Mike Legarth (KF), 2013-09-10:
Tak, hr. formand.
Vi debatterer jo finanslovoplægget, som jeg synes først og fremmest er kendetegnet ved, at der, på trods af at regeringen fire gange i træk har fejlvurderet skønnet for væksten – det er altså ikke gået, som man havde håbet – ikke er nogen direkte initiativer og målrettede tiltag, som kunne adressere den problemstilling.
Vi er nødt til at få gang i væksten for at kunne betale regningerne; at få gang i hjulene og tro på fremtiden og have en optimisme er det, der skal til.
Der savner vi en stor erhvervspakke, som kunne have gjort det billigere og nemmere at producere på arbejdspladserne, gjort det mere motiverende at tage et arbejde, fjernet de byrder, forhindringer og stopklodser, der findes for især de mindre virksomheder – de små virksomheder, håndværksvirksomheder – så man på den måde kunne få gang i hjulene.
Men det ser vi desværre ikke noget af.
Et af regeringens forslag er at fremrykke nogle offentlige investeringer.
Der kender vi jo proceduren: Det skal først planlægges, så skal det i udbud, og så er vi ikke engang sikre på, at det er danske virksomheder, der får opgaven, og at det er danske arbejdere, der kommer til at udføre opgaven.
Så det er ikke den vej, vi skal.
Vi vil forsøge at overbevise regeringen om, at der skal foretages prioriteringer og findes besparelser, sådan at der er midler til rådighed til at gøre noget for dansk erhvervsliv, sådan at vi kan sikre de arbejdspladser, vi har, så der for den enkelte er sikkerhed for jobbet, så man kan sørge for sig selv og sin familie og sikre niveauet for den levevis, som man har.
Vi skal også sikre, at der kan komme nye arbejdspladser til, og at vi kan bevare de virksomheder, vi har, men vi skal også gerne kunne tiltrække nye.
Så det kræver vigtige prioriteringer, så vi får skaffet et råderum, så vi kan få gang i den vækst, vi alle er så afhængige af.
Det er et katalog, hvor man kan tage udgangspunkt i finansloven, og hvor der ikke er nogen tvivl om, at det første, vi vil gøre, er nogle af de ting, som jeg her har peget på, nemlig fjerne topskatten for den enkelte for at motivere til at gøre mere og turde tage en risiko.
Det er det samme for virksomhederne, nemlig sænke selskabsskatten til 15 pct. for på den måde at få investeret mere i kapitalapparatet og få gjort det mere interessant at foretage investeringer og turde tage satsninger.
Alt sammen til gavn for familien Danmark og indtjeningen.
For vi skal jo huske på, at de penge, som vi her sidder og fordeler, kommer et sted fra, nemlig ude fra virksomhederne.
De nye initiativer, vi vil tage, er nulvæksten, som vi har været inde på, hvor vi jo altså kan bevare det samme antal medarbejdere og det samme vareindkøb, som vi har i dag – pris- og lønudviklingen bliver altså fremskrevet, sådan at man følger den udvikling, så det er det samme, og så skal der selvfølgelig foretages nogle prioriteringer i den forbindelse.
Men det er jo også det, som vi har gode regionsråd, kommunalbestyrelser og Folketinget til at gøre.
Så er der en demografisk udvikling, som vi bliver ramt af.
Der har vi jo afsat midler til at prioritere de ting, som vi der synes er vigtige at håndtere, så vi ikke får et efterslæb på de områder.
Vi vil gerne have et dygtigere Danmark.
Vi synes, det er vigtigt, at vi får investeret i øget forskning og innovation, så der til enhver tid er et rigtig godt rekrutteringsmateriale for virksomhederne, at vi går forrest, når det gælder opfindelser og innovation, sådan at vi som et konkurrenceland sidder forrest i vognen, når konjunkturerne vender og opsvinget forhåbentlig snart kommer.
Så har vi et højere beskæftigelsesfradrag, fordi vi synes, at der skal være større forskel på at være på passiv forsørgelse og selv tage ansvaret for sit eget liv og livsførelse og for de regninger, der skal betales der.
Det skal der være en større gevinst ved, og derfor vil vi forhøje beskæftigelsesfradraget.
Vi vil rulle NOx-afgiften tilbage.
Vi vil afskaffe reklameafgiften.
Vi synes, det er vigtigt, at man samlet set giver mere frihed tilbage til familierne, og det kan man gøre ved f.eks. at forbedre boligjobordningen.
Der vil vi jo hæve beløbet til 40.000 kr., og vi vil udvide ordningen, så den ligner den, de har i Sverige, hvor den også omfatter hjemmeservice, for på den måde at give familierne en hjælpende hånd.
Og vi vil gerne have ølafgiften væk.
Så vil vi fastfryse grundskylden, fordi vi synes, det er fuldstændig urimeligt, at den bliver ved med at stige år for år.
Den skal fastfryses, sådan at boligejerne ved, hvad de har at gøre med, og at de ikke skal blive ramt af de her helt urimelige stigninger.
Og når den tid kommer, vil vi også gerne se på arveafgiften, som vi også synes er en helt urimelig skat at skulle betale.
Det er klart, at dem, der gerne vil, og dem, der bare ikke kan, selvfølgelig skal møde en hjælpende hånd.
Vi vil gerne prioritere politiet.
Vi bliver i mit parti – alle som en – hvidglødende af raseri, når vi ser, at der er nogen, der forhindrer politiet i at arbejde; når vi ser, at brandvæsenet ikke kan komme frem; når vi ser ambulancepersonale, der ikke kan komme ud og udføre de opgaver, de er bestilt til.
Det er en fuldstændig uacceptabel holdning – først og fremmest blandt vores unge generation.
Den skal vi have ændret på, og det er, uanset om man er hvid, rød, blå, gul, grøn, sort, brun, eller hvad man nu er.
Det er en tilstand, vi skal have ændret på.
Den respekt for vores offentlige myndighed skal vi have tilbage.
Og er der nogle andre særlige ting, som politiet gerne vil prioritere, vil vi gerne medvirke til at finde penge til det.
Det har – også da vi sad i regering – været svært for os at få tilstrækkeligt med midler til politiet, sådan at man kunne få udført de politiopgaver, som vi fra konservativ side gerne ville have udført – vi har jo også siddet på ministerposten.
Det håber vi bliver lidt nemmere i fremtiden.
Vi kan i hvert fald høre mange steder fra, fra mange partier, at man egentlig gerne vil være med til at sætte den dagsorden.
Det håber vi så også gælder, når nu vi mødes ved forhandlingsbordet.
Kulturen vil vi gerne forbedre forholdene for.
Og udenrigstjenesten synes vi er blevet beskåret lige rigeligt, og det vil vi gerne kompensere lidt for.
Så er der en meget vigtig ting, for en af de ting, der også kendetegner finansloven, er jo, at gælden stiger på de offentlige finanser år for år.
Og der er både noget, der hedder ØMU-gæld, og noget, der hedder statsgæld og nettogæld og det ene med det andet.
Men i hvert fald er det sådan, at vores statsgæld stiger med 100 mio. kr. om dagen, og Det Konservative Folkeparti synes, det er på tide, at vi får taget hånd om den problemstilling, og at vi får aftalt et betydeligt beløb til at komme af med den statsgæld, sådan at vi ikke bliver ved med at stifte gæld og bruge penge på renter.
Der er det selvfølgelig meget bedre, at vi i stedet for at bruge pengene på renter bruger penge på at sænke skatter og afgifter og fjerne nogle af de byrder, som borgere og virksomheder oplever i det daglige.
Så væk med gælden.
Vi skal tage hensyn til den demografiske udvikling, altså den forskel, der er på befolkningsgruppernes størrelse.
Vi ved, at der kommer flere ældre og færre børn.
Der skal foretages nogle prioriteringer i den forbindelse.
Forskning og innovation skal være med til at drive Danmark frem.
Selskabsskatten skal sænkes til 15 pct.
Grundskylden skal fastfryses, så den fremover kun stiger med inflationen, for så ved boligejerne, hvad de har at gøre med.
Så får vi sat en effektiv stopper for det.
Og boligjobordningen skal gøres permanent.
Som sagt vil vi afskaffe 28 dagligvareafgifter for at forbedre konkurrencen og gøre det billigere at købe de varer.
Vi vil fjerne nogle af de afgifter, som er en forhindring for erhvervslivet i hverdagen – NOx-afgiften, reklameafgiften.
Og vi vil afsætte 1,5 mia. kr. til særlig udsatte samfundsgrupper.
Og så vil vi nedsætte en prioriteringskommission, hvilket er helt afgørende for os.
For vi skal have fundet ud af, hvordan vi bedst bruger vores penge, sådan at vi kan øge vores forskningsaktiviteter til 1,25 pct. af bruttonationalproduktet.
Det tror vi er helt afgørende for, at Danmark kan blive ved med at være forrest i udviklingen af et effektivt erhvervsliv, hvor man stadig væk er innovativ og forrest med opfindelser, hvilket jo gør, at man kan producere varer, ydelser og produkter i Danmark, der måske nok er lidt dyrere at producere, end det er andre steder, men hvis de har et niveau, som ingen andre kan producere på, kan man tillade sig den merpris, og der bliver man så alligevel konkurrencedygtig.
Så det er også en vigtig dagsorden.
Det er sådan i hovedtræk de ting, som vi vil prioritere.
Nu kommer vi så til forhandlingerne om finansloven, og vi vil jo fra konservativ side gøre alt det, vi kan, for at vriste Enhedslisten ud af kløerne på regeringen, og der vil vi gerne byde os til og deltage i forhandlingerne.
Måske bliver det kun delforhandlinger, måske bliver det om hele finansloven, hvem ved?
Vi ved godt, at det bliver svært, men vi er særlig frygtsomme, fordi vi ved, at Enhedslisten er et socialistisk-kommunistisk parti, og vi mener ikke, det er godt for Danmark, at regeringen er afhængig af det parlamentariske grundlag.
Det kan få en frygtelig indflydelse, især på vores virksomheder og de borgere, der kan og vil noget.
Så derfor kan man være sikker på en konstruktiv hånd fra Det Konservative Folkeparti, og vi glæder os til forhandlingerne.