Karen Hækkerup (S), 2010-10-26:
Grunden til, at jeg valgte ikke at tage yderligere en kort bemærkning, var, at hr. Karsten Nonbo jo har ret i, at det må vi tage i den videre lovgivningsproces.
Jeg synes, at det var et væsentligt spørgsmål at stille, når nu regeringen lige har præsenteret sit store ghettoudspil, fire ministre side om side, og man så alligevel ikke kan svare på, hvordan det konkret skal udmøntes i virkeligheden.
Det synes jeg da selvfølgelig er bekymrende, men det må vi jo så se om Socialdemokraterne ikke kan hjælpe til med, når man skal lave udformningen.
Det her lovforslag handler om hæleripakken, og jeg vil sige, at vi fra Socialdemokraternes side med stor bekymring har set på den udvikling, der har været i indbrudstyveri.
Private hjem har i stigende omfang været udsat for indbrud, og det er en meget, meget voldsom oplevelse at komme hjem og opdage, at ens arvesmykker er blevet stjålet, eller at møbler, som man har købt, og som har stor affektionsværdi, er blevet ødelagt eller røvet.
Derfor er det et voldsomt indgreb i folks privatliv, når de kommer hjem og opdager, at det hjem, som er deres base og det sted, hvor de har helle, er blevet brudt ind i af folk, der har været inde for at stjæle.
Rent faktisk har vi oplevet en ekstrem stigning i antallet af indbrud i de sidste par år.
Det er en stigning på 50 pct. i forhold til måltallet fra 2006.
Socialdemokraterne har presset på for at få nogle initiativer igennem, og vi er rigtig glade for, at politiet nu har indbrudsområdet som et af deres indsatsområder.
Vi har så nu modtaget det her lovforslag fra regeringen, som altså er regeringens svar på, hvordan man vil leve op til den politiske del af indbrudspakken.
Pakken består af de tre elementer, som jeg tror at hr. Karsten Nonbo nævnede før, og der vil jeg fra Socialdemokraternes side sige, at vi gerne vil give vores tilslutning til lovforslaget.
Vi støtter, at strafferammen for hæleri af professionel beskaffenhed bliver sat op.
Det handler jo om, at man hos nogle professionelle indbrudstyve kan bestille eksempelvis bestemte stole eller lamper efter modeller, farver og typer, som man ønsker sig, og så få dem leveret.
Der har vi altså i dag en strafferamme, som nu bliver sat op med en tredjedel, og det støtter Socialdemokraterne.
Vi støtter også, at det grove uagtsomme hæleri, hvor man altså kan gå hen foran en pølsevogn og så købe en rød pølse og en computer for 700 kr., i fremtiden skal give en langt større bødestraf, end det gør i dag, hvor det typisk vil blive straffet med en bøde 1.000 kr., hvis man har købt en sådan varm computer.
For der er jo en årsag til, at de mange indbrud bliver ved med at finde sted, og årsagen er, at de tyve, som bryder ind i folks hjem og stjæler tingene, rent faktisk har adgang til at komme af med varerne igen.
Der er med andre ord nogle købere, som aftager de varme varer, og derfor er det en fornuftig idé at sætte bødestraffene op for dem, som godt ved, at når de køber en svanestol eller en computer, der kun er lidt brugt, for 500 kr., er den gal.
Det sidste element i lovforslaget handler om at give hjemmel til oplysninger, som skal videregives i KSP-samarbejdet, som altså står for kriminalforsorg, sociale myndigheder og politi, sådan at reglerne sidestilles med dem, vi kender fra SSP, som står for skole, socialforvaltning og politi, og PSP, som står for psykiatri, sociale myndigheder og politi.
Det støtter vi sådan set varmt skal ske.
Men jeg synes, som jeg også sagde i min indledende kommentar til Venstres ordfører, hr. Karsten Nonbo, at det havde været rart, at det her element havde været et punkt for sig i lovforslaget.
Det gør man kun, hvis man sætter ind med en straf, der virker; hvis man begynder at behandle folk anderledes i fængslerne, kigger på, hvad de har af uddannelsesmæssige efterslæb, om de har nogle stofmisbrugsproblematikker, der skal tages hånd om, eller om de ikke kan styre deres temperament, og hvordan vi i virkeligheden kan hjælpe de her mennesker og løfte dem ud af kriminalitet.
For kun hvis vi får løftet folk ud af kriminalitet, undgår vi jo, at der kommer flere indbrud, eller at der er flere andre mennesker, der bliver udsat for overgreb.
Derfor er jeg rigtig glad for, at regeringen nu også er villig til at gå ind og se på, hvordan man kan forbedre løsladelsen, og at man følger op på det projekt, der har været, der hedder god løsladelse, og som man har talt pænt om, men som man har valgt ikke at ville videreføre.
Nu gør man det så, men man målretter det altså alene til at ramme dem, som har været indsat for berigelseskriminalitet.
Det synes jeg er rigtig ærgerligt, for vi har behov for, at resocialiseringsindsatsen og den præventive indsats, altså hvordan vi forhindrer nye forbrydelser, selvfølgelig skal dække meget, meget bredere og ikke kun indbrudstyve.
Så selvfølgelig er det en glædelig ting, at regeringen nu langsomt viser vilje til at ville gå den her vej, men det er en meget, meget lille indrømmelse i forhold til de store gevinster, der ville være for samfundet, hvis vi i stedet for kun at straffe forbrydere sørgede for at straffe dem med en straf, der virkede, og som rent faktisk ville få dem ud af kriminalitet.