runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Bødskov (S), 2013-12-03:
Jeg synes, det er en ret kedelig tendens: Når man har svage argumenter, så skruer man sig højt op i aggressionsniveau.
Forhåbentlig kommer det ikke som nogen overraskelse for folk, hvad det her handler om.
Man kan læse det i Offentlighedskommissionens betænkning, man kan læse det i den tidligere regerings lovforslag, og man kan læse det i den nuværende regerings lovforslag, som jo altså blev vedtaget før sommerferien.
Der står det samme.
Der står fuldkommen klart, hvad det er for præmisser, det her handler om.
Det her handler om, at der er selskaber, som i dag er lukkede.
Dem får man nu mulighed for at få indsigt i.
Altså, borgere kan i lokalsamfund og regioner og andre steder få indsigt i de her store selskaber.
Det er jo altså ikke småting, vi taler om.
Det er selskaber som Femern A/S, som står bag et af danmarkshistoriens største infrastrukturprojekter, og som betyder enormt meget for Danmark, som betyder enormt meget for, kan man sige, diskussionen om vækst og beskæftigelse og betingelser for det i Danmark.
Det får man nu mulighed for.
Det har man ikke i dag, vil jeg sige til hr. Simon Emil Ammitzbøll.
Med hensyn til de selskaber, vi i øvrigt taler om her, er der ikke nogen, der har givet indtryk af, at der bare vil være total åbenhed.
Det ville jo være helt fejlagtigt, for så ville det være i strid med det, der står i Offentlighedskommissionens betænkning, og det, der står i den tidligere regerings lovforslag og den her regerings lovforslag, som jo altså blev vedtaget.
Så jeg synes ikke, der er nogen grund til at skrue sig så meget op.
Det handler helt grundlæggende om, at her er der nogle kriterier, efter hvilke der foregår en vurdering.
Hvis man har nogle selskaber, som opererer i konkurrence, tror jeg, at alle kan forstå, at hvis man eksempelvis tager de seks selskaber under TV 2-paraplyen, som kulturministeren har foreslået skal undtages, giver det ikke nogen mening, at TV 2's konkurrenter skal have mulighed for at få indsigt i forretningsfølsomme oplysninger eller økonomiske forhold om TV 2.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2013-12-03:
Altså, det her er jo bare endnu et af mange eksempler på, at de positive ting, som justitsministeren var rejsende i ville ske med den her lov, ikke rigtig bliver til så meget, hvilket man ellers havde stillet folk i udsigt, og at Venstre, Det Konservative Folkeparti, Det Radikale Venstre og SF er blevet tørret noget så grundigt af Socialdemokraterne og embedsfolkene i Justitsministeriet i den her sag.
Det her handler hverken om åbenhed eller lukkethed.
Det handler om hykleri.
Det handler om hykleri fra væg til væg, fra ende til anden, fra ministerens side og fra Socialdemokraternes side.
Det giver da god mening.
Det er, fordi det her de facto er en salgsliste over, hvilke virksomheder der burde privatiseres, fordi de fungerer som private virksomheder og ikke som offentlige virksomheder.
Man skulle da sælge dem.
Og man skulle droppe hykleriet og indrømme, at man solgte og oversolgte i den grad den her lov til befolkningen, fordi man gerne ville lukke ned, fordi man gerne ville skjule, fordi man ikke ønsker åbenhed.
Hykleri er, hvad det er, vil jeg sige til justitsministeren.
Pernille Skipper (EL), 2013-12-03:
Nu taler jeg jo ikke om de selskaber, der rent faktisk bliver åbnet op for, men om de 58 selskaber, som man på trods af løftet om, at der bliver åbnet op, alligevel ikke åbner op for.
Og det er jo en interessant diskussion.
For jeg tror, der er få af de offentligt ejede selskaber, som ikke på den ene eller den anden måde agerer på et privat marked, og hvis det i sig selv er nok til at undtage dem fra adgangen til aktindsigt og offentligheden, ja, så kan man jo sådan set undtage det hele, og så bliver det et luftkastel overhovedet at have den her såkaldte nye åbenhed, som ministeren taler om.
Men kunne ministeren så ikke bare svare på, helt kort: Er der nogen selskaber, som ministeren har sagt nej til at blive undtaget?
Tak for det.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge ind til de her forbedringer, som ministeren nævner.
Det er fuldstændig rigtigt, at vi har haft den her diskussion mange gange, og Enhedslisten har ikke i sinde at give op, fordi justitsministeren bliver ved med at nægte øget åbenhed, men nu nævner ministeren i dag igen selv, at der også er elementer af den nye offentlighedslov, som er forbedringer, som øger åbenheden.
En af de ting må jo så være noget af det, som ministeren også selv har nævnt flere gange, nemlig det, at offentligt ejede selskaber – dvs. selskaber, hvor det offentlige ejer mere end 75 pct. – skal underlægges offentlighedsloven, altså, der skal være adgang til at følge med i, hvordan de virksomheder agerer.
Nu kan vi så læse i Jyllands-Posten i går, at 58 selskaber er blevet undtaget fra den bestemmelse.
Og derfor kunne jeg jo godt tænke mig at høre ministeren, om ministeren selv synes, at det lever op til de forventninger, man som befolkning og Folketing blev stillet i udsigt, da lovforslaget blev behandlet.
Tom Behnke (KF), 2013-12-03:
Det er mest for lige at præcisere, at jeg for mit eget vedkommende ikke på noget tidspunkt har været overrasket over, at man har mulighed for at undtage offentligt ejede selskaber, selv om hovedreglen er, at der selvfølgelig skal gælde de samme regler.
Nej, overraskelsen bestod i, at der var 58.
For hvis det er så stort et antal, kan man jo spørge sig selv, om det så har undtagelsens karakter, og hvis det ikke har det længere, er der jo ikke tale om en undtagelse, for så er det jo det, der pludselig er hovedreglen.
Det er det, jeg har været bekymret for, og det er derfor, at jeg har stillet spørgsmål til justitsministeren og bedt om at få en forklaring på nødvendigheden af, at man undtager de her 58 offentligt ejede selskaber.
Det får vi jo så at se, når der kommer svar.
Morten Bødskov (S), 2013-12-03:
Tak for det, formand.
Ja, det mener jeg det gør.
Og det gør jeg, for det, fru Pernille Skipper jo glemmer at fortælle, er, at der her med den nye offentlighedslov på de her områder med hensyn til offentlige selskaber jo, om man vil, sker en åbning af selskaber, som der ikke er muligheder for at få indsigt i i dag.
Jeg er godt klar over, at der har kørt en diskussion om nogle særlige selskaber, som jo til dels er offentligt ejede selskaber, og som befinder sig på et privat marked, hvor de er i åben konkurrence med andre private selskaber.
Og det fremgår jo klart af både Offentlighedskommissionens betænkning og i øvrigt også af den tidligere regerings lovforslag og af den her regerings lovforslag, hvad det er for kriterier, der lægges til grund, når man skal vurdere, om det enkelte selskab skal fortsætte med at være undtaget fra offentlighed, eller om der skal være offentlighed omkring det.
Så det er helt klart, og jeg synes sådan set, det er en positiv historie.
For virkeligheden i dag er jo den, at der ikke er noget af det her, der er åbent, og nu åbner vi i forhold til en hel række store selskaber, og det er jo altså i parentes bemærket selskaber, som står bag nogle af danmarkshistoriens største infrastrukturprojekter – der er Femern Bælt, der er vores broselskaber, der er statens ejendomsselskab, for bare at nævne nogle af dem.
Og det synes jeg faktisk er ganske udmærket: Befolkningen får nu bedre muligheder for at følge med i, hvad der sker her.
Pia Adelsteen (DF), 2013-12-03:
Men synes justitsministeren ikke, at det er en lille smule bekymrende?
Da jeg i går hørte om de her 58 selskaber, der er undtaget, tænkte jeg: O.k., har vi 60 virksomheder – jeg er godt klar over, at det er en ejerandel på 75 pct., jeg skal beklage, hvis jeg fik sagt 95 pct?
I hvor mange virksomheder ejer staten 75 pct. af aktierne?
Hvis det nu kun er 60 selskaber, så er 58 selskaber, der bliver lukket, jo en meget, meget stor andel, men er det 1.000 selskaber, er det en forholdsvis lille andel, kan man da sige.
Et eller andet sted havde jeg da en formodning om, at justitsministeren ved noget om det her, specielt set i lyset af den debat, der var i går, hvor i hvert fald De Konservatives ordfører, hr. Tom Behnke, var noget overrasket over, at det her overhovedet kan lade sig gøre.
Så jeg tænkte, at det er noget, justitsministeren ved noget om.
Morten Bødskov (S), 2013-12-03:
Det foregår jo på den måde, at det er de pågældende ministerier, som indstiller til justitsministeren, og så sker der, som der står i loven, en forhandling.
Det vil sige, at det er Justitsministeriets opgave at sikre, at den indstilling, der kommer fra den pågældende minister, lever op til lovens præmisser og hensigter.
Så enkelt er det.
Hvilke forhandlinger, der har fundet sted dér, vil jeg selvfølgelig ikke udtale mig om, men jeg kan sige, at det er sådan, at vi helt bestemt mener, at det her er udtryk for en af de positive sider, ved den nye offentlighedslov, nemlig at den bidrager til mere åbenhed, og der er det jo altså sort på hvidt store selskaber, som står bag nogle af danmarkshistoriens største infrastrukturprojekter, som man nu får indsigt i, hvilket man ikke har i dag.
Ikke engang de selskaber, som fru Pernille Skipper peger på, har man jo indsigt i i dag.
Man får med offentlighedsloven på det her område en ny indsigt, en ny indsigt i nogle selskaber, der som sagt står bag nogle af danmarkshistoriens største infrastrukturprojekter, som betyder enormt meget i lokalsamfundene, i regionerne og for den sags skyld for hele Danmark.
Det synes jeg da er glimrende, og det er jo det, som det her udtryk for.
Så det her er et udtryk for åbenhed og ikke den lukkethed, som fru Pernille Skipper forsøger at tegne et billede af.
Trine Bramsen (S), 2013-12-03:
Jamen så må jeg gentage, hvad jeg sagde i min ordførertale, nemlig at kommunikationskanaler er blevet ændret, og det betyder, at der er risiko for, at der er elementer i den offentlige debat, vi har i dag, som ikke er tidssvarende i forhold til den offentlighedslov, der gælder.
Der er steder, hvor der kom større offentlighed i forbindelse med den nye offentlighedslov.
Det har vi diskuteret her i dag, f.eks. i forhold til selskaber, som der kommer større offentlighed om.
Der er andre steder, hvor der kommer mindre offentlighed, fordi det er en hæmsko for de politiske processer, der er, og hvor det kan være, at der anvendes andre kanaler.
Eksempler på det blev fremhævet intensivt under den debat, der var i foråret.
Pernille Skipper (EL), 2013-12-03:
Jeg kan godt huske, at vi har haft diskussionen før, så det behøver ordføreren ikke nødvendigvis at minde mig om.
Jeg er også godt klar over, at der ligger et kommissionsarbejde til grund for loven, men kunne vi ikke få et ja eller nej til, om ordføreren har fundet et eksempel på, at den nuværende åbenhed er et problem.
Altså, i dag er der jo temmelig meget, man kan undtage fra adgangen til aktindsigt, men der er alligevel mere åbenhed i dag, end der vil være efter den 1. januar, hvis vi ikke vedtager det lovforslag fra Enhedslisten, der ligger her.
Kunne ordføreren ikke give mig bare et enkelt, konkret eksempel på, hvor den åbenhed, vi har i dag, har været et problem, så man bliver nødt til at lukke ned?
Trine Bramsen (S), 2013-12-03:
Jamen der er jo tale om, at der har foregået et udvalgsarbejde, hvor man har set på, hvor det er, man ønsker mere åbenhed, hvor det er, at der er nogle problemer i forhold til den eksisterende lovgivning, hvor det er, at der er behov for, at man kan have en politisk proces, og hvor det er, at der er risiko for, at elementer i processen ikke bliver anvendt effektivt og dermed aldrig nogen sinde kommer til offentlighedens anvendelse alligevel.
Det er jo det, der har været baggrunden for, at man har nedsat et udvalg, der har arbejdet intensivt med offentlighedsloven, med en modernisering af offentlighedsloven, som vi stemte igennem for blot 5 måneder siden, efter at vi havde haft en lang demokratisk proces – altså for blot 5 måneder siden.
Pernille Skipper (EL), 2013-12-03:
Og tak for ordførertalen.
Trine Bramsen (S), 2013-12-03:
Forslagsstillerne ønsker med forslaget her, at tre bestemmelser i den nye offentlighedslov skal ophæves.
Der er tale om de bestemmelser, der fra nytår vil betyde, at der ikke er adgang til aktindsigt i kalendere, i såkaldte ministerbetjeningsdokumenter og korrespondance mellem ministre og folketingspolitikere om sager om lovgivning eller anden tilsvarende politisk proces.
Det er min klare oplevelse, at der har været en lang og demokratisk proces med debat om de pågældende bestemmelser i den seneste folketingssamling.
Dermed er der ikke tale om, at det er nye synspunkter, som forslagsstillerne her fremfører.
Den nye offentlighedslov er blevet til som følge af et længerevarende og dybdegående arbejde, hvor en lang række af interessenter og synspunkter er blevet inddraget.
Udfordringen med en offentlighedslov er at finde balancepunktet mellem at tage hensyn til åbenheden i den offentlige forvaltning og samtidig sikre, at der tages hensyn til eksempelvis politiske beslutningsprocesser.
Det er socialdemokraternes holdning, at den nye offentlighedslov har denne balance – en balance, som et bredt flertal i Folketinget også fandt for blot 5 måneder siden, da offentlighedsloven blev stemt igennem.
Derfor mener jeg, at der er grund til at respektere denne demokratiske beslutning, som ligger blot 5 måneder tilbage.
Jeg skal meddele, at Socialdemokraterne ikke kan støtte det fremsatte lovforslag.
Jan E. Jørgensen (V), 2013-12-03:
Det er der ingen af os der ved, men det kunne da være meget rart at få det på plads.
Jeg er sådan set ganske enig med hr. Simon Emil Ammitzbøll i, at der er noget, der tyder på, at vi har en række selskaber, som jo altså er i en konkurrencesituation.
Det må jo også betyde, at der ville være private firmaer, som kunne overtage de selskaber, så det er da noget, vi har tænkt os at bore mere i Venstre.
Altså, er det nødvendigvis sådan, at vi skal have de her selskaber, der skal have 75 pct. af aktierne?
Kunne man måske forestille sig, at vi privatiserede selskaberne?
Jan E. Jørgensen (V), 2013-12-03:
Jamen der er da masser af lovgivning, hvor det lægges ud til ministeren at fastsætte nogle nærmere regler, og så er det ministeren, der må stå til ansvar for, at man forvalter inden for lovens rammer.
Det går vi da som udgangspunkt ud fra at man gør, men der er da også nogle af de selskaber på listen, som jeg umiddelbart studsede over, og derfor har jeg da tænkt mig at spørge ind til de forskellige selskaber.
Men det er altså ministerens ansvar, og derfor er det også ministeren, der må svare på, om de her selskaber holder sig inden for rammerne.
Men det er altså ikke det, vi diskuterer i dag.
Vi diskuterer et lovforslag fremsat af Enhedslisten, som handler om noget helt andet, og nu forsøger man så at få det til at få til at handle om noget, der stod i Jyllands-Posten i går, men det er altså ikke det, som lovforslaget omhandler.
Pia Adelsteen (DF), 2013-12-03:
Nej, det er jeg godt klar over – meget klar over.
Vi har tre paragraffer, vi meget gerne vil have fjernet.
Nu er det sådan rimelig aktuelt, og der har været en debat i går.
Jeg kunne godt tænke mig at vide, om ordføreren har nogen idé om, hvor mange virksomheder staten ejer mere end 75 pct. aktier i.
Når jeg spørger, er det, fordi de her 58 selskaber er undtaget, og fordi ordføreren selv siger, at nogle af navnene i hvert fald ikke er navne på selskaber, man sådan lige umiddelbart har kendskab til, eller man er i hvert fald overrasket over at se dem.
Så kunne jeg da godt tænke mig at vide, om ordføreren på nogen måde var klar over, at det her ville komme til at ske, da man i sin tid sagde ja til offentlighedsloven.
Morten Bødskov (S), 2013-12-03:
Som sagt ligger ansvaret for selskaberne på de enkelte ministres ressortområder, og hvis fru Pia Adelsteen gerne vil vide mere om, hvilke selskabsdannelser der er, hvordan ejerforholdene er i de pågældende selskaber, er hun velkommen til at spørge mine kollegaer.
Det, jeg har et ansvar for, er på baggrund af den indstilling, der kommer fra den pågældende minister om, hvorvidt der er selskaber, der skal undtages, at tage stilling til, om det kan ligge inden for rammerne af de kriterier, der altså er skitseret i den nye offentlighedslov.
Jan E. Jørgensen (V), 2013-12-03:
Enhedslisten har jo ikke så mange succeser for tiden, og derfor forsøger man at puste liv i en gammel en af slagsen, i hvert fald i offentligheden, hvor man havde et vist held med at få en artikel eller to til at handle om modstand mod offentlighedsloven.
Det synes jeg er et fint initiativ, så må vi så se, om vi kan få debatten til at køre endnu en gang.
Det, vi har diskuteret her under justitsministerens indlæg og i den efterfølgende debat, har været spørgsmålet omkring muligheden for aktindsigt i statslige selskaber, hvor staten ejer 75 pct. af aktierne eller mere.
Og der er det så interessant, at der jo ikke er noget i det lovforslag, som Enhedslisten har fremsat, der vil ændre ved den bestemmelse, og derfor er det sådan set en debat om noget, der ikke bliver lagt op til at ændre på, selv hvis man vedtog Enhedslistens forslag.
En anden ting, som jeg ikke er sikker på at man har gjort sig helt klart, er, at hvis man vedtog Enhedslistens forslag, vil end ikke de muligheder for at holde dokumenter uden for aktindsigt, som var indeholdt i den gamle lov med kommunikation fra et ministerium til et andet ministerium, være der længere, og så vil vi altså få en situation, hvor der er mindre mulighed for at kommunikere på tværs af ministerierne end det, der var i den gamle lov.
Det synes jeg ikke virker hensigtsmæssigt.
Jeg ved ikke, om det er hensigten, at det skal være sådan, men jeg synes i hvert fald, at der skal gøres opmærksom på det.
De tre bestemmelser, som Enhedslisten lægger op til at afskaffe, er de tre bestemmelser, der har været en del debat om.
Jeg mener ikke, der er grund til, at vi gentager debatten.
Så jeg vil opfordre til, at man følger, hvordan loven kommer til at virke i praksis, for vi har jo vedtaget i forligskredsen, at loven skal evalueres, når den har været i kraft.
Spørgsmålet om den restriktive fortolkning knytter sig jo ikke til den bestemmelse, som fru Pernille Skipper spørger til.
Jeg kan sige, at nogle af de selskaber anede jeg ikke engang fandtes, og derfor har jeg svært ved at forholde mig til, om det er rimeligt eller ej, at de selskaber er holdt uden for aktindsigt.
Det synes jeg må være op til ministeren at svare på.
Pernille Skipper (EL), 2013-12-03:
Nu siger Venstres ordfører, at der ikke er grund til at gentage debatten.
Det synes vi jo sjovt nok at der er, eftersom vi har stillet det her lovforslag.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge ind til den ene bestemmelse af de tre, som lovforslaget rigtignok handler om, nemlig § 24, som altså omhandler muligheden for at udelukke såkaldt ministerbetjening fra muligheden for aktindsigt.
Et af de argumenter, der blev brugt rigtig ofte under debatten i foråret, var, at § 24 skal anvendes restriktivt.
Den skal bruges meget, meget restriktivt.
Jeg tror sågar, at ordføreren selv har henvist til flere gange, at den skal anvendes restriktivt.
Nu så vi så i går et eksempel på, hvordan en af de bestemmelser, der er i offentlighedsloven, bliver anvendt ovre i Justitsministeriet, altså den, der handler om de selskaber, hvor det offentlige ejer mere 75 pct.
Mener ordføreren, at det giver anledning til bekymring, eller føler man sig fuldstændig overbevist om, at alting vil blive anvendt restriktivt, og at der selvfølgelig kommer masser af åbenhed efter 1. januar?
Jeg synes, at det er interessant, at Venstre som aftalepart, som reelt set har indflydelse på det område, bare fuldstændig fralægger sig ansvaret for, hvordan loven bliver anvendt, og siger, at det må være op til ministeren.
Det er da i virkeligheden ikke særlig betryggende for den evaluering, som ordføreren selv henviser til vi skal have, hvor vi øjensynlig skal se, om tingene nu er blevet anvendt på den måde, som var meningen.
Kunne Venstre ikke prøve at svare på, om de synes, at den anvendelse, som der lægges op til med undtagelsen af de 58 selskaber, virker rimelig, eller om det er noget, Venstre vil tage op og diskutere med deres aftalepart, regeringen?
Jan E. Jørgensen (V), 2013-12-03:
Jamen det er jo en hjemmel, som er lagt ud til justitsministeren, og så er det også justitsministeren, der har beslutningskompetencen, og vi er ikke blevet informeret om, hvilke selskaber justitsministeren mente skulle holdes udenfor.
Det kunne man måske da godt ønske sig at vi var blevet, men når vi ikke er blevet taget med på råd, mener jeg heller ikke, at det er vores ansvar.
Så må det altså være ministerens ansvar.
Der er jo en grund til, at man har en regering, og at man har en opposition.
De ting, som er tillagt regeringen i forskellige love, er jo op til regeringen at forvalte i overensstemmelse med loven.
Men jeg vil da rigtig gerne se begrundelserne i forhold til de selskaber, som man mener skal holdes uden for, og så afprøve, om de begrundelser, man kommer med, holder vand.
Men i første omgang har vi altså ikke haft nogen mulighed for at vende tommelfingeren op eller ned over for de her konkrete selskaber, og derfor synes jeg også, det er lidt svært at svare på, om vi mener, det er rimeligt eller ej, at de pågældende selskaber holdes udenfor.
Pia Adelsteen (DF), 2013-12-03:
Jeg studser bare lidt over noget af det sidste, ordføreren siger, nemlig at Venstre ikke har haft mulighed for at sige ja eller nej til, at det her skulle være rigtigt.
Men det ved man jo egentlig godt, for man har selv sagt ja til lovforslaget.
Altså, man har jo selv fraskrevet sig muligheden ved netop at give bemyndigelsen til justitsministeren
, så hvorfor ærgrer ordføreren sig over det nu?
Christian Langballe (DF), 2013-12-04:
For nu at være helt ærlig: Det er jo ikke ligefrem ude fra Vestjyllands bibelbælte, der kommer trusler mod folk, der ytrer sig imod kristendommen.
Jeg har i hvert fald ikke hørt om det, men jeg ved ikke, om ministeren har.
Det er heller ikke fra fredsommelige buddhister, men det er altså fra nogle fundamentalistiske muslimer, der lever her i landet.
Man kunne tage eksempelvis Abu Khattab, der rejser ned til Syrien og skyder til måls efter bl.a. billeder af Lars Hedegaard og vores tidligere statsminister Anders Fogh Rasmussen og Akkari.
Det er da et kæmpe, alvorligt problem, og jeg kan konstatere, at de andre religioner ikke producerer den form for uhyggelig trusselskultur, og det vil jeg godt have ministeren til at tage alvorligt.
Annette Vilhelmsen (SF), 2013-12-04:
Jeg vil meget gerne bruge den her anledning, når vi nu drøfter det her spørgsmål, til at slå fast, at hovedparten af borgere i Danmark, som har muslimsk baggrund, lever et ganske velfungerende liv.
De tager uddannelse, de har arbejde, de deltager i civilsamfundet og bidrager på mange, mange forskellige måder ligesom alle andre.
Det, som vi skal være særlig opmærksom på, er mennesker, som har en ekstremistisk udlægning af deres region og ikke viser respekt for demokratiske principper og demokratiske frihedsrettigheder.
Det må være der, vi har en fælles interesse, og der har jeg som integrationsminister igangsat forskellige initiativer, som jeg håber jeg får mulighed for lige at redegøre for.
Christian Langballe (DF), 2013-12-04:
Jeg vil da gerne indlede med at kvittere for det imødekommende svar, for jeg fornemmer, at ministeren faktisk anerkender, at vi har et stort problem.
Jeg finder den ikke inden for buddhisme, hinduisme eller for den sags skyld kristendom – slet ikke.
Det generer mig f.eks., at der lige er blevet udråbt en form for fatwa, i hvert fald en religiøs trussel af en imam, imod Yahya Hassan.
Det generer mig også, at der, efter at han er blevet slået ned, er en muslim, der udtaler til Radio24syv, at han skulle holde sin mund, fordi han tilsviner alle muslimer over en kam, og fordi han for nu at bruge et udtryk, jeg ikke selv ville bruge, pisser på vores gud og vores sendebud og vores profet.
Det er klart, at den slags jo også ude i steder som Vollsmose skaber en fuldstændig uholdbar situation, fordi man har et samfund, der er dikteret af den form for trusselskultur og i øvrigt også af sharialove.
Det er i hvert fald noget, vi i Dansk Folkeparti har taget utrolig alvorligt, og sådan noget vil vi ikke have i Danmark.
Jeg kunne så egentlig godt tænke mig at spørge integrationsministeren, hvad ministeren vil gøre for at komme det her til livs, for jeg mener faktisk, at det er det alvorligste problem, vi har i dag.