runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Birgitte Josefsen (V), 2008-05-09:
Vi kommer ikke med vores udmelding i dag om, at vi ikke kan støtte fru Pia Christmas-Møllers forslag i sin helhed, på baggrund af at vi skal afvente en redegørelse fra Det Etiske Råd, men vi synes, at det er vigtigt at få Det Etiske Råds udtalelser med i et videre forløb.
Jeg tror ikke, at vi kan blive dårligere klædt på af at få den redegørelse.
Det kunne godt være, at det kunne hjælpe os hver især.
Jeg er i hvert fald stødt på indtil flere folketingsmedlemmer, som hver især har brug for også at få noget mere oplysning, få noget mere baggrundsmateriale, få noget mere viden på området, inden den enkelte skal sætte sig ned i Folketingssalen og trykke på en knap.
Det vil jo helt klart også påvirke en selv, når nu man sidder og skal træffe en beslutning om det her svære emne.
Så det er et led i en proces, at vi beder om at få den redegørelse.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2008-05-09:
Jo, det er vi opmærksomme på.
Men der ligger også lidt i det, at vi jo lige nu netop er organiseret om, at det er de 18-årige, der først og fremmest får sendt materialet ud i dag.
Det her vil selvfølgelig være en udvidelse af det, og derfor er det jo typisk de 18-årige, der står med det her forslag første gang.
Men vi synes, det vil være rigtig godt, at man også netop får de ældre til at tage stilling til det her, således at man får flere til at tage stilling til det.
Som SF's ordfører hr. Kamal Qureshi var inde på, handler det jo ikke kun om at få flere organer, men det handler jo netop også om at få folk til at tage stilling til de her svære spørgsmål, således at det ikke kun bliver de pårørende, der skal tage stilling, når eller hvis en ulykke eller sygdom rammer.
Pia Christmas-Møller (UFG), 2008-05-09:
Mange tak for støtten til forslaget, og også tak for de meget konstruktive bemærkninger, for så vidt angår den videre proces.
Jeg vil gerne spørge ordføreren, om ordføreren ikke er opmærksom på, at beslutningsforslaget omhandler alle voksne over 18 år.
Det er en teknisk formulering, når man taler om over 18-årige.
Altså, der er ikke tale om, at det her forslag alene handler om de 18-årige; det er alle voksne, myndige aldersgrupper, der er omfattet.
Lone Dybkjær (RV), 2008-05-09:
Ja tak.
Jeg tager ordet, fordi jeg gerne vil takke for det tilsagn, som jeg oplever fru Birgitte Josefsen gav, om, at vi får en høring.
Det synes jeg er meget vigtigt, for det er jo et meget kompliceret spørgsmål, og derfor er der virkelig brug for en høring, og for, at vi får kortlagt en række vigtige høringstemaer.
Det kan vi så måske prøve at arbejde på: Hvad er det egentlig, vi synes vi skal høre?
Jeg vil så bare sige, at jeg håber - og det er så en advarsel nu til den konservative ordfører - at den konservative ordfører, fru Vivi Kier, vil være i stand til også at være positiv, for så kan vi måske komme videre.
Det var jo noget nedslående, at så simpel en ting som en høring om så kompliceret et emne ikke kunne vinde tilslutning fra den borgerlige side fra andre - med al respekt - end fru Pia Christmas-Møller.
Birgitte Josefsen (V), 2008-05-09:
Jeg vil sige, at jeg gerne indgår personligt i en arbejdsgruppe, der sammensætter den høring.
Line Barfod (EL), 2008-05-13:
Det synes jeg kunne være rigtig interessant at høre.
Hvor måler hr. Peter Skaarup, hvad retsfølelsen er med hensyn til, hvor lange dommene skal være?
Jeg går ud fra, at hr. Peter Skaarup ved, at der sidder lægdommere med i de her sager, som gerne skulle være et udtryk for retsfølelsen i befolkningen.
Det er det, der er hele ideen med at have dem med.
Mener hr. Peter Skaarup, at de ikke udtrykker befolkningens retsfølelse, eller har hr. Peter Skaarup et sådan særligt barometer til at måle retsfølelsen med?
Peter Skaarup (DF), 2008-05-13:
Jamen jeg har mit eget barometer, og jeg tror, at fru Line Barfod har sit barometer.
Dem måler vi med og ud fra det, træffer vi de beslutninger, som vi nu hver især træffer, og vi har den politiske holdning, som vi hver især har.
Jeg kan konstatere, at mange menneskers retsfølelse ligger der, hvor de tager dyb afstand fra hjemmerøverier og det, at man går ind på folks personlige sted og kommer med trusler og røver penge, og at det er vores opgave som politikere at tage bestik af den situation.
Vi skal ikke lukke øjnene for, at det her er en ny kriminalitetsform, der kan være drevet af, at det er sværere at komme ind i banken eller på postkontoret og røve penge.
Så gør man altså noget andet, men derfor skal vi ikke lukke øjnene for det.
Når jeg hører fru Line Barfod tale om den undersøgelse, tror jeg, at det er den undersøgelse, hvor der blev sat et meget kraftigt spørgsmålstegn ved det, der fra starten af blev lagt ind i undersøgelsen.
Det har jo ret stor betydning for, hvad der kommer ud af sådan en undersøgelse.
Der var en række faktorer, der gjorde det udslag, at man i virkeligheden ikke kunne bruge den undersøgelse til ret meget.
Jeg synes, det kunne være fornuftigt, at vi på et tidspunkt fik lavet en anden undersøgelse, som mere neutralt gennemgik også de alvorlige sager, for det var jo problemet med den undersøgelse, som jeg tror fru Line Barfod tænker på, at den ikke omfattede de alvorlige sager, og at alle gerningsmændene var meget velintegrerede og gode mennesker, der havde job og på ingen måde var i uføre.
Sådan er den kriminelle verden jo ikke, og derfor tror jeg ikke, at fru Line Barfods holdning til den her undersøgelse er dækkende for det, som mange af os andre mener.
Det var bl.a. vores justitsminister og også undertegnede, som deltog i en tv-udsendelse, hvor vi diskuterede den her situation med bl.a. hr. Simon Emil Ammitzbøll.
Vi var nogle stykker, der sagde, at det havde stor betydning, at de gerningsmænd, der stod bag de forbrydelser, der blev spurgt til - man spørger nogle mennesker om, hvad de mener om sagerne - alle sammen havde arbejde og ikke havde en kriminel fortid.
Det har stor betydning, at de pågældende tilfælde ikke var så alvorlige endda, som man kan finde dem.
Det var der flere der satte spørgsmålstegn ved, og det tror jeg godt at hr. Simon Emil Ammitzbøll kan huske, når han tænker efter.
Det er jo karakteristisk for Det Radikale Venstres holdning, at man ikke ønsker straf.
Man ønsker stort set ikke at fastholde kriminelle; man ønsker at tage større hensyn til de kriminelle end til de borgere, der er lovlydige.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2008-05-13:
Jeg synes, at det, som vi har været vidne til, er, at virkeligheden ret tydeligt ikke passer til hr. Peter Skaarups forestillinger om, hvordan man kan standardisere straffe.
Tilbage til det med retsfølelsen: Den pågældende undersøgelse, som bliver diskuteret, er, så vidt jeg husker, Advokatrådets undersøgelse af opfattelsen af straffene.
Hr. Peter Skaarup siger, at der blev sat et kraftigt spørgsmålstegn ved den undersøgelse.
Af hvem?
Line Barfod (EL), 2008-05-13:
Jeg er fuldstændig enig i, at der er masser af mennesker, der synes, at det er nogle grove forbrydelser, og at vi skal gøre, hvad vi kan for at forebygge dem.
Men det er jo ikke det samme som, at der er et flertal i befolkningen, der ønsker en minimumsstraf på 4 år.
De gange, hvor man har undersøgt retsfølelsen i befolkningen, senest med den store undersøgelse, der blev lavet for ikke så mange måneder siden, viste det sig, at der faktisk var flere, der ønskede lavere straffe, når de vurderede konkrete sager.
Jeg efterlyser bare, at man omgås det der med retsfølelsen lidt mere præcist.
Jeg tror ikke, at der er nogen af os, der kan gå ud og sige præcis, hvad retsfølelsen er i befolkningen, fordi det fuldstændig afhænger af, hvilke oplysninger man giver folk om de sager.
Det er jo derfor, at vi har lavet systemet med lægdommere.
Noget helt andet er så et ønske om at gøre noget for at forebygge, at forbrydelserne finder sted, men det er jo noget helt andet end det, hr. Peter Skaarup har foreslået, nemlig 4 års fængsel til alle, der begår røveri.
Peter Skaarup (DF), 2008-05-13:
Som sagt har vi taget udgangspunkt i de sager, og det kan vi så diskutere i Retsudvalget efterfølgende, hvor rigspolitiet siger, at der er tale om det, man virkelig kan kalde alvorlige hjemmerøverier.
Og man har rubriceret dem under den betegnelse for både 2006, 2007 og her i 2008.
Det kan godt være narkomaner, der er involveret.
Det kan også være, at det ikke er narkomaner, der er involveret.
Det tager jeg ikke stilling til.
Jeg siger bare, at der med det kendskab, vi har til afgjorte sager, er et misforhold mellem det, jeg vil kalde retsfølelsen for i hvert fald nogle politikere - et flertal af politikerne, kan jeg høre - og så det, der rent faktisk ligger i strafferammen.
Det er det, vi påpeger fra Dansk Folkepartis side.
Der er altså et hul.
Så kan vi vælge at kigge den anden vej og sige, at det er vi ligeglade med, eller vi kan vælge at se, hvad vi har i værktøjskassen.
Det undrer mig, at SF ikke mener, at minimumsstraffe ligger i værktøjskassen.
Nu har vi ikke i det her forslag lavet en meget detaljeret beskrivelse af, hvordan vi vil have lavet lovforslag, men vi har fremsat et beslutningsforslag, fordi vi synes, at der er brug for en skærpet indsats på det her område.
Når vi kigger på de strafferammer, der er, kan vi konstatere, at de ligger langt højere oppe end den gennemsnitsstraf, vi sådan umiddelbart kan se falde.
Det er derfor, at der kan være brug for minimumsstraffe, for selv i forhold til den ikkeskærpede omstændighed, altså røveri lig med 6 år, bruger man ikke strafferammen fuldt ud.
Jeg er sådan set ikke så optaget af, hvordan de tekniske ting bliver strikket sammen.
Det har vi jurister til herinde.
Men det, jeg er optaget af, er den retsfølelse, mange borgere har.
Den bliver trådt under fode i dag med den nuværende tilstand, og det er der, jeg synes, at vi skal til at samle os om nogle gode initiativer.
Vi håber, at Rigsadvokatens skridt er det første i den retning.
Karina Lorentzen (SF), 2008-05-13:
Selvfølgelig synes vi i SF også, at man skal straffe, men vi synes jo ikke, at man skal hæve straffene for hvad som helst og for hvad som helst hele tiden, hvilket Dansk Folkeparti jo rigtig, rigtig gerne vil.
Jeg synes ikke rigtig, at jeg fik et svar på mit spørgsmål.
Skal jeg så forstå det sådan, at den her type hjemmerøverier, hvor en narkoman er presset via trusler på livet ud i at begå et røveri hjemme hos et par, som han ved ligger inde med store værdier, skal være undtaget fra den her bestemmelse, eller hvordan skal jeg forstå det?
Skal det udløse 4 år?
Jeg synes faktisk ikke, at jeg fik et ordentligt svar på det.
Peter Skaarup (DF), 2008-05-13:
Jeg vil sige til fru Karina Lorentzen: Nu er vi jo ikke domstol her i dag.
Vi kan ikke gå ind og vurdere, at den sag, hvor en narkoman er involveret, skal give den og den straf.
Men det, vi kan gå ind og vurdere, er det, rigspolitiet siger til os, altså det, der kan rubriceres som hjemmerøverier, og de sager retterne meget klart har beskrevet, der er.
Der har vi fået et svar i Retsudvalget, som jeg har taget udgangspunkt i, for jeg synes, at vi der har et fornuftigt grundlag at vurdere ud fra.
Sådan er det jo.
Det skal vi helst have, når vi træffer politiske beslutninger her i Folketinget.
I forhold til de sager ser det alvorligt ud.
Det er der også andre ordførere, der er enige i, åbenbart ikke SF's, der ikke mener, at straffe hjælper overhovedet.
Så det skal vi åbenbart ikke gøre, vi skal ikke straffe, siger fru Karina Lorentzen, eller hvordan skal man forstå det?
Vi har altså vurderet - det har andre ordførere også - at der er brug for, at Rigsadvokaten kigger på det strafniveau, man har, så vi får en monitorering, eller hvad man kalder det, af de sager, der ligger på det her område.
Karina Lorentzen (SF), 2008-05-13:
Jeg var ikke sikker på, om formanden havde set mig før.
Det havde formanden så ikke.
Jeg ved ikke, om den såkaldte slinger i valsen på minimumsstraffe også gælder SF, men jeg kan trøste hr. Peter Skaarup med, at der ikke er nogen slinger.
Vi ønsker ikke nogen minimumsstraf.
For os er det slet ikke bevist, at straffe på det her område har en kriminalpræventiv virkning overhovedet, og det er der, skæringspunktet er for os.
Sådan ligger det med det.
Men nu vil jeg så komme med et andet eksempel end det, fru Karen Hækkerup kom med.
Hvad med den narkoman, der får en kæmpe gæld, og som bliver truet på livet og derefter udfører et røveri?
Vil der ikke være nogen formildnende omstændigheder i sådan en sag?
Skal det også udløse 4 års fængsel med det samme?
Det må vel falde ind under den kategori, som hr. Peter Skaarup ønsker at straffe.
Tom Behnke (KF), 2008-05-13:
Nu skal vi huske, at domstolene rent faktisk har gjort det, som den borgerlige regering har bedt dem om at gøre, men det er en anden diskussion.
Så til nedfaldsbestemmelsen.
Det, der gør sig gældende, er, at i de paragraffer, hvor der er en minimumsstraf, f.eks. i paragraffen om manddrab, har man muligheden for det, der hedder en nedfaldsbestemmelse.
Man kan altså sige, at hvis ikke det er direkte drab, så rejser man subsidiært sigtelse/tiltale for noget andet.
I de tilfælde kan det lade sig gøre at lave en minimumsstraf.
Hvad er det subsidiære til røveri?
Hvad skulle i givet fald være en nedfaldsbestemmelse til røveri?
Det er jo det, der ikke er til stede, og det er derfor, at man ikke bare uden videre kan gøre det.
Derfor er det ret væsentligt i den her diskussion, som man nu bevæger sig ud i, og som hr. Peter Skaarup har fremsat forslag om, at man ved, hvad en nedfaldsbestemmelse er, for det er hele forudsætningen for at diskutere minimumsstraffe.
Peter Skaarup (DF), 2008-05-13:
Jeg tror, at hr. Tom Behnke skal uddybe sit spørgsmål lidt mere, for jeg står ikke her for at forklare bestemmelser, som hr. Tom Behnke spørger til.
Jeg kan bare sige generelt, at vi har den grundlæggende opfattelse, at minimumsstraffe er et naturligt vigtigt instrument, når vi gerne vil sikre os, at domstolene følger de strafferammer, vi har vedtaget herinde politisk.
Hr. Tom Behnke kender godt flere eksempler, hvor hr. Tom Behnkes parti også aktivt har kæmpet for, at man f.eks. sidestillede straffen for seksuelt misbrug med voldtægt, og hvor det efterfølgende har vist sig, at det, vi politisk på Christiansborg troede vi havde gennemført, og hvor der var enighed om, at vi havde gennemført det, ikke holder hos domstolene, når det kommer til stykket.
Der synes jeg at vi er nødt til at være bedre til at gøre tingene fra politisk side.
Tom Behnke (KF), 2008-05-13:
Nu synes jeg alligevel, jeg bliver nødt til at holde hr. Peter Skaarup op på noget af det, han siger.
Hr. Peter Skaarup har været retsordfører og formand for Retsudvalget i rigtig mange år.
Hr. Skaarup må så også vide, at der er noget, der hedder en nedfaldsbestemmelse.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at høre, om hr. Skaarup lige ville prøve at redegøre for, hvad en nedfaldsbestemmelse er.
For det kunne måske afklare noget af den divergens, der kan være i argumentationen om at have minimumsstraffe for noget, men ikke for noget andet.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2008-05-13:
Jeg er sådan set ikke i tvivl om, at vores politik ville føre til færre kriminelle og ikke til flere kriminelle, sådan som visse andres politik vil.
Jeg synes egentlig, at det var noget af en indrømmelse, vi fik lige før.
Hr. Peter Skaarup siger, at der er sat spørgsmålstegn ved Advokatrådets undersøgelse af danskernes holdning til strafniveauet i Danmark.
Der er ikke kommet en eneste faglig indsigelse.
Det er jo det, der er sandheden.
Sandheden er, at der er et par politikere, måske en håndfuld, der har sagt, at det var en forkert metode, men man kunne jo om en hvilken som helst undersøgelse finde et par politikere, som var uenige i metoden.
Det interessante er: Der er ingen faglige indsigelser.
Peter Skaarup (DF), 2008-05-13:
Jeg ved ikke, hvor lang tid vi skal fortsætte diskussionen om den undersøgelse.
Vi havde den jo dengang, og vi kan tage den mange gange.
Jeg vil nok mene, at der bestemt kan sættes store spørgsmålstegn ved den undersøgelse, men det kan vi diskutere frem og tilbage.
Det, som jeg bare synes står tilbage, er, at der er nogle partier herinde i Folketinget, som synes - jeg synes egentlig, at fru Karina Lorentzen udtrykte det udmærket - at straffe ikke hjælper, og derfor ønsker de i høj grad at tale om alt muligt andet end straf.
Jeg må så bare sige, at vi har nogle ofre, hvis retsbevidsthed bliver trådt under fode, hvis der ikke gives straf, eller hvis der gives meget lempelige straffe for alvorlig kriminalitet.
Derfor er vi altså nødt til at fokusere på, hvad der krænker et menneske allermest.
Det er da, at man får besøg på ens private bopæl af nogle mennesker, der under trusler og vold vil frarøve en ens ejendele.
Med hensyn til det sidste er det allerede sådan i dag.
Vi kunne da godt tænke os, at man gik lidt mere i den retning, for det er åbenbart nødvendigt, når vi ser, at der begås mange forbrydelser i private hjem.
Det er udviklingen, og den kan vi lide eller ej.
Sådan er det desværre, og derfor tror jeg, det er rigtigt, at man på privat basis laver den slags forebyggende tiltag mellem selskaber og kunder.
Men når jeg før sagde, at der var slinger hos Socialdemokraterne, er det fordi man siger, at der er nogle forbrydelser, drab, hvor man godt kan have en minimumsstraf, og at der er andre forbrydelser, hvor man ikke kan have en minimumsstraf.
Så må jeg sige til fru Karen Hækkerup, at den situation, som nogle fremdrager omkring minimumsstraffe - nemlig at man er i tvivl og derfor må frikende - jo lige så vel kan være tilfældet, når det gælder drab, som når det gælder hjemmerøverier.
Det er bare for at slå fast, at jeg ikke kan se, at det er nogen hellig ting, at ordet minimumsstraf ikke er stuerent.
Det er faktisk stuerent, og jeg tror, at vi bliver nødt til at finde det frem.
Og det må Socialdemokraterne også gøre på et eller andet tidspunkt.
Kim Andersen (V), 2008-05-13:
Jeg henviser til, hvad jeg lige har sagt.
Naser Khader (NY), 2008-05-13:
Hr. Kim Andersen er uenig med sin kollega, integrationsministeren, i, at man skal gå i dialog med islamister og Hizb-ut-Tahrir.
Det er det, jeg forstår.
Kim Andersen (V), 2008-05-13:
Jeg skal ikke stå her og udtale mig om, hvad ministre, politiet eller andre myndigheder skal gå i dialog med hvem om.
Men jeg kan sige helt klart, at jeg ikke har noget som helst at gå i dialog med Hizb-ut-Tahrir om - hverken som folketingsmedlem eller som Venstres retsordfører.
Naser Khader (NY), 2008-05-13:
Jeg er meget enig i det, der blev sagt af hr. Kim Andersen.
Mit spørgsmål handler om det at gå i dialog med Hizb-ut-Tahrir.
Hr. Kim Andersens partifælle, integrationsministeren, meddelte via sit ministerium i sidste uge, at når nu man opretter sådan et antiradikaliseringscenter, vil man også i dialog med Hizb-ut-Tahrir.
Hvad siger ordføreren til det?
Skal vi gå i dialog med Hizb-ut-Tahrir, når de er så forfærdelige?
Kim Andersen (V), 2008-05-13:
Jeg vil gerne starte med at slå fast, at for Venstre er Hizb-ut-Tahrir i Danmark en ganske modbydelig og rædselsfuld forening, som ikke hører hjemme i Foreningsdanmark.
Vi tager afstand fra Hizb-ut-Tahrirs tankegods, ideologi, metoder og mål.
Hizb-ut-Tahrir skal for os at se bekæmpes med alle demokratiske midler.
Jeg har forstået det sådan, at det er en redegørelse fra Rigsadvokaten, som vil godtgøre, om der er belæg for at foretage en egentlig ny undersøgelse af Hizb-ut-Tahrir i Danmark, med henblik på at en sådan kommende undersøgelse vil kunne føre til en opløsning af Hizb-ut-Tahrir i Danmark ved dom.
Vi ser frem til at få den vurdering, og jeg vil gerne sige helt klart og utvetydigt, at hvis der i den juridiske vurdering, vi måtte modtage, er det mindste belæg for, at vi kan opløse denne rædselsfulde forening ved dom, vil Venstre stå bag, at det sker.
Men vi lever i et retssamfund, og vi har alle krav på, at der skal være et retvisende juridisk grundlag for de afgørelser, der træffes ved domstolene.
Derfor må vi afvente Rigsadvokatens vurdering og forhåbentligt en efterfølgende konkret undersøgelse af Hizb-ut-Tahrirs virksomhed her i landet.
Når den foreligger, vil vi ikke tøve med at skride til handling.
Indtil da hæfter vi os ved, at enkeltmedlemmer af Hizb-ut-Tahrir i Danmark, som begår lovovertrædelser af den ene eller den anden karakter, naturligvis retsforfølges og dømmes som alle andre.
Vi er tilfredse med justitsministerens besvarelse af beslutningsforslaget her i dag; den står vi bag.
Vi venter i spænding på at komme videre i denne sag, og jeg skal også ved denne lejlighed takke Dansk Folkeparti for, at man rejser spørgsmålet, for det er væsentligt, og der skal holdes et stramt fokus på dette vigtige spørgsmål.
Lene Espersen (KF), 2008-05-13:
Jeg forstår udmærket hr. Naser Khaders synspunkt.
Det er ikke noget, jeg er klædt på til at svare mere uddybende på i dag, men det er jo eventuelt noget, vi kan se nærmere på under udvalgsbehandlingen af det her forslag.
Det er jeg absolut indstillet på.
Det afgørende for mig er egentlig at få sagt, at jeg grundlæggende er helt og aldeles enig med Dansk Folkeparti i, at Hizb-ut-Tahrir simpelt hen ikke er en forening, der hører hjemme i det danske samfund.
Det har jeg min ytringsfrihed til at kunne sige frit i den åbne debat.
Jeg synes, det er uforståeligt, at en forening slår sig ned i Danmark, når der overhovedet ikke er nogen, der deler dens synspunkter, ud over nogle ganske, ganske få tilhængere.
Men en ting er der at sige: Vi synes ikke, I hører hjemme i det danske samfund; vi vil bekæmpe jer med alle midler; vi vil bekæmpe jer med vores ytringsfrihed og fortælle, hvorfor vi synes, I har nogle mærkelige synspunkter.
Noget andet er, hvis man skal bede domstolene om at opløse foreningen.
Og det er der altså ikke på nuværende tidspunkt.
Naser Khader (NY), 2008-05-13:
Jeg er enig i, at det selvfølgelig handler om lovovertrædelser her i Danmark.
Men det, man skal huske på, er jo, at Hizb-ut-Tahrir er et internationalt netværk med én leder.
Lene Espersen (KF), 2008-05-13:
Som jeg har forstået Rigsadvokaten, er Rigsadvokatens udgangspunkt naturligvis, som også hr. Peter Skaarup sagde, hvilke domme der er, som vedrører foreningsmedlemmer. Så har fru Karen Hækkerup meget rigtigt rejst spørgsmålet i forbindelse med den seneste artikel om pengeoverførsler, hvor et tidligere medlem af Hizb-ut-Tahrir stillede sig frem og sagde, at det er forfærdeligt, hvad der foregår i den her forening.
Der har Rigsadvokaten valgt at sige, at det naturligvis skal undersøges til bunds, herunder ved at man taler med den pågældende for at få klarhed over, om der er noget, man kan gå efter der.
Så det er klart, at det, der indgår i Rigsadvokatens undersøgelse, jo primært er noget, der vedrører forhold, der er begået her i Danmark, altså overtrædelse af danske love og regler.
Naser Khader (NY), 2008-05-13:
Vi har foreningsfrihed i Danmark, og det er jeg meget, meget begejstret for.
Men jeg synes, det er vigtigt at huske på, at Hizb-ut-Tahrir ikke er en forening i dansk forstand med en bestyrelse, en formand og en næstformand.
Det er jo en lukket forening, og jeg håber, at Rigsadvokaten tager det i betragtning.
Det er jo en meget lukket forening.
Vi glæder os til, at Rigsadvokaten kommer med sin redegørelse.
Det, jeg vil spørge om, er: Ved justitsministeren noget om, hvorvidt redegørelsen har et udsyn?
Har Rigsadvokaten været i andre lande og set, hvad de har gjort dér, eller er det en skrivebordsredegørelse?