runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Bødskov (S), 2009-11-19:
Jeg går ud fra, at det, der blev hentydet til, kunne være SF's valgkampsløfter.
Men man må jo spørge SF om, hvordan de har tænkt sig at håndtere det.
Vores hovedprioriteringer er fuldstændig klare.
Jeg tror i al beskedenhed, at mange af de hovedprioriteringer, vi har lagt frem herinde, når det handler om at styrke den grundlæggende velfærd – at styrke kommunernes vilkår for rent faktisk også at udvikle velfærden frem for at leve under et regime, hvor der år for år for år er en lavere realvækst i den kommunale økonomi – måske har været en del af årsagen til, at det trods alt er lykkedes for massevis af socialdemokrater at sætte sig i borgmesterstolen.
Vi er helt trygge ved, at når der kommer en ny regering, vil de også være i stand til at udvikle den grundlæggende velfærd under helt andre rammer end dem, den her regering er i stand til at sikre dem.
Erling Bonnesen (V), 2009-11-19:
Og tak for det svar.
Det var faktisk fuldstændig som forventet, nemlig at man ville henvise til, at SF kan løse det selv, når man får regeringsmagten – hvis man ellers får den.
Men jeg kan så forstå, at den måde, en S-SF-regering vil føre sin økonomiske politik på, er at sige: Værsgo, her er finansministerposten, og så klarer I det.
Men det rækker jo ikke, for man må også i Socialdemokratiet have nogle svar på, hvordan man får de her ting til at hænge sammen.
Der er jo en overordnet samfundsøkonomi, der skal hænge sammen, så man må da også i Socialdemokratiet have gjort sig nogle tanker om, hvordan man vil finansiere de løfter, man selv har været med til at give.
Morten Bødskov (S), 2009-11-19:
Altså, nu er det ikke en finanslovdebat, selv om det er tæt på.
Men ordføreren kunne jo starte med at læse det socialdemokratiske finanslovudspil, og så kunne det måske være, at man kunne følge sig fristet af det forslag til vedtagelse, vi har fremsat, hvor der jo klart står, hvordan vi mener at Danmark skal komme ud af krisen.
Det er forudsætningen for, at vi kan få skabt vækst og fremgang i det danske samfund igen.
Så det er sådan set meget, meget enkelt for Socialdemokraterne, og der er også i SF's finanslovforslag – så meget kan jeg sige – fuldstændig klare prioriteringer til fordel for den grundlæggende velfærd.
Det socialdemokratiske finanslovforslag er finansieret krone for krone, og der er klare prioriteringer, således at kommunerne og regionerne får mulighed for at udbygge den grundlæggende velfærd.
Det bliver den dagsorden, som kommer til at gælde, når regeringen skifter og de mange nye socialdemokratiske borgmestre så kan sætte sig for bordenden og begynde at udvikle velfærden i stedet for som sagt at leve under regime, hvor der er besparelser, og hvor der er stadig lavere realvækst i kommunernes økonomi fra år til år.
Tom Behnke (KF), 2009-11-19:
Jeg har ikke kunnet undgå at bemærke den retorik, der bliver brugt.
Når jeg sidder og følger debatten her, kan jeg forstå, at når det går godt i Danmark, skyldes det internationale forhold, men når det går rigtig skidt eller knap så godt i Danmark, ja, så er det regeringens skyld.
Til trods for at samtlige lande i hele verden er ude i en kolossal finanskrise, er det regeringens skyld.
Det har intet med internationale forhold at gøre, det er alene, fordi vi har en elendig regering i Danmark.
Det er en underlig form for retorik, synes jeg.
Jeg kan konstatere, at man simpelt hen nægter at se virkeligheden i øjnene.
Men mit spørgsmål er egentlig meget mere konkret, og det er: Ordføreren siger, at der er et hul i statskassen.
Men hul i statskassen?
Hvad er definitionen på, at der er et hul i statskassen?
For det må være noget med, at pengene fosser ud i en lind strøm uden nogen begrænsninger, eller hvad?
Morten Bødskov (S), 2009-11-19:
Finansministeren har selv fra talerstolen defineret, hvor stort det hul er.
Jeg tror, man mener, at hvis man lægger virkninger af de initiativer, man har sat i værk, sammen, så er det hul, som tidligere var på 14 mia. kr., nu nede på 7-8 mia. kr., så vidt jeg forstår.
Så ordføreren kunne gå over og spørge sin finansminister om, hvordan regeringen definerer det hul.
Pointen er den, at vi nu har en regering, som ikke har sammenhæng i kassen, hvor pengene ikke stemmer fra dag til dag, i en situation, hvor man altså heller ikke engang kan bruge sit eget parlamentariske grundlag til at sikre en sammenhængende økonomisk strategi.
At det lige pludselig skulle gå hen at blive oppositionens problem, forstår jeg ikke rigtig.
Tom Behnke (KF), 2009-11-19:
Nej, nej, bestemt ikke.
Vi skal gerne påtage os ansvaret, bare rolig.
Det var kun for at høre Socialdemokratiets definition af det.
Når man nu selv bruger begrebet, er der rart at høre, hvad definitionen på det er.
Den har Socialdemokratiet ikke givet.
Man henviser til at spørge ministeren.
Det vil jeg så gøre.
Så er der det andet meget konkrete spørgsmål, når man nu taler så meget om ledighed: Hvordan var det nu lige, antallet af ledige var i f.eks. 2001 sammenlignet med antallet af ledige i dag?
Kan vi huske, hvordan forholdene var der?
Vi skal nok gå et par år længere tilbage – det kan også være 1999 eller 1998 eller sådan noget.
Hvordan så det ud med ledigheden på det tidspunkt, da vi havde en socialdemokratisk ledet regering, sammenlignet med i dag?
Morten Bødskov (S), 2009-11-19:
Man må bare fastholde, ligesom andre førende økonomer siger, at man skal passe på med at sammenligne de her perioder.
Det skal man, fordi det, der er hovedproblemet lige nu, er en meget, meget giftig cocktail af en voldsom, voldsom opbremsning i væksten og en meget kraftig international opbremsning og en deraf følgende nærmest lodret stigning i arbejdsløsheden, særligt inden for nogle sektorer.
Det er det alvorlige lige nu, og det er det, man skal forholde sig til.
Så er det rigtigt nok, at der tidligere i historien har været nogle perioder, hvor ledigheden har været højere, men man skal som sagt bruge en vækstpakke til at bryde denne negative spiral af en voldsom tilbagegang i væksten og en eksplosiv ledighed, særligt inden for nogle fag.
Det er derfor, vi sammen med SF og De Radikale har foreslået, at regeringen fremlægger den her vækstpakke.
Det er simpelt hen for at tage toppen af den meget kraftige stigning, der er i arbejdsløsheden nu.
Bent Bøgsted (DF), 2009-11-19:
Ja, jeg tror, at jeg vil prøve at holde mig til forespørgslen.
Det er der mange af de andre, der ikke har gjort.
Som vi også hørte hr. Simon Emil Ammitzbøll sige, skulle man forholde sig til, hvad forespørgslen gik ud på, og det er jo Arbejdsmarkedskommissionens rapport, og hvordan regeringen fremadrettet agter at løse problemet med mangel på arbejdskraft.
Hvad angår det der med mangel på arbejdskraft, er der jo blevet lavet en del tiltag, der skulle styrke arbejdskraften fremover: Der er velfærdsreformen, efterlønsalderen er blevet skubbet, og pensionsalderen er blevet skubbet, så man kan blive længere på arbejdsmarkedet.
I forbindelse med de sidste tiltag her, har man lavet ungepakken, der skulle hjælpe de unge bedre i gang på arbejdsmarkedet, og man har lavet bedre praktikpladsforhold, der skulle få flere i gang på arbejdsmarkedet.
Vi ved også, når det gælder det her med mangel på arbejdskraft, at der selvfølgelig er en del, der siger, at fødselstallet falder, vi bliver færre og færre, og der bliver flere og flere ældre.
Der har vi så heldigvis også kunnet se, at fødselstallet er begyndt at stige igen.
Det varer selvfølgelig nogle år, inden de, der nu er født, kommer ud på arbejdsmarkedet, men det er de fremtidige generationer, er jeg ret overbevist om, når vi taler om det.
Så der er jo lavet en hel del tiltag, der er lavet flere pakker – der er lavet vækstpakker for også at fremme beskæftigelsen – så langt hen ad vejen er der lavet rigtig mange tiltag.
Jeg må indrømme, at vi i Dansk Folkeparti ikke synes, at det sådan lige måske er det mest passende tidspunkt at skulle diskutere Arbejdsmarkedskommissionens rapport.
Vi har faktisk ikke rigtig diskuteret den i Dansk Folkeparti, for da regeringen hældte Arbejdsmarkedskommissionens rapport ned i skuffen, var der ingen, der rigtig vidste noget om, hvad der så kom ud af den.
De tiltag, der er lavet, skal vi også lade virke, før vi begynder at sige, at vi skal lave nye tiltag.
Og vi ved også godt, at der er nogle, der siger, at for at skaffe mere arbejdskraft, skal man halvere dagpengeperioden.
Jamen altså, hvis ellers man har de rigtige tiltag til at få folk i arbejde, betyder det ikke noget, om man har en dagpengeperiode på 4 år eller 2 år, for så kommer de jo ikke til at gå arbejdsløse så lang tid.
Det så vi jo også her under højkonjunkturen; da kom folk hurtigt i arbejde igen.
Så der er ingen begrundelse for, at man skulle skære dagpengeperioden ned fra 4 år til 2 år.
Men altså, jeg synes som sagt, at vi skulle lade reformen ligge nu her og så koncentrere os om, at vi kommer over krisen.
Der er selvfølgelig mange gode forslag eller dårlige forslag i Arbejdsmarkedskommissionens rapport, det er, som man ser på det.
Der er i hvert fald nogle, vi ikke synes om.
Men lad os nu se, hvad regeringen kommer med, og så tager vi en diskussion af det til den tid.
Og så skal vi også lade de reformer, som vi har lavet, virke.
Louise Schack Elholm (V), 2009-11-19:
Muligheden for at få udbetalt SP-opsparingen har været stor succes: Ni ud af ti danskere har valgt at benytte sig af lejligheden til at tage deres tvangsopsparede penge ud og enten bruge dem eller spare dem op.
Danskerne har taget umådelig godt imod tilbuddet.
Muligheden for at få udbetalt SP-opsparinger var en del af regeringens skatteaftale og et initiativ, der skulle hjælpe danskerne i disse krisetider – en hjælp, som danskerne gladelig har taget imod.
Med dette lovforslag forlænger vi muligheden for at trække de sidste opsparinger ud af SP-ordningen, og har man tidligere valgt at overføre sin LD-opsparing til SP-ordningen, er det nu muligt at føre den tilbage til LD-ordningen.
Det vil være muligt at få udbetalt SP-opsparingen indtil den 30. april, og herefter vil de sidste opsparere automatisk få udbetalt pengene.
Det er et godt lovforslag, som Venstre støtter.
Karsten Lauritzen (V), 2009-11-19:
Som jeg sagde i min ordførertale, er det jo et anerkendt princip i uddannelsessystemet, at man har en starttakst, og at man har en sluttakst, en færdiggørelsestakst.
Det har man jo, fordi man ellers ser, at der bliver spekuleret i det særlig fra udbyderes side, altså at de får folk til at tilmelde sig et kursus, til at møde op til de første timer, og så indkasserer de den samlede takst, og så færdiggør den studerende ikke det kursus eller modul, som er udbudt.
Det er ikke god, fornuftig brug af skatteborgernes penge, og de betaler jo for tilbuddet.
Så nej, jeg er ikke bekymret.
Jeg har fuld tillid til, at de udbydere, der er på markedet, kan håndtere det her, præcis ligesom udbydere, som er inden for resten af uddannelsessektoren, håndterer det faktum, at man har et påbegyndelsestaxameter og et færdiggørelsestaxameter.
Meta Fuglsang (SF), 2009-11-19:
Så vil jeg gerne spørge ordføreren, på hvilke andre områder det her har vist sig at være godt, altså på hvilke andre områder inden for uddannelsessystemet det her har vist sig at være en god ting.
Og er der nogen områder, hvor ordføreren ved, at man der alligevel har måttet ændre det her, fordi det ikke er den bedst mulige løsning?
Det var den ene del.
Den anden del er, om ordføreren vil give tilsagn om at se på nogle andre løsninger, f.eks. nogle af dem, der er skitseret i de høringssvar, der er, for der er jo flere forskellige bud på, hvordan man kunne gøre det, så man både får en fleksibilitet og en vis sikkerhed for den udbyder, der er.
Vil ordføreren give tilsagn om, at vi kan kigge på det i udvalgsarbejdet?
Karsten Lauritzen (V), 2009-11-19:
I Venstre er vi altid åbne over for at se på ting i udvalgsprocessen, i hvert fald de lovforslag, som jeg er ordfører på.
Så det kan vi godt.
Men som udgangspunkt er det ikke noget, som vi i Venstre ønsker at ændre.
Jeg må helt ærligt sige, at jeg ikke synes, det er særlig overraskende eller særlig originalt, at de folk, som lukrerer på den nuværende ordning, synes, det er lidt træls, at de nu bliver bedt om at levere nogle resultater, før man når til færdiggørelsestaxameteret.
Det synes jeg sådan set ikke er særlig overraskende.
Der blev spurgt, hvor man ellers gør det henne – jamen på universitetsområdet er det jo ganske normalt, at man har et påbegyndelses- og et færdiggørelsestaxameter, og det har rent faktisk gjort, at der er flere, der bliver hurtigere færdige med deres universitetsuddannelse.
Det er jo til gavn for dem, der tager uddannelserne, så vel som for det universitet, som udbyder dem.
Det er jo heller ikke i deres interesse, at folk går på et kursus eller på et universitetsstudium, som man formelt er tilmeldt, men som man ikke færdiggør.
Sidst, men ikke mindst, er der en god samfundsøkonomisk interesse i det for de skatteborgere, som betaler i den sidste ende.
Morten Østergaard (RV), 2009-11-19:
Derfor kan det jo også undre, at når man sådan kommer lidt ind i lovforslaget, kommer det tydeligere og tydeligere frem, at det her i virkeligheden er en stor spareøvelse.
Det, regeringen ønsker, er at skære dramatisk ned på bevillingerne til danskuddannelse i Danmark.
Der bliver jo, når det er fuldt indfaset, 75 mio. kr. mindre til danskuddannelse i Danmark.
Vi er helt åbne over for mere fleksibilitet og også over for, at der kan laves kortere og målrettede kurser til arbejdstagere.
Men det, som er afgørende for os, er, at man overvejer, om ikke det var bedre at investere i en bedre danskuddannelse til dem, som har allersværest ved at blive integreret, der har brug for mere dansk uddannelse, og som har brug for, at de kan blive ved ud over de 3 år, som de kan få i dag.
Det gælder altså ikke dem, der har et job, når de kommer hertil og suser ind, men nogle af dem, som vi taber på gulvet, og som aldrig får fodfæste.
Var det ikke bedre at investere pengene i en bedre danskuddannelse til dem i stedet for at kradse pengene ind og dele dem ud til Bjørn Lomborg, eller hvad man nu har gjort, på finansloven?
Meta Fuglsang (SF), 2009-11-19:
Jeg vil gerne spørge lidt ind til de bekymringer, der har været i nogle af høringssvarene om indførelse af den her start- og sluttakstmodel.
Der er nogle bekymringer om, hvorvidt man så får visiteret rigtigt, altså bliver puttet ind i de rigtige uddannelsesforløb.
Og der er spørgsmålet om den økonomiske risiko, som den enkelte udbyder jo så et eller andet sted står med, når man nu bruger den her sluttakstmodel.
Jeg vil gerne spørge, om ordføreren ikke er bekymret for det pres, der kan ligge på de her udbydere, også det økonomiske pres, dels som en urimelig byrde for den, der udbyder de her kurser, som vi jo gerne vil have, dels som en risiko for, at vi ikke får den fleksibilitet og det brede udbud i kurser, som man godt kunne ønske sig for at opnå det, som er meningen, nemlig en fornuftig danskuddannelse til voksne.
Morten Østergaard (RV), 2009-11-19:
Nej, men det, som er pointen her, er, at de samme skatteydere jo også kommer til at betale, hvis der f.eks. er flygtninge, som kommer til at gå i årevis, fordi de ikke kan få fodfæste på arbejdsmarkedet.
Derfor må man jo, i hvert fald for mig at se, se danskundervisning som en investering i en integration, som, hvis den er vellykket, også samfundsøkonomisk giver et rigtig godt regnskab.
Det kan jo være, at der lige præcis, når det gælder danskuddannelse, ikke er en sammenhæng mellem pris og kvalitet, men det kunne også være, at der som i alle andre af livets forhold er en sammenhæng mellem pris og kvalitet.
I hvert fald må jeg sige, at vi har en helt fundamental uenighed, hvis det, hr. Karsten Lauritzen siger, er, at hvis ikke man har lært dansk efter 3 år, er det bedre, at man går på gaden og ikke lærer dansk, end at man fortsætter med at gå til danskundervisning.
Karsten Lauritzen (V), 2009-11-19:
Hr. Morten Østergaard hører jo det, hr. Morten Østergaard vil høre.
Det er der ikke noget som helst nyt i.
Det er klassisk radikal politik.
Jeg sagde jo netop, at der, sådan som jeg har forstået det, i den nuværende lovgivning er mulighed for at dispensere, men reglen skal altså være, at man færdiggør sin danskuddannelse på 3 år eller mindre.
Jeg ser gerne, at man færdiggør den endnu hurtigere, end det sker i øjeblikket.
Her er et skridt i den rigtige retning som sagt at ændre taxameterordningen, sådan at de udbydere, der er, har et kontant incitament til at få folk til at færdiggøre deres danskuddannelse og de enkelte moduler.
Det er sund liberal politik, og det vil gøre, at folk færdiggør deres danskuddannelse hurtigere.
De kommer hurtigere ud på arbejdsmarkedet, og de bliver hurtigere og mere effektivt integreret.
Så jeg ser ikke noget problem i det lovforslag, som ligger, i forhold til lige præcis de spørgsmål, som hr. Morten Østergaard rejser, og den bekymring, som han har, for den er ubegrundet.
Karsten Lauritzen (V), 2009-11-19:
Jeg synes, det er fuldstændig legitimt og reelt at stille nogle krav.
Hvis der så er særlige situationer, er der altså, sådan som jeg har forstået det, i gældende lovgivning mulighed for, at en kommune kan dispensere, men det skal være undtagelsen og ikke reglen.
Så må jeg bare sige, at vi i Venstre er meget bevidste om, at vi har et statsunderskud på et godt stykke over 80 mia. kr. i den kommende finanslov, og de 75 mio. kr., som man så sparer, kunne jo passende komme i den slunkne statskasse.
For det er med den øgede gæld, som Danmark optager, i sidste ende skatteborgerne, der kommer til at betale.
Det er hr. Morten Østergaard, det er mig, det er vores børn og børnebørn, og det synes jeg faktisk ikke at vi kan være bekendt.
Og det er ikke mit indtryk.
Som jeg er bekendt med, er der faktisk en del, som, på trods af at de har arbejde, gennemfører danskuddannelsen ved siden af på 3 år.
Man kan godt uddanne sig og arbejde samtidig.
Og som jeg har forstået det, er der også en mulighed for i den nuværende og gældende lovgivning, at en kommune kan sige: Jamen vi kan dispensere, du kan godt få lov til at strække din danskuddannelse over længere tid.
Men det skal altså være undtagelsen og ikke reglen, så derfor er jeg fuldt tilfreds med den lovgivning, der er i øjeblikket.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2009-11-19:
Jeg vil gerne sige tak for tilslutningen til forslaget og tak for de faldne bemærkninger.
Der er bare et par enkelte ting, jeg godt vil svare på.
Hr. Morten Østergaard var inde på, at der skulle være eksperter, der mente, at statsborgerskabskravene var integrationshæmmende.
Nu vil jeg spørge, hvordan man sammenligner det.
Det afhænger jo også af, hvor meget et land gør for integrationen, og siden den rapport blev til, er der yderligere virkelig gjort en indsats for at fremme integrationen på et langt tidligere tidspunkt, og vi vil til foråret igen komme med et forslag, der skal gøre det endnu mere attraktivt at lade sig integrere.
Så det mener jeg ikke er et argument, der holder vand længere.
Jeg har også hørt erhvervsdrivende, der siger, at de ikke har tid til at gå og lære dansk eller kvalificere sig til indfødsretsprøven, og dertil er der jo kun at svare, at det er en prioritering i den enkeltes tilværelse, om man vil vælge det ene eller det andet her i tilværelsen.
Undskyld, jeg siger det, men så vanskelig er den indfødsretsprøve ikke.
Og det er ikke noget argument, at man kan stille nogle slagteriarbejdere op på stribe, som man vist gjorde, og konstatere, at danskere heller ikke kan bestå den.
Det siger desværre noget om danskerne, og det er ikke noget at leve op til.
Endelig vil jeg sige, at jeg synes, at vi gjorde overgangsbestemmelserne så rimelige, som vi kunne.
Jeg synes, det var helt rimeligt, som det var, og som sagt er den indfødsretsprøve altså ikke så vanskelig.
Man har 33 pct. chance for at svare rigtigt, hver gang man får de tre muligheder.
Morten Østergaard (RV), 2009-11-19:
Det var en lidt skæg erkendelse, ministeren kom frem til, nemlig at anerkende, at de krav, man stiller til indvandrere for at blive danske statsborgere, er der rigtig mange danskere, der ikke kan leve op til.
Det er jo på en eller en måde en lidt sjov erkendelse.
Men det, jeg egentlig var optaget af, var bare anerkendelsen af, at Erik Bonnerup og integrationstænketanken – ud fra de regler, der var før den sidste stramning – anbefalede, at man lempede reglerne for at fremme integrationen, og at reaktionen fra regeringens side var at skærpe reglerne.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2009-11-19:
Jeg kan bare sige, at jeg føler, at min reaktion på alle måder har været at sætte turbo på integrationsarbejdet på et langt tidligere tidspunkt, og det er jo i høj grad de nyankomne, som både kommuner og Integrationsministeriet og frivillige prøver at få integreret så hurtigt som overhovedet muligt.
Men i øvrigt prøver vi jo med alle de midler, vi har, som også hr. Morten Østergaard ved, at få aktiveret indvandrere i alle kredse og få styrket det, vi kalder medborgerskabet.
Morten Østergaard (RV), 2009-11-19:
Jamen der gøres rigtig meget for at fremme integrationen, men det, jeg bare siger, er, at man ikke vil lytte til sine egne eksperter i integrationstænketanken, som siger, at her er et redskab, man ikke bruger.
Tværtimod kan man sige, at man ved at skærpe reglerne yderligere har lagt det endnu højere op på hylden for at være sikker på, at det ikke bidrog.
Så tilbage til de der erhvervsdrivende.
Man kan selvfølgelig sige, at de jo så må lære det, og så må de lukke virksomheden lidt, eller hvad de nu kan finde på, men jeg synes bare, at vi i al den integrationssnak, vi har, siger, at man skal tage ansvar og skabe sig en tilværelse her.
Det, jeg godt forstår frustrationen over, er, at man føler, at bedst som man stod ved målstregen, så var der nogen, der flyttede den, fordi hr. Søren Krarup havde fundet ud af, at han syntes, det var utilfredsstillende, at man kunne læse svarene og lære dem udenad.
Og undskyld mig, men hvis ikke sådan en multiple-choice-test, hvor man har fire svarmuligheder og så skal huske, hvilket svar der er det rigtige, er udenadslære, så forstår jeg nærmest slet ingenting af det.
Derfor synes jeg, at det var ærgerligt, at man på den måde flyttede målstregen for snuden af nogle, som faktisk havde gjort sig anstrengelser for at komme derhen.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2009-11-19:
Jeg er komplet uenig i, at det er udenadslære.
Det er muligt, at der er nogle, der kan lære det udenad, men der er altså ikke nogen facitliste mere – den er netop blevet afskaffet.
Altså, jeg har faktisk haft fornøjelsen af at gå flere af de der øvelser, som man bruger til prøverne, igennem, og jeg synes, at de giver et meget godt indtryk, for der er jo så stort et spænd mellem svarmulighederne, at hvis man ikke kan ramme rigtigt, ved man meget lidt om f.eks. danmarkshistorien.
Jeg kan også sige, at nogle af de fejl, der bliver begået, viser, at der er noget, man alligevel har forstået i forhold til aktuelle spørgsmål i det danske demokrati.
F.eks. var der mange, der faldt i og troede, at fagforeningsfriheden var sikret ved grundloven.
Det er den som bekendt ikke, men den er så indgroet i vort folk, at det var helt tydeligt, at der virkelig var noget dér, som var sivet ind.
Så jeg synes, at de spørgsmål er rigtig godt stillet.
Dem kan man ikke klare med udenadslære, men de afslører, om man kan et minimum af historie og har kendskab til aktuelle spørgsmål, og det er netop derfor, vi også har afskaffet facitlisten.