runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Juel Jensen (V), 2012-03-20:
Tak for ordet, formand.
Jeg holder min ordførertale på Venstres og Liberal Alliances vegne.
Det skyldes, at nogle erhvervssygdomme er så længe om at udvikle sig, at kravet på erstatning og godtgørelse er forældet, før tilskadekomne har fået kendskab til sygdommen.
Forslaget giver tilskadekomne mulighed for fremadrettet at få behandlet disse sager; det vil sige, hvor tilskadekomne fremover bliver bekendt med sygdommen og sammenhængen med arbejdet.
Forslaget giver tillige tilskadekomne, der tidligere har fået behandlet en sag i det administrative system, mulighed for at genanmelde fordringen på erstatning og godtgørelse, hvis sagen ikke er anerkendt tidligere på grund af forældelse.
Så langt er vi enige med regeringen, da lovforslaget må være en konsekvens af ændringer, der lå mere eller mindre klar i ministeriet ved valget.
Et andet element i lovforslaget er indførelsen af administrative bødeforlæg.
Her hører enigheden op.
Venstre er ikke ubetinget tilhængere af administrative bødeforlæg.
Vi anerkender, at det er et værktøj, men det er også et værktøj, der skal bruges med omtanke.
I Venstre savner vi viden om hvordan og hvorledes.
Jeg vil gerne beklage, at når ministeren tager det her redskab i brug så ikke på forhånd har indkaldt ordførerne, for denne sag er alt for vigtig til, at den skal fortabe sig i en eventuel debat om administrative bøder.
Formålet må være at sikre, at man som arbejdstager har mulighed for at få erstatning og godtgørelse for noget, der set med nutidens øjne aldrig burde være sket.
I Venstre vil vi under udvalgsarbejdet stille spørgsmål for at få belyst dette og vil forbeholde os ret til først at tage stilling, når vi kender svarene på spørgsmålene, som bliver rejst i forbindelse med lovforslaget.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2012-03-20:
I Danmark har vi et stort fokus på at sikre, at der er et godt arbejdsmiljø på arbejdspladserne, og der bliver hver dag gjort en stor indsats på arbejdspladserne rundtom i Danmark.
Det er afgørende, at vi hele tiden har fokus på arbejdsmiljøet, og i 2020-planen for arbejdsmiljø, som alle partierne i Tinget bakker op om, er der da også en lang række initiativer og fokuspunkter, der skal mindske muligheden for, at man kommer til skade eller bliver nedslidt på sit arbejde.
Det skal ses i lyset af, at der er store fordele ved et godt arbejdsmiljø: for den enkelte, der ikke bliver syg eller skadet med de personlige omkostninger, som det nu kan have, for virksomhederne, der sparer store beløb ved mindre fravær, og fordi der dermed bliver flere hænder til rådighed, og ikke mindst for samfundet i kraft af sparede sygedagpenge og større arbejdsudbud.
Men uanset hvor god en lovgivning vi har, og hvor god en indsats der ydes, sker der ulykker.
Folk får arbejdsskader eller bliver nedslidte, og her er det jo så vigtigt, at der er et godt system, der både kan få rettet op på forholdene på den enkelte virksomhed og give de skadelidte en passende erstatning som kompensation.
I de tilfælde, hvor der er tale om en brækket arm eller en ulykke, og hvor det er åbenlyst, hvad der er sket og hvornår, er det ikke noget problem, men der er tilfælde, hvor det tager lang tid, inden det viser sig, at man har fået en arbejdsskade.
Det gælder f.eks. i forhold til påvirkning fra asbest.
Derfor er det vigtigt, at der ikke er en forældelsesfrist for disse skader.
I Socialdemokratiet er vi tilfredse med, at det nu med denne tilretning af loven sikres, at alle har en mulighed for at få deres sag behandlet, uanset hvornår påvirkningen er sket, og at de sager, der tidligere blev afvist på grund af forældelse, kan tages op igen.
De tekniske ændringer i lovforslaget har vi i Socialdemokratiet ingen bemærkninger til, og vi kan derfor støtte forslaget.
Nadeem Farooq (RV), 2012-03-20:
Med dette lovforslag indføres en adgang for tilskadekomne til at rejse en sag om erstatning og godtgørelse i tilfælde af erhvervssygdom.
Det er så i de sager, hvor tilskadekomnes krav om erstatning og godtgørelse er forældede før den 1. januar 2008.
Baggrunden er, at nogle erhvervssygdomme er så længe om at udvikle sig, at krav på erstatning og godtgørelse er forældede, før tilskadekomne får kendskab til sygdommen.
Derfor giver forslaget den skadelidte mulighed for i det videre forløb at få behandlet disse sager.
Det vil altså sige sager, hvor tilskadekomne fremover bliver bekendt med sygdommen og sammenhængen med arbejdet.
Lovforslaget åbner også for muligheden for, at personer, der tidligere har fået en afgørelse om, at deres krav er forældet, kan få genoptaget og behandlet deres sag.
Der er også et andet element i lovforslaget, og det handler om, at vi nu giver Arbejdsskadestyrelsen mulighed for at udstede administrative bøder i ukomplicerede sager.
Det er der, hvor der ikke er tvivl om, at arbejdsgiveren har overtrådt arbejdsskadesikringsloven.
Samlet set mener Det Radikale Venstre, at lovforslaget trækker i den rigtige retning med hensyn til arbejdsmiljø, og vi kan derfor støtte lovforslaget.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2012-03-20:
Først og fremmest vil jeg sige, at Enhedslisten kan støtte forslaget.
Vi synes faktisk, det er et godt og positivt forslag.
Da forældelsesloven blev ændret i maj 2011 glemte man de skadelidte, der før den 1. januar 2008 havde fået afvist deres krav om erstatning på grund af de daværende forældelsesregler.
Det er rigtig godt, at man nu sikrer
Samtidig indfører man så også, at bøderne til arbejdsgiverne bliver fordoblet, men vi mener, at der stadig væk er tale om beskedne bøder.
Og vi må også gøre opmærksom på, at det er meget sjældent, at arbejdsgiverne har fået bøder, når de ikke har anmeldt en arbejdsulykke.
Vi har ikke kendskab til en eneste sag, hvor det er sket.
Der er her et misforhold mellem arbejdsgivernes meget beskedne bøder – og i praksis slet ingen bøde – og det tab på op til flere millioner kroner, som de skadelidte, som kom til skade før den 1. juli 2007, har haft, fordi arbejdsgiveren ikke har anmeldt deres skade.
Til sidst vil jeg sige, at i bemærkningerne til lovforslaget står der, at i forbindelse med debatten i efteråret 2010 blev der rejst en kritik af den absolutte forældelsesfrist på 30 år i sager om erhvervssygdomme.
Spørgsmålet blev navnlig rejst i forhold til personer, der mange år efter at have været udsat for asbest i forbindelse med deres arbejde udviklede lungehindekræft.
Jeg synes, at man skal tænke på gårsdagens dokumentarudsendelse på Danmarks Radio, hvor de dokumenterede, at FLSmidth har udsat tusinder af arbejdere for asbest i deres asbestmine på Cypern indtil 1986.
Det er faktisk grotesk, at FLSmidths ledelse har nægtet at give erstatning til de mange, som enten er døde eller lever med lungehindekræft, og derfor vil jeg godt spørge ministeren, om hun vil kommentere dokumentarudsendelsen, og hvad vi kan gøre for at få FLSmidth til at give en klækkelig erstatning til de mange asbestofre på Cypern.
Martin Henriksen (DF), 2012-03-20:
Jeg forstår ikke, at ministeren siger, det ikke har noget med lovforslaget at gøre.
Det har det da i høj grad.
Altså, hvis der er nogle EU-regler, som bliver brugt til at omgå de love, vi vedtager herinde – og sådan et diskuterer vi jo faktisk i dag – så er det da relevant for den politiske diskussion.
Det vil jeg i hvert fald vove at påstå.
Der er jo så en rapport, der er kommet fra ministerens kollega socialog integrationsministeren, og som viser, at en del ikkevestlige indvandrere bruger EU-reglerne, den såkaldte Malmømodel, til at omgå 24-års-reglen, det, vi diskuterer her i dag.
Og derfor vil jeg bare gerne vide, om det er noget, som justitsministeren agter at gøre noget ved, eller om man bare ønsker at fortsætte og konstatere, at regler, vi vedtager her, bliver omgået, og så ellers ikke gøre noget som helst ved det.
Er det linjen?
Sådan må jeg vel forstå det.
Morten Bødskov (S), 2012-03-20:
Jeg tror ikke, det har særlig meget med lovforslaget at gøre, hvis jeg skal være helt ærlig.
Det handler om arbejdskraftens frie bevægelighed – også i EU.
Jeg er godt klar over, at Dansk Folkeparti tidligere har fået ekstra ressourcer til kontroller.
Der bliver fulgt op på, om reglerne for ægtefællesammenføring i Danmark er overholdt.
Så det har regeringen ikke nogen problemer med.
Meta Fuglsang (SF), 2012-03-20:
Jamen hr. Martin Henriksen har jo netop peget på, at det kan være svært at give det præcise svar, for ordføreren siger, at det er et ud af flere krav.
Det urimelige ved pointsystemet var, at man skulle samle point på nogle bestemte områder.
Hvis man piller ting enkeltvist ud og siger, at folk skal have arbejdsmarkedserfaring fra det land, de kommer fra, vil det på forhånd afskære dem, som ikke har en arbejdsmarkedstilknytning der, hvor de kommer fra, selv om de, når de kommer til Danmark, lærer dansk og er villige til at indgå i arbejdsmarkedet.
Vi skal ikke være bagudskuende og kigge på, hvad der skete på det tidspunkt, da man var i oprindelseslandet.
Det er sådan set det, der er pointen i det her.
I lovforslaget om danskundervisningen ligger der også det, at folk selvfølgelig skal lære dansk, når de kommer til Danmark.
Der er stillet nogle forventninger i lovgivningen om det.
Der er et krav om, at man skal lære dansk for at opretholde den opholdstilladelse, man får.
Derfor er det jo helt naturligt, at man gør det på den måde.
Martin Henriksen (DF), 2012-03-20:
Jeg noterede mig med tilfredshed, at Liberal Alliance i hvert fald overvejer at stemme imod det her lovforslag.
Det står jo i skærende kontrast til de andre områder inden for udlændingeområdet, hvor Liberal Alliance har lavet aftaler med den socialistiske regering om at lempe udlændingepolitikken om at bruge flere penge på f.eks. asylområdet.
Det forstår jeg ikke helt, men det er så, hvad det er.
Hr. Joachim B. Olsen sagde, at det er vigtigt, at man fører en stram udlændingepolitik, og samtidig sagde hr. Joachim B. Olsen, at man skal have åbne grænser.
Det er jo ikke en stram udlændingepolitik, det er jo det stik modsatte af en stram udlændingepolitik.
Hvis vi har åbne grænser i Danmark for stort set alle, så vil Danmark jo blive oversvømmet.
Det er jo det, der ligger i åbne grænser.
Jamen fru Meta Fuglsang svarer jo ikke på mit spørgsmål, ligesom hr. Jacob Bjerregaard, den socialdemokratiske ordfører, heller ikke svarede på mit spørgsmål.
Det synes jeg da er ærgerligt.
For det forhindrer jo, at man kan få en nogenlunde ordentlig diskussion ud af det.
Så jeg vil bare igen spørge: Hvorfor er det urimeligt, at man stiller det som et krav blandt flere, at man skal have været i beskæftigelse i sit hjemland?
Hvorfor er det urimeligt?
Argumentationen er igen, at sandsynligheden for, at man er i stand til at komme i arbejde, når man kommer til Danmark, alt andet lige er højere, end hvis man eksempelvis har været arbejdsløs de sidste 5 år i sit hjemland.
Altså, kan ordføreren ikke se den logiske sammenhæng?
Det var den ene ting.
Den anden ting er, at når nu ordføreren siger, at det er vigtigt, at udlændinge, der kommer til Danmark, lærer dansk, hvorfor afskaffer man så kravet om at deltage i et danskkursus i forbindelse med tilknytningskravet?
Joachim B. Olsen (LA), 2012-03-20:
Men hr. Martin Henriksen glemmer altid det, der følger bagefter, nemlig lukkede kasser, det vil sige, at vi ønsker kun indvandring, vi ønsker kun, at folk kommer til det her land, hvis de på forhånd har en kontrakt med en dansk arbejdsgiver.
Det er det, der ligger i det.
Man må også gerne tage sin familie med, men man skal kunne forsørge den, og så skal de i øvrigt selv betale en sundhedsforsikring.
Så man må ikke trække på de offentlige kasser.
Det er et krav, og det sikrer, at vi får den indvandring, som vi har behov for.
Hr. Martin Henriksen må også erkende, at den historiske erfaring viser, at indvandring, når den er af en karakter, hvor de, der kommer til et land, bidrager med nye ideer og med arbejdskraft, som der er behov for, er med til at øge et lands velstand.
Martin Henriksen (DF), 2012-03-20:
Jeg har hørt den del med de lukkede kasser, men hvis man siger, at politikken er åbne grænser, men lukkede kasser, og at man skal have en aftale med en arbejdsgiver for at kunne komme hertil, så vil det betyde, at danske slagteriarbejdere i stor stil vil blive arbejdsløse, for de ville jo blive udkonkurreret af billig arbejdskraft f.eks. fra Asien, men også fra andre dele af verden.
Der ville være rigtig mange danskere, som lige pludselig ville have svært ved at finde fodfæste på arbejdsmarkedet, fordi de ganske enkelt ville blive udkonkurreret.
Det siger jo sig selv.
Så ville de danskere jo skulle gå over på offentlig forsørgelse, og det er jo så en udgift for det danske samfund.
Derfor synes jeg altså, at hvis Liberal Alliance er tilhænger af en stram udlændingepolitik, er der nogle elementer i den udlændingepolitik, som man bør gå efter en gang til.
Det er bare en stille opfordring.
Joachim B. Olsen (LA), 2012-03-20:
Jeg må rette hr. Martin Henriksen.
Det siger bestemt ikke sig selv.
Det er jo sådan, at hvis man er slagteriarbejder i Danmark, får man en høj løn, og man må også sige, at lønnen lige på det her felt er blevet så høj, at arbejdspladser flytter ud af landet.
Slagterier flytter f.eks. til Tyskland, hvor lønnen er meget lavere.
Det betyder, at der er en masse slagteriarbejdere, som skal finde andet arbejde eller som ender på offentlig forsørgelse.
Men der er ikke noget historisk belæg for at sige, at den konklusion, som ordføreren drager, skulle være rigtig.
Det, at der er behov for arbejdskraft på et bestemt område, en arbejdskraft, som kommer herind, og som måske kan konkurrere til lavere løn, gør faktisk, at landet bliver mere velstående, fordi ressourcerne bliver brugt fornuftigt.
For det er jo ikke sådan, at de mennesker, som så ikke kan konkurrere på det felt, bare sætter sig ned og siger, at nu ved de ikke, hvad de skal lave.
Så viser al erfaring, at folk over tid efter en kort omstillingsperiode finder andre ting at lave.
Det tilsiger al historisk erfaring, når det handler om, at der er konkurrence om arbejdskraften på et marked.
Morten Bødskov (S), 2012-03-20:
Tak for det, formand.
Må jeg ikke starte med at takke for en god debat her i salen i dag.
Som det har været fremme flere gange i dag, bygger det lovforslag, vi behandler her i dag, på et solidt fundament under den fremtidige danske udlændingepolitik, som er robust og retfærdig: en 24-års-regel, et tilknytningskrav og et krav om sprogprøve for at fastholde sit opholdsgrundlag.
Det er altså i al sin enkelhed en udlændingepolitik, hvor der er styr på tilgangen, og hvor det robuste fundament som sagt udgøres af 24-års-reglen, tilknytningskravet og sprogkravet og selvfølgelig hertil hørende danskundervisning, men samtidig også en udlændingelovgivning, som skal være med til at fremme integrationen frem for at splitte, og hvor det er klare krav, klare rettigheder og pligter og ikke mindst øget fokus på danskundervisning og i sammenhæng med regeringens øvrige initiativer fokus på en forbedret integration, som står i centrum. Jeg vil gerne sige tak til Enhedslisten og også til Liberal Alliance, fordi man er med på ideerne i det her lovforslag.
Jeg er helt sikker på, at vi kan finde svar på de spørgsmål, der rejser sig i forlængelse af det her.
Det er jo sådan, som det har været sagt tidligere, at det, der sker med det her lovforslag, er, at der ganske enkelt er tale om, at regeringen med lovforslaget i hovedtræk – i hovedtræk – genindfører de familiesammenføringsregler, der var gældende i slutningen af 2010.
Vi har jo gentagne gange fået at vide – ikke mindst af tidligere statsminister hr. Lars Løkke Rasmussen, da han stod på den her talerstol ved Folketingets åbning i 2009 – at der var styr på indvandringen.
Derfor er det, regeringen her har lagt frem til Folketingets behandling – udtrykt i den positive stemning, der er – et forslag, som igen rammer midten af dansk politik, og det synes regeringen er den rigtige vej, når vi skal diskutere, hvordan vi kan sikre en holdbar politik på udlændingeområdet i fremtiden.
Så tak for en rigtig god debat.
Jeg ser selvfølgelig frem til at bidrage til, at der kommer svar på de spørgsmål, der er rejst.
Jeg er ikke et sekund i tvivl om, at når det handler om de spørgsmål, Enhedslisten har rejst, og også de spørgsmål, som Liberal Alliance har rejst, vil vi være i stand til at finde svar på dem.
Martin Henriksen (DF), 2012-03-20:
Er det noget, regeringen vil tage nogle initiativer til at forhindre eskalerer, eller mener man, det er problematisk?
Inger Støjberg (V), 2012-03-20:
Så det vil sige, at ordføreren nu holder fast i, at hvis ikke man består anden gang, bliver opholdstilladelsen inddraget.
Det synes jeg er godt at få på plads.
Det er jo det ene.
Det andet, der er godt at få på plads, er selvfølgelig, at ordføreren nu også her i dag åbent erkender, at der vil komme flere lempelser, for det er jo det, der bliver sagt.
Når man presser lidt fra støttepartiets side, altså fra Enhedslistens side, eller fra Det Radikale Venstres side eller fra SF's side, ja, så er man også villig til at lade sig modellere.
Det er jo sådan set også det, vi kan se på forsiden af Berlingske i dag, hvor det så godt nok ikke lige præcis er familiesammenføringer, det handler om; der handler det om tålt ophold.
Nu har vi sådan set bare fået det på plads.
Så om ikke andet er der da kommet det ud af debatten, at vi fra borgerligt hold har fået bekræftet, at der kommer flere lempelser.
Jacob Bjerregaard (S), 2012-03-20:
Fru Inger Støjberg hører mange ting, det er jeg glad for.
Jeg skal da med glæde erkende, at Socialdemokratiet har en opfattelse, og at andre partier har en anden opfattelse, ligesom Venstre og Dansk Folkeparti – det har jeg fået bekræftet gennem de sidste måneder her i salen – også har forskellige opfattelser af, hvordan verden ser ud.
Det her er et udtryk for en rigtig fornuftig udlændingepolitik på midten af dansk politik, som jeg er rigtig glad for.
Jeg hører jo også meget gerne fru Inger Støjberg måske sige lidt senere, at hun faktisk gerne vil bakke op om den.
Det vil jo glæde mig rigtig meget, hun skal være hjertelig velkommen.
Jeg gav nøjagtig det samme svar til hr. Martin Henriksen og fru Johanne Schmidt-Nielsen, nemlig at man skal bestå den her prøve, og hvis man skulle være så uheldig, at man ikke er klar til den efter 6 måneder, får man en ny chance.
Bent Bøgsted (DF), 2012-03-20:
Tak, hr. formand.
Det her forslag er jo et, som vi havde en stor diskussion om i forbindelse med førstebehandlingen, og i Dansk Folkeparti havde vi lovet at redegøre for vores holdning til det her i dag under andenbehandlingen.
I den forbindelse er det værd at sige, at med hensyn til det første punkt, tilbuddet fra 4 uger til 2 uger, ville vi i Dansk Folkeparti have ønsket, at vi kunne have fået delt det her forslag, fordi det indeholder to væsentlige punkter.
Vi kunne sådan set godt have stemt for det første punkt, hvor man ændrer ret og pligt-tilbuddet fra 4 uger til 2 uger, men i den forbindelse er det også vigtigt at sige, at det store ønske fra Dansk Folkeparti egentlig var, at vi helt fjernede de her ugekrav.
Det er ikke nødvendigt med 2 uger, fordi man skal ind at kigge på den enkelte, og hvad den enkelte har behov for.
Det kan godt være i forbindelse med ret og pligt-tilbuddet, at der er nogle, der kun har behov for 1 eller 2 dage, men det kan også være, at der er nogle, der egentlig har behov for 6 uger til sådan et ret og pligt-tilbud, alt efter hvor man står i forhold til arbejdsmarkedet.
Det havde vi egentlig ønsket at vi kunne have fået en lidt bedre diskussion om, men regeringen har jo valgt at trække de her punkter ud i stedet for at kigge på det i forbindelse med de aftaler, vi havde om afbureaukratisering, som vi havde indgået sidste år med en aftale, hvor vi skulle se på at fjerne unødigt bureaukrati, og det her var et væsentligt punkt inden for det område.
Men det har regeringen så valgt at man ikke skulle tage med i de brede forhandlinger om afbureaukratisering.
Men som sagt er Dansk Folkepartis ønske egentlig, at vi helt skulle fjerne det begreb, der hedder 4 eller 2 uger, og så se på, hvad den enkelte har behov for.
Det ville være mere retfærdigt.
Med hensyn til det næste punkt ændrer man aktiveringsindsatsen for ikke arbejdsmarkedsparate kontanthjælpsmodtagere, der er fyldt 30 år, fra hver 6. måned til hver 12. måned.
Det er den forkerte vej at gå, og der er kontanthjælpsmodtagere, der virkelig har behov for en indsats, hvis man vil have dem nærmere til arbejdsmarkedet.
Det får man ikke med det her tiltag ved at ændre det til 12 måneder.
Det er egentlig bare at sige til kontanthjælpsmodtagerne: I stedet for der er 6 måneder, hvor I ikke skal foretage jer noget,
bliver det 12 måneder, og så kan vi jo vende tilbage og se på, om vi kan aktivere jer, eller hvordan det nu står til.
Det er en forkert vej at gå, og det kan vi ikke tilslutte os i Dansk Folkeparti.
Så selv om vi er positivt stemt over for den første del, er vi negativt stemt over for den sidste, og vi siger dermed nej til hele forslaget.
Finn Sørensen (EL), 2012-03-20:
Som jeg sagde ved førstebehandlingen, synes vi egentlig, at lovforslaget som helhed er meget godt.
Man laver så noget her, som i vores øjne er en opstramning, for der har man kun en frist på 3 uger til at anmelde et krav om sygedagpenge.
Så den sygemeldte kan altså reelt komme til at blive straffet for en fejl, som andre begået.
Det har KTO og FTF også påpeget, og det har så fået os til at stille et ændringsforslag om, at fristen på 3 uger ændres til 6 måneder.
Det er så ikke nået frem til behandlingen her i dag, men jeg skal bare sige, at vores positive stilling til lovforslaget vil være afhængig af, at det ændringsforslag bliver vedtaget.
Så vi beder om, at det kommer videre til udvalgsbehandlingen, hvor vi så forhåbentlig kan overbevise udvalget om, at det er godt forslag, vi har stillet.
Bent Bøgsted (DF), 2012-03-20:
Tak, hr. formand.
Jamen med hensyn til det her forslag vedrørende afskaffelse af prisloftet på 6-ugers selvvalgt uddannelse har vi tidligere haft en debat om de problemer, der er vedrørende arbejdsmarkedsuddannelserne.
Da vi i sin tid indførte prisloftet over 6-ugers selvvalgt uddannelse, var ønsket egentlig, at vi helt havde fjernet 6-ugers selvvalgt uddannelse.
I Dansk Folkeparti mener vi ikke, at der er behov for, at der er et fast ugeantal for uddannelserne.
Vi har faktisk et ønske om, at vi skal lave en reform af arbejdsmarkedsuddannelserne.
Det er nødvendigt at se på, hvordan de er skruet sammen, hvordan arbejdsmarkedsuddannelserne fungerer, hvad vi har behov for for at få de unge i arbejde, for at få de ledige i arbejde.
Det er ikke så lang tid siden, vi hørte, at der er flere unge, der siger, at de uddannelser, de får i dag, ikke er aktuelle, de er blevet for gamle.
Derfor er der hele tiden brug for nytænkning.
Et klart ønske fra Dansk Folkeparti er faktisk, at der bliver taget hul på debatten om arbejdsmarkedsuddannelserne: Skal vi have en reform af arbejdsmarkedsuddannelserne?
Det kan godt være, at der er nogle, der skal helt væk fra systemet.
Det kan godt være, at der er nogle AMU-centre, der kommer til at lave om på alt, hvad de har troet på de sidste mange, mange år.
Det kan også godt være, at der er nogle tekniske skoler, der skal se anderledes på de uddannelser, som vi giver de ledige.
Derfor har vi et klart ønske om, at vi skal have 6-ugers selvvalgt uddannelse væk.
Det skal være sådan, at man skal have det kursus, der kan give et job.
Om det så er 6 uger, 8 uger eller 10 uger, er det ikke det, der betyder noget.
Vi skal ikke have folk til at gå og sige, at hvis de tager det her kursus, slipper de for aktivering i den periode, og så skal de heller ikke søge job i den periode.
Og så får de et kursus, der ikke giver noget job.
Nej, vi skal se på, hvilke kurser der giver et job, og dem skal vi satse på.
Derfor mener vi i Dansk Folkeparti, at der er brug for en reform af arbejdsmarkedsuddannelsessystemet.
Men som sagt er vores ønske klart, at der kommer en debat af en reform af arbejdsmarkedsuddannelserne, og at vi får noget mere nytænkning ind og får det tilpasset det, som erhvervslivet har behov for, og som giver de ledige job.
Så med det som udgangspunkt siger vi nej til lovforslaget, men vi opfordrer regeringen til at se på, om vi skal have lavet en reform af arbejdsmarkedsuddannelserne.