runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
René Christensen (DF), 2015-05-12:
Ja, og det er, fordi jeg synes, det er ærgerligt, at hr. Per Clausen står og siger, at der er nogen, der vakler.
Ifølge hr. Per Clausens argumentation kunne man godt sige ja til det her, fordi det jo ikke er noget, vi siger ja til nu, og så kunne man bare rulle det tilbage, når man kom frem til det.
Jamen det er jo det, vi har besluttet, endda i fællesskab.
Så er der endda rigtig mange områder, hvor vi har sagt, at det behøver vi ikke engang diskutere, der siger vi bare nej.
Det kommer an på, hvad for nogle forskellige genmarkører, der er.
Vi siger bare nej.
Hvis der kommer noget, der kunne være interessant, så skal det faktisk tages op i den politiske kreds, og så skal man diskutere det der.
Det er det regime, vi har i dag, og det er det hr. Per Clausen foreslår at vi skal have.
Hr. Per Clausen siger, at nu skal vi bare lave en lov om, at vi ikke vil have det, og hvis der så kommer noget godt på et tidspunkt, kan vi bare lave det om.
Jamen det er jo det regime, vi har i dag.
Dansk Folkeparti vakler da ikke på nogen måde i det her spørgsmål.
Nu bliver der nævnt noget om foder, og vi har jo stillet forslag om, at man skulle prøve at løfte i EU, at vi ikke har flyvesprøjtning i det foder, der bl.a. bliver importeret tusindvis af tons af til svinefoder til Danmark og resten af EU –det giver nemlig ikke kun en udfordring i forhold til miljøet, det giver faktisk også rigtig store udfordringer i forhold til befolkningsgrupper i bl.a. Sydamerika – så vi gerne at man tog op en gang til og med et flertal fik pålagt regeringen, at man skal man arbejde for det i EU.
Det er bare for at sige, at vi sådan set har det regelsæt, som hr. Per Clausen efterspørger i dag.
Per Clausen (EL), 2015-05-12:
Jeg er en lille smule usikker på, om vi i Danmark har en fuldstændig nagelfast aftale om, at vi ikke godkender gmo-afgrøder i Danmark, medmindre der er enighed om det i Folketinget.
Det er derfor, jeg er en lille smule usikker på, hvad der kan ske, hvis der kommer et andet flertal i Folketinget end det, vi har i dag.
Men hvis hr. René Christensen er indstillet på, at vi laver en beretning eller en aftale om det her, der siger, at der ikke bliver åbnet op for gmo-afgrøder i Danmark, medmindre der eksisterer enighed mellem de partier, der har indgået aftalen, så er det da en måde at sikre på.
René Christensen (DF), 2015-05-12:
Det er bare ærgerligt, at Enhedslisten prøver på at gøre spørgsmålet om den her teknologi til noget, der er meget sort-hvidt.
For når vi kigger på den sygdomsudvikling, hvor folk, der er syge, bliver raske af den medicin, de får, så kan vi jo ikke underkende, at rigtig meget af den medicin er genmodificeret.
Man har fundet ud ved hjælp af gener at lave medicin, der gør mennesker raske.
Vi går endda så langt, så vi siger, at vi heller ikke er imod dyreforsøg, lige når det drejer sig om medicin til mennesker, for der er gevinsten så stor, at man er villig til at gå på kompromis med det.
Der siger Dansk Folkeparti bare, at vi skal være skeptiske, at vi skal holde fast i den linje, vi har lagt, men derfor skal vi jo ikke afskrive alle muligheder fremadrettet.
Og så har hr. Per Clausen fuldstændig ret i, at det er blevet afprøvet flere steder, og der er også mange steder, hvor det er gået galt, men derfor skal man jo ikke tro, at der ikke i fremtiden kan ske fremskridt også inden for den her forskning.
Men vi vakler ikke i Dansk Folkeparti – vi holder fast i de aftaler, vi har lavet.
Per Clausen (EL), 2015-05-12:
Og så vil jeg sige, at det er min opfattelse, at der er meget mere gang i den teknologiske udvikling, hvad angår de forskellige arter, som ikke er genmodificeret, og som der er meget mere perspektiv i, men som bestemt også involverer teknologi.
Det andet, jeg vil sige, er, at det jo er fuldstændig korrekt, at vi i Danmark accepterer at bruge genmodificerede organismer i forbindelse med produktion af medicin, men det sker jo også i et lukket kredsløb, i modsætning til hvis det foregår ude på marken.
Så derfor har hr. René Christensens sådan set ret: Vi afviser ikke teknologien – vi afviser at bruge teknologien ude i det fri.
Nikolaj Villumsen (EL), 2015-05-12:
Tak for det.
Enhedslisten har indkaldt til denne forespørgsel for at diskutere spørgsmålet om befolkningers ret til selvbestemmelse og retten til at stemme om selvstændighed.
Det er et tema, som altid har været relevant, og som nok altid vil være det.
I Europa har vi igennem de seneste år oplevet diskussioner og folkeafstemninger om selvstændighed.
Jeg tror, vi alle sammen sidste år fulgte med, da Skotland havde en afstemning om uafhængighed fra Storbritannien, og jeg tror, vi fulgte den med stor interesse.
På den måde var den demokratiske afstemning i Skotland en milepæl.
I 2008 sluttede parlamentet i Kosovo en uafhængighedserklæring, der nu har fået anerkendelse af størstedelen af FN's lande.
På Grønland og Færøerne er der løbende diskussioner om graden af selvbestemmelse og uafhængighed i forholdet til Danmark.
Det er godt, og det er vigtigt, at der er plads til demokratiske diskussioner.
Diskussioner om selvstændighed, selvbestemmelse, afholdelse af folkeafstemninger er en væsentlig del af vores udvikling som demokratiske stater.
Fortidens grænser er ofte lagt som resultat af krige og magtkampe frem for demokratiske beslutninger.
Faktisk kan man sige, at folkeafstemningen om den dansk-tyske grænse tilbage i 1920 er en undtagelse, som bekræfter reglen.
I det moderne Europa er det på tide at gøre op med fortidens vold og magt og i stedet for afgøre spørgsmål om selvstændighed, landegrænser og selvbestemmelse på demokratiske og fredelige metoder.
Netop derfor var afstemningen i Skotland så vigtig og så interessant, fordi den har givet en historisk mulighed for at stemme om spørgsmålet.
En højaktuel diskussion, som foregår lige nu, er den diskussion, der foregår i Catalonien.
I Catalonien har befolkningen deres eget sprog, catalansk, og en lang historie med undertrykkelse, især under Francos regime, og har gennem de seneste årtier haft skiftende grader af selvstyre.
Diskussionen om mulig selvstændighed i Catalonien går historisk langt tilbage, og senest kunne man i november se, at det catalanske parlament besluttede at afholde en folkeafstemning.
De henvendte sig til den spanske regering og bad om lov til at afholde folkeafstemning, men det spanske parlament afviste at give tilladelse og har erklæret folkeafstemningen ulovlig.
Dialogen mellem Spanien og Catalonien er på nuværende tidspunkt meget fastlåst, og spørgsmålet om selvstændighed er fortsat et stort tema og kommer formentlig også til at være det ved det kommende spanske valg og det catalonske valg i efteråret.
I Danmark er det selvfølgelig helt afgørende, at vi ikke tager stilling til for eller imod selvstændighed, men at vi som en del af Europa forholder os til de demokratiske rammer, der bliver udfoldet for debatten om selvstændighed, og muligheden for at holde en folkeafstemning.
Det er vigtigt, at vi både i Danmark og i Europa arbejder for at finde demokratiske og fredelige løsninger på diskussionerne om selvbestemmelse.
René Christensen (DF), 2015-05-12:
Det havde jeg egentlig ikke planlagt at jeg skulle have.
Men er ordføreren egentlig klar over, hvad gmo er?
Altså, jeg ved ikke, hvor den der tale er trukket henne.
Gmo, det er jo genmodificeret.
Det vil sige, at man også kan gøre det ved at forædle.
Ordføreren er vel ikke imod, at man f.eks. har et æbletræ, og at man, fordi man har podet det, har to forskellige slags æbler på det?
Der findes jo flere gmo'er.
Der findes gmo'er, hvor man har antibiotikamarkører.
Der findes gmo'er, hvor det eneste formål er, at man kan sprøjte med glyphosat.
Men så findes der jo også alle mulige andre afarter af gmo'er, og det er derfor, vi siger, at vi ikke er for, at man skal sige ja til at dyrke gmo'er, men at man heller ikke skal være imod noget, som måske kan hjælpe os på sigt til, at vi skal bruge meget, meget mindre sprøjtegift, når vi producerer fødevarer.
Når ordføreren sådan siger, at det her er det rene gift, mener ordføreren så også, at hvis man har et æbletræ hjemme i haven, som man har podet, så man har to forskellige slags æbler på det, så er det den rene gift, der kommer ud af det?
Erling Bonnesen (V), 2015-05-12:
Tak for det.
I forbindelse med behandlingen af beslutningsforslag B 95 om forbud mod gmo-dyrkning i Danmark, som er fremsat af Enhedslisten, vil Venstre stemme imod forslaget.
Med beslutningsforslaget foreslår Enhedslisten, at al dyrkning af gmo-afgrøder på dansk territorium forbydes inden udgangen af 2015.
Beslutningsforslaget fremsættes, i forbindelse med at det er blevet muligt for EU's medlemsstater at forbyde gmo-afgrøder, selv om afgrøderne er godkendt på EU-niveau.
I Venstre mener vi, at det vigtigt, at Danmark kan være med til at udvikle og benytte ny viden om ufarlige gmo'er.
Det vil Enhedslisten så i givet fald udelukke fuldstændig med deres forslag.
Forslaget vil således eliminere gmo-industrien i Danmark, og Danmark vil ikke længere kunne være med, når andre lande drager fordel af nye gmo-teknologier.
I beslutningsforslaget argumenterer Enhedslisten for, at der ikke skal tages stilling til de konkrete gmo'er, men at der i forbindelse med ansøgninger i stedet skal kunne henvises til et totalforbud.
Selvfølgelig skal vi ikke tillade skadelige gmo'er, men hvorfor skal gmo'er, der er bevist at være ufarlige, forbydes?
Venstre mener ikke, at der er grund til at forkaste EU's godkendelse af gmo'er, da de godkendte gmo'er allerede er vurderet ufarlige af den europæiske fødevaresikkerhedsmyndighed EFSA.
Enhedslisten mener, at der ikke er nogen økonomiske fordele ved gmo'er.
Der mangler perspektiv i det, som Enhedslisten fremlægger, og hvis der ikke havde været økonomiske fordele ved brug af gmo'er, ville erhvervet ikke være interesseret i at bruge dem, og så ville Enhedslistens forslag i øvrigt være overflødigt.
Forslaget vil påføre yderligere restriktioner for fødevare- og landbrugserhvervet og forværre konkurrenceevnen, og til trods for de alvorlige problemer, som sektoren befinder sig i, er Enhedslistens tanker alligevel at tilføre endnu flere og større byrder.
Så i Venstre afviser vi forslaget og vil stemme imod.
Per Clausen (EL), 2015-05-12:
Skal jeg forstå hr. Erling Bonnesen sådan, at det, Venstre siger, er, at alle de gmo-planter, som godkendes til dyrkning i EU, skal der også være mulighed for at dyrke i Danmark?
Det andet spørgsmål: Hvad er det for nogle økonomiske konsekvenser, som det ikke at dyrke gmo-planter i Danmark vil få set i forhold til de økonomiske konsekvenser, det f.eks. kan få for økologiske producenter, hvis deres produkter og deres jord bliver forurenet med gmo-frø?
Erling Bonnesen (V), 2015-05-12:
Nej, selvfølgelig skal vi ikke bare blåstemple det, der kommer fra EU, og så sige, at det er o.k. Men nøjagtig som det ligger i dag, nemlig hvor de enkelte medlemslande selvstændigt kan tage stilling, efter at EU har behandlet det, jamen så synes vi, som det også er fremgået af debatten ved tidligere lejligheder, at Danmark særskilt sag for sag og fra, vi kan sige, afgrøde til afgrøde tager stilling til, om vi så skal indføre den eller ej.
Og så er det oplagt, at hvis der er skadelige forhold omkring den, skal vi selvfølgelig ikke have den, men kan der være gevinster ved den, ville det være oplagt at overveje at sige o.k. Men det må så bero på en konkret bedømmelse fra sag til sag eller så at sige fra afgrøde til afgrøde.
Per Clausen (EL), 2015-05-12:
Jeg er glad for, at jeg fik det uddybende svar af hr. Erling Bonnesen.
Jeg skal bare spørge i forlængelse af det: Mener hr. Erling Bonnesen og Venstre, at det er omkostningerne værd at løbe en risiko for, at f.eks. økologisk produktion bliver forurenet af gmo-frø?
Erling Bonnesen (V), 2015-05-12:
Næh, som Enhedslisten stiller det op her, og hvis der er væsentlige risici, så vil det selvfølgelig indgå i vurderingen, og så er der da meget, der taler for, at man så skulle sige nej i en sådan situation.
Men der er jo selvfølgelig også de regler i forbindelse med EU's godkendelsessystem, og der er også sameksistensreglerne.
Selvfølgelig skal procedurerne køres igennem, og så vil der komme en samlet vurdering.
Og hvis den så peger i en negativ retning, kan jeg da ikke forestille mig, at man vil sige ja til det.
Orla Hav (S), 2015-05-12:
Der skal lyde en tak til Enhedslisten for at rejse en vigtig debat, som jo også har været på dagsordenen her i Folketinget nogle gange i de seneste år.
Der er gjort rede for, at beslutningsforslaget handler om, hvorvidt vi generelt skal forbyde gmo-dyrkning på dansk jord af hensyn til miljøet.
Det er jo blevet aktuelt, fordi Europa-Parlamentet har godkendt, at de enkelte medlemslande nu selv kan beslutte, om de vil tillade gmo-afgrøder.
Det synes vi jo sådan set er en klog beslutning, for der kan være stor forskel på de udfordringer og de behov, som landbruget har i f.eks. Spanien, Italien, og dem, vi har i Danmark.
Derfor er beslutningen om at lade de enkelte lande selv bestemme god, og det er da en mulighed, som vi skal benytte os af, for sagen er jo den, at vi som bekendt ikke producerer gmo-afgrøder i Danmark i dag, og det ønsker vi heller ikke der skal gøres fremover.
Derfor synes vi også, at det er tilfredsstillende at høre fødevareministeren slå fast, at gmo-afgrøder ikke skal dyrkes i Danmark.
Det er de, fordi vi i Danmark er garant for kvalitet, bæredygtige, miljøvenlige og økologiske fødevarer.
Den grønne produktion og eksport er altså ikke hinandens modsætninger, men derimod en forudsætning.
Det gør, at vi kan konkurrere på andre parametre, end hvem der kan producere mest til den laveste pris.
Det ræs mod bunden vil vi ikke kunne vinde, og derfor skal vi fremover holde fast i ikke at dyrke gmo-afgrøder i Danmark.
I stedet for skal der tages stilling til hver enkelt gmo-afgrøde fra sag til sag.
Det er vi forpligtet til at leve op til, og det skal vi naturligvis gøre, og på den baggrund kan vi ikke støtte forslaget.
Jeg synes dog stadig væk, at der er grund til at glæde sig over, at Danmark nu har selvbestemmelse på området.
Det giver os mulighed for at sikre produktionen af bæredygtige fødevarer her i Danmark, og det er et arbejde, som vi fra socialdemokratisk side ser frem til at fortsætte med.
Så skulle jeg hilse at sige, at de her synspunkter også er dækkende for Det Radikale Venstres vedkommende, hvis ordfører ikke havde mulighed for at være her.
Per Clausen (EL), 2015-05-12:
Jeg er jo enig med hr. René Christensen i, at vi faktisk gennem årene har truffet mange relativt fornuftige beslutninger på det her område, og de fleste af dem har vi sådan set truffet i fællesskab – det er jeg sådan set glad for.
Men jeg vil gerne spørge hr. René Christensen: Er der nogle af de gmo-afgrøder, som i dag er i omløb, som Dansk Folkeparti synes man skulle åbne op for, eller skal jeg bare forstå hr. René Christensens indlæg sådan, at man ikke kan udelukke, at der engang kommer noget, der lever op til det, man hele tiden snakker om vil ske, nemlig at vi får noget, som er sikkert, ikke spredes og i øvrigt har nogle fantastiske gevinster?
For det er klart, at det kan man jo altid diskutere, men spørgsmålet er: Findes der i dag noget, hvorom hr. René Christensen vil sige, at det har vi brug for i Danmark, det må vi lukke ind?
René Christensen (DF), 2015-05-12:
Nej, det ser vi faktisk ikke.
Og det er jo særlig majs, der er den store udfordring, i hvert fald når vi kigger på EU.
Der kan vi i hvert fald se – det var jo også det, ministeren var lidt inde på – at det her ikke drejer sig om fødevarer, for der godkender vi jo sådan set jævnligt, at man nu også kan sælge til fødevarer, popcorn og andet, når der er kommet nye majstyper.
Majs er en udbredt plante, som har nogle egenskaber, som er opnået ved gmo, og det ønsker vi fra Dansk Folkepartis side ikke at åbne op for nu.
Derfor kan man sige, at det her er det sådan ultimative forslag, nemlig et forbud imod det.
Og der siger vi, at den tilgang, vi har nu, hvor vi trods alt på tværs af partier har en, synes jeg, afbalanceret tilgang til det, ikke er teknologiforskrækket.
Det tror jeg ikke man skal være i den her tid – der sker meget nyt rundt omkring.
Per Clausen (EL), 2015-05-12:
Nu findes der jo masser af forædling af planter, som faktisk indbefatter rigtig meget teknologi, som ikke er gmo.
Så det er ikke så meget det, om det er teknologi eller ej; det er ligesom, hvordan man bruger det.
Men jeg er jo sådan set meget godt tilfreds med hr. René Christensens svar.
Så jeg vil bare spørge hr. René Christensen, om det ikke også er rigtigt, at hvis man kigger ud over verden, har man faktisk betydelig flere eksempler på, at gmo-afgrøder har ført til øget anvendelse af pesticider, end at det har ført til mindre anvendelse af pesticider, på trods af at det var hensigten, at det skulle reducere det.
Så vi har faktisk rigtig mange dårlige erfaringer.
Og hver gang vi står lige over for noget, der bliver rigtig godt – siger vi – så viser det sig alligevel, at når det skal udmøntes i praksis, er det ikke helt så godt.
René Christensen (DF), 2015-05-12:
Jo, særlig hvis man sådan kigger på generation et.
Vi har jo det her produkt, som jeg mener hedder Johnsongrass, og det bruger man jo, fordi man har kørt monokultur og så har brugt glyfosat ud over store arealer.
Så viser det sig, at de vilde planter, der er omkring arealerne også, bliver resistente over for glyfosat, og pludselig står man med noget ukrudt, man så ikke kan bekæmpe.
Og så har ordføreren jo fuldstændig ret i, at så begynder man at bruge endnu mere for at bekæmpe den ukrudt, der er.
Det er jo derfor, at der i den her sag – og det må jeg sige: på tværs af skiftende regeringer – faktisk har været en rigtig god holdning i forhold til gmo her i det danske Folketing, og derfor mener jeg faktisk ikke, at der er behov for det her forslag.
For vi har de her aftaler, der ligger, om, hvordan vi håndterer det.
Der er nogle ting, vi siger absolut nej til; så er der nogle ting, vi kan diskutere.
Og det er heldigvis en meget stor kreds, som hver eneste gang skal tage stilling til, om det er noget, man eventuelt skulle sige ja til.
Det er vi egentlig meget trygge ved, for det her er et utrolig vigtigt område.
Nikolaj Villumsen (EL), 2015-05-12:
Tak for det.
Det er jo en kompleks og spændende diskussion, som naturligvis fylder meget for catalanere og spaniere, men som også er relevant for os andre i Europa, fordi det jo er en principiel diskussion om at sikre befolkningers ret til selvbestemmelse, og at denne respekteres – naturligvis også fordi det påvirker os, når der er spændinger i vores nabolande i Europa.
Jeg håber på og ønsker, at en demokratisk og fredelig diskussion kan lade sig gøre i spørgsmålet om selvstændighed for Catalonien.
Og jeg må sige, at jeg er bekymret over, at Spanien blankt har afvist at åbne for muligheden for en folkeafstemning – og at man endda har anlagt sag mod politikere i det catalanske parlament for at rejse debatten.
Diskussioner om selvstændighed, selvbestemmelse og afholdelse af folkeafstemninger er, som jeg sagde i begrundelsen, en væsentlig del af udviklingen af vores demokratiske stater.
Det er helt afgørende for demokratiet, at løsningerne bliver fundet gennem fredelige politiske diskussioner.
Det kræver efter min mening en demokratisk åbenhed og villighed til at tage de nødvendige diskussioner, til at imødekomme det, når der er et overvældende ønske om at holde en folkeafstemning, præcis som vi så det i Skotland.
Catalanerne har deres eget sprog, de har siden Francos diktatur fået mere selvstyre, men situationen er i de seneste år spidset til.
Som udenrigsministeren var inde på, blev der i 2010 indført nye begrænsninger for selvstyret, og spørgsmålet om selvstændighed er derfor højt på dagsordenen i Catalonien for tiden.
Det er derfor meget aktuelt, at vi diskuterer sagen netop nu, og det er også vigtigt, at vi bakker op om en demokratisk dialog.
Det catalanske parlament ønsker at afholde en folkeafstemning den 9. november i år.
Det spanske parlament har afvist at give tilladelse til en sådan afstemning, og det bekymrer mig, at der er en fastlåst diskussion.
Vi skal ikke i Danmark tage stilling til spørgsmålet for eller imod selvstændighed, men det er vigtigt, at vi som et demokrati, og at vi i Europa blandt de demokratiske lande diskuterer, hvordan vi kan sætte rammerne for, at en debat om selvstændighed og muligheden for at afholde en folkeafstemning bedst muligt kan finde sted.
Jeg er derfor også utrolig glad for, at vi har debatten i Folketinget i dag, og det er vigtigt for mig, at der er en bred støtte til det forslag til vedtagelse, som der tegner sig et flertal bag.
Og jeg vil på den baggrund læse forslaget til vedtagelse op på vegne af Socialdemokraterne, Venstre, De Radikale, SF, De Konservative, Liberal Alliance og Enhedslisten
Forslag til vedtagelse
»Folketinget noterer sig regeringens redegørelse for de historiske, politiske og folkeretlige aspekter knyttet til situationen i Catalonien og tilslutter sig på den baggrund, at spørgsmålet om Cataloniens uafhængighed er et anliggende for fredelig og demokratisk dialog mellem Catalonien og den spanske regering i Madrid.«
Søren Pind (V), 2015-05-12:
Venstre noterer sig regeringens redegørelse for de historiske, politiske og folkeretlige aspekter knyttet til situationen i Catalonien og tilslutter sig på den baggrund, at spørgsmålet om Cataloniens uafhængighed er et anliggende for fredelig og demokratisk dialog mellem Catalonien og den spanske regering i Madrid.
Nikolaj Villumsen (EL), 2015-05-12:
Tak for det.
Det her er jo en vigtig debat.
Det er en vigtig debat, fordi det er vigtigt, at vi ikke glemmer det armenske folkedrab.
Ligesom holocaust og andre forbrydelser mod menneskeheden er det vigtigt at huske og vigtigt at mindes for at undgå, at lignende forbrydelser gentager sig i fremtiden.
Det armenske folkedrab fandt sted fra 1915 til 1923 og var en bevidst forbrydelse fra det osmanniske og senere tyrkiske styre mod den armenske befolkningsgruppe.
Disse beretninger findes bl.a. her i Danmark i danske arkiver, og det gør de, fordi danskere var øjenvidner til forbrydelserne, og danskere var blandt nogle af de helte, som hjalp ofrene og som bidrog til at redde tusinder af armenere fra døden.
Det er derfor i sig selv positivt, at vi har debatten i Folketinget i dag.
Dermed mindes vi ofrene for folkedrabet, vi mindes heltene, som desperat forsøgte at redde liv, både de tyrkere og kurdere og de danskere og andre, der uselvisk satte livet på spil for at redde armenske civile fra massakrer og dødsmarcher.
I dag er det hundredåret for begyndelsen på folkemordet, som officielt markeres den 24. april.
Det er blevet mindet mange steder i verden, men ikke i Tyrkiet.
Folkedrabet er ikke blevet markeret officielt i Tyrkiet.
Faktisk siger den officielle tyrkiske historieskrivning, som ambassaden den anden dag var forbi og fremlægge for Udenrigsudvalget og Udenrigspolitisk Nævn, at der slet ikke var et folkedrab.
Tidligere kunne man blive fængslet for at nævne folkedrabet i Tyrkiet, og en fremstående journalist blev for få år siden myrdet på baggrund af sit arbejde med at sætte fokus på Osmannerriget og den unge tyrkiske stats forbrydelser mod menneskeheden.
Problemet med den tyrkiske regerings afvisning af folkedrabet er meget konkret.
Man må stille sig selv spørgsmålet, om vi ville have tiltro til, at den tyske regering ville behandle jøder ordentligt i dagens Tyskland, hvis landet benægtede holocaust.
Det ville vi næppe have.
Ligeledes skaber censuren splittelse i det tyrkiske samfund, et tyrkisk samfund, som i forvejen er hårdt plaget af undertrykkelse og manglende rettigheder for landets mindretal.
Hundredåret for det armenske folkedrab er derfor en vigtig anledning til at mindes forbrydelsen, men også til at slå fast, at det er vigtigt, at nutidens Tyrkiet lever op til sin forpligtelse til at sikre respekten for landets mindretal.
Holger K. Nielsen (SF), 2015-05-12:
Siden Enhedslisten nu vil gøre det til en skik, at vi skal til at diskutere historiske begivenheder her i Folketingssalen – det vil i hvert fald være en ny ting – kunne vi så få et svar på: Hvor langt skal vi gå tilbage, og hvor langt ud skal vi gå?
Altså, skal der være nogen grænser for, hvilke historiske begivenheder vi skal tage op ifølge Enhedslisten?
Det vil jeg egentlig godt have afklaret.