runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bjarne Corydon (S), 2014-05-14:
Altså, jeg glæder mig over, at SF også efter at være trådt ud af regeringen kan se den grønne fidus, om jeg så må sige, ved regeringens politik.
Og det hænger jo godt sammen med, at SF har været med til at gennemføre alle de grønne initiativer, jeg læste op.
Når det gælder de miljøfaglige vurderinger af miljøtilstande og miljøudfordringer, er det miljøministerens opgave at udtale sig på regeringens vegne om det.
Og det, miljøministeren vil sige om det, står hele regeringen bag; det gør vi bestemt alle sammen.
Og så ligger der en ren teknisk dialog til grund for den måde, regeringen arbejder på, og den vil jeg ikke gå nærmere ind i.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2014-05-14:
Var det ifølge ministerens mening korrekt, at Atkinsrapporten fra 2011 undlod at nævne hændelserne i 2010 med revner i aksellejer på i IC4-tog?
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2014-05-14:
Jamen jeg er fuldstændig enig i, at regeringen – også, da SF var en del af regeringen – går rigtig meget op i natur og grøn omstilling.
Og derfor er den principielle baggrund for det her spørgsmål jo også, at der er en ledende embedsmand, som ifølge en aktindsigt svarer Miljøministeriet, at »vi er ikke enige i præmissen om, at den danske natur har det dårligt« – hvilket jo så gør det underligt at bruge 1 mia. kr. på at sikre naturen, der netop har det dårligt.
Regeringens egen rapportering til EU for 6 måneder siden, i december 2013, viser bl.a., at 86 pct. af havet har stærkt ugunstig bevaringsstatus, at 50 pct. af søer og vandløb har stærkt ugunstig bevaringsstatus, og at 100 pct. af skovene har stærkt ugunstig bevaringsstatus.
Og sådan kunne jeg blive ved med at læse op, men det vil jeg spare folk for.
Men regeringen vil vide, at i den rapportering, man selv har indgivet til EU, er der en række meget, meget vigtige indsatsområder.
Når jeg ikke retter henvendelse til miljøministeren, men til finansministeren, er det jo netop, fordi det ifølge den her aktindsigt er fra Finansministeriet, at der kommer en besvarelse til Miljøministeriet om, at man ikke er enig i, at naturen har det dårligt.
Derfor bliver jeg jo nødt til at stille spørgsmålet til finansministeren og ikke til miljøministeren.
Og jeg vil derfor igen bede finansministeren om at svare helt konkret på, om finansministeren er enig med den embedsmand, der havde kontakten til Miljøministeriet, i, at naturen ikke har det dårligt i Danmark.
Bjarne Corydon (S), 2014-05-14:
Det er jo regeringens klare holdning, at vi ønsker en grøn omstilling af Danmark, og det har vi arbejdet på fra dag et.
Det er også et arbejde, der – synes jeg – er lykkedes, bl.a. er det kronet med en meget ambitiøs energiaftale, og derudover har vi taget en række initiativer, som flytter Danmark i en grønnere retning.
På finansloven for 2013 afsatte vi mere end 1,5 mia. kr. over en årrække til at satse på grøn vækst og beskæftigelse.
På finansloven for 2014 afsatte vi en grøn reserve på 800 mio. kr. frem mod 2017, og vi aftalte at oprette Den Danske Naturfond, hvor op mod 1 mia. kr. skal løfte natur- og miljøbeskyttelse i de kommende år.
Endelig afsatte vi så sent som i marts 2014 700 mio. kr., som skal bruges til at forbedre vores vandløb fra 2016 og fremad.
Kort sagt har den her regering taget en række konkrete initiativer til at gøre Danmark grønnere, og det afspejler, at vi har den holdning, at vi ønsker et højt beskyttelsesniveau for naturen og miljøet i Danmark.
Hvis spørgeren ønsker en mere grundlæggende vurdering af natur- og miljøpolitiske spørgsmål og tilstande, ja, så må jeg henvise til miljøministeren, som har det ressortansvar.
Jeg er ikke bekendt med de nærmere detaljer i den sag, der omtales, og jeg vil ikke gå ind i den konkrete sag eller kommentere konkrete vendinger fra medarbejdere i Finansministeriet.
I forhold til den konkrete sag er der jo tale om et initiativ, som blev aftalt i finansloven for 2014, og derfor er det helt naturligt, at Finansministeriet indgår i en dialog med ressortministeriet om de spørgsmål, der måtte opstå i den forbindelse.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2014-05-14:
Er finansministeren enig med den embedsmand i Finansministeriet, der ifølge Altinget har svaret Miljøministeriet, at »vi er ikke enige i jeres præmis om, at den danske natur har det dårligt«?
Karsten Lauritzen (V), 2014-05-14:
Tak for debatten, og tak til statsministeren for besvarelsen.
Statsministeren svarede ikke på det spørgsmål, som vi stillede i forespørgslen, under henvisning til at statsministeren ikke ville spekulere i, hvad der kunne være sket, hvis tingene var gået anderledes.
Statsministeren sagde dog i forhold til et spørgsmål, som jeg stillede – og nu tror jeg, jeg citerer rimelig ordret – at de ord, man tager i sin mund, er dem, man mener er de rigtige.
Det er jo rigtigt nok.
Jeg forstår simpelt hen ikke, at statsministeren ikke vil kritisere den handling, at hun ikke vil sige, at det er forkert.
Jeg tror, statsministeren beklageligvis vil gå over i historien som den statsminister, som ikke var villig til i forhold til sine ministre at sørge for, at de drog konsekvensen af det, når der blev talt usandt, og når der blev løjet over for Folketinget og i det her tilfælde konstrueret en løgn, men alene ville beklage det.
Vi må jo sige, at det, vi så er enige om, er, at man ikke må lyve over for Folketinget, man må ikke komme med en nødløgn, og det er vi helt enige om.
Men det er jo ikke nok, at man siger det, man skal også mene det, og dér er en god test på, om det, man siger, rent faktisk er det, man mener, om der er sammenhæng mellem det, man siger, og det, man gør.
Det er jo ikke engang sådan, at vi kan få ud af statsministeren, om statsministeren vil kritisere ministre for at lyve, statsministeren vil ikke fortælle, om man, hvis man stikker Folketinget en direkte, lodret løgn, så bliver fyret som minister, og det må undre.
Det undrer i hvert fald os, der har rejst den her forespørgselsdebat.
Og det billede, der står tilbage, er jo, at den daværende justitsminister, hr. Morten Bødskov, mener, at han er frikendt; statsministeren vil ikke forholde sig kritisk til det, vil ikke kritisere noget, men alene henvise til de pågældende beklagelser.
Jeg må sige, jeg faktisk synes, det er en sørgelig dag for det danske folkestyre, når vi ikke kan få et klart svar ud af statsministeren, altså at det, hvis man lyver over for Folketinget, konstruerer en løgn, som den daværende justitsminister, hr. Morten Bødskov, gjorde, så naturligt har den konsekvens, hvis man ikke selv tager sit gode tøj og går, at man bliver fyret af den person, der er ansvarlig for regeringen, nemlig statsministeren.
Det synes jeg kunne have været et rart, dejligt og klart svar at få fra statsministeren.
Men vi er dog enige om, at man i forhold til nødløgnsbegrebet, som regeringen jo er ansvarlig for er blevet skabt, må finde en løsning, og det medvirker både Dansk Folkeparti, Liberal Alliance, De Konservative og Venstre, som jeg har forstået det, meget gerne til, og vi glæder os til, at der kommer nogle konkrete ting på bordet ovre i Justitsministeriet.
Og så må vi jo lade historieskrivningen dømme, hvad der er rigtigt og forkert i den her situation.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-05-14:
Jamen det er jo så ikke hr. Christian Langballe, der er statsminister.
Jeg synes, det var rigtigt, at hr. Morten Bødskov fik lejlighed til at forklare sig, jeg synes, det var rigtigt, at han beklagede over for Retsudvalget.
Jeg synes også, det er rigtigt, at vi har den her diskussion, men jeg fornemmer, at oppositionen ikke er så optaget af at drøfte sagen sådan rigtigt, i forhold til hvad vi egentlig gør fremadrettet.
Der er nu kommet et begreb, som ikke er opfundet af mig, men er opfundet af forhørsledelsen, som introducerer begrebet nødløgn.
Og det, som vi egentlig alle sammen er enige om i dag, er, at vi ikke ønsker, at det begreb skal være et, man anvender i Folketinget.
Derfor har vi nu, regeringen, taget initiativ til, at alle Folketingets partier kan samles om at finde en måde, hvorpå en situation af den her karakter kan håndteres anderledes fremadrettet.
Jeg er egentlig glad for, at vi har fået konstateret, at det er der fuldstændig enighed om.
Der har været en meget stor trang til polemik, men under alle omstændigheder er vi jo enige om substansen, og det er, at ministrene skal tale sandt over for Folketinget, og at ministrene ikke skal benytte sig af såkaldte nødløgne.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2014-05-14:
Jeg tror, at alle, der følger bare en lille smule med i dansk politik, ved, hvilken magt finansministeren har, hvilken magt Finansministeriet har i forhold til al slags politik, der koster penge, og det er der jo rigtig meget politik, der gør, herunder at bevare og udvikle den danske naturindsats.
Derfor synes jeg også, at det er i offentlighedens interesse – og det er i særdeleshed i SF's interesse – med hensyn til den koordinering, der sker, når man laver sådanne tiltag eller tiltag, der måske kommer på den næste finanslov, at vide, at Finansministeriet ikke har den holdning, at der er brug for nogen særlig indsats til naturpleje og naturbevaring.
Det synes jeg så er underligt, i og med, som finansministeren også var inde på, at regeringen både med og uden SF jo faktisk vægter naturindsatsen højt.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-05-14:
Jeg synes, det var vigtigt, at hr. Morten Bødskov, den tidligere justitsminister, dagen efter at det kom frem, at Retsudvalget ikke havde fået den reelle begrundelse, fik lejlighed til at forklare sig i forhold til Retsudvalget.
Og jeg synes egentlig også, det handler om respekt for Folketinget, at han fik lejlighed til at forklare sig og forsvare sig og beklage i forhold til Retsudvalget.
Så bliver jeg spurgt om, hvad jeg ville have gjort, hvis Retsudvalget havde reageret anderledes i den sag.
Men det er jo et fuldkommen hypotetisk spørgsmål, som ingen kan svare på.
Jeg synes, det var respekt for Folketinget, at justitsministeren fik mulighed for at forklare sig.
Der var en fuldstændig fair parlamentarisk proces i forhold til det her, hvor der blev stillet masser af spørgsmål til justitsministeren, og det er så medlemmerne af Folketinget, der naturligvis suverænt afgør, om de efter en sådan drøftelse i Retsudvalget har tillid til en minister.
Christian Langballe (DF), 2014-05-14:
Tak for ordet, formand.
Jeg må sige, at jeg også bliver lidt rystet over at høre statsministerens besvarelse, som ærlig talt minder om en omgang spin.
Altså, det, som er sagen, er, at ministeren har forbrudt sig mod ministeransvarlighedsloven og har løjet for Folketinget.
Og statsministeren kunne sige det meget enkelt, nemlig at hun, hvis Folketinget ikke havde grebet ind, så ville have fyret den pågældende minister, eller at hun, hvis hun i fremtiden får en minister, der lyver over for Folketinget, så vil fyre den pågældende minister.
Det er sådan set det eneste, som jeg tror vi vil vide, altså om der virkelig er alvor bag ordene, og om statsministeren virkelig tager ministeransvarlighedsloven alvorligt.
Jakob Engel-Schmidt (V), 2014-05-14:
Så håber jeg bare, at statsministeren vil være villig til at indgå en musketered med Folketinget om, at ministre, der bliver taget i at vildlede eller lyve, pr. definition ikke længere har et job i statsministerens regering.
Og kan vi blive enige om det, kan det også være, at statsministeren kan oplyse mig om, hvordan statsministeren ser på forholdet mellem nødret og nødløgn, for jeg har jo ærlig talt svært ved at skille det nye begreb, der er opstået i dansk politik, ad.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-05-14:
Jamen jeg synes jo egentlig, at jeg har skåret det ud i pap, for jeg har sagt meget tydeligt, at mine ministre ikke vil lyve over for Folketinget, og de vil hellere ikke benytte sig af de såkaldte nødløgne.
Det er meget, meget tydelig tale.
Jeg ønsker ikke, at mine ministre på nogen måde ikke skal tale sandt til Folketinget – selvfølgelig skal de tale sandt til Folketinget.
For det, at Folketinget kan stole på, at man får korrekte og sande oplysninger, er en væsentlig del af Folketingets arbejde, når Folketinget skal kontrollere regeringen.
Så det kan der ikke være to holdninger til.
Derfor er det jo stadig interessant, hvad vi egentlig diskuterer i dag, for der er jo åbenbart ikke forskellige holdninger til, om ministrene skal tale sandt til Folketinget eller ej – ej heller om man skal benytte de såkaldte nødløgne.
Ministrene mener, at de skal tale sandt, og at de ikke skal bruge nødløgne.
Så hvor er uenigheden i Folketinget i dag?
Jakob Engel-Schmidt (V), 2014-05-14:
Tak for det.
Som nyt folketingsmedlem har jeg naturligvis ikke den store erfaring, som statsministeren har, i det parlamentariske arbejde, men jeg kan alligevel konstatere, at det at vildlede Folketinget kan medføre fængsel af op til 2 års varighed.
Så er det jo, at jeg bliver en smule foruroliget, når jeg ikke kan få statsministeren i Folketingssalen til at forsikre Folketinget om, at ministre, der enten nødlyver eller vildleder Folketinget, pr. definition ikke har en plads i statsministerens regering.
Hvorfor vil statsministeren ikke skære det ud i pap?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-05-14:
Hr. Hans Christian Schmidt skal ikke bestemme, hvad jeg mener og ikke mener.
Og det, der også er kommet klart frem i dagens debat, er, at min regerings ministre ikke vil benytte sig af de beskrevne nødløgne.
Det er ikke noget, jeg har beskrevet, hvilket hr. Christian Schmidt fik rodet sig ud i at sige før.
Det er det, der er beskrevet i forhørsledelsens beretning.
Det, der undrer mig i den her sag, er, at man ikke har lidt mere lyst til at se fremad og drøfte det her.
Det er et alvorligt spørgsmål.
Der er introduceret begrebet en nødløgn, og det, vi skal tage stilling til her i Folketinget, er, om vi gerne have det stående som noget, man kan anvende i en situation med mange dilemmaer, eller om det er noget, vi gerne vil forholde os til.
Og jeg ærgrer mig egentlig lidt over, at Venstre som det store parti i Folketinget ikke ønsker at forholde sig til det spørgsmål.
Christian Langballe (DF), 2014-05-14:
Jeg må så konstatere, at hr. Morten Bødskov efter dommerundersøgelsen mener, at han er frikendt, hvilket jeg synes er lidt mærkeligt.
Jeg ved godt, hvad jeg ville svare på det spørgsmål, hvis det var mig, der var statsminister; jeg ville svare, at hvis ikke Folketinget havde grebet ind, så var den pågældende minister blevet fyret for at have løjet for Folketinget.
Det er da ganske enkelt.
Magnus Heunicke (S), 2014-05-14:
Så det kommer der til at være, for det er vigtigt og godt.
Det er nok, fordi tyskerne – selv om de har en regering, som ligger langt til højre for den her regering og er langt mere liberalistisk sindet – også har den holdning, at det faktisk er en værdi, at man har et statsligt medansvar og en statslig kontrol med noget så vigtigt og fundamentalt for et samfund som jernbanedriften.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2014-05-14:
Jeg fornemmer på ministeren, at han er lidt træt af de her spørgsmål, men det er absolut ikke for at drille regeringen.
Det er jo, fordi rigtig mange danskere interesserer sig for, at vi har nogle tog, der kan køre pålideligt.
Ellers er det, det hele bliver kaos, og man står forgæves og venter på perronen, og det gider folk ikke.
De vil gerne kunne stole på, at toget kommer.
Atkinsrapporten er jo også yderst interessant.
Det kommer vi nærmere ind på i næste spørgsmål.
Men afsluttende her vil jeg lige henvise til en dugfrisk rapport, der er kommet fra Konkurrence- og Forbrugerstyrelsen, hvor man har kigget på de tyske erfaringer med udbud af regionale tog.
Der er den klare konklusion, at det har man sparet mere end 25 pct. af skatteydernes penge på at gøre nede i Tyskland.
Det er helt konkrete erfaringer, som nu er blevet afdækket her i dag.
Der vil jeg spørge ministeren, om ikke det er en mulighed, at vi for at lette lidt på den pressede materielsituation udbyder nogle af strækningerne, så der kommer nogle andre ind med materiel, og så vi måske samtidig sparer en hel del af skatteydernes penge?
Magnus Heunicke (S), 2014-05-14:
Vi kommer jo vidt omkring her.
Det er ikke noget, der sket i min embedsperiode, men den har heller ikke været så lang, må jeg så også indrømme – det er kun 3 måneder, jeg har fået lov til at bestride det her embede, og jeg har nydt hvert sekund.
Men Atkinsrapporten udkom, så vidt jeg husker, for lang tid siden, og jeg går da ud fra, at også Venstre var med blandt dem, der traf den beslutning.
Men det er jeg altså ikke klar over, og jeg vil da gerne undersøge nærmere, hvordan og hvorledes den beslutning er truffet og af hvem.
Det er ikke noget, jeg har været involveret i eller gjort.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2014-05-14:
Ministeren og regeringen går meget ind for, at det skal være miljømæssigt forsvarligt osv. osv., så det undrer mig faktisk meget, at ministeren ikke har en holdning til, om der på togstrækningen Lunderskov-Esbjerg, som bliver elektrificeret i 2015 – der er kun 1½ år til – skal køre eltog eller der skal køre dieseltog.
Men så vil jeg godt gå over til et andet spørgsmål, og det er: Hvad er ministerens holdning til, at Transportministeriet har tilsidesat Atkinsrapportens anbefalinger med hensyn til at udfase i IC2?
Magnus Heunicke (S), 2014-05-14:
Nu er det jo et mangeårigt trafikudvalgsmedlem, der tager ordet her, og jeg har en kæmpe respekt for det.
Jeg må ærligt indrømme, at helt specifikke spørgsmål om konkrete baner må vi næsten tage i Folketingssalen en anden gang eller måske som et skriftligt spørgsmål.
For det er jo et helt specifikt spørgsmål om en materielstrategi for en konkret bane, og det har jeg ikke på stående fod et svar på.
Men helt overordnet set vil vi jo ikke kun tage og elektrificere den bane – vi vil tage hele jernbanen i Danmark.
Og som en optakt til den forhandling, som jeg indbyder Venstre til at deltage i, nemlig forhandlingen om en ny trafikkontrakt, har vi bedt DSB om at lave en ny materielstrategi, som kan danne grundlag for den forhandling.
Det er klart, at den materielstrategi også er en del af forhandlingerne, og det tror jeg vi forhåbentlig kan få nogle gode løsninger ud af.
Men situationen er jo også den, at et togkøb er kompliceret, og jeg har ikke kravene til de nye tog, der skal købes.
Men det skal være eltog, og vi skal kunne se dem køre et sted i Europa – ikke noget med en ny IC4-skandale.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2014-05-14:
Tak for det, formand.
Et er jo, at der mangler sæder i togene, og at mange passagerer hver dag må stå op.
Jeg oplever hver eneste dag fra Roskilde til Københavns Hovedbanegård, at folk fra Sjælland må stå op i toget både til og fra København, og det er jo ganske uholdbart.
Men noget andet er, at vi nu elektrificerer nogle strækninger, bl.a. strækningen fra Lunderskov til Esbjerg, og i den forbindelse vil jeg godt spørge ministeren: Mener ministeren, at ministeren kan nå at få købt nye ellokomotiver, inden elektrificeringen af strækningen mellem Lunderskov og Esbjerg er færdig i december 2015?
Og hvis det ikke er muligt, har ministeren så planlagt kørsel med diesellokomotiver såsom IC4 på en elektrificeret banestrækning?
Bjarne Corydon (S), 2014-05-14:
Jamen mange tak for det.
Det er jo derfor, vi har vedtaget at lave en naturfond.
Det er jo faktisk sådan, at den naturfond i meget høj grad blev forhandlet på plads i Finansministeriet i forbindelse med de ganske dramatiske finanslovsforhandlinger, vi havde, hvor det viste sig at være et element, der var interesse for i begge de kredse af partier, der kunne lave en aftale.
Så det har vi selv aktivt arbejdet med at gøre noget ved.
Vurderingen af miljøtilstanden er miljøministerens opgave, og tekniske debatter imellem embedsmænd foregår på et teknisk niveau, og det skal jeg ikke kommentere yderligere.
Magnus Heunicke (S), 2014-05-14:
Det er jo svært at vide, for det er jo sådan noget med kontrafaktisk historieskrivning, vi er ude i.
Men mon ikke det ville have været sådan, at VK-regeringen, dengang den skulle vælge, ville have valgt at købe dobbeltdækkerne fremfor at leje dem.
Man valgte dengang at leje dem, fordi man troede, at IC4-togene ville komme 10 år efter.
Det er nok blevet ulige meget dyrere først at leje og derefter købe samme produkt, end det ville være blevet, hvis man havde købt det dengang og havde haft lidt mere, hvad kan man sige – ja, det er nemt at være bagklog, så det ved jeg ikke.
Men altså, hvis man havde gjort noget andet dengang og havde købt, så havde det været nemmere, og så havde vi været fri for at gøre det i dag.
Men det gjorde man altså ikke dengang, og derfor har jeg handlet, som jeg har gjort her.
Det er, hvad jeg kan nå at sige til det spørgsmål.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2014-05-14:
Vi har en jo fælles udfordring med at få ryddet op efter IC4-skandalen, for uanset hvordan vi vender og drejer det, kommer der en regning til skatteyderne – desværre – som skal håndteres.
Og det er jo rigtigt, at dobbeltdækkerne var man jo nødt til at købe, men det blev meget dyrt.
Sådan er det, når man ikke rigtig har nogen handlemuligheder.
Men det giver ikke et eneste nyt togsæde til de mange, mange pendlere her på Sjælland.
Derfor har vi stadig væk en udfordring med, at vi skal skaffe flere togsæder til det stigende antal passagerer, vi regner med der kommer i de næste 10 år, samtidig med at vi stadig væk slæber rundt med IC4-togene og de problemer, der er der.
Derfor vil jeg spørge ministeren, om han er indstillet på at lave nogle alternative materielstrategier, så vi frem til 2025 ad den vej prøver at få lukket hullet, uden at vi nødvendigvis skal være afhængige af IC4.
Magnus Heunicke (S), 2014-05-14:
Hvordan skal jeg næsten forklare det?
Altså, man kan forklare det sådan, at med den plan, som jeg overtog, og som den her regering overtog fra den tidligere VK-regering, ville vi have skullet levere dobbeltdækkerne tilbage, efterhånden som året gik – og det er det her år, jeg taler om.
Og vi ville have været afhængige af, at der var 75 IC4-togsæt i drift.
Man kan jo spørge: Var det en særlig forsvarlig plan at have?
Den plan stoler jeg ikke på, og det er derfor, jeg har købt de dobbeltdækkervogne sammen med et flertal i Folketinget – desværre uden Venstre – hvilket betyder, at vi ikke er afhængige af 75 IC4-tog, men kun af 35 IC4-tog.
Så vi har halveret, kan man sige afhængigheden af dem.
Jeg ville da ønske, vi bare kunne undgå afhængigheden af dem, men man skal i hvert fald fremvise en ret stor finansiering, hvis man har det ønske.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2014-05-14:
Ministeren lyder lidt forpustet, det lyder, som om han er hastet herover.
Men nu skal vi jo ikke pege fingre her, som ministeren siger.
Vi er her jo for at finde løsninger sammen.
Det med historikken kan være meget interessant, men vi har altså en situation: Selv om det lykkes at rulle Togfonden DK ud jævnfør planen, har vi altså en periode på 10 år, hvor vi har en kæmpe udfordring; et hul, vi skal have lukket med sikkert virkende materiel.
I øvrigt er det sådan, at Venstre jo også varmt bakker op om elektrificeringsstrategien.
Det har vi gjort lige siden 1998, hvor den daværende regering sammen med andre besluttede noget andet – men nok om det.
Vi skal have eltog, det er fremtiden.
Men hvad skal vi gøre de næste 10 år?
Det er det, der er spørgsmålet.
Der vil jeg gerne endnu en gang spørge, om regeringen mener, at det er forsvarligt, at DSB stadig bruger et trecifret millionbeløb på at lappe fejl og mangler på IC4-togene, og at man vil hyre AnsaldoBreda til at udvikle nye softwarekomponenter til togene for store millionbeløb.
Er det forsvarligt?
Er det klogt?