runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Martin Lidegaard (RV), 2012-11-28:
Men jeg kan altså også læse den modsatte historie i f.eks. Berlingske i dag.
Der er også rigtig mange, der har tilkendegivet, at de gerne vil bygge på de her vilkår, både erhverv og foreninger.
Men jeg vil da gerne give hr. Villum Christensen tilsagn om, at det selvfølgelig er noget, vi borer os ned i.
Det er et område, hvor vi skal have en direkte dialog med både boligforeningerne og alle de andre aktører, for det har været hensigten fra forligskredsens side, at det her skulle være attraktivt.
Og så kan man diskutere forudsætninger, og man kan diskutere, hvor dyrt det skal være.
Når vi ikke lukker helt op for alle sluser, skylder jeg måske også at sige, at det at installere 1 MW solceller koster fem gange så meget at støtte, trods alt, stadig væk, i forhold til at installere 1 MW vind.
Derfor skal man jo gøre sig klart, at hvis man vælger at bruge en krone, vil man få fem gange mere vind for den samme krone i forhold til sol.
Det er derfor, der skal være en balance i tingene.
Men jeg er enig i, at solceller er blevet så billige, at de skal være med i vores fremtidige energiforsyning på signifikant vis, og jeg har et stort ønske om, at alle borgere i Danmark også får en mulighed for at være med.
Villum Christensen (LA), 2012-11-28:
Det passer godt til mit sidste spørgsmål, for det vedrører netop boligforeningerne, som ministeren er inde på, når han siger, at nu tager vi alle med.
Tror ministeren virkelig på, at det vil hjælpe noget for boligforeningerne i forhold til den grønne omstilling med de satser, der er lanceret her?
Vi kan se, at boligforeningerne meget, meget klart i deres høringssvar siger: Det vil vi ikke røre med en ildtang.
Det er simpelt hen ikke attraktivt nok, alene af den grund, at de fælles omkostninger, som er inddraget – det er vist noget med 10-15 pct., måske 20 pct. – jo kommer på tidspunkter, hvor man ikke kan modregne afgifterne.
Så det bliver simpelt hen en meget, meget lang tilbagebetalingstid, som boligselskaberne får.
Bekymrer det ikke ministeren, at det her, som ligesom var hovedargumentet for at lave noget om, altså at vi skulle være med alle sammen, sådan har jeg forstået det, får boligselskabernes interesseorganisation til at sige, at det overhovedet ikke vil få nogen virkning?
Maja Panduro (S), 2012-11-28:
Jamen det er jeg bare ikke enig i.
Vi ved jo, at det her er et redskab, som kommunerne gerne vil have, og som de beder om, og jeg føler mig helt overbevist om, at det vil kunne gøre en forskel i nogle af de spidsbelastningssituationer, hvor der faktisk findes udveje, og hvor man bare gerne også fra kommunal side vil undgå at skulle sætte de her mennesker ud.
Jeg føler mig helt overbevist om, at det vil hjælpe, for det er jo det, vores dygtige folk ude i kommunerne siger til os.
Men ellers er det de officielle tal, og jeg har selv siddet og regnet på procenter, og det er altså lidt over 19 pct., det er faldet med, og det synes jeg egentlig er ganske signifikant.
Jeg kan ikke lade være med lige at starte med at bemærke, at det er en lille smule flot, at vi skal høre Venstre beklage sig over, at man laver ting snævert alene med sit parlamentariske grundlag.
Så siger Venstres ordfører, at der søreme er forskel på arbejdsmetoderne hos den nuværende og den tidligere regering, og det er jo meget rigtigt.
For det, man gjorde i 10 år i den tidligere regering med det tidligere flertal var bare at sidde og kigge på, at antallet af udsættelser steg år for år.
Selv i økonomiske opgangstider, selv mens arbejdsløsheden var historisk lav og det hele buldrede derudad og man ville købe hele verden, steg antallet af udsættelser.
Det vil vi ikke acceptere.
Så det er rigtigt, at vi der har ganske andre arbejdsmetoder.
Vi har taget fat fra start af med at fjerne de særlig lave fattigdomsydelser, med at sætte ind med gældsrådgivning, med at fjerne løbedagene og nu med det her værktøj.
Det er rigtigt, at det er nogle lidt andre arbejdsmetoder.
Det, jeg gerne vil spørge Venstres ordfører om, er – og det gælder for alle elementerne i de to lovforslag her, som man nu holdt ordførertaler om: Vil man rulle disse elementer tilbage, såfremt man igen skulle få magt, som man har agt, i dette land?
Martin Lidegaard (RV), 2012-11-28:
Jeg tror, det er helt afgørende at få folkelig opbakning til den grønne omstilling og også give folk mulighed for at engagere sig direkte.
Sådan er det jo, når man sætter støtten ned.
Til gengæld er jeg faktisk overbevist om, at vi giver en mulighed til alle de danskere, der ikke bor i parcelhus, og som ikke har haft mulighed for at engagere sig i den grønne omstilling før, nemlig dem, der bor i boligforeninger, i ejerforeninger, i andelsforeninger.
Der har vi jo mere end fordoblet støtten til deres anlæg.
Nu får de mulighed for at være med.
Så det er en anden glædelig nyhed, jeg kan give hr. Villum Christensen i dag.
Det er jo præcis den tankegang, der slår igennem.
Det er i øvrigt den samme, der slår igennem i den pakke for kystnære vindmøller, vi sammen med alle de andre forligspartier har lagt på bordet i dag.
Der gør vi det samme.
Vi giver alle de borgere og virksomheder, der bor i de kommuner, hvorfra man kommer til at kunne se vindmøller langt ude på havet, mulighed for at købe andele og anparter i dem, så de kan være medejere.
Og vi belønner oven i købet de operatører, som kan samle en masse borgere og virksomheder til at være med.
Så jeg er meget enig i det med den lokale forankring, altså at give borgerne mulighed for at være med.
Jeg synes bare, at det skal være alle borgere, og jeg synes ikke, at det kun skal være i forhold til sol.
Maja Panduro (S), 2012-11-28:
Det kan jeg bekræfte.
Lars Dohn (EL), 2012-11-28:
Grunden til, at jeg stiller spørgsmål, er, at Venstres ordfører spurgte til SFI-rapporten.
Joachim B. Olsen (LA), 2012-11-28:
Men at bruge 40 mio. kr. på gældsrådgivning
er også at bruge flere penge.
Det, jeg taler for, er, at man betaler socialt udsatte menneskers husleje på forhånd, så det, de får udbetalt, er deres rådighedsbeløb.
Det er ikke at bruge flere penge.
Nu gør man noget, hvor man skaber en skidt incitamentsstruktur, for man giver nemlig mulighed for, at hvis folk ikke kan styres deres økonomi, er der den udvej, at kommunen kommer og betaler huslejen for dem.
Efter min opfattelse er det ikke noget, der får folk til at være mere ansvarlige, tværtimod.
Med hensyn til det sædvanlige om fjernelsen af loftet over kontanthjælp, og hvordan det har reddet folk, må jeg bare henvise ordføreren til, at hendes egen regering siger, at den fastholder 3.000 mennesker på offentlig forsørgelse.
Og hvis der er noget, vi ved, er det, at det at være på offentlig forsørgelse skaber sociale problemer.
Maja Panduro (S), 2012-11-28:
Det er jo ikke altid, at svaret er at bruge flere penge.
Det er jeg faktisk enig i.
Det er jo derfor, at vi sætter ind på rigtig mange forskellige måder, bl.a. med 40 mio. kr. – tror jeg det var vi satte af – til gældsrådgivning og flere forskellige slags gældsrådgivning og gældsrådgivning helt ude i de enkelte boligområder.
Det tror jeg er noget af det, der boner igennem nu, og som rent faktisk har en effekt.
Jeg vil også bare henholde mig til, at vores folk ude i boligforeningerne og i kommunerne jo også siger, at det har en selvstændig effekt, at vi som noget af det første, da vi kom til, afskaffede de særlig lave fattigdomsskabende ydelser, for nogle gange, men ikke altid, handler det om penge.
Derfor kan det også nogle gange være et godt svar, at kommunen får det redskab, at de midlertidigt kan gå ind og betale en husleje, mens de finder en anden og mere varig løsning på, hvordan folk kan få styr på deres økonomi, hvis det er det, der er brug for.
På den måde kan vi forebygge menneskelige tragedier og nogle gange sådan set også relativt omkostningstunge menneskelige tragedier, for det er jo ikke kun dyrt i menneskeskæbner, men også tit for samfundsøkonomien, når folk bliver hjemløse og bliver sat ud af deres hjem.
Joachim B. Olsen (LA), 2012-11-28:
Der er tidligere blevet lavet en SFI-rapport, som omhandler spørgsmålet om udsættelser.
Som jeg husker det, svarer en ret stor procentdel, at grunden til, at de bliver sat ud af deres bolig, er, at de ikke har styr på deres økonomi.
Det er ikke nødvendigvis, fordi de ikke har penge nok, men de kan ikke styre deres økonomi.
Hvorfor er svaret så, at man skal bruge flere af skatteborgernes penge og give dem til folk, så de kan betale en husleje?
Vi kunne i stedet for sige: Der er en gruppe borgere, nogle socialt udsatte borgere, men i stedet for, at vi giver dem flere penge, går vi ind og betaler deres husleje fra starten af.
Så kan vi sige: Nu er de faste udgifter betalt, og her har du dit rådighedsbeløb, så kan du koncentrere dig om at komme på fode igen.
Hvorfor er det hele tiden bare noget med at bruge flere penge, der er det rigtige for socialdemokrater og andre på venstrefløjen?
Maja Panduro (S), 2012-11-28:
Men det gør så også, at det på en måde er lidt sjovt at høre frihedspartiet gå ind for, at man skal administrere folks penge ved at betale deres husleje.
Mig bekendt er det allerede i dag muligt i nogle tilfælde at lave sådan en aftale om, at man kan betale folks husleje med det samme.
Derudover er noget af det, vi faktisk også har gjort, og det er boligministeren, der har gjort det – det er jeg egentlig glad for at jeg lige får lejlighed til at nævne, for det fik jeg ikke med i første omgang – er, at vi har fjernet de der løbedage.
For nogle kan det jo godt være en så stor udfordring at styre deres økonomi, at hvis pengene bliver udbetalt fredag og huslejen først skal betales tirsdag, kan det betyde, at pengene er smuttet mellem fingrene på dem.
Det lavede vi, så vidt jeg husker, om på i foråret.
Vi skal jo sætte ind på alle mulige fronter for at begrænse antallet af udsættelser.
Karen Hækkerup (S), 2012-11-28:
Jeg har set overskrifter, hvor både Venstre og Dansk Folkeparti er ude med meldinger om, at naturligvis skal den her pige tilbage til Etiopien.
Jeg vil gerne sige, at nu er der altså tale om en dansk pige.
Hun er adopteret til Danmark.
Hun er dansk statsborger.
Hun har nogle udfordringer, vi skal hjælpe hende med, og så synes jeg, vi skal overlade det til fagpersonerne at finde ud af, hvordan vi bedst muligt hjælper hende videre herfra.
Det, jeg har gjort, er at bede VISO, som er vores bedste eksperter inden for rådgivning om særlig vanskelige tilfælde, om at tage kontakt til den kommune, pigen bor i, for der at afdække, hvad man kan gøre.
Men det ændrer ikke ved, at vi skal passe på nu med ikke at lade os rive med.
Nu handler det om et barn, som er svigtet, som man har gjort fortræd, og som vi skal finde løsninger for.
Og det skal ikke være snuptagsløsninger, det skal være faglige vurderinger.
Mette Hjermind Dencker (DF), 2012-11-28:
Ministeren og jeg er helt enige om, at vi politikere jo ikke kan kloge os på, hvad der er bedst for barnet i den konkrete sag.
Der, hvor vi godt vil hen i Dansk Folkeparti, er at anerkende, at de forældre har fået frataget deres allerkæreste eje.
De vidste ikke, at de var i gang med at bortadoptere deres barn – det var ikke det, de fik noget at vide om.
Og tilmed har hun lidt en forfærdelig skæbne i Danmark.
Vi vil gerne sikre, at vi som danske myndigheder, der trods alt har haft ansvaret for, at det er gået så galt, som det er gået, også er i stand til at råde bod på vores fejltagelser og sige: Lad os holde mulighederne åbne; lad os se, om det her er en mulighed.
Er ministeren ikke enig i det?
Karen Hækkerup (S), 2012-11-28:
Jeg vil sige, at jeg ikke håber, at Masho ser tv.
Jeg håber heller ikke, at hun ser nyheder, og jeg håber heller ikke, at hun sidder og hører med nu,
jeg synes egentlig, det er ganske frygteligt, at alle taler om, hvor Masho skal være henne.
Jeg tror, at det, Masho har brug for, er ro, at hun får lov til at være i fred, og at der er nogle mennesker, der holder af hende og holder om hende.
Jeg tror, at vi i virkeligheden skal holde os for gode til at tage det udgangspunkt, at man bare kan sende et barn retur.
Der er jo ikke nogen af os, der ved, hvordan forholdene i Mashos biologiske familie i Etiopien er i dag – jeg gør i hvert fald ikke.
Der er tale om et barn, og vi kan ikke spole tiden tilbage.
Vi skal hjælpe pigen ud fra det udgangspunkt, at hun er i den situation, hun er i i dag.
Mette Hjermind Dencker (DF), 2012-11-28:
Jeg vil gerne vende tilbage til den famøse Mashosag.
I Dansk Folkeparti mener vi, at børn som udgangspunkt har det bedst hos mor og far, men så kan der jo være særlige forhold, der taler imod det.
Derfor er vi også interesseret i, at den her ulykkelige sag forhåbentlig kan ende med, at Masho kan blive genforenet med sine forældre.
I den konkrete sag, hvor forældrene er blevet narret og misinformeret og barnet har haft en forfærdelig sørgelig skæbne i Danmark, er det jo utrolig vigtigt, at vi kan arbejde hen imod, at Masho kan få den ro, det er at komme tilbage til sine trygge vilkår, alternativt i hvert fald kan få oprettet den kontakt til forældrene, der kan give hende ro i sindet.
Jeg vil høre, hvad ministeren har planer om at gøre i den konkrete sag.
Karen Hækkerup (S), 2012-11-28:
Jeg kigger bestemt ikke på abort som noget, man bare sådan lige får foretaget.
Jeg er personligt af den overbevisning, at har man som kvinde fået foretaget en abort, har man det med sig resten af tilværelsen.
Så til det med at kigge på, om man skal få en abort, vil jeg sige, at det ikke er noget, man skal gå let til, men man skal træffe den beslutning, der er rigtig for en selv, og det kan jo kun være den unge kvinde, der gør det.
Det kan hverken være en sagsbehandler, en sundhedsperson eller nogen som helst andre.
Det er den, der er gravid, der træffer den beslutning, og sådan skal det være.
Vi gør i Danmark utrolig meget for at hjælpe sårbare unge mødre, som får børn.
Der er, som alle nok kender til, også en stigning i antallet af børn, der får børn.
Og det er klart, at det kræver noget særligt, når man skal hjælpe kvinder, som ikke modenhedsmæssigt er der, hvor man kunne ønske sig at de var, når de starter deres tilværelse som mor.
Men det gør vi jo, og det løfter vi alt, hvad vi overhovedet kan.
Vi hjælper i de her situationer, og vi gør også, hvad vi kan, for at undgå, at barnet skal tvangsfjernes, og vi støtter op om den unge.
Men jeg synes, at det er fair nok, at man også tager en drøftelse med en, som er i tvivl om, hvorvidt hun skal gennemføre en graviditet, om, hvorvidt det nu er en rigtig god idé at gøre det.
Liselott Blixt (DF), 2012-11-28:
Jamen det er jo korrekt, at man kan tale, men når der skal rådgives, er det ikke en sagsbehandler i en kommune, der skal gøre det.
Så er det sundhedsmyndigheder, så er det læger, der skal rådgive.
Det bør vi gøre meget mere ud af, for det barn, som man smider væk på den her måde, har jo også en ret, en ret til at leve.
Der er jo mange forældre, som vi hører om i andre sager, der ikke kan få børn, og som vil være rigtig glade for at kunne tage sig af de her børn.
Og de her mødre ville måske også få det bedre psykisk ved at vide, at deres børn er kommet til verden, og at de har fået en tilværelse, som passer bedre.
Det her går jo mange imod, for en abort er ikke bare sådan lige noget, man får foretaget.
For nogle drejer det sig om et foster, om et lille barn, som man på den her måde udrydder.
Karen Hækkerup (S), 2012-11-28:
Igen vil jeg sige, at jeg synes, det handler om balancen, for de her sager kan jo være utrolig forskellige.
Når en kvinde står i sådan en situation, synes jeg, det er rigtigt, at man har en samtale.
Jeg synes dog også, det er rigtigt, og forhåbentlig er det også sådan, det sker, at den samtale finder sted, inden kvinden er blevet gravid.
For det er rigtig godt, at man kan forebygge og snakke familieplanlægning, og at man kan snakke med nogle af de her unge, som måske har store, store problemer, og spørge: Er det det rigtige tidspunkt for dig?
Tror du, det er rigtigt at få et barn, når nu ham, du er sammen med, er voldelig?
Tror du måske ikke, du skulle vente med at få dit ønske om at få et barn opfyldt og vælge at blive gravid om 1 år eller 2 år, når du er kommet videre?
Jeg synes, det er vigtigt, at man kan tage de her snakke, men man skal selvfølgelig aldrig presse.
Liselott Blixt (DF), 2012-11-28:
Nu er det her jo et spørgsmål om værdier.
Jeg mener, at vi har utrolig gode resultater, når vi tager hånd om nogle af de her kvinder og bryder den sociale arv.
Jeg tror også, at ministeren kender Alexandrakollegiet, som vi har givet penge til via satspuljen, og hvor man netop tager hånd om pigerne, giver dem en mellemlang uddannelse, sikrer, at der er nogle til at vise dem, hvordan de skal tage sig af børnene, og på den måde bryder den sociale arv.
Vi er i dag i et samfund, hvor vi får færre og færre børn.
Hvis det også betyder, at man ude i kommunerne ikke prøver at hjælpe unge kvinder i stedet for, har det jo en negativ indflydelse på, hvordan vi ser på det her spørgsmål.
I stedet skulle vi sige: Vi giver dig et tilbud om hjælp.
Mette Hjermind Dencker (DF), 2012-11-28:
Nu siger ministeren, at pigen er adopteret, og at hun er dansk, men jeg mener ikke, at de juridiske forudsætninger for en adoption er til stede, når forældrene ikke bliver informeret om, at de er i gang med at bortadoptere et barn.
Ud fra det, vi så i programmet, kan vi sætte spørgsmålstegn ved, om det her overhovedet kan kaldes en adoption. Faktum er, at forældrene ikke vidste, at de bortadopterede børnene.
Masho ender med ikke at kunne bo hos adoptivforældrene og er nu i en eller anden midlertidig tilstand i en institution.
Mener ministeren ikke, at de biologiske forældre har noget som helst at skulle have sagt i den her sag?
Karen Hækkerup (S), 2012-11-28:
Jeg synes, vi skal passe på med at tro, at vi ved alting.
Jeg ved i hvert fald ikke, hvordan forholdene for Mashos biologiske familie i Etiopien er.
Jeg kender dem ikke.
Jeg ved ikke, om de overhovedet ønsker at få adoptionen annulleret.
Jeg ved ikke, om de overhovedet ville kunne tage vare på pigen.
Jeg ved ingenting om det, og derfor siger jeg: Lad det nu være op til fagligheden.
Vi kan ikke have en eller anden drøm om, at løsningen på den her meget tragiske historie bare er, at vi gør en uret god igen ved at sende pigen tilbage.
Hun er i en situation nu, hvor det, at hun har haft et ophold i Danmark, og at hun er i Danmark, er en del af den bagage, hun har med, og vi skal ikke påføre pigen flere traumer.
Jeg synes, det er enormt vigtigt, at vi nu i fællesskab giver den her pige fred – det vil i hvert fald være min opfordring.
Vi skal have fundet gode løsninger for hende, så hun kan få en ordentlig fremtid.
Martin Lidegaard (RV), 2012-11-28:
Det glæder mig og varmer jo mit hjerte at opleve Liberal Alliance gå i brechen for vedvarende energi, da Liberal Alliance jo er de eneste, der ikke er med i vores energiforlig.
Og jeg forstår godt tanken; man kan jo sige, at det et stykke af vejen er det, vi har gjort.
Da vi stod den 1. januar i år og kiggede på solceller i fremtiden, var forventningen, at der i 2020 ville være installeret 6 MW, men forventningen er nu, at det vil være næsten 800 MW.
Det har vi jo finansieret ved netop at rykke lidt rundt på introduktionen af havvindmølleparker.
Så er det altså en myte, at det ikke længere kan betale sig at investere i solenergi.
Vi har jo i det her land altid gjort det, at vi har justeret støtten til vedvarende energi, når den vedvarende energi blev billigere; det har vi gjort med hensyn til vinden, det har vi gjort med hensyn til biogassen, og det gør vi med hensyn til solen.
Der er prisen jo blevet halveret på 2 år – reduceret med 50 pct!
Det skal selvfølgelig også give sig udslag i den støtte, man giver til folk.
Det tror jeg da vil være god liberal politik.
Så vi har faktisk gjort det, som hr. Villum Christensen efterspørger, og jeg er glad for, at jeg allerede nu her kan sige: Yes, det er jo lige præcis den idé, som vi har forfulgt.
Det er ikke et enten-eller, men det er et både-og, og det her burde gøre, at alle danskere kan være med i solfesten.
Villum Christensen (LA), 2012-11-28:
Tak for det.
Vi skal i morgen førstebehandle et lovforslag, som kan sætte en stopper for den veritable solcellefest, som vi har oplevet her i 2012; musikken er gået hjem, og der er kun ølsjatterne tilbage.
Nogen kan sikkert huske Kim Larsens sang »Masser af succes«, den kom jeg i hvert fald til at tænke på.
Her tænker jeg så, at det må være brandærgerligt for en populær minister at skulle droppe en succes, som ovenikøbet flugter med de overordnede miljømålsætninger, som regeringen har, altså det med, at vi skal af med de fossile brændsler.
Efter min opfattelse hænger succesen utvivlsomt sammen med, at modellen med, at måleren løber baglæns, er ufattelig nem at forstå; man kan med den her investering både være grøn, have det godt i maven og være sikker på, at omkostningerne ikke flyver deropad, når afgifterne – igen og igen – bliver lagt på.
Så ville vi langt hen ad vejen kunne nå de samme mål og utvivlsomt få nogle gladere borgere og nogle virksomheder, som ikke skulle ud at fyre 4.000-5000 medarbejdere.
Den tanke kan jo ikke ligge ministeren så fjernt.
For netop finansieringen af den her lidt reducerede solfest – det har jeg i hvert fald forstået – er jo klaret ved at rykke på investeringerne i vindenergi.
Så hvis vi dropper noget af den her meget dyre vind og lader solcellefesten køre videre, tror jeg faktisk ikke, at vi vil få de store demonstrationer på gaderne, og så vil vi måske også fortsat have en populær energiminister.
Martin Lidegaard (RV), 2012-11-28:
Jeg vil sige, at når nu 99 ud af 100 videnskabsmænd er overbevist om, at det er en menneskeskabt global opvarmning, vi har med at gøre, så kunne det måske gøre endnu større indtryk, end at regeringen mener det.
Og så kan man selvfølgelig spørge sig selv: Hvad nytter det, at Danmark gør det?
Til det synes jeg der er to ting at svare.
Den ene er, at selvfølgelig skal vi tage vores del, ligesom alle andre lande skal tage deres del.
Den anden er, at det lysende eksempel, Danmark er, bliver der faktisk lagt mærke til – ikke fordi det er nogen kunst sætte vindmøller op, ikke fordi det er nogen kunst at sætte solceller op eller i sig selv at spare på energien, men fordi vi er det land i verden, der har gjort det billigst og bedst.
Det er omkostningsbevidst.
Danskerne tjener penge på det her, og det er det, der bliver lagt mærke til.
Derfor synes jeg bestemt ikke, at vi pisker os selv.
Det er jo, fordi det er sund fornuft, også økonomisk.
Mikkel Dencker (DF), 2012-11-28:
Jeg vil så også høre ministeren om noget andet i forlængelse af det.
Det er jo sådan, at Danmark kun udgør en lille del af verdens befolkning, det ved vi alle sammen godt, knap en promille af verdens befolkning.
Så uanset hvor meget vi gør i Danmark, uanset om vi pisker os selv og lægger bånd på os selv i den her for nogle hellige bekæmpelse af CO2-udslip, så rykker det jo ikke ret meget i globalt perspektiv.
Hvis eksempelvis Kina og Indien ikke gør det samme, eller hvis USA for den sags skyld ikke gør det samme, så vil de nedbringelser af CO2-udslip, som Danmark foretager, jo blive ædt op af de andre udviklingslande i løbet af dage.
Så det rykker jo ikke noget i forhold til klimapolitikken.
Det må man jo tage med i sine overvejelser, når regeringen nu har valgt at antage, at de klimaforandringer, der konstateres, er nogle, der er menneskeskabte.
Det er vi i Dansk Folkeparti ikke helt sikre på er tilfældet, men det må vi jo diskutere ud fra, når det nu er den antagelse, regeringen har gjort.