Kristian Jensen (V), 2009-11-24:
Jeg havde sådan håbet på, at jeg kunne have brugt den samme indledning ved lovforslaget her som ved det forrige lovforslag, nemlig at glæde mig over den brede opbakning til forslaget.
Men samtidig med en sådan set egentlig meget bred og positiv tilslutning til intentionerne fra langt hovedparten af Folketingets partier lå der alligevel en underliggende vrissen tone af, at det her jo ikke er godt nok, for forslaget kan ikke være nok til at gøre en indsats for at modvirke den økonomiske krise, Danmark er i, og det er jeg sådan set enig i.
Jeg er sådan set enig i, at forslaget her ikke var nok, hvis det stod alene.
Men det er, som om hele venstrefløjen tror, at det ene forslag, vi snakker om her, er det eneste, der overhovedet har været af initiativer fra regeringens side her i efteråret og i finanslovaftalen, som forslaget er en del af.
Det er jo stik forkert, det ved venstrefløjen sådan set også godt, og derfor er det et fejlagtigt billede, man bevidst søger at tegne.
Sagen er jo, at regeringen tager en stribe initiativer inden for en bred kreds af indsatsområder for at sikre, at vi følger en stærk og offensiv linje for at imødegå den økonomiske krise, som har berørt Danmark så kraftigt, og derfor er forslaget her ikke en enkeltstående indsats.
Det er en del af en større flerstrengethed, hvor vi tager fat med en lang række initiativer.
Når vi tager fat med initiativet her, er det, fordi det stadig væk er vores opfattelse, at den finansielle sektor er så berørt af de opstramninger, der skete i lyset af den meget snævre økonomiske ramme, den finansielle sektor havde, at likviditetsmarkedet endnu ikke er normaliseret.
Vi mener, at for ikke at se endnu flere berørte virksomheder lukke og dreje nøglen om, er der stadig brug for, at vi forlænger likviditeterne på A-skatte-, beskæftigelses- og arbejdsmarkedsområdet for netop at sikre, at der er flere penge at arbejde med.
Alternativet til forslaget her ville være, at flere virksomheder ville dreje nøglen om, at flere danskere ville blive arbejdsløse, og at den økonomiske krise ville blive større.
Heldigvis er det her ikke det eneste forslag.
Regeringen arbejder med flere offentlige investeringer, og vi har med finanslovaftalen med Dansk Folkeparti aftalt en lånepulje til kommunerne på yderligere 3 mia. kr., så kommunerne kan igangsætte endnu flere offentlige investeringer.
Det betyder, at 2010 bliver det år, der inden for de seneste årtier vil rumme den største mængde af offentlige investeringer, altså en øget indsats for, at den offentlige sektor er med til at tage over de steder, hvor den private byggesektor ligger stille.
Det er sådan, at vi ønsker at give danskerne flere penge mellem hænderne.
Det betyder, at næste år bliver marginalskatten sat markant ned, og danskerne får 13 mia. kr. mere mellem hænderne.
Et andet initiativ angår selvpensioneringskonti – der er ikke længere ret mange, der kan huske, hvad det er, for de blev oprettet og muligheden afskaffet for lang tid siden.
Men der står 4,5 mia. kr. på selvpensioneringskonti, og med finanslovaftalen bliver der åbnet en mulighed for, at de kan blive frigivet.
Det er helt rigtigt, som hr. Frank Aaen siger, at det, der egentlig ligger som et problem her, er en ordrekrise, som delvis kan løses med øget indenlandsk efterspørgsel.
Men det store problem er jo, at dem, som krisen har ramt hårdest, har været vores eksportvirksomheder, og det er ikke muligt at tage en dansk beslutning om, at tyskerne skal øge deres køb af danske varer.
Det er heller ikke muligt at træffe en dansk folketingsbeslutning om, at japanerne, kineserne, inderne, amerikanerne eller nogen andre folkeslag skal øge deres køb af danske varer.
Det, vi kan gøre noget ved, er den indenlandske situation, plus at vi kan arbejde sammen gennem det forpligtende samarbejde i f.eks. EU om at sikre, at andre lande ikke lægger hindringer i vejen for, at væksten kommer tilbage, gennem skadelige toldordninger eller handelshindringer.
Vi gennemfører en lang række initiativer i finansloven, herunder nogle af de initiativer, der belønner private, som investerer i at erstatte oliefyr med mere vedvarende energi, så vi bruger den nødvendighed, som krisen har påtvunget os, til at skabe en positiv situation, hvor vi erstatter CO2-udledende oliefyr med mere miljørigtige og klimarigtige opvarmningsformer.
Vi investerer, vi prioriterer, vi hjælper, og vi igangsætter en lang række initiativer for at løfte Danmark ud af krisen, så kunne vi ikke godt blive fri for det fejlagtige billede, som venstrefløjen forsøger at tegne af, at forslaget her skulle være det eneste, regeringen havde på tapetet?
Når alt det er sagt, er det faktisk et godt forslag.
Det giver likviditet til virksomhederne, i alt ca. 20 mia. kr., og det svarer til en hjælpende hånd til rentebesparelser på godt 0,5 mia. kr., som modsvarende bliver statens rentetab.
Men det er penge, som jeg mener er givet godt ud, for de vil medvirke til, at flere virksomheder har en mulighed for at overleve.