Kim Christiansen (DF), 2007-03-22:
Kriminalitetsmønsteret ændrer sig hele tiden.
Desværre har det også indflydelse på kriminaliteten.
Det vælter ind over de danske grænser med østeuropæiske tricktyve, lommetyve, endda hærdede kriminelle, senest set i den berømte urmagersag.
Så har vi bandekriminaliteten, affødt primært af indvandrere bosiddende her i landet, men også en ændring af hele kriminalitetsmønsteret.
Som lovgivere har vi et ansvar for i takt med udviklingen i kriminaliteten at stille de midler til rådighed for politiet, som kan hjælpe i efterforskningen, og midler, der kan skabe større tryghed for borgerne.
Et af de midler er efter Dansk Folkepartis opfattelse
tv-overvågning.
Det kommer næppe bag på nogen, at DF støtter øget overvågning, hvilket vi allerede påpegede under forhandlingerne om den nye terrorlov, og vi havde gerne set et mere vidtgående forslag end det, der er fremsat i dag.
Vi mener også, at der i forslaget er en god harmoni mellem den udvidelse, der bliver givet af adgangen til tv-overvågning, og de stramninger, der er foretaget i persondataloven.
Så vi er helt trygge ved det.
Derimod synes jeg, det er en lille smule uforståeligt, at man ikke har medtaget offentlige bygninger.
Det ville give en øget sikkerhed for det personale, der er ansat de steder, og det er et kendt faktum, at der hvert år foregår hærværk for millioner på kommunale bygninger, skoler, legepladser, rådhuse osv.
Dansk Folkeparti er tilfreds med, at der nu sker en udvidelse af muligheden for overvågning i kriminalitetsbekæmpelsesøjemed, men jeg synes, at loven mangler nogle præciseringer, og det er jeg sikker på justitsministeren kan hjælpe med i det videre arbejde.
Eksempelvis synes jeg, at kriterierne for at måtte tv-overvåge er meget uklare.
Loven siger, at det skal være nødvendigt.
Selvfølgelig skal det være nødvendigt, men hvem er det, der skal vurdere nødvendigheden af overvågning i relation til kriminalitetsbekæmpelse?
Det kunne jeg godt tænke mig at få præciseret.
Det samme gælder områder, hvor der må overvåges.
Her var det også ønskeligt med en klokkeklar definition.
Det kan immer væk give op til 4 måneders fængsel, hvis man fejlfortolker de her regler.
Derfor må vi forlange, at der er helt klare regler, så det ikke beror på et skøn fra sag til sag.
Der er især formuleringen: visse tilknyttede arealer.
Den virker lidt som at sælge elastik i metermål.
Endelig er der reglen om, at oplysninger skal slettes inden 30 dage.
Ifølge Dansk Folkeparti er fristen for kort.
Jeg ved godt, at der kan dispenseres fra reglen, hvis dette er nødvendigt af hensyn til behandlingen af en konkret sag, men igen: Det skal der så nogen til at vurdere.
Så kommer vi til beslutningsforslaget fra Socialdemokratiet, B 101, som behandles sammen med lovforslaget, og det er jo en delvis genfremsættelse af B 27.
Jeg vil med det samme sige: Her stopper vores begejstring.
Med forslaget ønsker Socialdemokratiet at styrke de ansattes retsstilling i forbindelse med overvågning af personale.
Det er forhold, som er reguleret i det arbejdsretlige system, som jeg også udtalte under behandlingen af B 27.
Ydermere sker der jo, hvilket bl.a. justitsministeren er inde på, en del stramninger af persondataloven, som imødekommer nogle af ønskerne, som ligger i B 101.
Så jeg vil ikke gøre et kæmpe nummer ud af det, da det bare ville blive en gentagelse af det, jeg sagde under behandlingen af B 27.
Det er bl.a. stadig væk min opfattelse, at det ville være en væsentlig indskrænkelse af arbejdsgiverens ledelsesret, og det støtter Dansk Folkeparti under ingen omstændigheder.
Så det var både et ja og et nej.
Et ja til det første og et nej til det sidste.