runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2012-03-20:
Jeg synes, det er en ganske speciel position, Venstre antager her i dag, for det, vi kan forstå på Venstres ordfører, er, at nu skal folkekirken selv tage en beslutning, som folkekirken reelt ikke kan tage, fordi der ikke er nogen, der kan tale på folkekirkens vegne.
Enhver, der kender kirkeordningen, ved jo, at Folketinget her er kirkens overordnede lovgivende organ.
Men jeg kan forstå, at det så er biskopperne, der ifølge Venstre skal til at beslutte alt, hvad der skal foregå i folkekirken.
Er det sådan, at folkekirken skal til at være en bispekirke?
Er det Venstres position i forhold til det her i dag?
Det forholder sig jo sådan, at vi har en kirkeordning, der er indrettet på en måde, så det er politikerne her på Christiansborg, der lovgiver på folkekirkens område, og det kan jeg så forstå at Venstre ikke længere synes skal være tilfældet.
Så kunne det være interessant at høre, hvem det er, der skal tage beslutningen.
Jeg kunne ligesom høre på hr. Eyvind Vesselbos svar til hr. Christian Langballe, at han synes, det kunne være en god idé, hvis man lyttede til seks biskopper, så det er de seks biskopper, der skal bestemme, hvad der foregår i folkekirken.
Er det sådan, man skal forstå det, eller har Venstre et helt nyt forslag til kirkeordning?
Det kunne da være meget spændende at høre her, for hvis det ikke mere er Folketinget, der lovgiver på folkekirkens område, er det så seks biskopper, eller hvem er det?
Eyvind Vesselbo (V), 2012-03-20:
Jamen vi har et andet udgangspunkt end Det Radikale Venstre.
Vi mener, at det er kirken, som skal komme med forslaget.
Det skal komme indefra, det er jo det, der er det reelle i det her, og det er der, forskellen ligger mellem Venstre og Det Radikale Venstre.
Karen J. Klint (S), 2012-03-20:
Det er det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål er: Er det ikke korrekt, at Venstre var med blandt de partier, der var inviteret over til social- og integrationsministeren til en drøftelse af de her lovforslag, før de blev sendt i høring?
Eyvind Vesselbo (V), 2012-03-20:
Jo, det er korrekt.
Jeg kan godt forstå, at fru Pernille Vigsø Bagge kan konstatere, at Det Radikale Venstre og Venstre har en forskellig opfattelse af det her.
Vi mener ikke, at det skal være politikerne her på Christiansborg, der skal bestemme, hvad kirken skal foretage sig med hensyn til de kirkelige ritualer.
Mogens Jensen (S), 2012-03-20:
[Lydudfald]
... fra Venstres side er villig til at ophæve det forbud, der er i dag, mod at trossamfund kan vie homoseksuelle.
Så vidt, så godt.
Er Venstre så også enig i, at det, der fremtidig regulerer vielser, under den lov man bliver viet fremtidig som homoseksuel, er under ægteskabsloven?
For det er jo det, det her lovforslag handler om, nemlig at man ophæver loven om registreret partnerskab, og så vier man homoseksuelle under ægteskabsloven, det vil sige, man indretter ægteskabsloven sådan, at homoseksuelle også kan vies under den lov, så der er ligestilling mellem heteroseksuelle og homoseksuelle.
Går Venstre ind for det – ja eller nej?
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2012-03-20:
Nu lagde hr. Eyvind Vesselbo ud med at brokke sig over processen.
Hvis man ønsker at have en ordentlig proces, kan man også selv medvirke til det.
Jeg er sikker på, at det vil stå fuldstændig tindrende klart, hvad Liberal Alliances synspunkt er, når jeg har været på talerstolen, så det behøver hr. Eyvind Vesselbo sådan set ikke at bekymre sig om nu.
Men ordføreren kunne koncentrere sig om at besvare mit spørgsmål: Er det biskopperne, der skal bestemme – ja eller nej?
Det lå nemlig lidt implicit i det, der blev sagt.
Og der vil jeg bare sige, at hvis man ser på de høringssvar til f.eks. loven om kvindelige præster tilbage i 1946-1947, vil man blive chokeret over, hvilke høringssvar der kom fra biskopperne.
Eyvind Vesselbo (V), 2012-03-20:
Jeg mener, at jeg svarede klart på det før, fordi det, hr. Mogens Jensen stiller et spørgsmål om nu, jo bl.a. er ritualer.
Det er jo i et andet lovforslag, L 105.
Det er jo et klart udspil i modsætning til mange af de ting, som står i det lovforslag, L 106, som vi har til behandling nu, hvor der er en masse usikkerhed, en masse uklarheder om, hvad konsekvenserne er, hvis vi vedtager det, som det ligger nu.
Derfor kan jeg kun gentage det, som jeg har sagt, nemlig, at det, vi foreslår, er, at vi ophæver forbuddet, og at kirken udarbejder et forslag, som biskopperne jo har sagt ja til.
Karen J. Klint (S), 2012-03-20:
Jeg kender ikke det antal møder, som biskopperne har haft med den ene eller anden minister.
Jeg har kun den samme adgang til de oplysninger fra medierne, som hr. Christian Langballe har, og den debat ønsker jeg ikke at forholde mig til.
Jeg er her ordfører på et lovforslag om ændringer i ægteskabsloven, og den lovændring vil jeg gerne forholde mig til.
Christian Langballe (DF), 2012-03-20:
Ja, det er jo så det, vi ikke rigtig kan, når det nu har konsekvenser for folkekirken.
Jeg synes, at kirkeministeren har opført sig som en elefant i en porcelænsbutik, hvor han selv har taget porcelænet med.
Altså, jeg synes, det er noget mærkelig noget, og jeg kan ikke forstå, at man i det mindste ikke bare vil lytte og være lidt mere lydhør.
Det er en god demokratisk tradition, som vi har.
Hvorfor vil man ikke lytte?
Karen J. Klint (S), 2012-03-20:
Jeg kan svare for mig selv.
Jeg har ikke tal på de mange steder, jeg har været de sidste mange år og drøftet kirkepolitik, drøftet kirkeordning, drøftet struktur, men jeg har også drøftet de beslutningsforslag, vi har haft i Folketingssalen om ændringer af ægteskabsloven.
Det henviste jeg også til i min tale.
Der har jeg virkelig lyttet, og jeg har også fornemmet, at processen der er positiv nu.
Selvfølgelig er det ikke alle, der er med, og det er også det, vi viser respekt for ved det næste lovforslag.
Jeg har rejst rundt, og jeg har lyttet til rigtig, rigtig mange mennesker.
Alex Ahrendtsen (DF), 2012-03-20:
Tak for det.
Det er jo et emne, der er følelsesladet, og som det ikke er helt nemt at debattere, men lad os prøve at lægge følelserne lidt til side og få det lidt op på et overordnet niveau.
Det, der er sagen, er jo, at et politisk flertal bruger den her sag til at tromle folkekirken ned.
Lad os prøve at kigge lidt ud i fremtiden, lad os forestille os, at der er et andet flertal, som pludselig mener, at præster slet ikke skal kunne vie fraskilte.
Mener ordføreren virkelig, at det nuværende flertal gør ret i at tromle en politisk dagsorden ind over en folkekirke, som sagtens selv kan finde ud af dette?
Og mener ordføreren, at det er den rigtige måde at håndtere folkekirken på?
Karen J. Klint (S), 2012-03-20:
Man skal have været isoleret et meget lille sted, hvis man ikke gennem de sidste mange år har opdaget, at temaet ægteskabslovgivning, vielser af par af samme køn, har været gjort til en politisk debat her i salen.
Det har været gjort til en debat adskillige gange.
Så hvis man ikke har opdaget den debat, har man været uheldig, synes jeg.
Så hører vi igen begrebet folkekirken selv.
Jeg er af en tidligere kirkeminister og af en tidligere formand for Kirkeudvalget blevet belært om, at det begreb eksisterer ikke, men vi har jo også et regeringsgrundlag, der netop vil se på, om vi har den rigtige styreform for folkekirken.
Så det bliver et hypotetisk spørgsmål: Hvem er folkekirken selv, og hvem kan tale på folkekirkens vegne?
Det kan hverken ordføreren dernede i salen eller jeg.
Vi kan tale på vores egne vegne og på vores partigruppers vegne her i salen.
Alex Ahrendtsen (DF), 2012-03-20:
Kan ordføreren virkelig ikke se, at det er problematisk, at et lille flertal tromler en politisk dagsorden igennem på et område, som er så kompliceret, og som er teologisk svært at hitte rede i.
Der er ingen af os, bortset fra nogle ganske enkelte, som er teologer.
Jeg fatter simpelt hen ikke, at regeringen overhovedet tør kaste sig ud i det.
Tænk, hvis der nu kommer et andet flertal, som så påberåber sig retten til at lovgive på dette område, men stik modsat af, hvad regeringen i dag står for.
Mener ordføreren virkelig, at det er den rigtige måde at gøre tingene på?
Karen J. Klint (S), 2012-03-20:
Rent principielt kan skiftende flertal i Folketinget jo godt lave noget lovgivning, der er modsatrettet den eksisterende lovgivning.
Det er fakta herinde.
Men jeg synes ikke, at ægteskabsloven – og det er jo den, vi drøfter nu her med L 106 – er en religiøs lov.
Det er en civil lov, så der har teologer ikke større ret til at have en mening end alle os andre lægfolk.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2012-03-20:
Tak for det.
Det her lovforslag er udtryk for lovjaskeri uden sidestykke.
Der er ikke gået noget udvalgsarbejde eller kommissionsarbejde forud, der ligesom kunne have belyst alle aspekter, alle konsekvenser af det pågældende lovforslag.
Det er et meget, meget stort problem.
Jeg vil gerne spørge ordføreren for Socialdemokratiet: Hvorfor er det så vigtigt at jaske det her igennem, uden at man kender samtlige konsekvenser, inden det bliver vedtaget?
Karen J. Klint (S), 2012-03-20:
Det, vi tager stilling til ved førstebehandlingen i dag, er selve ægteskabsloven og ligestilling af par.
At der så kan være nogle andre konsekvenser, der skal rettes op på senere, må blive genstand for en selvstændig drøftelse og en selvstændig forhandling.
Med hensyn til de to ægteskaber, som vi taler om her i dag, sker der ikke ændringer i de juridiske forhold i forhold til børnerettighederne, som jeg tror er det, hr. Flemming Damgaard Larsen spørger ind til.
Der sker ikke nogen juridiske ændringer ved lovændringen her i ægteskabsloven.
Der vil stadig væk være to sæt juridiske lovgivninger på børneområdet.
Personligt håber jeg meget, at det bliver lettere at rette op på de juridiske forskelle, når nu situationen for begge par kommer til at hedde ægteskab, for så vil alle børn, der fødes af par, blive født ind i et ægteskab.
Så alt andet lige burde sammenhold omkring det lovforslag, vi har i dag, gøre det lettere for andre at udrede den juridiske situation bagefter.
Christian Langballe (DF), 2012-03-20:
Tak for det, formand.
Jeg håber, at debatniveauet kan blive lidt højere.
Nu er jeg så lige pludselig blevet til talsmand for en bispekirke.
Vor Herre bevares.
Det eneste, jeg siger, er jo, at man plejer og har en god tradition for i folkekirken at lave en ordentlig høring, hvor tingene bliver drøftet, i stedet for at sjaske sådan en lovgivning igennem.
Det er det, jeg taler for.
Biskopperne kommer under alle omstændigheder til at udarbejde det ritual, så de er jo inddraget i processen i forvejen.
Jeg har fået at vide af kirkeministeren, at biskopperne er fuldstændig enige med ham i udarbejdelsen af et ritual.
Det er de ikke.
Seks biskopper mener, at loven skal sættes i stå, for at man faktisk kan tage ordentlig stilling til det.
Jeg synes, det er noget mærkeligt noget.
Jeg vil godt høre ordførerens holdning til det.
Karen J. Klint (S), 2012-03-20:
Tak for det.
Gennem flere år har de tre partier, der udgør den nuværende regering, her i Folketingssalen fremsat flere beslutningsforslag med henblik på at ændre den tilstand, at trossamfund, der har retten til at vie par af forskelligt køn, også får retten til at vie par af samme køn.
Jeg har selv adskillige gange talt for fjernelse af forbuddet og har talt for mere ligestilling både mellem par og mellem de instanser, der er udstyret med vielsesbemyndigelsen.
Det er derfor logisk og glædeligt for mig og mit parti, Socialdemokraterne, at vi nu står med dagens lovforslag, for ud over at lovforslaget vil gøre en kæmpe forskel i mange danskeres liv, er det et vigtigt signal om, at vi som samfund anerkender forskellighed og ligeværd, uanset hvem man er, og uanset hvem man elsker.
Vi har talt for kønsneutralitet i lovgivningen, og det er noget, vi også gør i mange andre love.
Jeg har læst høringssvarene, og jeg har også deri set, at enkelte fremfører, at lovforslag nr. L 106 gør befolkningen kønsneutral; det synes jeg er noget sludder.
At gøre en lov kønsneutral ændrer jo ikke på et menneskes personlige køn, men det ændrer på ligestilling i forhold til loven og på ligestilling i det fælles civilsamfund, vi lever i.
Jeg ønsker ikke her fra talerstolen at gå ind i en teologisk debat om ordet ægteskab, men jeg ønsker dog at udtrykke glæde over, at mange anerkendte teologer har tilkendegivet i høringssvarene, at det er i orden at sidestille ægteskaber af par af samme køn, med ægteskaber af par, der har forskelligt køn.
Jeg og mit parti er meget opmærksomme på, at personer i folkekirken og andre steder er imod den fælles betegnelse, men jeg har heldigvis samtidig noteret mig, at faktisk alle, også dem med de kritiske høringssvar, ikke taler fordømmende om mennesker, der i kærlighed lever sammen med en person af samme køn.
Hver gang vi har drøftet de tidligere beslutningsforslag, er bølgerne gået højt, både her i salen og i medierne; det er imidlertid min egen erfaring fra mange, mange kirkelige debatter rundtom i det ganske land, at holdningen, accepten af ligestilling, har flyttet sig i retning af større og større enighed.
I mange andre lande har trossamfund alene adgang til at velsigne mennesker, der har indgået borgerligt ægteskab.
Jeg ønsker ikke, at vi skal fjerne den mulighed for borgerne, at de med juridisk gyldighed kan indgå ægteskab i deres trossamfund, som enkelte af høringsparterne nævner.
Jeg håber meget, at et stort flertal her i Folketinget støtter op om dagens lovforslag.
Det gør en samlet folketingsgruppe fra Socialdemokraterne.
Eyvind Vesselbo (V), 2012-03-20:
Ja, det er jo et meget interessant spørgsmål, fordi det, som jeg jo netop har svaret på tidligere, er, at det er biskopperne, der kunne tage initiativet, som de er i gang med nu, og udarbejde et forslag på det her område, som Folketinget så tager stilling til.
Så det må være svaret på det spørgsmål, som ordføreren stillede.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2012-03-20:
Det er, fordi jeg sidder og bliver lidt forvirret.
På den ene side siger ordføreren, at Venstre går ind for at fjerne forbuddet imod, at to personer af samme køn kan indgå ægteskab, men på den anden side siger Venstre altså, at man ikke vil gøre det, før kirken selv beder om det.
Så vil jeg gerne spørge: Hvem er kirken?
Hvem er det, der skal bede om det?
Skal man lave en urafstemning blandt alle folkekirkens medlemmer?
Eller er det biskopperne, som skal træffe beslutningen?
Hvem er det, der skal beslutte sig for, at man vil fjerne forbuddet?
O.k., så jeg skal forstå det sådan, at Venstre mener, at forbuddet mod, at to personer af samme køn kan gifte sig, kun skal fjernes, hvis biskopperne beder om det, så det vil sige, at Venstre altså går ind for en bispekirke – tror jeg, det hedder – altså, i Venstre mener man, at det skal være biskopperne, der træffer den her beslutning.
Eyvind Vesselbo (V), 2012-03-20:
Vi stiller vi jo ikke forslag, uden at der er mulighed for at realisere det på en fornuftig måde bagefter.
Når vi siger, at vi gerne vil have ophævet forbuddet, vil vi jo ikke bare sige, at så ved vi ikke, hvad der skal ske bagefter.
Vi stiller jo samtidig et forslag om, at der bliver udarbejdet et forslag til, hvordan det her skal foregå.
Det er muligvis lidt svært for ordføreren at forstå, hvad det er, det her drejer sig om, men de her to ting hænger jo sammen, nemlig at ophæve forbuddet og samtidig få et forslag, som kommer indefra.
Jeg ved godt, at det er to forskellige holdninger, vi har.
Vi mener, at det er kirken, og at det skal komme indefra, og at det er der, forslaget skal komme fra, men det er klart, at for at det har nogen realisme i sig, skal man jo ophæve forbuddet.
Maja Panduro (S), 2012-03-20:
Men konsekvensen af det, som Venstres ordfører nu står på talerstolen og siger, må da netop være: Ja, vi vil jeg godt være med til at ophæve forbuddet, men når vi så har gjort det, smider vi det hele fra os og ved ikke, hvad der ellers skal foregå, det må nogle andre tage stilling til.
Det synes jeg er ret ærgerligt, og jeg synes, at Venstres ordfører må kunne svare helt klart på, hvem det så er, der så ligesom skal overtage, efter at vi har ophævet forbuddet, for hvad er det, Venstres ordfører mener med kirken?
Mener man, at vi skal have en bispekirke, at det er biskopperne, som skal tage beslutningerne om folkekirken fremover og altså også, om mennesker af samme køn må kunne blive viet i kirken?
Er det det?
Eyvind Vesselbo (V), 2012-03-20:
Nu skulle man jo have lyttet lidt efter, for jeg mener, at jeg har gentaget mindst en fem-seks gange, hvad det er for en model, vi prøver at lægge et ord ind for her.
Så jeg ved egentlig ikke, hvor meget tid jeg skal bruge på at gentage det, jeg tidligere har sagt, men lade forslaget komme fra kirken selv, lade biskopperne være med til at udarbejde det som et forslag til Folketinget og så ophæve det forbud, der er i øjeblikket.
Det er vel ganske klart.
Maja Panduro (S), 2012-03-20:
Men hvis det var så klart, kunne man jo bare have sagt ja eller nej.
Men så gentager jeg det, som jeg hører ordføreren sige, og hvis det så er sådan, det er, kan ordføreren jo bare nikke og sige ja.
Venstre mener, at det er biskopperne, der skal bestemme, om homoseksuelle kan blive gift i danske kirker, Venstre mener, at vi i Danmark skal have en bispekirke.
Er det rigtigt forstået, ja eller nej?
Eyvind Vesselbo (V), 2012-03-20:
Det er jo fantastisk.
Det er jo fantastisk, at en ordfører kan sidde i så lang tid og ikke høre ordentligt efter, hvad der bliver sagt.
Jeg har ikke på noget tidspunkt sagt, at biskopperne skal bestemme, jeg har sagt, at biskopperne skal udarbejde et forslag, som der skal tages stilling til.
Er det svært at forstå?
Det må det åbenbart være
, siden fru Maja Panduro to gange har stillet samme spørgsmål og i øvrigt misfortolker og fordrejer det, jeg har sagt.
Jeg mener ikke, det er værdigt i en debat, som egentlig burde være seriøs, at man på den måde fordrejer tingene, og jeg synes ikke, at fru Maja Panduro skulle sidde og smile ad det, for jeg mener faktisk, at det er for seriøst et emne til at lave pjat med.
Karen Hækkerup (S), 2012-03-21:
Det er jo korrekt, at der er visse ting, der er blevet noget forsinket, og det skyldes bl.a., at Venstre har været noget lang i spyttet til at give meldinger tilbage på, at de penge, vi har afsat i satspuljen, kan komme ud at arbejde.
Jeg kan jo kun beklage, at Venstre på den måde trækker sagerne i langdrag, og at man hellere vil prioritere at have en politisk proces, hvor der kan skændes, i stedet for at sørge for, at pengene kommer ud til børnene.
Det er et valg, Venstre har truffet.
Det er et valg, jeg er rigtig ked af, men det er et valg, jeg ikke rigtig kan gøre noget andet ved end at sige, at det er sådan, det er.
Vi har i fællesskab i satspuljekredsen truffet rigtig mange gode beslutninger.
Det gjorde vi allerede tilbage før jul, hvor vi lavede aftalen, hvor vi bl.a. satte penge af til en handlekraftig indsats, til en taskforce, der skal rejse rundt i kommunerne og klæde kommunerne bedre på, og til at etablere børnehuse, så hvis der er en kommune, som har mistanke om, at et barn har været udsat for overgreb, kan man tage barnet et sted hen, hvor alt faglighed vil være repræsenteret.
Der vil være psykologer, politi og læger, og man vil hurtigt kunne finde ud af, om den frygtelige mistanke, som man har, har noget på sig, og også finde ud af, hvad man skal gøre ved det.
Jeg har lavet en aftale med Kommunernes Landsforening om, at de også på børneområdet skal blive bedre til at anvende de metoder, der virker.
Det gælder også de udsatte børn.
Jeg har et lovforslag, som er ved at blive behandlet, om en større refusion til kommuner, så de kan få flere penge, når de skal ind og fjerne en større søskendeflok.
Det er en ændring, som den tidligere regering lavede, fordi man må sige, at der nogle gange kan være stillet spørgsmål ved, om der er kommuner, der ikke har fjernet det korrekte antal børn, fordi det har kostet så mange penge.
Dette og mange flere initiativer har jeg haft mulighed for at redegøre for også i mange samråd, og det gør jeg selvfølgelig gerne igen.
Eyvind Vesselbo (V), 2012-03-21:
Det var jo i hvert fald i sit indhold klart og tydeligt.
Så er det bare, at jeg spørger
: De gode intentioner, som ministeren har, som ingen jo kan være uenig i, er igen den samme snak, som da lyder meget flot, men hvor er handlingen?
Hvorfor sker der ikke noget?
Det er da fint at snakke med Børnerådet, og det er fint at komme med sådan en fin udmelding, ligesom alle de andre udmeldinger, men hvor er handlingen?
Hvorfor fortsætter ministeren med at spilde borgernes penge, som hun siger?
Hvorfor gør hun ikke noget ved det?
Hvad har ministeren tænkt sig helt konkret at gøre?
Der ligger en lang række lovforslag og initiativer, som ikke er kommet ud endnu, som kunne tage fat i det her.
Der er penge på ministerens område, som ikke bliver brugt.
Hvad har ministeren helt konkret tænkt sig at gøre i stedet for at snakke?
Karen Hækkerup (S), 2012-03-21:
Det spørgsmål er meget nemt at svare på.
Vi spilder pengene der, hvor vi ikke får nok ud af dem.
Vi bruger i Danmark rigtig mange penge på eksempelvis anbragte børn, men kigger vi på, hvordan de børn har det, vil vi se, at deres oplevelse af deres eget liv er, at deres muligheder for at få en fremtid, en uddannelse, deres følelse af at blive holdt af og være elsket og respekteret næsten er ikkeeksisterende.
Jeg har for nylig haft møde med Børnerådet, som har lavet en stor undersøgelse.
De har udpeget nogle ambassadører, og jeg havde nogle af de ambassadører på besøg, og det var et fantastisk møde, men det var også et møde, som gjorde mig meget bekymret, for
de oplevelser, som børnene, altså dem, vi bruger pengene på, har af deres eget liv, er, at det kunne blive meget bedre.
Når jeg får den viden, synes jeg også, at jeg har en forpligtelse til at handle på det.
Vi har tilbud, der indebærer anbringelse af børn, som man har fjernet fra mor og far, fordi mor og far ikke magter opgaven, og man sætter så børnene hen på en institutionstype, men jeg har så sagt, at det ikke nytter noget, hvis der f.eks. ikke er noget fagligt personale.
De institutioner kan sådan set sagtens tage utrolig store indtægter for at passe på børnene, men der er ikke nogen garanti for, at de har nogen faglighed, eller for, at de ved, hvad de har med at gøre, for der er ikke nogen krav om, at de skal have nogen uddannelse eller vide, hvad de foretager sig.
Det vil sige, at vi som samfund bruger en rigtig masse penge på at fjerne nogle børn, give dem nogle tilbud, hvor kvaliteten måske er god, men hvor den omvendt også kan være dårlig.
Det synes jeg ikke er at bruge pengene ordentligt, og jeg synes, det kalder på ansvarlighed fra alle partier, ikke mindst fra de partier, som har siddet og haft regeringsmagten i de sidste 10 år og undladt at sørge for, at der er kommet kvalitet i den indsats, som vi gør over for vores udsatte børn.
Jeg er gået i gang med at evaluere og sætte kvalitetsstandarder for den indsats, som vi leverer, finde ud af, hvor der er speciel viden, hvor der er behov for, at vi certificerer tilbudene, har faglige kontroller, hvordan vi kan lave bedre tilsyn, hvordan vi kan inddrage børnene bedre – alt det, man burde have gjort for mange, mange år siden.
Derfor er jeg sådan set
hverken sur eller højtråbende eller hidsig eller taber hovedet eller noget som helst, jeg er i gang med at rydde op, og der er meget at tage fat på, vil jeg sige til hr. Eyvind Vesselbo, for der er meget, der er blevet forsømt i rigtig mange år.
Eyvind Vesselbo (V), 2012-03-21:
Det er rart at møde ministeren under fire øjne, det sker jo ikke så tit.
Det, man kan notere sig næsten dagligt, er, at ministeren kommer med en udtalelse, en noget højtråbende udtalelse om en eller anden ting, som ministeren enten er vred over, er sur over, vil gøre noget ved, snakke med kommunerne om, have en debat om.
Hvad er det, der skal ske, når alle de her udmeldinger kommer?
Der er simpelt hen helt tomt bagefter.
Men nu vil jeg så gøre det arbejde, som ikke er gjort tidligere, nemlig prøve at stille ministeren et konkret spørgsmål under fire øjne her.
Ministeren udtalte i Clement Søndag, at vi spilder penge på socialområdet.
Kan ministeren uddybe, på hvilke områder hun mener hun går og spilder borgernes penge?
For det er da lidt underligt, at vi har en minister, som mener, at hun ikke bruger borgernes penge ordentligt.
Så derfor er mit spørgsmål helt klart: Hvor er det ministeren går og spilder