runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Knud Kristensen (KF), 2008-01-25:
Jeg har ikke sagt, at der skal være mulighed for nævnet til selv at rejse sager.
Jeg synes, at der er rejst et spændende spørgsmål, som vi skal have dyrket, og som vi kan diskutere i udvalget.
For mig at se bliver der med det lovforslag her etableret det, man kalder Ligebehandlingsnævnet, og der er det økonomiske fundament for, at sagerne kan behandles.
Jeg synes, det er et godt forslag, og jeg synes, det er rigtigt i forhold til dem, som netop bliver udsat for noget, som vi i Danmark synes er uetisk.
Jeg synes, der bliver taget hånd om det.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2008-01-25:
[Lydudfald]
… Konservative Folkepartis ordfører kan læse indenad på en anden måde.
Vi andre er sådan lidt mere skeptiske, med hensyn til om det nu også skal fortolkes på den måde.
Derfor er jeg selvfølgelig glad for, at De Konservatives ordfører ligesom præciserer her, at der vil være de penge, sådan at de, der sidder ude i stuerne nu og kigger på, kan være sikre på, at kommer de med en klage, bliver den også behandlet.
Men det er også lidt i forlængelse af det, hr. Morten Østergaard siger.
Altså, hvis der bliver mulighed for, at nævnet selv kan rejse sager, vil Det Konservative Folkeparti så også være med til, at der er økonomi til det?
Knud Kristensen (KF), 2008-01-25:
Som jeg har læst lovforslaget, er det præciseret, at der netop er den fornødne økonomi til at behandle de sager, der bliver rejst.
Det står, synes jeg, meget klart i lovforslaget.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2008-01-25:
[Lydudfald]
… Venstres ordfører nævne, at det var utrolig vigtigt, at man havde en gratis klageadgang for alle i den her type sager.
Det er jeg for så vidt enig i, men i det her forslag er der lagt op til en utrolig stram økonomi i forhold til det antal sager, der i dag bliver behandlet i Institut for Menneskerettigheder og i Ligestillingsnævnet.
Vil Det Konservative Folkeparti være med til, at vi siger: Ingen sager må blive afvist her, på grund af at der er lagt for snævre økonomiske rammer i det her forslag?
Vil Det Konservative Folkeparti være med til at sikre, at der bliver en åbning, sådan at ingen klager bliver afvist i det her system?
Det lyder betryggende, og det synes jeg vi skal diskutere videre over den kop kaffe, som ministeren nu har inviteret til.
Jeg vil bare gerne som et sidste spørgsmål have ministeren til at bekræfte fra talerstolen, at der ikke i det her forslag ligger nogen som helst intentioner om at angribe den danske model og det fagretlige system.
Sophie Løhde (V), 2008-01-25:
Det, der er vigtigt for Venstre, er, at man som borger har en mulighed for at få sin sag behandlet, uanset om der er tale om diskrimination på grund af køn, religion eller andet.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2008-01-25:
Jeg hæftede mig ved, at fru Sophie Løhde sagde, at der i forbindelse med nævnet her skulle være mulighed for en hurtig og gratis klageadgang.
Det blev så også henvist til domstolene.
Jeg vil godt spørge fru Sophie Løhde, om der ikke er mangel på ligestilling netop i forhold til økonomien, når man taler om klageadgang i det fagretslige system kontra den gratisydelse, der her vil komme i det offentlige system, da jeg går ud fra, at vi alle sammen er enige om, at den her type sager bør afklares, inden de kommer til domstolene.
Sophie Løhde (V), 2008-01-25:
Hvis det viser sig, at der er en lang række problemstillinger ude i samfundet, som det her ikke tager højde for, må vi naturligvis efterfølgende tage tingene op.
Men jeg synes, at det er et godt udgangspunkt, der ligger med det lovforslag, som vi behandler her i dag, og vi ser som sagt også frem til en videre, god og konstruktiv drøftelse i Arbejdsmarkedsudvalget.
Morten Østergaard (RV), 2008-01-25:
Så lad mig spørge: Hvis der nu kommer flere sager til offentlighedens kendskab om kommuner, der bevilger hvid hjemmehjælp, som er en oplagt sag om diskrimination, som det gamle om end noget amputeret Nævnet for Etnisk Ligestilling af egen drift kunne tage sig af, hvad sker der med sådan en sag i fremtiden, hvis Venstre vil acceptere, at ligebehandlingsnævnet ikke kan tage sager op af egen drift?
Falder den på gulvet, mens vi alle sammen er vidne til åbenlys diskrimination i det danske samfund?
Sophie Løhde (V), 2008-01-25:
Jeg vil først og fremmest understrege, at tanken med et ligebehandlingsnævn er, at det skal være et nemt og gratis alternativ til den mere tunge og langvarige domstolsprøvelse, der er mulighed for i dag.
Derfor tror jeg, at der, hvis man gav mulighed for, at nævnet kunne få nogle mere vidtgående kompetencer, i den her sammenhæng kunne rejses tvivl om nævnets upartiskhed og saglighed.
Morten Østergaard (RV), 2008-01-25:
Jeg er sådan set ikke uenig i, at der i forhold til den eksisterende situation er forbedringer i lovforslaget.
Men jeg synes, at der er et væsentligt problem, som jeg godt vil høre Venstres holdning til, nemlig det, at ligebehandlingsnævnet ikke af egen drift vil kunne tage sager op.
Jeg vil bare nævne et eksempel, som fru Sophie Løhde måske kan kaste lys over med hensyn til, hvordan den sag ville være blevet behandlet i et nyt ligebehandlingsnævn.
Det er sagen om hvid hjemmehjælp, hvor en række kommuner sagde ja, hvis borgerne henvendte sig og ønskede en hjemmehjælper, der var hvid, og ikke ville have en af anden etnisk oprindelse.
Her er det jo sådan, at der som sådan ikke er nogen, der er forurettet, for den, der ringer for at få en hvid hjemmehjælper, er glad for at blive imødekommet, og kommunerne har selvfølgelig ingen interesse i at klage over sig selv.
Men det er klart, at når sagen kommer op, bør et ligebehandlingsnævn selvfølgelig kunne gå ind og tage den sag op og pålægge de pågældende kommuner at rette op på forholdene.
Jeg vil gerne spørge: Er det ikke også Venstres opfattelse, at man ikke skal kunne få hvid hjemmehjælp, og hvis der er nogen, der giver det, skal et ligebehandlingsnævn også af egen drift kunne tage sig af sådan en sag?
Sophie Løhde (V), 2008-01-25:
Mulighedernes samfund, sådan lød overskriften på regeringsgrundlaget for 2007.
Og netop muligheder er jo også, hvad det her forslag tager sigte mod, idet det omhandler etableringen af et ligebehandlingsnævn, således at vi kan sikre bedre og mere ensartede muligheder for den enkelte i forbindelse med at få en klage over forskelsbehandling behandlet.
For Venstre er det centralt, at den enkelte udelukkende vurderes på, hvad man kan, og ikke på, hvordan man ser ud, hvor man kommer fra, hvilken hudfarve eller hvilket køn man har.
Som reglerne er i dag, skal man rette henvendelse til forskellige instanser alt efter karakteren af diskriminationen.
Jeg kan bare nævne et par eksempler på den måde, sagsbehandlingen foregår på i dag.
Drejer det sig om forskelsbehandling på baggrund af køn, skal henvendelsen rettes til Ligestillingsnævnet, i forbindelse med diskrimination på grund af etnisk oprindelse henvises den forurettede til Klagekommiteen for Etnisk Ligebehandling, og i helt andre tilfælde som eksempelvis handicap, religion eller politisk anskuelse har den enkelte kun mulighed for at rette henvendelse til domstolene eller i det fagretlige system, alt sammen fordi der ikke findes ét centralt administrativt klagenævn.
En så uensartet og meget ofte også besværlig klageadgang for den enkelte er ikke blot uhensigtsmæssig, det er også urimeligt.
Derfor synes vi, at det er yderst centralt for Venstre, at alle får en lige, let og billig adgang til at få behandlet sin sag.
I lovforslaget skønnes det, at oprettelsen af Ligebehandlingsnævnet vil medføre 100 sager årligt på de områder, hvor der i dag ikke findes mulighed for administrativ klageadgang.
Det styrker i hvert fald os i vores opfattelse af, at et centralt klagenævn vil kunne medvirke til at forbedre indsatsen mod diskrimination gennem en mere enkel vej til sagsbehandlingen.
Endvidere finder vi også i Venstre, at det er centralt, at også uorganiserede lønmodtagere, der i dag jo ikke har mulighed for at søge juridisk hjælp eller støtte gennem deres fagforening, fremover får samme muligheder som alle andre for at få deres rettigheder håndhævet gennem et centralt administrativt klagenævn.
Med de bemærkninger kan vi i Venstre støtter oplægget her til lovforslaget, og vi ser frem til en god og konstruktiv videre behandling i Arbejdsmarkedsudvalget.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-01-25:
Formålet med nærværende forslag er at sikre, at ATP også fremover kan udfylde sin rolle som et varigt, livslangt supplement til folkepensionen.
Regeringen nedsatte i marts 2007 et udvalg med deltagelse af repræsentanter for Beskræftigelsesministeret, Økonomi- og Erhvervsministeriet, Finansministeriet, Finanstilsynet og ATP.
Udvalget skulle vurdere konsekvenserne af et forslag fra ATP om etablering af en ny optjeningsmodel og ændringer i formuefællesskabet.
Udvalget afsluttede sit arbejde med afgivelse af betænkningen »Betænkning fra udvalget om ændring af ATP-ordningens optjeningsmodel og formuefællesskab af 11. juni 2007«.
Helt overordnet kan man sige, at nærværende forslag sikrer bedre muligheder for at regulere ATP-pensionerne, ligesom de utilsigtede omfordelinger mellem generationerne bringes til ophør.
Dertil kommer, at der sikres et mere fleksibelt udgangspunkt i forhold til fremtidige ændringer.
Det betyder, at optjeningsrenten skal ændres hvert år i takt med ændringer i samfundsøkonomien og den heraf afledte markedsrente.
For det andet betyder det, at bidraget opdeles i et fast garantibidrag og i et bonusbidrag.
Garantibidraget anvendes til optjening af egenpension, og bonusbidraget overføres til kollektivt bonuspotentiale.
Ændringen betyder, at der optjenes garanteret pension ud fra en højere andel af bidraget, end tilfældet er i dag.
For det tredje er der samme bonusprocent til alle.
Bonuspotentialet er i dag er opdelt i to: et bonuspotentiale, der vedrører pension optjent til og med 2001, og et andet bonuspotentiale optjent fra og med 2002.
Der anvendes således i dag forskellige procentsatser, når pensionerne reguleres.
Lovforslaget her er identisk med L 22, der blev fremsat i folketingssamlingen 2007-08, 1. samling, men som ikke nåede at blive vedtaget pga. folketingsvalget den 13. november 2007.
Og som flere ordførere har bemærket, er den eneste reelle ændring den foreslåede bestemmelse om ikrafttræden.
Det foreslås således, at lovforslaget træder i kraft den 1. marts 2008.
Det foreslås endvidere, at størsteparten af bestemmelserne i loven får virkning fra den 1. januar 2008.
Da lovændringen er begunstigende for medlemmerne af til ATP, er det ikke forbundet med betænkeligheder at give lovforslaget tilbagevirkende kraft.
Jeg vil afslutningsvis takke ordførerne for den støtte, de har givet til lovforslaget i dag.
Morten Østergaard (RV), 2008-01-25:
Det er altid en fornøjelse, når man kan være ordfører på et lovforslag, som er meget let tilgængeligt, ikke svært at forstå og ikke voldsomt teknisk.
Det er så ikke den fornøjelse, vi har i forbindelse med det her lovforslag, som tværtimod er endda meget teknisk.
Men vi støttede selvfølgelig også forslaget første gang, det blev fremsat.
Vi synes, det er sympatisk, at de utilsigtede aldersbetingede omfordelinger, der systematisk har været med den gamle ordning, nu bliver udlignet, at der sikres et bedre samspil mellem de gamle og de nye ATP-ordninger, og at der sker en sikring i forhold til levetidsudvikling og en realværdisikring af pensionerne.
Vi støtter os selvfølgelig også til, at arbejdsmarkedets parter i deres høringssvar har tilkendegivet, at de er enige i forslaget.
Knud Kristensen (KF), 2008-01-25:
Lovforslag nr. L 40 er jo en modernisering af ATP og ATP-midlernes indtjeningsmuligheder.
Der er etableret et formuefællesskab modsat de eksisterende regler, hvorefter der har været et begrænset formuefællesskab.
Det betyder en bedre indtjening, som herved følger den aktuelle markedsrente.
Der er i fremtiden også sikret en større tillægspension til dem, som modtager ATP.
Som udgangspunkt er det de yngste og den ældste generation, som får størst glæde af ordningen, nemlig dem, som startede tidligt med at indbetale ATP; det er typisk også den gruppe, som har den mindste pension.
Det er dem med de kortvarige uddannelser og de lave indkomster, som netop får den største glæde af denne ændring.
Loven træder i kraft den 1. marts 2008, men størstedelen af loven får ikrafttræden med tilbagevirkende kraft fra den 1. januar 2008, og det har jo ingen konsekvenser, da det tilgodeser dem, som modtager ATP.
Den Konservative Folketingsgruppe støtter forslaget.
Eigil Andersen (SF), 2008-01-25:
Jeg kan i al korthed sige, at SF også støtter det her lovforslag.
Enhedslistens ordfører, fru Pernille Søndergaard, kan desværre ikke være til stede i dag, men jeg har lovet at oplyse, at også Enhedslisten støtter lovforslaget.
Bent Bøgsted (DF), 2008-01-25:
Det her forslag om ATP indeholder fire elementer: pensionsrettigheder optjenes fremadrettet med en aktuel markedsrente, prisen for erhvervede pensionsrettigheder fastsættes for 1 år ad gangen, pensionsbidraget opdeles i et garantibidrag og et bonusbidrag, og der er en dynamisk tilpasning af de forsikringstekniske forudsætninger vedrørende levetiden.
Det betyder, at pensionsopteningsgrundlaget i ATP-ordningen ændres, så der i fremtiden vil blive optjent pension på grundlag af den aktuelle markedsrente og på baggrund af en årligt fastsat tarif, der også fastsættes ud fra den aktuelle dødelighedsudvikling.
Det betyder kort og godt også, at vi vil få en mere retfærdig fordeling af ATP og forhåbentlig også en bedre ATP, når den følger konjunkturudviklingen.
Derudover etableres der et fuldstændigt formuefællesskab i ATP-ordningen for de tre ordninger.
De beløb, der er indbetalt før 2002, og de beløb, der er indbetalt mellem 2002 og 2008 og de fremtidige indbetalinger, bliver lagt sammen.
Så alt i alt er jeg sikker på, at det vil medføre, at man får en bedre forståelse af ATP, og forhåbentlig kan det også føre til, at de, der får ATP, får en bedre udbetaling, selvfølgelig alt efter, hvordan markedsrenten udvikler sig.
Det er foreslået, at ikrafttrædelse sker pr. 1. marts med tilbagevirkende kraft.
Dansk Folkeparti kan støtte forslaget.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2008-01-25:
Indledningsvis vil jeg sige, at Socialdemokraterne er positive i forhold til de foreslåede ændringer af den eksisterende lov om ATP.
Heldigvis er det sådan, at middellevealderen i Danmark i øjeblikket ændrer sig positivt hvert eneste år, og det betyder, at det er nødvendigt at tilrette lovgivningen på en række punkter, sidst har vi set det for efterløn og pensionsalder.
Jeg har med tilfredshed noteret mig, at alle de høringsberettigede i denne sag, specielt arbejdsmarkedets parter, er særdeles positive i deres høringssvar.
Vi i Socialdemokratiet er tilfredse med, at den foreslåede ændring af ATP-loven betyder, at der nu bliver taget højde for den forventede levetid på optjeningstidspunktet, at det fremover bliver den aktuelle markedsrente, der anvendes, samt at der bliver formuefællesskab mellem de forskellige ATP-ordninger.
Der er i de seneste årtier en stor del af befolkningen, der på den ene eller den anden måde har haft mulighed for at lægge til side til alderdommen, så de har lidt eller måske noget mere end folkepensionen.
Det gælder både gennem frivillig opsparing og pension optjent via tilknytning til arbejdsmarkedet, men for en lang række pensionister, der har arbejdet hårdt til en lav løn gennem hele deres liv, er ATP det eneste supplement, de har til folkepensionen.
Derfor er det af afgørende betydning, at ATP også fremover fremstår som et troværdigt supplement til folkepensionen.
Det tror vi at det her forslag bidrager til.
Jeg har noteret mig, at der i høringen er fremført ønske fra andre pensionsselskaber om at få de samme muligheder, som denne lov giver ATP.
I udgangspunktet er vi positive over for det ønske, men vi vil se et konkret forslag, inden vi tager stilling.
I det her forslag er sagen dog klar, og derfor støtter Socialdemokratiet forslaget.
Flemming Møller (V), 2008-01-25:
Det lovforslag, som vi nu skal behandle, lægger op til en ændring af Arbejdsmarkedets Tillægspension, også kaldet ATP.
Når lovforslaget bliver fremsat, skyldes det, at en række ministerier og ATP selv har påpeget, at den nuværende ATP-ordning ikke er tilstrækkelig fleksibel til at rumme en række uforudsete ændringer på arbejdsmarkedet.
Derudover har en ændring af regnskabsreglerne i 2002 medført en uheldig omfordeling mellem generationer af pensionsudbetalinger.
Lovforslaget indeholder en del ret tekniske detaljer, som jeg skal skåne forsamlingen for.
Det centrale i forslaget er, at optjeningsrenten fremover følger markedsrenten, hvor renten bliver fastsat for et år ad gangen.
Dernæst opdeles bidraget i et fast garantibidrag og et bonusbidrag, hvor garantibidraget anvendes til lønmodtagerens egen pension, mens bonusbidraget anvendes kollektivt.
Endelig medfører lovforslaget, at der bliver etableret et fuldstændigt formuefællesskab mellem gamle og nye ordninger, og at alle får den samme bonusprocent.
Jeg har noteret mig, at arbejdsmarkedets organisationer over en bred kam ser positivt på forslaget.
Det er tydeligt, at forslaget hviler på et grundigt forarbejde, og at den justering vil skabe bedre balance i tingene.
Forslaget er med til at sikre, at ATP også i fremtiden forbliver et velfungerende og livslangt supplement til folkepensionen for en stor del af den danske befolkning.
Derfor kan vi i Venstre naturligvis støtte forslaget.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2008-01-25:
Det er jeg fuldstændig enig i.
Men jeg hører ikke fru Sophie Løhde overhovedet nævne noget om, at man vil sikre den danske model, og at det er det fagretslige system, som i Danmark er det, der i første omgang bærer sager på arbejdsmarkedet.
Jeg oplever mere det her som en smutvej udenom det fagretslige system, ved at man her tilbyder et totalt gratis system.
Har det været hensigten med det her forslag?
Sophie Løhde (V), 2008-01-25:
Der er hverken tale om smutveje eller smuthuller, for der vil ikke være nogen ændringer for arbejdsmarkedets parter med hensyn til at behandle sager vedrørende forskelsbehandling.
Det betyder også, at det kun er der, hvor en fagforening ikke vælger at føre en sag for et medlem, at nævnet foretager en tolkning af overenskomsten, ligesom domstolene kan det, når en fagforening af den ene eller anden grund vælger ikke at føre en sag.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2008-01-25:
Jamen det er jeg sådan set ikke uenig i.
Det, jeg bare siger, er, at der jo også findes sager, der vedrører arbejdsmarkedet, uden for det fagretlige system.
Og det, jeg gerne vil spørge om, er, om ikke Dansk Folkeparti er enig i, at det er rimeligt, at de, der så skal behandle arbejdsmarkedssager uden for det fagretlige system, som jo er parallelsager til de sager, der føres i det fagretlige system, også har den fagretlige baggrund og ikke - som der bliver lagt op til her - skal udpeges uden for det fagretlige system.
Bent Bøgsted (DF), 2008-01-25:
Jamen sådan som jeg har forstået lovforslaget, er det jo sådan, at hvis organisationerne vil tage en sag op, skal den behandles i det fagretlige system og ikke i Ligebehandlingsnævnet.
Så jeg kan ikke se, hvorfor det skulle kunne gå ud over det fagretlige system.
Hvis en fagforening ikke vil tage en sag op, jamen så er det jo en god ting, at den, der føler sig forurettet, kan gå til Ligebehandlingsnævnet
Det synes jeg faktisk er ret og rimeligt, og så er det jo ikke rimeligt, hvis det så er den fagforening, der ikke vil tage sagen op, der skal være med til at behandle den sag.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2008-01-25:
Nu ved jeg jo, at hr. Bent Bøgsteds hjerte banker lige så meget for fagbevægelsen og parternes ret som mit gør, og derfor vil jeg da gerne spørge Dansk Folkepartis ordfører: Hvis det nu viser sig under udvalgsbehandlingen, at vi får nogle svar, hvoraf det tydeligt fremgår, at det her vil være med til at svække det fagretlige system, bl.a. det der med - som jeg selv nævnte - at parterne ikke har sæde i dommer- og sagsbehandlingskredsene som sådan, men alene er med i forbindelse med høringsdelen, vil hr. Bent Bøgsted så være med til at gå til de forhandlinger hos ministeren og prøve at se, om vi ikke både kunne tilgodese arbejdsgiversiden og lønmodtagersiden i den her sag?
Bent Bøgsted (DF), 2008-01-25:
Nu er jeg ikke jurist, men jeg mener, at for at der kan være en sag, skal der være en forurettet, og hvis ikke der er en forurettet, kan der ikke være nogen sag.
Sådan er det, så vidt jeg er orienteret.
Morten Østergaard (RV), 2008-01-25:
Jeg vil bare sige, at det jo ikke er særegent; altså, Pressenævnet kan tage sager op af egen drift.
Derfor vil jeg bare spørge hr. Bent Bøgsted: Hvem er det, der skal klage, hvis en kommune bevilger en hvid hjemmehjælp på opfordring af en borger?
Hvem skal så klage?
Er det den person, der har fået sin vilje og fået en hvid hjemmehjælp, eller er det den kommune, som har diskrimineret sine medarbejdere af anden etnisk oprindelse og bevilget en hvid hjemmehjælp?
Eller hvad nu, hvis et taxaselskab accepterer, at nogle ikke vil køre med chauffører af anden etnisk oprindelse?
Hvem skal klage?
Er det kunden, der fik sin vilje, eller er det taxaselskabet, der diskriminerer?
Det er jo det, der er problemet, hvis nævnet ikke må tage sager op af egen drift.
Vi taler ikke om at støvsuge, vi taler om, at hvis nævnet bliver opmærksom på, at der er ligebehandlingsproblemer eller tilfælde af klar diskrimination, skal man selvfølgelig kunne tage sagen op for at sikre det, der er hele formålet, nemlig at vi ikke har diskrimination i det danske samfund.
Bent Bøgsted (DF), 2008-01-25:
Som jeg ser forslaget, er det sådan, at for at der kan være en sag, skal der være en forurettet.
Og derfor synes jeg, at forslaget er udmærket.
Jeg synes ikke, at det er Ligebehandlingsnævnets arbejdsopgave at støvsuge rundt i hele systemet og hele landet for at finde ud af, om der er nogle sager, det kan tage op.
Jeg synes ikke, det er det, Ligebehandlingsnævnet skal bruges til.
Det skal bruges af de personer, der føler sig forurettet, så de kan få deres sager taget op.
Jeg synes, vi skal se på det i udvalget og så måske få en forklaring på, hvad det er for en type sager, fru Anne-Marie Meldgaard mener der kan give nogle problemer.
For det er jeg ikke helt klar over her og nu, men det kan vi se på i udvalget.
Nu har vi hørt en del om, hvad forslaget går ud på, nemlig at forbedre klagemulighederne i sager om forskelsbehandling på og uden for arbejdsmarkedet.
Der oprettes et fælles administrativt klagenævn for alle de beskyttede kriterier, og det skal så gøre det både billigere og lettere for den, der mener sig forskelsbehandlet, at få sin sag behandlet.
Ligebehandlingsnævnet får kompetence til at behandle sager, som er omfattet af den nuværende lovgivning, i det omfang den indeholder et forbud mod forskelsbehandling.
Dog kan nævnet kun behandle en klage, hvis fagforeningen ikke vil føre en sag i det fagretlige system.
Som konsekvens af forslaget nedlægges Ligestillingsnævnet, og den del af Institut for Menneskerettigheders aktiviteter, der vedrører klagesagsbehandling efter § 10, stk. 2-4, i lov om etnisk ligebehandling og § 8 a i lov om forbud mod forskelsbehandling på arbejdsmarkedet m.v., overføres til Ligebehandlingsnævnet.
Det betyder jo, at f.eks. handicappede, der føler sig forskelsbehandlet, får en nemmere adgang til at klage, og vi tror i Dansk Folkeparti på, at det her er den rigtige vej at gå, for den, der ikke som sådan har mulighed for at få sin sag taget op, har så et sted, hvor man kan klage direkte, og hvor sagen så bliver behandlet i systemet.
Dansk Folkeparti støtter forslaget.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2008-01-25:
Ja, det er vi selvfølgelig.
Vi er åbne over for alt, der kan fremme ligebehandlingen og mindske den ulighed, der kan være, i forhold til enhver situation på og uden for arbejdsmarkedet.
Morten Østergaard (RV), 2008-01-25:
Jeg skal bare spørge, om Socialdemokraterne er indstillet på at kigge på et ændringsforslag, hvor ligebehandlingsnævnet får kompetence til selv at tage sager op af egen drift, så ligebehandlingsnævnet f.eks. i tilfælde, hvor kommuner bevilger hvid hjemmehjælp, eller hvor taxaselskaber sender særlige taxachauffører for at undgå folk med anden etnisk oprindelse - altså åbenlyse eksempler på diskrimination, men hvor der ikke er en direkte forurettet, der selv kan lægge sag an - får kompetence til at tage sager op af egen drift.