runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Flemming Møller Mortensen (S), 2014-10-30:
Det er jo fuldstændig korrekt, som ordføreren siger, at det her er blevet ændret meget sent, og det er blevet ændret, efter at høringssvarene er kommet ind, hvor flere af parterne, både de faglige parter, ledelsesparterne og KL, har sagt, at det her vil koste mange flere penge end det, vi syv partier var blevet enige om.
Det er også blevet fremført som et argument, at især de små kommuner vil have rigtig vanskeligt ved at have kompetencerne, økonomien og organiseringen til at kunne efterleve en 3 dages frist.
Og det er der blevet nikket til.
Mai Mercado (KF), 2014-10-30:
Vi kan jo blive enige om, at det her er et rigtig vigtigt område, og at det er vigtigt, at misbrugere hurtigt får hjælp.
Det, der også er vigtigt at sige, er, at det her jo er en udløber af det beslutningsforslag, som blev fremsat i 2012 af Benedikte Kiær og hr. Tom Behnke.
Og man var jo dengang enige; med støtte fra alle partier, undtagen Venstre, blev der lavet en fælles beretning om, at det skulle være 3 dage.
Vi kan jo også se, at der i lovkataloget står 3 dage, og at ordføreren så sent som den 7. oktober har nævnt de 3 dage som grænsen for, hvornår man skulle have en samtale.
Så jeg vil egentlig bare spørge: Hvad har ændret sig siden den 7. oktober?
Flemming Møller Mortensen (S), 2014-10-30:
Jeg vil gerne give ordføreren ret i, at det er afgørende, at man får en mulighed for hurtigere at komme til at tale med en læge.
Det her lovforslag giver jo en kæmpe forbedring på det punkt, om end det ikke er 3 dage, men 14 dage.
Men i forhold til Socialdemokraternes holdning ser jeg gerne, hvad jeg også sagde i min fremlæggelse, at det bliver kortere end 14 dage.
14 dage er maksimumtiden, og jeg vil naturligvis håbe, at vi vil kunne tage en drøftelse om det, men også, at de store kommuner, altså dem, som har musklerne, vil praktisere en kortere periode end de 14 dage.
Men jeg må sige, at den rent procesmæssige del frem mod at acceptere 14 dage frem for de 3 dage synes jeg har været lige efter bogen.
Sundhedsministeren har fremsendt det til alle partier, også Det Konservative Folkeparti, og man har der haft muligheden for at sige: Det er vi ikke med på.
Hvis det havde været tilfældet, tror jeg dermed også, at ministeren, hvis det havde været tilfældet, ville have indkaldt parterne til en drøftelse.
Det er ikke sket.
Jeg synes, vi skal stille fordelene op i en anden rækkefølge.
Jeg synes, vi først skal tage og kigge på de personlige tragedier, der ligger bag et stofmisbrug – både for misbrugeren, familien og de nære omgivelser – og så i anden række kigge på, hvad der kan være af samfundsøkonomi.
Jeg mener, at det her lovforslag løfter kvaliteten for den enkelte stofmisbruger.
Jeg mener også, at det samfundsmæssigt giver det billede, som jeg synes vi skal leve op til i en velfærdsstat.
Og i min ordførertale nævnte jeg også både de samfundsmæssige og de personlige ulemper, der er, ved at have så mange stofmisbrugere, og at der i 2009 altså var 33.000 stofmisbrugere.
Marlene Borst Hansen (RV), 2014-10-30:
Det gør det jo kun endnu mere forvirrende.
Er det den dialog på mail, som jeg i hvert fald også har set, hvor Dansk Folkeparti bekræfter, at når det nu ikke kunne være anderledes med de 6 mio. kr., som var afsat, så støttede man det her lovforslag?
Så er der det, som hr. Jens Henrik Thulesen Dahl står og siger på talerstolen i dag.
Hvad er det, der er Dansk Folkepartis holdning til det her lovforslag?
Det synes jeg er meget, meget forvirrende på nuværende tidspunkt.
Det synes jeg faktisk er lidt interessant.
Det var derfor, jeg lige kom herned igen.
For kan ordføreren bekræfte, at efter det blev ændret fra de 3 dage til de 14 dage, har der været en dialog, hvor Dansk Folkeparti har bekræftet, at det var okay med Dansk Folkeparti at fremsætte det her forslag, og at I støttede, at det nu kom til at se sådan her ud?
Flemming Møller Mortensen (S), 2014-10-30:
Kan ordføreren bekræfte, at Dansk Folkeparti frem til fremlæggelsen og fremsættelsen af det her lovforslag har nikket til det?
Kan ordføreren nikke til, at Dansk Folkeparti i forhandlingerne om satspuljen, som lige er blevet afsluttet, ikke har talt for at finde flere penge til det her lovforslags område, så man kunne lave, ikke en 14-dages frist, men en 3-dages frist for lægebehandling?
Tak for det.
Jeg bliver nødt til at spørge Dansk Folkepartis ordfører, om man går ind for det her lovforslag, som det ligger, eller om man ikke gør.
Jeg ønsker, at vi skal have så kvalitetsbetonede tilbud til stofmisbrugerne som overhovedet muligt, og jeg vil som Socialdemokraternes ordfører som sagt gerne være bannerfører på de her ting.
Hvis der kommer nye initiativer på dette område, som vi kan diskutere her i Folketingssalen, deltager jeg meget, meget gerne.
Og hvis vi i forligskredsen eller i en anden forligskreds kan finde penge til det her område, så man eksempelvis på sigt kan nedbringe fristen på 14 dage for lægesamtalen, så vil jeg også meget gerne være med til .
Sarah Nørris (EL), 2014-10-30:
Kunne ordføreren måske tænke, at det var muligt at genindføre noget af det, der stod i det oprindelige forslag om akut abstinensbehandling, inden man så kommer til en lægelig behandling?
Flemming Møller Mortensen (S), 2014-10-30:
Det tror jeg er rigtig, rigtig vanskeligt.
Derfor håber jeg også, at det for langt de fleste bliver væsentlig kortere tid end 14 dage.
Det, vi har sat op i lovforslaget, og som syv partier har nikket til, er, at det er den maksimale ventetid på at komme i gang med behandlingen.
Sarah Nørris (EL), 2014-10-30:
Jeg kunne godt tænke mig at høre ordførerens holdning til, hvordan en stofmisbruger skal holde motivationen, hvis der kan gå helt op til 14 dage, før vedkommende kan komme til en lægelig samtale.
Özlem Sara Cekic (SF), 2014-10-30:
Jamen det er fint.
Så er det ligesom slået fast.
Flemming Møller Mortensen (S), 2014-10-30:
Vi har bedt de 98 kommuner om at løfte opgaven.
Det er vores ansvar at sætte rammen, også den økonomiske ramme.
Jeg har ikke hørt SF kæmpe for flere penge og for, at det ikke skulle blive en 14-dagesgrænse, men en 3-dagesgrænse.
Derfor synes jeg bare, at SF også må sige: Det her er det bedste, vi kan gøre nu.
Det er det, syv partier er enige om.
Til gengæld vil jeg gerne sige til SF's ordfører, at det her med at drøfte, om de små kommuner skal lave noget tværkommunalt samarbejde for at løfte den her opgave, synes jeg er rigtig fornuftigt.
Og lad os dog tage en drøftelse af det frem mod tredjebehandlingen, altså om der kan skrives noget ind, som vil give mening, og som vil hjælpe de stofmisbrugere, der bor i små kommuner.
Orla Hav (S), 2014-10-30:
Jeg skal sige, at hr. Bjarne Laustsen ikke kan være her i dag, og han tager sig normalt af fiskeriet.
Men jeg har lovet at fremføre vores synspunkter.
Kort fortalt har dette lovforslag til hensigt at skabe det fornødne lovgrundlag, der skal til for at etablere og administrere de særskilte støtteordninger under EU's Hav- og Fiskerifond, som skal opfylde målsætningerne for intelligent og bæredygtig vækst og er det danske bidrag til at gennemføre såvel EU's fiskeriudviklingspolitik som EU's integrerede havpolitik gennem støtteordninger.
Når der er brug for en ny lov og ikke bare en tilføjelse til den eksisterende, handler det om, at den nye forordning om Hav- og Fiskerifonden omfatter perioden fra i år indtil 2020, og der er andre mål, indsatsområder og tiltag end i den gældende fiskeriudviklingslov.
Der skal være en klar adskillelse mellem de to fonde, således at ansøgerne kan skelne.
Lovforslaget omfatter desuden to ministerområder, nemlig Fødevareministeriet og Ministeriet for By, Bolig og Landdistrikter.
For fremtiden kan disse fastlægge regler for at gennemføre forordninger om Hav- og Fiskerifondens enkelte støtteordninger på baggrund af rammerne for det danske hav- og fiskeriudviklingsprogram samt partnerskabsaftalen mellem Danmark og Europa-Kommissionen.
Lige så væsentligt som lovens indhold er det at sikre den effekt i praksis, hvor ministeren foreslår, at der nedsættes et overvågningsudvalg til varetagelse af tilsyn og opfølgning med lovens administrative funktioner.
Herudover kommer nødvendige regelsæt for administration og sanktioner samt for bl.a. kontrol og adgang til klage over administrative beslutninger.
Fra Socialdemokratiets synspunkt er det et nyttigt og nødvendigt lovforslag, og vi kan tilslutte os det.
I øvrigt er der indkommet en række interessante høringssvar, som vi ser frem til at drøfte i forbindelse med det videre arbejde.
Må jeg så have lov at komme med en kommentar mere, nemlig den, at det her ikke er en egentlig beskrivelse af, hvad vi skal bruge de spilleregler til.
Det er spillereglerne, vi i dag lægger op til at vedtage, og selve indholdet kommer vi jo tilbage til i forbindelse med drøftelser med ministeren.
Derfor har vi ikke nogen store programerklæringer med i dag om, hvad vi gerne vil, men vi er selvfølgelig indstillet på, at det her er et redskab til at udvikle dansk fiskeri.
René Christensen (DF), 2014-10-30:
Man kan jo diskutere, hvordan selvejet ser ud i dag.
Vi hører jo desværre tit, at landmændene og deres produktionsform måske mere er styret af deres bankrådgiver, end de er styret af dem selv.
Det, vi egentlig gerne vil med det her, er også i forhold til det, at gården kan blive på familiehænder, kan man sige, at der kan laves skifte mellem far og søn eller far og datter, og der er det altså svært med de enheder, vi har i dag, med et trecifret millionbeløb, at skaffe den finansiering.
Her bliver der mulighed for at skaffe finansiering på en anden måde.
Det er jo dermed ikke sagt, at det er den måde, man skal vælge, men det er en mulighed på paletten.
Men det, vi ser i dag, er jo reelt, at nogle af brugene er blevet så store, at det er utrolig svært at have det i den ejerform.
Per Clausen (EL), 2014-10-30:
Det er bare i forhold til hr. René Christensens og i øvrigt også andres bemærkninger om, at det her ikke betyder, at selvejet forsvinder; det betyder bare, at der kommer en anden mulighed.
Men er meningen med det her lovforslag ikke, at der skal komme omfattende investeringer i dansk landbrug, og at disse omfattende investeringer, hvis de kommer, vil føre til, at en ganske stor del af dansk landbrug ikke længere vil være under den ordning, man kunne kalde selveje, men ejes af andre?
Formålet med det her forslag er jo at sikre, at der kommer ny kapital til, og den kapital betyder jo, at ejerformerne i dansk landbrug ændres dramatisk, hvis forslaget skal føre til noget som helst.
René Christensen (DF), 2014-10-30:
Tak, formand.
L 37 er jo en konsekvens af »Vækstplan for fødevarer«.
Det er et af de initiativer, der ligger i planen, for at vi skal vækste på fødevareområdet.
Det er et forslag, som tager udgangspunkt i, at dansk landbrug har udviklet sig i en retning, hvor vi kan se, at landbrugene bliver større og større.
Vi får færre enheder, og dermed får vi også langt, langt højere salgspriser.
Det har også gjort, at erhvervet har været ude i den situation, at det kan være svært at skaffe finansiering.
Derfor var vi også med den første gang, vi liberaliserede landbrugsloven, så selskaber kunne komme ind.
Det, der så ligger her, er, at man åbner yderligere op for, hvordan ejerskabet skal være.
Vi mener bestemt ikke, at det her på nogen måde går ud over kvaliteten.
Vi mener heller ikke, at det her er et angreb på selveje.
Det her er en yderligere mulighed på paletten for at skabe finansiering til de større og større brug, som vi jo ser.
Derfor hilser vi det selvfølgelig velkommen.
En ting, som vi dog må sige at vi er lidt skeptiske over for, og som er en del af aftalen, er, at fortrinsstillingen ophæves.
Når man umiddelbart kigger på, hvor mange der bruger det, ser man, at det ikke er ret mange, der har valgt at benytte sig af den her mulighed.
Men det, vi tror vi vil komme til at se, er, at nogle af de landbrug, der vil blive handlet, vil blive større, også fordi der bliver mulighed for den her selskabsform.
Derfor er vi lidt bange for, at den gode historie med frugtavlerne, som laver økologiske æbler osv. osv., får svært ved at komme ind på markedet og få mulighed for at udvide butikken, så den kan blive bæredygtig.
Derfor vil jeg gerne her fra talerstolen sige til aftalens forligspartier, at jeg håber, at vi vil få lejlighed til at drøfte, om den beslutning, vi traf, da vi lavede aftalen, er den rigtige.
Er vi sikre på, at der ikke vil være behov for den her mulighed i fremtiden?
Jeg er klar over, at det er en ordning, der ikke er blevet brugt meget, men spørgsmålet er, om det i forhold til det, vi laver nu, måske bliver en ordning, der bliver mulighed for at bruge i fremtiden.
Dansk Folkeparti ser frem til forhandlingerne og håber på, at vi kan få en god dialog, også om det forslag, der kom fra hr. Orla Hav, om pantebreve.
Vi havde et godt foretræde i Fødevareudvalget, og jeg synes bestemt, at det er noget, vi også skal diskutere i forbindelse med udvalgsarbejdet.
Orla Hav (S), 2014-10-30:
Regeringen har konsekvent forfulgt en linje for at sikre vækst i dansk fødevareproduktion.
Regeringen nedsatte Naturog Landbrugskommissionen for at få et fagligt kvalificeret bud på, hvordan man forener ønsket om vækst i fødevaresektoren med hensynet til naturen og vores miljø.
Natur- og Landbrugskommissionen har fremlagt en stærk rapport om disse emner, hvor konklusionen er, at det er muligt at kombinere vækst med bæredygtighed i forhold til naturen.
Forudsætningen er imidlertid, at vi gør det rigtige, skaber de rette rammer og giver erhvervene de rigtige incitamenter.
Alene de seneste tiår har den strukturelle udvikling i dansk landbrug været fantastisk hurtig.
Et gennemsnitslandbrug udgør i dag en værdi på 40 mio. kr. og omfatter 200 ha.
Hertil kommer den teknologiske udvikling, der er forløbet med lynets hast, siden den grå Ferguson gik sin sejrsgang i landbruget.
Uddannelserne til landbruget er øget i tid og omfang, hvilket bevirker, at de unge står med gode forudsætninger for at gå ind i landbrugserhvervene.
Fælles for de her opridsede faktorer er, at fortsat udvikling kræver muligheder for investeringer i uddannelse, landbrug og de nødvendige og relevante teknologier.
Disse investeringer skal vel at mærke foretages i de lange skygger af finanskrisen, som blev udløst af uansvarlighed og påvirkede lysten til at investere i fremtiden
I denne situation ville det være uansvarligt af regeringen og Folketinget ikke at handle, og der er det så regeringen har taget et initiativ, og man har sikret sig endog bred opbakning til førstehandlingen af L 37 i dag.
Lovforslaget indeholder elementer, der vil lette adgangen til ansvarlig lånekapital, der kan sikre, at dansk landbrug stadig er på et højt og effektivt niveau.
Lovforslaget vil gøre det muligt for selskaber – herunder pensionskasser – at investere i landbruget.
De hindrende faktorer ryddes af vejen, og landbruget sidestilles med andre erhverv, for så vidt angår ejerformer og ledelseskonstruktioner og driftsaftaler.
Er det et farvel til selvejet?
Nej, det er det på ingen måde.
De unges vej ind i erhvervet og mulighed for at bruge deres uddannelse, viden og virkelyst forbedres afgørende med de nye vilkår, og naturligvis vil det stadig være muligt at bevare selvejet.
Vi får bare flere strenge at spille på.
Socialdemokratiet støtter lovforslaget og vil med åbent sind indgå i drøftelserne om, hvordan loven udmøntes i sin endelige form; herunder vil vi også inddrage høringssvar og andre interessante indspil til lovforslaget.
Det synes vi er et interessant forslag, som vi meget gerne vil være med til at drøfte konstruktivt i Folketinget og det efterfølgende udvalgsarbejde.
Anni Matthiesen (V), 2014-10-30:
Tak for det.
Da Venstres ordfører, hr. Erling Bonnesen, heller ikke er til stede i forbindelse med behandling af det her lovforslag, har jeg lovet hr. Erling Bonnesen at læse talen op.
I forbindelse med behandlingen af Lovforslag nr. L 37, Forslag til lov om ændring af lov om landbrugsejendomme, vil Venstre støtte lovforslaget, som er en opfølgning på aftalen om »Vækstplan for fødevarer«, som tilbage i april måned 2014 blev indgået mellem regeringspartierne, Venstre, Dansk Folkeparti, Liberal Alliance og Konservative.
Forslaget betyder også, at det bliver muligt uden tilladelse at udleje mindre arealer under 1.000 m2 fra en landbrugsejendom til haveformål, og forslaget indeholder en hjemmel til at kunne fastsætte regler om digital kommunikation.
Lovforslaget vil folde ejerskabet til landbruget bredere ud og dermed give flere og bedre muligheder for at foretage generationsskifter og nye investeringer i erhvervet.
Det understreges, at der ikke er tale om en nedlæggelse af selvejet, men at det blot vil blive nemmere for landmændene at have andre ejerformer ud over selvejet.
Så det er landmandens frie valg, om han vil køre med selveje eller vælge muligheden for at køre med selskab.
Dermed sikres landmændene flere muligheder for at indrette sig, som de vil.
Vi synes, at det kendte system med investeringer gennem kreditforeninger og banker er godt, men vi synes også, at det er rigtig godt at åbne op for f.eks. pensionsselskaber som medspillere med nye investeringer, nye finansieringsmuligheder, ved indgåelse i forskellige former for ejerskaber.
For landmændene er der flere forskellige kombinationsmuligheder ved anvendelse af pensionskassemodellerne, og det ses f.eks. også ved, at der kan indsættes aftaler i kontrakterne om, at landmændene inden for en aftalt årrække kan frikøbe sig fra pensionskassen, hvis de ønsker det.
Venstre støtter dette lovforslag, men vil nok under udvalgsbehandlingen stille nogle uddybende spørgsmål.
Dan Jørgensen (S), 2014-10-30:
Jeg tror, vi skal gå den anden vej rundt, så spørgeren og andre, der har udtrykt bekymring, bliver nok nødt til at være en lille smule mere konkrete.
Jeg tror ikke, man kan sige, for tror jeg heller ikke, at det skal fortolkes sådan, at I generelt er imod ministerbemyndigelser.
René Christensen (DF), 2014-10-30:
Det er jo vigtigt, at så mange ministre som overhovedet muligt husker at sige det her, hver gang man sidder i forskellige møder og andre steder.
En anden ting: Ministeren siger, at man ikke skal være så bange for de her ministerbemyndigelser.
Det, jeg så gerne vil spørge ministeren om, er, om ministeren er indstillet på, at man laver en tekst om, at når der sker de her ændringer, bliver de respektive udvalg også inddraget i de beslutninger, der skal tages, altså, i forhold til at en ministerbemyndigelse giver mulighed for at ændre lovgivningen, uden at det skal i Folketingssalen, men at udvalgene alligevel bliver inddraget.
Dan Jørgensen (S), 2014-10-30:
Jeg er ikke helt sikker på, at jeg forstod alle elementer i hr. René Christensens spørgsmål.
Men jeg kan på det overordnede plan godt bekræfte det og sige ja til, at jeg godt vil arbejde for, at det her foregår så smidigt som muligt, og nej til det næste; jeg synes ikke, det er retfærdigt, at man stiller krav til f.eks. en landmand, hvis ikke den digitale infrastruktur til at kunne leve op til de krav er på plads.
Så derfor: Ja, det er selvfølgelig en høj prioritet netop at få det bragt i orden.
René Christensen (DF), 2014-10-30:
Tak for det.
Jeg har kun to spørgsmål.
Det første er om det, at vi igen skriver, at der er obligatorisk digital kommunikation; det har vi tidligere skrevet til landbruget.
Så jeg vil bare høre, om ikke ministeren er enig i, at man desværre, når det kommer til landdistrikterne, flere steder bliver mødt med den udfordring, at det, når landmændene skal sende deres sprøjteregnskab ind, tit og ofte viser sig, at det er for stort til at sende på det gamle kobbernet.
Derfor vil jeg, når man nu igen skriver, at der er obligatorisk digital kommunikation, spørge, om ministeren ikke også på sit fagområde kan være med til at presse andre dele af regeringen til, at vi altså skal have en bedre infrastruktur, når man så gerne vil have, vi skal have digital kommunikation; det vil Dansk Folkeparti sådan set også gerne have, men det er jo sådan lidt mærkeligt, at vi trækker det ned over et erhverv, uden at infrastrukturen er i orden.
Det er egentlig bare et spørgsmål til ministeren, om ministeren vil være med til at presse på og gøre det ad de kanaler, ministeren har mulighed for at bruge.
Per Clausen (EL), 2014-10-30:
Jeg synes jo bare, man er nødt til at tage stilling til, om det her er noget, der betyder noget, eller det ikke betyder noget.
Jeg kan forstå på hr. René Christensen, at det, han ser for sig i fremtiden, er, at de danske landmænd ikke selv ejer jorden, men at de arbejder på en jord, som ejes af nogle andre, nemlig en kapitalfond eller en anden form for finansiel koncentration af penge, som ovenikøbet får den bestemmende indflydelse.
Så det er den måde, hr. René Christensen vil videreføre selvejet på fra generation til generation, altså at man kan blive en kapitalfonds bestyrer, i øvrigt under samme kapitalfonds overhøjhed.
René Christensen (DF), 2014-10-30:
Det, jeg tror der er meget vigtigt at se på i den her sag, er, at med de priser, som dansk landbrugsjord bliver handlet til, og med den størrelse, som de danske brug har fået, så er det meget, meget svært at skaffe kapital i den størrelsesorden på private hænder.
Derfor åbnes der så nu op for, at man også kan få pensionskasser og andre ind, som selvfølgelig også vil have en interesse i, at det her brug kommer til at give en gevinst.
Men der tror jeg såmænd også, at alle landmænd har et mål om, at når man er virksomhedsejer – og det er man også, når man er landmand – så vil man selvfølgelig gerne have sorte tal på bundlinjen.
Vi tror ikke, at det her vil være ensbetydende med, at alle brug nu vil være ejet af pensionskasser i fremtiden; det her bliver en mulighed for at skaffe kapital, så vi stadig væk kan få dyrket vores gode danske jord.