runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tom Behnke (KF), 2009-12-03:
Det er jo ikke sikkert.
Hvis nu jeg sendte fem buketter eller 50 buketter med jævne mellemrum, kunne det godt være, at det på et eller andet tidspunkt kunne opfattes som chikane, men hvem er det så, der skal definere, at der er tale om chikane, og hvordan skal jeg kunne vide, hvornår jeg bryder grænsen, hvornår det bliver til chikane?
Er det efter fem buketter blomster eller efter otte buketter blomster?
Hvor mange buketter blomster skal fru Maja Panduro modtage, før det bliver opfattet som chikane?
Det er præcis her, vi er nået til kernen i problemet – eller problemets kerne – nemlig at lige nøjagtig i det her tilfælde synes fru Panduro, at det vil være helt fint, og det vil hun glæde sig til, og hun vil ikke føle sig truet og vil ikke tage nogen retlige skridt.
Næh, men hvordan skal jeg kunne vide det som potentiel gerningsmand?
Det vil altså sige, at hvorvidt jeg laver noget strafbart eller ikke laver noget strafbart, afhænger altså af modtageren af blomsterne, og så er jeg da i et retligt vakuum, hvor jeg ikke ved, om det, jeg foretager mig, er ulovligt eller ej.
Det er vel derfor, at vi i dag har en bestemmelse, der hedder, at hvis nu modtageren af de her blomster føler det som chikane, kan vedkommende anmelde det til politiet, og så kan politiet lave et tilhold.
Så har jeg pludselig et stykke papir, hvor der sort på hvidt står: Lad nu være med at sende flere blomster til fru Maja Panduro.
Og hvis jeg så gør det alligevel, ved jeg, at jeg gør noget strafbart.
Det er vel det, der er det flotte i den ordning, der er i dag.
Maja Panduro (S), 2009-12-03:
Jeg skal altså forstå det sådan, at ordføreren mener, at den ordning, der er i dag, er tilstrækkelig og fungerer udmærket.
Der må jeg så bare konstatere at vi er uenige.
Selvfølgelig skal vi ikke risikere, at en masse stakkels mænd, som bare er kærlighedssyge eller meget forelskede, nu bliver anholdt og straffet for stalking, og det er jeg ærlig talt heller ikke så bekymret for kommer til at ske.
Jeg bliver bare nødt til at sige, at for Socialdemokraterne er det altså vigtigt, at vi får gjort noget, at vi får skredet ind for at hjælpe de her kvinder, for det er for svært i dag, og det har vi jo i hundredvis af eksempler på – desværre i tusindvis – hver eneste dag.
Og derfor er det jo sådan, at hver eneste dag vi venter, hver eneste dag vi ikke strammer op på det her, er der en kvinde, som bliver forulempet, som bliver forfulgt, og som går rundt og er utryg.
Dennis Flydtkjær (DF), 2009-12-03:
Det ser desværre ud til, at der er gået inflation i, at folk bliver chikaneret, og de, der bliver chikaneret, føler sig ofte uden rettighed til at få stoppet den her chikane.
Den udvikling skal vi helt klart have lavet om på.
Så vidt jeg ved, findes der i dag ikke nogen opgørelse over, hvor mange der bliver forfulgt eller chikaneret, men det vurderes, at det er tusindvis, der udsættes for chikane, og jeg kan også forstå på den tidligere ordfører, at vurderingen var, at det drejer sig om mellem ca. 5.000 og 10.000.
Chikane kan jo foregå på mange måder, bl.a. via sms, det kan være forfølgelse, det kan være trusler, det kan være via breve, og det kan også være gennem nye medier som Facebook.
Så det kan have mange forskellige ansigter.
I Dansk Folkeparti mener vi derfor, at der skal gøres noget for at forbedre vilkårene for de danskere, der hvert år udsættes for chikane, og endnu vigtigere er det at sørge for at få stoppet det, inden det i værste fald bliver til et jalousidrab.
Vi skal simpelt hen give stalkeren så svære vilkår som muligt.
En af løsningerne kan, som der står i beslutningsforslaget, være, at politiets brug af tilhold er en af mulighederne.
I dag skal politiet jo først give en advarsel til personer, som udsætter andre for forfølgelse, og først når det kan bevises, at advarslen bliver overtrådt, kan gerningsmanden straffes.
Det ønsker man at lave om, så gerningsmanden ikke først skal have den her advarsel.
Netop det kan jeg forstå på justitsministeren at han har bedt Strafferetsplejeudvalget se på, altså om der i visse tilfælde skal kunne straffes for chikane, selv om der ikke på forhånd er udstedt et tilhold.
Udvalget undersøger også, om der skal gives tilhold alene ved risikoen for, at kvinden udsættes for chikane, f.eks. af en fra et tidligere forhold.
I Dansk Folkeparti synes vi, der er mange positive tiltag i beslutningsforslaget, men vi mener også, det vil være mest logisk, at vi venter på, at Strafferetsplejeudvalget kommer med sine anbefalinger, inden vi træffer en beslutning.
Jeg vil anbefale, at vi tager emnet op på det tidspunkt og der diskuterer, hvordan vi bedst løser de her problemer med forfølgelse og chikane.
Lad os så kun opfordre justitsministeren til måske at skynde lidt på det her udvalg.
Nu fik jeg at vide, at det skulle være i 2010, at Strafferetsplejeudvalget kommer med sine anbefalinger, men man kan frygte, at det bliver i december 2010, så jeg håber på, at han kan skynde lidt på det, så vi får det her udvalg klar med nogle løsningsforslag så hurtigt som muligt.
Maja Panduro (S), 2009-12-03:
Jeg glæder mig meget til at modtage alle de flotte buketter fra hr. Tom Behnke, og heldigvis føler jeg mig ikke truet af den konservative ordfører, så jeg skal nok lade være med at drage retlige konsekvenser af det.
Men i virkeligheden er det jo lige præcis det problem, vi har i dag, som hr. Tom Behnke rammer ned i.
For det er nemlig rigtig svært i dag at gennemskue og definere, hvornår det egentlig er chikane.
Det er det for offeret: Hvornår kan jeg tillade mig at melde det her til politiet?
Er jeg bare pivet, eller hvad?
Men det er det også i den enkelte politikreds, som jo står med det i dag, og måske er det også svært for gerningsmanden selv at se, hvornår det er, man går over stregen.
Og netop derfor er det jo, at vi foreslår, at vi skal definere det nærmere.
Det er i virkeligheden både en hjælp til offeret og en hjælp til ham, som stalker.
Så kan han i hvert fald vide, at det er noget forkert, han gør, og så har vi mulighed for at sanktionere det efterfølgende.
Jeg var egentlig på en eller anden måde en lille smule opløftet, efter justitsministeren havde været på talerstolen, for da jeg havde hørt justitsministerens tale, forstod jeg det stort set sådan, at vi var ret enige, og at ministeren var positiv over for vores forslag.
Nu skulle vi selvfølgelig lige have dem igennem det her udvalg, men ellers var det i højere grad mere et spørgsmål om tid end et spørgsmål om politisk uenighed om, hvad man skulle gøre i forhold til det her.
Den konservative justitsminister repræsenterer, antager jeg, regeringen.
Den konservative ordfører repræsenterer Det Konservative Folkeparti.
Hvordan skal jeg forstå de divergenser, som jeg synes der ret tydeligt er imellem det, den konservative ordfører siger, og det, som den konservative justitsminister siger?
Tom Behnke (KF), 2009-12-03:
Jamen det kan også være svært at holde alle boldene i luften på en gang.
Det, der er sagen, er, at justitsministeren har bedt Strafferetsplejeudvalget gennemgå reglerne om tilhold, og ministeren er naturligvis i den situation åben over for, hvad Strafferetsplejeudvalget kommer med af udspil.
Det skal ministeren selvfølgelig være.
Hvis man på forhånd som minister vidste, hvad man ville, var der ingen grund til at bede et udvalg om noget; så kunne man mere præcist sige: Skriv lige nogle paragraffer.
Som konservativt folketingsmedlem tilkendegiver jeg, hvad Det Konservative Folkepartis holdning er til det her spørgsmål: Hvad er vores indgangsvinkel?
Hvad er vores prioriteter i det her?
Hvad er det, vi gerne ser?
Hvordan vil vi gerne styrke det her område?
Vi mener, at vi skal styrke den eksisterende ordning.
Maja Panduro (S), 2009-12-03:
Det vil altså sige, at jeg, hvis De Konservative får magt, som de har agt, kan regne med, at det vil gå den her arbejdsgruppe og det her kommissorium, som det er gået så mange arbejdsgrupper og kommissorier tidligere under den her regering, hvor man nedsætter dem, lader dem arbejde og siger: Nu skal vi vente, vi kan ikke have nogen holdning til det her, før de er færdige med deres dygtige og seriøse arbejde.
Vi ved jo endnu ikke, hvad den her arbejdsgruppe vil konkludere, men lad os hypotetisk antage – ligesom vi før var hypotetiske med hensyn til blomsterne – at arbejdsgruppen faktisk kommer og siger, at den mener, det vil være en god idé.
Det har flere strafferetseksperter jo trods alt været ude at sige.
Jeg har stadig forstået på både Dansk Folkepartis ordfører og Venstres ordfører, at man også her er positiv over for forslaget, så er der en eller anden konservativ enegang i regeringen, eller er det hr. Tom Behnke, der sådan er kamikazeagtig?
Jeg synes ikke, at signalerne fra regeringspartierne er entydige.
Tom Behnke (KF), 2009-12-03:
Politiet skal altid tage anmelderne alvorligt.
Jeg mener også helt klart, at man skal ekspedere de her sager meget hurtigt, og jeg tror på, at man med de nye store politikredse har kræfterne til at kunne gøre det, at man kan afsætte det antal politifolk, der skal til for at håndtere de her sager, og at de også får den tilstrækkelige indsigt i sagerne til, at de meget, meget hurtigt kan vurdere dem, hurtigt kan få foretaget nole afhøringer og hurtigt kan få udstedt de her tilhold.
Det, jeg sagde som pind nummer et i det, vi fra konservativ side meget gerne ser, er lettere adgang til, at der bliver givet tilhold.
Så ja, vi har den opfattelse, at det skal være nemmere og hurtigere at give et tilhold, så personerne ved, at det, de er i gang med, er forkert, og at de skal holde op med at gøre det.
Men hvis nu det var sådan, at regeringspartierne altid var enige om alting, var der sådan set ikke nogen grund til, at vi havde to forskellige partier, vel?
Der er forskellige tilgange til det her, der er forskellige indgange til det her.
Jeg tror måske også, at jeg er lidt fagligt belastet af, at jeg rent faktisk har arbejdet med den her form for sager uden for det her hus' tykke mure, så jeg ved godt, hvad det er for nogle situationer, vi taler om.
Det, der er sagen, er, at der nu er et udvalg, Strafferetsplejeudvalget, der kigger på det her, og vi er også åbne over for, hvad de kommer med.
Det er jo ikke kun det her ene, som forslagsstillerne beskæftiger sig med, at udvalget tager fat i, det tager fat i hele problemstillingen – før, under og efter.
Der er vi da åbne over for, hvad der kommer af udspil derfra.
Lone Dybkjær (RV), 2009-12-03:
Det Radikale Venstre er positiv over for det her beslutningsforslag, forstået på den måde at vi mener, at der bør gøres noget i forhold til den eksisterende tilstand.
Og det forstår jeg sådan set at der er et bredt flertal i Folketinget der allerede udadtil også har udtalt sig om, altså at der skal ske et eller andet.
Under alle omstændigheder synes jeg, at det ville være godt, hvis vi igennem en beretning kunne skrive noget ned om, hvad det er, vi forventer, at der kommer ud af arbejdet, sådan at den ligger der til, når der engang kommer et forslag fra Strafferetsplejeudvalget.
Det er jo klart nok, at vi ikke kommer længere i dag, for der er jo et flertal for, at vi afventer det her udvalgsarbejde, og det må vi så gøre, og så må vi så bare opfordre til, at udvalget arbejder så hurtigt som muligt, så det vil være muligt at få en ændring på det her område i næste folketingssamling.
Det er jo klart nok, at der er nogle mennesker, der er frygtelig generede og får deres liv ødelagt, ved at der er personer, der direkte og indirekte forfølger dem, og det er selvfølgelig ikke acceptabelt.
Derfor er det nødvendigt, at vi hurtigt gør en indsats.
Jeg tror måske, at det kan være muligt at finde nogle veje, hvor man ikke nødvendigvis skal have et polititilhold, men hvis det er sådan, at polititilholdet kan foregå på en ganske anderledes måde end i dag – at politiet er i stand til at forstå meget mere, end de er i dag – så vil det være fint. Jeg har nok ikke helt samme lyserøde opfattelse af politiet i enhver sammenhæng.
Jeg tror, at der er mange kvinder, der vil opleve, at de måske ikke får den sublime forståelse, når de henvender sig med de forskellige problemer f.eks. inden for det her område, f.eks. inden for voldtægtsområdet og alle andre områder.
Derfor tror jeg ikke, at det er så enkelt, som hr. Bent Tom Behnke siger.
Jeg har bestemt heller ikke nogen fornemmelse af, at de store politikredse giver svaret på alting.
Foreløbig har de givet svar i form af øgede udgifter, men vi mangler endnu at se nogen som helst resultater fra de store politikredse.
Det kan vi jo håbe på kommer, men indtil videre har vi ikke set nogen resultater.
Men vi kommer jo ikke videre, for ministeren har sagt, at han har bedt et udvalg om at se på tingene, og det bliver så facit her.
Hvis vi kunne lave en beretning, hvor vi på en eller anden måde lagde pres på ministeren, for at det her arbejde bliver færdigt, så vi kunne få et forslag i næste folketingssamling, synes jeg, det ville være godt, men det kan jo godt være, at det ikke kan lade sig gøre, fordi regeringen på en eller anden måde appellerer til Dansk Folkeparti om, at der ikke skal skrives nogen beretning med et positivt indhold.
Vi kan håbe, at Dansk Folkeparti vil leve op til det, som de har sagt udadtil.
Line Barfod (EL), 2009-12-03:
Jeg synes også, det er rigtig godt at få set på det her område.
Vi har jo i mange år gjort en stor indsats mod vold, som også langt hen ad vejen er lykkedes.
Det er lykkedes at få forbudt vold mod tyende.
Det forekommer meget sjældent i dag, at arbejdsgivere slår deres ansatte.
Vi har fået forbudt vold mod ens ægtefælle.
Det forekommer desværre stadig væk i et alt for stort omfang, men det er dog trods alt i et langt mindre omfang, end det var for 100 år siden.
Vi har fået forbudt skolelærernes vold mod børn.
Det er rigtig dejligt, at vi i dag er i den situation, at ingen længere har ret til at udøve fysisk vold mod andre, og vi skal selvfølgelig fortsat sikre, at det ikke sker, men jeg synes samtidig, at det er vigtigt at tage det næste skridt og også se på psykisk vold, for den kan være lige så nedbrydende for mennesker som fysisk vold.
Jeg synes, det er rigtig vigtigt at tage fat i det og se på, hvordan vi skal definere psykisk vold.
Der har godt nok også været afgrænsningsproblemer i forbindelse med definitionen af fysisk vold.
Det har f.eks. krævet en række domme at få fastslået, at det at kaste vand på hinanden også kan være vold, at det at spytte på hinanden kan være fysisk vold osv.
Og der skal nok også en del udvikling til, før vi nærmere får fastslået, hvad den psykiske vold er, men det er rigtig godt at komme i gang og få fastlagt nogle nærmere kriterier for det og få set på, hvad det er for nogle situationer, og hvordan vi kan håndtere de forskellige situationer.
Der er jo forskel på, om det er en kendt person, der bliver udsat for, at der hele tiden er en, der følger efter vedkommende, eller om det er en kvinde, som ekskæresten hele tiden bliver ved med at forfølge, og hvor der måske også er nogle børn, som de slås om, inde i billedet, eller om det er den situation, som hr. Tom Behnke har snakket om, med en forelsket mand, som bliver ved med at sende blomster.
Det er forskellige situationer, og man skal selvfølgelig se på, om de skal håndteres forskelligt, men selve det at få fastslået, at hvis man er udsat for forfølgelse og chikane, er det altså noget, der skal tages meget alvorligt.
Det mener jeg er på tide, og jeg synes, det er rigtig godt at få set på, hvilke muligheder vi har for at sætte ind.
Hvordan kan vi sætte meget hurtigere og mere effektivt ind?
Jeg håber, at vi senere kan komme videre og også se på andre former for psykisk vold og se på det, der foregår på arbejdspladserne, i skolerne og andre steder, og tage det meget alvorligt, for det kan være lige så nedbrydende.
Man kan i øvrigt også i øjeblikket se i den julekalender, som de viser i Danmarks Radio, hvordan det kan være med til at ødelægge livet for børn, hvis der er for meget mobning.
Jeg mener, det er nødvendigt, at vi ser på, at det også har stor betydning, og at det skal tages alvorligt, når der foregår psykisk vold.
Vi støtter altså, at man skal se på chikane og forfølgelse og se på, hvordan vi kan sætte mere effektivt ind over for det.
Og vi håber, at det kan blive starten til, at vi ser mere på psykisk vold, og hvordan vi kan håndtere det også i forhold til strafferetten.
Julie Rademacher (S), 2009-12-03:
Jeg vil meget gerne spørge den konservative ordfører, om han også mener, at vi skal vente på, at nordmændene er klar med en løsning for danskerne.
Skal vi være mere progressive i Danmark – det kunne jeg godt tænke mig – og sige, at vi vil finde en teknisk løsning i forhold til den her sag med fodlænker?
Tom Behnke (KF), 2009-12-03:
I det omfang det kan lade sig gøre og det er teknisk muligt og det er økonomisk overkommeligt, er det her også noget, der står på vores ønskeseddel.
Vi kunne også godt tænke os, at vi brugte elektronikken og de digitale muligheder til at skride ind over for de her personer.
Så vi er indstillet på så hurtigt, som det kan lade sig gøre, og så hurtigt, som vi kan få rejst midlerne til det, at udvirke, at man kan bruge fodlænker, GPS-ordninger eller lignende, sådan at man har en bedre mulighed for at skride ind på et tidligere tidspunkt over for dem, der krænker.
Det er ikke sådan, at vi går og synes, at man nødvendigvis behøver at vente på Norge, men det, der vil være hensigtsmæssigt er jo dog, at man lærer af de erfaringer, de har andre steder, så vi ikke starter helt forfra hver gang.
Julie Rademacher (S), 2009-12-03:
Jeg synes, det er en rigtig god idé at lytte til nordmændene.
På ligestillingsområdet har jeg mange gange haft ligestillingsministeren i salen og spurgt: Hvorfor gør vi ikke, ligesom nordmændene gør på en række områder, hvor de har succes?
Så det er jeg helt med på, kan jeg fortælle den konservative ordfører.
I forhold til den tekniske løsning er det jo sådan i dag, at man sætter lænker på folk, der kan aftjene deres straf i hjemmene.
Så vi har allerede en form for teknisk løsning, og jeg er sikker på, at hvis man ringer til Danmarks Tekniske Universitet, kan de også finde en teknisk løsning.
Så kan jeg nu regne med, at vi har en aftale med den konservative ordfører om, at hvis vi forelægger en teknisk løsning, vil den konservative ordfører være med til at sikre, at justitsministeren også får det her implementeret i Danmark?
Tom Behnke (KF), 2009-12-03:
Se, det er her, fru Rademacher springer over, hvor gærdet er lavest, og kun nøjes med at være politiker og ikke tager hensyn til teknologien.
For afsoningen med elektronisk fodlænke i eget hjem, som var en idé, som jeg fremsatte i 1995, og som den her regering heldigvis har virkeliggjort, er jo et spørgsmål om, at man har en ordning, hvor den pågældende er knyttet til sit hjem.
Hvis man forlader hjemmet og den afstand, der er mellem fodlænken og et apparat i hjemmet, bliver overskredet på visse tidspunkter, går der en alarm.
Det skal altså være en fodlænke med en GPS-anordning, således at man kan se, hvor vedkommende er henne, og at vedkommende ikke kommer for tæt på den, der bliver chikaneret.
Det er altså en anden form for fodlænke, for den her fodlænke skal indeholde en GPS, som virker, som kan bruges, og som også retssikkerhedsmæssigt skal være i orden.
Så det er to forskellige ting, vi taler om.
Den politiske vilje har vi, men det er ikke sådan, at vi bare kaster os ud i det ene eventyr efter det andet.
Vi har en forståelse og en respekt for, at tingene også skal kunne lade sig gøre i praksis.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2009-12-03:
Jeg kan ikke forstå, at hr. Tom Behnke er så bekymret for, hvornår gerningsmanden ved, at han har trådt over linjen.
Inden for erstatningslovgivningen har man det princip, at hvis man kunne indse eller burde have indset, at handlingen ville føre til skade, så ifalder man et erstatningsansvar.
Noget lignende må man kunne lave på det her område, hvis man indså eller burde kunne have indset, at den her form for forfølgelse ville den pågældende ikke bryde sig om.
Hvis man nu for tiende dag i træk står foran vedkommendes arbejde og vedkommende ikke ligefrem ser glad ud, når vedkommende træder ud fra sit arbejde, må det være meget tydeligt, og så burde man have indset, at vedkommende ikke bryder sig om den her form for negativ kontakt.
Så jeg mener, at der er løsninger på de her problemer, som hr. Tom Behnke rejser.
Mener hr. Tom Behnke ikke alligevel, at vi burde springe ud i det her?
Lone Dybkjær (RV), 2009-12-03:
Vil det så sige, at hr. Tom Behnke sådan set er indstillet på, at det bliver nemmere, end det er i dag, for der kræver det jo temmelig meget at få politiet til at reagere?
Jeg ved ikke, om politiet vil reagere over for 40 buketter blomster – lad os bare tage det som eksempel – eller om politiet, som de jo ofte gør i forskellige anmeldelsessituationer, bare vil sige: Du kan da sådan set godt leve med, at du får så mange blomster.
Man vil sige, at det sådan set ikke er så dårligt; det vil mange tænke.
Så for at være lidt mere alvorlig: Er konsekvensen af det, at folk sådan set kan gå hen og anmelde en sag, og så vil politiet, som hr. Tom Behnke siger, meget hurtigt, forstår jeg også, prøve at finde ud af, hvad der er op og ned på det her, og så tage kontakt til offeret – også i tilfælde af at det drejer sig om 40 buketter blomster, som politiet måske synes er helt o.k.?
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2009-12-03:
Er hr. Tom Behnke ikke enig i, at hele forudsætningen for det her er, at vi har en definition af, hvad stalking er?
Så vil hr. Tom Behnke være med til at lave en beretning om det, så vi kan komme lidt hurtigere med en definition og så tage selve konsekvensen og tilholdet og alle de der ting efterfølgende – altså en definition af, hvad stalking kan være, så vi i det mindste får rettet blikket ind imod, hvad det også kan være?
Tom Behnke (KF), 2009-12-03:
Jamen problemet ved det bliver jo lynhurtigt, at hvis vi får det defineret alt for præcist, hvad så med det, der ligger lige præcis uden for, men som alligevel af offeret bliver opfattet som chikane?
Hvad gør vi så med det?
Det er jo et problem, og derfor synes jeg, at vi skal lade være med at gøre det.
For det her har så mange ansigter, det har så mange facetter, at det er den konkrete situation, der skal afgøre det.
Og det er derfor, vi skal have nogle levende politifolk ind og vurdere den konkrete situation: Skal der gives et tilhold – ja eller nej?
Forslagsstillerne har jo forsøgt på at konkretisere, hvad det er, de mener, og jeg har allerede problematiseret et af stykkerne og sagt, at allerede der er der jo nærmest ingen grænser for, hvad der kan blive opfattet som værende chikane, og at man altså, uden at man overhovedet ved det, uden at man har fået et tilhold, uden at man har fået en advarsel, uden noget som helst og som lyn fra en klar himmel pludselig står til 2 års fængsel.
Det synes vi ikke er rimeligt, og derfor er vi ikke med på ideen om, at man allerede forlods, før man har fået et tilhold, skal kunne straffes.
Jo, selvfølgelig, hvis det er sådan, at der er tale om husfredskrænkelser, trusler, egentlig chikane, fysisk chikane osv., det er klart, men det er allerede i forvejen strafbart.
Lone Dybkjær (RV), 2009-12-03:
Nu har hr. Tom Behnke jo et vist talent for at dreje diskussionerne hen i en anden retning, og al respekt for det.
Men lad os nu tage blomsterdiskussionen.
Hr. Tom Behnke sender 40 blomsterbuketter med jævne mellemrum til en person, som ikke vil have dem.
Vi tager det som forudsætning, at vedkommende ikke vil have dem.
Personen henvender sig så til politiet og siger: Jeg vil altså ikke have de her blomsterbuketter, jeg føler mig forfulgt af afsenderen.
Mener hr. Tom Behnke så, at det er tilstrækkeligt, for at politiet kan give et tilhold?