl.a. nogle af høringssvarene har frembragt.
Edmund Joensen (SP), 2008-03-11:
Som folketingsmedlem for Færøerne tillader jeg mig at have en mening om denne sag.
Her er der tale om et fælles anliggende for parterne i rigsfællesskabet.
Oppositionens ønske om en dommerundersøgelse af Danmarks tilslutning til krigen i Irak er interessant på en række områder.
Forslaget til folketingsbeslutning rejser bl.a. spørgsmålet om, hvordan vi ser på krig.
Det er grundlæggende altid en alvorlig beslutning at drage i krig.
Her adskiller Irakkrigen sig ikke fra andre krige.
Ingen kan tage let på sådan en beslutning, og det er jeg overbevist om at regeringen ikke har gjort.
Lige så grundlæggende er det, at der altid er betydelige risici forbundet med en krigsindsats.
Det ved alle med en smule historisk indsigt.
Derfor ved vi også alle, at det er umuligt at gennemføre en perfekt krig.
Den eksisterer ikke.
Der er altid noget, der kunne være gjort anderledes.
Derfor kan man med en vis rimelighed sætte spørgsmålstegn ved oppositionens ønske om at kulegrave Danmarks krigsdeltagelse.
Det er så utrolig nemt at være bagklog og se alt i den rette sammenhæng, flere år efter at begivenhederne har fundet sted.
Det bør vi tænke nøje over.
Vi bør også tænke over, at Irakkrigen må ses i lyset af begivenhederne, der gik forud for den internationale koalitions invasion af Irak.
Terroranslaget mod USA sendte chokbølger gennem hele den vestlige verden, og vi bør huske den tilstand, når vi måler og vejer Danmarks deltagelse i fjernelsen af terroristen og diktatoren Saddam Hussein.
Hermed være ikke sagt, at invasionen af Irak ikke kunne være bygget på et anderledes grundlag.
Jeg har tidligere udtrykt, at jeg mener, at Irakkrigen burde have fundet sted med et klart FN-mandat i ryggen.
Det lod sig ikke gøre.
I FN kunne man ikke enes om en politik på området, og det er beklageligt.
Men det retfærdiggør ikke en kulegravning af Danmarks krigsdeltagelse.
Her til sidst vil jeg tillade mig at være forundret over, at netop Socialdemokraterne står i spidsen for ønsket om en dommerundersøgelse.
Jeg husker med stor klarhed, hvordan Nyrupregeringen i sin tid nægtede Færøernes landsstyre en dommerundersøgelse af den famøse banksag.
Regeringens begrundelse dengang var, at der var gået inflation i dommerundersøgelser.
Derfor kunne kun en ekspertundersøgelse komme på tale.
Jeg noterer mig, at Socialdemokraterne nu er en del af oppositionen, og at der nu ikke længere er inflation i dommerundersøgelser i Danmark.
Min konklusion i denne sag er, at vi ikke skal nedsætte en kommission, der undersøger Danmarks deltagelse i Irakkrigen.
Lad os i stedet koncentrere os om at bygge Irak op igen.
Denne opgave er langtfra løst endnu.
Det er der, vi bør bruge ressourcerne.
Karina Lorentzen (SF), 2008-03-11:
Man kan derfor ikke være modstander af, at det med implementeringen af denne lov kan lade sig gøre at søge i dna-profiler og fingeraftryk i danske databaser.
Der gives ikke adgang til flere oplysninger end det, der i dag er muligt at få europæisk politi imellem, men der bliver mulighed for hurtigt at søge i databaser for at se, om de indeholder en bestemt dna-profil eller et bestemt fingeraftryk.
Det kan hurtigt afgøres, om et aftryk eller en profil er kendt.
Det giver imidlertid ikke mulighed for at få de bagvedliggende personoplysninger; dem skal man ligesom hidtil anmode om at få ad de sædvanlige kanaler og under de sædvanlige forudsætninger.
Så som udgangspunkt vil der ikke kunne udveksles andre eller flere oplysninger, men det vil kunne ske hurtigere og mere effektivt.
SF er på det rene med, at det oprindelige lovudkast er undergået mange forandringer, bl.a. for at imødegå høringssvarenes bekymring for de forskellige medlemslandes datalovgivning.
Der var en del kritiske høringssvar, bl.a. fra Datatilsynet.
De nye høringssvar fra Datatilsynet rummer stadig væk mange bekymringer.
Bl.a. kan et misbrug af oplysningerne ikke drages til ansvar efter dansk lovgivning, ligesom der er en bekymring for masseudtræk af oplysninger fra motorkøretøjsregisteret, som jo opereres online.
Lovforslaget er uhyre komplekst, og som det også blev udtryk i Europaudvalget fra SF's side, gav man mandatet, men man forpligtede sig ikke i forhold til det egentlige udkast.
SF føler, at der er et behov for yderligere afklaring af lovforslaget og kan derfor ikke umiddelbart sige god for forslaget, og i det mindste har vi - hvis forslaget vedtages - meget brug for en evaluering af det over tid, som handler om, hvordan de udvekslede data behandles.
SF's bekymring går på, hvad der sker med dataene efter udvekslingen.
Selv om der er et krav om sletning af data efter udvekslingen, er spørgsmålet, hvordan vi effektivt kan sikre, at sletningen sker, og at dataene kun anvendes til de formål, som er angivet.
SF er derfor afventende.
Mogens Lykketoft (S), 2008-03-11:
Tak, formand.
Jeg vil bare sige til hr. Joensen, at der fra forslagsstillernes side jo for det første ikke er tale om nogen form for bagklogskab i forhold til visdommen i at gå med i invasionen.
Det fremgik af vores udtalelser og stemmeafgivning i denne sal midt i marts 2003.
For det andet er spørgsmålet om en kommissionsundersøgelse jo ikke noget, der har relation til, hvad slags undersøgelse man gerne ville have haft i 1990'erne.
På baggrund af den megen usikkerhed og frem og tilbage-snak i 1990'erne om, hvad slags undersøgelser man skulle lave, satte et stort flertal i Folketinget sig ned og lavede lovgivningen om undersøgelseskommissioner som det, man var enige om var det bedste redskab.
Og det er sådan set i al beskedenhed det, vi beder om at man så bruger i denne sag - det, som vi efter erfaringerne fra 1990'erne blev enige om var det rigtige instrument i den slags sager.
Det korte af det lange er, at fortielserne og usandheden om Irakforløbet - også fra dansk side - fortsætter.
Alt er ikke fremlagt, og jeg har nævnt et eksempel herpå.
Og det er en stor omkostning, regeringen og Dansk Folkeparti påtager sig ved at nægte fuld åbenhed om forløbet, for det kan da meget vel være, at det forholder sig så enkelt, at man i sin naivitet har haft fuldstændig blind tillid til USA's regerings fremstilling af denne sag, men lad os da så få det belyst.
Der er en ting, jeg kan love på forslagsstillernes vegne, og det er, at der kommer en ny regering og der kommer et flertal for en sådan undersøgelse på et tidspunkt.
Sandheden skal nok blive belyst.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-03-11:
Jeg tror, at hr. Tom Behnke og jeg er fuldstændig enige om, hvor vi skal hen, nemlig at vi skal opklare international kriminalitet.
Det, der så bare er besynderligt, er, at hr. Tom Behnke kaster sig ud i sådan en flammetale for, at alle medlemslande i EU - uden at danske myndigheder kan efterprøve det og uden danske myndigheders mellemkomst - skal have direkte adgang til alle danske registre.
Det må jo hvile på en tanke om, at alle EU's medlemslande har en administration og en praksis og en adfærd, som er fuldstændig lige så effektiv som den i Danmark.
Og der er det bare, at jeg forstyrrer hr. Tom Behnkes retorik med nogle data.
For sådan er det ikke.
Hvis man ser på de internationale opgørelser over korruptionsniveau, vil man altså kunne konstatere, at f.eks. Rumænien er mere korrupt end Namibia og Cuba.
Og når det i øvrigt bakkes så markant op af høringsbidragene, hvor Datatilsynet og Advokatsamfundet og andre faktisk ytrer bekymring over for det her, så kunne man godt have forventet en noget mere ydmyg tilgang til det end den linje, som hr. Tom Behnke lægger for dagen.
Tom Behnke (KF), 2008-03-11:
Nej, det er det ikke på nogen som helst måde.
Når man laver de her spilleregler, så er det for at bekæmpe den internationale og den grænseoverskridende kriminalitet, og for at myndighederne har mulighed for at reagere hurtigt her og nu.
Det fremgår klart og tydeligt, at det er i konkrete sager og hændelser, at man kan lave et opslag i motorkøretøjsregisteret.
I et samarbejde er vi jo nødt til at gå ud fra, at de lande, vi samarbejder med, samarbejder på det samme grundlag.
Og i det omfang, der er lande eller medarbejdere i nogle lande, som ikke lever op til bestemmelserne, så har man mulighed for at sanktionere direkte eller sige, at de pågældende lande ikke kan være med i samarbejdet længere.
Den mulighed foreligger jo.
Men udgangspunktet er jo, at de lande, der går sammen om det her, har en fælles interesse.
Og hvis man har den fælles interesse, hvorfor skulle man så ødelægge det for sig selv?
Det giver jo ikke nogen mening.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-03-11:
Det interessante er jo, hvor hr. Tom Behnke ved det fra.
Det er jo, som om hr. Tom Behnke tror, at det i alle EU's medlemslande fungerer ligesom i Danmark, som jo må siges at have en meget høj hæderlighed i administrationen og en meget høj grad af fravær af korruption.
Det gør sig jo desværre ikke gældende i alle EU's medlemslande.
Jeg går ud fra, at hr. Tom Behnke er bekendt med, at nogle af EU's medlemslande i dag rent faktisk er mere korrupte end lande som Ghana, Namibia, Cuba og lignende stater, hvis man ser på de internationale opgørelser, der findes.
Det spørgsmål, man så logisk set må rejse,
er, om hr. Tom Behnke virkelig vil have tillid til administrationer, som - i hvert fald ifølge Transparency International - er gennemkorrumperede.
Og om han vil have fuld tillid til, at lande og administrationer selv vil tage hånd om, at de, der overtræder reglerne, bliver strafforfulgt, hvis de overtræder de regler og den adgang, som hr. Tom Behnke hermed giver deres administrationer til de danske registre.
Er det ikke en lille smule naivt?
må jeg spørge hr. Tom Behnke om.
Tom Behnke (KF), 2008-03-11:
Sagen er, at de lande, der deltager i det her samarbejde, har en fælles interesse i at have et fælles grundlag at spille på.
Landene har en fælles interesse i at bekæmpe international kriminalitet, bekæmpe grænseoverskridende kriminalitet og i at bekæmpe terrorisme.
Det er derfor, at landene er gået sammen om det her.
Landene tilslutter sig jo ikke det her med henblik på at misbruge systemerne.
Så ville man jo ikke have det med længere.
Sådan er det, når vi taler på statsniveau.
Når vi taler konkret på medarbejderniveau, så vil det jo være sådan, at den konkrete medarbejder vil blive sanktioneret for at overtræde spillereglerne.
Karina Lorentzen (SF), 2008-03-11:
Men vi kan jo ikke retsforfølge dem efter dansk lovgivning; det er jo det, der er problemet.
Tom Behnke (KF), 2008-03-11:
Det er rigtigt, at der altid vil kunne forekomme brodne kar.
I det omfang det gør sig gældende, at en betjent skulle sidde og synes, at det kunne være evig morsomt at lave et masseudtræk fra Køretøjsregisteret
jeg kan ikke se, hvad han skulle bruge det til - vil det jo i sig selv være strafbart og blive retsforfulgt, og den pågældende embedsmand, politimand, eller hvad det nu er, vil blive straffet for sin gerning.
Det, man så kan tale om, er, hvis der skulle være et af de lande, der er med, som synes, at det er o.k., at en politimand eller en anden embedsmand sidder og misbruger de her regler, så har vi en ny situation.
Line Barfod (EL), 2008-03-11:
Ordføreren mente, at hvis der skete misbrug i et land, var det, fordi det var en banditstat.
Vi har set eksempler på politifolk, der har misbrugt deres adgang til at give oplysninger videre til kriminelle osv.
Der findes jo alle steder brodne kar, så jeg mener ikke, at det, at man siger, at der kan ske misbrug, fører til, at man så må sige, at de lande, hvor det foregår, er banditstater.
Men det må vel føre til, at man prøver at begrænse mulighederne for, at der sker misbrug, og prøver at sikre så høj grad af kontrol som muligt og prøver at opbygge nogle systemer, hvori der ikke kan ske misbrug.
Tom Behnke (KF), 2008-03-11:
Når man har en lovgivning, og når vi har nogle spilleregler, så står det sådan set enhver frit for at overtræde de spilleregler.
Altså, selv om vi har en lov i Danmark, der siger, at man ikke må slå ihjel, er der sådan set stadig nogle, der gør det.
Men når det så finder sted, så er det jo, at man kommer efter de pågældende og siger: Det der var en overtrædelse af de spilleregler, vi har.
Og så bliver det sanktioneret.
I det omfang der er et land, der deltager i det her, og som fuldstændig har misforstået, hvad det går ud på, så vil de øvrige lande jo have mulighed for at sanktionere over for det land og sige: Så lukker vi her, fordi I ikke lever op til spillereglerne.
På den måde er man jo nødt til have nogle spilleregler og gå ud fra, at folk overholder dem.
Men hvis de ikke gør det - eller hvis lande ikke gør det - så kan man reagere i forhold til dem, der overtræder de pågældende spilleregler.
fuldstændig som med lovgivningen om, at man ikke må stjæle biler osv.
Selv om der er en sådan lovgivning, så er der stadig væk nogle, der gør det - ja, det er der.
Hvordan dæmmer vi op for det?
Ja, det gør vi ved at komme efter dem, når de gør det.
Line Barfod (EL), 2008-03-11:
Ved hr. Tom Behnke, at det er strafbart i samtlige 27 EU-lande, hvis det efterhånden bliver udvidet til det - i hvert fald i de lande, der er med i det?
Ved hr. Tom Behnke det?
Problemet er vel, at når vi vedtager de her forskellige EU-regler, ved vi faktisk ikke, hvilke regler der er gældende i de enkelte lande, i forhold til hvad der er strafbart og hvad der ikke er strafbart.
Vi ved ikke, hvilke systemer de har opbygget for at sikre, at der ikke sker misbrug.
Nogle af de ting, vi gjorde i Danmark, for at sikre, at der ikke skete misbrug, var jo at lave regler om, hvordan man skal logge sig på, hver gang man skal ind i systemet osv.
Det er det, bekymringen går på, vil jeg sige til hr. Tom Behnke.
Tom Behnke (KF), 2008-03-11:
Jo, men bekymringen er jo overflødig, for hvorfor skulle man gøre det?
Hvad skulle man bruge det til?
Hvad skulle sigtet være med at gøre det?
Hvorfor skulle man i et af de deltagende lande sidde og lave et totaludtræk fra det danske motorregister?
Hvad skulle man få ud af det?
Hvad skulle man bruge det til?
Det er altså en eller en hypotetisk idé om, at der skulle være nogle, der kunne sidde og synes, det var sjovt.
Det tror jeg simpelt hen ikke på.
Og det vil man selvfølgelig tage op i den konkrete situation, hvis det overhovedet skulle finde sted.
Men jeg tror som udgangspunkt ikke på, at det vil finde sted, og derfor er der ikke nogen grund til at gøre sig den bekymring på nuværende tidspunkt.
Skulle vi nå dertil, er der slet ingen tvivl om, at efterhånden som det her bliver implementeret, og efterhånden som landene tilslutter sig, tilslutter de sig også det grundlag, der gør sig gældende.