Kristian Jensen (V), 2008-02-05:
SF og Enhedslisten har fremsat hver sit beslutningsforslag, der kort sagt går ud på at gøre sunde fødevarer billigere og usunde fødevarer dyrere.
Som begrundelse anfører Enhedslisten, at der kan opnås positive effekter for folkesundheden ved at differentiere momsen på fødevarer.
For at opnå en yderligere miljømæssig gevinst foreslås så også den lavere moms på økologiske fødevarer.
SF foreslår en lang række konkrete ændringer af afgifter og tilskud nedsat moms på frugt og grønt, en fedtskat, tilskud til økologi osv. for derefter at skrive forslaget, at det bare er ideer, som regeringen kan lave om, hvis den har bedre forslag.
Derfor giver forslaget regeringen mulighed for at finde andre løsninger, hvis de giver mere sundhed for pengene, er administrativt lettere eller har andre fordele.
Som begrundelse anfører SF, at traditionelle forebyggelsesinitiativer som oplysning og undervisning ikke har den ønskede effekt i forhold til fedme, og at der derfor er brug for andre tiltag.
Lad mig slå fast fra starten: Regeringen er helt enig med forslagsstillerne i, at vi skal styrke folkesundheden.
Sundhed handler i høj grad om den enkelte.
Vi kan hver især gøre en forskel for os selv og for andre, for det er jo først og fremmest os selv, der høster frugterne, hvis vi begynder at leve sundere.
Men vi er ikke ens alle sammen, og nogle har det lettere end andre.
Regeringen mener derfor, at forebyggelse og sundhedsfremme er et fælles ansvar, som alle dele af samfundet skal bidrage med at løfte, dvs. staten, regioner, kommuner, arbejdsmarkedets parter, virksomheder, civilsamfundet, familierne og ikke mindst den enkelte selv.
Men regeringen ønsker ikke at binde sig til bestemte løsninger i dag.
Vi skal først have en bedre viden om, hvad der virker bedst, og vi skal ikke mindst have en viden om, hvad der virker bedst i forhold til de grupper af befolkningen, der lever mest usundt.
Regeringen har ikke nogen fast målsætning for fødevarepriserne.
Regeringen har derimod en fast målsætning for folkesundheden.
Vi ønsker, at den gennemsnitlige levetid skal forlænges med 3 år over de næste 10 år.
Derfor har regeringen nedsat en Forebyggelseskommission, som skal komme med dokumenterede og omkostningseffektive forslag til at styrke den forebyggende indsats.
Desuden skal Forebyggelseskommissionen helt konkret undersøge konsekvenserne af differentieret moms, hvis momsen på frisk frugt og grønt sættes ned.
Vi vil derfor se den vifte af anbefalinger, som Forebyggelseskommissionen kommer frem til, inden vi beslutter os.
Forebyggelseskommissionen giver ikke kun en vurdering af fordele og ulemper ved f.eks. nedsat moms på frugt og grønt; vi får også disse fordele og ulemper sat i forhold til konsekvenserne af andre initiativer.
Spørgsmålet er jo ikke alene, om nedsat moms på sunde fødevarer har en virkning.
Det vigtigste spørgsmål er, hvordan vi bedst muligt opfylder vores ambitioner om at forbedre folkesundheden - ikke mindst hos den del af befolkningen, hvor behovet er størst.
At der utvivlsomt er brug for mange forskellige initiativer er ikke ensbetydende med, at hvert enkelt forslag, der kunne tænkes at have en positiv effekt, bør gennemføres; også inden for folkesundhed må der prioriteres.
Fordomsfrit må vi gå efter den største effekt pr. investeret krone, og på den baggrund kan regeringen ikke tilslutte sig beslutningsforslagene.
Jeg kan derimod notere mig, at regeringen og forslagsstillerne er helt enige om, at vi bør undersøge fordele og ulemper mere, inden vi eventuelt ændrer på afgifterne.
Enhedslisten ønsker mere nøjagtige beregninger af afgiftsændringernes størrelse og placering for at sikre, at afgiftsændringerne får de ønskede virkninger.
Den såkaldte ATV-rapport, som begge forslag læner sig kraftigt op ad, anbefaler helt konkret også flere analyser inden en eventuel ændring af afgifterne.
Det er jeg helt enig i, og derfor håber jeg også, at vi kan blive enige om at afvente Forebyggelseskommissionens anbefalinger.
Jeg vil så også gerne knytte nogle kommentarer til de mere konkrete dele af forslagene.
Først og fremmest sætter vores EU-forpligtelser og EF-retten nogle rammer for indretningen af momssystemet.
Momsen kan ganske enkelt ikke sættes længere ned end til 5 pct., og det er derfor ikke muligt helt at fjerne momsen på sunde fødevarer.
Desuden må virksomhedernes typiske momsbetalinger ikke blive negative, hvilket sandsynligvis vil betyde, at vi heller ikke kan få satsen helt ned på 5 pct.
Det vil begrænse prisændringerne og dermed også sundhedseffekterne.
Hvis vi skal differentiere momsen i forhold til sundhed, er det også nødvendigt at have entydige og ret præcise afgrænsninger af, hvad der er sunde, og hvad der er usunde fødevarer.
Enhedslisten nævner, at man sådan skal opdele i sunde og usunde fødevarer efter det, der benævnes som de »officielle« kostråd.
Det synes jeg ikke umiddelbart lyder betryggende, entydigt eller præcist.
Man kan f.eks. spørge sig selv om, i hvilket omfang fedt er usundt.
Sundhedsstyrelsen anbefaler sødmælk til spædbørn, letmælk til småbørn og mini- eller skummetmælk til store børn.
Hvilken momssats eller afgiftssats er så den rigtige?
Det skal vi tage stilling til i forhold til loven, skatter må nemlig kun udskrives i henhold til lovgivningen.
Dertil kommer, at EF-retten kræver, at differentiering skal ske efter objektive, proportionelle og ikkekonkurrenceforvridende kriterier.
Det er momssystemet ikke indrettet til.
Det er dog min vurdering, at skal der gennemføres en ændring, ville det være lettere at administrere en momsnedsættelse på frugt og grønt.
Lettere, men heller ikke helt uproblematisk, for der er nogle ting, vi skal tage med i betragtning.
Hvor går grænsen for frugt og grønt?
Hvis kartofter er frugt og grønt, hvad så med ris og pasta?
Hvad med tørret frugt?
Hvad med blandede produkter, frugtyoghurt eller grønsagstærter?
Og skal den nedsatte sats så også gælde for take away-mad fra restauranter?
Det er bare for at nævne nogle få af de spørgsmål, som bør afklares, inden man skrider til lovgivning.
Og det er som nævnt en af de opgaver, som regeringen allerede har bedt Forebyggelseskommissionen om at forholde sig til.
Vi har allerede afgifter på is, på chokolade, på sodavand og på slik, og det har så medført, at der er en ganske stor grænsehandel med de her varer, ikke mindst sodavand.
Af samme grund har regeringen netop ad to omgange sat afgiften ned og ikke op på sodavand.
Det skyldes ikke et ønske om, at danskerne skal drikke flere sodavand.
Det er ud fra en konstatering af, at det ikke hjælper at have en høj sodavandsafgift, hvis folk i stedet for køber sodavand i udlandet eller i kiosker, der ulovligt sælger sodavand uden afgift.
Det betyder naturligvis ikke, at man ikke skal gøre noget ved forbruget af usunde fødevarer.
Man skal bare passe meget på med at gennemføre det med en afgiftsforhøjelse.
Det kunne f.eks. være, at vi skulle kigge på tilgængeligheden af usunde fødevarer.
I forhold til forslagets del om nedsat moms på økologiske fødevarer vil jeg oplyse, at det vil være i lodret strid med EU-reglerne, da det forvrider konkurrencen.
SF foreslår en fedtafgift på animalsk fedt.
Er det nu hensigtsmæssigt?
Er alt animalsk fedt usundt, f.eks. fede fisk?
Har alle ikke brug for en lille smule fedt, ikke mindst småbørnene?
Og er vegetabilsk fedt da altid sundt, f.eks. margarine?
Begge beslutningsforslag vil medføre meget administrativt bøvl, og jeg har f.eks. svært ved at forestille mig, hvordan SF's fedtafgift overhovedet skulle kunne administreres i praksis.
Hvis man f.eks. tager en helt konkret gårdbutik, hvordan skal landmanden præcis kunne vide, hvor stor en fedtafgift der skal betales af en nyslagtet and?
Der bliver i hvert fald noget at se til for den lille slagter, ejeren af gårdbutikken og alle andre i den lille del af fødevarebranchen, og hvordan skulle vi kontrollere dem?
Jeg mener, vi bør overveje nøje, om sådanne byrder står mål med effekten på folkesundheden.
Allersidst vil jeg gerne lige komme med nogle generelle bemærkninger med hensyn til det at bruge afgifter til at fremme folkesundheden.
Vi ved, at sundhedsproblemer svinger meget fra person til person.
Moms og afgifter rammer bredt og virker helt generelt, men den reelle forbedring af folkesundheden kræver ofte komplekse og individuelt forskellige ændringer.
Ændrede priser vil naturligvis påvirke efterspørgslen, men hvor meget?
Det ved vi ikke meget om.
Og svarene står i hvert fald ikke altid i ATV-rapporten.
Men vi ved, at nedsat moms for det første vil betyde, at vi bruger langt flere penge på at belønne dem, der i forvejen gør det rigtige, og for det andet at belønningen vil være størst i forhold til dem, der har råd til at købe dyr mad.
F.eks. vil tilskuddet til trøfler være langt større end tilskuddet til gulerødder, og er et æble til 5 kr. virkelig dobbelt så sundt som et æble til 2 kr.?
Afgiftsstigninger vil også medføre mere grænsehandel og mere illegal handel.
Vi ved nemlig af erfaring, at danskerne grænsehandler alt, hvad de kan spare på.
Skatteministeriet har lavet talrige rapporter, der belyser det her grundigt.
Nye afgifter og differentieret moms vil medføre mere administrativt bøvl.
Rapporter fra både den svenske stat og fra EU viser, at de administrative meromkostninger som følge af nedsat moms er ganske betragtelige.
Vi kan desuden forvente, at disse ekstra omkostninger vil blive overvæltet i prisen, hvilket igen vil være med til at reducere sundhedseffekten.
Vi er derfor nødt til at passe på med ikke kun at stirre os blinde på prisen som den eneste barriere.
Det tager lidt mere tid, hvis man skal skære frugt ud til sine børn, end det tager at åbne en pose slik, men jeg synes nu alligevel, det er vigtigt, at vi tager os tiden til det.
Vi må heller ikke glemme vores eget ansvar og muligheden for at gøre en indsats for vores egen og hinandens sundhed.
Derfor er der en række problemstillinger, som skal rejses, især i forhold til de konkrete forslag fra SF og fra Enhedslisten, men også nogle ting på det generelle plan, hvor vi har behov for mere viden om fordelene sat op mod en større viden omkring ulemperne, inden vi sætter nye initiativer i gang.