Bjarne Corydon (S), 2015-02-27:
Mange tak for det, og mange tak til ordførerne for deres indlæg.
Det glæder naturligvis mig, at debatten igen i år afspejler, at vi i Folketinget meget langt hen ad vejen og bredt er enige om, at hvis vi skal reformere og dermed fremtidssikre vores velfærdssamfund, ja, så er det helt oplagt at bruge de digitale muligheder, der er i den forbindelse.
Folketinget har som bekendt allerede vedtaget de tre første samlelove om digital selvbetjening for de områder, der blev digitale i årene 2012-2014.
Og med de områder, der er omfattet af bølge 4, altså de områder, der blev digitale for os alle sammen den 1. december 2014, er vi godt på vej i mål med, at 80 pct. af kommunikationen mellem borgerne og de offentlige myndigheder foregår digitalt inden dette års udgang.
Lovforslaget fortsætter jo efter helt samme koncept som de tre forudgående lovforslag, og det er et koncept, som er udarbejdet med inddragelse af en række parter, herunder ikke mindst Kommunernes Landsforening og dermed kommunerne.
Tilgangen er fortsat, at de borgere, der kan, også skal anvende digital selvbetjening.
Og erfaringerne fra bølge 1-3 bekræfter mig i, at vi har fundet en, synes jeg, rigtig fin balance med en model, der skal sikre, at ingen lades i stikken, og at alle får den hjælp, der er nødvendig, også selv om kommunikationen bliver digital.
Der er fra flere sider i den debat, der har været ført op til vores drøftelser her i dag – og også i selve behandlingen af lovforslaget og jo senest i forbindelse med Enhedslistens beslutningsforslag B 72 – blevet givet udtryk for, at den borger, der er fritaget for at modtage digital post, også automatisk bør være fritaget fra at bruge digital selvbetjening.
Jeg forstår udmærket, at den tilgang ud fra sådan en umiddelbar betragtning kan fremstå som tiltalende, for jeg er yderst opmærksom på, at det for nogle kan være meget svært eller ligefrem umuligt at bruge den digitale selvbetjeningsløsning.
Derfor er der også hensynet til den enkelte borger, der gør, at myndighederne fra sag til sag og under hensyntagen til borgerens evner og situation skal vurdere, om borgeren skal betjenes på en anden måde end den digitale.
Det giver myndighederne frihed og fleksibilitet til at hjælpe og betjene de knap så digitale borgere på den måde, der vurderes at være bedst for den enkelte.
Og den vurdering ligger i min optik bedst hos de enkelte myndigheder, særlig kommunerne, der er tættest på borgerne, og altså ikke gennem en generel fritagelse fra al digital kommunikation.
Jeg har i den forbindelse noteret mig, at også KL fastholder, at det er den mest oplagte tilgang i forbindelse med selvbetjening.
Der skal vi være sikre på, at borgeren kan tjekke den digitale post, vi sender, og kan borgeren ikke det, ja, så sender vi brevet med almindelig post.
Når det alt sammen er sagt, er det klart, at vi skal være opmærksomme på, om reglerne virker efter hensigten.
Derfor har Digitaliseringsstyrelsen indledt en drøftelse med en række kommuner, med KL og med Udbetaling Danmark for at få et samlet billede af eventuelle udfordringer med fritagelsesreglerne og den måde, de i praksis administreres på.
Herved vil vi bl.a. sikre, at principperne for fritagelse kommunikeres klart ud til de medarbejdere, som møder borgerne i praksis, så borgeren kan få den bedst mulige betjening hver gang
Vi må jo huske på, at langt hovedparten af såvel danskere som myndigheder faktisk har taget godt imod vores igangsatte fælles bestræbelser på at give borgerne en moderne og effektiv service på nettet.
Og med tanke på det og de erfaringer, vi allerede har høstet, er jeg tryg ved at stille krav om digitalisering på den sidste række områder i bølge 4, der er omfattet af det lovforslag, vi drøfter i dag.
Og jeg er naturligvis klar til efterfølgende at besvare de forskellige spørgsmål, der måtte blive rejst undervejs i den udvalgsbehandling, der følger.