runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mette Frederiksen (S), 2012-11-07:
Hvis der er tale om en person, der er i arbejde et par dage, og så melder sig selv ledig, fordi den pågældende ikke gider at passe arbejdet, så er man det, der hedder selvforskyldt ledig, og så skal man have en karantæne fra sin ydelse.
Det tilsiger reglerne allerede i dag, og de regler er jo lavet, netop for at man ikke bare kan flekse ind og ud af arbejdsmarkedet.
Der kan selvfølgelig være gode grunde til, at man skifter job eller for den sags skyld indgiver en opsigelse på sin arbejdsplads, men hvis det er det, vi kalder selvforskyldt ledighed, altså at man selv er skyld i, at man bliver ledig, eksempelvis fordi man opsiger et job efter få dage, så skal man have karantæne og dermed ikke modtage ydelse.
Louise Schack Elholm (V), 2012-11-07:
Ministeren siger, at man skal lave en vurdering af den enkelte, ud fra hvad den enkelte svarer, men bør jobcentret ikke også se på, om det er nogen, der har tænkt sig at fastholde et arbejde, om det er nogen, der tager imod et arbejde, fordi de føler sig nødsaget til at tage imod det, men som efter 2-3 dage ikke dukker op mere?
Det virker jo lidt beskæmmende, at de kan sige til arbejdsgiveren: Nej, jeg synes ikke rigtig, at jeg har tid, for jeg har travlt med at passe mine heste.
Jeg har også hørt andre tilfælde, hvor det er: Jeg vil hellere spille computerspil.
Det er jo lidt beskæmmende, at man foretrækker det frem for at arbejde.
Hvordan mener ministeren så, at jobcentret skal afdække de situationer?
Mette Frederiksen (S), 2012-11-07:
Det er helt afgørende for mig at få slået fast, at man selvfølgelig skal passe sit arbejde, hvis man overhovedet kan det, ligesom man skal stå til rådighed for arbejdsmarkedet, når man modtager en offentlig ydelse.
Hvis der er eksempler på borgere, der bevidst snyder – og det vil jeg mene at det er – ved at omgå reglerne ved at søge arbejde og så lade sig fyre og så søge arbejde og lade sig fyre, bør man følge op på det enkelte konkrete eksempel i det lokale jobcenter, fordi så er der jo altså et mønster, som man bør kunne aflæse og reagere på baggrund af.
Det siger sig selv.
Hele forudsætningen for, at vi kan have et stærkt socialt sikkerhedsnet i Danmark, er, at så mange af os som overhovedet muligt overholder spillereglerne.
For hver gang vi snyder og ikke overholder reglerne, snyder vi i virkeligheden hinanden, og det er ligegyldigt, om vi får udført sort arbejde eller man ikke står til rådighed for sine dagpenge eller sin kontanthjælp.
Det er naboerne, ens familie, alle andre i det her samfund, man snyder, og derfor er det vigtigt at sætte ind over for det.
Peter Skaarup (DF), 2012-11-07:
Spørgsmålet lyder sådan her: Hvad er ministerens holdning til politiansattes ytringsfrihed, og er ministeren enig med spørgeren i, at man som offentligt ansat kan ytre sig frit i et demokratisk samfund?
Morten Bødskov (S), 2012-11-07:
Tak for spørgsmålet.
Det er jo et spørgsmål, der er stillet i en meget generel form, og jeg vil derfor også tillade mig at svare i samme generelle form.
Jeg vil starte med at slå fast, at offentligt ansatte har en vidtgående adgang til at ytre sig.
Det gælder naturligvis også for ansatte i politiet.
Den vidtgående ytringsfrihed, offentligt ansatte har, er dog begrænset på enkelte punkter.
Offentligt ansatte må eksempelvis ikke fremsætte æreskrænkende udtalelser eller videregive åbenlyst urigtige oplysninger om arbejdspladsen, ligesom de ikke må videregive tavshedsbelagte oplysninger.
Tavshedsbelagte oplysninger kan eksempelvis være oplysninger om enkeltpersoners private forhold eller om politimæssige efterforskninger.
De nærmere principper for det, jeg har stået og sagt her om offentligt ansattes ytringsfrihed, er bl.a. beskrevet i den pjece, der hedder »God adfærd i det offentlige«, som den daværende personalestyrelse, KL og Danske Regioner sammen udgav i 2007.
Henrik Dam Kristensen (S), 2012-11-07:
Jeg må sige, at da jeg læste hr. Henning Hyllesteds spørgsmål, kunne jeg ikke undgå at trække lidt på smilebåndet.
Det er sådan, at nok prøver jeg at følge med, men jeg var ikke lige præcis klar over, hvad spørgsmål S 1098 handlede om, men på den måde, spørgsmålet var formuleret, kunne jeg næsten gætte, at det havde noget med Fyn at gøre.
Derfor må jeg sige til hr. Henning Hyllested, at den korte sætning, der er her, er taget en anelse ud af sammenhængen, men jeg kunne sådan set godt ønske mig, at det var sådan, at det altid gik op i en højere enhed.
Det, som det her handler om, er selvfølgelig, at med hensyn til betjeningssteder, frekvenser, rejsetid kan man ikke altid få det, som man gerne vil.
Det er sådan, at man ikke kan have et tog, som både skal være lokaltog og lyntog på samme tid – man kan ikke både stoppe ved samtlige stationer og så lynhurtigt bringe folk imellem landsdelene.
Det er jo det, moderne trafikplanlægning handler om, nemlig at sikre, at der er sammenhæng i den kollektive trafik, og at den er til gavn for passagererne.
Henning Hyllested (EL), 2012-11-07:
Den situation er egentlig meget god til at illustrere princippet om, at forbedringer et sted måske fører til forringelser et andet sted, for den situation, vi har på Vestfyn nu, er jo – det tror jeg der er enighed om – at togtrafikken er ved at sande til derovre.
Der er en voldsom belastning af sporene, og så er der jo ligesom pludselig lukket op for, at man måske går hen og lukker stationer.
Men man kunne jo også alternativt investere i togtrafikken derovre, hvilket vil sige, at man jo kunne investere i et overhalingsspor, et tredje spor, et fjerde spor, hvad ved jeg, langs motorvejen, så man gør vejen kortere og hurtigere på den måde.
Man kunne lave nye stationer i den vestlige del af Odense, ved Åløkke og Bolbro, og hvad ved jeg.
Man kunne få halvtimesdrift ud af det ved at investere på den måde i jernbanen og dermed også opnå reduktion af rejsetiden.
Det er jo en offensiv måde at gribe tingene an på, og det er ligesom den diskussion, jeg gerne vil henlede ministerens opmærksomhed på, i stedet for ligesom at acceptere princippet om, at vi forbedrer her og så forringer vi der.
Henrik Dam Kristensen (S), 2012-11-07:
Jeg mener heller ikke, at jeg med svar på ét spørgsmål har accepteret princippet om, at hvis man forbedrer et sted, så forringer man altid et andet sted.
Det tror jeg sådan set der kan gives masser af eksempler på, nemlig at sådan har jeg ikke udtalt mig, og sådan arbejder jeg ikke, og sådan bør det selvfølgelig ikke være.
Men jeg synes bare også, vil jeg sige til hr. Henning Hyllested, at man er nødt til at være lidt ærlig, også over for passagererne på Fyn.
Jeg så da gerne, at vi fik investeret meget mere i den kollektive trafik i de kommende år –
det har hr. Henning Hyllested og hans parti og regeringen jo også lagt grunden til med forskellige aftaler, vi har lavet undervejs, men jeg tror også, at hr. Henning Hyllested er enig med mig i, at vi ikke har det tredje spor over Fyn inden for det næste halve eller 2 år.
Så god er verden nok ikke.
Når man så som minister kan se, at nu har vi altså et problem, som i realiteten betyder, at både dem, der pendler, og også landsdelstrafikken er ved at ryge ud i problemer, så synes jeg sådan set, at det måske er helt åben og fair at sige, om vi ikke skal prøve at se, om vi kan løse det her problem.
Og så i øvrigt invitere dem, der er omkring det her, altså Fynbus, Region Syddanmark og DSB, til i begyndelsen af det nye år, tror jeg, at komme med forslag til, hvordan vi med den situation, vi kan se, kan forbedre mulighederne for passagererne med understregning af »for passagererne«. Vi ser så, hvad der kommer ud af det, og så må vi politisk tage stilling, når vi har fået det.
Men ved ikke at gøre noget synes jeg sådan set jeg har ladt passagererne – ikke kun på Fyn, men også i landsdelstrafikken – i stikken, og det ønsker jeg selvfølgelig ikke.
Henning Hyllested (EL), 2012-11-07:
Nej, men selvfølgelig skal der gøres noget.
Jeg er glad for, at ministeren er opmærksom på, at der skal gøres noget.
Når jeg rejser den her diskussion, er det jo netop, fordi jeg bliver lidt bange for den lidt spøjse formulering om, at forbedringer et sted kan føre til forringelser et andet sted.
For så tror jeg selvfølgelig, at det er det, der kommer til at gøre sig gældende på Vestfyn.
Det er jeg selvfølgelig lidt nervøs for, for det er en glidebane; det er en forkert tangent at køre ud ad.
Jeg hører også, at ministeren trods alt bekræfter, at det bestemt ikke er et generelt princip.
Jeg er bare bange for, at det kommer til at gælde på Vestfyn, når man siger: Jamen der er ikke plads til et tredje spor, eller det er inden for en overskuelig fremtid osv. osv.
Det er jo det, man må gøre op med sig selv om man vil.
Er det det, man vil?
Er det det, der definitivt løser problemet?
Ja, det er det.
Hvis man vil den kollektive trafik, og hvis man vil støtte jernbanetrafikken, så er det det, der løser problemerne.
Så er det ikke at lade stå til, om jeg så må sige – det beskylder jeg heller ikke ministeren for at gøre – så er det ikke at lade være med at foretage nogle investeringer i jernbanen og i stedet for sige: Så lukker vi nogle stationer, og så lader vi busserne klare det arbejde.
Det er jo det, som jeg fornemmer at der er lagt op til, og så bekræfter det ministerens udtalelse om, at forbedringer et sted fører til forringelser et andet sted.
Henrik Dam Kristensen (S), 2012-11-07:
Jeg har sådan set ikke tænkt mig at lade stå til.
Jeg vil det allerbedste for den kollektive trafik, og jeg kan så også bare håbe på, at de partier, som regeringen i de kommende år skal indgå finanslov med, er enige i det, og at de vil være med til at sætte en dagsorden her, så vi kan have en fælles agenda i forhold til det.
Jeg synes ikke, at man kan bruge et citat i et svar.
Og man kan så diskutere, om det er kækt eller ej.
Os, der er herinde, bliver meget ofte beskyldt for at være lidt kedelige, og så prøver man på at være lidt kæk, og så havner man også i gyngen, ikke?
Det, der bare er min pointe, er, at vi kan se, at der er et problem, og at hvis vi ikke får gjort noget ved det, lader vi passagererne i stikken, både dem, der pendler på Fyn, og dem i landsdelstrafikken.
Det var sådan set det, jeg forsøgte at tage hånd om, og så undskylder jeg selvfølgelig, hvis det var en anelse kækt undervejs, men det var faktisk i et forsøg på at løse problemet.
Henning Hyllested (EL), 2012-11-07:
Ministeren skal bestemt ikke undskylde – og slet ikke over for mig – en vis kækhed i debatten.
Det tror jeg, så vidt jeg kunne høre, at ministeren er enig i at vi i høj grad savner i det her hus.
Så det synes jeg er rigtig godt, og det er slet ikke det.
Nej, det er selve princippet, der kan ligge til grund for det.
Jeg er blevet bekræftet om, at det ikke er et generelt princip, som transportministeren fører politik efter.
Det glæder mig, og jeg påpeger bare, at der altså er en fare for, at princippet om ikke andet kan blive realiseret i forbindelse med Vestfyn.
Jeg kunne nævne et andet eksempel.
Det er jo motorvejen Holstebro-Herning, hvor man jo også kan vende det rundt og spørge: Hvorfor investerer vi ikke i jernbanetrafik deroppe?
Hvorfor kigger vi ikke på hyppigheden af togafgangene?
Det er, ligesom om at når man rejser den diskussion, siges der: Nej, det er selvfølgelig motorveje, og det er i bil.
Jeg er blevet opmærksom på, at der i hele området omkring Holstebro og Skive, og hvad det ellers hedder deroppe, jo er en voldsom lastbiltrafik med gods til og fra deroppe, ikke?
Men det vil kræve en udbygning af jernbanen mellem Herning og Holstebro og sådan set videre til Aarhus Havn på et eller andet tidspunkt.
Det er sådan nogle af de visioner, jeg er lidt bange for går tabt, når man ligesom begynder at blive meget realpolitisk, når man begynder at hævde et princip om, at forbedringer et sted kan føre til forringelser et andet sted.
Men kækheden skal være der, vil jeg sige til ministeren.
Henrik Dam Kristensen (S), 2012-11-07:
Men det er jo et faktum, at sådan kan det være, og det var så det, der var eksemplet på det her.
Så vil jeg sige, at jeg kvitterer for, at hr. Henning Hyllested nu er beroliget.
Det glæder mig altid, når hr. Henning Hyllested er det.
Og det er den målsætning, som jeg synes jeg vi skal forfølge i de kommende år.
Lykke Friis (V), 2012-11-07:
Tak hr. formand.
Der har jo været et valg i USA, som de fleste af os har fulgt med i her i løbet af natten, og der har jo også været valgfester rundt om i landet.
Det har jo alt sammen været fornøjeligt, men der var jo et parlamentsvalg i Ukraine den 28. oktober, og det var jo mildest talt ikke fornøjeligt og festligt.
Bl.a., fordi store dele af landets opposition jo sidder uretmæssigt fængslet, og så er det jo svært at tale om frie demokratiske valg.
Nu er Ukraine jo et land, som vi diskuterede en hel del op til en vis fodboldslutrunde i sommer.
Det har jeg ikke tænkt mig at rippe op i, for sket er sket.
Men dengang var det jo en del af argumentet, at regeringen ville holde fokus på Ukraine og tage andre initiativer end at boykotte.
Derfor er mit spørgsmål, om vi kan forvente et dansk initiativ op til det møde mellem EU's udenrigsministre, som skal afholdes den 19. november.
Villy Søvndal (SF), 2012-11-07:
Først og fremmest tak for den personlige lykønskning i forhold til amerikanske valg.
Det glæder vel os alle sammen, inklusive hr. Søren Espersen, at en mand, der er mindre konfrontatorisk end hans forgænger i forhold til international politik, skal varetage verdens supermagts interesser i en periode, hvor verden er i store forandringer.
Så det tror jeg at vi kan glæde os over i fællesskab.
Så til Syrien.
Vi har jo aldrig nogen sinde lagt skjul på, at vi støtter en syrisk opposition.
Det gør vi for at sikre, at der er et alternativ til Assadstyret og den brutale fremfærd, det styre har over for sin befolkning.
Forudsætningen for at få et nyt styre er, at vi er med til at hjælpe og støtte en syrisk opposition.
Det har vi i øvrigt aldrig lagt skjul på at vi gjorde.
Vi støtter i form af konferencer.
Bl.a. har vi haft en på Københavns Universitet for at bede den syriske opposition om at blive mere klar på at være inddragende i forhold til alle dele af det syriske samfund – de forskellige etniske, religiøse og politiske grupperinger, der er i det syriske samfund.
Projektet finansieres, som der også bliver spurgt til, gennem Det Arabiske Initiativ.
Så det rammer efter vores opfattelse lige præcis plet i forhold til det, vi gerne vil.
Vores opfattelse er, at der kun er én løsning på den syriske konflikt.
Det er en politisk løsning, og det betyder, at parterne på et eller andet tidspunkt i den her konflikt skal sætte sig sammen og finde et politisk svar på den krise, der er.
Søren Espersen (DF), 2012-11-07:
Jeg vil egentlig starte med en personlig lykønskning til udenrigsministeren på grund af valget af Obama.
Jeg forstår på de udtalelser, ministeren er kommet med i løbet af morgenen, at Obama sådan nærmest er en slags amerikansk SF'er.
Jeg håber da i hvert fald, at det så lykkes at få gennemført SF's politik i Amerika, når det ikke er lykkedes for udenrigsministeren her i Danmark.
Nej, det er slet ikke det, vi skal snakke om.
Det er Syrien, jeg gerne vil høre om.
For et par uger siden havde udenrigsministeren og jeg en samtale her om støtte til Syrien, hvor jeg gik ind i forhold til statsministerens åbningstale, hvor hun sagde, at vi støttede Syrien.
Der ville jeg vide, hvad det så var, vi støttede Syrien med.
Så kommer der lige pludselig her den 31. oktober et svar fra udenrigsministeren til hr. Christian Juhl på et spørgsmål stillet igennem Udenrigsudvalget, og pludselig kommer der et tal på.
Nu giver vi pludselig 1,9 mio. kr. til den syriske opposition.
Det, jeg vil spørge om, er: Hvor kom de penge fra?
Hvad er det for nogle penge, der pludselig er dukket op i løbet af en uge eller halvanden set i forhold til vores samtale hernede i salen?
Hvem er pengene gået til og til hvad?
Og er pengene blevet sendt af sted?
Hvordan er de kommet derhen, og hvem har modtaget dem?
Er de indsat på en bankbog i Syrien bank, eller hvordan fungerer sådan noget?
Hvor er de penge blevet af, og hvor stammer de fra?
Villy Søvndal (SF), 2012-11-07:
Jeg tror, vi skal gå mange forskellige veje for at påvirke det ukrainske samfund.
Jeg synes, hvis man kigger på det lidt overordnet, at den store risiko er, i en periode, hvor Ruslands Putin er i gang med at lave den store euroasiatiske konstruktion, at Ukraine driver i den retning – det skal vi undgå.
Det tror jeg forudsætter, at vi både skubber og presser på en gang.
Vi har som sagt associeringsaftalen som ét meget virksomt middel.
Vi har diskussionen med dem om politiske mindretal.
Vi skal fortsætte – og det tror jeg er meget vigtigt – kontakten til oppositionen.
Jeg tror, at jeg foreløbig vil lade det blive der, for jeg tror, at det er der, vi for alvor vil være i stand til at påvirke det ukrainske samfund.
Så må vi kigge på, om vi vil gå endnu videre.
Jeg har protesteret mod den lovgivning vedrørende de homoseksuelle, som er på vej i Ukraine.
Det er klart, at det er en dansk position at slås for mindretallenes rettigheder – inklusive de seksuelle mindretals rettigheder – i Ukraine og hvor i verden, det ellers måtte være som i f.eks. Uganda.
Det gør vi med fuld styrke.
Jeg tror også, det er vigtigt at bevare kontakter til forskellige dele af det ukrainske samfund, altså til oppositionskredse og folkelige bevægelser, og blive ved med at støtte dem, så Ukraine ikke lades alene tilbage med en fornemmelse af, at vi vender dem ryggen.
Dialogen og presset over for dem skal fortsætte, og det er klart, at hvis der ikke sker fremskridt på områder som demokrati, menneskerettigheder og retsstat, så underskriver vi i sagens natur ikke en associeringsaftale.
For det, der er stærkt ved EU – og det tror jeg også vi er fuldstændig enige om – er, at vi har noget, som er attraktivt, og derfor har vi også noget at presse med, om jeg så må sige, over for Ukraine.
Det er svært for nogen at tolke valget som et demokratisk fremskridt, og da vi har bundet argumentationen op på, at vi ikke vil underskrive associeringsaftalen, medmindre der sker demokratiske fremskridt, så har jeg svært ved at se den modsatte vej.
Lykke Friis (V), 2012-11-07:
Jeg vil godt sige, at jeg glad for den vægtning, som udenrigsministeren kommer med her, altså at det jo er langt vigtigere, at oppositionen – for nu at sige det meget direkte – er blevet smidt i fængsel, end at der har været snyd i forbindelse med valget.
For det kan jo ikke være frit og demokratisk, når oppositionen er spærret inde.
Det var sådan set også det budskab, som jeg selv havde mulighed for at overbringe til Julia Timosjenko, da jeg var valgobservatør i Ukraine.
Men det rejser jo stadigvæk spørgsmål.
Jeg så, at udenrigsministeren udtalte, at vi har behov for at tænke os grundigt om, som der stod i den pressemeddelelse, der blev sendt ud umiddelbart efter valget.
Det er jo altid klogt at tænke sig godt om, men kan ministeren ikke løfte lidt mere af sløret for, hvad det så er, vi tænker over, og hvad det er for nogle initiativer, der evt. kommer fra dansk side?
Jeg forstår næsten ministeren sådan, at man fra dansk side vil sige, at associerings- og frihandelsaftalen skal lægges ned i skuffen.
Er det korrekt forstået, og kunne man forestille sig, at der også var andre initiativer, som Danmark selv vil bringe med ind til bordet i forbindelse med det møde, der skal være den 19. november?
Der er også de homoseksuelles situation, hvor der jo altså er en lovgivning på vej gennem det ukrainske parlament.
Det kunne også være en sag, som ministeren ville rejse.
Villy Søvndal (SF), 2012-11-07:
Tak for spørgsmålet.
Det er jo rigtigt, at det er en fornøjelig dag på den måde, at vi alle sammen, tror jeg, er glade for udfaldet af det amerikanske valg.
Tillykke med det.
Jeg tror, at udfaldet også er en kæmpe fordel for Danmark.
Jeg er så også enig i, at det ikke var specielt fornøjeligt at kigge på det ukrainske valg.
Det er i sig selv absurd at afholde et valg i en situation, hvor ledende oppositionspolitikere er fængslet og derfor ikke kan deltage i valget.
Det mest alvorlige er, at man nægtede oppositionspolitikere at deltage i et valg, og jeg vil godt udtrykke skuffelse over, at Ukraine ikke levede op til de standarder, som vi har set ved tidligere valg.
Man kan sige, at Ukraine rutsjer den forkerte vej.
Det bekræftede valget i oktober også.
Der var det positive ved det, at der var en høj vælgerdeltagelse – det viser befolkningens lyst, om man så må sige, til demokrati – og at selve valghandlingen forløb i god ro og orden.
Men det samlede billede er ikke opmuntrende.
Ukraine bevæger sig i øjeblikket den forkerte vej.
Det er så efter min mening afgørende at agere på en måde, der sikrer, at Ukraine ikke driver længere østpå, men at kontakten til Ukraine bevares.
Det betyder ikke, at vi skal give op i den nuværende situation.
Vi skal diskutere Ukraine på rådsmødet den 19. november.
Det, der er afgørende at vurdere, er for det første summen af både demokrati og menneskerettighedssituationen, der som nævnt ikke er tilfredsstillende, for det andet fremskridt med hensyn til retsstatsprincippet, og endelig for det tredje en videreførelse af Ukraines reformdagsorden.
Det middel, som vi fra EU's side har at presse med, er, at vi har en færdigforhandlet associeringsaftale, som ligger klar til underskrift.
Forudsætningen for, at vi skriver under på den, er, at der sker fremskridt på demokratiområdet i Ukraine.
Det ved de meget godt, det står meget tydeligt for dem, men det kommer altså op på udenrigsministermødet den 19. november.
Henning Hyllested (EL), 2012-11-07:
Tak for det.
Jeg læser op: Når det i svar på spørgsmål nr. S 1098 bl.a. hedder, at forringelser på ét punkt typisk er en forudsætning for forbedring på et andet, er ministeren så enig i, at dette ikke er en naturlov, og at det modsatte også kan forekomme og burde være det typiske, især i en moderne, offensiv trafikplanlægning, hvor investeringer i og billiggørelse af kollektiv trafik kan lette trængsel og nedsætte forbruget af bilkørsel til gavn for miljø og klima?
Lykke Friis (V), 2012-11-07:
Det er jeg meget enig i, og jeg takker også for det klare tilsagn, at det vil Danmark så gå til bordet med.
Men jeg vil stadig væk sige, at man jo godt kunne komme med andre ideer.
Vi har jo noget, som magthaverne meget gerne vil have, for de vil gerne have indrejsetilladelse til Vesten – mange af magthaverne har nemlig deres børn på universitetet, og mange har gemt deres penge diverse steder, på Cypern og i andre lande.
Og vi ved jo, at man fra senatets side har arbejdet med en idé om en resolution, hvorefter man decideret skal gå ind og pinpointe det, så man altså specifikt rammer dem, der bl.a. har ansvaret for, at Julia Timosjenko sidder i fængsel, ved at nægte dem indrejsetilladelse.
Så jeg vil spørge, om ministeren ikke kan løfte sløret lidt mere for, om vi, når vi tænker os grundigt om, kunne tænke på en sådan måde, at vi går til bordet med andet end kun det, som der jo sådan set har ligget på bordet hele tiden, nemlig at associerings- og frihandelsaftalen skal ned i skuffen?
Henning Hyllested (EL), 2012-11-07:
Når det i svar på spørgsmål nr. S 1098 bl.a. hedder, at forringelser på ét punkt typisk er en forudsætning for forbedring på et andet, er ministeren så enig i, at dette ikke er en naturlov, og at det modsatte også kan forekomme og burde være det typiske, især i en moderne, offensiv trafikplanlægning, hvor investeringer i og billiggørelse af kollektiv trafik kan lette trængsel og nedsætte forbruget af bilkørsel til gavn for miljø og klima?