Mette Gjerskov (S), 2007-01-24:
Jeg beklager, at det tog nogen tid, inden jeg nåede herop på talerstolen, men når man skal spørge fra sin plads i salen og så tale heroppefra, er der sådan lidt logistik indimellem.
Det, jeg vil sige, er, at vi fra Socialdemokratiets side kan støtte forslaget til vedtagelse.
Vi mener, at verdens fattige lande kæmper med rigtig mange udfordringer.
Nogle af udfordringerne er med til at fastholde landene i fattigdom: manglende demokrati, korruption, dårlig regeringsførelse, klimaforandringer, naturkatastrofer – listen er uendelig lang.
Men nogle gange er vi i de rige lande, og der vil jeg give Enhedslisten ret, med til at skubbe til den dårlige udvikling.
Det gør vi ved at presse dem på økonomien, f.eks. ved at kræve markedsadgang uden at give tilstrækkelige fordele til gengæld.
Derfor er jeg rigtig glad for, at vi i dag kan få sat fokus på, at når vi i EU indgår handelsaftaler med fattige lande, skal det ske for at hjælpe dem i deres udvikling.
Det er mange af de helt fattige lande som Sudan, Mali, Burkina Faso og Niger.
På trods af at de her lande altså har haft nogle ganske gunstige handelsaftaler med EU siden engang tilbage i 1970'erne, går udviklingen i samhandelen den helt forkerte vej.
Derfor mener vi, at det er afgørende, at vi skruer aftalerne sådan sammen, at vi er helt sikre på, at de giver udviklingsmuligheder for de her lande.
Handelsaftalerne skal selvfølgelig også suppleres af yderligere udviklingsinitiativer.
Men det er samtidig vigtigt, at aftalerne ikke bliver trukket ned over hovederne på de fattige lande.
Derfor lægger vi vægt på, at de skal have et forspring, der kan hjælpe dem økonomisk.
Det betyder, at vi ikke må gøre aftalerne om »Alt undtagen våben« til en forudsætning, som lægges ind i forhandlingerne, for de skal under alle omstændigheder have mulighederne inden for den aftale, der hedder »Alt undtagen våben«, og det gælder især for spørgsmål om toldreduktioner.
Det kan vi gøre ved at sørge for, at AVS-landenes toldreduktioner over for vores varer sker i et ansvarligt tempo, og det er i den forbindelse selvfølgelig meget vigtigt, at alle de krav, vi stiller, tjener AVS-landenes egne udviklingsinteresser.
Tidens mantra er jo, at de fattige lande skal handle med hinanden, og hvis vi i EU skal stille krav til dem om, at de skal reducere tolden over for hinanden, må det altså følges op af, at vi i EU er mere tilbageholdende med at stille krav om toldreduktioner for vores varer.
Tolden mod os må afvikles langsommere end tolden mellem AVS-landene indbyrdes.
Så for os Socialdemokrater er det vigtigt, at aftalerne bliver skræddersyet til det enkelte land og til den enkelte region.
Derfor mener vi også, at der er brug for, at vi graver endnu dybere og analyserer, hvordan vi sikrer, at vores handelsaftaler reelt er med til at sikre udviklingen.
Vi kan ikke forvente, at landene selv med deres forhandlingskapacitet og statsapparat i øvrigt kan komme op med de her analyser selv.
Vi var faktisk gerne gået endnu videre.
Vi er meget tilfredse med forslaget til vedtagelse, men vi ville gerne være gået endnu videre.
Vi havde gerne set, at vi i Danmark og i EU iværksatte nogle analyser af, hvordan bedre markedsadgang til EU kan stimulere udviklingen i de fattigste AVS-lande.
Problemet for de fattige lande er, at de sidder meget spændt og venter på resultatet af Doharunden, altså hvad det er, der kommer til at ske i WTO.
Men det synes ikke rigtig at være muligt, og det er også svært at hæfte det op på noget så usikkert som et resultat af Doharunden, for det har vi vist alle sammen efterlyst i nogen tid.
Vi ville faktisk også gerne have haft ekstra bistand til støtte, når der nu er toldreduktioner.
Men samlet set
mener vi, at de her handelsaftaler skal være med til at sikre de fattige lande, og at de skal være til de fattige landes fordel.
De skal skabe udvikling i AVS-landene og være med til at gøre verden bare en lillebitte smule mere lige og en lillebitte smule mere retfærdig.