Karsten Lauritzen (V), 2016-05-19:
Overskriften for beslutningsforslaget fra Alternativet, Enhedslisten og SF er større offentlighed i forhandlingerne om dobbeltbeskatningsoverenskomster.
De tre partier ønsker med beslutningsforslaget at pålægge regeringen at give Folketinget og offentligheden indblik i forhandlinger om indgåelse af dobbeltbeskatningsoverenskomster.
Inddragelsen skal, når man læser forslaget, ske både før og under et forhandlingsforløb.
Formålet er bl.a. at give offentligheden mulighed for at komme med bidrag til forhandlingerne.
Helt overordnet har der tidligere været den praksis, at der ikke blev givet oplysninger om igangværende eller påtænkte forhandlinger om dobbeltbeskatningsoverenskomster.
Og jeg er enig i, at denne proces har været båret af en for stor grad af lukkethed.
Det er også baggrunden for, at jeg her i begyndelsen af 2016 har etableret en særlig dobbeltbeskatningstaskforce, altså inden fremsættelse af det her beslutningsforslag.
Og en taskforce er jo – man må helst ikke bruge engelske udtryk i Folketingssalen – en sammensat styrke, der arbejder frem mod et fælles mål, hvis der var nogle, der skulle ønske at få det uddybet.
Men den her samlede styrke er altså et tiltag, der skal sikre input også uden for Skatteministeriets huse, og erhvervslivet er tæt på.
Input fra erhvervslivet vil derfor være med til at kvalificere beslutningsgrundlaget, i forhold til hvilke lande det er relevant at have en dobbeltbeskatningsoverenskomst med, altså en DBO, som det hedder i daglig tale, og hvilke aftaler der eventuelt bør genforhandles.
Formålet med denne samlede styrke, altså Skatteministeriet og erhvervsliv i fællesskab, er kort og godt at styrke dialogen, og det skal være et forum for udveksling af ønsker og erfaringer og synspunkter.
Dermed ikke sagt, at der ikke også er andre aktører, der kan bidrage med relevante input.
Jeg er også interesseret i andre synsvinkler og er i den forbindelse åben over for tanken om en dialog med relevante interesseorganisationer om indgåelse af DBO'er set i et udviklingsperspektiv.
Og jeg har faktisk allerede haft et par møder med nogle af de udviklingsorganisationer, som har haft en åbenlys dagsorden på området, bl.a. Mellemfolkeligt Samvirke og IBIS.
Forhandlinger om indgåelse af dobbeltbeskatningsoverenskomster varetages af Skatteministeriet på vegne af den til enhver tid siddende regering.
Forhandlingerne er baseret på en indholdsmæssig ramme, der hidtil har været fuld politisk opbakning til.
De lovforslag, som er fremsat om indgåelse af dobbeltbeskatningsoverenskomster, er også hidtil blevet tiltrådt af Folketinget.
Det er jeg glad for, og det vil jeg gerne kvittere for.
Der inddrages ikke eksterne repræsentanter under selve forhandlingsforløbet.
Det skal ses i lyset af, at en dobbeltbeskatningsoverenskomst er resultatet af en politisk forhandling mellem to lande, og vi ved fra andre sammenhænge, at muligheden for, at tingene kan foregå i fortrolighed, oftest giver en større garanti for, at der opnås et brugbart resultat.
Det samme gør sig gældende, når der er tale om dobbeltbeskatningsoverenskomster.
Forhandlinger om lønforhold i private virksomheder foregår bag lukkede døre.
Og sådan er der jo åbne og lukkede forhandlinger, når der er god grund til det.
Jeg vil godt sige, at det ikke er mit ønske at holde Folketinget uden for denne lukkede proces.
Så sent som i november sidste år har jeg faktisk i et svar til Skatteudvalget om status på arbejdet for dobbeltbeskatningsoverenskomster givet udvalget et tilbud om en fortrolig mundtlig orientering om, hvad der foregår på DBO-området.
Det har Skatteudvalget så ikke givet udtryk for at man ønskede, men jeg vil godt sige her i dag, at det jo er et tilsagn, jeg gav i efteråret, og at det stadig væk står ved magt.
Så jeg er enig i intentionerne bag beslutningsforslaget, nemlig en større åbenhed i forhold til DBO-området.
Jeg har også allerede taget initiativ til at indføre større åbenhed, jævnfør den tidligere omtalte fælles indsatsstyrke med erhvervslivet, Skatteministeriet og Udenrigsministeriet og den derudover liggende dialog med relevante udviklingsorganisationer.
Jeg er imidlertid ikke enig med forslagsstillerne, når det kommer til omfanget af åbenhed.
En forhandling af en dobbeltbeskatningsoverenskomst bør foregå i et rum af gensidig fortrolighed og diskretion parterne imellem.
Det har også betydning, at modparten har en klar opfattelse af, at der foreligger et forhandlingsmandat.
Med andre ord: I realiteternes verden kan man ikke køre et forhandlingsforløb, hvor offentligheden er inddraget i de verserende forhandlinger, i hvert fald ikke når det kommer til DBO-området.
Det afgørende er altså således det samlede resultat og ikke en isoleret vurdering af hvert enkelt element.
Uagtet de gode intentioner er det således vurderingen, at den grad af transparens, der lægges op til i beslutningsforslaget, efter regeringens opfattelse er for vidtgående og vil risikere at få en negativ indflydelse på mulighederne for at indgå dobbeltbeskatningsoverenskomster.