René Skau Björnsson (S), 2007-05-24:
Vi skal have flere kvinder på topposterne.
Det kan vi vist alle blive enige om, vi er bare ikke helt enige om, hvordan vi skal nå det mål.
Vi har stor sympati for SF’s forslag, men vi mener ikke, at kvinder skal have positiv særbehandling.
Kvinder er ikke en minoritet, og de er mindst lige så dygtige som mændene, så vi synes, vi først skal forsøge at gå frivillighedens vej.
Det er kulturen, den er gal med.
Der er rigtig mange fordomme om kvinder på ledelsesposter, og vi har jo hørt dem gang på gang.
Nogle siger, det er besværligt at ansætte en kvinde, fordi man så skal ændre jargon i virksomheden.
Hun er nok heller ikke en stærk leder, siger man; hun skal også lige pludselig have børn og barsel.
Alle de dårlige argumenter er der, og så er det nemmere at satse på det, man mener er det sikre, det, man kender, nemlig en mand – og det til trods for, at kvinder i ledelsen giver sorte tal på bundlinjen, og at der er masser af kvalificerede kvinder at tage af.
Det er den kultur, som vi skal have ændret.
Oplysning, mentorordninger, oprettelse af kvindenetværk, databaser med kvindelige kandidater osv., er med til at ændre den kultur, alt imens vi står og har den her debat.
Vi mener også, at vi skal hjælpe den kulturændring på vej ved at sikre bedre sammenhæng mellem familie- og arbejdsliv og øremærke barsel til fædrene.
Når det er sagt, duer det altså ikke, at prominente direktører går åbent ud og siger, at de aldrig ville ansætte en kvinde i den fødedygtige alder som leder i deres virksomhed.
Det holder liv i fordommene og legitimerer, at virksomhederne ikke har kvinder i top.
Den dårlige kultur er til ulempe for kvinder, for virksomheder og for resten af samfundet.
Den er til ulempe for virksomhederne, fordi det faktisk har vist sig, at kombinationen af mandlige og kvindelige ledere fører til de bedste resultater, og den er til ulempe for kvinderne, fordi de må vinke farvel til store udfordringer, god løn og prestige, og til ulempe for samfundet, fordi vi mangler kvindelige rollemodeller, der kan være med til at bløde op på de traditionelle kønsrollemønstre og det kønsopdelte arbejdsmarked.
Der er stadig væk 38 pct. af de danske virksomheder, som slet ikke har kvinder i bestyrelsen, og det er ved at være på tide at gøre noget ved den statistik.
Derfor bakker vi også varmt op om to tredjedele af det forslag, som SF har stillet.
Vi vil meget gerne lave målsætninger og give virksomhederne positive incitamenter til at nå dem.
Men vi er som sagt ikke parate til at indføre positiv særbehandling.
Der er alt andet lige forskel på virksomheder, og vores arbejdsmarked er meget kønsopdelt.
Det er derfor ikke rimeligt, at de brancher, hvor der er meget få kvinder, skal leve op til samme målsætninger som de brancher, hvor der er mange kvinder.
Nogle virksomheder burde have en målsætning om at få 50 pct. kvinder i bestyrelsen og på ledelsesposterne, og for andre kan det være et ambitiøst delmål at få 10 pct. i bestyrelsen.
Vi har derfor også foreslået i sidste folketingssamling, at alle virksomheder skal have udarbejdet en ligestillingsredegørelse og et ligestillingsregnskab, som kan være et af midlerne til at få nogle bedre tal på det her område.
Vi glæder os til at fortsætte debatten i udvalget og håber, at vi kan blive enige om at gøre noget, men støtte forslaget, som det ligger her, kan vi altså ikke.