runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Charlotte Sahl-Madsen (KF), 2010-03-03:
Jeg synes måske ikke, det er helt fair at kalde den digitale signatur for et indskrænket område.
Den digitale signatur er netop en af de vigtigste nøgler til den fremadrettede digitalisering af Danmark.
Med den nye digitale signatur, NemID, får danskerne én brugervenlig, sikker og fleksibel adgang til at afvikle deres forretninger på nettet, og det er, både når det gælder offentlige selvbetjeningsløsninger, netbankerne og andre private elektroniske tjenester.
Så forventer jeg, at signaturen, bl.a. sammen med borger.dk vil være vigtige elementer i grundlaget for at styrke arbejdet med digitaliseringen af andre og nye ydelser.
Når det er sagt, vil jeg gerne understrege, at regeringens arbejde inden for IKT-området er ret bredt funderet.
Vi arbejder for at skabe en digital infrastruktur i verdensklasse, så de offentlige it-systemer hænger sammen på tværs og altså sådan, at alle får adgang til bredbånd.
Så arbejder vi på at styrke borgernes IKT-færdigheder og på at sikre tilgængelige digitale løsninger, og endelig arbejder vi på at skabe et sikkert internet, som borgerne kan være trygge ved at benytte.
Vi arbejder også for, at der skabes værdifuldt digitalt indhold og løsninger til gavn for borgerne, virksomhederne og myndighederne, og så arbejder vi på at fremme grønne digitale løsninger.
Den indsats redegør vi for hvert år i regeringens it- og telepolitiske redegørelse til Folketinget, og der har været, forstår jeg, bred opbakning til indsatsen her i Folketinget.
Det blev senest bekræftet, da der sidste år blev indgået et bredt forlig om fordelingen af UMTS-midlerne, hvor der blev udmøntet ca. 250 mio. kr. over de næste tre år til IKT, forsknings- og udviklingsprojekter.
Yildiz Akdogan (S), 2010-03-03:
Tak for det.
Jeg ved godt, ministeren er ny, og det er også fair nok, at hun gentager de ting, som hendes forgænger har sagt.
Jeg havde nu håbet på, at der var en snert af noget nytænkning og en vision.
Når jeg ifølge ministeren bagatelliserede digital signatur, var det egentlig netop for at prøve at se, om ministeren havde nogle andre ambitioner og nogle visioner på it-politikkens vegne.
I den her store og interessante bog, »Danmark 2020«, som blev slået meget stort op af regeringen, er der altså mig bekendt kun to punkter, der prøver at kredse om det, der hedder it-politik.
Det ene er anvendt borgernær teknologi, og det andet er offentlig digitalisering, hvor bl.a. også digital signatur indgår.
Og et eller andet sted er det jo meget godt, at man vil gøre den moderne teknologi mere borgernær og gøre det offentlige mere digitalt – fint nok – og det samme med at øge borgernes anvendelse af digital selvbetjening, så borgerne selv indtaster oplysninger, som det offentlige skal anvende i f.eks. sagsbehandlingen.
Fint, så langt, så godt.
Grunden til, at jeg er sådan lidt overrasket over, at det kun er to punkter, man har i den her store, store og fine bog om 2020-visionen for Danmark, er, at den her regering har slået sig stort op på, at vi er en vidennation, at vi er en it-nation, og så overrasker det mig, at it-politikken fylder maks. 12 linjer.
Det er ikke specielt visionært.
Det er det ene.
Det andet er, at det er fint, at man gerne vil hjælpe borgerne, og at man også gerne vil have, at borgerne selv kan betjene it, men det kræver selvfølgelig, at borgerne kan finde ud af at betjene de her ting.
Og når man ser på tallene for, hvordan det ser ud med it-færdighederne, er der altså 40 pct. af borgerne, der kan kategoriseres som it-analfabeter.
Så jeg vil egentlig høre, hvordan ministeren mener at man skal kunne opfylde de her to kriterier, når der er 40 pct. af borgerne, der er hægtet af i forhold til at kunne gebærde sig, vedhæfte et dokument til en mail eller lave en simpel søgning på en søgemaskine.
Charlotte Sahl-Madsen (KF), 2010-03-03:
Vi kommer lidt tilbage til nogle af svarene under spørgerens næste spørgsmål, men jeg vil gerne sige, at når man overvejer den digitale kompetence, skal man netop have den nuanceret.
Altså, rigtig mange borgere er i stand til at bruge mobiltelefonen, og rigtig mange borgere er i stand til at bruge fjernbetjeningen, så det er et noget nuanceret billede.
Jeg vil gerne benytte lejligheden til at sige, at vi i regeringen selvfølgelig arbejder meget ihærdigt inden for området og har stor fokus på at fremme den digitale udvikling i Danmark, og det er faktisk min opfattelse, at der allerede er et godt fundament at bygge på, fuldstændig som vi lige hørte.
Danmark er faktisk blandt de lande i verden, som har den største udbredelse af bredbånd f.eks., og vi er generelt langt fremme med digital forvaltning og digitale løsninger.
De områder skal vi naturligvis fortsætte med at have fokus på.
Derudover tror jeg, at det i det fremadrettede arbejde vil være vigtigt netop at have fokus på nytænkning og innovation, nye muligheder, og der synes jeg at regeringens IKT-politik understøtter og bidrager til bl.a., at vi kan hæve produktiviteten i det danske erhvervsliv, netop til at fremme innovation og iværksætteri, ikke mindst for at få flere miljøvenlige løsninger.
Det er for tidligt for mig i dag at komme med en samlet opskrift på, hvordan vi kommer videre, men jeg vil sige, som statsministeren redegjorde for i sidste uge, at arbejdsprogrammet jo er åbent for forslag, der kan være med til at fremme målsætningerne om viden, vækst, velstand og velfærd.
Så jeg tager rigtig gerne imod gode forslag til, hvordan den digitale udvikling kan være med til at fremme de målsætninger.
Charlotte Sahl-Madsen (KF), 2010-03-03:
Jeg har i hvert fald den vision, at det er vigtigt, vi får samtænkt områderne.
Så selv om spørgeren gør opmærksom på, at der er ting, der ligger uden for Videnskabsministeriets område, er det vigtigt, at vi arbejder på at tænke hele vores fødekæde igennem på it-området.
Det betyder noget for vores uddannelsessystem, det betyder noget for de forsknings- og innovationstiltag, vi tager, og det betyder rigtig meget for den måde, vi anvender it i samfundet i øvrigt på.
Der vil jeg glæde mig til her i den nærmeste fremtid at mødes med flere aktører inden for it-området og for den sags skyld også teleområdet og få en tættere dialog med nogle af aktørerne der om, hvad der er de mest presserende behov, og hvad der er kloge løsninger på lang sigt.
Yildiz Akdogan (S), 2010-03-03:
Hvordan finder ministeren, at perspektiverne er for at udvide brugen af digitale selvbetjeningsløsninger i det offentlige, når regeringen ikke samtidig har vist sig villig til at gøre noget ved den situation, at 40 pct. af danskerne har ingen eller dårlige it-kompetencer?
Tak for det.
Spørgsmålet lyder: Hvordan finder ministeren at perspektiverne er for at udvide brugen af digitale selvbetjeningsløsninger i det offentlige, når regeringen ikke samtidig har vist sig villig til at gøre noget ved den situation, at 40 pct. af danskerne har ingen eller dårlige it-kompetencer?
Charlotte Sahl-Madsen (KF), 2010-03-03:
Jeg er nok ikke helt så pessimistisk som spørgeren, når det kommer til danskernes brug af selvbetjeningsløsninger.
Min oplevelse er faktisk, at danskerne er gode og flittige brugere af netbank, mobiltelefoner, digitalkameraer osv.
Og det er teknologier, som ikke ligger så langt fra de digitale selvbetjeningsløsninger.
Men det er selvfølgelig vigtigt, at vi får den gruppe af borgere med, som endnu ikke har taget den nye teknologi til sig, og derfor ser jeg gerne, at de offentlige digitale selvbetjeningsløsninger bliver sådan et naturligt førstevalg for alle borgere.
Derfor gør regeringen det også nemt at bruge dem via f.eks. internetportalen borger.dk.
På borger.dk er der direkte adgang til over 600 digitale selvbetjeningsløsninger fra både stat, regioner og kommuner.
Naturligvis forudsættes det samtidig, at borgerne har de fornødne it-færdigheder til at anvende de digitale selvbetjeningsløsninger, men jeg kan ikke genkende det negative billede af regeringens indsats til styrkelse af befolkningens it-færdigheder, som egentlig tegnes i spørgsmålet.
Regeringen gør en ret stor indsats for at fremme befolkningens it-færdigheder.
Danskernes it-færdigheder grundlægges jo allerede i folkeskolen, og de videreudvikles gennem hele livet.
Og her spiller efteruddannelse og f.eks. biblioteker og meget andet en stor rolle.
Så fremme af it-færdigheder er således ikke kun en opgave for Videnskabsministeriet, men, som jeg lige nævnte, for mange dele af samfundet.
Specifikt på Videnskabsministeriets område har vi dog, siden det første it-barometer blev offentliggjort i 2007, iværksat en række initiativer og haft et betydeligt fokus på at styrke befolkningens it-færdigheder.
I aftalen blev der afsat 12 mio. kr. årligt til it-færdigheder i de næste 3 år.
Med afsæt i den hidtidige indsats og et fortsat fremadrettet fokus på danskernes grundlæggende it-færdigheder ser perspektiverne for at udvide brugen af de digitale selvbetjeningsløsninger i det offentlige ret gode ud.
Det betyder meget i regeringens arbejde for at tilrettelægge vores ressourcer inden for uddannelsessystemet, at vi gør det så tæt på det behov, der er i samfundet, og det arbejdes der på rundtomkring i de forskellige uddannelsesinstitutioner.
Jeg vil også lige sige, at regeringens indsats på it-området jo også står meget i forbindelse med hele indsatsen på videnområdet, altså at viden skal blive og er en stor vækstfremmer for vores erhvervsliv og dermed vores samfunds udvikling.
Heri er selvfølgelig inkluderet store projekter og en stor satsning på it.
Der arbejdes med store innovationsprojekter på it-området rundt i vores forskningsmedier, og som jeg svarede tidligere, har vi en kærkommen opgave i at sikre formidling af den viden, så vi får udbredt kendskabet til de forskningsresultater, der ligger.
Liselott Blixt (DF), 2010-03-03:
Vi kan eventuelt se på det lægemiddel, som hedder coversyl, og som er et populært blodtryksdæmpende middel, som i år stod til at miste patentet, sådan at billige kopipræparater kunne komme ind på markedet.
Men i sidste øjeblik ændrede man overtrækket og puttede midlet i en ny emballage, og på den måde kunne man så beholde patentet endnu længere og udvirke, at vi stadig skal betale den dyre pris for midlet.
Det er jo en måde ligesom at klemme flere penge ud af sundhedsvæsenet på, samtidig med at vi ved, at vores medicinforbrug stiger i løbet af den næste årrække.
Der bliver flere ældre, der bliver flere syge, der har brug for medicin, og samtidig kommer der mange flere nye produkter på markedet.
Så det glæder mig, at ministeren på den foranledning måske vil gå ind og se på det, eventuelt i dialog med medicinalvirksomhederne.
Eller kunne man lave en lovgivning, der siger, at hvis præparatet er det samme, bør man ikke kunne udvikle det yderste, dvs. overtrækket?
Per Stig Møller (KF), 2010-03-03:
Men det er der ingen der ved, det ved finansministeren heller ikke.
Men regeringen har ikke set på det, vi har ikke fordelt det, og vi er heller ikke kommet frem til finansloven for 2011.
Så det spørgsmål er der ingen, heller ikke finansministeren, som vil være i stand til at besvare.
Det er jo præcis det, vi sidder og arbejder med.
Vi har ikke konklusionen, før vi har foretaget arbejdet.
Ellers kunne vi såmænd godt lade være med at lave arbejdet, altså hvis vi havde konklusionen først.
Liselott Blixt (DF), 2010-03-03:
Hvad er ministerens holdning til, at medicinindustrien spekulerer i patentudløb, og vil ministeren se på patentspekulationerne, så vi kunne opnå besparelser på vore medicinudgifter?
Hvad er ministerens holdning til, at medicinalindustrien spekulerer i patentudløb, og vil ministeren se på patentspekulationerne, så vi kunne opnå besparelser på vore medicinudgifter?
Bertel Haarder (V), 2010-03-03:
Patentlovene er jo gode nok.
De er lavet for at fremme den teknologiske udvikling i samfundet og for at skabe en tilskyndelse til at investere i forskning.
Det har vi alle sammen en interesse i.
I forbindelse med patentudløb vil der normalt komme et antal kopipræparater på markedet, og ansøgninger om kopierne kan ofte behandles, allerede før patentet udløber, sådan at der kan være godkendte præparater på markedet umiddelbart efter patentudløbet.
Derved vil markedsandelen for originalpræparatet som regel falde meget hurtigt på grund af en lavere pris på kopipræparatet.
Men i de senere år er der kommet nogle originalfirmaer, altså dem, der producerer de originale produkter, der har valgt at udvikle en ny lægemiddelform, eksempelvis smeltetabletter, som søges godkendt, så de kan komme på markedet et halvt til et helt år forud for patentudløbet.
Dem vænner patienten sig så til, og det gør, at lægen måske fortsat ordinerer originalpræparatet, når det billigere kopipræparat kommer på markedet.
Men selv om originalproducenterne har vænnet patienterne til eksempelvis smeltetabletter, vil mange af dem heldigvis uden problemer kunne gå tilbage til almindelige kapsler eller tabletter, når den billigere kopimedicin kommer på markedet.
Nogle patienter bliver forvirrede, hvis formen ændres, og de skal selvfølgelig fortsætte med deres smeltetabletter, men langt de fleste ville sikkert hellere skifte til den gamle medicinform og spare penge, hvis de kendte den mulighed.
Og det gør jo altså den praktiserende læge.
Så det, det handler om, er, at de praktiserende læger skal opfordres til at rådgive patienterne om deres muligheder.
Lægen skal jo være patientens mand og ikke producenternes mand.
Liselott Blixt (DF), 2010-03-03:
I Ugeskrift for Læger den 7. december 2009, kunne vi læse, at selv om danskerne bruger mere medicin, er regionernes medicinudgifter faldet.
Udviklingen skyldes netop, at der har været udløb af flere patenter, hvilket netop giver plads til den billige kopimedicin.
Samtidig er der kommet nye regler for udskrivning af hjerte- og kredsløbsmedicin, og så er der den aftale, som ministeren har lavet med Lif om et prisloft på medicinen.
Så det er jo glædeligt at høre.
Men vi kan samtidig se og læse, at vi ville kunne spare mellem 150 og 200 mio. kr. ifølge Danske Regioner, hvis ikke medicinalindustrien spekulerede i patentudløb.
Ved et patentudløb kan man, som ministeren sagde, kopiere lægemidlet, og dermed kan det købes langt billigere.
Mener ministeren ikke, at man bør gøre et forsøg på at forhindre, at det her kan lade sig gøre?
Bertel Haarder (V), 2010-03-03:
Jeg kan ikke på stående fod udtænke et system, så det ikke kan lade sig gøre.
Det må jeg erkende, men jeg skal gerne overveje det, og jeg synes jo, at spørgeren har en pointe.
Det vil jeg straks sige.
Jeg kan forsikre om, at man ikke kan få et nyt patent blot ved at lave ny indpakning eller ved at producere medicinen som smeltetabletter i stedet for kapsler.
Det kan jeg forsikre om.
Jeg kan i øvrigt oplyse, at en af de sager, jeg allerede nu, få dage efter at jeg er tiltrådt, har haft lejlighed til at sætte mig lidt ind i, præcis er problemet med medicinudgifter, som jo eksploderer.
Det behøver ikke at være dårligt, men hvis det skyldes de forhold, som spørgeren nævner, så er det jo dårligt.
Så bruger vi penge på ting, som vi ikke skal bruge sundhedspenge på.
Liselott Blixt (DF), 2010-03-03:
Det glæder jeg mig over at ministeren svarer, og jeg takker for svarene.
Jeg har ikke flere spørgsmål under dette spørgsmål.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2010-03-03:
Hvornår mener ministeren, at der vil blive taget hånd om problemet med manglende praktiserende læger på Lolland-Falster, hvor mangelen på trods af gentagne forsikringer fra sundhedsministeren endnu ikke er afhjulpet?
Hvornår mener ministeren at der vil blive taget hånd om problemet med manglende praktiserende læger på Lolland-Falster, hvor mangelen på trods af gentagne forsikringer fra sundhedsministeren endnu ikke er afhjulpet?
Yildiz Akdogan (S), 2010-03-03:
Skal formuleringerne i arbejdsprogrammet »Danmark 2020 - Viden > vækst > velstand > velfærd« om at styrke brugen af digital signatur tages som udtryk for, at regeringen finder, at dette indskrænkede område er det vigtigste indsatsområde for at styrke den digitale udvikling?
Pernille Frahm (SF), 2010-03-03:
Tak for svaret og tak for påpegningen.
Og jeg vil gerne ønske tillykke og hilse ministeren meget hjerteligt velkommen her i salen og sige, at når jeg stiller spørgsmålet i dag og stiller et bredt spørgsmål, er det selvfølgelig, fordi det er første runde, vi har, og det er første chance, ministeren har, for ligesom at redegøre for sin vinkel på det her.
Og selvom der står nogle ting i regeringsprogrammet, som ministeren læste op før, så svarer det jo ikke helt på, hvad det er, vi skal med kunststøtten, og Mads Øvlisen mangler jo stadig væk at få et svar fra regeringen.
Nogle af os kulturpolitikere har prøvet at komme med nogle bud på det, men vi ved jo godt, at som sagerne står med, at man har en de facto-flertalsregering, kan vi godt komme med vores synspunkter, men det vigtige er jo, at ministeren kommer med sine.
Jeg synes stadig, at der mangler lidt bud på, hvad det egentlig er, vi vil med vores kulturliv, hvad det egentlig er, vi vil med vores kunst i det her land, og hvorfor vi overhovedet vil støtte den.
Det ministerium, som ministeren nu er sat til at være chef for, er jo et utrolig vigtigt ministerium, som ofte lever en skyggetilværelse; det bliver ofte brugt som sådan en drivkraft for nogle andre ting, som et lille supplement eller måske lidt pynt på en kage, lidt dekorativt ude i kanten, når alt det andet er faldet på plads.
Og der er det jo, Mads Øvlisen – og jeg vil så gøre hans ord til mine – efterlyser, at vi får et mere klart bud: Har vi nogle meninger om kunsten for kunstens egen skyld?
Hvilken rolle skal kunsten spille?
Hvordan vil vi styrke den rolle, som kunsten skal spille i udviklingen af vores demokrati og vores velfærd?
Nej, jeg tror heller ikke, at jeg er i stand til at forhøre ministeren intenst i finansloven sådan lige på stående fod; så skulle jeg have haft en stabel bøger med herned.
Men der er altså brug for at få en sikkerhed for, at det ikke er kulturbudgettet, der nu skal betale for nulvækst og bliver det område, hvor der skal være en negativ vækst – specielt når man samtidig giver nogle forventninger om, at der skal skabes noget nyt, noget ekstraordinært i ghettoområderne eller i de belastede områder.
Så selv om vi ikke skal have en budgetdebat, kunne jeg derfor alligevel godt tænke mig at høre, hvordan de økonomiske planer for Kulturministeriets område ser ud i lyset af de udmeldinger, der har været fra finansministeren.
Per Stig Møller (KF), 2010-03-03:
Jeg synes ikke, at vi skal gå ind i en budgetdebat i dag.
Det er for tidligt, for jeg skal se på hele området, og så skal jeg prøve at vægte.
Vi siger jo også i regeringsprogrammet, at vi vil prioritere, og at vi også vil værdisætte osv., for vi står ved, at noget er vigtigere end andet.
Meget af det her peger jo præcis frem.
Jeg nævnte jo en række ting, som præcis sættes i gang i 2010, f.eks. den nye finansiering af børneteater og opsøgende teater i 2010-2013.
Jeg nævnte en masse ting her, f.eks. idrættens sommerferietilbud i udsatte boligområder, som starter her i 2010; det kom i udbud i januar 2010.
Så regeringsprogrammet nævner jo en række ting, som sættes i gang nu – idræt for vanskeligt stillede børn og unge sættes jo også i gang her i 2010.
Så det er bare for at nævne nogle af de ting, som præcis ligger i, at denne regering siger, at vi vil levere mere.
Tak for det.
Jeg synes, det er en meget, meget væsentlig debat, og jeg er meget glad for den vinkel, som fru Pernille Frahm har på tingene nu.
Og tak for lykønskningen.
Jeg synes, det er meget vigtigt med kunst.
Lad os forestille os verden uden kunst og kultur – den ville være meget nøgen.
Vi aner slet ikke, hvor meget vi i virkeligheden er omgivet af det, og hvor meget vi suger ind af det, om det så er film om aftenen, eller om det er computerspil, som er specielt udviklede, om det er bøger, vi læser, eller blade, vi læser, aviser, vi læser; det byrum, vi går i, er også præget af arkitekturen og af forskønnelse.
Så jeg synes, det er meget, meget vigtigt.
Det, jeg opfatter som kunst, er, at den har mange egenskaber, og vi bruger kunst forskelligt hele dagen igennem, fordi vi selv er forskellige hele dagen igennem, men vi er også forskellige livet igennem, så derfor skal der være mangfoldighed, og derfor er frihed så vigtig og armslængdeprincippet så vigtigt.
Det, jeg personligt føler, er, at kunsten forbedrer, den forandrer, den forskønner, og den bevarer og fører videre – for at sige det kort, for nu blinker det rødt.
Pernille Frahm (SF), 2010-03-03:
Jeg er klar over, at vi har begrænset tid til det, og at det selvfølgelig bliver meget i overskriftsform, men jeg oplever også, at jeg måske kan være med til, at vi også får igangsat den her debat herinde.
For det, Mads Øvlisen oplever og en del kunstnere oplever, og som en del af os, der holder af kunst og kultur, har oplevet, er jo, at det er blevet stadig sværere f.eks. at finde frie midler, at finde muligheder for at sætte nye initiativer i gang.
Mads Øvlisen skrev sit spørgsmål i frustration og irritation over, at rammerne for, hvad man rent faktisk kunne gøre, var så snævre.
Derfor håber jeg – og det er så indirekte også et spørgsmål – at det også vil være med til, at ministeren vil fighte for, at det her område ikke bare bliver det, der bliver skåret væk, når nu der skal skæres på de offentlige budgetter.
Per Stig Møller (KF), 2010-03-03:
Mads Øvlisen ønsker flere penge, alle ønsker flere penge, og jeg kan ikke love flere penge.
Landet har vanskeligheder økonomisk, der skal findes adskillige milliarder.
Er det 27 mia. kr., 30 mia. kr., der skal findes?
Så hvis hver eneste minister om onsdagen stod her og lovede, at vedkommendes område ville få flere penge, så ville budgettet jo blive smadret og sprængt.
Så jeg vil ikke stå her og love flere penge.
Men det, jeg hører her, er, at det er stadig sværere at finde frie midler.
Det er jo så et spørgsmål om at omprioritere og skaffe sig flere frie midler inden for budgettet, som det nu engang må være i finansloven for 2011.
Den skal vi jo i gang med til sommer.
Jeg synes også, at jeg kunne have brug for flere frie midler, for det forholder sig sådan inden for kulturministerens område, at de fleste midler er lagt ud til Mads Øvlisen, til fagudvalg og til sagkyndige udvalg.
Det er armslængdeprincippet, og det er fint, men det betyder, at de frie midler selvfølgelig bliver få, når man lægger så meget ud til kunstfaglige råd.
Så skal han så tage dem fra noget andet.
Jeg kunne også godt tænke mig flere frie midler, men jeg kan først og fremmest tænke mig, at kulturlivet skal have en mangfoldighed, og det er jo meningen med, at midlerne er lagt i pulje.
Pernille Frahm (SF), 2010-03-03:
Til den sidste lille runde om det her: Det, som regeringen tidligere har satset meget hårdt på, har været sådan noget som kulturkanon, kulturarven, bevaringsdelen, og så har der været lidt underholdning og nogle enkelte andre ting.
Men der har været en meget betydelig vægtning af det bevarende, af kulturarven, af kanon og ting, der er mere bagudskuende.
Derfor er det her jo også en opfordring til, at man giver en mulighed for, at kunst får lov til at være det, kunst også er, nemlig noget, der udvikler sig, og også noget, der måske forarger, så vi ikke får for mange udmeldinger om, at den del af kunsten, der forarger, ikke er kunst, men er noget andet, som jeg ikke skal sige, hvad er, her.