Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2008-01-18:
Jeg skal undlade at gå ind i diskussionen om, hvad der blev sagt og ikke blev sagt af den forrige taler, men jeg synes faktisk, det vil være interessant at begynde mit ordførerindlæg med lige at se lidt nærmere på, hvad det egentlig er, vi taler om.
Hvis vi ser på det beslutningsforslag, B 15, som Enhedslisten har fremsat, handler det om at ændre proceduren for indgåelse af overenskomster om udlevering af danske statsborgere og udlændinge til strafforfølgning med stater uden for EU og Norden, således at det er Folketinget, der fremover skal godkende dem.
Der er altså alene tale om at ændre proceduren for indgåelse af overenskomsterne.
Grunden til, at jeg læser højt af beslutningsforslaget, er faktisk, at vi i den debat, vi foreløbig har haft, har haft en del diskussion om, hvad der skal ske ved udlevering af folk til lande, som vi ikke har en udleveringsoverenskomst med.
Det er sådan set sket fra både forslagsstillerens og andres side, men det handler forslaget altså ikke om, og det har ikke noget som helst med den her diskussion at gøre, for det er faktisk det punkt, hvor man ikke ændrer noget.
Jeg tror faktisk også hr. Kim Andersen i sin ordførertale var inde på det, jeg siger nu.
Og på det punkt er jeg sådan set enig med hr. Kim Andersen i, at det ikke er den mest alvorlige del, man ændrer her.
Når vi så ser på det, må jeg indrømme, at vi fra radikal side synes, det er et meget besnærende forslag, Enhedslisten her kommer med.
Der er altså tale om enten at ændre proceduren, så det er Folketinget, der skal godkende de her overenskomster, eller om, at det skal være, som det hidtil har været, nemlig at det er Justitsministeriet, dog efter at Folketingets Retsudvalg er blevet hørt.
Det er jo ikke, fordi det er noget voldsomt problem i den virkelige verden eller i dagligdagen, kan jeg forstå.
Jeg kan forstå på justitsministeren, at det er mere end 35 år siden, at vi senest har godkendt en udleveringsoverenskomst med et andet land, og at vi i en periode på 4 år, som justitsministeren her før gjorde rede for, har udleveret én person til et andet land, som vi ikke enten har en udleveringsoverenskomst med, eller som er inden for EU eller Norden.
Så det er jo ikke et voldsomt, faktisk problem, men rent principielt er det da en spændende tanke, at Folketinget skulle have mere indflydelse på det her område.
Det er sådan set også Det Radikale Venstres udgangspunkt, at vi synes, det er en god idé, og ville være parate til at bakke op, men det er klart, at når justitsministeren fra Folketingets talerstol taler om, at der kan være problemer i forhold til grundloven, er det selvfølgelig noget, vi lytter til.
Det er såmænd også en diskussion, vi har haft i den radikale folketingsgruppe.
Men jeg synes, det er noget, vi bliver nødt til at se nærmere på i den udvalgsbehandling, som vi nu får, og - nu er Justitsministeriets embedsmænd jo efterhånden trænet til at skulle lave redegørelser for, om beslutninger er i overensstemmelse med grundloven eller ej - så må vi jo se, hvad Justitsministeriet svarer, når vi prøver at bore det her ud.
Det er klart, at hvis forudsætningen er, at det er grundlovsstridigt, bliver det ikke vedtaget med radikale stemmer.
Er det derimod ikke grundlovsstridigt, er Det Radikale Venstre positive over for forslaget, og vi er nu ikke helt så sikre som justitsministeren på, at det er så klokkeklart, men lad os se.