Christian Juhl (EL), 2014-12-11:
Der opstod undervejs nogle interessante forslag, f.eks. at vi kunne få en debat med Præsidiet i Folketinget.
Normalt vil man blive afvist, hvis man gør den slags.
Men jeg synes, at det er et vigtigt emne, og det har alle også sagt, når man har kontaktet folk i de forskellige niveauer, altså ministerier, Præsidiet osv.
Den positive holdning skal man altså være glad for, men kunne vi så ikke prøve netop at sige, at de folk, der har afvist, at vi skal have nogle regler om det, eller har afvist, at det her forslag er godt nok, måske så kunne overveje konkret, hvordan den situation kunne beskrives.
For jeg føler mig ikke tryg ved at sige, at det kan jeg altid gøre ved ministerierne, når det så viser sig, at i konkrete tilfælde, hvor, undskyld, jeg havde nær sagt lokummet brænder, men i hvert fald hvor det er rigtig galt, så er svaret nej.
Det går jo ikke.
Jeg behøver ikke nogen store autoriserede oversættelser.
Jeg behøver nogle oversættelser, som kan bruges, og hvis vi kunne blive enige om, at det er den her karakter af dokumenter, som skal oversættes, kunne folkelige organisationer og andre, der interesserer sig for vores arbejde, jo også netop rekvirere de der ikkeautoriserede oversættelser, sådan at de kunne forbedre deres demokratiske arbejde ved at komme med ideer, sige deres mening osv.
Det er svært i en situation, hvor vi har 48 timer til at tage stilling til, om et eller andet fly skal et eller andet sted hen.
Derfor er det rigtig godt, hvis vi kan få en regel om, at de og de dokumenter i hvert fald bliver oversat.
Grunden til, at jeg siger, at det kunne være godt at have nogle regler, er, at vi får stakkevis af oversættelser fra Bruxelles om ting, som er meget detaljerede, og som måske omfatter 10, 20, 30 danskere, og som er helt specielt tekniske og ikke engang politiske spørgsmål.
De ligger på dansk i massevis.
Men f.eks. spørgsmål om krig og fred, grundlaget for, om vi skal tage ned med vores bombefly og risikere at slå civilbefolkningen ihjel i nogle lande, kan vi ikke få oversat på nuværende tidspunkt.
Det bør efter min mening være en selvfølge, og jeg er rigtig glad for Konservatives tilsagn om at være med til at se på den her karakter af dokumenter
, da jeg synes, at de har en særlig betydning for vores arbejde.
Jeg ved ikke, hvilket udvalg der normalt ville behandle den her slags ting.
Det er jo ikke Udenrigsudvalget, selv om det er udenrigsministeren, vi diskuterer med.
Men hvis det er Udenrigsudvalget, er det der; hvis det er et andet sted, er det jo der.
Hvem skal jeg spørge om, hvem der tager et initiativ i den her sammenhæng?
For jeg kan jo selvfølgelig rejse det i Udenrigsudvalget, men det er vel ikke være der, det er; der vil jeg blive afvist.
Der må være et eller andet sted.
Måske kan formanden retlede mig og fortælle mig, hvor man kan gøre det, og hvordan den parlamentariske procedure er for at komme videre med det her spørgsmål.
Hvis jeg har forstået det rigtigt, betyder det, at vi i praksis tager en runde i Udenrigsudvalget og derefter i Udvalget for Forretningsordenen.
Det betyder vel så, at man, hvis der slet ingenting sker, kan tage det tilbage i salen igen.
Sådan har jeg i hvert fald forstået det.
Så vil jeg godt sige tak for bidraget.
Jeg synes, vi er kommet ret langt i den her debat.
Tak for det.