runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
John Dyrby Paulsen (S), 2013-11-07:
Tak for det, formand.
Når jeg lidt usædvanligt har bedt om ordet i anden runde i den her sag, er det, fordi jeg gerne vil skære tingene meget klart ud for Dansk Folkeparti, og nu er Dansk Folkepartis ordfører ikke i salen, men jeg gør det alligevel og må sige, at hvis Dansk Folkeparti stemmer ja til det her forslag fra Venstre, som jo er meget konkret med hensyn til finansieringen, betyder det også, at Dansk Folkeparti stemmer ja til, at de penge ikke kan bruges til det, som skatteministeren og regeringen har sagt de vil bruge pengene til, nemlig til bekæmpelse af social dumping og en håndsrækning til socialt udsatte; man sørger for, at Venstres nulvækst ikke bliver en realitet.
Det bliver Dansk Folkeparti nødt til at forholde sig til, inden de trykker på knapperne i den her sag, når vi skal stemme om det her beslutningsforslag.
Uanset om Dansk Folkeparti synes, at en del af forslaget er godt, bliver de nødt til også at forholde sig til finansieringsdelen af det, og det var ikke det, jeg hørte Dansk Folkeparti gjorde i dag.
Så det er bare et godt råd til Dansk Folkeparti om, at den del hænger vi dem altså op på, når vi stemmer om det her beslutningsforslag, endnu en gang.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2013-11-07:
Jeg synes, at den kommentar kalder på et spørgsmål om DF's finansieringsforslag ved at sætte ulandsbistanden ned til 0,7 pct.: Er de penge ikke allerede brugt på noget andet, f.eks. et finanslovsforslag?
Frank Aaen (EL), 2013-11-07:
Der er forskel på nødhjælp og udvikling.
Det, jeg taler om med hensyn til Syrien, er faktisk begge dele.
Noget af det er ren nødhjælp, noget af det er også at sikre uddannelse til de børn, som nu er kommet væk fra deres skole på grund af ulykkelige omstændigheder.
Så det er begge dele, men det er samme ramme.
Altså, vi har nogle penge på finansloven, som skal gå både til nødhjælp og til udvikling, og det er dem, som Dansk Folkeparti gerne vil barbere.
Vi synes bare, at vi skal påpege konsekvenserne af, at man tager fra de allerfattigste, herunder fra de flygtninge, der har problemer i Syrien.
Det synes jeg bare hører hjemme i en debat.
Hvad angår den anden ting, så er det da velkendt, at Enhedslisten er meget skeptisk.
Det var derfor, jeg også havde den lille indskudte bemærkning før.
Vi er da meget skeptiske over for, at regeringen har lavet en aftale med borgerligheden om at forære milliarder og atter milliarder, der kunne være brugt til velfærd, til et erhvervsliv, og oven i købet selv indrømmer, at der ikke er sikkerhed for nogen som helst form for beskæftigelse gennem de skattelettelser.
Så det er velkendt, at Enhedslisten støtter regeringen på nogle punkter, og på andre punkter er vi skarpt kritiske.
Ole Birk Olesen (LA), 2013-11-07:
Jeg vil godt pointere, at når hr. Frank Aaen taler om børn, der fryser ihjel i Syrien, så er der ingen partier i dette Folketing, der mig bekendt har foreslået, at der skal spares på den nødhjælp, som kan redde dem fra at fryse ihjel.
Så det var bare en fri fantasi fra hr. Frank Aaen på Folketingets talerstol.
Frank Aaen (EL), 2013-11-07:
Det lyder, som om hr. Ole Birk Olesen har svært ved at læse fra den betænkning, som jeg har afgivet i dag om det spørgsmål.
I den står, at vi ønsker, at folk, der har betalt for meget, skal have pengene tilbage, men at vi mener, det skal ske på et afklaret grundlag.
Jeg synes, det er en saglig betragtning, som Liberal Alliance altså ikke gør sig umage med overhovedet at studere og finde ud af, at der var sådan en skelnen mellem det, som blev påstået nu, og det, som vi faktisk har skrevet.
Ole Birk Olesen (LA), 2013-11-07:
Venstre har fremsat beslutningsforslag om at fremrykke nogle af de lettelser af skatter og afgifter, som erhvervslivets virksomheder betaler til det offentlige.
Det går ud på, at de lettelser, som et bredt flertal i Folketinget allerede har aftalt skal gennemføres pr. 1. januar 2015, skal gennemføres allerede pr. 1. januar 2014.
Det kan Liberal Alliance helt støtte.
Det, der er god politik, skal helst gennemføres så hurtigt som muligt.
Der er ingen grund til at vente, og derfor bakker vi fuldt ud op om dette forslag.
Det var det.
Brian Mikkelsen (KF), 2013-11-07:
Det Konservative Folkeparti har under de indledende drøftelser om finansloven foreslået regeringen, at vi fremrykker den vækstaftale, vi havde, som betyder, at vi i stedet for at implementere aftalerne fra 2015 implementerer dem fra 2014.
Det gør vi, fordi vi kan se, at dansk økonomi stadig væk er i stilstand, at virksomhederne har manglende konkurrenceevne, at de belastes af verdens højeste skattetryk, at der ikke bliver skabt nye arbejdspladser i Danmark.
Der vil de konkrete forslag, som vi aftalte under vækstforhandlingerne, emballageafgiften, skattekreditter, momsafregning osv., betyde, at virksomhederne vil blive bedre stillet.
Det er jo slet ikke nok, i forhold til at vi skal give virksomhederne bedre konkurrencevilkår, for så skal vi have sænket selskabsskatten yderligere, vi skal have fjernet nogle skatter og afgifter, men det er et skridt på vejen.
Så derfor kan vi varmt støtte Venstres forslag.
Vi har selv foreslået det under finanslovsforhandlingerne og står bag den aftale, vi har lavet, og derfor stemmer vi også ja til det her beslutningsforslag fra Venstre.
Holger K. Nielsen (SF), 2013-11-07:
Jo, jo, men man er jo tit sådan ude i nogle juridiske problemstillinger, hvor der ikke er nogen helt klar facitliste
Der havde juristerne i Skatteministeriet så vurderet, at der ikke var lovhjemmel til det, og det kan man så sige var i hvert fald politisk ikke særlig hensigtsmæssigt.
Og i og med at Landsskatteretten så siger senere hen, at der er mulighed for det, så vil jeg så medgive: Jo, den afgørelse burde man ikke have truffet.
Men nu retter vi op på det gennem det her lovforslag.
Ole Birk Olesen (LA), 2013-11-07:
Til det sidste her om at skære i ulandsbistanden: Der er forskel på at skære i nødhjælp og at skære i udviklingsbistand.
Det, hr. Frank Aaen taler om nu, er nødhjælp, og mig bekendt er der ingen partier her i Folketinget, som vil skære i nødhjælpen, men der er partier, der vil skære i udviklingsbistanden ud fra en betragtning om, at den måske ikke skaber så meget udvikling, som hr. Frank Aaen forestiller sig.
Men det, jeg egentlig ville spørge til, er hr. Frank Aaens udsagn om, at dette beslutningsforslag illustrerer forskellen på borgerligheden og den regering, som hr. Frank Aaen støtter.
Så den forskel er altså, om man vil gennemføre lettelser til erhvervslivet i 2015 eller 2014.
Det er det, der gør, at Enhedslisten støtter denne regering, for den vil gøre det i 2015, mens borgerligheden vil gøre det i 2014.
Dennis Flydtkjær (DF), 2013-11-07:
Det er præcis noget, vi foreslår i vores finanslovsudspil og i vores oplæg til forhandlingerne, som vi desværre ikke er blevet inddraget i ud over i nogle skinforhandlinger.
Så jo, det er rigtigt, at nogle af de penge er blevet brugt på det.
Men kommentaren fra hr. John Dyrby Paulsen var jo netop, at vi, når vi siger ja til det her forslag, ikke vil alt det andet.
Det er jo noget – undskyld, jeg siger det – vrøvl at sige, for sådan hænger tingene jo ikke sammen.
Man kan jo godt have andre forslag og andre finansieringskilder til andre ting i ens ideer til et finanslovsudspil.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2013-11-07:
Jamen grunden til, at jeg spurgte, er, at hver eneste gang, der kommer et forslag fra DF, som skal finansieres, skal det finansieres af de 2,5 mia. kr. fra ulandsbistanden.
Og udgiften til den samlede bunke af forslag, der skal finansieres, overstiger altså langt 2,5 mia. kr. Så jeg er bare interesseret i at høre, om de ekstra penge til ældre f.eks. skal fjernes for at bruge penge til det her forslag, for man kan jo kun bruge pengene en gang.
Dennis Flydtkjær (DF), 2013-11-07:
Det er fuldstændig korrekt, og det burde SF måske have tænkt på, før de gik til valg på alverdens vidtløftige løfter, som der overhovedet ikke var nogen finansiering på, men man kan selvfølgelig blive klogere, når man er kommet i regering.
Der er selvfølgelig andre finansieringsforslag.
Man kunne lade være med at bruge flere milliarder kroner på konsulenter i staten.
Man kunne lade være med at give kæmpe selskabsskattelettelser, hvilket jeg ved at Socialdemokraterne og SF var modstandere af før valget.
Det har man så nu brugt flere milliarder kroner på.
De penge kan også kun bruges en gang, men dem kunne man måske bruge på noget andet.
Så der er mange finansieringselementer, man kunne tage ind i en finanslovforhandling, hvis vi ellers blev indkaldt til reelle forhandlinger, hvilket vi ikke er blevet endnu.
Pernille Boye Koch (RV), 2013-11-07:
Da vores ordfører desværre ikke kan være til stede, har jeg lovet at fremføre følgende på hans vegne:
Regeringen fremlagde i foråret Vækstplan DK, en plan, der før sommerferien blev stemt igennem af et bredt flertal i Folketinget.
Vækstplanen opstiller ambitiøse mål for vækst og beskæftigelse i den private sektor, og det er helt afgørende, at vi gør det mere attraktivt at investere i danske virksomheder og private arbejdspladser.
Danmark skal i arbejde, og tilliden til fremtiden skal tilbage.
Vækstplanen er et vigtigt element i Danmarks samlede bestræbelser på at komme ud af den økonomiske krise.
Reelt ønsker Venstre, at en del af deres eget finanslovsforslag stemmes igennem som en folketingsbeslutning uden om finanslovsforhandlingerne.
Det er vigtigt for Radikale Venstre at påpege, at der er tale om et samlet aftalekompleks, og at de enkelte elementer er nøje afstemt i forhold til ikrafttræden og finansiering.
På baggrund af dette kan Radikale Venstre ikke støtte Venstres forslag.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2013-11-07:
Regeringen stod i foråret bag en vækstplan, der sikrer vækst og arbejdspladser frem mod 2020.
Med planen sikrer vi både økonomisk vækst med private job og forbedringer i velfærden med en moderat vækst i det offentlige forbrug.
Det synes vi er en fornuftig balance, og det er den rigtige form for ansvarlighed, både økonomisk og socialt.
Med planen er der samtidig skabt stabilitet omkring virksomhedernes rammer.
Tillid og tro på fremtiden har været et vigtigt signal med det, der er blevet lagt frem.
Det er fulgt op i det forslag til finanslov for 2014, som regeringen har fremsat, og som der i øjeblikket forhandles om.
Med det forslag, Venstre nu har fremsat i salen, vil de ændre på det, der er lagt frem i vækstplanen, og fremrykke nogle af de skatte- og afgiftslettelser, der er aftalt, fra 2015 til 2014.
Det vil ikke alene være virkningsløst at foretage sådan en fremrykning, men også ændre i den balance mellem fornuftige rammer for virksomhederne og en stærk offentlig velfærd, som er så afgørende.
Virksomhederne ved, at skatteog afgiftslettelserne kommer.
Derfor vil virkningen af fremrykningen ikke være stor.
Den ene milliard kroner, som fremrykningen vil koste, kan derfor bruges både langt mere effektivt og bedre, så vi kan sikre både mest mulig beskæftigelse og forbedringer for danskerne.
For det, Venstre fremsætter, skal jo finansieres, og i regeringens forslag til finanslov for 2014 er der to muligheder for finansiering af fremrykningen.
Den ene er ved at anvende den reserve til offentlige investeringer, som regeringen har lagt op til skal udmøntes i forbindelse med forhandlingerne, en reserve, der vil sikre forbedringer for danskerne, når der renoveres eller bygges lidt flere daginstitutioner eller skoler.
Og samtidig vil den sikre langt flere private arbejdspladser.
Investeringerne er noget af det, der vil sikre flest arbejdspladser, og som altså er mest effektivt i en tid med høj ledighed.
Regeringens forslag til finanslov for næste år vil netop sikre den balance, som er så væsentlig, og hvor vi prioriterer både vækst og arbejdspladser, samtidig med at vi forbedrer vores velfærd.
Regeringen er ansvarlig over for danskerne, over for virksomhederne, og det afspejler sig klart i de prioriteringer, der er lagt frem i forslaget til næste års finanslov.
Det fremsatte beslutningsforslag vil ændre i det og give en skæv balance, og derfor kan SF ikke støtte det.
Med en afsluttende bemærkning vil jeg også gerne påpege, som jeg tror ministeren også var inde på, at det er lidt specielt at fremsætte et beslutningsforslag i salen, samtidig med at der foregår finanslovsforhandlinger i Finansministeriet.
Det synes jeg er en underlig praksis.
Men som sagt: SF kan ikke støtte forslaget.
Torsten Schack Pedersen (V), 2013-11-07:
Jeg skal bare høre, om SF's ordfører kan sige, hvordan det er gået med regeringens forventninger til væksten i 2014, fra vækstaftalen blev indgået, og så til i dag.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2013-11-07:
Jeg regner med, at Venstres ordfører henviser til de skøn, der kommer kvartalsvis fra Økonomi- og Indenrigsministeriet, og der er væksten blevet nedjusteret en smule, ligesom den er blevet det de foregående par gange, fordi det er svært at ramme hundrede procent korrekt.
Det var det også under den tidligere regering.
Torsten Schack Pedersen (V), 2013-11-07:
Jeg er glad for, at ordføreren kan bekræfte, at de vækstskøn, der lå til grund, da man lavede vækstaftalen, så ikke holder.
Og de siger, at man skal fremrykke de her lettelser, fordi væksten er presset.
Men det giver altså ikke SF anledning til at sige: O.k., vi lavede en vækstaftale, havde forventninger til en vækst i 2014.
Væksten bliver nu lavere, men vi gør ikke noget.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2013-11-07:
Nej, nu synes jeg, hr. Torsten Schack Pedersen skærer tingene lige lovlig skarpt ud.
Det er jo forventningerne til 2013, som er blevet nedjusteret.
Vi kom rigtig dårligt ind i 2013, og det har påvirket de skøn, der er kommet løbende kvartalsmæssigt.
Men vores forventninger til væksten i fremtiden er jo uforandret.
Annette Vilhelmsen (SF), 2013-11-07:
Jeg kan i hvert fald forsøge at redegøre for det så godt som overhovedet muligt.
Det, der jo er vigtigt her, er, at KL også har indgivet høringssvar, og også derfra beder man om, at man venter med revisionen.
Jeg vil selvfølgelig være og er hele tiden i dialog med kommunerne, det mener jeg sådan set vi alle sammen har en stor interesse i at være, og lige præcis med et initiativ som det her er det vigtigt, at vi har en fælles forståelse af, hvem det faktisk er, vi laver loven for, nemlig de børn og unge voksne, som kan stå i en rigtig svær situation.
Det er derfor, man laver det her lovforslag.
Men noget af begrundelsen er jo også, hvilket også har været nævnt her, at når Magtanvendelsesudvalget ved udgangen af 2014 kommer med deres resultater af deres undersøgelser, så handler vi på et mere vidensbelyst område.
Og det synes jeg sådan set vil være nyttigt, fordi det er alvorlige sager, vi står og tager stilling til.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2013-11-07:
Som jeg sagde i min ordførertale, kunne jeg da godt tænke mig at høre ministeren, om det er sådan, at man har dette magtanvendelsesudvalg til at arbejde med denne sag, for at man så efterfølgende har et erfaringsgrundlag, der også kan anvendes til ældre med demens eller voksne med demens, for der har vi jo heller ikke en løsning hundrede procent.
Vil den så blive udskudt nu, på grund af at vi ikke kommer i hus med den første her?
Annette Vilhelmsen (SF), 2013-11-07:
Jeg forstår bekymringen, men jeg vil også sige, at det er et spørgsmål, som jo også kan drøftes i udvalget og lægger op til en udvalgsdrøftelse.
Der ligger ikke i det her, at det har berøring med demensområdet.
Det er sådan set det forslag, vi behandler her.
Det er også det, der er erfaringen, det er jo helt faktuelt, i forhold til at vi kan se, at kommunerne ikke har tilbagemeldt på det.
Så jeg tror, vi har en fælles opgave herfra i forhold til at få kontakt til kommunerne og få dem til at følge op på de her muligheder, så vi har et oplyst grundlag at tage stilling ud fra, når vi tager det op i folketingsåret 2015-16, hvilket KL også har set positivt på.
Flemming Møller Mortensen (S), 2013-11-07:
Mange tak.
Vi er alle sammen meget opmærksomme på kommunal drift og regional drift i øjeblikket, fordi der er valgkamp.
Både kommuner og regioner gør alt, hvad de kan, for at fortælle, hvilke opgaver de løser, hvordan de løser dem, og hvordan de gerne vil løse dem.
Jeg synes, de løser dem godt, jeg synes, det er en vigtig og en robust struktur, vi har omkring opgaveløsningen på sundhedsområdet og de andre opgaver, som kommuner og regioner løser.
Der skete meget store forandringer, da vi havde kommunalreformen.
Nu har vi fået en evaluering, og jeg vil sige, at vi langt om længe har fået en evaluering af konsekvenserne og funktionen af kommuner og regioner efter kommunalreformens forandringer.
Der skal laves nogle justeringer og nogle forandringer, så vi også fremover kan være sikre på, at vi giver den rigtige ramme for drift, kvalitetssikring og kvalitetsudvikling og udvikling i det hele taget af vores sundhedsvæsen fremover.
Det ene drejer sig om sundhedsaftaler – den aftale, som nu finder sted mellem en region og en enkelt kommune.
Der ønsker man at det fremover skal være mellem region og så alle de kommuner, der er i regionen.
Det er klart en forbedring set med socialdemokratiske øjne, det er en styrkelse af sundhedsaftalerne.
Og lad mig bare nævne, hvad der allerede nu ligesom er kundgjort der i hvert fald skal være: Om end det ikke er endelig fastlagt endnu, drejer det sig om, at områder som forebyggelse, behandling, sundheds-it, træning, rehabilitering og pleje bliver lagt ind, og at der også skal være et samarbejde mellem det psykiatriske og det somatiske.
Det er en stor, stor forbedring.
Der er også mulighed for at lave supplerende sundhedsaftaler, sådan at regionen med den enkelte kommune kan lave yderligere aftaler.
Det, vi håber og tror, er, at det vil give mere sammenhængende, entydig kvalitet på tværs af kommunegrænser og på tværs af regioner, og noget af det, vi i medierne gang på gang hører kritiseret, er, at borgerne har vanskeligt ved at forstå, hvorfor man i en kommune eller en region bliver udsat for et tilbud, som man ikke gør på den anden side af en grænse.
Det andet område, der ændres markant i lovforslaget her, er, at man giver regionerne, altså de fem regioner i Danmark, mulighed for væsentlig bedre selv at kunne vælge, hvordan man indgår i nogle samarbejder, enten med private eller offentlige aktører på sundhedsområdet eller på andre områder, som er regionernes ansvarsområder.
Det her er et meget fornuftigt, rigtig godt og et visionært lovforslag for os i fremtiden at sikre, at vi kan bygge vores sundhedsvæsen op på robust og gerne mere entydig vis i forhold til kvalitet og sikring af den samme kvalitet over hele landet.
Socialdemokraterne støtter det her lovforslag.
Liselott Blixt (DF), 2013-11-07:
Som de andre ordførere har været inde på, drejer det her sig jo om en evaluering af den kommunalreform, som blev besluttet, og hvor Dansk Folkeparti har været med til at sikre, at det her skulle ske.
Der er jo gået noget tid, hvor man har skullet evaluere det og se på, hvad der så er sket i forhold til de aftaler, man lavede, kommunen og regionen imellem, og der var jo visse ting, der skulle være i orden.
Som vi har kunnet se, har der jo været patienter, der er faldet mellem to stole, når det var, at de havde været ude at få en behandling på et sygehus og så kom hjem til kommunen igen.
Den her sundhedsaftale drejer sig om – det er sagt til dem, som ikke helt ved, hvad den indebærer – at man skal have de her udskrivningsforløb for svage ældre patienter, indlæggelsesforløb, genoptræningsforløb, og om hjælpemiddelområdet osv.
Jeg har i den her tid været ude at tale med nogle af de patienter, som det her vedrører, og jeg vil da sige, at jeg en gang imellem har haft en frygt for, hvad det var, der skete, fordi de ikke havde fået det genoptræningsforløb, enten fordi man havde fejlet i regionen, eller fordi man havde fejlet ude i kommunen.
Det håber jeg så man kan løse nu, ved at man kigger på det og strammer op på nogle områder, og ved at vi sikrer, at vi nu laver én sundhedsaftale frem for 98 forskellige, men at vi også sikrer, at regionerne lever op til det, de har forpligtet sig til, og det samme gælder kommunerne.
Det er jo patienter, det handler om.
Der skal da ikke herske tvivl om, at vi i Dansk Folkeparti altså ikke er glade for de regioner, vi har, slet ikke, når vi ser de udmeldinger, der er kommet i dag, om, at man prioriterer nogle supersygehuse, og så for resten lige glemmer at prioritere, at der skal være køkkener i sygehusene.
Dermed er vi ved at være kommet til det andet punkt i det her forslag, netop det punkt, der drejer sig om, at der gives en større beføjelse til regionsrådene, så de kan indgå samarbejde med selskaber uden at spørge ministeren.
Men jeg vil gerne huske ministeren på, at selv om man ikke spørger ministeren, er sundhedsministeren den ansvarlige, og jeg håber da, at vi vil kunne se nogle ansvarlige regionspolitikere efter næste valg, der kan leve op til det, som regionen står for, så længe de er der.
Vi støtter forslaget.
Camilla Hersom (RV), 2013-11-07:
Tak for det.
L 59 er opfølgningen på evalueringen af kommunalreformen på sundhedsområdet.
I Radikale Venstre er vi meget glade for, at det er et samlet Folketing, der står bag de ændringer, som loven medfører, for vi mener, at det er afgørende for et godt og smidigt samarbejde på tværs af den offentlige sektor, at der ikke er politisk og ideologisk uenighed om, hvordan det skal foregå, men tværtimod fuld opbakning til at udvikle løsninger, der passer til de opgaver, der skal håndteres.
Med lovforslaget sker der ændringer i forhold til sundhedsaftalerne og regionsrådets mulighed for at samarbejde med offentlige myndigheder og private virksomheder.
Særligt bestemmelsen om at gå fra 98 sundhedsaftaler til 5, altså en for hver region, tror jeg vil betyde en markant og væsentlig forskel.
Det er mit indtryk, at sundhedsaftalerne allerede bruges som et vigtigt redskab i dag, men også, at der er stor appetit på lokalt at videreudvikle formen, så det bliver et egentlig strategisk redskab i samarbejde mellem region og kommuner.
Det understøtter lovforslaget ved at stille krav om konkrete målsætninger i sundhedsaftalerne.
Vi er også i Radikale Venstre glade for, at der er mulighed for at lave supplerende aftaler med en eller flere kommuner der, hvor lokale forhold taler for det.
Så vil jeg tilføje, at selv om sundhedsaftalerne jo indgås mellem myndighederne og almen praksis derfor ikke har en direkte rolle i forhandlingerne, så er almen praksis inddraget i sundhedsaftalerne, fordi almen praksis er repræsenteret i sundhedskoordinationsudvalget, der både udarbejder udkast til aftalerne og følger op.
Så vi har altså de aktører, som er væsentlige på sundhedsområdet, integreret i fremtidens sundhedsaftaler.
Når det gælder regionernes mulighed for at deltage i selskaber, virker det som sund fornuft, at regionerne fremover selv kan vurdere, hvordan og med hvilke samarbejdspartnere de vil organisere sig, så længe det selvfølgelig foregår på en måde, hvor regionsrådets beføjelser ikke indskrænkes.
Radikale Venstre kan støtte lovforslaget i dets helhed.