Frank Aaen (EL), 2009-10-23:
Hvis der overhovedet er kommet noget godt ud af krisen ud over det ideologiske, for ideologisk har krisen jo været rigtig god for os, der er kritiske over for kapitalismen og markedsfilosofien, men hvis der for os alle sammen uanset vores ideologiske opfattelse er kommet noget godt ud af krisen, så er det jo lige præcis det, at der er blevet sat skub i kampen mod skattely.
Det er jo en sag, som venstrefløjen og en organisation som ATTAC og andre græsrodsorganisationer har haft på dagsordenen i mange år, nemlig hvordan vi kunne bekæmpe skattelylande, og vi har hele tiden fået at vide, at det var umuligt, og at det kunne man ikke gøre noget ved; så længe der var en ø ude i Atlanten, som ikke ville følge de internationale regler, så ville det være umuligt at gøre noget for at begrænse skattespekulation i forhold til at bruge skattelylande.
Det viser sig nu, at det jo godt kan lade sig gøre, hvis man vil.
Det er måske også en god idé at tænke over, hvorfor det har taget så lang tid.
Man har jo i årevis sloges med det her problem, og grunden til, at det har taget så lang tid, er selvfølgelig, at de lande, der havde magten og styrken til at sætte ind over for de her skattelylande, samtidig var dem, der husede de multinationale kæmpekoncerner, som tjente og som havde gavn af de her lande.
De her skattely er jo ikke noget, der er kommet af sig selv.
De er jo kommet, fordi der var store selskaber, der syntes, at det var en god idé, og de er kommet, fordi disse selskaber har kunnet få deres pågældende lande til at sige, at hvis ikke man havde de muligheder, så kunne de selskaber ikke klare sig i konkurrencen mod de andre selskaber.
Det er jo vigtigt at huske.
Derfor er det jo også godt nok, at vi i dag kan notere os, at nogle af de rige lande har fået aftaler med de her skattelylande, der i nogen grad, som andre også har været inde på, gør det muligt at forfølge dem, der spekulerer i skattelylande.
Men det er også kun i nogen grad, selv for de rige lande, og det er ikke i ret stor grad, hvis man ser på det globalt, for de lande, der virkelig bliver tømt for penge gennem skattelylande, er udviklingslandene.
Og det bliver ved med at ske.
Der er ikke noget, der tyder på, at det er ved at blive stoppet.
Det er oven i købet sådan, at der er indrettet en regel om, at vi siger, at hvis der bare er lavet en aftale med et lille antal lande om, at man på en eller en måde kan bekæmpe dem, der misbruger skattelylandene eller bruger skattelylande, så bliver det pågældende land taget af listen som værende et skattely .
Men det er stadig væk et skattely, nemlig for alle de lande, der ikke har styrken til at få lavet sådan en aftale, som ikke har styrken til at bruge de muligheder, der er for at forfølge dem, der skjuler de penge, der skulle betales i skat, i et skattely.
Derfor har vi en enorm opgave foran os med at sørge for, at ikke mindst ulandene også får mulighed for at stoppe den skatteflugt, der sker til de her skattelylande.
Det står bestemt stadig væk foran os.
Og det er bl.a. det, vi vil prøve i udvalgsarbejdet at få boret i, nemlig hvor gode muligheder vi selv har.
Som andre har sagt, har Berlingske Business – der var også en stor artikel i Jyllands-Posten forleden dag – peget på de begrænsninger, der er for at kunne stoppe flugten til skattelylande for vores eget vedkommende, men vi er altså nok så interesserede i, hvordan vi hjælper ulandene med at få stoppet det der hul.
Så jeg vil sige, at vi skal arbejde videre med de aftaler.
Vi støtter selvfølgelig dem, der ligger i dag.
Vi prøver at se, om de kan blive bedre, men vi støtter dem, der ligger.
Jeg vil også sige, at vi muligvis i fællesskab skal prøve at gøre noget, der er nok så effektivt, nemlig at gå efter de selskaber, der bruger de her skattelylande, for hvis der er noget, de har respekt for, så er det, hvis kunderne i stor stil siger: Det svineri vil vi ikke være med til.
At kunderne siger til Synoptik, som jeg lige nu har læst om – men der er jo uendelige mængder af selskaber, der bruger de her skattelylande – at de vil gå efter dem, hænge dem ud, for store selskaber, der i den grad har rigdom, skal ikke misbruge f.eks. fattige mennesker i den tredje verden og undgå at betale den skat, der skal til, for at de lande kan få en bedre fremtid.
Lovgivning er én ting, men vi ved også, hvor energiske man er for at undgå lovgivningen.
Lad os derfor gå efter de navngivne selskaber, som misbruger de her skattely.