runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rasmus Prehn (S), 2010-12-02:
Det er jo en helt urimelig sammenligning.
Dansk Folkepartis ordfører ved udmærket godt, at det, vi foreslog, var i forbindelse med elektroniske valg at lave en foranstaltning, der kunne imødekomme de mange ordblinde vælgere, vi har, som i dag føler sig ekskluderet i forhold til valgdeltagelse.
Det synes vi faktisk er et meget sympatisk forslag fra socialdemokratisk side, at vælgergrupper, der på grund af forskellige handicap ikke kan læse en almindelig stemmeseddel, får mulighed for at være med.
Her er der altså tale om, at Dansk Folkeparti tilsyneladende har problemer med at skaffe stillere nok.
Så skal det gå ud over hele det danske folkestyre, så skal det laves om, og man skal til at have ansat jurister i kommunerne, der skal sidde og døje med at få lavet nogle regler, der kan hænge sammen.
Er det ikke uhyre bureaukratiskabende, bare fordi Dansk Folkeparti har problemer med at stille en stillerliste?
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-12-02:
Nu er der jo mange her i salen, som tydeligt husker netop hr. Rasmus Prehns indgangsvinkel til, hvordan man laver afbureaukratisering i kommunerne og ændringer i den eksisterende valglov.
Forslaget fra Socialdemokraterne for noget tid tilbage var jo f.eks., at alle opstillede byrådskandidater ved kommunalvalget i København skulle have billede på stemmesedlen.
Det betød så, at der skulle laves en stemmeseddel med billeder på 291 kandidater, og der skulle også sættes logoer på for alle de 21 partier, som stillede op.
Det endte jo faktisk med, ifølge den beregning vi fik her i salen, at det blev en ganske lang stemmeseddel, der skulle til.
Så med hensyn til afbureaukratisering skal man passe på ikke at flage så kraftigt, at man mister jordforbindelsen.
Rasmus Prehn (S), 2010-12-02:
Det er jo altid herligt, når Dansk Folkepartis ordfører kan fortælle os andre her i Folketinget, hvordan man plejer at gøre, hvordan det hele hænger sammen og fortælle, at sådan skal man ikke stille spørgsmål osv.
Det, der undrer mig, når jeg sidder og lytter til debatten her, er, at man fra Dansk Folkepartis side kan tale om, at der er afbureaukratisering i det her, og så er det, man i virkeligheden står og svarer på talerstolen, når man får nogle spørgsmål om, hvordan det hele skal hænge sammen, og hvordan det skal administreres, at det har man ikke nogen bud på, det må nogle kloge jurister tage sig af.
Ender det her i virkeligheden ikke med at blive et kæmpe stort bureaukratisk cirkus, hvor Dansk Folkeparti så vil have endnu flere jurister i kommunerne til at sidde og døje med det her i stedet for på helt almindelig traditionel vis at samle nogle stillere sammen?
Det har man gjort i 100 år, skulle jeg til at sige.
I mange, mange år har man samlet ind på den her måde og fået det til fungere; et godt, gedigent demokratisk princip.
Det vil Dansk Folkeparti så lave om på, men skaber det i virkeligheden ikke bare endnu mere bureaukrati?
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-12-02:
Man må jo bare konkludere, at hvis fru Maja Panduro er så bekymret over det her beslutningsforslag, så tegner det lidt skidt for fremtiden for fru Maja Panduro i et folkestyre, for det er altså ikke normalt, at man med et beslutningsforslag kommer med et detaljeret lovændringsforslag til, hvordan man tager hånd om de enkelte udfordringer, der er beskrevet i et beslutningsforslag.
Det er ganske enkelt ikke det, man gør ved en førstebehandling.
Det her er et forslag, som er lagt frem, og hvis der er sympati for ideen, går man videre med at lave en udformning af en lovtekst.
Sådan fungerer det altså i virkeligheden.
Maja Panduro (S), 2010-12-02:
Så det vil sige, at ordføreren for forslagsstillerne sådan set ikke har noget bud på det?
Det synes jeg er en lille smule bekymrende.
Noget af det, som Valglovsudvalget beskæftigede sig med, og som de sagde kunne være en måde at løse det på, var, at det kun skulle være de store landsdækkende partier, der havde mulighed for at slippe for stillerlisterne, for der ville man ligesom have en autoritet at gå til, nogle, man kunne spørge, om det er dem, der repræsenterer partiet.
Grunden til, at vi ikke vil være med på den model, er, at vi, selv om den ville være meget belejlig for mit eget parti, da vi er et stort og landsdækkende parti, synes, det er urimeligt, at man på den måde skal forfordele de små lokallister, som vi jo heldigvis har mange af, og som der er rigtig mange danskere der stemmer på til de lokale valg.
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-12-02:
Nu er det jo altså sådan, at det her er et beslutningsforslag, og det betyder selvfølgelig også, at jeg ikke vil stå heroppe og i detaljer redegøre for, hvordan de enkelte lovændringer skal foregå.
Det, jeg blot kan sige, er, at det her er et beslutningsforslag, som tager udgangspunkt i den eksisterende valglov, og vi tror altså på, at det er muligt at skrive sig ud af de her relativt få udfordringer og begrænsninger, som der er givet udtryk for, bl.a. i spørgsmålet om, om et parti har flere lokale vælgerforeninger, som stiller op i en given kommune.
Vi tror på, at vi faktisk har kompetent juridisk personale, som kan skrive det ind i en revision af den eksisterende valglov.
Jeg vil ikke til at gøre mig klog på, hvordan det skal gøres rent konkret i de enkelte problemformuleringer.
Daniel Rugholm (KF), 2010-12-02:
Jeg er slet ikke i tvivl om, at det styrker integrationen, at man blander sig med danskere og den danske kultur og ikke nødvendigvis, som vi nogle gange oplever i nogle af de her områder, isolerer sig.
Men jeg synes, det er positivt, at vi giver mulighed for ting.
Jeg vil også gentage, hvad jeg sagde til den radikale ordfører: Vi smider jo ikke folk ud af de her områder.
Vi bestemmer ikke engang, om de må have lov at flytte dertil.
Vi giver bare det simple værktøj til kommunerne, at de ikke længere kan anvise borgere uden for EU og EØS-samarbejdet til de her områder.
Maja Panduro (S), 2010-12-02:
Det glæder mig, at ordføreren anerkender nogle af de problemer, som kan være forbundet med det her.
Han gør det så ved at sige, at man jo klart og nemt vil kunne skrive sig ud af de problemer, som nogle af os har listet op.
Det ærgrer mig bare, at ordføreren glemmer at sige, hvordan man vil kunne løse de problemer her, for jeg mener ikke, at det nødvendigvis er så nemt og åbenlyst.
Forslaget er jo relativt kortfattet og ikke så detaljeret, og det er fair nok, men kan ordføreren så ikke her fortælle os, hvordan han mener man skal løse problemet med, hvordan vi kan bestemme, hvem det er, der tegner stillerlisten?
Hvordan mener ordføreren man undgår det, at kommunerne skal sidde og vurdere, hvem der tegner stillerlisten, og hvem der ikke gør?
Det bliver et bureaukratisk helvede langt, langt ud over det bureaukrati, der måtte være forbundet med, at man f.eks. for Københavns Kommunes vedkommende i dag skal administrere stillerlister med op til 150 stillere for en lidt større gruppe af partier.
Det gælder trods alt for en kommune med 1 mio. indbyggere, mens det for de fleste kommuners vedkommende altså vil dreje sig om 25 stillere på relativt få lister.
Peter Westermann (SF), 2010-12-02:
Det, jeg hæfter mig ved, er, at der i de tre nævnte lovforslag, som Venstres ordfører mener vil løse problemerne for de danske ghettoområder – eller det, som regeringen i hvert fald benævner sådan – jo altså ikke er afsat andre penge til finansiering end dem, der kommer fra Landsbyggefonden, og lidt fra satspuljemidlerne.
Altså er det landets allersvageste, der skal betale for det her, som regeringen har udråbt som et samfundsproblem.
Men jeg kunne også godt tænke mig at spørge ind til det her med solidariteten på tværs af kommunegrænser.
Den forrige spørger spurgte om, hvad Venstre ville gøre for at sikre, at der er tilstrækkeligt med almene boliger i andre kommuner, altså i de kommuner, som er mere velstillede end de kommuner, hvor regeringen har udpeget 29 meget udsatte boligområder som ghettoer.
Var det ikke en idé, om vi sikrede, at der også kunne anvises på tværs af kommunegrænser, sådan at de kommuner, der nu trækker den største del af læsset, kunne blive aflastet lidt af de kommuner, der faktisk har de bredeste skuldre?
Peter Madsen (V), 2010-12-02:
Nu bliver der jo mulighed for i videre omfang at lave centrale boliganvisninger inden for den enkelte kommune, og jeg tror, vi skal se på, om det ikke kan være med til at løse nogle af de her problemer, før vi begynder at tale om, at man kan flytte sine sociale problemer ud til andre kommuner.
Med hensyn til hvad der er af muligheder for at flytte ind, vil jeg sige, at der jo hele tiden sker noget på området.
Jeg har hørt i dag, at Københavns Borgerrepræsentation i aften vil vedtage en plan om, at der skal bygges flere tusinde almennyttige boliger i København, og at de bliver bygget efter nogle billigprincipper, og det synes jeg da er glædeligt.
Det er da et eksempel på, at der sker noget.
Thomas Jensen (S), 2010-12-02:
Til det generelle om L 60 og om, hvilke erfaringer der ligger på området, vil jeg sige, at der er mange af os, der arbejder med det her i Folketinget, der har været ude at snakke med en lang række aktører i boligforeninger og i kommuner, og de udtalelser, jeg har fået med derfra, er: Vi har noget, der minder om det; vi gør allerede det, der er foreslået i lovforslaget.
Det, jeg egentlig beder om i udvalgsbehandlingen, er netop, at vi får det frem, sådan at vi kan blive klogere og måske kan gøre det her lovforslag lidt bedre.
Det kræver selvfølgelig, at ministeren og forligspartierne er villige til at gå ind i sådan en dialog, men jeg tror også på, at det bedste på det her område ville være, hvis vi fik brede forlig.
Det har der desværre ikke været mulighed for i den her proces, fordi – som hr. Morten Østergaard helt rigtigt siger – boligforligskredsen med boligordførere fra alle partier jo ikke på noget tidspunkt har været inviteret til konkrete politiske drøftelser om et forlig.
Så desværre forliste vi det den her gang, men i udvalgsarbejdet lover jeg at gå aktivt ind og se på de delelementer, der ligger i ghettodefinitionerne, i forhold til hvilke borgere det er, der må blive anvist ud fra forskellige kriterier, sådan at vi kan få den bedst mulige løsning på plads.
Morten Østergaard (RV), 2010-12-02:
Min egen opfattelse er jo, at hvis regeringen havde tilrettelagt processen lidt anderledes, tror jeg faktisk, at der kunne have været skabt et endnu bredere flertal i Folketinget for i hvert fald L 61, som bl.a. har et massivt renoveringsløft, hvad jeg tror alle er enige i er en god idé.
Min interesse er mere i forhold til L 60, og der vil jeg bare opfordre hr. Thomas Jensen til i udvalgsbehandlingen at forfølge nærmere, hvilke problemer det løser at lave et forbud mod anvisning af ikke-EØS-borgere til ghettoområder.
Jeg har forsøgt, både i offentligheden og også i forhandlingerne, at prøve at blive klogere på, hvad det var for et problem, regeringen mente den var ved at løse, og der kan altså mig bekendt ikke opdrives kommuner, der har en praksis, ifølge hvilken de anviser borgere fra ikke-EØS-lande til problemramte områder.
Og så synes det måske lidt mærkeligt at opfinde en løsning på et problem, som ikke findes.
Der kan være masser af folk fra ikke-EØS-lande, der flytter ind i ghettoområder, men det er de jo i deres gode ret til, også efter at det her lovforslag er gennemført, så det vil jeg bare opfordre til, at man spørger ind til.
Afslutningsvis vil jeg bare høre, om hr. Thomas Jensen ikke vil deltage i en kritik af, at man har valgt to sociale kriterier og et rent teknisk kriterium.
De sociale kriterier kan vi gøre noget ved, men de etniske kriterier kan folk jo ikke slippe fra.
Thomas Jensen (S), 2010-12-02:
Vi prøver såmænd bare at rette op på de synder, som regeringen har begået over for de udsatte boligområder.
Som medlem af Boligudvalget ved Venstres ordfører jo også, at vi løbende får henvendelser fra nogle boligområder, hvor det at tilkalde politiet, hvis der er opstået nogle problemer, ikke bare er noget, der lige er så let.
Der er jo områder i Danmark, som politiet ikke vil køre ud til.
Uanset om man bor på en stille villavej i Slagelse, eller om man bor i et udsat boligområde, og der kommer nogle og begår en lovovertrædelse, hvor man har behov for at tilkalde politiet, så skal det være sådan i Danmark, at politiet rykker ud, uanset hvad adressen er.
Det er en god service i forhold til at vise en konsekvens over for de unge mennesker, som laver nogle lovovertrædelser, at vi får indført et fast track igennem retssystemet.
Jeg synes, at det da bare er en rigtig, rigtig god service, at de folk kan mærke, at der er en konsekvens her i Danmark, når man overtræder en lov.
Peter Madsen (V), 2010-12-02:
Ja, det er jo fint.
Men når man taler sådan om retssikkerhed osv., som hr. Thomas Jensen gjorde før, så forstår jeg ikke, hvordan det hænger sammen med, at man foreslår den her stærkt øgede tilstedeværelse af politi, og at man foreslår, at der skal gælde særlige regler for, hvordan man får unge igennem retssystemerne, hvis de bor i et af de her områder, som Socialdemokratiet og SF i øvrigt ikke har defineret nærmere.
Er det virkelig i overensstemmelse med de to partiers opfattelse, at der kan gælde særlige regler i et ghettoboligområde og andre regler i samfundet uden for?
Hvordan forholder det sig til retssikkerheden?
Thomas Jensen (S), 2010-12-02:
Det hænger såmænd ganske godt sammen.
Forudsætningen for, at vi kan have ressourcestærke mennesker i de udsatte boligområder – have en gulerod for, at de kan flytte ind – er, at der er tryghed.
Og vi i S og SF holder altså med de lovlydige borgere.
Der, hvor der måtte være nogle, der ødelægger trygheden for fællesskabet, skal der da også være nogle instrumenter til at sørge for, at man får genoprettet trygheden i de her boligområder.
Men derudover – det nævner Venstres ordfører jo ikke – så rummer S og SF's udspil en ret lang række tiltag, der netop har fokus på at lave en social genopretning af de her udsatte boligområder.
Vi ved, at det er den forebyggende indsats, som på den lange bane kan være med til at løse de her problemer.
Men på kort sigt: Når der er nogle, der overtræder loven, skal vi også give dem et klart signal om, at så er der også konsekvens.
Peter Madsen (V), 2010-12-02:
Nu har jeg jo læst S og SF's ghettoudspil, hvor der lægges op til, at man skal anvende de hårde metoder med ghettopoliti, overvågning og lynjustits i de her områder, og jeg synes, at det er interessant at høre hr. Thomas Jensens lidt mere bløde approach i sin tale, hvor hr. Thomas Jensen lægger vægt på, at fattigdom synes at være det mest karakteristiske ved ghettoområderne i Danmark.
Hvordan hænger det sammen med, at man vil løse nogle af de sociale problemer i ghettoområderne ved at føre sig frem med ekstra ghettopoliti, med lynjustits over for unge og mere overvågning og den slags?
Peter Madsen (V), 2010-12-02:
Jeg kan altså ikke købe den præmis, at det, at der er et rentefradrag, gør, at private boliger pludselig skulle blive offentlige.
Det er sådan set grundlovsfæstet.
Hvad den almene boligsektor angår, er den jo i meget, meget høj grad sammenflettet med den øvrige offentlige økonomi, så det er en helt anden problemstilling.
Morten Østergaard (RV), 2010-12-02:
Når jeg vil stille spørgsmål, er det primært til L 60, for L 61 har vi haft et udmærket samarbejde om.
Det, jeg synes vil være interessant at høre om fra Venstre, er kriterierne, altså hvornår et område er så problemramt, at det efter regeringens opfattelse er en ghetto, så der skal lovfæstes om det.
Der er to sociale kriterier, og der er det, man kunne kalde et etnisk kriterium.
Men jeg kunne godt tænke mig at få et klart svar fra Venstre: Opfatter Venstre det som et problem, at folk, der i øvrigt er selvforsørgende, men som har samme etniske baggrund, forskellig fra dansk, bor sammen?
Er det Venstres, Danmarks liberale partis, opfattelse, at det er et selvstændigt problem, at folk, der har den samme anden etniske baggrund end dansk, bor tæt på hinanden?
Peter Madsen (V), 2010-12-02:
Jeg vil også gerne kvittere for det gode samarbejde, vi har haft med Det Radikale Venstre om L 61.
Vi er glade for, at Det Radikale Venstre er med i den aftale.
Med hensyn til kriterierne for, hvad der er en ghetto, vil jeg sige, at vi som liberale ikke er bange for at kalde en spade for en spade.
Der er komplekse problemer, og når man skal finde ud af, hvad det er for nogle områder, vi taler om, er man nødt til at finde nogle konkrete definitioner og nogle konkrete kriterier.
Man kunne lige så vel argumentere med, at det, at folk er på vej gennem udslusning fra kriminalforsorgen, jo også gør, at de så er klar til at starte et nyt liv hvor som helst.
Men når vi ser på, hvordan virkeligheden er i de her områder, kan vi jo ud fra beboersammensætningen se, at de kriterier, vi har fat i her, nok er nogle af de rigtige.
Så det synes jeg faktisk er ret godt.
Morten Østergaard (RV), 2010-12-02:
Vi er da enige så langt, at vi har fat i nogle af de rigtige kriterier, men jeg synes, det er afgørende, at jeg får et klart svar på kernen i mit spørgsmål.
Når man er så forhippet på at skulle lovgive om, hvornår et område er så udsat, at man efter regeringens opfattelse vil kalde det en ghetto, så synes jeg, det er mærkeligt, at man har to sociale kriterier, og ved siden af har man så et etnisk kriterium.
Jeg er sådan set enig i, at det skaber problemer, hvis vi sammenhober mange sociale problemer i de samme boligområder.
Forskellen er jo, at de sociale kriterier kan vi gøre noget ved; vi kan hjælpe folk til at få et arbejde, vi kan sørge for, at færre begår kriminalitet, og det kan de jo især selv sørge for, men folks etniske baggrund kan de jo ikke gøre noget ved, og det er bare derfor, jeg stiller spørgsmålet: Er det ikke mærkeligt som liberal at sige, at det som udgangspunkt er et problem, at en gruppe medborgere, der har en særlig etnisk baggrund, bor tæt på hinanden?
Frank Aaen (EL), 2010-12-02:
Ud over at jeg er fuldstændig enig i det, som andre har sagt, om, at det her ikke er noget etnisk problem, men at der kan være sociale problemer, og at sociale problemer skal man selvfølgelig løse, så har jeg forstået, at lovforslaget går ud på, at hvis man synes, der er et problem af den ene eller den anden årsag, så vil man anvise folk en anden bolig.
Og det er jo i hvert fald et godt princip, at man vil anvise folk en bolig.
Vil Venstre være med til, at man så også anviser boliger i det private lejebyggeri, og at man også sørger for mulighed for at anvise boliger i de ghettoer, vi har nord for København?
For hvis vi skal bruge begrebet ghettoer, er en af de største ghettoer jo den, vi har nord for København, hvor folk alle sammen tjener rigtig mange penge.
Kan vi have Venstres opbakning til, at private lejeboliger og de rigeste områder i landet inddrages i skafningen af bolig til dem, der bliver afvist andre steder?
Peter Madsen (V), 2010-12-02:
Hvis de pågældende private byggerier selv vil deltage i sådan en anvisning, er det da fint for mig, men jeg mener ikke, at man kan pålægge dem det, især ikke, hvis de er finansieret for private midler.
Frank Aaen (EL), 2010-12-02:
Almene boliger pålægger man uden videre et ansvar for at løse det problem, vi her ser, og man siger, at sådan skal det være.
Private boliger er jo alle sammen finansieret ved stor anvendelse af rentefradraget og har dermed altså også et meget væsentligt bidrag af offentlige midler.
Hvis det er sådan, at man siger, at du ikke må få en bolig her, men du kan få en der,
Hvorfor indfører man ikke akkurat de samme regler for private lejeboliger på en måde, så der også kommer til at bo nogle af de mennesker, man synes skal flyttes eller ikke må bo et andet sted, så de kan bo nord for København?
Peter Madsen (V), 2010-12-02:
Man skal ikke opfylde alle tre kriterier eller bare et enkelt kriterium.
Man skal opfylde to af de tre kriterier, og det gør, at der er forskellige årsager til, at de her 29 områder kommer ind under betegnelsen ghettoområder.
Men det kan godt være et problem, når der bor en stor andel mennesker i et område, som ikke taler dansk, hvor børnene ikke taler dansk, og hvor der ikke er kontakt til det øvrige danske samfund, men det kan godt være en del af de problemer, som vi nu går i gang med at løse.
Frank Aaen (EL), 2010-12-02:
Jo, men kan det læses, som det blev udlagt her, så vil vi da meget gerne lave det om
Det er ikke noget problem.
Det, der står i forslaget, er, at regeringen skal »indføre et regelsæt for dansk krigsdeltagelse, der sikrer, at fanger, der pågribes eller tilbageholdes i danskledede militære aktioner eller aktioner med betydelig dansk deltagelse, behandles i overensstemmelse med Genèvekonventionerne …«.
Hvis vi sætter et punktum der, er Det Konservative Folkeparti så med?
Karsten Nonbo (V), 2010-12-02:
Det må komme an på en konkret beslutning.
Frank Aaen (EL), 2010-12-02:
Vi er altså enige om, at der kan være tale om et medansvar.
Det er et lille fremskridt, tillykke med det.
Jeg vil bare spørge: Hvis der så efter en konkret vurdering er tale om et medansvar, hvordan synes hr. Karsten Nonbo så det medansvar skal komme til udtryk?
Karsten Nonbo (V), 2010-12-02:
Det var noget af det, vi havde 2 timers samrådsdebat om her i formiddags, hvor hr. Frank Aaen blev ved med at spørge ministeren om det her medansvar.
Ministeren svarede, at det var ud fra en konkret vurdering.
Og så bad hr. Frank Aaen hele tiden om at få en teoretisk udlægning af en konkret vurdering.
Det kan man altså ikke give.
Derfor er det noget, man vender tilbage til, hver gang der er en konkret sag, for så kan man give en konkret vurdering.
Man kan altså ikke give en teoretisk forklaring på en kommende konkret vurdering.
Frank Aaen (EL), 2010-12-02:
Selv om de, der påhører debatten, måske ikke kan høre det, er der faktisk sket en vis udvikling i den diskussion, vi gennem årene har haft i Folketinget, udtrykt ved, at ministeren nu anerkender, at der kan være omstændigheder, hvor vi har et medansvar for tilbageholdte fanger, der er taget i operationer sammen med andre lande.
Er hr. Karsten Nonbo enig i det?
Og i givet fald: Hvis vi har et medansvar, hvordan skal det så komme til udtryk
Karsten Nonbo (V), 2010-12-02:
Det er jo svært at tilføre debatten noget nyt efter at have hørt forsvarsministeren og efter at have hørt hr. Helge Adam Møller.
Jeg har lidt indtryk af, at jo mere man siger, jo mere kan forslagsstillerne misforstå, så hvis jeg ikke siger så meget, er der ikke så meget at misforstå.
Der er jo to dele i det her.
Der er de fanger, vi selv tager.
Det har vi regler for.
Dem, vi tager til fange, har vi efter den humanitære folkeret og menneskerettighederne et ansvar over for.
De siger jo, at vi selv skal sørge for de tilbageholdte fanger, vi tager, og at vi har ansvaret for dem.
Der har vi jo i 2005 indgået en overdragelsesordning med Afghanistan.
Det er jo trods alt et legalt land, vi er i, og det er trods alt en legal regering, de har.
Dem skal vi give ansvaret, og så skal vi samtidig følge, om de lever op til ansvaret.
Vi skal instruere dem, og vi er der i et partnership.
Vi er der for at hjælpe dem og for at styrke dem, ikke for at besætte dem
Derfor siger vi i Venstre nej til forslaget.
Er det, når der er to mænd med?
Er det, når vi har haft en observatør med?
Er det, når vi har haft en helikopter i luften?
Jeg er stensikker på, at det vil indgå i de efterfølgende debatter med hr. Frank Aaen, og de er i forvejen allerede ulidelige, for der er lagt et godt snit.
Det kan vi andre forstå, men det vil hr. Frank Aaen ikke forstå.
Helge Adam Møller (KF), 2010-12-02:
Jo, og det gør vi også, og det har vi gjort i alle de år, vi har været ude.
Det er derfor, de fanger, vi tager, bliver besøgt.
Det er derfor, vi har jævnlige møder.
Det er derfor, vi har træning med danske politifolk, der er i området.
Det er netop for at sikre, at den standard, som er ganske lav i en del af disse lande, også Afghanistan, måned for måned bliver højere og højere.
Men jeg kender godt det ordsprog, der lyder: Er der to personer, der skal dele et ansvar, er der 1 pct. til dem hver.
Så kan man spørge, hvor de sidste 98 pct. er henne.
De er væk.
Derfor er der én nation, der har ansvaret, og det er den nation, der tager fangerne.
Vi skal hjælpe med til, at det ansvar bliver løftet, og det gør vi.