runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
John Dyrby Paulsen (S), 2007-02-22:
Det her lovforslag er såmænd også et af dem, man kan hilse velkommen på mange områder, bl.a. brugen af ny teknologi, der giver et væsentligt bedre system.
Med hensyn til den del, der vedrører det, der hedder inddrivelseskontoen – altså den nyskabelse, hvor skyldneren får en konto, vedkommende kan logge ind på hos SKAT, må det formodes – har jeg lidt betænkeligheder ved sikkerheden i forbindelse med opgørelse af denne og hensynet til, at andre ikke skal have adgang til inddrivelseskontoen.
Det vil vi stille spørgsmål om i udvalget, fordi vi synes, det er ret afgørende, at man har den her sikkerhed.
Men jeg vil godt bede skatteministeren kommentere det, hvis han ellers har hørt efter, for det er ret centralt, og det er jo noget, vi også har drøftet i andre sammenhænge.
De øvrige elementer kan vi som sagt støtte, men der er dog et enkelt lille spørgsmålstegn i forbindelse med det her lovforslag, nemlig at det skal koste 12 mio. kr. i systemtilretninger.
Altså, som jeg opfatter det, er det ikke en nyskabelse, men en tilretning af Nemkontosystemet, og det undrer mig altså, at det skal koste så meget.
Jeg tror, at det, hvis man gør det samlede beløb op, er et ret stor beløb, og det kunne være, man skulle interessere sig lidt for det ved en anden lejlighed, men det undrer mig altså lidt i den her sammenhæng, at man skal bruge 12 mio. kr. på engangstilrettelser.
Det kan godt være, det er fornuftigt, men det er altså et beløb, der er af en størrelse, hvor man lige skal stoppe op og spørge: Hov, er det her nu rimeligt?
Kim Andersen (V), 2007-02-22:
Venstre kan også støtte dette forslag fra skatteministeren.
Vi har jo en interesse i, at det offentlige får inddrevet de penge, som det offentlige har til gode hos borgerne.
Forslaget indeholder regler om en harmonisering og forenkling af modregning af gæld til det offentlige.
De regler og præciseringer er nødvendige for at kunne forenkle og systemudvikle procedurerne i forbindelse med det offentliges modregning.
Først og fremmest bygger den automatiske modregning på etablering af en forbindelse mellem Nemkonto, altså der, hvor der foretages udbetalinger fra det offentlige, og et fælles inddrivelsessystem, som skal indeholde et samlet register over gæld til det offentlige.
Ændringen af lovgivningen om Nemkonto foregår for at lave en hjemmel til at få en forbindelse mellem NemKonto og Det Centrale Fordringsregister i et fælles inddrivelsessystem.
Og så giver forslaget objektive og harmoniserede kriterier for, i hvilken rækkefølge fordringer under opkrævning og inddrivelse dækkes ved modregning, altså den rækkefølge, hvori man kan dække sit tilgodehavende.
Endelig giver forslaget en harmonisering og forenkling af reglerne om kommuners og regioners ret til at indtræde i udbetalinger fra staten og det offentliges indtrædelse i forhold til underholdsbidrag.
Og endelig er der en passus om, at det offentlige får adgang til modregning i ægtefællers overskydende skat efter de regler, der er gældende på det område.
Det her er for mig at se med til at styrke det offentliges muligheder for at få inddrevet skyldige beløb – og det på en effektiv og rationel måde, som er forbundet med færrest mulige omkostninger, og samtidig med et klart regelgrundlag, som er til at forholde sig til for den enkelte skatteborger.
Som sagt kan vi støtte dette forslag.
Kristian Jensen (V), 2007-02-22:
Jeg vil bare nøjes med at tage til efterretning, at vi er enige om lovforslaget, som det ligger nu.
De formalia, der så har været fremadrettet, kan man altid bruge meget tid på at endevende.
Kernen er, at jeg ikke tror, at nogen ønsker, at Skatteministeriet skal sidde og behandle den slags adfærdsmæssige klager, lige så lidt som vi skal behandle afgørelsesmæssige klager.
Derfor får vi nu den lovgivning, der gør, at vi kan bevare den bekendtgørelse, som vi har haft hidtil, og dermed præcisere, hvordan klageadgangen skal være.
Det er jeg glad for.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
John Dyrby Paulsen (S), 2007-02-22:
Jeg synes, det er vigtigt lige at få påpeget, at der jo ikke er nogen af os, der er uenige i det, der står i lovforslaget.
Der er heller ikke nogen af os, der er uenige med Ombudsmanden.
Men det er mit indtryk, at Skatteministeriet faktisk var uenig med Ombudsmanden.
Så sent som den 19. december 2006 skriver departementschefen jo ud og redegør for følgende: Skatteministeriet har taget til efterretning, at det er Folketingets Ombudsmands opfattelse, at bekendtgørelsen mangler lovhjemmel.
Skatteministeriet er ikke enig heri.
Det må da siges at være en nyskabelse.
Nu tager man ikke Ombudsmandens indstilling til efterretning.
Nej, nu tager man til efterretning, at det er Folketingets Ombudsmands opfattelse af det.
Man er stadig væk ikke enig.
Så det, der er kernen i den her sag, er, at man har haft en debat og i virkeligheden været uenig med Ombudsmanden om noget, som vi alle sammen syntes var meget fornuftigt, og nu kommer lovforslaget så.
Men det er godt, at man nu følger Ombudsmandens indstilling, og det er vi helt enige i.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2007-02-22:
Jeg skal meddele, at SF kan støtte det foreliggende forslag.
Der er jo tale om en opremsning af de ting, der ikke er blevet rettet i forbindelse med den nye skatteforvaltningslov, og det er det, det drejer sig om som hovedsag.
Vi kan undre os lidt over, at der bruges 2 mio. kr. til SKAT til systemtilretninger.
Vi ser det som et forsøg på at give SKAT større rådighed over midler, og vi mener, at systemet er blevet beskåret for meget, så det er sympatisk.
Men vi er betænkelige ved, at det, når der kommer penge til SKAT på den her måde, godt kan ses som en slags kreativ bogføring.
Vi har også ligesom Socialdemokratiet lagt mærke til, at der var en lidt langsom reaktion på Ombudsmandens redegørelse i sin tid.
Men overordnet set
kan vi støtte forslaget.
Johs. Poulsen (RV), 2007-02-22:
I fravær af Det Radikale Venstres sædvanlige skatteordfører, der vistnok lider under de vejrmæssige forhold i landet i dag, skal jeg på Det Radikale Venstres vegne nøjes med at tilkendegive følgende: Efter vores opfattelse er det sådan, som det også allerede er sagt fra fleres side, at lovforslaget indeholder en række forslag om ændringer i skatteforvaltningsreglerne, bl.a. præcisering af klageregler og genindførelse af muligheden for at påklage en afgørelse til Landsskatteretten.
Derfor er Det Radikale Venstre positiv over for lovforslaget.
Mikkel Dencker (DF), 2007-02-22:
Venstres ordfører var inde på, at det her var en omgang alt godt fra havet; der er i hvert fald tale om mange gode ting.
Jeg skal ikke bruge mine 5 minutter her på at opliste alle de enkelte elementer.
I Dansk Folkeparti finder vi, at der er tale om et ganske fornuftigt forslag bestående af de her mange elementer, som i og for sig alle sammen er fornuftige nok.
Det slås bl.a. fast, at Skatteministeriet er klagemyndighed for spørgsmål vedrørende told- og skatteforvaltningen, og det er fornuftigt nok, når man får præciseret og slået fast, hvordan man kan klage i forskellige tilfælde.
Vi finder, at alle de her forslag er udtryk for fornuftige og rationelle tiltag, som er med til at sikre retssikkerheden for borgerne over for skattemyndighederne.
Jeg skal sige, at Dansk Folkeparti støtter lovforslaget.
John Dyrby Paulsen (S), 2007-02-22:
Jeg synes egentlig, at Venstres ordfører kom godt rundt på trods af den begrænsede tid.
Der er ingen tvivl om, at det her er en pakke, som man putter en masse små bestemmelser ind i, og det kan vi såmænd godt støtte.
Jeg synes, at Venstres ordfører gik fuldstændig uden om en af baggrundene for det her, nemlig at Ombudsmanden har været inde over ting omkring klageadgangen og det klagesystem, man har.
Ombudsmanden bad jo Skatteministeriet om at trække en bekendtgørelse tilbage i juni 2006.
Som jeg læser Skatteministeriets svar fra december, siger man i virkeligheden – det synes jeg egentlig er en nyskabelse i forbindelse med Ombudsmanden og hans indstillinger – at man tager Ombudsmandens indstilling til efterretning, sådan tror jeg det er formuleret, men at man ikke er enig i Ombudsmandens betragtninger.
Nu har man så, forstår jeg, haft nogle møder i januar, og man har trukket bekendtgørelsen tilbage, og så er der kommet den her præcisering af det, man oprindelig havde til hensigt.
Det betyder ikke nødvendigvis, at reglerne er specielt hensigtsmæssige.
Vi kan støtte lovforslaget og hilser det i øvrigt velkommen at få præciseret reglerne.
Alligevel vil vi i forbindelse med udvalgsarbejdet stille nogle spørgsmål om selve klageadgangen.
Jeg tror ikke, der er nogen problemer i det, men så får vi også den del af det præciseret helt og holdent.
Men ellers støtter vi lovforslaget, som det foreligger, og så glæder vi os til udvalgsarbejdet.
Kim Andersen (V), 2007-02-22:
Det her forslag er en udløber af den store skattefusion, som vi netop har været igennem.
Man kan sige, at L 143 fra skatteministeren er alt godt fra havet, og det lever det til fulde op til.
Men det er samtidig nyttigt, fordi det er med til at præcisere en række ting, og det er med til at samle op på nogle af de erfaringer, der er gjort, siden fusionen blev vedtaget og gennemført, og som nu viser sig at have brug for en præcisering.
Jeg skal ikke med de få minutter, jeg har til rådighed her, gennemgå forslaget fuldstændigt, men blot fremhæve nogle enkelte elementer.
Forslaget præciserer, at en borger naturligvis kan klage til SKAT over en substantiel anke i en afgørelse, og det vil så blive behandlet i ankenævn eller Landsskatteretten.
Man kan også klage over andre ting i forbindelse med en sagsbehandling, som ikke har noget direkte med substansen at gøre.
Og så klargøres det, at det ikke er ministeriet, der er forpligtet til at udrede sagen, men at man er myndighed for at igangsætte en afgørelse af denne sag ved SKAT.
Det er udtryk for fornuftig armslængde.
I det hele taget er forslaget udtryk for, at man ønsker at øge retssikkerheden for skatteborgerne og for virksomhederne.
Det gøres også i lovforslaget klart
Det er bestemt til fordel for borgerne.
Samtidig er der en præcisering om statsgaranterede studielån, og her klargøres det, hvad der er SKATs, og hvad der er Økonomistyrelsens forpligtelser.
Det er også yderst fornuftigt.
Et lille element er, at det præciseres, at der i nogle motorafgiftssager i Landsskatteretten kan møde mere end to motorsagkyndige retsmedlemmer.
I det hele taget er der præciseringer, som betyder, at virksomheder og borgere efter 1 måned kan få vished for, om Skatteministeriet vil indbringe en truffet afgørelse for Landsskatteretten eller ej.
Det vil altså sige, at man får afkortet den tid, hvor man kan gå i usikkerhed om sin situation.
Det hilser vi velkommen.
Endelig er der bestemmelser om fratrædelsesgodtgørelser ved begrænset skattepligtige.
Og der er tale om, hvordan man får sikret, at man ikke kan oppebære et fradrag to steder, her i landet og i udlandet.
Det er naturligvis også yderst fornuftigt.
Det er en sammenrørt cocktail, vi her har med at gøre.
Det er et nyttigt forslag, for det er med til at øge retssikkerheden for borgere og virksomheder, og det præciserer SKATs regelgrundlag efter den store fusion, som vi har været igennem.
Det hilser vi velkommen.
Karen Hækkerup (S), 2007-02-22:
Der er ingen tvivl om, at det at være offer eller forurettet eller pårørende til en, som er offer for en forbrydelse, i sig selv er slemt nok.
Derfor har det været meget kritisabelt, at der har været tilfælde, hvor pårørende eller ofre har følt, at de ikke er blevet godt behandlet.
Med det her forslag, som nu bliver fremsat, vil man gå ind og virkelig forbedre forholdene, og det støtter Socialdemokraterne varmt.
Der bliver også indført krav om særlige hensyn, en pligt for politi og anklagemyndighed til at underrette retten, hvis der er grund til, at der skal tages særlige hensyn til enten forurettede eller pårørende, ligesom der også bliver indført krav om mere information, hvor forurettede eller pårørende hele tiden skal underrettes om sagens forløb, det vil sige både hvis der kommer tiltalefrafald, og hvis der kommer påtaleopgivelse osv., og det skal fremgå klart af retsplejeloven, at de skal have mulighed for at klage.
Derudover bliver der også indført en større grad af gennemsigtighed, hvor de forurettede i straffesager får ret til at overvære retsmøder, også for lukkede døre, medmindre dørlukningens formål taler imod det.
Udvidelsen i det her lovforslag indbefatter også en udvidelse af retten til at få beskikket en advokat, ligesom der er en højere grad af beskyttelse af forurettede, når retten skal have udvidede beføjelser til at træffe forhåndsafgørelser om f.eks. navneforbud og dørlukning.
Socialdemokraterne er enige i alle lovforslagets intentioner og stemmer med glæde for dette lovforslag.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2007-02-22:
Forslaget drejer sig om at forbedre retsstillingen for ofre for forbrydelser.
Det er et rigtig godt forslag, som Venstre med glæde vil stemme for.
Det har jo tit været en diskussion blandt ofre for forbrydelser og ikke mindst, hvis ofrene er afgået ved døden, et ønske fra de pårørende side, om de dog ikke kunne få lejlighed til at følge bedre med i, hvordan det gik med straffesagen.
Det er derfor, at justitsministeren nu fremsætter et forslag, hvor ofre for forbrydelser og deres pårørende, hvis ofrene er afgået ved døden, får en række rettigheder.
Det er ikke så enkelt at udforme sådan en lov, for det må være sådan, at ofret for forbrydelsen stadig væk ikke er part.
I strafferetsplejen må det fortsat være sådan, at det er anklagemyndigheden, der på det offentliges vegne fører sagen, at det er anklagemyndigheden, der er parten i sagen over for den tiltalte.
Derfor skal offeret naturligvis ikke have partsstilling, som man havde det i middelalderen, hvor forbrydelserne byggede på hævn og gengældelse.
Og det er altså på baggrund af den balance mellem at forbedre retsstillingen, men ikke at ændre på det helt grundlæggende om, at det er det offentlige, der er part, at vi nu har forsøgt at ændre retsplejeloven.
Det er som sagt nogle rigtig gode forslag, som altså betyder, at politiet får nogle helt klare pligter til at vejlede og informere.
For nogle politikredse bliver det måske ikke den store forandring, fordi de har gjort sig meget umage med det i forvejen; for andre bliver det så klart et krav om, hvordan man nu skal forholde sig over for ofrene.
Tom Behnke (KF), 2007-02-22:
En forbedring af retsstillingen for ofre for forbrydelser er et utrolig godt forslag.
Det er vigtigt, at vi fokuserer på ofrene, på ofrenes situation og på ofrenes muligheder for at komme videre.
Derfor er det glædeligt, at regeringen nu fokuserer netop på ofrene.
Her er så et lovforslag med en række tiltag, der styrker ofrenes retsstilling – eller deres efterladtes retsstilling, i det omfang at offeret skulle være afgået ved døden i forbindelse med forbrydelsen.
Lige præcis der er der jo et område, som det er meget vigtigt at få kigget på, for sker der en forbrydelse, hvor offeret afgår ved døden, står de efterladte jo ofte tilbage og ved ikke, hvad de skal gøre, de får ikke den nødvendige information – og det er utrolig vigtigt, at de får det – og ved ikke, hvad det er, der sker.
Derfor er det godt, at det her lovforslag retter op også på det.
Det, der kommer til at ske med lovforslaget, er jo bl.a., at forurettede skal vejledes om, hvordan sagens gang bliver.
Forurettede skal underrettes, hvis det er sådan, at der bliver truffet en afgørelse om, at sagen skal afvises eller der er påtaleopgivelse, eller hvis det ender med et tiltalefrafald, altså således at den forurettede ved, hvad der sker med den her sag: Hvad er min egen stilling?
Forurettede skal også underrettes om tiltalerejsning og om tid og sted for retssagen, således at forurettede kan følge med i, hvordan retssagen kommer til at forløbe og bliver afviklet.
Når retssagen så er overstået, har offeret mulighed for at få en gratis udskrift af dommen og kan dermed både se, hvad der er gået forud, og begrundelsen for den kendelse, den dom, som man er nået frem til ved domstolene.
Men offeret får også en mulighed for at overvære lukkede retsmøder.
Normalt kan andre jo ikke overvære de egentlig lukkede retsmøder, men netop for at styrke offerets mulighed for at have indsigt i, hvad der sker, og kunne følge med i – om jeg så må sige – sin egen sag, åbnes der nu mulighed for, at ofrene kan overvære også lukkede retsmøder.
Endelig er det et meget væsentligt punkt, synes jeg, at man nu også kan udvide adgangen til dørlukning under sagen, hvis det er sådan, at der er hensyn til forurettede, der taler for det.
Det kan der jo meget vel være.
Vi har ofte haft fokus på, at man kan lave dørlukning af hensyn til den tiltalte, men det er altså også vigtigt, at der kan være hensyn til den forurettede, der taler for, at man laver dørlukning i sagen; det er altså en væsentlig bedre stilling for forurettede og en væsentlig bedre inddragelse af forurettede under sagen, men ikke en egentlig partsstatus til den forurettede.
Line Barfod (EL), 2007-02-22:
Enhedslisten er selvfølgelig fuldstændig enig i, at politiet og Kriminalforsorgen skal have mulighed for at indhente oplysninger om folks indkomst, som de også har i dag, ligesom de har mulighed for at indhente andre oplysninger fra andre myndigheder i forbindelse med efterforskning af sager eller i forbindelse med, at man skal have fuldbyrdet straffen.
Men vi mener, at Indkomstregisteret er et stort problem, og vi stemte også imod, da man oprettede Indkomstregisteret sidste år.
Vi er, som andre ordførere også har været inde på, meget betænkelige ved, at man opbygger de her kæmpe registre, hvor der er meget lidt sikkerhed i forhold til personfølsomme oplysninger.
Danmark er i dag et af de mest gennemregistrerede samfund i verden, og bl.a. folk fra Menneskerettighedsinstituttet har sagt, at der efterhånden er så lidt privatliv tilbage i Danmark, at man kan begynde at tale om, hvorvidt vi overhovedet har så meget privatliv, at det kan danne grundlag for, at vi kan sige, vi er en retsstat.
Hvordan får vi skabt en sikkerhed omkring de mange, mange, mange oplysninger, som i dag ligger på vores CPR-numre, og som i dag mange tusind offentligt ansatte har adgang til, og som der derfor er en stor risiko for, at der kan ske både fejl og misbrug med?
Når vi har set, at der kan være særdeles følsomme papirer fra efterretningstjenesten, der kan ligge og flyde på gaden, er det svært at forestille sig, at der ikke også kan ske misbrug af personfølsomme oplysninger, og at der ikke også er nogle af dem, der ved en fejl kan komme ud på forskellig vis.
Derfor mener vi, der er behov for at se på, om der kan opbygges nøglesystemer og andet, så man ikke bare ved at have en persons cpr-nummer kan finde alle oplysninger om vedkommende i de store offentlige registre?
Det er jo også derfor, vi har fremsat et selvstændigt beslutningsforslag om, at der skal oprettes et it-sikkerhedsråd, der bl.a. kan se på nogle af de her spørgsmål.
Vi mener som sagt, det er væsentligt at få afklaret nogle af de her spørgsmål om, hvordan sikkerheden er, når man nu giver adgang for, at yderligere en lang række offentlige myndigheder kan få direkte terminaladgang til de oplysninger, der ligger, og også, som fru Anne Baastrup var inde på: Hvad er den reelle kontrolmulighed for Datatilsynet?
Hvad har de af ressourcer til også at tjekke det her område?
De skandaler, der har været med hensyn til, hvor få ressourcer Fødevaretilsynet og Arbejdstilsynet har til at komme på kontrolbesøg, er jo intet i forhold til, hvor få ressourcer Datatilsynet har, og hvor meget de egentlig burde føre tilsyn med.
Det synes vi er væsentligt at få afklaret, og derfor har vi endnu ikke taget endelig stilling til, hvad vi vil stemme til lovforslaget.
Anne Baastrup (SF), 2007-02-22:
Man kan anskue det her lovforslag på to måder, nemlig som en virkeliggørelse af muligheden for at bruge Al Capone-modellen, altså via skatteindtægterne forfølge folk der laver alvorlig anden kriminalitet.
Som bekendt røg Al Capone i fængsel, fordi han ikke betalte tilstrækkelig med skat.
Og den vinkel betyder jo selvfølgelig, at vi som udgangspunkt er positivt indstillet.
Men som hr. Simon Emil Ammitzbøll nævnte, er der jo også den anden situation, hvor man bliver undersøgt, og der ikke er noget at komme efter, og får man så besked?
For hvis man i den situation fik besked, ville det jo også begrænse myndighedernes lyst til at gå ind og snage i folks indkomstregister, uden at der var begrundelse for det.
Jeg er fuldstændig klar over, at det er ulovligt at gøre det.
Men det der ekstra med, at man er forpligtet til at give en meddelelse, er måske ikke så ringe i den situation, hvor der ikke er nogen grund til at rejse en straffesag.
Vi vil derfor stille nogle skriftlige spørgsmål om lige præcis den her problemstilling, således at vi indkredser, at nok får myndighederne via den her ændring af lovgivningen nogle muligheder, som ikke ligger ud over de muligheder, de nu har ved håndteringen af dokumenter i mere fysisk form, men omvendt skal vi altså passe på, at vi ikke derved åbner op for den hele store ladeport, uden at der er nogen, der reelt kan kontrollere det.
Så ved jeg godt, at svaret jo naturligvis er, at Datatilsynet passer på os alle sammen, men vi ved også godt, at Datatilsynet har begrænsede ressourcer – hvordan var det nu, er det hvert 13. år, de kommer ud på en eller anden virksomhed, som de skal føre tilsyn med? – så vi bliver nødt til i hele behandlingen af det her meget centrale område, digitalisering af den offentlige forvaltning, at vise stor omhu og forsigtighed, således at vi ikke løber ind i nogen skandalesager.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2007-02-22:
I Det Radikale Venstre er vi positive over for hensigten med det her forslag, da det vil lette arbejdet for politiet, anklagemyndigheden og Kriminalforsorgen.
Men det er vigtigt for os, at der ikke er tale om en udvidet adgang til oplysninger, men alene om en nemmere procedure.
Vi har været opmærksomme på Datatilsynets høringssvar, hvoraf det fremgår, at der i registeret også findes andre oplysninger, som de relevante myndigheder ikke får adgang til.
Og vi har noteret os justitsministerens svar, hvoraf det fremgår, at det er fuldstændig tydeligt, at de myndigheder, der omtales i lovforslaget, ikke får adgang til de personfølsomme oplysninger, som ikke er relevante for deres arbejde.
Det er vi meget glade for.
Endelig er der en større principiel debat om, hvordan vi i det hele taget sikrer borgerne, når der oprettes nye elektroniske registre.
Skal borgerne oplyses om, at myndighederne har været inde og søge på dem, og hvis ja, i hvilke tilfælde er det så nødvendigt, at borgerne får de oplysninger eller eventuelt bliver gjort opmærksom på det?
Den sidste del vil vi i hvert fald gå nærmere ind i i udvalgsbehandlingen, men vi har alt i alt en positiv tilgang til lovforslaget.