Lennart Damsbo-Andersen (S), 2012-02-03:
FN vedtog en 1961 konventionen om begrænsning af statsløshed.
Forud var der gået flere års forhandlinger med udgangspunkt i den viden og den forståelse, som to verdenskrige havde bibragt: staters opløsning, folkemord, undertrykkelse og millioner af mennesker, der forsvandt, uden at nogen tog sig af det.
Derfor er konventionen om begrænsning af statsløshed udarbejdet med fokus på rettighederne for individet og ikke på staternes rettigheder.
Enhver, der er statsløs, er i yderste konsekvens fredløs og venneløs, og det gør konventionen op med.
Menneskerettigheder, ikke mindst de statsløses, er i fokus.
Det er i det lys, man skal se at Danmark ratificerede konventionen.
Det betyder, at retstilstanden er sådan, at en statsløs ansøger, der er født i Danmark og ønsker dansk statsborgerskab, har ret til statsborgerskab og alene kan afvises i overensstemmelse med konventionen, hvis den pågældende er dømt for en forbrydelse, der giver 5 års fængsel eller mere, eller hvis vedkommende er dømt for at være til fare for landets sikkerhed.
I Socialdemokratiet er vi enige i, at regeringen fortolker FN-konventionen således, at hvis den statsløse ansøger ikke er dømt, men af Politiets Efterretningstjeneste vurderes til at være eller kunne blive til fare for landets sikkerhed, er det ikke nok til, at ansøgningen udsættes.
Det er en god og fornuftig afvejning af individets ret til et tilhørsforhold til en stat og statens ret til at beskytte sig.
Jeg må indrømme, at jeg ikke forstår bekymringen.
For sådan som sagerne står, kan ingen statsløse udvises af Danmark, uanset om de har begået noget kriminelt, og der er intet, der forhindrer PET i at foretage den overvågning, som de ønsker, eller politiet i at foretage anholdelse eller rejse sigtelse.
Så landets sikkerhedssituation er under ingen omstændigheder afhængig af, om en person har statsborgerskab eller ej.
Så kan jeg forstå, at Venstre tilsyneladende har ændret holdning i forhold til den, som de gav udtryk for blot for et par måneder siden, og ikke længere vil bryde de konventioner, som vi her i Folketinget på helt demokratisk vis har besluttet os for at følge.
Jeg noterer mig også, at Venstre har skiftet ordfører.
Det er da glædeligt, at Venstre igen er vendt tilbage til den holdning, som tidligere indfødsretsordfører Marion Pedersen så sent som den 4. marts 2011 under behandlingen af beslutningsforslag nr. B 11 gav udtryk for, og jeg citerer: Man indgår konventioner for at overholde dem, og det er Folketinget, der har besluttet, at Danmark skal ratificere konventionen, og med Folketingets beslutning følger et ansvar for at overholde de internationale forpligtelser, der fremgår af konventionen.
Det er klar og tydelig tale, og det var jo ikke lige det, der fremgik af debatten under behandlingen af L 11 sidste år, hvor Venstre tydeligvis havde indtaget en anden og noget uforståelig holdning.
Socialdemokraterne finder det rigtigt, at Danmark har ratificeret henholdsvis FN's konvention om begrænsning af statsløshed og konventionen om barnets rettigheder.
Vi har intet ønske om at forsøge at lave konventionerne om, og vi ønsker fortsat at overholde disse konventioner.
Så Socialdemokratiet kan ikke støtte forslaget.
Afslutningsvis kan jeg ikke undlade at bemærke, at vi ikke ville have stået i den her situation og behandlet det her forslag, såfremt den tidligere borgerlige regering havde overholdt de indgåede konventioner og administreret i henhold til dem.
For så havde alle de statsløse på det seneste lovforslag inklusive den person, som forslagsstillerne henviser til, haft dansk statsborgerskab for mange år siden.
Derfor er jeg da også glad for, at netop de forhold, der gjorde sig gældende under skiftende ministre med ansvar for integration og indfødsret, bliver afdækket i det kommissionsarbejde, der nu er sat i gang.