Lene Espersen (KF), 2010-05-18:
Jeg vil også gerne takke for en saglig og konstruktiv debat.
Det er min opfattelse, at vi er enige i mangt og meget, at vi er enige om, at Europarådet er en særlig organisation, ikke alene fordi det er en organisation med de tre specifikke kerneværdier menneskerettigheder, demokrati og retsstat, men selvfølgelig også, fordi den har hele 47 medlemsstater med, som mange af ordførerne også har været inde på i dag.
Dermed er der god grobund for omfattende politiske diskussioner i den parlamentariske forsamling.
Jeg kan også konstatere, at vi er enige om, at de problemer, som Europarådet har med at få budgetmidler og -mål til at passe sammen, skal løses.
Hvis vi skal tænke et år frem, synes jeg, at der er god grund til at være optimistisk.
Der er god grund til at tro, at organisationen vil fremstå stærkere og mere fokuseret på kerneområderne, end tilfældet er i dag.
Jeg er meget enig i det, hr. Jørgen Poulsen sagde om, at man nok skal have tilpasset emnefeltet lidt.
Der skal måske ikke være så mange varer på hylden, men de varer, der er, skal være varer af høj kvalitet.
Denne proces fik nyt liv med valget af den nye generalsekretær Thorbjørn Jagland, og jeg vil sige til hr. Mogens Jensen, at Danmark aktivt støtter hans reformarbejde.
Jeg vil sige til debatten her i dag, at der er mange temaer, der har fyldt noget.
Noget af det, jeg måske synes er vigtigt at få fremhævet her, er, at arbejdet for demokrati er et af Europarådets kerneområder, ikke mindst på grund af vores unikke medlemskreds, som ikke blot består af vesteuropæiske lande, men også af nye demokratier i Central- og Østeuropa.
Det gør Europarådet til et helt centralt organ.
Derfor er det vigtigt, at Europarådets virksomhed med også at overvåge, at demokratiet går i den rigtige retning, fungerer.
Et godt eksempel er det demokratiudviklingsarbejde, der laves i Moldova.
Det bliver fulgt nøje af Europarådet.
Der blev også afholdt parlamentsvalg, hvor Europarådet bistod.
Omkring fremme af retsstatsprincipperne vil jeg sige, at jeg bestemt også synes, at det er et af de områder, som er meget væsentligt for os at have fortsat fokus på.
Jeg vil sige, at jeg faktisk synes, at 2009 var et år, hvor der blev opnået gode resultater i det europæiske arbejde bl.a. ved at lave standarder for kontrol af kriminalitet og nationale fængselssystemer.
Men som mange ordførere har været inde på i dag, er der ingen tvivl om, at noget af det, der fylder rigtig meget, er domstolen.
Det vigtigste normsættende organ er Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol.
Og som der står i redegørelsen, modtog domstolen i 2009 mere end 57.000 klager, 15 pct. flere end året før.
Vi har arbejdet hårdt fra dansk side – det er både svar til fru Pernille Frahm og hr. Jørgen Poulsen, der spurgte til det – på, hvordan man så kan styrke domstolen.
Og vi har arbejdet hårdt, faktisk også med en vis succes, på at få tilført flere ressourcer til domstolen.
Domstolens budget blev øget i 2009, og antallet af medarbejderne ved domstolen er næsten fordoblet siden 2002.
Derudover tror jeg også, at det måske er vigtigt at sige her, at vi sådan set er indstillet på, at domstolen skal tilføres flere midler, men det må ske inden for det samlede budget, der nu engang er.
Der er finanskrise og opstramninger rundtomkring i mange af medlemslandene, og jeg tror ikke det er af denne verden at forestille sig, at der bliver tilført mange ekstra midler udefra.
Men jeg mener også, at man skal turde prioritere og sige, at det er domstolen, der skal have pengene, for det er altså dér, normerne bliver sat.
Derudover støtter vi også Interlakenerklæringen, som betyder, at der er igangsat en proces for yderligere at hjælpe domstolen ved at få sorteret sager fra, som der ikke er noget behov for at domstolen tager sig af.
Det bliver en af prioriteterne for Europarådet i 2010 at få sat den proces yderligere på plads.
Vi har drøftet spørgsmålet om EU og Europarådet, og der er ingen tvivl om – fru Pernille Frahm var også inde på det – at det drejer sig om den her balancegang mellem på den ene side at sørge for, at vi komplementerer hinanden i det, vi gør, og på den anden side ikke at opfinde den dybe tallerken den ene gang efter den anden, altså at vi ligesom hjælper hinanden i det gode arbejde, der bliver gjort.
Jeg tror så personligt på, at det, at EU's institutioner tiltræder menneskerettighedskonventionen, er et skridt i den rigtige retning.
Det betyder også, at hele det, man kan sige institutionelle system i EU arbejder inden for det samme regelsæt, som medlemslandene gør.
Men derudover er jeg meget enig i, at vi skal passe på ikke at lave for meget copy-paste i forhold til hinanden, for de ressourcer, der er til rådighed, er nu engang dem, der er.
Og der er det lidt tosset, hvis man forsøger at lave konkurrerende projekter frem for at samarbejde om dem.
Noget af det, der har fyldt lidt under debatten her i dag, har været Danmarks repræsentationsforhold i Strasbourg.
Der er jeg da glad for at kunne sige, at den souschef, som har fungeret i stillingen som vores faste repræsentant siden den 1. marts, hvor vores hidtidige ambassadør gik på pension, vil blive anmeldt som Danmarks faste repræsentant i Strasbourg, og han vil få titel af ambassadør.
Så jeg vil sige, at det er i en proces, og det håber jeg også vil glæde Tingets medlemmer og de ordførere, der har lagt vægt på, at vi sender et vigtigt signal ved at have en ambassadør tilknyttet.
Flere af ordførerne, bl.a. fru Helle Sjelle, men også fru Pernille Frahm, har været inde på spørgsmålet om ligestilling og vold mod kvinder og det vigtige arbejde og de kampagner, der bliver iværksat fra Europarådets side.
Det er jeg meget enig i.
Som bekendt ligger der nu et konventionsudkast, som skal gennemgås i arbejdskomiteen.
Jeg forventer, at det arbejde vil skulle forestås bl.a. her i løbet af juni måned.
Til fru Pernille Frahm kan jeg sige, at vi deltager aktivt i det arbejde.
Justitsministeriet og Ligestillingsafdelingen er repræsenteret i ad hoc-komiteen, der hedder Prevention and Combatting Violence Against Women and Domestic Violence.
Vi har endnu ikke haft formel mulighed for at tage stilling til konventionsteksten, fordi den ikke har været forelagt Ministerkomiteen.
Komitéarbejdet skal altså først afsluttes, men når man har afsluttet arbejdet på sit møde her i juni måned, vil udkastet blive forelagt Ministerkomiteen, og så vil vi arbejde videre med det.
Det, jeg synes er vigtigt, er, at vi får et stærkt internationalt instrument, som skal beskytte dem, som bliver udsat for vold, og som bliver udsat for overgreb.
Det er et vigtigt skridt i forbindelse med beskyttelsen af menneskerettighederne i Europa, så til fru Pernille Frahm og fru Helle Sjelle kan jeg sige, at vi i hvert fald er meget optaget af lige præcis den her konvention, det er en, vi holder meget nøje øje med og deltager aktivt i udarbejdelsen af.
For så vidt angår spørgsmålet om trafficking og bekæmpelse af menneskehandel, har vi fra dansk side i vidt omfang efterlevet de anbefalinger, der var i den nye handlingsplan, og vi håber selvfølgelig også på, at den kampagne, der er blevet skudt i gang, og som har løbet over en årrække, vil være med til at sætte medlemslandene under pres for også at løfte den dagsorden.
Fru Pernille Frahm havde også et spørgsmål til Europarådets Udviklingsbank, som jeg faktisk var meget glad for at fru Pernille Frahm stillede, for vi deler fuldt ud fru Pernille Frahms opfattelse af, at det simpelt hen går for langsomt.
Det går for langsomt med at ændre bankens udlånspolitik med hensyn til at yde lån til de fattigere og svagere lande.
I dag er det mest de vesteuropæiske lande, der nyder godt af bankens aktiviteter, og vi ønsker altså, at man i højere grad skal koncentrere sig om de fattigere og svagere lande i Central- og Østeuropa, på Balkan og i Kaukasus.
Det er især ikke-EU-landene, der har meget svært ved at få adgang til lån.
Derfor støtter vi også bestræbelserne på at reformere bankens politik og procedurer, uden at den mister sin kreditværdighed.
Den skal i højere grad bistå de lande i Europa, der ikke selv kan optage lån på så gunstige vilkår, som de har i banken.
Så jeg vil sige, at vi er meget enige i det, og vi følger altså den linje, som jeg har redegjort for her.
Der har været flere, der har været inde på de her overvågningsorganer, som f.eks. ECRI, altså Den Europæiske Kommissionen imod Racisme og Intolerance, som holder kritisk øje med alle stater, herunder også med Danmark.
Jeg vil sige, at vi er helt tilfredse med det arbejde, der gøres, og medvirker aktivt i de drøftelser, der er med ECRI på området.
Jeg har i min tidligere kapacitet som justitsminister også haft samtaler med ECRI på områder, som havde ECRI’s opmærksomhed.
Det, der selvfølgelig har været meget afgørende for os, er jo, at man har en dialog om tingene, og at vi får forklaret, hvorfor vi indretter vores lovgivning på den måde, vi gør, og hvad det betyder osv., så der ikke er misforståelser, der gør, at de skriver en rapport, som man efterfølgende er uenige om, fordi man har forskellige måske saglige eller tekniske udgangspunkter for den.
Jeg må sige, at jeg er helt enig med fru Pernille Frahm i, at hvis vi vil vende et kritisk blik mod andre, er det afgørende, at vi også selv tåler et kritisk blik.
Jeg vil sige, at jeg synes, at det har været en rigtig spændende debat i dag, fordi hver ordfører har hver sin mærkesag lige fra vores forhold til Rusland, til Georgien, spørgsmålet om kvinders ligestilling og til spørgsmålet om seksuelle mindretals rettigheder.
Der har været rigtig mange forskellige spændende emner oppe til debat her i dag.
Jeg tror faktisk på, at netop det, at der er en levende, fri debat, og også, at de parlamentarikere, der aktivt deltager i Europarådets arbejde, hver især har nogle kæpheste, som de er bannerførere for, er garanten for, at Europarådet også går en god fremtid i møde.
Vi kan og skal inspirere hinanden i arbejdet, og jeg er faktisk blevet meget inspireret af de talere, jeg har hørt her i dag, fordi jeg måske selv har haft meget fokus på de traditionelle hovedområder, men jeg kan høre her, at der også er en levende debat på mange af de områder, vi har behandlet i redegørelsen.
Jeg tror, at vi her i salen i dag kan blive enige om, at domstolen, overvågning af indgåede forpligtelser og gennemførelse af Europarådets standarder er det, der er det centrale ved den organisation, og det skal vi holde fast i.
Jeg ser selvfølgelig også frem til fremover at drøfte, hvordan vi bedst sikrer Europarådet en god politisk, men også en mere fokuseret rolle.
Så endnu en gang vil jeg sige tak for debatten.