Benny Engelbrecht (S), 2008-12-05:
Det er jo åbenlyst for enhver, at jeg ikke er fru Julie Skovsby, som er forslagsstiller på dette beslutningsforslag, og det er også af helt naturlige årsager, at fru Julie Skovsby ikke er i stand til at være til stede i dag, al den stund at hun jo er ramt af lykkelige omstændigheder i form af familieforøgelse.
Så i hendes fravær er det altså mig, der skal præsentere dette beslutningsforslag og svare på vegne af forslagsstillerne.
Lad mig lige ridse op: Socialdemokraterne ønsker altså med det her beslutningsforslag at pålægge regeringen at sikre forbrugernes valgmuligheder, når det handler om at vælge nonfoodprodukter, som er produceret af dyrematerialer.
Det, vi ønsker, er, at regeringen i løbet af næste år skal nedsætte et udviklingsarbejde, hvor muligheden for at etablere et frivilligt dyrevelfærdsmærke til en håndfuld produkter skal undersøges.
Nu er alle problemer af denne verden af forbrugerpolitisk art jo ikke klaret ved hjælp af mærkningsordninger, men vi mener, at det er på sin plads at få undersøgt, om man kan skabe en mærkningsordning, der giver forbrugerne en vis garanti for, at dyrene har levet under gode forhold.
Mærket skal anvendes på de nonfoodprodukter, hvori der indgår f.eks. skind, pels, uld eller andet dyremateriale, altså ikke nødvendigvis produkter, som behøver være relateret til jagt eller lignende.
Dyrevelfærdsmærket skal udvikles sammen med forbrugerorganisationerne og dyreværnsorganisationerne med den hensigt at vurdere, hvilke produkter der egner sig bedst til at være dækket af mærkets dækningsområde.
Baggrund for forslaget er, at forbrugerne for øjeblikket ikke har mulighed for at vurdere de nonfoodprodukter, som er produceret af dyremateriale.
Man kan altså ikke i købsøjeblikket gennemskue, om dyrenes vilkår har været hæderlige eller kritisable.
Man kan se dyner eller puder med dun, som stammer fra gæs, som er plukket i levende live.
Man kan opleve en jakke med pelsforing eller pelskrave af rævepels, som kan stamme fra en ræv i fangenskab eller, som vi har nævnt tidligere i dag, en trøje, som er fremstillet af uld fra navnlig australske får, der er blevet udsat for en meget omstridt praksis, hvor dyrets pels og hud omkring bagdelen skæres bort uden nogen form for bedøvelse.
Forbrugeren har i dag ikke mulighed for at vælge de varer fra, som er fremstillet af dyr, der ikke har haft acceptable velfærdsmæssige forhold.
Derfor er tanken om at mærke dyrevelfærdsvenlige produkter et nyt tilbud til den bevidste forbruger, som giver vedkommende mulighed for at anskaffe sig en vare med en dyrevelfærdsmæssig god samvittighed.
Som det også er sagt tidligere i dag, er spørgsmålet om et dyrevelfærdsmærke jo altså ikke blevet mindre aktuelt efter den debat, der har været tidligere i dag ved første behandling af et lovforslag om forbud mod rævehold.
Det nytter jo altså ikke særlig meget, hvis danskerne ikke kan se, om den pelskant, der er på vinterjakken, i virkeligheden stammer fra en ræv, der er opdrættet i udlandet under meget værre forhold, end man havde kunnet opleve i Danmark.
Under det besøg, som Fødevareudvalget og Retsudvalget foretog i begyndelsen af året på en rævefarm i Nordjylland, blev netop dette også debatteret flittigt, både før, under og efter besøget og i bussen på vej til og fra stedet.
Vi mener, at dette forslag ligger i forlængelse af de øvrige mærkningsordninger, der gælder på andre områder, og derfor regnede vi egentlig med, at der ville være bred enighed om at gøre noget for dyrevelfærden.
Og som den radikale ordfører fik pointeret, kan der jo intet negativt ske ved at sætte en undersøgelse i gang, som det er foreslået.
Når man ser bort fra de mere retoriske kommentarer, der er kommet, og som jeg ikke herfra skal kommentere yderligere, vil jeg gerne især fremhæve de kommentarer, der bl.a. kom fra ministerens side, og selvfølgelig især lægge vægt på, at vi ser frem til under udvalgsarbejdet at høre ministerens svar på, hvilke initiativer hun konkret har tænkt sig at tage i forhold til en international ordning, som ministeren foretrækker.
Jeg har respekt for synspunktet om en international ordning, og ser man på eksempelvis det mærke, som SF's ordfører fremhævede, altså FSC-ordningen vedrørende bæredygtigt træ, må man jo understrege, at det netop er en international ordning, som også er en frivillig ordning, og som fungerer ganske udmærket i dag.
Vi må også erkende, at det er et mærke, der har været længe undervejs.
Andre mærker, som kan nævnes i den sammenhæng, er eksempelvis MSC-mærket, som altså handler om bæredygtig produktion inden for fiskerierhvervet, og som jo også er yderst relevant i den sammenhæng.
Der er intet, som opstår af sig selv fra den ene dag til den anden.
Det er udviklingsarbejde, og det tager naturligvis tid.
De organisationer, der er på dette område,
har jo helt naturligt ikke ubegrænsede midler, og derfor må sådan en proces starte et sted, og hvor er det mere naturligt end i et land, hvor vi sætter dyrevelfærden så højt, som vi netop gør det i Danmark?
Jeg har lyttet meget nøje til de kommentarer, der er kommet om det forestående udvalgsarbejde, og det vil vi naturligvis også gå aktivt ind i.
Vi har ikke lagt os fast på en endelig løsning, det vil jeg gerne understrege, og det tror jeg også klart er fremgået af den ganske udmærkede debat, der har været i dag, og hvor man her i salen også har kunnet opleve, hvordan dette i praksis er en problematik, som ligger en række af partierne her i Folketinget meget på sinde at få løst, så man kan give forbrugerne et godt og reelt valg i forbindelse med dette.
Jeg vil som sagt overlade det videre arbejde til udvalget og ser frem til udvalgsarbejdet.