Per Clausen (EL), 2008-06-10:
På den ene side er det jo ikke sådan, at jeg ikke gerne vender tilbage til de gode, gamle dage, hvor man havde tre korte bemærkninger.
Dem har man tit brug for.
På den anden side er det sådan, at når man selv står heroppe, kan man være glad for, at de andre ikke har det.
Sådan er der jo så meget.
Jeg vil sige, at jeg synes, at det har været nogle interessante diskussioner i dag, som for en stor dels vedkommende har handlet om noget, som ligger lidt i udkanten af, hvad der var hensigten med forespørgselsdebatten.
Og det er, fordi hensigten med forespørgselsdebatten sådan set ikke var at få en grundlæggende diskussion af, hvordan vi kan øge fødevareproduktionen, heller ikke selv om en øget fødevareproduktion selvfølgelig vil påvirke prisdannelsen; det er jeg sådan set meget enig i.
Jeg tror dog, at vi er nødt til at erkende, at hvis man tager udgangspunkt i det danske landbrug og fokuserer på at øge den danske landbrugsproduktion, har det marginal betydning i forhold til de internationale fødevarepriser.
Der er til gengæld ingen tvivl om, at det er en vigtig opgave at øge fødevareproduktionen, ikke mindst i de lande, hvor der er en konkret mangel på fødevarer.
Jeg tror, at det var hr. Bjarne Laustsen, der sagde noget om, at hvis man kunne blive selvforsynende, var det godt.
Det er jo rigtigt, at der er nogle steder i verden, hvor det ville være en fantastisk gevinst, hvis man blev i stand til at producere de fødevarer, man selv spiser.
Og der må jeg jo så bare sige, at det i en eller anden forstand ikke altid er foreneligt med, at man også skal producere soja til dansk svineproduktion.
Det er det globale, som er lidt mere kompliceret.
Der er to ting, som jeg forsøgte at fokusere på i dag, og som Enhedslisten forsøgte at fokusere på.
Den første ting er, hvordan vi nu sikrer os, at den prisdannelse, der sker i Danmark, er udtryk for, at vi ikke betaler mere end det, som udviklingen i råvarepriserne og andre omkostninger kræver.
Og der har jo været flere, der har været fremme med synspunkter på det.
Der var fødevareøkonomen i Fødevareøkonomisk Institut Henning Otto Hansen, som på et tidspunkt udtalte, at han sådan set mente, at hvis man kiggede på fødevarepriserne på i hvert fald en række områder, var det umuligt at forklare dem med henvisning til råvarepriser og andre omkostninger.
Konkurrencestyrelsen har været inde på det samme.
Der er andre, der har sagt det.
Forbrugerrådet har selvfølgelig sagt, at det er en meget alvorlig situation, der må gribes ind over for.
Jeg forstår det på den måde, at der nu er sat gang i en undersøgelse og et udredningsarbejde, og at der kommer et resultat, og så må vi så vende tilbage til det, når det foreligger til efteråret.
Det er den ene ting, hvorom jeg så bare i al stilfærdighed vil sige, at jeg ikke har helt samme tiltro som økonomiministeren til, at markedet nok altid regulerer tingene, sådan at de falder ud på den bedst mulige måde.
Der har jeg nok - hvad skal man sige? - nogle forbehold i forhold til det.
Men nu må vi så se på resultatet, det er klart.
Der er sådan set på den anden side ingen grund til at tro, at Konkurrencestyrelsen ikke er nidkær i sit arbejde, så vi ser frem til det resultat, der kommer ud af det.
Den anden ting er så det med det sociale.
Og der synes jeg ikke rigtigt, at det er noget svar at sige til mennesker, som i dag har meget, meget lave indkomster, bl.a. fordi de er afhængige af offentlige overførselsindkomster, at hvis de var blandt dem, der havde fået arbejde, ville de have stået meget bedre.
Jeg tror, at vi er nødt til at tage udgangspunkt i, at vi også skal skabe ordentlige vilkår for de mennesker, der er tvunget til at leve af offentlig forsørgelse.
Og der må man erkende, at det ikke kræver så store videnskabelige undersøgelser at konstatere, at når man har prisstigninger på vigtige fødevarer på 8-10 pct., samtidig med at disse menneskers indkomster stiger med omkring en tredjedel af det, kommer de i store økonomiske vanskeligheder.
Og så har de ikke meget at bruge gennemsnitstal til.
Jeg og Enhedslistens synes jo, at det er oplagt at gribe til nogle hurtige løft af de her grupper, lad os da bare indrømme det, fordi vi mener, at de i almindelighed er sakket bagud i forhold til den generelle velstandsudvikling i samfundet - og så er det her jo en anledning til at rejse den debat.
Men jeg vil da sige, at jeg trods alt er glad for, at Socialdemokraterne, SF og Det Radikale Venstre er enige med os i, at det her er en god anledning til at få gjort noget ved starthjælpen og kontanthjælpsloftet.
Og hvis det så er sådan, at den næste øvelse handler om at lave nogle analyser af, hvor der for alvor er nogle grupper, som er nødlidende, synes jeg da også, at det ville være et godt udgangspunkt for det videre arbejde med henblik på at gennemføre et løft der, hvor vi siger: Her er det simpelt hen blevet for sølle.
Derfor er jeg sådan set meget glad, når velfærdsministerens siger, at i Danmark er vi enige om, at forskellene ikke skal være så store; ministeren sagde vist oven i købet, at de skal være så små som muligt.
Så har vi bare det der med, hvad som muligt betyder.
Det giver jo, som vi ved i politik, anledning til meget store forskelle.
Jeg vil sige det på den måde, at jeg synes, at den systematiske forøgelse, der er sket af forskellene mellem de indtægter hos mennesker, som lever af kontanthjælp, dagpenge - for slet ikke at snakke om dem, der er på starthjælp og rammer kontanthjælpsloftet - og dem, der har almindelige levevilkår i Danmark, simpelt hen er blevet for stor, og det burde vi gøre noget ved.
Og det er ekstra oplagt at gøre i en situation, hvor øgede fødevarepriser gør den ulighed meget, meget synlig og håndfast.
Nu sagde fru Tina Nedergaard, at folk på overførselsindkomster havde fået andel i velfærdsstigningen.
Det har været hensigten, og det er lykkedes.
Men jeg kunne godt tænke mig at høre, hvad fru Tina Nedergaard mener, at de familier, som lever på kontanthjælp, måske endda starthjælp, som altså lever på et meget lavt økonomisk niveau, og som nu kan konstatere, at priserne på fødevarer stige cirka dobbelt så meget eller mere, end deres indtægt er steget, kan bruge det til, at fru Tina Nedergaard og Dansk Folkeparti har aftalt at give en ældrecheck til nogle pensionister, som givet vis har brug for den.
Altså, hvad kan de bruge det til?