Troels Christensen (V), 2010-02-02:
Det drejer sig først om beslutningsforslag nr. B 100.
Er det ikke et godt formål at hjælpe dem, der er rugekasser for de store festivalers kommende koncertnavne?
Det er der faktisk ikke særlig meget negativt at sige om.
Der er rigtig mange mennesker, der har glæde af musik hver eneste dag.
Jeg vil i hvert fald sige, at med hensyn til de spillesteder, der skal støttes, kan man diskutere, om de har et velgørende formål.
Det er jo den diskussion, vi skal ind i.
Jeg er meget enig med forslagsstillerne i, at spillestedernes virke bidrager til, at festivalerne får et aktivt miljø, hvor de kan hente nye bands og talenter, men et spillested får jo ikke penge fra Kunstrådet af almennyttige grunde.
Spillesteder får jo penge af kulturpolitiske grunde, hvor de med hensyn til repertoirevalg, spillevilkår og det kontraktmæssige er bundet op af Kunstrådet.
Det er altså af kulturpolitiske grunde, at der kommer penge ud til spillestederne.
Det er også det, der sikrer, at nye og ukendte bands kan komme på scenen og kan nå ud til et publikum og få mulighed for senere at vokse sig store, så de måske en dag ender på plakaten hos selve festivalarrangørerne.
Man kan også sige det på en lidt anden måde: Spillestederne løfter på den ene side en kulturpolitisk funktion, som de får penge fra staten og kommunerne til, på den anden side fungerer de som kommercielle virksomheder, der sælger billetter, har barsalg osv., og det er jo på en måde også en styrke.
Men når det drejer sig om lige det her område, altså om at modtage penge fra velgørende festivaler, er det jo ikke ligefrem en styrke.
Så er den konstruktion, som vi har her, faktisk en svaghed.
Det bliver jo så noget for noget, kan man sige: Er man momsfritaget, er der regler for, hvordan pengene må doneres videre i systemet.
Man må i hvert fald ikke give penge til kommercielle foretagender, ej heller til delvist kommercielle foretagender.
Vi mener, at det er ganske rimeligt, at det er sådan.
Så er der hele konkurrenceforvridningsproblematikken, som skatteministeren også var inde på.
Vi ville hurtigt få de almindelige momsbetalende koncertarrangører på nakken, hvis de spillesteder, som de i forvejen konkurrerer med, også får mulighed for at modtage støtte fra velgørende aktører.
Ikke nok med det her; det er lige så slemt, at vi kan risikere, at de danske momsregler skal administreres endnu mere restriktivt, end de bliver i dag, hvis dette beslutningsforslag får flertal.
Vi har i forvejen fået sat en rygende pistol for panden af EU grundet vores nuværende, synes de, lempelige tolkning af momsdirektivet.
Der kører desuden p.t. en sag i Højesteret om en musikfestivals mulighed for at donere overskud til et rytmisk spillested, så også bare ud fra den betragtning vil det være helt uhørt at lave en ny lovgivning på det her område.
Samlet set kan Venstre altså ikke støtte det forslag, som det ligger her og nu.
Det var den første del af det.
Så går jeg videre til beslutningsforslag nr. B 99, som drejer sig om vilkår for den rytmiske musik.
Jeg tror næppe, jeg overdriver, hvis jeg siger, at der næppe er nogen områder inden for kulturen i Danmark – i hvert fald inden for den seneste tid – som har påberåbt sig større opmærksomhed end den rytmiske musik.
Jeg har også selv taget aktiv del i en del af de debatter, for jeg synes, det er vedkommende, og der er rigtig mange danskere, det er relevant for, også fordi branchen på mange måder befinder sig i en meget omskiftelig periode.
En digitalisering gør snart cd'en til en saga blot, og vi oplever en globalisering, der giver ens musik som udøvende musiker mulighed for at komme ud på et verdensomspændende marked; forbrugerne i Japan er kun et par museklik væk fra den musik, som man måske har siddet i et kælderværelse i Bjerringbro og produceret, og omvendt.
At sikre gode udviklings- og vækstbetingelser for den rytmiske musik i Danmark er vi jo rigtig, rigtig mange, der har ansvaret for.
For det første er der os her i Folketinget, der selvfølgelig har et ansvar for det.
Vi har hele konstruktionen med Kunstrådets Musikudvalg, der giver penge til, jeg tror, det er omkring 150 forskellige spillesteder i Danmark, og det vil sige, at et eller to spillesteder i hver eneste kommune altså får støtte fra Kulturministeriet, honorarstøtte, transportstøtte, og hvad ved jeg.
Jeg ved, at mange af de spillesteder, vi har i dag, også er drevet af en masse frivillige hjælpere, som arbejder i deres fritid for den rytmiske musik.
Nogle steder går det rigtig godt med at få publikum til at møde op, og andre steder er man mere uheldig med repertoirevalg, man er mere uheldig med timing og markedsføring, og hvad ved jeg.
Sådan går det op, og sådan går det ned, og sådan gør det også i det rytmiske musikliv.
Hertil kommer, at vi har oplevet det her vigende barsalg på flere spillesteder, som der har været rigtig meget debat om.
Lad os håbe, at det, at folk nu har fået flere penge mellem hænderne via de nye skattelettelser, nogle steder vil give flere kunder i butikken og give en øget omsætning.
Det har jeg da i hvert fald en tro på, for musik og musikarrangementer uden publikum giver jo ikke mening.
Vi har i dag 18 regionale spillesteder, der modtager 25 mio. kr. for at gøre noget ekstra ud af vækstbetingelserne for rytmisk musik.
Vi giver transportstøtte, vækstlagstariffer, nye publikumsmiljøer, puljer til komponister og sangskrivere, midler til øvelokaler, midler til en hel musikzone sammen med Erhvervsministeriet, og sådan kunne jeg blive ved.
Der er en række initiativer i den handlingsplan, som ministeren også var inde på, og som skal fungere helt frem til 2011.
Der gøres således rigtig meget både fra statslig og kommunal side.
Jeg sidder selv, som jeg har nævnt nogle gange, i kulturudvalget i Slagelse Kommune, hvor vi giver 5 mio. kr. til musikken alene, og det er faktisk 40 pct. af hele budgettet, hvis vi tager bibliotekerne væk.
Der er meget stor opmærksomhed på området, og det er der også i rigtig mange andre kommuner, fordi det er så vigtigt, at den slags musik har gode kår.
Mange gode mennesker har da også aktivt og nyttigt bidraget med en række forslag til, hvordan vi kan sikre rytmisk musik og ikke mindst udvikle den.
Her er jeg meget lydhør og har også deltaget i et utal af konferencer, og det er også sådan, at vi fik selve PL-reguleringen på plads, og vi har også givet ekstra nye friske penge til spillestederne.
Det er virkelig noget, der har stået vores hjerte nær i Venstre.
Nu venter vi, som ministeren var inde på, på en pengestrømsanalyse, så vi er sikre på, hvad der er værd at investere i, hvor der er noget økonomisk volumen, og hvor der er behov for at sætte ind.
Og når vi har fået styr på det, er vi klar til fortsat at gå ind i en konstruktiv dialog med de andre partier om at finde nogle løsninger på, hvordan vi fortsat kan udvikle hele det rytmiske musikområde.
Men under de nuværende vilkår, herunder de økonomiske, kan vi ikke for nuværende støtte det her beslutningsforslag, som oppositionen er kommet med, for finansieringen er jo slet ikke på plads.
Vi skal også have det mere konkret beskrevet.
Så under de nuværende omstændigheder kan vi altså ikke gå ind for det, så vi afviser i Venstre det her beslutningsforslag, nr. B 99.