runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Camilla Hersom (RV), 2014-03-13:
Det var tre spørgsmål på en gang, men jeg vil tage dem i rækkefølge, og så kan vi måske vende tilbage til nogle af dem, hvis jeg ikke når hele vejen igennem.
Vi mener ikke, der er nogen nuværende regler, der skal ændres.
Vi synes jo i mit parti, at det er rimeligt, at folk, når de bidrager i Danmark, også får adgang til danske børnepenge.
Det, regeringen klart siger, er, at den sag, der tilsyneladende kommer til at køre i Finland, vil man intervenere i, men der er jo ingen, der kender udfaldet af den sag.
Den sags udfald ønsker vi at påvirke ved at intervenere, fordi de finske dagpengeregler på nogle områder minder meget om de danske.
Så det er en mulighed, at der bliver et område der, som vi vil prøve at påvirke, alt hvad vi kan.
Men de regler, der gælder i dag, har vi jo ikke noget problem med.
I forhold til værnsreglerne synes jeg, man skal lægge mærke til det, der står i forslaget til vedtagelse – og nu håber jeg godt nok, at jeg har fået det med herop.
Sætningen lyder: »I forbindelse med revisionen af forordning 883/04 om sociale sikringsordninger opfordres regeringen til at gå i dialog med Kommissionen og andre EU-lande med henblik på at sikre medlemslandenes velfærdssamfund og opstille værnsregler om økonomisk nødvendigt.« I det ligger der jo, at det, der er vores tilgang til det, er, at vi hele tiden holder øje med udviklingen – det gør vi jo også på alle mulige andre områder – og hvis vi synes, der er et problem, vil vi ændre på sagernes tilstand.
Finn Sørensen (EL), 2014-03-13:
Det der med diskrimination er vi jo enige om.
Det, jeg spørger om, er, hvad det er for nogle regler, der efter Det Radikale Venstres opfattelse skal laves om.
Og hvad er det for nogle værnsregler, man taler om i det fælles forslag til vedtagelse, som De Radikale, Socialdemokraterne og SF har fremsat?
Morten Bødskov (S), 2014-03-13:
Altså, jeg tror nu ikke, at mine svar har været mere uklare end de spørgsmål, der bliver stillet her; det har de forhåbentlig ikke.
For Socialdemokraterne er det sådan set meget enkelt – og det er det, jeg har svært ved at forstå at Venstre ikke bakker op om – og det er, at vi er med i et EU-samarbejde.
Jeg er helt enig med hr. Jakob Ellemann-Jensen i, at det på en hel række områder jo altså er en klar fordel for dansk erhvervsliv, for danske arbejdspladser og for Danmark som sådan.
Inden for disse rammer kan man jo så følge tingene, man kan overvåge tingene.
Man kan eksempelvis sige, at man bakker op om regeringens initiativ i forhold til at støtte op om finnerne, hvis der kommer en sag mod Finland på grund af deres dagpengesystem.
Man kan også tilslutte sig det, som regeringen har foreslået i det her forslag til vedtagelse, altså at der kommer en årlig redegørelse, som gør, at man kan holde øje med udviklingen.
Så kan man måske også, når man diskuterer det her spørgsmål om velfærdsydelserne – den såkaldte velfærdsturisme – have det som et udgangspunkt, at der ikke er noget problem i kroner og øre.
Og det er så det, jeg er lidt usikker på om Venstre stadig har som et udgangspunkt, men man må jo lytte til hr. Jakob Ellemann-Jensen, når han siger, at der ikke er noget problem.
Regeringens og Socialdemokratiets holdning synes jeg sådan set er meget klar; det står at læse i det her forslag til vedtagelse.
Hans Andersen (V), 2014-03-13:
Tak for det.
Det er jo en interessant debat.
Vi prøver at få et principielt svar på, hvad der er ordførerens holdning til spørgsmålet om børnepengene, børnechecken.
Er det så, når det er 1 mia. kr., er det, når det er 2 mia. kr., eller når det er 3 mia. kr.?
Er det først, når regningen lyder på 1 mia. kr., at ordføreren vil vågne op og sige, at ok., det er også et konkret problem, mens det indtil da så altså er en principiel problemstilling, hvor vi retter ind efter EU-retten?
Morten Bødskov (S), 2014-03-13:
Altså, man skal argumentere principielt, konkret eller stringent.
Jeg tror, at jeg vil svare klart, at Socialdemokraternes holdning er den, at vi som punkt 1 skal efterleve de EU-forpligtelser, vi har.
Det betyder eksempelvis, at når der er domme, der bliver afsagt ved EU-Domstolen, så efterlever vi dem.
Som punkt 2 er vi også klar til at se på det i det tilfælde, at en af de her ydelser udvikler sig på en måde, hvor vi får, som det hedder lidt på teknokratsprog, betydelige finansielle ubalancer, altså hvis der er et så stort run på de ydelser, at de bliver et økonomisk problem for Danmark.
Jeg kan ikke se andet, end at det da burde være en landingsbane for et meget, meget bredt flertal i det danske Folketing, måske lige med undtagelse af partier, som pr. definition er imod EU-samarbejdet.
Det er da måden at gå til det på.
Det handler selvfølgelig både om principper, men også om en konkret tilgang til en udvikling, som man jo er nødt til at tage hånd om, hvis den er uhensigtsmæssig.
Mette Bock (LA), 2014-03-13:
Det vil altså sige, at når det drejer sig om dagpengesystemet, så vil man have værnsregler, fordi der ikke er rimelighed i, at tingene udvikler sig på den måde, de gør.
Det kan Socialdemokraterne konstatere allerede nu.
Men når det drejer sig om børnechecken, er det et spørgsmål om økonomi.
Der er det altså ikke principper, sådan som det var på dagpengesiden.
Når det drejer sig om børnechecken, er det et spørgsmål om økonomi.
Hvis der er for mange, som sender de her checks ud af landet, så vil Socialdemokraterne på et tidspunkt også arbejde for at få ændret på nogle ting her.
Jeg synes, det er en utrolig slingrende argumentation, og jeg kunne egentlig godt tænke mig mere stringens, men måske er det, fordi man er presset af baglandet og af borgerne i det danske samfund, at det er meget svært at give klare svar på det her.
Derfor vil jeg bare opfordre Socialdemokraterne og hr. Morten Bødskov og måske hele regeringen til at blive klar på, om man vil argumentere principielt, eller om man vil argumentere konkret.
Hvis man vil argumentere stringent, vil jeg spørge hr. Morten Bødskov helt konkret: Vil man allerede nu fra regeringens side eller fra Socialdemokraternes side tage initiativ til at arbejde på også at kigge på forholdene vedrørende børnechecken og andre velfærdsydelser.
Morten Bødskov (S), 2014-03-13:
I forhold til dagpengespørgsmålet handler det jo om, at der er noget, der tyder på, at der kan være optræk til en konkret sag om nogle principper i et dagpengesystem, som set med danske øjne er identisk med de principper, som det danske dagpengesystem bygger på.
I den situation har vi sagt meget klart, at vi stiller os skulder ved skulder med finnerne, som det her handler om, i kampen for, at vi kan bevare et dagpengesystem med rettigheder og pligter af den art, vi kender.
I forhold til børnechecken er situationen jo en anden.
Der er faldet afgørelser.
Der er faldet EU-domme nu.
Det er jo det, der er kernen i det lovforslag, som regeringen har fremlagt, og det er der, hvor vi så bare appellerer til, at de partier, der gerne vil have et regeringsansvar, og som jo som grundlag for det tidligere i hvert fald har ment, at de skal overholde EU-retten, nu også besinder sig og kommer ned fra træet og siger: Det skulle vi nok også fortsætte med at gøre, det tror vi er bedst for Danmark.
Så er der spørgsmålet om, hvornår nok så at sige er nok.
Det er også det, fru Mette Bock spørger til.
Der har vi også klart sagt, at vi nu vil følge og analysere udviklingen, og kommer der et pres eksempelvis på børnechecken, har regeringen også sagt, at den er klar til at se på, hvad vi kan gøre ved det.
Mette Bock (LA), 2014-03-13:
Tak for det.
Jeg bliver faktisk mere og mere forvirret, når jeg hører hr. Bødskov tale her, for på den ene side bliver der argumenteret meget principielt, altså ved at spørge, om man skal overholde eller ikke overholde EU-retten, og på den anden side glider vi, jo længere diskussionen skrider frem, desto mere ind i, hvad der er rimeligt, og hvad der ikke er rimeligt.
Altså, vedrørende dagpenge er det ikke helt rimeligt, så der vil man gerne støtte op om en retssag, når Finland kommer i gang.
Så er der noget med børnechecken.
Måske er det ikke rimeligt på et tidspunkt, men hr. Bødskov vil ikke rigtig fortælle noget om, hvornår det så ikke er rimeligt længere.
Så hvis Venstre skulle klatre ned fra træet, skulle Socialdemokraterne måske klatre op af hullet og prøve at stikke fingeren i jorden og følge den debat, der faktisk foregår ikke kun i Danmark, men også i flere andre europæiske lande.
Jeg ved godt, at der er flere andre, der har forsøgt at vride et svar ud af hr. Morten Bødskov, men hvad er det egentlig, der skal til, for at vi vedrørende børnecheckproblemet synes, at nu er der faktisk grund til, at vi skal gøre noget?
Når der er grund til det på dagpengeområdet – der kan vi godt handle allerede nu, der er det åbenbart ikke rimeligt – hvad er det så, der skal gøres, og hvad er det, der skal til, for at vi, når vi taler børnecheck, også skal til at tage diskussionen op?
Hans Andersen (V), 2014-03-13:
Tak for det.
Der blev stillet et spørgsmål, der helt konkret var, hvor mange timer ordføreren finder det er rimeligt at man skal arbejde her i Danmark for at få adgang til børnepenge.
Det var et helt konkret spørgsmål, som blev stillet for 10 minutter eller et kvarter siden, og der er endnu ikke kommet noget svar.
Jeg synes bare, at ordføreren skal have lejlighed til konkret at forholde sig til det spørgsmål.
Og han skal ikke bare besvare det med, at man må henholde sig til EU-retten, men sige, hvor mange timer det konkret er.
For jeg synes sådan set, at det med ret og pligt er noget, man i regeringspartiet Socialdemokratiet bryster sig meget af.
Så hvornår er der en sammenhæng her mellem ret og pligt?
Er det 18 timer?
Eller hvor lang tid synes ordføreren det er rimeligt man skal arbejde for at få adgang til børnepenge?
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2014-03-13:
Tak til hr. Morten Bødskov for det.
Nu er der jo ikke ophavsret i politik, og det er fint og udmærket, og jo mere af det, jeg skriver, som bliver adopteret af regeringen, des bedre vil det gå for regeringen.
Så det kunne da være, det var en god idé.
Men så tilbage til det spørgsmål, som hr. Morten Bødskov ikke svarede på: Er det rimeligt, at man kan modtage en børnecheck og sende den til sine børn i et land, der ikke er Danmark, ved en arbejdsindsats på 9 timer om ugen?
Morten Bødskov (S), 2014-03-13:
Hvornår og hvor meget? spørger Venstres ordfører.
Hvis Venstres ordfører gerne vil være med til at følge det her nøjere, hvis han eksempelvis gerne vil have et bedre overblik, gerne vil være med til at sikre, at når det her område skal til genforhandling, arbejder vi for, at vi eksempelvis kan have nationale værnsregler, så kan vi lave en aftale i Folketinget om, at vi op til det fremlægger en årlig status for udviklingen på området for at følge den.
Jeg synes, at Venstre skulle prøve at komme ned fra træet – også for at finde ud af, hvad det er for en tunge, man taler med i den her debat.
Og jeg håber, at man så vil tilslutte sig det her forslag til vedtagelse, for det er her, hvor det konstruktive er, og det er her, hvor man ligesom kan finde sammen og få sikkerhed for, at vi på den ene side lever op til de krav og de forpligtelser og de goder, der er med det indre marked, og på anden side selvfølgelig sikrer, at udviklingen er på det rette spor, og at den ikke løber løbsk, og at vi, hvis den løber løbsk, så sætter ind over for det.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2014-03-13:
Tak for det, formand.
Og tak til ordføreren for talen.
Det er jo interessant – og det er også glædeligt – at Socialdemokratiet mere og mere nærmer sig Venstre i den her debat.
Det er jo ikke så længe siden, at hr. Morten Bødskov besad en ministerpost og mente, at Danmark ikke skulle tilslutte sig det såkaldte firelandebrev, men jeg kan forstå, at der har regeringen også ændret holdning siden da.
Jeg noterer mig, at hr. Morten Bødskov taler om den her sammenhæng mellem ret og pligt, som jeg også selv var inde på, og hvor vi jo deler opfattelsen af, at det er nogle ting, som skal følges ad, og at man skal arbejde for at få adgang til de ydelser, som vi har i så rigt mål i Danmark.
Hvornår?
Hvor meget?
Morten Bødskov (S), 2014-03-13:
Jamen altså, den forordning er jo ikke nogen overraskelse for nogen.
Der er da taget stilling til det.
Jeg kunne forestille mig, at der i den periode, hvor den var til behandling, næppe var noget punkt, der blev mere diskuteret end den.
Regeringen har sagt, at vi, når vi taler om spørgsmålet om forordningen om sociale sikringsordninger, vil vi gå i tæt dialog med Kommissionen og andre EU-lande, med henblik på at sikre, som der står i det forslag til vedtagelse, vi har fremsat, på den ene side medlemsstaternes velfærdssamfund og på den anden side, at der kan opstilles værnsregler, hvis det økonomisk er nødvendigt.
Så altså, det er grundlaget for det, og det er grundlaget for de rettigheder og pligter, der er i vores EU-samarbejde.
Det, regeringen siger, er, at når det kommer til genforhandling, om man vil, kigger vi på det med de her briller.
Jeg synes, det er den rigtige måde at håndtere det på.
Finn Sørensen (EL), 2014-03-13:
Så var min indledning da ikke helt forgæves, for jeg spurgte jo ikke, om ordføreren kunne leve med det.
Jeg spurgte, om ordføreren synes, det er rimeligt.
Og det, jeg spørger om, er: Synes ordføreren, at det er i orden, at EU-reglerne tvinger os til at eksportere familieydelser, selv om modtagerens familie ikke opholder sig her i landet?
Det, jeg spørger om, er, om det er rimeligt, at det er EU-reglerne, der dikterer det.
Det er jo ikke noget, vi har besluttet i det danske Folketing.
Jo, på et eller andet tidspunkt, hvor vi er blevet tvunget til det, men det er jo ikke en frivillig beslutning truffet i det danske Folketing, at velfærdsydelser skal kunne eksporteres.
Det følger af forordning 883, artikel 67, som hr. Morten Bødskov sammen med sine partifæller har skrevet under på.
Det er ikke en beslutning, der er truffet i det danske Folketing.
Og det, jeg spurgte om, var, om ordføreren synes, det er rimeligt.
Morten Bødskov (S), 2014-03-13:
Altså, vi har her et EU-samarbejde, som indrømmet Enhedslisten og Socialdemokraterne ser lidt forskelligt på, og en del af det er, at arbejdskraften kan flytte over grænserne.
Vi kan søge arbejde uden for landets grænser, og EU-borgere kan komme til Danmark.
Kommer der EU-borgere til Danmark, så betaler de skat i landet og får nogle rettigheder og pligter.
Er det rimeligt eller urimeligt?
Det kan man have lange diskussioner om.
Jeg kan sagtens leve med det.
Jeg kan godt forstå, når man lytter til debatten, at nogle kan være lidt forundret over, hvad der er op og ned i det.
Udvikler det sig så negativt, har vi jo sagt meget klart, at så kigger vi på det.
Så skal der selvfølgelig sættes ind over for det.
Og det er der, hvor vi tager fat i dagpengesystemet – eller et værn for vores dagpengesystem – i en alliance med finnerne, hvis retssagen altså kommer.
Socialdemokratiets holdning er den, at vi skal efterleve EU-retten, og at vi dermed skal efterleve de EU-retlige forpligtelser, vi har.
Kernen i det lovforslag, som nu er fremsat af regeringen, er, at der er kommet to domme; ergo har man, hvis man mener, at man skal efterleve de EU-retlige forpligtelser, også forpligtelse til at indrette dansk lovgivning i forhold til det.
Så kan man have lange diskussioner i forlængelse af noget af det, som Venstres ordfører stod heroppe og talte om – det medgiver jeg gerne.
Men det afgørende spørgsmål er: Mener Venstre, at man skal efterleve EU-retten eller ej?
Det er det, der er det centrale.
Det mener regeringen, og det mener Socialdemokraterne.
Og hvis vi kan se, at der er en negativ udvikling, har vi også klart signaleret, at så er vi klar til at tage fat.
Og det er det, jeg bare stadig væk vil appellere til Venstre om, altså at man, når man nu ligefrem påstår, at man har copyright på noget af det, som regeringen har fremsat som forslag til vedtagelse, ender med at stemme for, når det er til afstemning her tirsdag i næste uge.
Jamen det er, vil jeg sige til hr. Hans Andersen, sådan set meget enkelt, når det gælder de ting, der er med hensyn til børnechecken.
De personer, der kommer til Danmark for at arbejde, betaler skat her, og de får den rettighed, altså at de kan få børnecheck; det er en del af den her EU-forordning.
Så kan Venstre godt have en eller anden mere eller mindre filosofisk diskussion om, hvorvidt det er 9 timer, 18 timer, 27 timer, 30 timer, 40 timer, 4 måneder, 5 måneder, ½ år, eller hvad det er, man kan finde på at sige, og det må man gerne have.
Men på bundlinjen er der bare det spørgsmål, om Venstre mener eller ikke mener, at man skal efterleve EU-retten.
Det er sådan set meget enkelt, og så kan man godt forsøge at tage den anden diskussion.
Men hvis man mener, at vi skal efterleve EU-retten, så er den diskussion, som man forsøger at rejse, i forhold til om det er 9 timer, 18 timer, 27 timer, 30 timer, 40 timer, 4 måneder eller ½ år, sådan set knap så relevant, hvis jeg må være så fri.
Camilla Hersom (RV), 2014-03-13:
Tak for det.
Jeg vil starte med at takke Enhedslisten for at rejse denne forespørgselsdebat om et stærkt diskuteret emne.
Jeg synes, det er rigtig godt, at vi også får lejlighed til at tage diskussionen her i Folketingssalen.
Forhandlingen angår som bekendt Danmarks muligheder for selv at bestemme over reglerne for udlændinges adgang til danske velfærdsydelser.
Og anledningen til at rejse debatten er den overordnede diskussion om den fri bevægelighed og de rettigheder, EU-borgere har i Danmark, og som danskere har i andre EU-lande.
For Det Radikale Venstre er den fri bevægelighed en fantastisk frihedsrettighed.
Tænk, at det er lykkedes 28 lande at åbne deres arbejdsmarkeder for hinanden.
Det giver muligheder for den enkelte, og det skaber vækst, velstand og udvikling på tværs af kontinentet.
Den fri bevægelighed er en historisk bedrift.
For at den kan virke, og for at der skal være en reel tilskyndelse for mennesker til at søge ledigt arbejde i andre lande, kræver det naturligvis adgang til sociale rettigheder.
Og der er det europæiske samarbejde sådan indrettet, at man er dækket på lige vilkår med borgerne i det land, man arbejder i.
Det er et enkelt og retfærdigt princip.
I Danmark kan vi selvfølgelig indrette vores velfærdsordninger, som vi ønsker.
Men vi kan ikke diskriminere andre EU-landes borgere, hvis de har arbejde og betaler skat her i landet.
Det, der gælder for en dansker, gælder også for en tysker, en italiener, en lette eller en polak.
Men vi er ikke forpligtet til at forsørge andre end vores egne borgere, medmindre vandrende arbejdstagere har været så længe her i landet, at de har optjent retten til f.eks. kontanthjælp eller har forsikret sig selv mod arbejdsløshed via en a-kasse.
EU er et fælles arbejdsmarked, EU er ikke en social union.
Vi skal som borgere kunne flytte efter arbejde, men ikke efter offentlig forsørgelse.
Det er der heldigvis heller ikke noget der tyder på at mennesker gør.
De EU-borgere, der findes i Danmark, kommer jo for at studere eller arbejde, og hvis de bidrager til velfærd, skal de selvfølgelig også have adgang til velfærd.
Det skulle da bare mangle, at man beder folk om at opfylde deres forpligtelser, herunder at betale SKAT, uden at anerkende deres rettigheder.
Vi skal ikke acceptere svindel og bedrag, det er selvsagt, men det er der altså heller ikke noget der tyder på er tilfældet i dag.
Vi skal naturligvis også have øje for, hvordan tingene udvikler sig.
Jeg tror, vi kan være ret sikre på, at der i de kommende år vil være øget fokus på betydningen for nationale velfærdssystemer i den europæiske diskussion og i tilrettelæggelsen af de fælles EU-regler.
Der vil Danmark selvfølgelig spille en aktiv rolle.
Vi kan så derudover indrette vores egne regler, som vi ønsker det, og vi kan ændre vores regler, som vi ønsker det – fuldstændig som vi har gjort det med SU'en, og som vi i mit parti, Radikale Venstre, altid har været parate til, når vi fandt behov for det.
Men vi kan ikke diskriminere andre landes borgere, hvis vi ønsker at være en del af det indre marked.
Vi anerkender de rettigheder, det medfører, og vi tror på Europa.
Pia Adelsteen (DF), 2014-03-13:
Det her er jo ikke et forslag om, at vi ønsker social dumping.
Det er et forslag, hvor vi siger: De, der kommer til Danmark, skal altså bidrage til det danske system, før de kan få nogle velfærdsydelser.
Jeg er godt klar over, at Enhedslisten skyder al skylden på arbejdsgiverne, men jeg mener slet ikke, det er tilfældet.
Jeg ved godt, at der er nogle hår i suppen, det er der de fleste steder, men der er også nogle arbejdere, der snyder – altså, sådan er det.
Så der er hår i suppen alle steder.
Det er Enhedslistens udlægning.
Nikolaj Villumsen (EL), 2014-03-13:
Jamen der er jo ingen mindsteløn i Danmark; der er ingen lovfast mindsteløn i Danmark.
Og vi har det problem, at de overenskomster bliver undergravet af social dumping, og den sociale dumping vil da lige præcis eksplodere, hvis Dansk Folkeparti kommer igennem med det, som Dansk Folkeparti vil, altså at man skal være 7 år i Danmark, betale skat i 7 år, før man kan blive berettiget til dagpenge, kontanthjælp og sociale ydelser.
Du vil få et B-hold, der er fuldstændig desperate, og som, når der ingen mindsteløn er, falbyder sig selv for ingenting til grådige arbejdsgivere.
Er det virkelig det, Dansk Folkeparti vil?
Det undrer mig rigtig, rigtig meget, og jeg tror, det undrer rigtig mange danskere, der går og føler, at deres job er presset, der går og føler, at deres løn- og arbejdsvilkår er pressede, og at det, der kommer fra Dansk Folkeparti – det er selvfølgelig en kritik af EU, og det tror jeg vi er rigtig mange der kan følge – er et forslag om, at der faktisk skal være endnu mere social dumping, end tilfældet er i dag.
Det undrer mig.
I dag fremsætter vi jo, hvad vi vil, fra de forskellige partiers side, og der er så et forslag fra Dansk Folkepartis formand, der siger, at man skal have været 7 år i Danmark.
Altså, der er i Danmark lige nu et kæmpe problem med social dumping.
Der er rigtig, rigtig mange danskere, der føler sig pressede og føler, at bunden er gået ud af det danske arbejdsmarked.
Og der er arbejdsgivere, der groft udnytter, at østeuropæiske arbejdere vil falbyde sig selv for ingen penge.
Det, som Dansk Folkeparti foreslår, fører jo lige præcis til, at der kommer til at stå nogle mennesker med absolut ingen indkomst, og som med Dansk Folkepartis ord i dag så skal tage et job – altså, skal tage et job til hvad for en løn?
For det, Dansk Folkeparti står og siger, er jo, at bunden skal ryge ud af det danske arbejdsmarked, og det undrer mig.
Er det virkelig det, Dansk Folkeparti vil?
Mette Bock (LA), 2014-03-13:
Det hænger jo lige præcis sådan sammen, at jeg mener, at der er en national kompetence, men det udfordrer regeringspartierne jo ved at sige, at det ikke er national kompetence.
Jo, vi kan fastlægge niveauerne, men vi kan ikke ifølge regeringens tolkning selv fastlægge kriterierne, og det er derfor, at jeg siger om nødvendigt.
Hvis man skal gå ind på regeringspartiernes argumentation, må det jo medføre traktatændringer.
Vi mener i vores tolkning ikke, at traktatændringer burde være nødvendige.
Det mener regeringen, og så siger vi bare, at hvis det er det, der skal til, må vi tage den kamp i stedet for bare at læne os tilbage og sige, at det står i traktaterne, det er faldet ned fra himlen, og så kan der ikke ændres på det.
Sådan som vi læser det i Liberal Alliance, konstaterer vi, at tildeling af velfærdsydelser er et nationalt anliggende.
I den tolkning, vi lægger ind, siger vi, at så må det også omfatte kriterierne.
Det er regeringspartierne ikke enige i, og så siger vi, at så opfordrer vi altså regeringen til at tage den kamp, hvis man mener, at det er ændringer, der skal til.
Jeg tror sådan set godt, at vi kan stå skulder ved skulder med Enhedslisten i den kamp, sådan som jeg hører Enhedslistens argumentation i dag.
Pia Adelsteen (DF), 2014-03-13:
Det, der er rimeligt, er, at når man får adgang til de danske ydelser, skal man også have bidraget.
Og det, jeg egentlig forsøgte at forklare før, var, at så skal man opfylde de krav, som også stilles til danskere, nemlig x antal arbejdstimer for at få dagpenge osv. osv.
Krav, der stilles til danskere, skal en udlænding også opfylde.