runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-12-11:
Jeg svarede ganske vist på spørgsmålet, men jeg vil gerne prøve at gøre det igen.
For det, jeg sagde, var to ting.
Vi vil selvfølgelig løbende drøfte de her problemstillinger med både Kommissionen og de andre medlemslande.
Som ordføreren henviser til, blev det senest drøftet den 5.-6. december.
Men jeg tror også, det er vigtigt, fordi vores velfærdssystemer er så forskellige i medlemslandene, at man indser, at man i første række vil skulle løse eventuelle problemer nationalt.
Vi har traktaterne, som giver grundlaget for den fri bevægelighed, og derfor er jeg ikke i tvivl om, at selv om vi skal rejse de problemstillinger, som de er blevet rejst bl.a. 5.-6. december, så tror jeg, vi skal indse, at de her udfordringer – i det omfang de er der, og det er de formentlig nogle steder – skal løses nationalt.
Jeg er meget glad for i dag at få bekræftet, at Venstre ikke er uenig i retten til den fri bevægelighed, for det får også mig til at understrege, at det måske er lidt ærgerligt at bruge sådan et begreb som velfærdsturisme, fordi det giver indtryk af, at alle arbejdstagere, som kommer fra andre EU-lande, er her for at være velfærdsturister.
Og derfor mener jeg, at man skal koncentrere sig om selvfølgelig svig og misbrug, men også om uhensigtsmæssigheder, som eventuelt kan betyde, at der er nogle, som kan komme til Danmark ene og alene med det mål at få del i danske ydelser.
Ellen Trane Nørby (V), 2013-12-11:
Nu er det jo statsministeren, der laver sin egen tolkning af begrebet velfærdsturisme.
Det må jo så stå for statsministerens egen regning.
Jeg tror, at det, der er væsentligt at diskutere, og som jeg også har bragt op de to gange, da jeg stillede spørgsmålet, er rimeligheden i den her problemstilling.
Jeg kan forstå, at det overhovedet ikke optager statsministeren, at vi har en udfordring: Man kan komme til Danmark, man kan få del i vores ydelser, men der er ikke tilsvarende et krav om, at man også skal bidrage til det danske samfund.
Jeg har ikke nogen problemer, og Venstre har ikke nogen problemer, med, at der kommer folk til det danske samfund, bidrager, tager et arbejde, er med til at gøre vores samfund stærkt.
Det er jo ikke den diskussion, der er relevant, selv om statsministeren forsøger at tale udenom.
Det, der er relevant, er jo, at statsministeren på de punkter, hvor den danske regering reelt kunne have gjort noget selv, har valgt at lægge sig fladt ned uden at tage en dialog med Europa-Kommissionen, bl.a. om udbetaling af børnepenge.
Da vi sad i regering, indførte vi jo et optjeningsprincip, som den danske regering nu har afskaffet, på trods af at der ikke ligger en EU-dom på området, på trods af at den tyske regering har fået lov til at indføre et optjeningsprincip på det tilsvarende område.
Hvorfor søger statsministeren så ikke nogen løsninger, hvorfor snakker statsministeren kun?
Er det, fordi statsministeren reelt set ikke synes, at det her er et problem, der skal tages hånd om?
Mette Frederiksen (S), 2013-12-11:
Men der gælder meget forskellige rådighedsregler for de to grupper.
Lige så optaget jeg er af, at man bliver behandlet ordentligt, hvis man mister sit arbejde, og at der er en beskæftigelsespolitik, der har mening, indhold og perspektiv, lige så vigtigt synes jeg det er, at der så også sanktioneres, hvis man ikke overholder reglerne.
Og i mine øjne er det åbenbart, at hvis der ikke sanktioneres korrekt i a-kasserne, skal der selvfølgelig rettes op på det.
Derfor ser jeg frem til, at vi snart går i gang med diskussionen om den samlede beskæftigelsesindsats.
Her skal vi selvfølgelig også diskutere rådigheds- og sanktionsspørgsmålet uden af den grund at tro, at vi har masser af arbejdsløse derude, der ikke ønsker at komme i arbejde eller ikke overholder reglerne.
Men reglerne skal overholdes, og derfor bør det her selvfølgelig også være til diskussion, når vi skal diskutere beskæftigelsespolitik i det hele taget.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-12-11:
Jeg har meget, meget svært ved at forstå, hvordan fru Ellen Trane Nørby kan konkludere, at jeg ikke synes, det er et problem, når jeg i starten sagde, at jeg gerne meget klart vil sige, at regeringen anser det for et problem, hvis der er nogen, der opnår adgang til ydelser ved svig og misbrug.
Det siger sig selv.
Og det er også et problem, hvis der er nogen, der kommer til Danmark ene og alene med det mål at blive forsørget i Danmark.
Yderligere gav jeg et eksempel på noget, som også kunne være en urimelighed.
Jeg appellerer i den her sag, og det gør jeg, også fordi jeg ikke er helt sikker på – når Venstre er så glad for den frie bevægelighed, og det er vi også – at der er store, uoverstigelige uenigheder mellem Venstre og regeringen på det her punkt.
Derfor vil jeg endnu en gang komme med en opfordring til Venstre om at komme ned i et lidt mildere toneleje, finde løsninger på de konkrete udfordringer, der er.
Vi er jo godt i gang.
Vi har i forligskredsen om SU diskuteret det her spørgsmål, skatteministeren inviterer nu til drøftelse af børne- og ungeydelsen, og beskæftigelsesministeren har bebudet over for Europaudvalget, at der kommer en oversigt over de her spørgsmål.
Så var det ikke en god ide i stedet for at piske en stemning op i spørgsmålet om velfærdsturisme at gå praktisk, pragmatisk til værks og finde konkrete løsninger på de udfordringer, der måtte være?
Ellen Trane Nørby (V), 2013-12-11:
Ja tak.
Vi har jo siden engang i foråret appelleret til, at regeringen tog den her udfordring seriøst; at vi skrev det ind i vores fælles europapolitiske aftale; at vi lavede en grundlæggende kortlægning af, hvor udfordringerne er; at vi undersøgte, hvad de andre lande har gjort for at indføre bl.a. optjeningsprincipper, som ikke er i strid med EU-retten, men som sikrer, at vi får en fairness ind i, at man selvfølgelig skal bidrage, før man kan få del i det generøse danske velfærdssamfund.
Hvad har statsministeren og regeringen gjort?
De har afvist.
Det er mere end 2 måneder siden, at vi sidst havde europapolitiske forhandlinger.
Så jeg synes måske, det var regeringen, der skulle finde sit konstruktive humør frem, så vi kunne finde en løsning på problemet i stedet for blive ved med at høre statsministerens udenomssvar.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2013-12-11:
Jeg har hørt to forslag fra Venstre.
Det ene er, at vi skulle krejle med Dansk Folkeparti om, at hvis vi gav et eller andet på europaspørgsmålet, så kunne det være, de ville stemme for patentet.
Det synes Venstre åbenbart er en rigtig fin idé.
Det er i hvert fald den opfordring, jeg har fået fra hr. Lars Løkke Rasmussen.
Det andet gode råd, jeg har fået fra Venstre, er, at selv om der kommer en åbningsskrivelse om børne- og ungeydelsen, skal regeringen sige pyt og administrere videre, som om intet var hændt.
Det ligger meget fjernt for regeringen.
Vi ønsker at følge lovgivningen i regeringen.
Vi ønsker ikke at vente på, at man bliver irettesat af nogen, vi ønsker rent faktisk at følge lovgivningen.
Så om de to gode råd, vi har fået fra Venstre, må jeg sige, at de ikke klæder Venstre, for jeg tror ikke, at det er to råd, man selv havde fulgt, hvis man selv havde siddet i regering.
Kristian Jensen (V), 2013-12-11:
Det er bestemt ikke nogen kedelig arbejdsplads, vi har herinde.
Der sker rigtig meget i de her dage, og derfor kan det måske være svært at huske, at der for ganske kort tid siden var en længere debat om regeringens forsøg på at lægge pres på rigsrevisor til at ændre en undersøgelse, sådan at der ikke blev undersøgt det lovforberedende arbejde bag ved solcelleskandalen.
Derfor vil jeg gerne her prøve at få uddybet, hvad det egentlig var, der lå til grund for den beslutning, der blev taget, hvor Statsministeriets departementschef besluttede at lægge pres ved at oversende et ikkeunderskrevet brev til rigsrevisor for at forsøge at få rigsrevisor til at ændre den undersøgelse, som Statsrevisorerne havde bedt om.
Så jeg vil egentlig gerne bede ministeren om at redegøre for, om det var på foranledning af regeringen, at Statsministeriets departementschef besluttede at sende sådan et brev og dermed lægge pres på rigsrevisor.
Bjarne Corydon (S), 2013-12-11:
Tak, og jeg er helt enig i, at det ikke er nogen kedelig arbejdsplads, vi har tilfælles.
Jeg husker jo ikke desto mindre udmærket den diskussion, der her refereres til.
Må jeg ikke starte med at afvise enhver påstand om, at der har været tale om et forsøg på at presse Rigsrevisionen og rigsrevisor.
Regeringen har et godt samarbejde med Rigsrevisionen.
Vi samarbejder fuldt ud med Rigsrevisionen i den planlagte undersøgelse af solcelleloven, og alt relevant i den her sag vil derfor blive udleveret i den sammenhæng.
Det brev, der blev afleveret til Rigsrevisionen, var et udkast, og derfor var det heller ikke underskrevet, og som jeg har forstået det, var det aftalt med Rigsrevisionen, at de fik udkastet at se, inden det blev sendt, med henblik på eventuelle bemærkninger fra Rigsrevisionen.
Derfor var der ikke noget underligt i, at man havde en dialog med Rigsrevisionen om indholdet af det brev, man ville sende til Rigsrevisionen.
Herved gav man jo Rigsrevisionen mulighed for at kommentere brevets indhold, før man sendte det.
Det synes jeg er en god måde at samarbejde på.
Jeg forstår, at det heller ikke er usædvanligt.
Det er rigtigt, at i første omgang havde det her karakter af et embedsmandssvar til rigsrevisor, og senere besluttede regeringen så, at det var rigtigst at sende brevet til Folketingets formand på grund af de principielle overvejelser om forholdet mellem regeringen og Folketinget, som sagen jo gav anledning til.
Det er regeringen godt tilfreds med, og det er jeg også personligt godt tilfreds med.
Kristian Jensen (V), 2013-12-11:
Nu er det jo en speget sag, at regeringen forsøger at stoppe en undersøgelse af lovgivningsarbejdet.
Men det klarer vi på et samråd senere sammen med statsministeren, så mit ærinde i dag er egentlig bare at spørge ind til, hvem der har taget de forskellige initiativer forud for regeringens forsøg på at presse Rigsrevisionen til at ændre undersøgelsen.
Jeg går ud fra, at ministeren kan bekræfte de oplysninger, som er givet til Jyllands-Posten via aktindsigt.
Derfor vil jeg bare spørge: Hvornår og ikke mindst af hvem blev det besluttet, at departementscheferne skulle tage kontakt til rigsrevisor for at få hende til at ændre på undersøgelsen?
Bjarne Corydon (S), 2013-12-11:
Altså, det bliver jo en diskussion om præmissen for spørgsmålet her, og jeg har gjort klart gældende i mit svar, at jeg ikke mener, der har været tale om noget som helst forsøg på at presse Rigsrevisionen.
Jeg mener, at der har været tale om en procedure, som er udtryk for godt samarbejde, hvor man giver mulighed for, at man kommenterer noget, man i øvrigt arbejder på i embedsværket og i regeringsapparatet.
Jeg forstår ikke, det skulle være usædvanligt, at man arbejder på den måde.
Det er jo det, der ligger i et samarbejde.
Og det principielle i det her er jo det, vi har haft en diskussion om, og det er det, der nu har fundet sin konklusion.
Det er rigtigt, at man ofte siger, man ikke får svar, og det er åbenbart en sædvanlig del af debatten herinde.
Man plejer også at mene det, når man siger det, tror jeg – altså, det er der ikke noget usædvanligt i.
Det grundlæggende i det her er jo, at vi ikke oplyser om vores konkrete beslutningsgange i regeringsarbejdet – heller ikke i den her sammenhæng.
Men den politiske holdning handlede om, at her var et principielt spørgsmål, som vi ønskede drøftet principielt, den holdning har vi haft, den har vi stadig, den står vi ved i enhver sammenhæng, og jeg mener slet ikke at det, Jyllands-Posten og nu spørgeren gør gældende om, at man har forsøgt at lægge pres på Rigsrevisionen, på nogen måde er berettiget.
Man har sendt et udkast til et brev til kommentar som udtryk for den måde, man nu samarbejder på om den slags.
Karen Ellemann (V), 2013-12-11:
Jeg betragter ikke PISA-resultater som forsimplede resultater, jeg betragter heller ikke folkeskolens afgangsprøver som forsimplede resultater, og derfor vil jeg også anfægte, at der altid opstår en misforstået debat.
Der kan være enkelte, som enøjet kun kigger på en rangliste og tror, at det er det eneste rene belæg for, hvordan kvaliteten er.
Men jeg er bekymret, når ministeren gentager – det er jo ikke nyt for mig, at ministeren har det synspunkt – den her aversion mod åbenhed omkring resultater og i høj grad åbenheden omkring resultaterne set i forhold til, hvordan andre præsterer.
For mig at se er det bare afgørende, at vi har så mange muligheder til rådighed, at vi kan se, hvordan tilstanden er i den danske folkeskole, hvordan udviklingen forbedres.
Og til det vil jeg konstatere, at jeg glæder mig over, at ministeren offentliggør PISA-resultaterne totalt, men har ministeren også tænkt sig fremadrettet at offentliggøre afgangsprøverne i større eller mindre grad?
Christine Antorini (S), 2013-12-11:
Det er blevet suppleret med, at der også er en socioøkonomisk korrektion af afgangsprøvekarakterne, så jeg tror, at spørgeren sparker en meget åben dør ind.
Det er frit tilgængeligt, og sådan skal det være.
Det, som vi ikke ønsker i regeringen, er at blåstemple ranglister.
For når et ministerium gør det, sådan som den tidligere regering var optaget af det, blev det jo forstået sådan, at det var regeringens oplistning af fremragende skoler og dårlige skoler, og at det foregik på baggrund af for forsimplede tal.
Det er ikke det samme, som at man skal have adgang til tallene, men det er bare noget andet, når man laver officielle blåstemplede ranglister, for der fik vi en virkelig skidt debat, som jeg tror spørgeren også kan huske, i forhold til nogle danske skoler, der blev hængt ud på et helt urimeligt grundlag.
Så vil jeg gerne understrege, at OECD faktisk selv anbefaler, at man ikke bruger deres såkaldte rangliste, men grupperer i »over middel«, »middel«, »under middel«.
Karen Ellemann (V), 2013-12-11:
Ministeren er helt klar over mit synspunkt i forhold til åbenhed omkring resultaterne, nemlig at ranglister for mig at se også er et vigtigt element at have med, og at man naturligvis med ranglister også håndterer den viden på saglig og fornuftig vis.
Og når ministeren har den her skræk over for ranglister, kan det jo være fristende at spørge, om der er forskel på, om en elev præsterer til et 12-tal i faget dansk, eller om eleven præsterer til et 02 i faget dansk.
Siger det noget om kvaliteten, siger det noget om elevens faglige niveau?
Christine Antorini (S), 2013-12-11:
Det interessante er, at hvis man overhovedet skal sige noget om, hvad elevens karakter siger allermest om, er det, at det siger noget om forældrenes uddannelsesmæssige baggrund.
Det er tankevækkende, hvor meget det betyder for, hvad eleverne præsterer rent karaktermæssigt.
Lige præcis forældrenes uddannelsesbaggrund slog mest igennem.
Karen Ellemann (V), 2013-12-11:
Med det næste spørgsmål kommer vi til at skifte emne og gå sådan lidt mere konkret ind i vores aftale om en reform af folkeskolen, hvor et af Venstres meget, meget vigtige bidrag til de her forhandlinger var, at vi ønskede at sikre, at skolerne fik større frihedsgrader i forhold til at kunne lave holddeling, holddeling både som et pædagogisk redskab, men også holddeling i forhold til et fagligt niveau.
Det skulle ikke forstås sådan, at vi ville sige farvel til stamklasserne, men sådan, at vi så det som et vigtigt redskab til skolerne at kunne arbejde med hold af forskellige årsager, og at det ikke skulle bestemmes fra centralt hold, at man kun måtte gøre det i en begrænset tid.
Det var ikke en del af regeringens oprindelige udspil, og det har også tidligere været velkendt, at regeringspartierne ikke er tilhængere af for meget holddeling.
Og det var formentlig også baggrunden for, at man havde den her begrænsning på, hvor meget man måtte holddele.
Nu kunne jeg så læse i Politiken her den 4. december, at ministeren lige pludselig taler meget, meget positivt om holddeling, og at der faktisk er nogle forskere, der har været ude at sige, at holddeling er et vigtigt element i forhold til at højne og forbedre det faglige udbytte for eleverne.
Christine Antorini (S), 2013-12-11:
Vi har set nogle utrolig uheldige eksempler på, at skoler er blevet dømt ude som dårlige skoler, men hvor det viser sig, at det er nogle skoler, der i virkeligheden er rigtig gode til at lave undervisningsforløb for elever, der har brug for ekstra støtte – det, vi tidligere ville have sagt var specialundervisning – men som måske ikke scorer verdens bedste karakter, men faktisk løftes utrolig flot med udgangspunkt i der, hvor de er, og med rigtig dygtige lærere, der løfter dem til et langt bedre uddannelsesniveau.
Ved en forsimplet rangliste kan sådan en skole, der rummer mange børn, der har brug for ekstra støtte, blive dømt helt ude som en dårlig skole, og derfor synes vi ikke, man skal bruge forsimplede ranglister.
Karen Ellemann (V), 2013-12-11:
Nu er det jo velkendt, at det tidligere har været med en begrænsning, og at det fremadrettet bliver på en helt anden måde, netop med større frihedsgrader til skolerne.
Ministeren har siddet som undervisningsordfører i rigtig, rigtig mange år
, så jeg må spørge: Hvad var baggrunden for, at man så måtte lave den her begrænsning, at man startede med den?
Var det, at man simpelt hen ikke fra starten havde tillid til, at skolerne reelt var i stand til at arbejde med holddeling i en ordentlig balance, så man stadig væk har en stamklasse som udgangspunkt?
Christine Antorini (S), 2013-12-11:
Altså, nu skal jeg ikke kunne redegøre for historikken i det, for den regel, der hedder 50-procentsreglen, har eksisteret, så længe jeg har været ordfører, så vidt jeg mindes.
Det, som jeg sagde før, var, at der var en konkret oplevelse af, at der faktisk var rigtig mange skoler, der ikke brugte mulighederne i forbindelse med holddeling tilstrækkeligt.
Men omvendt må jeg så også sige, at vi har en helt reel bekymring og ikke ønsker, at man skal kunne lave fuldstændig holddeling i et A-hold og et B-hold.
Derfor er jeg faktisk også meget tilfreds med den nye formulering om holddeling og stamklasser, som er kommet i folkeskoleforligskredsen, fordi den netop vægter begge dele.
Karen Ellemann (V), 2013-12-11:
Nu skal folkeskolereformen jo, ja, forhåbentlig, vedtages her inden årets udgang og implementeres og blive til virkelighed rundtomkring i landets kommuner og dermed på alle landets folkeskoler.
Hvad vil ministeren gøre for at udbrede kendskabet til, at holddeling rent faktisk er et både fagligt og pædagogisk vigtigt instrument at tage i anvendelse?
Christine Antorini (S), 2013-12-11:
Vi har jo også i fællesskab i folkeskoleforligskredsen besluttet at etablere et korps af læreringskonsulenter og rekruttere rigtig dygtige lærere, pædagoger og skoleledere, som med den dybe praksiserfaring er med ude for at sparre, hvordan man arbejder dels med forandringsledelse, dels med læringsledelse.
Og en del af det er at kigge på, hvordan man bliver endnu bedre til at arbejde med undervisningsdifferentiering, herunder bruge mulighederne for holddeling til gavn for alle elever.
Karen Ellemann (V), 2013-12-11:
Tak for den bekræftelse i forhold til korpset af læringskonsulenter.
Jeg kan nogle gange blive lidt forpustet på læringskonsulenternes vegne, i forhold til hvor stor en opgave der rent faktisk venter dem i forbindelse med at levere den her videndeling.
Jeg kan også blive forpustet på lærernes vegne i forhold til at modtage al den nye viden i forbindelse med holddeling.
Kan ministeren bekræfte, at der i korpset af læringskonsulenter decideret er konsulenter, som har konkrete eksempler på anvendelsen af holddeling og gode eksempler med det?
Christine Antorini (S), 2013-12-11:
Jeg tror, at vi som politikere skal passe meget på med at detailstyre, hvordan læringskonsulenterne skal bedrive deres virke.
Men det, der ligger i det, er, som jeg nævnte, at arbejde med hele den forandringsledelsesopgave, som ligger i folkeskolereformen.
Den er jo stor.
Det, der ligger i læringsledelse, som det andet, er jo netop, hvordan man tilrettelægger undervisningen, så den lever op til folkeskolereformens tre mål: at alle elever uanset social baggrund bliver så dygtige, som de kan, samtidig med at de trives.
Og holddeling er et af de værktøjer, der skal være.
Så vil der være eksemplariske forløb, men jeg tror, at vi skal lade praktikerne i felten, som vi rekrutterer til den opgave, have dialogen i skolerne om, hvordan det skal ske.
Hans Andersen (V), 2013-12-11:
Tak for det tilsagn om, at vi kigger fordomsfrit på, hvad skal man sige, placeringen af de her opgaver, når vi skal til at drøfte en fremtidig beskæftigelsesreform.
Det synes jeg lyder rigtig fornuftigt, for samme borgmester, Jacob Bundsgaard, siger jo: »Der ligger et lidt uhensigtsmæssigt incitament i, at a-kasserne skal ud og sanktionere deres egne medlemmer.
Vi bliver nødt til at sikre incitamentsstrukturer, der ikke modarbejder intentionerne i lovgivningen«.
Mit spørgsmål er så: Er ministeren sådan set enig i, at vi er nødt til at kigge på incitamentet her?
Hans Christian Schmidt (V), 2013-12-11:
Tak for det, formand.
Spørgsmålet lyder: Mener ministeren, at Forsvarets Materieltjenestes beslutning om at sende reparationsopgaver af søværnets skibe i EU-udbud harmonerer med regeringsgrundlaget, hvor der står, at »Der skal også skabes en positiv udvikling i yderområderne«, når det igennem mange år har været politikken at sende reparationsarbejder til danske værfter, herunder det velanskrevne Søby Værft på Ærø?
Christine Antorini (S), 2013-12-11:
Jeg er sikker på, at spørgeren både ville kunne finde mange andre citater fra mig og kunne have hørt mig i en række sammenhænge ved konferencer og andet understrege vigtigheden af at bruge holddeling, også meget mere, end en del skoler gør.
For det kan godt være, at vi har haft en regel, der hed, at man højst måtte holddele – lidt firkantet sagt – halvdelen af tiden, men sagen var, at der var rigtig mange skoler, der slet ikke var i nærheden af halvdelen af tiden.
Og holddeling er et virkelig vigtigt værktøj, hvis man vil arbejde med undervisningsdifferentiering.
Man kan lave hold med nogle på det samme faglige niveau, man skal bruge det i forhold til inklusion af børn, der har brug for særlig støtte, måske skal være i afskærmede miljøer.
Der er mange gode grunde til at bruge holddeling, men netop i en afvejning af holddeling holdt op imod klassefællesskabet.
Og det er lige netop de meget præcise balancer, som jeg synes at vi faktisk har lavet en meget fin aftale om i forbindelse med folkeskolereformen, nemlig at nu måler vi ikke efter, om det lige præcis er halvdelen af tiden, men om man bruger holddeling til at styrke undervisningsdifferentieringen til gavn for eleverne, men samtidig holder fast i stamklassen som det bærende sociale fundament.
Karen Ellemann (V), 2013-12-11:
Ja, jeg er naturligvis helt bevidst om, at da selve offentliggørelsen kom, var alt materialet tilgængeligt – også på danske medier og i særdeleshed også på ministeriets hjemmeside – og tak for det.
Og naturligvis skal det være det.
For når man arbejder med statistik, er der jo ganske givet masser af statistiske usikkerheder, som gør, at man ikke præcis kan sige, om det er syvende- eller ottendepladsen.
Alt det medgiver jeg.
Men grunden til spørgsmålet her er jo netop den her helt generelle diskussion om for eller imod ranglistning – har det noget at sige, om man nu ligger sådan eller sådan i forhold til enten det pågældende land eller i forhold til det pågældende kommunale skolevæsen.
Så generelt er det her et spørgsmål til ministerens holdning til det her med at rangliste resultater, altså at se resultaterne, i forhold til hvordan andre præsterer.
Hvordan har ministeren det med ranglistninger?
Mette Frederiksen (S), 2013-12-11:
Jeg vil gerne sige, at jeg i mit svar ikke var inde på opgavefordelingen a-kasser og jobcentre imellem.
Jeg forholder mig til det principielle i, om reglerne skal overholdes, og det skal de.
Skal man sanktioneres, hvis ikke man står til rådighed for arbejdsmarkedet?
Ja, det skal man selvfølgelig, for det følger af princippet om ret og pligt.
Det, jeg så derefter siger, er, at når vi står over for en mere grundlæggende reform af den samlede beskæftigelsespolitik, er det selvfølgelig naturligt, at vi også diskuterer spørgsmålet her.