runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Connie Hedegaard (KF), 2007-02-22:
Som jeg jo altså sagde i mit hovedindlæg: Det lovforslag, der ligger her, baserer sig i hovedlinjerne fuldstændig på den nationale følgegruppes afrapportering.
Det synes jeg har den store kvalitet, at det er et meget smukt afbalanceret kompromis mellem mange forskellige slags hensyn og interesser.
Hvis vi skrev det, hr. Steen Gade nævner, ind, så ved hr. Steen Gade også lige så godt som jeg, at så ville vi i dele af landet lægge nationalparker og nationalparkbegrebet for had fra dag et.
Det synes jeg ville være uklogt.
Jeg synes, det ville være at lave en unødvendig stor sten i skoen for nationalparkernes videre fremfærd i Danmark.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Steen Gade (SF), 2007-02-22:
Det er bare en konstatering af, at jeg synes, det er en underlig langsom start.
Når vi faktisk er så langt i processen, som ministeren faktisk har redegjort for, så er det underligt, at vi skal starte på det her niveau med en, måske to.
Mit spørgsmål til ministeren er så: Ville det ikke være fornuftigt, at vi i hvert fald havde nogle bestemmelser og nogle betragtninger i forbindelse med lovgivningen om, at der var nogle typer erhverv, som på sigt ikke kan være i en naturpark?
Connie Hedegaard (KF), 2007-02-22:
Jeg vil godt sige, at hvis hr. Steen Gade argumenterede ligesom baglæns fra sit eget synspunkt, så kunne man skrue loven lidt anderledes sammen.
Grundlæggende vil jeg ikke gå ind i den diskussion med et marint område, så jeg ligesom indirekte bliver taget til indtægt for, at vi så nærmest har fået lagt os fast på, at så skulle en ud af f.eks. tre være et marint område.
Beklageligvis har Læsø jo meldt sig ud af det her.
Jeg mener ikke – og det tror jeg heller ikke at Folketinget ville ønske – at vi så skulle komme og påtvinge dem det.
Så ville der jo kun være Vadehavet tilbage, og så er vi igen meget hurtigt inde i geografidiskussionen.
Som sagt: Jeg synes, det er en god idé, at vi får lidt forskellige slags erfaringer.
De vil have nogle meget, meget forskellige slags kvaliteter, og det er jo så den diskussion, de partier, der er med bag loven her, vil få i næste fase: Hvilke af de mulige bud synes vi så skaber den fornuftige vifte?
Steen Gade (SF), 2007-02-22:
Jeg vil bare i starten sige, at når ministeren fremhæver sin halve milliard til naturformål, så har vi jo haft den diskussion, og at det jo altså også betyder, at der er sparet 0,5 mia. kr. på nogle andre naturformål i Landbrugsministeriet.
Men det er jo ikke det, vi skal diskutere i dag.
Det, jeg vil glæde mig over, er, at ministeren lige før sagde, at det var fornuftigt med en forskellig vifte af nationalparker.
Sådan forstod jeg det.
Hvis vi nu siger, at det ville være klogt, også fordi Danmark er bagefter med beskyttelsen af det marine område, at et af dem var marint, så ville det jo være mærkeligt, om det var det ene, der blev udpeget, og vi skulle udvinde alle vores erfaringer af det projekt.
Så er det ikke korrekt, at hvis vi virkelig skal leve op til lovens bogstav om, at vi skal have noget, der repræsenterer vigtige danske naturtyper, så vil det være rigtigst at starte med i hvert fald tre, sådan at man altså kan sige, man har forskellige erfaringer, når man sætter det her i gang?
Connie Hedegaard (KF), 2007-02-22:
Lad os nu sige, at et af de økologiske landbrug, som hr. Per Clausen også i sin tale før sagde han gerne ville have der stadig væk skulle være plads til udeomkring i Danmark, ligger inde et sted, hvor hr. Per Clausen og jeg og resten af Folketinget synes, det ville være rigtig godt at have en nationalpark.
Lad os nu sige, at det er hr. Per Clausen, der ejer det økologiske jordbrug, mon så ikke, man med gode ord og argumenter og måske også lidt penge så kunne overbevise hr. Per Clausen?
Det tror jeg faktisk.
Han er allerede overbevist.
Og jeg tror også, det vil være muligt at gøre det med andre.
Men vi vil jo have alle de almindelige reguleringer og begrænsninger, og hvad man må i særlig sårbare områder, beskyttede områder, Natura 2000-områder osv., alt det vil jo stadig væk gælde.
Jeg synes ikke, problemet er stort.
Jeg er helt sikker på, at det kan håndteres, og Skov- og Naturstyrelsen har masser af erfaringer med at gøre det, f.eks. i forbindelse med Skjern Å-projektet.
Per Clausen (EL), 2007-02-22:
Så bare en enkelt ting til allersidst, fordi ministeren sagde, at den enkelte lodsejer ikke skulle have vetoret, men pointen er vel, at med den her lov har den enkelte jordejer jo vetoret forstået på den måde, at hvis man ikke vil være med, så siger man nej.
Altså, man kan ikke forhindre, at der bliver lavet en naturpark, men man kan jo lade være med at medvirke, og det kan vi jo ikke gøre noget som helst ved.
Så mit spørgsmål til ministeren er bare: Tror ministeren ikke, at vi godt kan komme i den situation, at det i hvert fald nogle steder kan komme til at blokere for det, som et stort flertal, også i lokalområdet, ønsker skal ske i sådan en nationalpark?
Jørn Dohrmann (DF), 2007-02-22:
Frivilligheden består jo også i, at hvis hr. Per Clausen mener, at den jord absolut skal være omfattet af en nationalpark, så kan hr. Per Clausen være den, der kommer med checken og siger: Jamen jeg køber jorden her, fordi jeg synes, det skal være en nationalpark.
Så frivilligheden går så vidt, at hvis hr. Per Clausen synes, at det er sjovere at købe jord op, fordi det skal være en nationalpark, så kan han gøre det.
Det er et redskab, som er inde i loven, nemlig de frivillige virkemidler.
Altså, man kan gå ind og lave naturgenopretning, man kan som sagt købe og forvalte og sælge fast ejendom.
De virkemidler er der.
Det eneste virkemiddel, der ikke er der, er sådan set, at man går ind og siger: Nu snupper vi din jord uden sådan set at ville betale noget for den.
Man kan lave nogle frivillige aftaler, hvor man går ind og laver naturpleje og den slags ting, hvis det er det, man ønsker.
Men det kræver bare, at man har modparten med på ideen.
Jørn Dohrmann (DF), 2007-02-22:
Jeg synes, man skal være positiv over for alle de positive tilkendegivelser, man får fra diverse organisationer, og derfor synes jeg da også, at de skal have lov til at blive nævnt i de sammenhænge, som er relevante.
Det er min klare opfattelse her.
Vi har nu i første omgang fra statens side sagt: Her er der syv områder, som vi sætter i gang som pilotforsøg, og så må vi tage diskussionen om, hvem der i sidste ende skal være med til at oprette nationalparkerne, hvem der udpeger dem.
Der er jeg sikker på, at ministeren selvfølgelig drøfter med de enkelte partier, om de vil være med, og om de vil finansiere det.
Torben Hansen (S), 2007-02-22:
Jamen der er jo ikke nogen, der er i tvivl om, at næste del af processen, nemlig udpegningen af de konkrete nationalparker, ligger langt ude i fremtiden, og jeg synes også, det er vigtigt, at den gør det, at vi får tingene skilt ad.
Jeg forstod ligesom på hr. Dohrmanns ordførertale, at det var forbeholdt nogle enkelte, og det synes jeg simpelt hen ville være ærgerligt.
For hvis det er sådan, at man kan få en bred opbakning i Folketinget både til en lovgivning og til, hvor man skal starte henne, synes jeg da det ville være det lykkeligste for alle også på den lange bane, netop fordi det her er noget, der har et meget langt perspektiv.
Så har hr. Jørn Dohrmann også to gange nu i sine korte bemærkninger henvist til Friluftsrådets ganske udmærkede høringssvar, og de synes også, at det her er et fint lovforslag, at det er dejligt.
Men kan hr. Dohrmann ikke bekræfte, at Friluftsrådets udgangspunkt for det også er, at der har været ti samlede projekter, og at Friluftsrådets udgangspunkt, også på linje med regeringen, som jeg opfatter det, er, at der er ti sidestillede og ikke som i hr. Jørn Dohrmanns retorik syv primære og tre sekundære?
Som hr. Johs. Poulsen har været inde på, ville det jo være en spand koldt vand i hovedet på dem, der har taget et lokalt initiativ.
Jørn Dohrmann (DF), 2007-02-22:
Jeg mener i hvert fald, at de, der er med til at udpege nationalparkerne, selvfølgelig også er med til at finansiere dem.
Så det hænger nøje sammen, som jeg ser det.
Man må også sige, at udpegningen sker på et senere tidspunkt, nu handler det jo om reglerne i forbindelse med grundlaget for, at vi skal have de her nationalparker.
Hvordan skal de virke?
Vi kan se, der er en stor opbakning fra forskellige organisationer, bl.a. Friluftsrådet, som jeg har nævnt før.
Når de er for de her ting, gælder det om ligesom at sige: Selve udpegningen, spørgsmålet om, hvilke parker og hvor mange vi skal have, skal jo ikke være afsluttet i forbindelse med det her lovforslag.
Det er noget, vi tager senere.
Derfor skal man også bare være ansvarsbevidst.
Når man siger, at vi starter de forskellige nationalparker, så skal man også ligesom sige: Hvor mange penge vil vi så afsætte til det her?
Kan det blive nogle bæredygtige projekter?
Torben Hansen (S), 2007-02-22:
Nu kan jeg forstå, at golfbanerne også kommer med.
Jeg ved ikke, om man kan indføre et nyt begreb, der hedder nationalparkgolf, men det skal jeg ikke blande mig i.
Alt tyder jo på, når vi når frem til slutningen af eftermiddagen, at der sandsynligvis vil være en bred enighed om det her lovforslag – sandsynligvis.
Og det synes jeg er fint.
Men når vi så når frem til selve udpegningen af en eller to eller tre parker, eller hvad det nu bliver, mener Dansk Folkeparti så, at der er nogle partier, der pr. definition ikke kan være med i udpegningen af de konkrete nationalparker?
For det ville være lidt underligt.
Når der måske kan skabes bred enighed både om det her lovforslag og om, hvad for nogle områder det skal være – et samlet Miljøudvalg har f.eks. været ude at kigge – agter Dansk Folkeparti så at holde nogen ude fra det?
Det er sådan set meget interessant at få at vide.
Jørn Dohrmann (DF), 2007-02-22:
Hvad angår de andre projekter, som folk synes skulle sættes i gang på samme tid, vil jeg sige, at det jo er en risiko, man løber, når man sætter no get i gang.
Så de kan jo komme efterfølgende.
Men de første mener jeg skal være dem, som vi har sat i gang.
Det skal ligesom være ud af den gruppe, man skal udpege.
Hvor mange det bliver, kan vi tage en diskussion om senere.
Så er der hele diskussionen om, hvornår vi skal ekspropriere.
Jeg kan høre, at hr. Per Clausen går ind for, at man skal ekspropriere til golfbaner og den slags ting.
Altså alt, hvad man synes, hvad kommunen lige synes, man godt kunne tænke sig, eksproprierer vi bare til.
Jeg har gerne den opfattelse, at folk også selv skal være med til ligesom at sige: Det her synes vi er en god idé, det her er jo ikke lige nødvendigt, for at den by kan udvikle sig, eller for at motorvejen kan fortsætte op i Nordjylland, eller hvor den skal henad.
Vi mener ikke, vi skal bruge det værktøj på det her grundlag.
Per Clausen (EL), 2007-02-22:
Nej, vil jeg sige til hr. Dohrmann, nu diskuterer vi ikke socialismens indførelse i Danmark, vi diskuterer nationalparker.
Og man kunne vel godt forestille sig, at der som en nødløsning var mulighed for at ekspropriere, i stedet for at man udsætter sig for pengeafpresning fra en ejer, som bare ved, at det her er vigtigt, og derfor kan man tillade sig at kræve hvad som helst.
Det er sådan set det, der er problemet.
Og så det andet spørgsmål til hr. Dohrmann: Hvad er det, der gør, at hr. Dohrmann har så meget imod, at mennesker uden at være udpeget af staten tager et initiativ, at hr. Dohrmann synes, at de nationalparker, der er vokset ud af, skal man sige det lokale engagement – godt nok uden hr. Dohrmanns godkendelse, men alligevel – skal behandles særlig dårligt, når man skal udpege de en, to, tre nationalparker, som regeringen og Dansk Folkeparti er enige om vi skal starte med?
Ja, det må jo være lidt trist for hr. Dohrmann.
Han er altid omgivet af bitre mennesker.
Måske skulle hr. Dohrmann tænke over, hvad der kan være forklaringen på det.
Man skal ikke altid kigge udad, man kan også kigge indad.
Men det, jeg ville spørge hr. Dohrmann om, var sådan set en helt anden ting.
Hr. Dohrmann talte jo meget om frivillighed.
Vi synes alle sammen, at frivillighed er godt, men er det, som hr. Dohrmann kalder frivillighed, i virkeligheden ikke bare, at hvis jeg ejer jorden, kan jeg bare sige nej, uanset hvad resten af de mennesker, der bor i området, mener?
Det er vel det, der er kernen i hr. Dohrmanns frivillighed, som den er beskrevet i det her lovforslag.
Jørn Dohrmann (DF), 2007-02-22:
Hvad regeringen vil, må den jo gøre op med sig selv.
Den har fremsat et forslag, som jeg kan forholde mig til, og som jeg forholder mig til.
Jeg kan kun oplyse over for hr. Johs. Poulsen, at vi var med til at sætte processen omkring nationalparker i gang, og her så vi, at alle de andre partier faktisk overhovedet ikke ville være med til at sætte processen i gang.
Vi sagde: Lad os komme i gang med det her, lad os finde ud af, hvilke projekter det skal være.
Så kom vi frem til syv projekter, som vi kunne sige der var nogle muligheder i.
Der var så et enkelt, der ikke ønskede at være med i projektet, men mulighederne har været der for at komme med i processen.
Derfor synes jeg, at man hellere skulle takke Dansk Folkeparti for, at vi har bakket op om regeringen, at vi har fået sat gang i nationalparkloven her, men nu kan jeg fornemme den der bitre stemning fra flere partiers side.
Johs. Poulsen (RV), 2007-02-22:
Det er noget af en påstand, når Dansk Folkeparti siger, at de har været med til at fremme processen.
De har nærmest været med til det modsatte.
Men det interessante er, at hr. Jørn Dohrmann siger, at de tre projekter, som er græsrodsinitieret, lokalinitieret, savner folkelig opbakning.
Hvis hr. Jørn Dohrmann har sat sig ind i afrapporteringerne på alle ti projekter, vil han se, at det måske er de tre projekter, som i hvert fald for et par stykkers vedkommende er dem, som har den allerstørste folkelige opbakning, og som har den allermest interessante proces hen imod, at der nås en enighed på tværs af traditionelle synspunkter.
Det er jo derfor, jeg spørger, om Dansk Folkeparti er opmærksom på, at de på den måde fuldstændig trækker tæppet væk under en række mennesker, som helhjertet og engageret og virkelig seriøst er gået ind i et stykke arbejde om at skabe et fair grundlag for en udpegning, og at de, hvis Dansk Folkeparti får magt, som de har agt, i virkeligheden trækker tæppet væk under den type arbejde.
Det vil jeg gerne spørge om.
Jeg ved godt, at han somme tider mener, at han kan udtale sig på regeringens vegne, men jeg vil gerne spørge, om han også me ner, at han udtaler sig på regeringens vegne i det spørgsmål.
Jørn Dohrmann (DF), 2007-02-22:
Nu skal det jo meddeles på den helt rigtige måde til dem, der lytter, sådan at de ved, hvorfor Dansk Folkeparti ikke var med på den tur.
Det var jo sådan, at vi havde meddelt, at de datoer, der var spillet ud med, kunne jeg ikke være med på turen, men man valgte alligevel at gennemføre turen på de ønskede dage.
Jeg siger det bare, for at det ligesom står lysende klart, at det ikke var noget, der var puttet ind under gulvtæppet, at Dansk Folkeparti ikke ville deltage i turen.
Vi havde rent faktisk ikke mulighed for at gøre det, men alligevel valgte udvalget at gennemføre det.
Det synes jeg så var lidt dumt at gøre, fordi det jo er os, der sammen med regeringen har været med til at fremme den her proces.
Men tilbage til det andet spørgsmål om, hvem det er, der får en spand koldt vand i hovedet.
Vi kunne jo konstatere, at der ikke var den folkelige opbakning til de områder, for ellers havde man selvfølgelig taget dem med ind i den første proces, hvis der havde været det.
Vi kan jo se ud af bemærkningerne til lovforslaget, at de pilotprojekter, som ikke blev igangsat, var der ikke tilstrækkelig lokal opbakning til.
Johs. Poulsen (RV), 2007-02-22:
Nu glimrede Dansk Folkeparti jo ved sit fravær, da Miljøudvalget var rundt og besøge alle de danske potentielle nationalparkemner, både de syv statslige og de tre græsrodsorienterede.
Jeg kan forstå på det, hr. Jørn Dohrmann siger nu, at det efter Dansk Folkepartis opfattelse udelukkende er de statslige forsøgsprojekter, man kan vælge imellem, når man skal udpege de første nationalparker.
Er Dansk Folkeparti opmærksom på, at man på den måde virkelig kaster en spand koldt vand i hovedet på rigtig, rigtig mange mennesker, organisationer og personer, som har engageret sig i de projekter rundtomkring, der er initieret, kan man sige, på lokalt initiativ, og som vel er dem, der måske har indhentet de allermest interessante erfaringer om, hvordan der skabes enighed på tværs af traditionelle modsætninger i lokalsamfundene, f.eks. med en ornitolog på den ene side og en traditionel landmand på den anden side?
Er Dansk Folkeparti klar over, at man med den melding, man kommer med i dag, i den grad undsiger et fantastisk stykke arbejde, som tusindvis af mennesker har engageret sig i de steder?
Torben Hansen (S), 2007-02-22:
Jeg kan forstå på Venstres ordfører, at Venstres ordfører mener, at man selv har tænkt, efter at Detailhandelsudvalgets rapport er kommet frem.
Jeg synes jo, det er al ære og respekt værd, at man har gjort det i forbindelse med det her lovforslag.
Det kunne man måske ønske sig var sket andre gange.
Nå, men kunne man så ikke også have tænkt en tak videre?
For når man faktisk ser høringssvarene fra personalet, så siger de, at man sådan set ikke mener, der er behov for det her, for der er sådan set regler på det område i forvejen.
Kan Venstres ordfører ikke se, at det eneste, man reelt får ud af det her, er, at man de næste mange, mange år får tvister imellem kommunerne, der skal overvåge nogle yderst kreative, kan vi vel roligt sige, butikker og butikskæder – vi har set, hvor kreative de kan være indtil nu, så det er de nok også i fremtiden – at det her egentlig bare bliver et hav af tvister, fordi der lige pludselig står papkasser og alt muligt andet på arealet?
Og kan Venstre ikke også bekræfte, at man i dag rent faktisk har personalefaciliteter, som det også er fremhævet både af HK Handel, som må vide, hvor skoen trykker, og også af LO, og at de derfor ikke ønsker det?
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2007-02-22:
Det er jo sådan, at Det Radikale Venstre i de senere år i deres finanslovforslag har afsat 500 mio. kr. til nationalparker, og det er jo et ganske betydeligt beløb.
Hvad forestiller Det Radikale Venstre sig?
Når vi skal have det lokale engagement på plads og indhente erfaringer for, hvordan det skal foregå, hvorfor kan det så ikke foregå i et nogenlunde adstadigt tempo?
Johs. Poulsen (RV), 2007-02-22:
Etablering af nationalparker er set med radikale øjne en mulighed for at forbedre naturindholdet, øge biodiversiteten og højne kvaliteten i en række af vores vigtigste naturtyper, hvis det bliver grebet rigtigt an.
Derfor kan nationalparker, uanset om man vil kalde dem det ene eller det andet, som der har udspundet sig en debat om, blive et af de vigtigste fremskridt i naturpolitikken i flere år, og det har vi også brug for.
Naturen er reelt truet fra flere sider, både arealmæssigt, og ikke mindst diversitetsmæssigt.
Det er faktisk sådan, at i dag er mere end 3.000 dyre- og plantearter i Danmark optaget på rødlisten over truede arter.
Derfor har vi brug for mere effektive våben i et forhåbentlig fælles ønske om at sikre og forbedre vilkårene for vores mest værdifulde natur, og rigtigt grebet an kan nationalparker som sagt blive et af disse våben.
Der har ikke været talt så meget om det, men derudover kan der trækkes kulturhistoriske tråde i et betydeligt omfang.
Mange steder er vores vigtigste naturtyper blevet til i et samspil mellem menneskets udnyttelse af jorden og naturgrundlaget, og denne historie må efter vores opfattelse meget gerne fortælles og for den sags skyld også godt føres op til nutiden.
Derfor er de kulturhistoriske elementer og værdifulde kulturmiljøer set med vore øjne også afgørende vigtige dele af de kommende nationalparker.
Det rekreative aspekt og den brede palet af udfoldelsesmuligheder i et friluftsperspektiv vejer ligeledes som et argument for Det Radikale Venstre, når vi skal vurdere mulighederne i en nationalparklovgivning.
Ideen om nationalparker er jo, som flere har været inde på, en udløber af arbejdet forud for og anbefalingerne i forlængelse af Wilhjelmudvalgets rapport, og som vi kan se, nyder den også stor og bred opbakning hos enkeltpersoner, organisationer og myndigheder.
Det drejer sig om, hvordan de enkelte nationalparkbestyrelser skal sammensættes, og hvordan de mere præcist skal ledes.
Det drejer sig også, som hr. Torben Hansen har været inde på, om, hvorvidt der skal etableres et landsdækkende nationalparkråd, og endvidere mener vi, at økonomien bør belyses yderligere.
Efter vores opfattelse er der ikke afsat tilstrækkelige midler til etablering og drift af et tilstrækkeligt antal kommende nationalparker, hvis loven skal kunne leve op til sit formål, og sidst, men ikke mindst, skal vi have drøftet, hvor mange parker der skal etableres i første runde.
Selv om det ikke er en del af det lovgrundlag, som danner rammerne, er det dog en meget vigtig del af perspektivet, for lovens formål er jo at udvikle de vigtigste danske naturtyper.
Til allersidst vil jeg gerne bede ministeren entydigt tilkendegive, at kredsen af de partier, der står bag lovgrundlaget for de første danske nationalparker, også er med til at sætte navn på dem, når den tid kommer.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2007-02-22:
Jeg er meget modstander af begrebet discount, jeg er meget modstander af at kalde det her en minimumsløsning, og jeg er meget modstander af, at nogle siger, at det er uambitiøst.
Det er meget ambitiøst.
Der er tale om nationalparker tilpasset danske forhold, efter at der har været pilotprojekter med lokalt engagement.
De projekter er beskrevet, og det er en realistisk løsning, som kan gennemføres, uden at vi starter en ny kæmpedebat.
Der kan gennemføres nationalparker i løbet af relativt kort tid, og vi vil i løbet af kort tid have en, to, måske tre nationalparker.
For os i Det Konservative Folkeparti er det en mærkesag, og vi vil gerne gå videre ad den vej.
Steen Gade (SF), 2007-02-22:
Ja, og jeg er rigtig glad for det svar, for det må jo være meningen med forslaget
Men så er det bare lidt trist, at en ordfører fra et andet regeringsparti nærmest fremstiller det, som om det ikke er meningen, at man skal kunne kende forskel.
Jeg vil stille et supplerende spørgsmål: Hvorfor vil man gå skridtet videre og bygge nationalparkerne op efter internationale standarder?
Hvad er begrundelsen for, at vi i virkeligheden skal have lidt af en discountnationalparkordning i Danmark?
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2007-02-22:
Der vil være stor forskel.
I første omgang vil planlægningen i nationalparken jo betyde, at man gradvis vil omdanne naturen og se på spredningskorridorer osv., og senere, over år, vil det betyde, at udviklingen i nationalparken bliver helt anderledes end i det omkringliggende landskab.
Dermed vil nationalparken blive noget dynamisk, noget, der udvikler sig og bliver mere og mere helstøbt, efterhånden som årene går, så der vil skam blive meget stor forskel.
Steen Gade (SF), 2007-02-22:
Jeg vil tage fat i de store, sammenhængende naturområder.
Hr. Christian Wedell-Neergaard sagde bl.a., at naturen skal kunne udvikle sig frit, det er jeg sådan set enig i, og det er også det, vi har brug for i Danmark.
Så vil jeg spørge hr. Christian Wedell-Neergaard, om han mener, det skal være sådan, at når vi træder ind i en nationalpark – ikke gennem en port eller sådan noget – skal vi kunne se forskellen mellem et sådant stort, sammenhængende naturområde og et andet område.
Jeg spørger, fordi jeg hørte et andet regeringspartis ordfører sige, at der ikke vil være nogen forskel.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2007-02-22:
Nej, det er jeg altså uenig i.
Jeg mener godt, at man kan have nationalparker i Danmark på dansk, nationalparker i Holland på hollandsk, nationalparker i USA, hvor man har en lang tradition og dér jo har store uberørte naturområder, og nationalparker i Grønland, hvor verdens største nationalpark allerede ligger, så jeg mener ikke, det er en udvanding af begrebet nationalpark.
Der er tale om, at vi skaber store, sammenhængende naturområder, hvor naturen frit kan udvikle sig.
Det mener jeg er en enestående konstruktion, den vil også virke i Danmark, og det er netop formålet med en nationalpark.