runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karsten Hønge (SF), 2011-05-10:
Der er mange sten på vejen med hensyn til at få flere til at begynde en ungdomsuddannelse, og bagefter møder mange unge forhindringer med hensyn til at gennemføre den uddannelse, de er begyndt på.
Det, vi har på dagsordenen i dag, er strengt taget
et lille både politisk og økonomisk problem, for det omfatter faktisk ikke ret mange mennesker.
Men for de uddannelsessøgende på erhvervsuddannelserne, der med de nuværende regler møder den økonomiske mur ved graviditet, er det et stort problem, som vi bør løse hurtigst muligt.
De gravide studerende på de videregående uddannelser har jo som SU-modtagere mulighed for ekstra støtteordninger, men for SF er det altså ikke finere eller mere samfundsgavnligt at gå på universitetet end at tage en erhvervsuddannelse.
Frafaldet på erhvervsskolerne er jo alt for stort, og vi bør fjerne åbenlyse og urimelige forhindringer, for at de unge kan gennemføre deres uddannelse.
Det kan såmænd være en stor nok udfordring i sig selv i at blive gravid, samtidig med at man uddanner sig.
Aflønningen af eleverne er jo et tema, som forhandles mellem forbund og arbejdsgivere, og sådan skal det fortsat være.
Vi ønsker at diskutere den nærmere udformning af reglerne med parterne, men resultatet skal være, at forskelsbehandlingen mellem studerende og lærlinge ophører.
Finansieringen kunne eventuelt inddrage både AER og SU.
Man kunne måske forestille sig særlige børnetilskud til unge gravide på erhvervsuddannelserne.
Man kunne forestille sig oprettelsen af en særlig barselfond med tilskud fra både det offentlige og private arbejdsgivere.
Mulighederne ligger foran os, men de nærmere regler skal aftales i en forhandling.
SF støtter også, at der indføres en særlig barselydelse for de elever, der er i skolepraktik.
Marlene Harpsøe (DF), 2011-05-10:
Jeg kan konstatere, at den socialdemokratiske ordfører overhovedet ikke har hørt et pløk af, hvad jeg har stået her og sagt på talerstolen.
Jeg har netop sagt, at vi bl.a. er optaget af, at unge, der vælger en erhvervsudannelse – for at bruge fru Christine Antorinis formulering – rent faktisk kan gennemføre deres uddannelse, også selv om de gennemgår en barsel.
Der har vi i Dansk Folkeparti jo foreslået – og det har vi både lagt på bordet i medierne, jeg har sagt det her i dag, og jeg har sagt det ved forhandlingsbordet i SU-forligskredsen – at man, hvis man f.eks. er forsørger og går på en erhvervsuddannelse og man bagefter skal i praktik, så kan tage sit SU-lån med sig i praktikken.
Det er noget af det, vi har foreslået, så jeg vil bare sige, at det ikke passer, når det er, fru Christine Antorini forsøger at mane et billede frem af, at vi ikke er optaget af forsørgernes forhold på erhvervsuddannelserne, for det er vi.
Det skal ikke være sådan, at det, at man bliver mor eller far og i det hele taget er enlig, skal være en belastning eller en forhindring for, at man tager en uddannelse.
Vi skal tværtimod gøre, hvad vi kan for at støtte op om de mennesker, fordi de netop tager en uddannelse, for ellers er der stor risiko for, at de falder fra, og det duer bare ikke.
Christine Antorini (S), 2011-05-10:
Skal jeg forstå det sådan, at det, som Dansk Folkeparti foreslår, er at finde penge fra SU-rammen til den her gruppe?
Jeg har ikke set et sådant forslag, men det er jo interessant, at Dansk Folkeparti er åbne over for, at de skal have SU, mens de er der.
Sagen er den, at de jo ikke kan tage deres SU med over, fordi det, når de er på hovedforløbet eller i skolepraktik, lige præcis er det, de falder ned i, nemlig at de ikke er på en SU-ordning.
Det er derfor, vi er nødt til at kigge på en alternativ model, men det er jo nyttigt at høre, om det er et konkret forslag fra Dansk Folkeparti, at det skal SU-finansieres.
Så er det jo noget værre sludder, Dansk Folkeparti siger med, at det har noget at gøre med de 12 minutter, og her kommer jeg.
Det, der står i beslutningsforslaget, er, at man kan kigge på AER-ordningen.
AER-ordningen er jo den, der finansierer det, belønner de arbejdsgivere, som tager flere praktikelever, betalt af de arbejdsgivere, som ikke tager praktikelever.
Det er jo bare for at sige, at der er en finansieringsmekanisme, som ikke har noget som helst med overenskomstforhandlinger og trepartsforhandlinger at gøre, men som er en mulighed for at understøtte, at man kan gennemføre en erhvervsuddannelse, der bygger på et vekseluddannelsesprincip.
Og derfor siger vi, at AER-ordningen er en af ting, man kan kigge på, men vi er også villige til at kigge på andre modeller.
Karsten Hønge (SF), 2011-05-10:
Det er jo et helt okaysynspunkt at have, at det ikke lige er den her måde, det skal løses på.
Men kunne ordføreren så ikke bidrage til debatten med, hvordan man så kunne løse det?
Jeg forsøgte på SF's vegne at antyde, at der kunne være andre løsninger eller måske kombination af løsninger, hvor man inddrager AER.
Det skal det jo slet ikke.
Det bruges til alt mulig andet, refusion af lærlingeløn, medens man er på teknisk skole, oprettelse af praktikpladser i udlandet, alt muligt andet og alle mulige andre aktiviteter, så man kunne da godt forestille sig AER indgå i en model, måske sammen med statslige tilskud, måske oven i købet i en konstruktion med en særlig fond, der understøttede det her.
Hvis ordføreren i stedet for bare at se problemerne, valgte vejen at sige, at her er der en udfordring, der skal løses, og vi gør det sammen med arbejdsmarkedets parter, og vi spiller positivt med, eventuelt i en AER-konstruktion, i stedet for bare at sige, at man ikke lige har svarene her og nu.
Man vil ikke anerkende, at problemet er et påtrængende problem for de 3.500, som er fanget i at have en svær økonomi og også have en uddannelsessituation, der i øvrigt kan være betydeligt mere belastende end for de studerende, som man så til gengæld fra statens side giver betydelig bedre økonomiske midler.
Marlene Harpsøe (DF), 2011-05-10:
Altså, jeg kan i forhold til punkt 3 i forslaget bare henholde mig til, at der allersidst på side 3 i det beslutningsforslag, som vi behandler her i dag, står: »Forslagsstillerne er enige om finansiering af denne del af forslaget over finansloven.« Det er jo ret ukonkret, og det er det, jeg sætter spørgsmålstegn ved: Hvordan er det, man vil finde pengene?
Vil man finde dem ved hjælp af de 12 minutter?
Vi har ikke fået noget svar på det.
Det er jo selvfølgelig også udmærket, at fru Christine Antorini går herop på talerstolen og læser en tale op for en anden, vi har ikke mulighed for at stille Socialdemokratiet nogen spørgsmål, og efterfølgende har Socialdemokratiets stand-in-ordfører mulighed for at stille spørgsmål til os heroppe på talerstolen.
Det har jeg, kan man sige, som udgangspunkt ikke noget imod, men jeg finder det bare mærkværdigt.
Det er, som om man ikke rigtig er parat til, at vi andre her i salen har mulighed for at stille kritiske spørgsmål til Socialdemokratiet og deres finansiering af forslaget, for den del er faktisk vigtig for os i Dansk Folkeparti.
Vi vil gerne tage ansvar for dansk økonomi, og nogle gange virker det bare, som om Socialdemokratiet ikke er enige eller ikke har den samme hensigt, som vi har i Dansk Folkeparti.
Karsten Hønge (SF), 2011-05-10:
Det er jo for så vidt meget sødt at høre både De Konservatives og nu også Dansk Folkepartis ordførere være så fantastisk omsorgsfulde over for den danske model.
Det er de partier, der ellers i andre sammenhænge jo ikke er så kede af at gribe ind i overenskomster og konflikter.
Men på det her punkt, hvor det drejer sig om 3.500 unge, er det et principspørgsmål, at man under ingen omstændigheder overhovedet kan nærme sig arbejdsmarkedets parter.
Det er de parter, som man jo bestemt ikke i andre sammenhænge er bange for at gå ind at sætte hegn omkring.
Hvis fru Charlotte Dyremose anerkender, at problemstillingen ligger der, hvis ordføreren anerkender, at her har vi altså at gøre med, at man jo fra statens side forholdsvis rundhåndet giver ud til de studerende på de videregående uddannelser, har ordføreren så ikke lyst til at forsøge vejen med at lave en forhandling med arbejdsmarkedets parter om, at man også bare tilnærmelsesvis kunne ligestille lærlingene på erhvervsuddannelserne?
Charlotte Dyremose (KF), 2011-05-10:
Vi er absolut altid åbne over for en dialog med arbejdsmarkedets parter om at forsøge at få løst problemet.
Det er jo sådan set også det, vi et eller andet sted i den her debat vel lægger et ret klart signal til arbejdsmarkedets parter om, at det er noget, man mener der bør løses.
Det, der så er diskussionen her, er så bare, om det er en god måde at løse det på.
Det siger vi at vi ikke synes at det her er.
Christine Antorini (S), 2011-05-10:
I 2001 blev der givet 638 mio. kr.
I 2009 blev der givet 350 mio. kr.
Kan Dansk Folkepartis ordfører bekræfte, at det er det, der er virkeligheden: næsten en halvering af tilskuddet og hermed tilsvarende forringet mulighed for at gennemføre folkeoplysende arbejde her i Danmark?
Pernille Frahm (SF), 2011-05-10:
Jo, men de eksempler, som ordføreren lige selv nævnte deroppefra, er jo typisk sådan nogle opgaver, hvor der er nogle forhold, som kommunen ikke selv er herre over, f.eks. at folk bliver arbejdsløse, eller at de bliver gamle eller syge eller noget andet, så de skal forsørges
Det er jo typisk nogle opgaver, som kommunen ikke selv bestemmer omfanget af, og der plejer vi normalt at lave noget udligning mellem kommunerne.
Jeg synes, det virker, som om ordføreren for Dansk Folkeparti vælger den bekvemme måde at forholde sig til det på: O.k., vi har strammet, vi har skåret ned, og de må selv ligge og rode med det derude, og går det galt, er det deres egen fejl.
Er der ikke bare et eneste eksempel, ordføreren kan komme med, på, at der er overforbrug derude, siden vi mangler midler på alle de områder, som vi alle sammen sætter pris på?
Marlene Harpsøe (DF), 2011-05-10:
De penge, som man fra kommunernes side vælger at bruge til folkeoplysningen, er jo penge, som kommunerne selv vælger at prioritere fordelingen af.
Det er sådan, at vi i Dansk Folkeparti anerkender, at kommunerne sådan set har en vis form for selvbestemmelse over det her område.
Så det vil være mit svar til fru Christine Antorini.
Jeg må sige, at det nogle gange godt kan undre mig, at man kommer med den her kritik gang på gang om, at vi i bl.a. Dansk Folkeparti skulle være med til at skære i kommunernes økonomi, når det simpelt hen ikke passer.
Gang på gang har vi jo set formanden for KL, altså Kommunernes Landsforening, komme ud efter at have indgået aftale med regeringen om kommunernes økonomi og være positiv og glad og sige: Det her holder, det her er godt, det er en god aftale.
Det er det, vi lægger os op ad i Dansk Folkeparti.
Men fra Socialdemokratiets side er man jo én stor gavebod, især nu her op til et kommende valg.
Det er sådan, man vælger at udlægge det fra Socialdemokratiets side.
Pernille Frahm (SF), 2011-05-10:
Igen vil jeg så sige, at selv i det udvalgsarbejde, som ministeren nedsatte, blev økonomien jo også nævnt.
Det bliver ordføreren fra Venstre også nødt til at være opmærksom på.
Det blev også nævnt i rapporten fra folkeoplysningsudvalget, at økonomien er et problem.
Forslag 33 er jo overset i ministeriernes udspil.
Så er jeg enig i det her med, at kommunerne har nogle enorme ressourcer der.
Men der er forskel på at sige, at det bør kommunerne udnytte, og så sige, at det bør få lov at komme til.
Det er nok mere den sidste vej, synes jeg, der er i ånd med folkeoplysningsloven.
Jeg kan se, at fru Britta Schall Holberg nikker.
Jeg er ret sikker på, at vi er enige om det her.
Britta Schall Holberg (V), 2011-05-10:
Når jeg reagerer, er det mere følelsesmæssigt – og det erkender jeg – fordi jeg på en eller anden måde synes, at indlægget var sådan, at det blev økonomien, der kom til at overskygge det, at der rent faktisk fra ministerens og regeringens side virkelig er lagt noget kraft i, også i det udvalgsarbejde, der har været, at sige, at det her område skal på dagsordenen.
Det glæder jeg mig i hvert fald utrolig meget over og håber på, at foreningerne og det frivillige arbejde nu vil gøre en stor indsats for at bruge loven og bevise, hvad de så rent faktisk kan.
Der er jo også tale om, at man i meget høj grad gerne vil fortælle kommunerne, at de altså har nogle ressourcer her, nogle menneskelige ressourcer, som de bør udnytte sådan, at der kan ske et samspil i kommunerne.
Jeg synes, at vi på en eller anden måde skal tage hatten af for lovforslaget – det er simpelt hen det, jeg gerne vil – og sige, at det må være et arbejdsredskab, og lad os så glemme lige det med økonomien, så det ikke bliver noget, der ligesom kommer til at kvæle det hele.
Jeg forstår godt, hvad der bliver sagt, og det er selvfølgelig altid rart at have flere penge.
Men det må bare ikke – hvad hedder det? – overrule det, der er intentionen i lovforslaget.
Overskygge, tak.
Pernille Frahm (SF), 2011-05-10:
Jeg er sådan set enig i det.
Det ville det være, hvis det var det, jeg havde sagt.
Men det har jeg jo ikke sagt.
Jeg har sagt, at der er et overordnet problem, og der er et overordnet problem om økonomien.
Næsten samtlige høringssvar nævner det, så derfor forstår jeg ikke, at fru Britta Schall Holberg reagerer så voldsomt på det.
Det er jo ikke noget, jeg har opfundet.
Jeg siger jo ikke, at man ikke kan lave noget uden penge.
Der bliver lavet mange ting i det her land uden penge.
Det må fru Britta Schall Holberg vel egentlig også være enig med mig i.
Britta Schall Holberg (V), 2011-05-10:
Tak og tak for indlægget fra SF.
Den sang synes jeg simpelt hen at jeg har hørt i så mange år, at det jo kan lægge alting dødt.
Her lægger vi en lov frem, den følger op på den fleksibilitetslov, vi lavede for nogle år siden, og hermed siger vi nu til kommunerne, at de skal tage det her område alvorligt, for der er så mange folkelige kræfter.
Det, vi så bliver mødt med fra SF's side, er, at man ikke kan lave noget, før man får nogle flere penge.
Det er for slapt, altså, ærlig talt.
Marlene Harpsøe (DF), 2011-05-10:
Det synes jeg er en forvrøvlet måde at stille det op på, vil jeg sige til fru Pernille Frahm.
Altså, der er jo aldrig gået så mange penge til velfærd, som der gør i dag.
Det har hr. Ole Sohn fra Socialistisk Folkeparti jo selv stået heroppe på talerstolen og sagt.
Pengekassen til velfærd har aldrig været større, så det, som fru Pernille Frahm står her og siger, er noget vrøvl.
Og vi skal i hvert fald ikke – hverken fra Folketingets side eller fra Dansk Folkepartis side – gå ind og sige til kommunerne, hvad de helt præcis skal bruge deres penge på, eller hvordan de skal prioritere deres midler.
Det må være op til den enkelte kommune, som jo har det lokale kendskab, at afgøre, hvordan de vil bruge midlerne.
Så det, som Socialistisk Folkeparti gentagne gange siger, er noget vrøvl.
Nu er det ikke sådan, at jeg har et meget dybtgående kendskab til samtlige kommuners økonomi her i Danmark.
Hvis jeg havde det, ville jeg sikkert kunne svare for samtlige kommuner – i hvert fald enkeltvis – men det er jo ikke sådan, at jeg har et fuldstændigt indblik i de enkelte kommuners økonomi.
Så det synes jeg bare man skal spørge kommunerne om.
Jeg synes, at man fra Socialistisk Folkepartis side skal spørge de enkelte kommuner, hvorfor de bruger henholdsvis så lidt og så meget på folkeoplysning.
Det er jo dem, man skal rette spørgsmålet til.
Jeg kan ikke stå her som ordfører og vide, om man i X kommune f.eks. har fået flere kontanthjælpsmodtagere, og at det er derfor, man prioriterer anderledes.
Det kan vi jo ikke stå her fra Folketingets talerstol og have noget som helst begreb om, for det er jo en prioritering, som man må foretage ude i kommunerne.
Det er ikke noget, som vi skal stå her på Folketingets talerstol og give en vurdering af.
Det, vi i Dansk Folkeparti mener, er, at kommunerne må foretage den prioritering, som de nu engang må foretage.
Hvis de har penge til folkeoplysning, er det udmærket at de kan bruge dem på det.
Christine Antorini (S), 2011-05-10:
Jeg vil bare minde Dansk Folkepartis ordfører om, at den nedskæring af kommunernes tilskud til folkeoplysende arbejde, som jo er massiv – fra 638 mio. kr. til 350 mio. kr. – er oplyst i et svar på et udvalgsspørgsmål, jeg har stillet til undervisningsministeren.
Så det er bare et faktum, at de har fået halveret deres mulighed for at løfte det folkeoplysende arbejde.
Det, de konstaterer, er, at det har ramt kortuddannede og lavindkomstgrupper, og at det har ramt geografisk skævt.
Marlene Harpsøe (DF), 2011-05-10:
Nu står jeg ikke med det her udvalgsspørgsmål i hånden og heller ikke svaret på det, så det kan jeg ikke gå nærmere ind i, det er sådan lidt umuligt.
Men jeg ser gerne på det bagefter, for det er jo det, som fru Christine Antorini henviser til.
Med hensyn til det andet, som fru Christine Antorini anfører, så er det vores holdning, at hvor mange penge man vælger at bruge på folkeoplysningen og hvordan, er noget, der skal være op til kommunerne, og det er det jo sådan set også.
Vi fremlægger jo faktisk også her, synes jeg, et lovforslag, som har til hensigt at styrke folkeoplysningen bl.a. ved at sige, at det her område er så vigtigt; det er rent faktisk så vigtigt, at vi ønsker, at enhver kommune tager stilling til og laver en folkeoplysningspolitik.
Jeg må indrømme, at jeg synes, at den kritik, som man nogle gange retter fra Socialdemokratiets side, er forfejlet.
For det her lovforslag handler jo ikke om at afvikle folkeoplysningen, men handler om at styrke den.
Socialdemokratiet er jo velkommen til at sige, som det er, at man gerne vil lægge en masse penge ind i det her folkeoplysningsarbejde.
Det er udmærket, men så skal man også bare anvise, hvor man vil finde pengene.
Bente Dahl (RV), 2011-05-10:
Jeg vil gerne høre, om Dansk Folkepartis ordfører anerkender, at folkeoplysning og dermed lige adgang til viden for alle er vigtig, en vigtig del af demokratiudviklingen i det her land, og at folkeoplysning med frivilligt foreningsliv, men også med aftenskoleundervisning og anden form for undervisning ikke kan gøres uden tilførsel af penge.
Det var kun et delvist svar.
Jeg vil gerne høre, om ordføreren anerkender, at folkeoplysning er en vigtig del af demokratiudviklingen og dermed altså også den lige adgang til viden.
Nu har jeg kun et spørgsmål tilbage, så derfor er jeg nødt til også at spørge ordføreren om, hvor stort ordføreren mener tilskuddet skal være.
I 2002, altså før finanskrise og før skattelettelserne rigtig tog fart, var tilskuddet, som en anden ordfører også har sagt, på 625,9 mio. kr.
Så jeg vil gerne have en vurdering fra Dansk Folkepartis ordfører: Hvor skal overliggeren være?
625 mio. kr. i 2002, og i 2011 er vi nede på 335 mio. kr., altså cirka det halve.
Hvor skal overliggeren være for at kunne opfylde behovet for folkeoplysning, hvilket jeg må forudsætte er en vigtig del af demokratiudviklingen?
Marlene Harpsøe (DF), 2011-05-10:
Jamen hvis det stod til venstrefløjen herinde i Folketinget, herunder Det Radikale Venstre, ville der sikkert ikke være nogen overligger.
Så skulle man selvfølgelig bare bruge alle de penge, som man overhovedet kunne poste i folkeoplysning.
Men i Dansk Folkeparti anerkender vi, når nu man snakker om anerkendelse, at det sådan set er kommunerne, der må prioritere, hvor mange penge man vil bruge på det.
Altså, det er det, vi siger.
Vi kan ikke stå her og give gyldne løfter om at give til det ene og til det andet.
For hvis vi skulle, ville vi fra Dansk Folkepartis side have rigtig, rigtig mange gode forslag til, hvordan vi gerne ville bruge penge til det ene og til det andet.
Men det skal jo også finansieres, og det er jo ikke sådan, at Nationalbanken bare trykker penge efter behov.
Det ville skabe inflation i vores samfund, og det er ikke derhen, vi vil i Dansk Folkeparti.
Men jeg kan høre, at Det Radikale Venstre ikke vil have nogen overligger, og det synes jeg er ærgerligt, når man ikke samtidig fortæller, hvor de her penge skal komme fra.
Pernille Frahm (SF), 2011-05-10:
Nu har vi jo hørt den der melodi rigtig mange gange, altså at de ude i kommunerne selv må prioritere, og at de selv må vælge, hvordan de disponerer deres midler.
Vi hører den især, når det handler om, at der er nogle steder, der er blevet hårdt ramt, og det er der jo ganske mange steder der er, og det er derfor, jeg gerne vil spørge: Når nu vi kan påpege, at der er så mange steder, hvor pengene mangler i forhold til tidligere, hvad er det så for nogle steder, man nu øser penge ud til efter ordførerens opfattelse?
Ordføreren har været ude i den debat nogle gange, så ordføreren må jo have øvet sig på at kunne forklare, hvad det er, kommunerne så øser penge ud på nu i forhold til tidligere, siden der mangler midler til skoler, folkeoplysning, uddannelsesinstitutioner generelt, på børne- og ungdomsområdet og en hel masse andre områder.
Hvor er det, kommunerne strør om sig med penge?
Charlotte Dyremose (KF), 2011-05-10:
Jeg må indrømme, at jeg står med den tanke, at de, der sidder ude ved tv-skærmene og kigger på, tænker, om det, der foregår, ikke er sådan lidt Christiansborgagtigt.
Hvad vil vi, og hvad vil vi ikke?
Er der forlig, eller er der ikke?
Vi mener noget, men så mener vi det ikke alligevel.
Helt ærligt, det relevante her må være, at vi prøver at lave nogle brede forlig af hensyn til folkeskolen, og at vi prøver på, på trods af at vi alle sammen ønsker at skabe forbedringer, at sørge for en vis stabilitet for noget så vigtigt som vores folkeskole.
Så er det klart, at der er behov for, at vi alle sammen melder klart ud om, hvor vi står, og at vi laver et forlig, som kan kombinere de ting, vi alle sammen lægger vægt på.
I den forbindelse er det ikke nogen hemmelighed, at nogle af os havde ønsket, at vi gik mere i enten den ene eller anden retning.
Det har vælgerne naturligvis krav på at vide.
Men det bliver meget et spørgsmål om teknik, og det er derfor, jeg synes, det er lidt mærkeligt i Folketingssalen at have forslag, som rettelig burde drøftes et helt andet sted, for jeg tror ikke, at det giver ret meget mening for den såkaldt oplyste debat.
Jeg tror, det giver mere mening, at vi i de forhandlinger, der er i gang, står ret fast på, hvad vores position er.