runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karen Ellemann (V), 2009-12-02:
Det er jo altid farligt at kaste enkeltsager ind i debatten i Folketingssalen, for hverken fru Line Barfod eller jeg er fuldt oplyst om den enkelte families økonomiske situation og om alle de ting, der giver en forklaring på, hvorfor rådighedsbeløbet er på 2.500 kr. om måneden, hvis det er det, der er tilfældet.
Jeg er altså igen nødt til at understrege, at både min og i øvrigt hele regeringens opfattelse er, at overførselsindkomsterne i Danmark giver mulighed for et acceptabelt leveniveau for både børn og voksne i familierne.
Vi er altså også meget fokuserede på at få personer, som er uden job, ud på arbejdsmarkedet, både fordi det giver økonomisk uafhængighed, og fordi det sociale samvær omkring arbejdet også modvirker social eksklusion.
Det er det, vi utrætteligt skal bruge krudtet på.
Line Barfod (EL), 2009-12-02:
Det er muligt, at ministeren mener, at 2.500 kr. om måneden til en voksen og to børn er acceptabelt, og at man sagtens kan klare sig for det, men det er altså kun lige lidt over halvdelen af det, som vi folketingsmedlemmer skattefrit får om måneden til alle de ekstra udgifter, vi har.
Det er altså ud over vores løn, som i øvrigt stiger ganske betragteligt næste år på grund af skattereformen.
Mener ministeren, at en mor og to børn skal kunne klare sig for 2.500 kr. om måneden?
Jeg kan sige, at ministerens kollega, skatteministeren, i forhold til mennesker, der skylder penge til det offentlige, mener, at en enlig mor med to børn burde have 10.370 kr. om måneden til mad og tøj.
Så der er altså en ganske stor uenighed mellem skatteministeren og socialministeren med hensyn til, hvad en mor og to børn skal kunne klare sig for.
Karen Ellemann (V), 2009-12-02:
Det er vigtigt lige at få opklaret en ting i diskussionen om, hvor mange der søger julehjælp.
Når vi fra centralt hold, i øvrigt med støtte fra alle Folketingets partier bortset fra Enhedslisten, afsætter midler til lige præcis de organisationer, som yder julehjælp, og netop i år har en pulje på 2,2 mio. kr., er det da tankevækkende, at vi lige præcis i dag, hvor ansøgningsfristen er udløbet, har fået ansøgninger for 1,5 mio. kr.
Det vil sige, at vi ikke engang har fået ansøgninger, som udfylder den ramme, der er afsat til de organisationer, som yder julehjælpen.
Det synes jeg er tankevækkende.
Det, der bekymrer mig, og som jeg er ret overbevist om at fru Line Barfod også er enig med mig i, er lige præcis, hvis der er børn, der vokser op under vilkår, hvor der ikke tages hånd om deres behov.
Derfor er det afgørende, at vi iværksætter den nødvendige støtte til børn, som har behov for støtte – uanset forældrenes indkomstgrundlag.
Det er det, som servicelovens bestemmelser giver kommunerne mulighed for og ikke mindst pligt til.
Så hvad angår regeringens generelle politik og herunder beskæftigelsespolitikken, er det altså min opfattelse, at vores sociale sikkerhedsnet i Danmark med de ydelser, der er, og det niveau, de har, lige præcis giver de enkelte familier mulighed for at have et acceptabelt niveau for deres tilværelse.
Line Barfod (EL), 2009-12-02:
Så hvis vi i hvert fald kunne få det ud af det her spørgsmål, synes jeg, det ville være en god start.
Ekstra Bladet fortæller i dag om Connie Bjørnskov-Kristensen, der er social- og sundhedshjælper, men kom til skade på sit arbejde og derfor ikke har penge.
For mig at se er et grundlæggende livsvilkår for familier, at der er penge nok til at betale husleje og til at købe mad.
Det er et grundlæggende livsvilkår, og hvis det er på plads, får man overskud til at gå i gang med nogle andre ting.
Men hvis ikke man har råd til at købe mad og til noget så vigtigt i et børneliv som at holde jul, så har man et problem med at have overskud til alle de andre ting, der skal til.
Karen Ellemann (V), 2009-12-02:
Det er jo meget, meget tydeligt, at det er her, oppositionen har nogle markant anderledes holdninger til, hvordan man bidrager til at løse folks problemer.
For oppositionens svar til familier, som er i krise af den ene eller den anden grund, er at fastholde dem i en passiv forsørgelse.
Send dem bare nogle flere penge i stedet for at tage hånd om lige præcis det, der er årsagen til, at de er i en presset situation i en periode.
Det, der er vigtigt, er, at vi stædigt vedbliver med at iværksætte initiativer, som alle sammen netop har det formål at forbedre livsvilkårene for udsatte familier og ikke bare passivt sende flere penge ud.
Som jeg sagde, er det min overbevisning, at løsningerne først og fremmest skal findes i netop de problematikker, som fører til dårlig økonomi.
For helt konkret er puljen til de her organisationer i år på 2,2 mio. kr., og det er ikke engang det, der er søgt for.
Line Barfod (EL), 2009-12-02:
Jeg synes, det er lidt uhyggeligt at høre.
Vi står i en situation, hvor de mange hjælpeorganisationer, der bevilger julehjælp, fortæller, at ansøgningerne om hjælp til jul simpelt hen slår alle rekorder, desværre – at familierne overhovedet ikke har råd til at holde jul, og det er virkelig mange familier, der har problemer.
Og hvad er ministerens svar så?
Jo, vi har afsat 2 mio. kr. i ekstrahjælp.
Det er jo ingenting.
Ekstra Bladet har kørt kampagne i de sidste dage.
Så er der alle de andre organisationer.
Så kan ministeren ikke komme med noget bedre?
Ministeren har jo været med til at stemme for en skattereform, der næste år giver bankdirektørerne 150.000 kr. i skattelettelser.
Kunne man ikke sige: Vi skal i hvert fald give det samme til julehjælp, som vi har givet til bankdirektørernes skattelettelser til næste år?
Kunne man ikke gå ind og sige, at børnefamilierne altså har mere brug for at kunne få noget hjælp, så de kan holde en jul, end bankdirektørerne har for at få penge oven i de millioner, de tjener i forvejen?
Klaus Hækkerup (S), 2009-12-02:
Hvornår forventer ministeren at kunne udsende landsplandirektiv for den fremtidige anvendelse af Auderødlejren?
Skriftlig begrundelse
Miljøministeriet ville udarbejde et landsplandirektiv, der skulle fastlægge rammerne for den fremtidige anvendelse af området.
Landsplandirektivet forventedes færdigt tidligst i juli 2009.
Det ønskes derfor oplyst, hvornår landsplandirektivet forventes udstedt.
Karen Ellemann (V), 2009-12-02:
Der kan være mange forskellige årsager til, at nogle familier oplever, at de ikke har råd til at holde den jul, som de gerne vil.
Og det er naturligvis en rigtig trist oplevelse for de familier, det berører, uanset hvad årsagen i øvrigt er til, at familien er havnet i den situation.
For det kan der være mange grunde til.
Det er også rigtig vigtigt at huske på, at et godt liv og en god jul for både børn og voksne ikke nødvendigvis hænger sammen med familiens økonomiske formåen.
Når det så er sagt, er jeg helt enig i, at der findes mennesker og familier i Danmark, som har mere end svært ved at få enderne til at mødes.
Det handler også om at styrke de generelle vilkår for børnefamilierne i samfundet.
Det drejer sig f.eks. om at skabe gode beskæftigelses- og uddannelsesmuligheder for forældrene, gode dagtilbud, en god folkeskole og en god kvalitet i de mere målrettede indsatser – alt sammen områder, som regeringen løbende arbejder for at forbedre.
Jeg vil også godt kort nævne, at satspuljepartierne på baggrund af satspuljeaftalen for 2008 har reserveret 2 mio. kr. årligt til at støtte de frivillige organisationer, der yder julehjælp, ligesom vi i forbindelse med satspuljeaftalen for 2008 afsatte 16 mio. kr. over 4 år til etablering af gældsrådgivninger, hvor socialt udsatte borgere med gæld kan få gratis gældsrådgivning.
Line Barfod (EL), 2009-12-02:
Enhedslisten ønsker ikke at gå med til at stjæle penge fra dem, der har allermindst i det her samfund.
Vi mener, at socialpolitikken skal betales af de bredeste skuldre.
Vi synes ikke, man skal give skattelettelser til de rigeste og så tage penge til socialpolitikken fra de fattigste.
Vi synes tværtimod, at de rigeste skulle være med til at betale for socialpolitikken.
Ministeren siger, at penge alene ikke skaber et godt liv.
Der er nogle, der kan finde ud af at leve på en sten og af vand, men for langt de fleste – og især for de fleste børn – har det altså stor betydning, om man får mad hver dag, og om man har råd til at betale husleje, og i den her tid op til jul om man har råd til, ikke en stor vild jul, men de helt basale ting – at man har råd til en julekalender, ved, at der bliver risengrød og flæskesteg juleaften.
Den slags ting har betydning, og det koster altså lidt penge.
Det er jo ikke store beløb, vi taler om.
Det, hjælpeorganisationerne uddeler, er jo julepakker på mellem 500 kr. og 1.500 kr.
Det er den størrelsesorden, vi snakker om.
Karen Ellemann (V), 2009-12-02:
Jeg kan sagtens forstå, at det kan være hårdt at føle, at man ikke har økonomisk råderum til at fejre jul med sine børn på den måde, som man gerne ville det, og derfor skal vi altså også fra samfundets side blive ved med at forbedre vilkårene for de personer, som af den ene eller den anden grund ikke har tilstrækkelig med personlige, sociale og økonomiske ressourcer til at løfte den opgave.
Og heldigvis er det jo sådan, at vi i dag i Danmark har et velfærdssamfund og et meget finmasket socialt sikkerhedsnet, som netop træder til, når borgerne har brug for hjælp i kortere eller i længere perioder.
Jeg synes, det er tankevækkende, at Enhedslistens svar er: Send bare flere penge ud, men gør ikke noget ellers for at hjælpe mennesker ud af en situation.
Det handler da lige præcis om at give hjælp til selvhjælp.
Det handler om, at vi fra regeringens side – i øvrigt med alle andre partier end Enhedslisten – går ind og støtter de her organisationer, som netop også gør en aktiv indsats i forhold til julehjælpen.
Pernille Frahm (SF), 2009-12-02:
Jeg rejser jo spørgsmålet på baggrund af nogle erfaringer, vi gør os netop nu, og opfordrer til, at kulturministeren sammen med os andre tager de erfaringer alvorligt og måske indstiller os på, at bestyrelsesformandsposter i store kulturinstitutioner skal varetages af folk, der fortrinsvis har bestyrelseserfaring, altså ledelseserfaring, og ikke i så høj grad af politikere, næsten uanset hvilket parti de kommer fra.
Det er en erfaring, jeg ønsker kulturministeren er med til at gøre sig sammen med nogle af os andre.
Carina Christensen (KF), 2009-12-02:
Jamen jeg må bare sige, at jeg er fuldstændig uenig med fru Pernille Frahm.
Der er masser af gode eksempler på, at vores store kulturinstitutioner har bestyrelsesformænd, som bestrider enten et vigtigt privat eller offentligt fuldtidserhverv, og jeg ser ingen grund til, at man skulle udelukke folketingspolitikere fra at besidde en bestyrelsespost.
Må jeg ikke også bare helt konkret i forhold til Århus Teater sige, at det jo altså er sådan, at SF selv har godkendt den her bestyrelsessammensætning, herunder formandsposten også.
Så jeg synes, det er lidt besynderligt, at man nu vender tilbage og siger, at man nu lige pludselig ikke synes, man kan stå inde for det, man selv har været med til at nikke ja til.
Pernille Frahm (SF), 2009-12-02:
For det første vil jeg gerne sige, at det her ikke handler om personen.
Det her handler om en opgave, der skal løses.
For det andet er det vigtigt at understrege, at det her ikke handler om, hvorvidt vi politikere skal sidde i bestyrelser, men om, hvorvidt fuldtidspolitikere skal varetage bestyrelsesformandsposter i så store institutioner som Århus Teater.
Det er meget vigtigt for mig at gøre det helt klart, for det er åbenbart ikke blevet klart for kulturministeren før nu.
Men formandsposten er noget, der kræver en professionalisme, som man ikke nødvendigvis har, fordi man er fuldtidspolitiker.
Var det ikke en idé, at vi i fællesskab nu rettede vores blik mod folk, der måske har større bestyrelseserfaring, og at det ikke så meget er det politiske, der kommer til at tælle, når man udpeger sine bestyrelsesformænd?
Carina Christensen (KF), 2009-12-02:
Jeg tror, at jeg allerførst gerne vil komme med et godt råd til fru Pernille Frahm: Jeg synes altid, man skal sørge for at have fakta i orden, inden man kaster sig ud i meget personfølsomme sager, personhetz eller lignende.
Det er vigtigt, at man har fakta i orden, og det kan man så gøre op med sin egen samvittighed hvordan man skal gøre.
Så vil jeg sige, at jeg er fuldstændig uenig i fremstillingen af, at folketingspolitikere skulle være et særlig ramt folkefærd, der har alt for travlt i forhold til alle andre i det her samfund til at påtage sig bestyrelsesposter, herunder endda formandsposter.
Der er utallige – utallige – eksempler på, at vores store kulturinstitutioner har bestyrelsesformænd, som bestrider et meget vigtigt privat eller offentligt fuldtidserhverv, og det kan faktisk være en stor fordel for bestyrelsesarbejdet, at der kommer nogle meget tunge personer ind i det, som har en meget stor ledelseserfaring eller andet.
Så det ser jeg overhovedet ikke noget problem i.
Pernille Frahm (SF), 2009-12-02:
Man kan måske så sige, at man kan gøre sig nogle erfaringer.
Både kulturministeren og jeg ved, at det at sidde som folketingsmedlem specielt for et mindre parti – nu er kulturministeren jo minister – er et krævende arbejde.
Den nuværende bestyrelsesformand er måske foreløbig i hvert fald ikke fra et af de helt små partier, men både kulturministeren og jeg ved, hvor meget tid det tager at passe et fuldtidspolitikerjob, og vi ved også, at det at varetage bestyrelsesformandsposten i så stor en institution som Århus Teater er et ganske krævende stykke arbejde.
Bestyrelsen har udarbejdet en driftsaftale, som bestyrelsesformanden og kulturministeren har skrevet under på.
Og en ting, der undrer mig, og som jeg tænker skyldes, at man måske ikke har haft tid til at sætte sig ordentligt ind i sagerne, er, at man forudsætter, at billetsalget vokser voldsomt.
Tværtimod kan jeg i driftsaftalen se, at man frygter, at der kan komme et faldende billetsalg.
Alligevel overbudgetterer man så at sige.
Jeg vil gerne spørge, om ikke kulturministeren ligesom jeg, efter at vi nu har gjort os de erfaringer og ved, hvordan det går på Århus Teater, kan genoverveje, hvorvidt det er en god idé, at fuldtidspolitikere også er bestyrelsesformænd.
Carina Christensen (KF), 2009-12-02:
Spørgsmålet antyder, at det er uforeneligt at være formand for en stor selvejende teaterinstitution, samtidig med at man har et krævende fuldtidsjob.
Der er talrige eksempler på, at vores store kulturinstitutioner har bestyrelsesformænd, som bestrider et vigtigt privat eller offentligt fuldtidserhverv.
Det er faktisk ofte den ledelseserfaring, der kan være en styrke for bestyrelsesarbejde.
Lovgivningen omkring landsdelsscenerne opstiller klare principper for, at teaterbestyrelserne skal sammensættes på en måde, så de rummer en bred vifte af kompetencer.
Bestyrelsen skal tilsammen repræsentere juridisk, ledelsesmæssig, økonomisk, markedsføringsmæssig og teaterfaglig indsigt.
Derudover er det et krav, at enten hjemstedskommunens borgmester eller rådmand for kulturområdet skal sidde med i bestyrelsen.
Det spørgsmål var der en selvstændig politisk drøftelse af med en bred kreds af Folketingets partier i forbindelse med udmøntningen af kommunalreformen og ændringen af teaterloven 2005, og der var i den forbindelse en generel accept af politikeres deltagelse i bestyrelsesarbejde.
Og konkret i forhold til Århus Teaters bestyrelse vil jeg gerne minde fru Pernille Frahm om, at den tidligere kulturminister sendte sit forslag til bestyrelsens sammensætning for landsdelsscenerne til ordførerne, herunder til SF, med henblik på at få deres eventuelle bemærkninger, og SF anførte ingen kritik af udpegninger i den forbindelse.
Pernille Frahm (SF), 2009-12-02:
Mener ministeren, at det fortsat er forsvarligt med en fuldtidspolitiker i spidsen for en kulturinstitution af betydning og størrelse som Århus Teater?
Carina Christensen (KF), 2009-12-02:
Jamen det er da fint, at fru Pernille Frahm har gjort sig nogle erfaringer.
Fru Pernille Frahm synes så, det har været dårlige erfaringer.
Jeg vil sige, at jeg generelt synes, at vi har fine erfaringer med vores bestyrelsessammensætninger rundtomkring i landet også i forhold til dem, der besidder formandsposterne.
I forhold til lovgivningen for landsdelsscenerne vil jeg sige, at der er nogle helt klare principper for, hvordan de bestyrelser skal sammensættes, nemlig at teaterbestyrelserne skal sammensættes på en måde, så de rummer en bred vifte af kompetencer.
De skal tilsammen repræsentere juridisk, ledelsesmæssig, økonomisk, markedsføringsmæssig og teaterfaglig indsigt.
Så det viser netop bredden i de kompetencer, der er brug for, herunder at man så også er sikret en hensigtsmæssig sammensætning af bestyrelsen.
Pernille Frahm (SF), 2009-12-02:
Jeg håber, at kulturministeren bagefter har tid til at høre, hvad det egentlig er, jeg har sagt.
Jeg har ikke sagt noget som helst om, at det ikke kunne lade sig gøre, og at jeg havde mistillid til, at de kunne lave en plan.
Alle har udtrykt tillid til, at ledelsen vil kunne gennemføre det her, men problemet er jo bare, at det er på et skrabet niveau, og det er sådan set derfor, at jeg kommer med min appel til kulturministeren om at vise en smule medansvar for, at Århus Teater måske har været kørt på en mindre ansvarlig måde, end vi alle sammen kunne have ønsket.
Carina Christensen (KF), 2009-12-02:
Jeg må sige, at jeg stiller mig en smule uforstående over for, at fru Pernille Frahm har så negative forventninger til den her genopretningsplan.
Altså, det lyder jo, som om man allerede har dømt den ude på forhånd og siger: Det kommer aldrig nogen sinde til at lykkes.
Det er vel at mærke en genopretningsplan, der er udarbejdet af Århus Teaters nye direktion, der blev ansat i starten af 2009.
Jeg kan sige, at vi fra Kulturministeriets side selvfølgelig nøje vil studere den her genopretningsplan.
Vi vil også følge implementeringen af den ganske, ganske tæt.
Men jeg synes godt nok, at det er lidt tidligt, at fru Pernille Frahm allerede nu siger, at den her genopretningsplan for Århus Teater ingen chance har for at lykkes.
Pernille Frahm (SF), 2009-12-02:
Nu har vi jo før oplevet, at kulturinstitutioner, som har en selvstændig bestyrelse og et selvstændigt økonomisk ansvar, er blevet hjulpet af Kulturministeriet, når det virkelig gjaldt, når det virkelig brændte på.
Så det er jo ikke, fordi Kulturministeriet ikke tidligere har gjort en indsats.
Man kan ikke lade være med at spekulere på, om det er, fordi det er uden for København, at man pludselig synes, at det må de ligesom selv ligge og rode med.
Jeg vil endnu en gang appellere meget stærkt til kulturministeren om at tage et medansvar for, at driften på Århus Teater bliver sådan, at man kan give de kvalitetstilbud til byen, som den fortjener.
Carina Christensen (KF), 2009-12-02:
Tak for det.
Først vil jeg sige om redegørelsen, at det er rigtigt, at den kom ind på mit bord i den her uge.
Jeg var i udlandet i fredags, jeg er i gang med at kigge på den her og nu, og jeg har en forventning om, at den bliver offentliggjort i morgen, så der kan fru Pernille Frahm kigge nærmere på den.
Igen vil jeg sige, at Århus Teater er en selvejende institution, som ledes af en bestyrelse, der i henhold til teaterloven har det overordnede og selvstændige ansvar for teatrets drift.
Sådan er det nu engang.
Jeg har forstået, at teatret har udarbejdet en genopretningsplan, og jeg har selvfølgelig en klar forventning om, at man nu gør sit ypperste og bruger alle kræfterne på at få genoprettet økonomien på Århus Teater.
Det er der, jeg mener at man skal lægge energien og virkelig bruge kræfterne.
Pernille Frahm (SF), 2009-12-02:
Jeg har forstået det sådan, at ministeren rent faktisk har modtaget den redegørelse i fredags, og der er ikke andre, der er i stand til at få den udleveret.
Vi er flere, der har efterlyst den, fordi vi er interesseret i, hvordan det går med Århus Teater, som jo er en kolossalt vigtig kulturinstitution i landets største by uden for København.
Derfor er det sådan lidt frustrerende, at ingen kan få lov til at følge med i noget som helst, før kulturministeren er færdig med at læse rapporten, og før kulturministeren er færdig med at gøre sig sine overvejelser.
Det er sådan en utrolig centralistisk måde at arbejde med de her spørgsmål på, vil jeg sige.
Men sagen er jo, at Århus Teater allerede har måttet fyre skuespillere og formentlig ikke engang er helt færdige med at kigge på, om de kan beholde de medarbejdere, de har.
Er ministeren ikke enig med mig i, at det jo har nogle meget triste konsekvenser for, hvordan man kan gennemføre et godt repertoire, hvordan man kan komme med et rigtig godt tilbud til borgerne i landets næststørste by, og at det derfor på en eller anden måde også må være et fælles ansvar, ikke bare en selvstændig bestyrelses ansvar, men et fælles ansvar, at Århus Teater kan klare økonomien?
Det er jo et underskud på omkring 11 mio. kr., der bliver oparbejdet her i løbet af 2 år.
Så jeg vil endnu en gang gerne spørge ministeren: Har man ikke i Kulturministeriet gjort sig nogen overvejelser over, hvilke tiltag man kan tage for at afhjælpe den her meget, meget kedelige situation på Århus Teater?
Carina Christensen (KF), 2009-12-02:
Lad mig indledningsvis erindre om, at Århus Teater er en selvejende institution, som ledes af en bestyrelse, der i henhold til teaterloven har det overordnede og selvstændige ansvar for teatrets drift.
Jeg kan forstå, at Århus Teater kommer ud med et underskud i år, og at teatret desværre også vil have en betydelig negativ egenkapital, når denne sæson slutter.
Jeg er desuden orienteret om, at teatrets ledelse har udarbejdet en genopretningsplan, der skal rette op på økonomien inden for de næste tre teatersæsoner.
Genopretningsplanen er udarbejdet af Århus Teaters nye direktion, der blev ansat i starten af 2009.
Jeg har selvfølgelig en klar forventning om, at man på teatret vil gøre sit ypperste for at få genopretningsplanen til at virke hurtigst muligt.
Det allervigtigste for Århus Teater er nu at kigge fremad, så teatrets økonomi bliver genoprettet.
Fra Kulturministeriets side vil vi studere genopretningsplanen nøje, og ministeriet vil følge udviklingen på teatret meget tæt.
Jeg har bedt Kunststyrelsen om en redegørelse i sagen.
Den har jeg netop modtaget, og den vil jeg nu studere, inden jeg udtaler mig nærmere om sagen.
Pernille Frahm (SF), 2009-12-02:
Hvad vil ministeren gøre for at redde
Århus Teaters økonomi
Carina Christensen (KF), 2009-12-02:
Jeg synes jo nok, at hvis der skulle komme en appel fra nogen om, at man ønsker, at der skal komme økonomisk hjælp til Århus Teater, så skulle den komme fra Århus Teater selv – fra bestyrelsen – og ikke fra fru Pernille Frahm.
For alt andet lige må man da ovre i Århus være bedst til at vurdere, hvilken hjælp der er brug for.
Tværtimod har man koncentreret kræfterne om selv at lave en genopretningsplan, så man hurtigst muligt – i hvert fald inden for de næste tre teatersæsoner – kan få genoprettet økonomien på Århus Teater.
Jeg synes da, at man skal takke dem for, at de aktivt og koncentreret har kastet sig over den opgave.
Og igen vil jeg sige, at appellen da i hvert fald ikke bør komme herinde fra Christiansborg.