Per Stig Møller (KF), 2009-11-04:
Jamen det skal jeg da gerne love.
Altså, det, Udenrigsudvalget overværede, er fuldstændig uacceptabelt.
Og jeg er da glad for, at Udenrigsudvalget overværede det, og jeg er også taknemmelig for, at man talte højt i den forbindelse – så højt, at det altså blev hørt.
Som hr. Qureshi ganske rigtigt siger, kan man jo ikke stå der hver dag.
Hvor er myndigheden, hvor er ordreforløbet?
Og det skal vi tage op med ham.
Men principielt vil jeg så også godt sige, at Danmark har tilbudt at bidrage til grænseovervågningen fra Rafah i Egypten, men også hvis det er den israelske grænse.
For det er vigtigt, at der er en grænseovervågning, så de ting kommer ind, som skal ind, og de ting, som ikke skal ind, ikke kommer ind.
Og der har EU, der har Danmark tilbudt at bidrage til grænseovervågningen.
Det er ikke lykkedes at få nogen af parterne, hverken egypterne eller israelerne, til at synes, det er en god idé, vi står der.
Derfor har vi ikke kunnet komme længere med det, men i forbindelse med en fredsforhandling osv. kan vi også stadig væk forestille os, at vi får en rolle, og Danmark er klar til at spille en rolle i forbindelse med freden.
Konklusionen er altså: Ja, adgangen skal lempes.
Vi siger det også til dem, og vi har altså også sagt, at vi gerne bidrager til kontrollen.
Jo, men nu skal vi jo også tænke på, at det her også skal ses i sammenhæng med, at vi også skal have en fred ud af det.
At blive ved med at sende Israel frem for generalforsamlingen er jo ikke særlig spændende og interessant, fordi man ved, at der hvert eneste år i forvejen i generalforsamlingen kommer en vedtagelse, der banker løs på Israel.
Så det vil jo ikke være særlig interessant.
Sikkerhedsrådet kunne man diskutere, men der vil det jo aldrig nogen sinde blive behandlet, det ved hr. Qureshi jo også godt.
På grund af magtforholdene vil det ikke blive behandlet i Sikkerhedsrådet.
Det er også det, jeg vil anbefale på FN's Generalforsamling i dag, at begge parter undersøger det, og så – sådan som Goldstone også beder om – kommer med deres undersøgelser, og jeg vil også ligesom EU bede FN's generalsekretær om at fortsætte sine undersøgelser og så vende tilbage.
Så jeg synes, vi skal følge Goldstones anbefalinger.
Parterne undersøger, de kommer med deres resultater, og Menneskerettighedsrådet behandler dem i marts måned næste år.
Det synes jeg er det rigtige forløb.
Derfor støtter vi en undersøgelse, sådan som Goldstonerapporten jo beder om.
Den siger jo ikke, at den har fundet noget; den konkluderer jo ikke; den giver indikationer, og så beder den om, at Menneskerettighedsrådet behandler det, og at Israel og den palæstinensiske autoritet behandler det, der står om dem, og så kommer tilbage om 3 eller 6 måneder – der er forskellige vedtagelser.
Det er også det, Menneskerettighedsrådet oprindelig sagde, at man skulle komme tilbage om 6 måneder.
Der har jeg opfordret Israel til at gå ind i det her og levere de undersøgelser, hvilket Israel jo, som hr. Qureshi rigtigt siger, ikke helt afviser.
Men Israel siger, at de jo selv laver undersøgelser.
Der laves jo også undersøgelser, og der er også mange israelske officerer og soldater, der er under anklage.
Der er faldet meget få domme, men der er indledt undersøgelser af dem.
Men det er så der, jeg bare igen for balancens skyld vil sige, at Hamas jo ikke gør det.
Der er det jo sådan, at Israel er et demokrati, Israel er et retssamfund.
Derfor kan vi ikke stille andre krav til Israel, men vi har højere forventninger.