Tom Behnke (KF), 2012-05-15:
Vi har tidligere sagt nej til et lignende beslutningsforslag, og så kan man sige, at da der ikke er sket noget nyt siden sidst, og da vi ikke er kommet i tanker om nogen nye argumenter mod forslaget, så behøvede min ordførertale sådan set ikke at være længere.
Men da jeg nu har muligheden for at sige noget fra Folketingets talerstol, vil jeg selvfølgelig også benytte lejligheden til det og understrege, at fra konservativ side er vi sådan set helt enige i, at det er krænkende, at man ved at gemme sig i en større gruppe eller bande er i stand til at begå kriminelle handlinger og undgå straf, hvis man kan blive ved med at dække over hinanden, og hvis alle undlader at sige noget.
Det er krænkende.
Spørgsmålet er så: Hvad gør vi ved det?
Hvordan løser vi det problem uden at gøre vold på vores retsstat, vores retsprincipper i Danmark?
Det er jo præcis der, hvor man har bedt Rigsadvokaten om at kigge på, om der på en eller anden måde er mulighed for, at vi kan få strammet op, uden at vi lander i den modsatte grøft.
Det skal vi jo helst ikke, og det tror jeg faktisk heller ikke at Dansk Folkeparti er interesseret i.
Jeg tror bare, at man er interesseret i, at der, hvor man helt bevidst dækker over hinanden for at undgå straf, skal der kunne gøres et eller andet.
Men når jeg så kigger på det, som Dansk Folkeparti konkret har foreslået, så bliver jeg alligevel lidt i tvivl om, hvad det er, Dansk Folkeparti vil.
For det fremgår, at det gælder de situationer, hvor det ikke er muligt at udpege gerningsmanden af straffelovsovertrædelsen, og det kunne godt efterlade det indtryk, at forudsætningen for, at man kan blive dømt for medvirken, er, at der er en konkret gerningsmand, man kender.
Det er ikke rigtigt, det er simpelt hen ikke rigtigt.
Man kan dømmes for medvirken, selv om man ikke ved, præcis hvem det er, der begik den konkrete forbrydelse.
Alene det, at man er medvirkende, er nok, men det forudsætter, at man medvirker.
Det rejser så det næste spørgsmål, for hvori ligger forskellen så, når man kan dømme alle for medvirken?
Det kan man allerede i dag.
Det står i straffelovens § 23.
Så hvis Dansk Folkeparti virkelig vil længere end det, man kan i dag – og jeg forstår godt ambitionen og ønsket om det, og vi deler det sådan set, selv om vi er lidt uenige om, hvordan vi når det – så skal man lave en bestemmelse i straffeloven, der lyder, at hvis en person er til stede på det tidspunkt, hvor der sker en forbrydelse, kan denne ifalde straf.
Det er sådan set den eneste forskel, man juridisk kan lave, sådan som jeg ser det.
Det er jo så der, hvor vi håber på at Rigsadvokaten kan hjælpe os lidt.
Det håber jeg på at han kan, for jeg er enig i, at vi på en eller anden måde bør få strammet op i forhold til de grupperinger, der bevidst benytter sig af at gemme sig i flokken, når de begår deres kriminelle handlinger.
Men på stående fod kan jeg ikke se andet, end at det er den eneste mulighed, der er.
Hvis det virkelig var det, man ville lave en lovændring af, så måtte vi fra konservativ side sige hundrede procent fra.
For selvfølgelig kan man ikke gøre det.
Hvis man forestiller sig, at der ude i Parken sidder 40.000 tilskuere, og at der så er 35, der begynder at lave hærværk, skal alle 40.000 så dømmes for hærværk, fordi de er til stede, da den her forbrydelse sker?
Nej, selvfølgelig skal de ikke det, vil alle sige.
Der vil selv hr. Peter Skaarup sige: Nej, selvfølgelig ikke.
Men hvad er det så, man vil?
Hvor går grænsen så?
Hvornår er man en gruppe, hvornår er man til stede, og hvornår har man medvirket?
Det er jo præcis det, der er det springende punkt i det her.
Derfor har vi fra konservativ side den holdning, at vi ikke kan støtte beslutningsforslaget, som det foreligger.
Det er simpelt hen formuleret forkert.
Men vi er enige i intentionerne om, at vi på en eller anden måde skal prøve at få strammet op, og der har vi tålmodighed til at vente på, at Rigsadvokaten kommer med et svar til os.
Det er trods alt os selv, der har bedt ham om at gøre det.