runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jakob Axel Nielsen (KF), 2007-05-10:
Det er klart, at i en udbudsforretning kan man sætte nogle betingelser for, hvad det er, sælger ønsker på sin grund, eller hvad det nu er, man sætter i udbud.
Jo flere bebyrdende vilkår, der kommer, jo mere kommer det også til at påvirke en pris.
Det mener jeg egentlig er inden for markedsøkonomiens frie rammer.
Det her beslutningsforslag handler om, at man de facto finder en markedsværdi, som man teoretisk set er enig om, og så går man under den.
Allerede der begynder jeg at blive meget nervøs og synes, at det her er en gal vej ud i det – ja, jeg gentager det – som jeg kalder planøkonomi, og det har vi set mange steder.
Det virker sjældent.
Pernille Frahm (SF), 2007-05-10:
Nu er der jo en masse organisationer på det her område, og fælles for de organisationers henvendelser til os lige nu er: Hjælp os dog, hjælp os dog med det her!
Og når vi så snakker om, hvorfor det ikke bliver løftet ude i kommunerne, tror jeg, der er en meget enkel forklaring på det – forklaringen er penge.
Det er et beskedent beløb på statens budget; jeg vil tror, det er mindre, end hvad man normalt kan komme til at lave af regnefejl, vi taler om.
Hans Andersen (V), 2007-05-10:
Jeg synes, det er vigtigt, at vi holder kommunerne fast på det ansvar, de har for, at vi har gode hjælpeordninger, og at vi udvikler hjælpeordningerne.
Det synes jeg er vigtigt.
Det ansvar ønsker jeg at fastholde dem på, og det skal altså ikke gøres ved, at vi her i Folketinget skal til at detailregulere på alle tænkelige områder.
Nej, jeg synes sådan set, at vi kunne være sammen om at udvikle hjælpeordningerne, at vi måske også kunne være sammen om at gøre det muligt, at de handicappede, der får hjælp på denne måde, kunne gå sammen i en organisation eksempelvis og dermed bedre være i stand til at løfte det arbejdsgiveransvar, der faktisk ligger i den her ordning.
Det kunne jo også skabe mulighed for, at der faktisk var to parter, der kunne aftale løn- og ansættelsesvilkår på det her område.
Pernille Frahm (SF), 2007-05-10:
Så er jeg nødt til at stille det samme spørgsmål til hr. Hans Andersen, som jeg stillede til socialministeren: Hvorfra kommer den der grundløse, bundløse tillid til, at kommunerne pludselig vil vende om og begynde at løse den her opgave, når det, vi har set indtil nu, er, at det gør de ikke, og når vi kan se, at der er stort gennemtræk i det her fag?
Hvorfor tror hr. Hans Andersen pludselig, at kommunerne nu vil løfte opgaven?
Hans Andersen (V), 2007-05-10:
Forslagsstillerne ønsker med dette forslag, at tilskuddet til ansættelse af handicaphjælpere udmåles med udgangspunkt i den til enhver tid gældende overenskomstfastsatte aflønning af hjemmehjælpere.
Venstre er enig i, at det er en relevant problemstilling at diskutere, hvordan vi kan fastholde og udvikle hjælpeordninger på handicapområdet, men det fremgår allerede af vejledningen om særlig støtte til voksne, at aflønning af hjælpere normalt bør ske efter de almindelige regler i overenskomst om aflønning af hjemmehjælpere m.v.
Endvidere har Kommunernes Landsforening skrevet i deres vejledning til kommunerne om hjælpeordninger, at handicaphjælpere bør aflønnes efter overenskomsten for sundhedspersonale, som er indgået mellem KL og FOA.
Så det er klart en opgave for kommunerne at følge denne vejledning.
Målet for Venstre er, at det frie valg også er velfungerende, når det handler om mennesker, der benytter sig af hjælpeordninger som alternativ til kommunens hjemmepleje.
Venstre støtter socialministerens forslag om at overveje, hvordan vi kunne skabe mere synlighed om kommunernes politik på det her område, og at stille krav om, at man offentliggør denne og dermed skaber den nødvendige opmærksomhed om vilkårene for hjælpeordninger.
Det vil vi gerne bakke op omkring.
Jeg har prøvet at kigge i dette beslutningsforslag for at se, om jeg kunne læse mig til, hvor finansieringen af den anslåede merudgift – hvis man fulgte intentionerne i det her beslutningsforslag – på de 100 mio. kr., som står nævnt, skulle komme fra, og det har jeg ikke kunnet.
Men det er måske en ny stil, der kommer til at præge beslutningsforslag her sidst på folketingsåret, at man fremsætter beslutningsforslag, der er uden finansieringsdækning.
Det har jeg mindre respekt for.
Forslaget er meget sympatisk, og jeg har også anerkendt, at det er en relevant problemstilling, men jeg mener bare, at problemet skal løses i kommunerne og af kommunerne, og derfor kan vi ikke støtte dette beslutningsforslag.
Eva Kjer Hansen (V), 2007-05-10:
Tilsyneladende er fru Pernille Frahm jo fuldstændig resistent over for de initiativer, som regeringen rent faktisk tager, for næsten uanset hvilken debat vi har, vælger fru Pernille Frahm at se fuldstændig bort fra den handling, den indsats, der bliver gjort på området.
Jeg sparker jo netop ikke det her til hjørne.
Jeg har sagt, at det er meget vigtigt, at der kommer fokus på det, og jeg mener, at det er et meget alvorligt problem for de handicappede, der ikke kan få de hjælpere, som de har behov for.
Så er spørgsmålet bare, hvordan vi bedst løser det, om det er gennem den detailregulering, som jeg kan forstå at oppositionen efterlyser, eller om det er ved at skabe synlighed omkring forholdene i kommunerne og få rejst den her lokale diskussion om, hvad der er ret og rimeligt i forhold til hjælpeordningerne.
Som jeg har bebudet allerede for et stykke tid siden, kommer der faktisk til efteråret et lovforslag om hjælpeordningerne, fordi jeg synes, der er en række ting, som vi bliver nødt til at hanke op i i forhold til den måde, det fungerer på i dag, og der synes jeg, det er helt åbenlyst, at man så bidrager til at give noget synlighed, sådan at bl.a. de lokale handicapråd har mulighed for at sætte det på dagsordenen og foreholde lokalpolitikerne, hvad det er for en indsats, de gør på området.
Pernille Frahm (SF), 2007-05-10:
Ministeren benytter sig selv af en meget springende argumentation i de her sager.
Når vi oplever et problem, sparker ministeren det nogle gange til hjørne med, at der skal være en undersøgelse, og andre gange til hjørne med, at vi ikke ved noget om, hvad der foregår.
Jeg kan forstå, at nu skal det sparkes til hjørne, fordi vi bare skal have tillid til, at kommunerne nok gør det, som de ikke har villet gøre indtil nu.
Når der er et problem og ministeren åbenbart ligesom jeg ønsker, at der skal være ordentlige forhold på det her område, så må ministeren påtage sig et ansvar og sørge for, at der bliver ordentlige forhold, og så må ministeren gribe ind over for de kommuner, der ikke følger vejledningen.
Hvor svært kan det være?
Eva Kjer Hansen (V), 2007-05-10:
Altså, jeg sætter gerne en undersøgelse i gang, hvis der er behov for at få afdækket, hvordan det ser ud i kommunerne.
Nu er jeg bare så mange gange af fru Pernille Frahm blevet skældt ud for at sætte undersøgelser i gang og har fået at vide, at det skulle jeg lade være med.
Så det er jo sådan lidt modstridende meldinger, der kommer i forhold til ønsket om undersøgelser fra socialministerens side.
Diskussionen går jo på, at vi ved, at det her er et problem i større eller mindre omfang; vi kender det ikke nøjagtig, men vi kan se på de henvendelser og de sager, vi har kendskab til, at det er et problem.
Så er spørgsmålet: Hvordan skal vi så løse det problem?
Skal vi løse det ved at holde kommunerne fast på, at de skal sørge for, at der er nogle ordentlige forhold, og at de i forvejen har nogle retningslinjer, hvor de opfordrer hinanden til at sørge for, at der er ordentlige forhold, og så sørge for at skabe synlighed om, hvad kommunerne faktisk gør i forhold til at få den lokale debat om, hvorvidt de giver de handicappede gode nok vilkår?
Eller skal vi gribe til detaillovgivning her i Folketinget og pålægge kommunerne en helt bestemt fremgangsmåde på det her område?
Det er da en diskussion værd.
Den har vi jo da af og til i forhold til, hvad det er for en lovgivning, vi skal vedtage omkring kommunernes indsats.
Pernille Frahm (SF), 2007-05-10:
Det kan da ikke være så fantastisk svært at sende et brev rundt til kommunerne og få spurgt om det her og få et svar tilbage.
Men pyt nu med det.
Ministeren siger, at nu skal vi have tillid til, at de nye kommuner kan løse opgaven, og så spørger jeg: Hvorfor i alverden skulle vi det?
For alle de henvendelser, vi får, viser jo, at de gamle kommuner ikke kunne løfte opgaven.
Hvad er det, der får ministeren til at tro, at kommuner, som lægges sammen og får nye opgaver og i forvejen ligger i kaotiske forhold, så pludselig bliver i stand til at løfte en opgave, de ikke har været i stand til at løfte indtil nu?
Eva Kjer Hansen (V), 2007-05-10:
Jo, det tror jeg nok også er det, jeg har givet udtryk for.
Der er mange ting, der spiller ind i forhold til ansættelsesforholdet, og som der skal tages stilling til i forbindelse med ansættelsesaftalen.
Og så kan jeg ikke svare på, hvor mange der er i hvilken situation, for som sagt har vi ikke kendskab til de faktiske forhold i kommunerne, og hvilke kommuner der sørger for at følge overenskomsten på området, og hvilke der ikke gør det, og et nærmere kendskab til det vil kræve en egentlig undersøgelse, fordi KL heller ikke ligger inde med de informationer.
Jeg er ikke enig i, at hjælperne i dag ikke har en overenskomst at læne sig op ad, og jeg vil gerne gentage, som jeg fremførte i min tale, at der jo står i KL’s vejledning om hjælpeordninger, at det i praksis betyder, at handicaphjælpere bør aflønnes efter overenskomsten om sundhedspersonale, som er indgået mellem KL og FOA.
Så man har jo netop en overenskomst at læne sig op ad, som vejledningen refererer til.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-05-10:
Jeg synes også, det er positivt, at ministeren i hvert fald har tænkt sig at tage hul på den her diskussion.
Eva Kjer Hansen (V), 2007-05-10:
Umiddelbart ville jeg jo tro, at netop Det Radikale Venstre ville synes, at det, det gælder om, er at holde kommunerne fast på det ansvar, de har.
Og som sagt er der jo nogle meget klare retningslinjer i forhold til, hvordan man bør tildele tilskud, og hvad man bør følge i kommunerne.
Derfor synes jeg jo, det er oplagt at få sat fokus på de kommuner, der så ikke gør det, og få den her diskussion af: Hvorfor er det, de ikke vil være med til at sikre de her valgmuligheder for de handicappede?
Når vi taler lovgivning i det hele taget, er den realistiske tidshorisont, der er, jo et lovinitiativ til efteråret.
Og som vi allerede har diskuteret i anden sammenhæng, kommer der et lovforslag om hjælpeordningen, fordi jeg tager fat på nogle af de problemstillinger, der er omkring arbejdsgiveransvar og aktivitet i det hele taget.
Martin Lidegaard (RV), 2007-05-10:
Problemet er bare, at alt det, ministeren foreslår, jo ikke hjælper de mennesker, der har et handicap i dag, og som ikke kan få en hjælper.
Det hjælper ikke de mange hjælpere, som i dag er fuldstændig uden nogen form for rettigheder på noget som helst område.
Og det er jo ikke nogen ny problemstilling; vi har kendt den længe.
Grunden til, at den pludselig begynder at gøre rigtig ondt, er, at vi har den her mangel på arbejdskraft, så nu flygter folk derfra.
Det vil selvfølgelig være interessant og relevant at få en hurtig undersøgelse af, hvor mange vi snakker om, og hvor hurtigt det går.
Jeg ved ikke, om ministeren kan love os, at vi får sådan en.
Det er jo bare at sende et brev til kommunerne – man må jo gå ud fra, at de i hvert fald har et overblik – og spørge, hvor stort problemet er.
For det, der bekymrer mig lidt ved ministerens tilkendegivelse, er, at vi skal hen til efteråret, og så skal der laves en lov, der gør, at kommunerne om 1-2 år skal lave en vejledning, der så skal diskuteres i nogle råd, og så måske på et tidspunkt om 3-4 år kan få betydning og effekt.
Eva Kjer Hansen (V), 2007-05-10:
Jeg er jo, som jeg har givet udtryk for, enig i, at det her er et problem, og det er alvorligt for de handicappede, der så ikke kan få den hjælper, som de gerne vil have ansat, på grund af tilskuddenes størrelse.
Vi har ikke noget overblik over, hvordan det set ud i kommunerne, men som jeg refererede, har der været en række henvendelser og breve, der har gjort opmærksom på, at det her er problematisk.
Vi har fra ministeriets side spurgt KL, om de har et kendskab til, hvordan det ser ud rundtom i kommunerne, men det er der altså ikke et samlet overblik over.
Derfor synes jeg, at det, der ville være godt, er at få sat fokus på: Hvad er det for en politik, kommunerne praktiserer på det her område?
Hvad gør kommunerne i forhold til at bakke op om, at de handicappede har de muligheder, som de forskellige paragraffer i lovgivningen faktisk giver dem?
Martin Lidegaard (RV), 2007-05-10:
Jeg vil gerne starte med at takke ministeren for, at hun anerkender det helt akutte problem, der er, og som jo adskiller sig fra resten af arbejdsmarkedet ved, at de handicappede mennesker, vi snakker om her, simpelt hen ikke kan leve et liv, hvis ikke de kan få en hjælper, og der er flere og flere af dem, der simpelt hen ikke kan få en hjælper.
Og derfor har vi en ganske akut og ganske alvorlig problemstilling, der bør løses så hurtigt som overhovedet muligt.
Jeg har bare den opfattelse, at der er nogle mennesker derude, og der bliver flere og flere af dem, og deres problemer bliver større og større.
Hans Andersen (V), 2007-05-10:
Det kan godt være, fru Pernille Frahm synes, at 100 mio. kr. er småpenge.
Det er det jo ikke, og når der så ikke er anvist finansiering, er det jo absolut ikke småpenge; de skal jo tages fra nogle andre, men der er så ikke peget på, hvilke andre tiltag der så ikke skal være gældende mere. Den bedste løsning til at sikre, at de her hjælpeordninger faktisk kan udvikles, er, at vi nu går sammen om at se på hele det her område, så der ikke er problemer med, at enkelte paragraffer er modstridende, hvis det er det, der er tilfældet, eller at de ikke kan spille sammen.
Det er det ene.
Det andet er altså at fastholde kommunerne på det ansvar, de har.
Der er vejledninger og klare vejledninger på, hvordan vilkårene skal være.
Michael Aastrup Jensen (V), 2007-05-10:
Svaret er jo, som også ministeren selv var inde på, at der jo er ca. 105.000 – 105.000 – boliger, enten som private udlejningsboliger eller som almene boliger, hvor man altså kan bo for under 4.000 kr. om måneden.
Det er altså en slat, der er til at tage og føle på.
Det betyder selvfølgelig ikke, at vi bare skal sige, at så er den hellige grav vel forvaret, og så løser alting nok sig selv.
Nej, og det er jo også derfor, at vi både med efterårets boligaftale, hvor vi jo går ind og sikrer, at der kan blive bygget flere almenboliger, bl.a. også i København, og samtidig også med den regeringshandlingsplan, der kommer også meget snart, får sat mere skub på det.
Så alt i alt synes jeg, at der er nok at tage fat på, og det ser også forholdsvis positivt ud.
Men det løser jo ikke problemet med, at det altså også er kommunerne, der har det primære ansvar for en aktiv boligpolitik, og de har en lang række instrumenter, som de allerede kan benytte sig af i dag, også i Københavns Kommune, hvis de altså vil.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2007-05-10:
Jeg har sagt, at jeg mener, at når man håndterer ting under markedsværdien, skabes der en situation, hvor der kan komme konkurrerende interesser og dermed også nogle penge under bordet, fordi der er skjulte værdier i det, når man prissætter det under niveauerne.
Jeg er ikke afvisende over for i hvert fald at tage den diskussion, og jeg vil godt sige, at jeg tror, at det på meget, meget kort sigt kan medføre nogle huslejestigninger, men jeg tror, vi meget hurtigt vil se nogle huslejefald, fordi der vil være et incitament til at få opført meget mere privat udlejningsbyggeri.
Derved vil vi få et sundt boligmarked, som vil medføre fald på det private boligmarked og vil gøre det attraktivt også at blive lejer i øvrigt.
Så ja, det vil jeg ikke være afvisende over for at tage en åben diskussion om.
Michael Aastrup Jensen (V), 2007-05-10:
Lad mig indledningsvis slå det fuldstændig fast.
Venstre kan på ingen måde støtte det forhåndenværende beslutningsforslag, da vi føler, at det er direkte modstridende med de grundlæggende principper, som vores moderne samfund er bygget op på.
Lad mig dog dernæst udtrykke min store sympati for de intentioner, der ligger bag forslaget – ikke mindst ideen om en aktiv boligpolitik på kommunalt plan, en idé, som Venstre altid har støttet og senest ladet komme til udtryk ved sidste efterårs boligaftale, som vi tilfredse lagde stemmer til.
Men som sagt kan Venstre ikke støtte forslaget, primært fordi det er direkte modstridende med de helt grundlæggende principper i den frie prisdannelse, og gennemføres det, vil det danne grundlag for en negativ spiral på det almene boligområde.
Disse negative spiraler vil så efterfølgende brede sig til resten af boligmarkedet, hvor de vil danne forstyrrelser og skævvride hele systemet.
Nej, forslaget vil danne grundlag for en konkurrence på offentlig støtte.
Dette er ikke nødvendigvis i sig selv skidt, men det er bestemt skidt i situationen, hvor det bliver en konkurrence om offentlig støtte udelukkende med det formål at påvirke prisdannelsen og underbyde markedet, der er reguleret ved udbud og efterspørgsel.
Som redegjort for i dag har man på kommunalt niveau allerede den dag i dag en lang række muligheder for at føre en god og aktiv boligpolitik ikke mindst på de udsatte områder.
De er på lang sigt meget mere brugbare, end at vi tager styret her fra Christiansborg, længere væk fra hvor det foregår.
Det er tiltag, der, hvis man skal sætte det lidt på spidsen, minder om planøkonomi, når den er værst.
Eva Kjer Hansen (V), 2007-05-10:
Ja, man kan sprede boligerne mere.
Det kan man vel gennem det, at man jo kan udpege nogle byggegrunde, som man så vil sælge til en særlig favorabel pris.
Men kernen i det her forslag er jo, at man vil øge den offentlige støtte til det at opføre almene boliger.
Fokus er jo netop ikke på, om man på anden vis kunne billiggøre byggeriet, men udelukkende på, at man ved at putte nogle flere offentlige midler ind i det gennem det, at man sælger byggegrundene for billigt, så kan få en lavere husleje.
Og det er det, jeg synes er kernen i det her forslag, og det, der så netop er så problematisk i det.
Charlotte Fischer (RV), 2007-05-10:
Men ved det her forslag vil det vel alt andet lige være en anden måde at bygge billigere boliger på, som spreder boligerne mere end det, der er tilfældet i dag?
Altså, det er for mig at se, hvis man kigger på det her beslutningsforslag og spørger: Hvad er det gode i forslaget?
at det vel er, at man kan sprede boligerne bedre, end man kan i dag.
Er det en rigtig vurdering set med ministerens øjne?
Eva Kjer Hansen (V), 2007-05-10:
Det vil man jo altid kunne tage en diskussion om, og vi har jo også netop i fællesskab sat et arbejde i gang for at se på hele den konstruktion, der er i den almene sektor, hvor der jo netop nu sidder et udvalg og arbejder og kommer med noget i begyndelsen af næste år.
Så selvfølgelig kan man diskutere det, men jeg synes, det, der er grundlæggende forkert i det her forslag, er, at det vil åbne op for en vilkårlighed for, hvad en kommune måtte beslutte sig for at sælge byggegrundene til, og det vil sige gøre markedet uigennemskueligt i forhold til: Hvad er det for en pris, man skal give inden for de forskellige områder?
Charlotte Fischer (RV), 2007-05-10:
Jeg synes, det her forslag rejser en meget spændende debat, for det handler jo om: Hvordan skal det offentlige støtte opførelsen af billige boliger, af støttede boliger?
Og jeg synes, at det her forslag, som jeg også godt kan forstå ministerens betænkeligheder ved, alligevel rejser et sådan helt grundlæggende spørgsmål, nemlig om det i virkeligheden er den rigtige måde, man kanaliserer offentlige penge ind i billige boliger på.
Så det, jeg vil spørge ministeren om, er: Rejser det her ikke et behov for at diskutere helt til bunds, om det er den rigtige måde, man støtter billige boliger på i dag, når de skal opføres?
Skal vi måske tænke det helt forfra, så vi netop i stedet for, når bygherrer skal opføre nye boliger, stiller krav om, at de også opfører nogle billige boliger fra start?
Eva Kjer Hansen (V), 2007-05-10:
Altså, det bliver jo ikke til at gennemskue, hvad prisen vil være, og hvilke købere der kommer i betragtning.
Og sådan en vilkårlighed vil jeg simpelt hen ikke acceptere.
Pernille Frahm (SF), 2007-05-10:
Jamen ministeren skylder at forklare os, hvorfor det er så helligt med de her priser på grundene, og hvorfor det lige præcis er mere helligt end at gribe ind i, hvilke markedsmekanismer der virker i øvrigt for boligbyggeri, altså, hvilke prisdannelser der er, når man skal bygge nyt i det hele taget.
Hvorfor er grundprisen så hellig for ministeren?
Det vil vi gerne have et ordentligt svar på.
Eva Kjer Hansen (V), 2007-05-10:
Jo, det, jeg kan forestille mig, er modeller, hvor man finder ud af at billiggøre byggeriet, hvor man simpelt hen bliver bedre til at koordinere og tilrettelægge tingene på en måde, så man kan bringe omkostningerne ned.
Jeg synes hellere, man skal have fokus på, hvordan man kan få huslejen ned, ved at selve udgiften til byggeriet ikke er så høj.
Pernille Frahm (SF), 2007-05-10:
Med den udlægning, ministeren kommer med, kommer det til at lyde, som om der enten er frit marked, eller også er der kaos.
Og det virker meget besynderligt, fordi vi jo har andre områder, hvor vi regulerer boligmarkedet og boligbyggeriet.
Vi bygger ældreboliger, vi afsætter særlige kvoter, vi kræver særlige boliger for at få hjemløse væk fra deres hjemløshed osv. Så vi har jo mange eksempler på, at vi regulerer og griber ind.
Eva Kjer Hansen (V), 2007-05-10:
Den her regering har jo netop taget initiativ til at se på huslejeniveauet i de udsatte områder, hvor der kan være store problemer, i form af at der ikke er overensstemmelse mellem huslejeniveauet og det, som lejligheden kan bære, altså den kvalitet, lejligheden har, og derfor er der jo i boligaftalen indgået aftale om, at vi også arbejder målrettet med huslejenedsættelser for at få løst nogle af de ghettoproblemer, der er.
Ellers arbejder regeringen på at se på, hvordan vi kan billiggøre byggeriet.
Men jeg synes jo, at vi bliver nødt til at have en åben og ærlig tilgang til: Hvad er det for nogle initiativer, der kan tages på området, frem for at smugle ekstra offentlige kroner ind i det – som jeg mener det her forslag er udtryk for – ved at ville sælge byggegrundene til langt under markedspris?
Per Clausen (EL), 2007-05-10:
Jeg skal bare spørge ministeren, om det er rigtigt forstået, at det er ministerens og regeringens mål, at huslejerne skal ned i de store byer, og at ministeren også er villig til at bruge de nødvendige midler til at opnå det resultat.
Og så vil jeg bare spørge, om ministeren har nogen dato for, hvornår der skal være opnået et resultat, for ellers kan man jo sådan set i al evighed blive ved med snakke om, at man går ind for effektivisering af byggeriet.
Eva Kjer Hansen (V), 2007-05-10:
Jeg har for længst meldt ud, at så må vi jo se nærmere på det, og så vil jeg gå i dialog med kommunerne om: Hvad er det, der skal til?
Jeg synes, at det, vi skal fokusere på inden for byggeriet, er, hvordan vi kan effektivisere og den vej rundt billiggøre byggeriet og dermed få huslejen ned, eksempelvis på samme måde som vi jo havde lavet en konstruktion med en forsøgsbestemmelse for at prøve at se på, hvordan man gennem en bedre koordination af arbejdet faktisk kunne sænke huslejen væsentligt.
Og det er det, vi vil have fokus på i den byggepolitiske handlingsplan, som vi arbejder med i regeringen.
Per Clausen (EL), 2007-05-10:
Det, jeg godt kunne tænke mig at vide, er, hvad socialministeren helt konkret vil gøre.
Det lyder vældig godt, det der med at effektivisere boligbyggeriet.
Men altså, hvad forventer socialministeren at få ud af det?
Forventer ministeren, at der faktisk vil ske et fald i boligpriserne i København på baggrund af de initiativer, ministeren tager?
Og – hvornår vil det ske, og hvor stort vil faldet være?