Karin Nødgaard (DF), 2010-01-14:
Når vi i dag skal have en debat om den generelle kulturpolitiske situation i Danmark, synes jeg, det er vigtigt, at vi prøver at se på området med positive øjne.
Det er vigtigt, at der i debatten også fokuseres på, hvad der er gået godt, og hvilke initiativer der er foretaget gennem de seneste år.
Derudover finder Dansk Folkeparti det vigtigt, at der ikke kun snakkes om mangel på ressourcer og finanskrise.
Der er ingen tvivl om, at det er noget, der har påvirket de seneste års udvikling på alle politiske områder og ikke kun inden for kulturens verden.
Kulturen er måske endda blevet skånet i lidt længere tid end andre områder i samfundet, som vi beskæftiger os med.
Men kulturpolitik er også holdninger.
Når der diskuteres kulturpolitik i Danmark, er det væsentligt at komme ind på de mange sider, der findes af kultur.
Det er sundt, at der med jævne mellemrum tages en bred debat, hvor man får mulighed for ikke kun at vende de områder, der har fået megen opmærksomhed, men også de områder, som er mere generelle og måske ikke har fået den store mediebevågenhed, men alligevel har en betydning for mange borgere, både oplevelsesmæssigt og holdningsmæssigt.
For Dansk Folkeparti er det vigtigt, at vi løbende har en værdidebat, og at vi som politikere tør sætte noget på dagsordenen, og det synes jeg Dansk Folkeparti har formået på fin vis i de seneste par år.
Der må ikke herske tvivl om, at vi i Danmark har nogle kulturværdier, som er vigtige at huske på og sætte i fokus.
Hvis vi skal kigge på de seneste års kulturpolitik, er der ikke tvivl om, at der trods krise stadig er bevågenhed om området, og at der økonomisk prioriteres ressourcer til det.
Vi må dog huske på, at der skal tages et ansvar, også for den økonomi, der føres.
Det er ikke ukendt, at statskassen ikke er bundløs, at det skal vurderes meget nøje, hvad pengene bruges til, og ikke mindst at de er til stede, inden de bruges.
Dansk Folkeparti har gennem årene været med til at afsætte midler til kulturområder, hvor støtten er det, der gør en forskel – nogle gange mindre, andre gange større beløb, men en beslutning er hver gang truffet ud fra meget nøje overvejelser.
Vi har en målsætning om, at kulturtilbud skal være en naturlig del af befolkningens hverdag, men er også realistiske og ved, at vi som mennesker er meget forskellige og derfor også efterspørger forskelligt.
Dansk Folkeparti ser gerne, at der ikke er nogen, som på grund af uvidenhed om tilbud ikke forbruger kulturen, men vi vil heller ikke pådutte nogen noget.
Vi har derfor besluttet, at der skal satses på børns og unges møde med kulturen, og det er derfor, der på de seneste års finanslove er afsat ressourcer, så børn introduceres til kulturens mangfoldighed i deres skolehverdag.
Det har vist sig at være en succes og er noget, vi vil fortsætte med.
At der laves kulturbevaringspuljer, har også vist sig at være en stor succes.
Puljerne er med til at bevare steder og monumenter, som ellers vil forfalde og vil forsvinde og ikke være tilgængelige for kommende generationer, hvis der ikke blev gjort en indsats.
Kulturen har også en social faktor.
Her tænker jeg meget på idrættens verden, og også på dette område er der fokuseret.
Der har gennem de senere år været drøftet en del om den geografiske fordeling af kulturtilbud.
Der skal ikke herske tvivl om, at det for Dansk Folkeparti er vigtigt med tilbud i hele landet, og at vi har fokus rettet mod, at der også kigges nærmere på, om der kan ske forbedringer.
Men vi må ikke glemme, at der er grænser for, hvor mange orkestre eller teatre der er plads til.
Uanset hvad skal der jo, som man siger, kunder i butikken.
Danmark er fortsat et lille land, og da vi alle efterspørger kvalitet i de tilbud, som vi tager imod, kan det ikke udelukkes, at nogle ikke overlever, og at der opstår nye kulturtilbud, som kan udkonkurrere nogle gamle og etablerede.
Det, der må være vigtigt, er, at der er en rimelig balance.
Det er i dag blevet nemmere at bevæge sig over afstande på en anden måde end tidligere, og uanset om man kan lide det eller ej, vil der altid være flere tilbud i hovedstaden og de øvrige større byer i Danmark.
De midler, der fra statens side afsættes til kultur, fordeles på forskellig vis.
Nogle er øremærkede fra statens side, andre tildeles armslængdeorganerne til videre fordeling, og dette skønner vi er en udmærket model.
Når vi skal konkludere, hvorledes situationen er i kulturlivet i dag, må vi konstatere, at der er behov for meget grundige overvejelser, hver gang der skal fordeles midler, og at der er store udfordringer.
Men det er også vigtigt at slå fast, at det ikke ser helt sort ud.
Der må ageres økonomisk ansvarligt, for hvis vi ikke gør det fra politisk side, vil det kunne få katastrofale følger og på sigt også skade kulturen, og det er jo ikke det, vi er interesserede i.