runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Manu Sareen (RV), 2013-03-20:
Tak, formand, og tillykke med debuten.
Det er vist i dag, ikke?
Nå, men tillykke alligevel.
Lov om menighedsråd gennemgik senest i 1994 en omfattende revision, og jeg har derfor sammen med Landsforeningen af Menighedsråd fundet det relevant, at der nu foretages en gennemgang af loven, hvilket afspejles i lovforslaget.
Hovedformålet med lovforslaget er at forenkle og tydeliggøre rammerne for menighedsrådets virksomhed for derved at sikre, at rammerne for menighedsrådene arbejde er enkle.
Enkle og forståelige regler om menighedsrådenes virksomhed er vigtige, for derved støtter vi de mange frivillige og engagerede menighedsrådsmedlemmer i arbejdet i de enkelte menighedsråd, som flere ordførere også har været inde på.
Derfor glæder det mig, at der i høringen og også i debatten i dag har været en bred opbakning til de forslag, som jeg har fremlagt til en lempelse af en række bestemmelser i menighedsrådsloven.
Hovedindholdet i lovforslaget er omtalt både i min skriftlige fremsættelsestale og i lovforslagets bemærkninger, og derfor vil jeg også gerne nævne, at jeg naturligvis står til rådighed for besvarelse af de spørgsmål – og det gør ministeriet selvfølgelig også – som udvalget ønsker at få belyst under udvalgsbehandlingen.
Benedikte Kiær (KF), 2013-03-20:
Da ordføreren ikke kan være her i dag, holder jeg hr. Per Stig Møllers tale.
Dette lovforslag har til formål at forenkle menighedsrådenes arbejde.
Idet vi går ud fra, at Landsforeningen af Menighedsråd har været inddraget og hørt, og at den støtter forslagene, kan vi tilslutte os dem.
Menighedsrådsarbejdet er frivilligt og er i tidens løb blevet belastet af mange snærende regler, som gør det svært for travle borgere også at påtage sig dette frivillige og vigtige arbejde.
Menighedsrådenes aktiviteter er i høj grad med til at holde det folkelige liv levende overalt i landet.
Derfor skal vi gøre, hvad vi kan, for at lette dem i arbejdet og ikke gøre det mere tidskrævende, end det behøver at være.
Vi må også gøre det muligt for dem at arbejde ubureaukratisk på tværs med hinanden, for som borgere bevæger vi os jo i forvejen på kryds og tværs af de sognegrænser, de færreste af os er opmærksomme på til hverdag.
Derfor støtter vi forslaget, men altså under forudsætning af at menighedsrådene selv ønsker det, for det er jo dem og deres arbejde og betydning, dette forslag drejer sig om.
Christian Langballe (DF), 2013-03-20:
Jeg siger tak til formanden og vil blot bruge anledningen i forbindelse med det her lovforslag til at sige noget om menighedsrådene, for de er igennem årene blevet begravet i et overvældende bureaukrati af regler og forordninger.
Bl.a. er regnskaberne blevet så komplicerede, at det næsten kræver en videregående uddannelse for at forstå dem.
Der er også kommet så mange regler i forhold til det praktiske arbejde, at de dræner medlemmerne for enhver form for virkelyst.
Årsagen er, at man i stigende grad er begyndt at betragte folkekirken som en koncern og et offentligt forvaltningsvæsen, og at biskopper og provster og præster betragtes og selv i stigende grad optræder som funktionærer og embedsmænd snarere end som forkyndere af Guds ord.
Menighedsrådene opfattes ligeledes i højere grad som en bestyrelse i koncernen, som får det folkekirkelige maskineri til at køre, end som repræsentanter for sognet og for den evangelisk-lutherske menighed.
Det er klart, at hvis denne dræbende, kedsommelige funktionær- og koncernopfattelse breder sig og bliver synonym med folkekirken, dør den jo ganske af sig selv.
Ja, folkekirken er i dag snøret ind i love og regler, hvilket ikke ligefrem virker motiverende i forhold til det at gå ind i et menighedsråd.
Vi i Dansk Folkeparti er derfor tilhængere af enhver form for forenkling, der kan gøre livet lettere for menighedsrådene, så de kan bruge deres liv og deres tid på noget væsentligt.
Vi så på den anden side gerne, at der så også var tale om en virkelig forenkling.
Det må være et forholdsvis enkelt greb at lave en markant forenkling af regnskaberne i stedet for, som der barsles med i en kirkekommission, at oprette et synodalt pavedømme, som skal diktere, hvad folkekirken mener.
Vi er som sagt overvejende positive over for forslagene.
Der er så også et punkt i lovforslaget, som for mig giver anledning til kommentarer og rejser nogle spørgsmål.
Det er forslaget om, at der skal kunne oprettes menighedsråd på tværs af sognegrænser uden dispensation.
For mig udgør det enkelte sogn kernen i det folkekirkelige demokrati.
Folkekirken er det enkelte sogn og den enkelte sognekirke, og menighedsrådets ansvar er netop den lokale sognekirke.
Når der gives mulighed for uden dispensation at oprette fælles menighedsråd, og når disse menighedsråd end ikke er geografisk forbundne, er risikoen for problemer unægtelig større.
Kan det fælles menighedsråd eksempelvis opløses i funktionsperioden, hvis det viser sig, at samarbejdet ikke fungerer osv. osv.?
Vi er positive og siger ja til lovforslaget, men har altså disse enkelte forbehold, hvor vi gerne vil have nogle uddybende svar.
Karen J. Klint (S), 2013-03-20:
Tak for det.
Jeg vil indledningsvis kvittere for den forlængede tidsfrist, der er kommet, til debatten om regeringsudvalgets første udspil til en debat om folkekirkens struktur.
Det synes jeg hænger meget godt sammen med den regelforenkling, som lovforslaget her lægger op til.
Den debat om folkekirkens fremtidige struktur og om mere gennemsigtighed er jo en debat, som vi Socialdemokrater har rejst for flere år siden.
Jeg blev rigtig glad, da jeg læste alle høringssvarene, for der er faktisk mange af høringssvarene, der giver os ret i, at der er behov for strukturændringer, forenklinger og oprydning.
Flere svarer, at de siger o.k. til lovforslaget i dag, fordi det da fjerner nogle besværligheder, men at det ikke gør nogen grundlæggende forskel.
Det tillader jeg mig at tolke derhen, at der i dag er en parathed i det kirkelige landskab til at drøfte en mere gennemsigtig og forenklet struktur, hvor det bliver nemmere at påtage sig det ansvar, det er at drive den danske folkekirke lokalt.
Jeg tolker det også som et udtryk for, at der er en meget stor vilje til samarbejde om det strukturarbejde, som bliver lagt ud til en stor, bred debat senere på året og mindst et halvt år frem og så igen efter årsskiftet.
For vi får jo mere end en debatrunde, og det synes jeg er vigtigt.
Hvad angår dagens lovforslag, så handler det jo om forenklinger, og når menighedsrådene ønsker at gå sammen og udvide samarbejdet, er det jo dejligt, at der sker noget nu, og at vi ikke bare venter på den store omgang.
Det er da godt, at der kommer nogle forenklinger, så man ikke længere skal søge ministeriet om dispensationer, når man lige så godt lokalt kan blive enige om et fornuftigt samarbejde.
Det er også godt, at der kommer nogle forenklinger, så man ikke skal annoncere alt via ugeavisen eller i andre trykte medier, men at man kan gøre det over internettet.
Men modsat vil min personlige opfordring så også være, at man ikke helt skal udelukke ugeaviserne, for det er jo kun de meget kirkeinteresserede, der går ind på sognets hjemmeside og ser efter nogle ting.
Så hvis man ligesom vil gøre folkekirken stadig mere åben for ikke kirkevante, er det rigtig godt stadig væk også at bruge ugeaviserne og andre trykte medier til at fortælle om alt det gode, der sker, både i selve kirkerummet og ikke mindst også i sognegårde og i forbindelse med de aktiviteter, som folkekirken står for.
At det så også er nødvendigt at udarbejde et lovforslag, der fastslår, at man ikke længere skal skrive, hvor lang tid et møde skal tage, er for mig et bevis på, at vi har været for detaljerede i lovgivningen om folkekirken.
Altså, tænk sig, at man i det hele taget skal behøve at afskaffe sådan nogle regler – jeg synes jo slet ikke, at de skulle have været opfundet, hvis jeg kan sige det på den måde.
Så er der også nogle vigtige ting om præsters forhold, bl.a. i forbindelse med kirkelukninger, som er aktuelt nu.
Jeg ser lovforslaget som et skridt i den rigtige retning og glæder mig til, at der skal tages et større skridt senere.
Så fra Socialdemokraternes side støtter vi lovforslaget, og jeg skal hilse fra SF og Liberal Alliance og sige, at det gør de to partier også.
Eyvind Vesselbo (V), 2013-03-20:
Da Venstres ordfører på det her område ikke kan være til stede, har jeg fået hans tale, og den vil jeg så læse op.
Den repræsenterer jo så Venstres synspunkter i den her sag.
Dette lovforslag fra regeringen har til formål at forenkle og tydeliggøre bestemmelserne i menighedsrådsloven; at lægge op til en udvidelse af de tilfælde, hvor menighedsråd kan samarbejde, uden at dette forudsætter en vedtægt; at lempe udvalgsstrukturen for små menighedsråd på fem medlemmer; at oprettelse af fælles menighedsråd ikke længere skal være geografisk afgrænset til pastoratet; at sognets hjemmeside i højere grad alene kan benyttes til information; at menighedsråd kan beslutte, at sagsmateriale alene skal sendes elektronisk, og endelig er der enkelte andre småændringer.
Venstre kan støtte lovforslaget – især efter at ministeren har imødekommet en del af høringssvarene, som indeholder meget relevante forslag og indsigelser.
Venstre er meget interesseret i, at der sker en forenkling og en afbureaukratisering af folkekirken.
Der findes omkring menighedsrådsarbejdet utrolig mange bestemmelser og regler, der gør arbejdet besværligt og byrdefuldt.
Et menighedsrådsarbejde skulle gerne være interessant, spændende og vedkommende og ikke bureaukratisk og usmidigt.
Lovforslaget er et skridt i den rigtige retning, men vi skal langt videre, så menighedsrådsarbejdet bliver legende let.
Derfor kan der kun opfordres til, at alle folkekirkens aktører, især menighedsrådene og de enkelte menige menighedsrådsmedlemmer, til stadighed kommer frem med forslag til, hvordan der kan forenkles og afbureaukratiseres.
Og Venstre vil i udvalgsarbejdet følge op på de spørgsmål, der er rejst i høringssvarene, og som ministeren endnu ikke har imødekommet, men som alligevel må anses for at være relevante synspunkter, når det gælder om at gøre tingene mere enkle og mindre bureaukratiske.
Det gælder også nye synspunkter, der må komme frem under udvalgsbehandlingen.
Menighedsrådene og deres arbejde har Venstres store bevågenhed, og som jeg sagde, støtter Venstre lovforslaget.
Linda Kristiansen (RV), 2013-03-20:
Tak for ordet.
Jeg tjekkede lige min blog i går og kunne se, at jeg i hvert fald i 6 år har debatteret afbureaukratisering.
På den baggrund er det faktisk lidt rart at stå her i dag og holde min sidste ordførertale om et forslag, der netop handler om afbureaukratisering.
Formålet med forslaget er at gøre rammerne for menighedsrådenes arbejde enklere.
Forslaget her er ikke revolutionerende, men det er uden tvivl et skridt i den rigtige retning.
Vi lægger op til en udvidelse af de tilfælde, hvor menighedsrådet kan samarbejde, uden at dette forudsætter en vedtægt.
Såfremt to eller flere menighedsråd ønsker at nedsætte et fælles udvalg i forbindelse med samarbejde, skal der ikke længere søges dispensation, og menighedsrådet får også mulighed for at beslutte, at materiale alene skal sendes elektronisk ud til rådets medlemmer – bare for at nævne nogle af forslagets elementer. Som sagt er dette ikke jordens mest revolutionerende forslag, men som lektor i teologi ved Aarhus Universitet Peter Lodberg siger, er det et lille skridt, der signalerer, at nu er der sat en retning, og så handler det om at få fulgt op på den retning hen ad vejen.
Det Radikale Venstre synes, at retningen er rigtig og bakker derfor gladeligt op om forslaget.
Peter Juel Jensen (V), 2013-03-20:
Tak for svaret.
Jeg er enig med ministeren i, at en heldagsskole har fokus på strukturen, hvorimod en helhedsskole har fokus på indholdet, hvis man sådan skal sige det kort.
Målet er, at de op mod 20 pct., der i dag forlader folkeskolen med kundskaber, der desværre ikke er tilstrækkelige til at gennemføre en ungdomsuddannelse, skal vi også have med i fremtiden.
Vi skal også have løst udfordringen med, at et større og større antal af eleverne ekskluderes fra den daglige undervisning, og vi skal have inkluderet de elever, som har lidt ekstra udfordringer, og sørge for, at der også bliver taget hånd om dem.
Vi skal sikre, at vi har en skole, hvor individet bliver udfordret både fagligt og socialt, og vi skal have en skole, hvor der er spændende undervisning – også gerne en linjeopdelt skole – som afløser den traditionelle tavleundervisning med en spændende og udfordrende undervisning.
Det er det, jeg forstår ved en helhedsskole og den længere sammenhængende skoledag.
Er ministeren enig med mig i de her punchlines?
Christine Antorini (S), 2013-03-20:
Jeg må sige, at det er super ærgerligt, at der er nogle, der har misbrugt regeringens udspil til at påstå, at der kommer obligatoriske heldagsskoler, discountskoler, og jeg ved ikke hvad.
Det har intet på sig.
Det, regeringen foreslår, at en sammenhængende skoledag for eleverne, hvor de får flere timer.
Det vil så i øvrigt være sådan, at skoledagen vil være fra kl. 8.00 til kl. 14.00 for de mindste elever, fra kl. 8.00 til kl. 15.00 for eleverne i 4.-6. klasse og for 7. klasse og frem fra kl. 8.00 til kl. 15.30.
Det er bare for at sige: Nej, det er en sammenhængende skoledag.
Vi har ikke et ønske om at lave heldagsskoler, men til gengæld et stærkt ønske om at give flere timer, for det er faktisk sådan, at timetallet er faldet markant hen over årene.
Og vi synes, det er rigtig vigtigt som en del af det, at alle børn får mulighed for at blive så dygtige, som de kan, at vi også får dem med, der desværre ikke har lært at læse, skrive og regne tilstrækkelig godt, når de forlader folkeskolen, og at de får flere og bedre timer, selvfølgelig af høj kvalitet.
Peter Juel Jensen (V), 2013-03-20:
Der har i de seneste dage været stor fokus på begrebet heldagsskole.
Der er flere parter med forskellige dagsordener, der puster til ilden og argumenterer for, at det forhandlingsarbejde, som ministeren sidder for bordenden for, har den underliggende dagsorden at indføre obligatoriske heldagsskoler i hele landet.
Såfremt det skulle være tilfældet, vil jeg gerne sige til ministeren, at ministeren ikke skal regne med Venstre.
Mit spørgsmål lyder: Er ministeren ved at indføre heldagsskoler ad bagdøren, og hvad forstår ministeren egentlig ved en heldagsskole?
Christine Antorini (S), 2013-03-20:
Der er heldigvis fuldstændig overensstemmelse mellem det, som kulturministeren ønsker, og det, som børne- og undervisningsministeren ønsker, med hensyn til det, vi kalder for den åbne skole, netop at en del af den måde at udvikle skolen på er, at skolens døre bliver åbnet for det lokale idrætsforeningsliv og kulturliv igennem forpligtende partnerskaber.
Det betyder f.eks., at den lokale sportsforening kan lave nogle samarbejder med skolen ind i skoletiden, hvor ungdomsinstruktører laver nogle forløb sammen med eleverne, eller det kan være den lokale musikskole, som har forløb sammen med eleverne ind i skoletiden, hvilket forhåbentlig åbner elevernes øjne for det, så de bagefter også har lyst til at melde sig ind i den lokale idrætsforening eller har lyst til at lave endnu mere musik, sådan at det bliver plus-plus, til gavn for eleverne og det, at vi har et meget stærkt Foreningsdanmark, altså at vi bruger skolen som et sted, kan vi sige, hvor man både møder foreningslivet, og hvor man kan være bagefter.
Vivi Kier (KF), 2013-03-20:
Lektiehjælp ved vi jo i dag findes på rigtig, rigtig mange skoler – og jeg glæder mig over, at det er et tilbud om lektiehjælp, for der vil være rigtig mange børn, som ikke har brug for det, og hvis forældre gerne ser, at de kommer hjem og ikke deltager i det.
Men når vi så vender tilbage til det med indholdet af de her aktivitetstimer, kan vi se, at ministeren har prøvet at komme med sit bud her, altså at det skal understøtte nogle faglige ting osv.
Så vil jeg bare her til sidst høre, hvad ministeren mener om, at vi nu har oplevet kulturministeren komme på banen og også definere, hvad indholdet i de her aktivitetstimer skal være.
Christine Antorini (S), 2013-03-20:
Vores forslag til aktivitetstid skal understøtte mindst tre formål, og det er også noget af det, som vi arbejder med i folkeskoleforligskredsen – hvor De Konservative i øvrigt også er med, så der har vi jo god mulighed for at drøfte det med hinanden – netop, at det skal understøtte de faglige og almene kompetencer, understøtte mere bevægelse, understøtte muligheden for, at der skal være et tilbud om lektiehjælp til alle børn, hvad vi synes er et kæmpe fremskridt.
For det betyder, at man har mulighed for at gøre det i løbet af dagen, og at man, når man har fri, så faktisk har fri fri til, når man skal dyrke sin sport, være sammen med venner og andet.
Det betyder, at det bliver meget veldefineret, at det jo er en tid, der netop skal bruges til at understøtte skolens formål og ikke til alt muligt andet.
Vivi Kier (KF), 2013-03-20:
Jamen jeg kan jo godt være en lille smule bekymret for de her aktivitetstimer og det, der skal ligge i dem, også når jeg læser udspillet, hvor der ligesom antydes, at vi jo godt ved, at vi har en udfordring med nogle børn, der ikke benytter sig af SFO.
Vi ved også, at vi har en fælles udfordring med hensyn til de elever, der går ud af folkeskolen uden de færdigheder, de har brug for.
Men man kan jo, når det gælder de her aktivitetstimer og det, der gøres med hensyn til de her ekstra timer, tænke, at det ligesom er, fordi der er en gruppe børn, som vi har nogle udfordringer med – og det erkender jeg at vi har.
Men så kan vi jo faktisk ende med at stå med verdens dyreste lektiecafé, eller hvad tænker ministeren?
Karsten Lauritzen (V), 2013-03-20:
Men grunden til, at jeg rejser spørgsmålet – altså at man ikke blot skulle nøjes med at undersøge underleverandører, men også undersøge den proces, der har været i Banedanmark og i øvrigt også i ministeriet for den sags skyld – er jo, at det rederi, der påsejlede jernbanebroen, har sagsøgt Banedanmark, fordi de ikke mente, at Banedanmark opfyldte deres forpligtelse i den forbindelse.
Derfor er der altså en række ting, der peger på, at Banedanmark eller nogle i Banedanmark også bærer et ansvar her.
Jeg vil godt gentage – og jeg har ikke sagt det her i dag, men sagt det i offentligheden – at hvis der havde været tale om en påsejling af Knippelsbro eller noget andet et andet sted i Danmark, tror jeg, den her proces havde været meget anderledes.
Og det kan man jo undre sig over.
Man kan ikke lade være med at forestille sig, at der har siddet nogle og tænkt: Det er bare nogle nordjyder; de brokker sig nok ikke; vi tager os god tid til det her.
Der bliver jeg bare nødt til sige til ministeren, at hvis det er tilfældet, synes jeg, det er meget uheldigt.
Jeg synes i hvert fald, at ministeren skylder at undersøge, om der er sket nogle fejl også hos Banedanmark, som har et ansvar i den her sag.
Christine Antorini (S), 2013-03-20:
Ja, jeg er meget enig i, at det er det, der er hele ideen med at snakke om en sammenhængende dag på en anderledes og mere varieret måde.
Vi skal netop gøre op med, at der sådan er skoleskoletid og fritidshjemfritidshjemstid ved at sige, at det er de aktiviteter med leg, læring og undervisning, som jeg synes spørgeren fremhævede meget præcist, som vi vil gøre mulige ved at gøre skoledagen lidt længere, i øvrigt i et tæt samarbejde mellem lærere og pædagoger, så de kan understøtte hinanden i de fagligheder, de hver især har i forhold til børnene.
Det er fint med idrætstimer, men det er faktisk vigtigt, at børnene bevæger sig hver dag.
Vi ved, at de bliver mere koncentrerede og motiveres mere til også at arbejde med de teoretiske discipliner.
Det er lige præcis den måde at se undervisningen på, vi gerne vil styrke gennem en sammenhængende skoledag med flere og bedre timer.
Peter Juel Jensen (V), 2013-03-20:
Nu har jeg jo kun et skud tilbage i bøssen, så lad os prøve at gøre det lidt effektivt.
Hvis man åbner lokalaviserne i øjeblikket, kan man se, at de er fulde af læserbreve fra bekymrede forældre, som ikke rigtig er blevet dus med indholdet af udspillet og det, vi sidder og forhandler om i øjeblikket.
Der er mange forældre, der er bekymrede for, om deres børn stadig væk kan gå til fritidsaktiviteter, om de kan passe deres undervisning på den lokale musikskole, eller om de kan have et fritidsjob i fremtiden.
Hvad vil ministeren sige til de forældre, som er bekymrede for, om skoledagen kommer til at fylde så meget, at der ikke bliver plads til andet i det enkelte barns liv?
Henrik Dam Kristensen (S), 2013-03-20:
Lad mig starte med at sige, at jeg ikke tror, der er noget i den her sag, som er let for ministeren.
Det tror jeg ikke man kan påstå.
Men det, hr. Karsten Lauritzen sådan set spørger til, er den måde, vi gør tingene på i Danmark, hvor vi har Banedanmark, vi har Vejdirektoratet, vi har Sund & Bælt.
Der har vi valgt et system, som jeg sådan set tror alt andet lige er det fornuftige.
Vi har ikke ansat en hel masse mennesker til at udføre entreprenørarbejde; vi har ansat nogle mennesker til at lave noget projektering og følge op på det.
Og så sender vi det i øvrigt i udbud, og meget ofte er det heldigvis gode danske entreprenører, som vinder vores udbud.
Jeg har ikke nogen anledning til at tro, at der er nogen – hverken i Banedanmark eller ministeriet – som har forhalet det her på nogen måde.
Jeg har anledning til at tro, at der er en række, desværre, uheldige omstændigheder, som er kommet til at spille sammen her.
Det var også derfor, jeg meget præcist indledningsvis sagde, at jeg beklager den lange tid, som det her har taget.
Karsten Lauritzen (V), 2013-03-20:
Jo, men jeg hørte sådan set godt ministerens svar, og det er jo let for ministeren at pege på totalleverandøren.
Der er jo ikke nogen tvivl om, at man har haft nogle polske svejsere, der ikke har kunnet løse deres opgave – og det er brandærgerligt og træls.
Men man kunne måske også forestille sig, at der er nogle i ministeriet og måske i Banedanmark i særdeleshed, der sidder med et ansvar her.
Vil ministeren være med til at undersøge, om det nu er gået rigtigt til?
Man kunne også forestille sig – og det er jo nok ikke noget, der vil komme til offentlighedens kendskab, hvis det er noget, ministeriet eller Banedanmark selv skal undersøge – at der er sket en fejl i Banedanmark.
Man kunne undersøge, hvorvidt man har løst den her opgave på tilfredsstillende vis.
Det er jo mærkeligt, at alle de fejl, der er sket, skyldes totalleverandøren.
Altså, det virker umiddelbart mystisk.
Vi har tidligere diskuteret spørgsmålet om, hvorvidt man skulle sende det i EU-udbud eller ej.
Det er også en beslutning, man kan udfordre, og det er en diskussion, der i hvert fald pågår i Nordjylland blandt folk, der har kendskab til EU-udbudsreglerne.
Men den beslutning traf Banedanmark, og det ville være rart at høre ministerens holdning til det.
Henrik Dam Kristensen (S), 2013-03-20:
Jo, men hr. Karsten Lauritzen ved jo godt, at når man læser sådan nogle sætninger op, kan det være svært at følge fuldstændig med.
Den ene var om, at når togtrafikken er genoptaget, udestår der en afklaring af både de økonomiske og juridiske forhold imellem parterne.
Og den andet sætning var om, at Banedanmark helt klart ikke er tilfreds med den indsats, som totalentreprenøren har leveret, og det vil der naturligvis blive fulgt op på.
Men man valgte fra Banedanmarks side det tilbud, som var det bedste på alle måder.
Og jeg må sige, at den hovedentreprenør, som man har valgt, jo ikke er en ukendt entreprenør, men en velanskreven entreprenør, kan man vel sige.
Det, jeg bare synes man kan konstatere, desværre, er, at der ikke kun er en ting, men mange ting, der i realiteten er gået galt her, og jeg vil derfor sige til hr. Karsten Lauritzen, at så synes jeg, at det, der er konsekvensen af det her, er, at man høster de erfaringer, man kan af det, og så gør alt, hvad man kan, for, at det aldrig kommer til at gentage sig.