runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Michael Aastrup Jensen (V), 2007-05-16:
Så vil jeg jo gerne sige, at i de sager, jeg har set i bl.a. medierne og lignende, er det jo ikke, fordi man ikke har haft handlemuligheder.
Der er det jo, fordi kommunerne simpelt hen har sovet i timen ved ikke at udnytte de handlemuligheder, der er.
Derfor er det jo også godt, at vi får den nye vejledning, som klart definerer, hvad kommunerne skal gøre, og hvad de kan gøre.
Bjarne Laustsen (S), 2007-05-16:
Nu er der så ikke tid til at beskrive problemets omfang – hvor stort det er og sådan noget – men det kommer måske på et tidspunkt.
Kommunerne har jo klart sagt, at de redskaber, de har, ikke er gode nok.
Det viser f.eks. sagen fra Aalborg, hvor der gik 3 år, og det må hr. Michael Aastrup Jensen jo også have hørt lidt om.
Det er jo derfor, vi har nævnt de her 8 dage til at få en afklaring.
Derfor er det jo også interessant, at vi skal have hr. Jakob Axel Nielsen på talerstolen lige om lidt.
Han har jo offentligt i en debat i fjernsynet sagt, at 5 minutter efter, der er konstateret skimmelsvamp, skal kommunen gå ind og finde en erstatningsbolig.
Er hr. Michael Aastrup Jensen enig i dette synspunkt?
Michael Aastrup Jensen (V), 2007-05-16:
Nu vil jeg lade den konservative ordfører tale for sin egen holdning.
Det er han sikkert rigtig god til, det plejer han at være.
Med hensyn til det konkrete tilfælde, jeg hørte om fra Aalborg, mener jeg ærlig talt, hvis jeg må tillade mig at sige det, at man fra kommunens side kunne have skredet ind langt hurtigere, end man gjorde det i Aalborgs tilfælde.
Derfor er det, jeg hører ude fra det kommunale bagland, måske mere en uklarhed om, hvad det er for nogle værktøjer, man har, og det er jo lige præcis derfor, vejledningen fra Socialministeriet vil være klar og enkel for kommunerne at handle ud fra.
Men det vil den også blive for lejerne.
Lejerne vil også få en konkret vejledning, så der ikke mere er tvivl om – hvis der har været det – hvad man kan gøre, hvis man får mistanke om skimmelsvamp.
Den vil endda blive lagt ud på Socialministeriets hjemmeside.
Så man kan virkelig ikke sige, at der ikke bliver gjort noget ved problemet, for det synes jeg faktisk ærlig talt at der gør.
Pernille Frahm (SF), 2007-05-16:
Jeg blev stærkt bekymret, da svaret fra Venstres ordfører på de her problemer var, at vi skal have noget mere information.
Det er jo det samme som at sige, at grunden til, at lejerne har nogle problemer, er, at de er dumme.
De ved ikke nok, og derfor tosser de rundt med nogle problemer, som nemt kunne løses, hvis bare de gad sætte sig ind i tingene.
Er det virkelig hr. Michael Aastrup Jensens holdning til de problemer med skimmelsvamp, lejerne står over for?
Michael Aastrup Jensen (V), 2007-05-16:
Nogle gange kan man blive lidt chokeret over fru Pernille Frahms måde at høre på.
Jeg tror, vi skal have kigget lidt på hørelsen hos fru Pernille Frahm, for jeg må sige, at jeg under ingen omstændigheder på noget som helst tidspunkt har sagt, at lejerne skulle være dumme.
Tværtimod har jeg jo sagt, at jeg synes, det i langt de fleste af de tilfælde, jeg har set, ikke har været lejerne, som har gjort noget forkert; der har det været kommunerne, som ikke har gjort det rigtigt og hurtigt nok.
Der er det jo så at jeg føler, at den vejledning, som kommer ud til kommunerne, også skal være en løftestang for, at vi herinde fra Folketingets side jo altså er opmærksomme på problemet og virkelig kan forvente, at kommunerne tager det alvorligt.
Det forventer jeg selvfølgelig også at de så vil gøre, når vejledningen kommer ud.
Men at begynde at sige, at jeg skulle have sagt, at lejerne er dumme!
Der må jeg altså virkelig sige, at jeg tror, fru Pernille Frahm må have hørt meget forkert.
Pernille Frahm (SF), 2007-05-16:
Jamen det er jeg da glad for at høre.
Men det er jo bare sådan, at hovedindsatsen nu åbenbart fra regeringens side er at sige, at reglerne er gode nok, der findes alle de regler, der skal til, de er bare ikke kommet ud, de er bare ikke sivet ned i systemet, og lejerne forstår ikke deres eget vel.
Det er det, jeg opponerer imod.
Når nu der kommer henvendelser både fra lejere og kommuner ind til os om, at regelsættene ikke er gode nok, så må det da gøre en lillebitte smule indtryk.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2007-05-16:
Lad os starte med at anerkende, at boliger inficeret med skimmelsvamp er, hvis det virkelig er galt, livsfarlige.
Man kan dele den her problemstilling op i forhold til nybyggeri og eksisterende ejendomme.
Det, vi taler om her, har faktisk slet ikke noget med det at gøre.
Det har noget at gøre med skimmelsvamp i eksisterende ejendomme, og der kan skimmelsvampen jo være kommet pludseligt og længe efter, at bygningen er opført, fordi der er knækket et vandrør.
Det kan være, at udlejerne ikke har passet ordentligt på deres ejendomme, så vandrør er sprunget udenfor.
Det kan være vandrør, der er sprunget indvendigt.
Det kan være, fordi man har tørret tøj.
Der kan kort sagt være alle mulige årsager til skimmelsvamp.
Når jeg nævner det, er det, fordi det jo altid er vigtigt at finde en årsag, når et ansvar til syvende og sidst skal placeres i en eller anden proces.
Men da vi har med liv og i hvert fald sundhed at gøre, er det vigtigt, at vi sikrer os, at det er de væsentlige ting, vi værner om, og det er altså liv og sundhed.
Jeg mener, at vi på det her meget vigtige område har nogle regler.
Men jeg skal være hurtig til at indrømme, at de eksisterende regler ikke bruges godt nok.
Hvad siger så de eksisterende regler?
De eksisterende regler siger, at hvis der er fare for liv og sundhed i en ejendom, skal den pågældende ejendom kondemneres.
Med kondemneringsforpligtelsen udløses også en genhusningsforpligtelse til den pågældende familie, og det er et kommunalt ansvar.
Økonomisk skal staten betale halvdelen, men det er i virkeligheden ligegyldigt i den her sammenhæng.
Det er altså et kommunalt ansvar at sørge for, at folk, der bor i sundhedsfarlige ejendomme, kommer ud.
Så det er min inderste overbevisning, at de eksisterende regler er gode nok, men vi er nødt til at sikre, at de også bruges.
Jeg kan sikkert få spørgsmål om lidt, der handler om grufulde eksempler på, at folk har boet for længe i ejendomme inficeret af skimmelsvamp, og at det ødelægger deres liv, at det ødelægger deres hukommelse, at det ødelægger deres livskvalitet, og at det giver dem allergiske reaktioner over for alt muligt andet, også når de engang har fået et ordentligt sted at være.
Derfor bakker jeg op om den her vejledning, og det skal ikke bare udtrykkes på den måde, som Klaus Bundgaard fra DR 2 udtrykte det, dengang jeg med fru Lissa Mathiasen deltog i DR 2’s program Kontant om det her, nemlig at det, man gør, er at udstede en pjece.
Sådan kan man bagatellisere alting.
Der er tale om, at kommunerne skal lære, hvad der er deres ansvar, og at vi skal holde øje med, at de løfter det ansvar.
Lissa Mathiasen (S), 2007-05-16:
Det glæder mig alligevel at høre, at der er kommet nogle erkendelser i det år, der nu er gået, siden vi sidst havde debatten.
Men da skimmelsvamp i første omgang er et sundhedsfagligt problem set i forhold til de mennesker, der bor der, og ikke et juridisk problem, hvorfor vil man så ikke fra konservativ side være med til at sikre, at vi for de menneskers helbreds skyld hurtigst muligt får det afklaret?
Er der sundhedsskadelig skimmelsvamp i boligen, så skal de flyttes.
Hvorfor vil man ikke være med til at få det afklaret hurtigst muligt?
Det er rent faktisk sådan, at vi på den mest fair måde kan sikre, at mennesker hurtigst muligt kommer væk fra det, der er alvorligt sygdomsfremkaldende.
Hvorfor vil man ikke være med til det, når man nu er nået så langt i erkendelsen hos De Konservative?
Hvorfor er man ikke med på, at så griber vi ind og siger, at det her skal undersøges hurtigt?
Det er sådan set det, der ligger i vores forslag, og så kan man tage den juridiske diskussion bagefter.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2007-05-16:
Hver gang vi har den her debat, har fru Lissa Mathiasen det med at konkludere, at vi Konservative ikke vil være med til at anerkende et eller andet problem endsige løse det, blot fordi vi ikke vil løse det på fru Lissa Mathiasens måde.
Det er jo ikke fair.
Lad mig så også sige, at vi havde erkendt det her problem også sidste år.
Det, det handler om, er, at de eksisterende regler er sådan, at man kan klage, og så er det kommunalbestyrelsens forpligtelse at finde ud af, om der er en sundhedsfare.
Men der er jo nødt til at være en vis proportionalitet i det, sådan at man som lejer ikke bare kan knipse med fingrene og sige, at her er sundhedsfare, og så skal de sætte himmel og hav i bevægelse inden for 8 dage.
Det er vel rimeligt nok, at kommunen kommer ud og vurderer, om der er et problem.
Og så er det kommunen, der skal sørge for, at den her kondemnering føres ud i livet, med hvad deraf følger.
Men det kan vel ikke være rimeligt, at vi indfører lovløshed, sådan at lejeren bare skal kunne knipse med fingrene og sige, at her er sundhedsfare, og så skal systemet – uanset om det er rigtigt eller ikke – bare gå i gang.
Lissa Mathiasen (S), 2007-05-16:
Nu ved jeg ikke, hvem det er, der har forestillet sig, at der skulle foretages noget, der var ubegrundet.
Vi skriver sådan set i vores forslag: hvis der er en velbegrundet mistanke.
Man må jo opfatte, at det, den konservative ordfører siger, er, at hvis der er en velbegrundet mistanke, så deler man fra konservativ side det socialdemokratiske ønske om, at der omgående skal foretages skridt, så det kan blive afklaret, om boligen er ubeboelig, fordi den er sundhedsskadelig.
Er det det skridt, man vil tage fra konservativ side?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2007-05-16:
Det korte svar er et ja.
Skal jeg begrunde det lidt mere, så betyder det også, at det inden for de eksisterende regler er sådan, at hvis der er en velbegrundet mistanke mod liv eller førlighed eller sundhed, så skal kommunen sørge for at kondemnere.
Og når man har sagt kondemnering, har man også sagt genhusning.
Folk skal ud af de sundhedsfarlige ejendomme.
Bjarne Laustsen (S), 2007-05-16:
Hr. Jakob Axel Nielsen har været i gang med at få placeret ansvaret, og det er så kommunerne, der ikke gør det godt nok.
Kan vi ikke fra starten få slået fast, at det er udlejeren, der ikke må have lov at udleje noget, der er sundhedsfarligt?
Burde det ikke sige sig selv, at det, man lejer ud og får penge for, også skal være i orden?
Det synes jeg er godt at få præciseret.
Hvem har så skylden?
Det er så lejeren, der tørrer tøj i lejligheden osv.
Er hr. Jakob Axel Nielsen enig i, at det er hver ottende bolig, der er ramt af skimmelsvamp, og at SBi siger, at der kun er meget få tilfælde, hvor man kan sige, at det er lejerens skyld alene, at der er tale om skimmelsvamp?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2007-05-16:
Det sidste spørgsmål kan jeg ikke svare på, altså om det er hver ottende
bolig.
Det tal er jeg ikke bekendt med.
Til det første spørgsmål, altså om en udlejer må udleje en ejendom, der er sundhedsfarlig, kan jeg sige, at det må udlejeren ikke.
Men som jeg indledte med at sige, er den her problemstilling tveægget.
Nu taler vi om eksisterende byggeri.
Der kunne man jo godt forestille sig en situation, hvor en lejer kommer ind i et ordentligt lejemål, men af den eller den anden grund udvikler det sig til at blive et sundhedsskadeligt lejemål, fordi der springer et vandrør, eller fordi der har været foretaget en badeværelsesrenovering og håndværkerne ikke har gjort det godt nok, eller fordi der tørres tøj, eller fordi udlejeren ikke har fået skiftet rørene uden for ejendommen, hvilket så forårsager fugt inde i ejendommen.
Det kan være mange årsager.
Men selvfølgelig kan jeg bekræfte, at udlejer ikke må udleje en sundhedsfarlig lejlighed.
Bjarne Laustsen (S), 2007-05-16:
Jeg har tidligere hørt hr. Jakob Axel Nielsen være lidt hurtig på aftrækkeren og sige, at 5 minutter efter, at der er konstateret skimmelsvamp, så skal kommunen finde en erstatningslejlighed.
Hvad er det, der har gjort hr. Jakob Axel Nielsen klogere?
For det er jo konklusionen efter debatten i Kontant.
Der kan måske blive lavet en pjece eller en vejledning eller sådan noget, men reglerne er gode nok.
Jeg synes, det er et alvorligt problem, og man bør være med til at løse det.
Det kan jo ikke være rimeligt, at nogen skal bo 3 år eller mere i en lejlighed, der er sundhedsskadelig.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2007-05-16:
Jeg vil gerne gentage, hvad jeg sagde i Kontant, for det er den samme holdning, mit parti og jeg har i dag.
Jeg synes ikke, at der er nogen grund til at sige, at det handler om børn, nej, det handler om mennesker.
Det der med 5 minutter efter skal forstås på den måde, at når det er konstateret efter de gældende regler for, hvordan man konstaterer sundhedsfaren, så bør en kommune reagere på den måde og sige: Her er farligt at være for mennesker.
Og så skal den udløse en kondemneringsbeslutning.
Bente Dahl (RV), 2007-05-16:
Da ordføreren er forhindret, er det mig, der står her og læser ordførertalen op.
Skimmelsvamp er et stort problem.
Det er der enighed om politisk.
Der er også enighed om, at der skal gøres noget ved sagen.
Uenigheden drejer sig om, hvordan problemet løses bedst.
Det socialdemokratiske beslutningsforslag er et konkret bud.
Alene det fortjener anerkendelse.
Ikke desto mindre er vi uenige i den løsning, der er lagt op til.
Ud fra almindelige retspolitiske principper finder vi forslaget for ensidigt.
Det er nu engang unfair at pålægge udlejere en række tekniske analyser, så snart en lejer blot klager, og det vil sige: også når udlejeren ikke bærer det mindste ansvar for skimmelsvampen.
Forslagsstillerne går automatisk ud fra, at skimmelsvamp nødvendigvis er udlejerens ansvar.
Det er det også ofte på grund af manglende vedligeholdelse.
Her er synderne ifølge Statens Byggeforskningsinstitut snarere at finde i det private byggeri end i det almene boligbyggeri.
Men når alt dette er sagt, har beboerne naturligvis også selv et medansvar for at forhindre fugt og svamp i deres bolig.
For os er det derfor vigtigt at finde en løsning, hvor ansvar og pligter går hånd i hånd.
Der skal kort sagt findes en ordning, der tilskynder både udlejere og lejere at påtage sig det ansvar, der rettelig er deres.
Spørgsmålet er, hvad der så kan gøres.
Handler det om at opfinde helt nye redskaber og systemer eller snarere om at styrke anvendelsen af dem, der allerede er?
Vi hælder snarere til det sidste med den viden, vi har.
I dag har beboere en række muligheder for at få udlejere til at udbedre en skimmelsvamp, alt efter om de bor i private eller almene ejendomme.
Der findes klage- og ankesystemer og sanktionsmuligheder samt pålæg af mere eller mindre skarp karakter.
Spørgsmålet er, hvorfor det ikke virker i praksis.
Noget tyder på, at kommunerne ikke bruger de muligheder, de har for at håndtere problemer med skimmelsvamp.
De er for passive, og sagerne trækkes i langdrag til skade for beboerne.
Bevisbyrden kan være svær at løfte for lejerne, når det skal påvises, at problemet skyldes en åbenlys mangel på vedligeholdelse fra udlejers side.
Der er plads til forbedringer.
Det holder naturligvis ikke, at folk må leve år ud og år ind i boliger, der er sundhedsskadelige.
Det handler også fremadrettet om bedre byggeri.
Forslaget om en obligatorisk byggeskadeforsikring vil forhåbentlig være med til at afhjælpe problemet med skimmelsvamp i fremtidigt byggeri.
Bedre information til beboerne er også vigtig, om end den på ingen måde kan stå alene.
Alt i alt vil vi gerne handle, og der skal ikke gå år og dag, inden der sker noget.
Det er tid til handling.
Der er mennesker, der rammes på deres helbred af usunde boliger.
Dem skal der findes en løsning for.
Pernille Frahm (SF), 2007-05-16:
Det er jo et forslag, som er en videreudbygning af et forslag, der har været fremsat før.
Det er blevet strammet meget op og er blevet stærkt forbedret.
Det, som forslaget behandler, er jo et kæmpe problem.
Vi har alle sammen fået masser af henvendelser fra lejere, der sidder med det her problem, fortvivlede lejere, som ikke aner deres levende råd.
Så sent som i forgårs, tror jeg det var, fik jeg et brev fra en lejer i en almennyttig bolig, som simpelt hen ikke anede, hvor hun skulle gå hen med sine problemer.
Hun var blevet afvist alle steder.
Så selv om hr. Jakob Axel Nielsen siger, at lejerne har rettigheder, er der åbenbart en hel del lejere, der oplever, at der er meget stor forskel på at have ret og at få ret.
Jeg tror ikke, det er nok bare at lave mere information om det her.
Jeg tror ikke, det er nok at lægge noget ud på nettet og trykke pjecer osv. osv.
Jeg tror faktisk også, det er nødvendigt at se på regelsættet som sådan og sikre, at vores lejere har en garanti og en stærkere retssikkerhed på området, end tilfældet er i dag.
Det her forslag forhindrer jo ikke, at man i sidste ende kan pålægge lejerne ansvaret, hvis det nu skulle vise sig, at det er et lejeransvar.
Det har ligesom lydt i debatten i dag, at det alene var et forslag, der gik ud på at hænge udlejer ud.
Jeg synes bare, man skal være opmærksom på, at det jo er lejerne, hvis helbred er i fare, og at det er derfor, det er nødvendigt at se det ud fra deres synspunkt.
Hvis man vil spille hasard med lejernes helbred, er det rigtigt nok, at det så er udlejers synspunkt, man skal se det fra.
Normalt vil vi jo gerne bruge sådan noget som forsigtighedsprincippet på andre områder.
Vi vil gerne give forslaget vores fulde støtte.
Bertel Haarder (V), 2007-05-16:
Der kan jo ikke være nogen skjult nedskæringsdagsorden.
Bjarne Laustsen (S), 2007-05-16:
For jeg tror, at Venstres ordfører er bekendt med, at der er rigtig mange mennesker, der er i klemme i forhold til det her.
Hvis så Venstres ordfører også lige ville være venlig at beskrive, hvordan man opfatter den her problemstilling: Hvor omfattende er det egentlig, og hvor alvorligt er det for de mennesker, det her går ud over?
Jeg synes, det kunne være rart at få det sat lidt i perspektiv.
Michael Aastrup Jensen (V), 2007-05-16:
Nu er det sådan, at reglerne jo er rimelig klare i dag: Hvis man har noget ved sin lejlighed, man ikke er tilfreds med, går man til udlejeren.
I langt de fleste tilfælde vil udlejeren altså også sørge for at udbedre de eventuelle skader, som der er.
Hvis og såfremt der kommer et tvivlsspørgsmål og man simpelt hen er uenig med sin udlejer, har man mulighed for at gå videre til f.eks. huslejenævnet, eller hvis man synes, det er helt grelt, kan man rette henvendelse til kommunen.
Det er de rettigheder, man har i dag.
Men jeg vil altså ikke gå ind – og der må jeg så beklageligvis skuffe Socialdemokratiet – og sørge for, at man får forskellige andre muligheder, forstået på den måde, at man får den her nye regel, der siger inden for 8 dage.
Allerførst vil jeg sige, at med hensyn til huslejenævnets sagsbehandlingstid kan jeg jo ikke stå her og forklare, hvad den er ude i hver enkelt kommune, og det tror jeg heller ikke at den socialdemokratiske ordfører mener jeg kan.
Derimod kan jeg sige, at det jo er kommunerne, som har ansvaret for sekretariatsbistanden i de forskellige huslejenævn og derfor også har et ansvar for, at sagsbehandlingstiden bliver så kort som overhovedet mulig.
Derudover vil jeg også sige, at selvfølgelig kan huslejenævnets medlemmer ikke vide alt om alting, men de har mulighed for at indhente tekniske oplysninger om det, de er i tvivl om.
Hvis man som lejer har en mistanke om, at den bolig, man bor i, er decideret usund rent levemæssigt, altså simpelt hen ikke er en god nok bolig at bo i, kan man jo også rette henvendelse til kommunen, som så har et ansvar for at sørge for at komme ud og kigge på de reelle forhold og se på, om den skal rives ned, eller hvad der skal gøres.
Så vi har altså forskellige instanser, der allerede i dag er sat til at hjælpe lejerne i den konkrete sag, og det vil også fremgå af den vejledning, som kommer inden sommerferien.
Eva Kjer Hansen (V), 2007-05-16:
Jeg vil blot understrege, at vi jo netop med anbringelsesreformen har sat fokus på mere kvalitet og mere kontinuitet i barnets tilværelse og bl.a. har en tidlig indsats med som et absolut fokusområde.
Så er der så nogle mere vanskelige problemstillinger, som vi jo i forligskredsen har været enige om at vi ikke umiddelbart kunne træffe beslutning om, og som vi derfor har fået undersøgt nærmere, og hvor vi simpelt hen har haft et udvalg siddende for at kigge på de retssikkerhedsmæssige problemer, der kunne være – det har bl.a. været i forhold til bortadoptionsdiskussionen, altså at man anbringer over en længere periode for de helt smås vedkommende, og det har også været i forhold til tilknytning til opholdsstedet eller til den plejefamilie, hvor et barn nu måtte være.
Og der har vi jo bedt om at få nærmere oplysninger om erfaringerne fra andre lande og har aftalt, at det kigger vi så nærmere på til efteråret.
Mette Frederiksen (S), 2007-05-16:
Det, jeg ikke forstår i dagens diskussion og i socialministerens svar, er, at man tør blive ved med blot at henvise til anbringelsesreformen, at man tør blive ved at henvise til, at loven selvfølgelig skal overholdes, når loven mange steder ikke bliver overholdt, og når vi ydermere kan se, at vi har en lovgivning, der ikke er tilstrækkelig.
Vi ved, at der er masser af børn og unge, der har været anbragt, som ikke får det efterværn, de skal have; vi ved, at kommunerne planlægger at spare næsten 0,5 mia. kr. nærmest pr. påbud fra finansministeren; vi ved, at der er plejefamilier, der nærmest bønfalder os om at få bedre uddannelse og supervision undervejs, så de faktisk kan få lov til at varetage deres job godt nok; vi ved, der er masser af fejl i sagsbehandling; og vi ved, at der er børn, der ikke bliver anbragt, selv om de burde blive det.
Så hvorfor ikke gå til biddet nu og sige: Ja, vi har lavet en anbringelsesreform, den blev vedtaget i 2004, det var godt, men med alle de problemer, der tegner sig på det her felt i dag, og med alle de børn, der ikke har det godt, bliver vi nødt til som Folketing og regering at forpligte os selv og hinanden på at skabe en politik og en lovgivning, der er stærkere, meget stærkere end den, der findes i dag?
Eva Kjer Hansen (V), 2007-05-16:
Jamen der er jo bare ingen logisk sammenhæng i det, fru Mette Frederiksen siger.
Fru Mette Frederiksen konstaterer, at der er dele af anbringelsesreformen, der ikke bliver overholdt, at der sker fejl og mangler i sagsbehandlingen, og at man ikke lever op til det, man skal.
Hvad er svaret fra fru Mette Frederiksens side?
Det er nye regler, nye love, en ny anbringelsesreform.
Det er jeg fuldstændig uenig i.
Det, vi skal, er, at vi skal have anbringelsesreformen til at virke, og vi skal have kommunerne til at overholde de bestemmelser, vi har fastsat, og så skal vi selvfølgelig, hvis vi synes, at der er nogle huller, tage nogle nye initiativer.
Jeg må altså sige, at det er kommunerne, der har frie hænder i deres budgetlægning til at finde ud af, hvordan de disponerer på de forskellige områder.
Der er ikke noget påbud hverken fra finansministeren eller fra regeringen om besparelser på børn og unge-området, som fru Mette Frederiksen antyder.
Det er jo en del af det kommunale selvstyre, at kommunerne laver deres budgetter efter, hvad de forventer.
Jeg må ærligt sige, at jeg er bekymret over de meget store besparelser, der er lagt op til på området, og det er også derfor, jeg så gerne vil knytte en kreds af kommuner tættere sammen i en følgegruppe, hvor vi kan se nøjere på, hvad der rent faktisk kommer til at foregå i kommunernes indsats.
Pernille Frahm (SF), 2007-05-16:
Jeg synes, det er svært at svare på, om regelsættet er godt nok.
Jeg kan da godt finde skønhedsfejl i det, men hovedproblemet er jo, at det ikke bliver fulgt og ikke bliver brugt efter hensigten.
Ole Pass er ude at påstå, at hensigten er en besparelse
f.eks. Så kan vi jo ikke forholde os til, om reglerne er gode nok, for vi kan konstatere, at de ikke bliver fulgt.
Det er der, jeg efterlyser en minister, der ligesom vil træde lidt i karakter.
Den anden ting er: Der er ingen her, der siger, at anbringelser er løsningen på alt, men når vi taler om det, er det, fordi det er der, det er dyrt, og det er også derfor, det er der, det gør ondt.
Også her mangler jeg en minister, der vil træde i karakter.