Simon Emil Ammitzbøll (UFG), 2009-03-13:
Det er også blevet brugt som undskyldning for at vedtage både lovforslaget og beslutningsforslaget, nemlig at ekstraordinære situationer kræver ekstraordinære tiltag.
Det er sådan, at når der er voldsom kriminalitet og bandekriminalitet, som vi ser det i øjeblikket, kan man bekæmpe den på flere måder.
Man kan for det første bekæmpe den ved at få banderne og grupperingerne væk fra gaderne, og der synes jeg at regeringen fortjener en uhørt grad af ros for, at det er en opgave, man tager alvorligt.
Til gengæld tager regeringen ikke de andre elementer, som man burde tage med, særlig alvorligt, nemlig f.eks. at stoppe tilgangen til banderne.
For det andet kunne man tage en stor diskussion om, om man skulle fjerne markedet for banderne.
Jeg ved godt, at det ikke er noget, der er stor opbakning til her i Folketinget, men jeg mener dybest set, at et forsøg med legalisering af cannabis for at fjerne det økonomiske grundlag for banderne ville være noget af det klogeste, man overhovedet kunne gøre i den her situation.
Tilbage til forslaget.
Det hænger jo sammen med det element, der handler om straf, hvor regeringen i hvert fald ikke er bleg for at tage tiltag og tak for det.
Her kommer vi jo så ind i den del, hvor man bare ser på den retssikkerhed, som der er.
Det har allerede været diskuteret, at det her handler om, at man nu skal til at have kendelser på personer i stedet for alene på telefonnumre.
Det synes vi vel alle sammen er en glimrende idé.
Vi lever ikke i en tid, hvor telefonen hænger på væggen, men hvor vi alle sammen kan få nye telefoner og nye taletidskort, og hvad ved jeg.
Så vi skal selvfølgelig ikke have en lovgivning, som ikke følger med den teknologiske udvikling.
Der, hvor problemet er, og der, hvor diskussionen er, er spørgsmålet om dommerkendelser, om - jeg er lige ved at sige - hvor mange dommerkendelser der skal være, og hvem der skal være dommerkendelser i forhold til.
Der er andre ordførere, der allerede har været inde på, at med den lovgivning, der her bliver foreslået, laver man jo den skævhed, at så længe der er tale om forbryderne, er man sådan set meget opmærksom på, at der skal være dommerkendelser, men lige så snart det handler om alle de uskyldige, der kan være i kredsen omkring forbryderne, er det ikke nær så godt sikret.
Så er der hele diskussionen om retssikkerhed kontra sikkerhed.
Jeg kan sagtens høre, at der er et sikkerhedsflertal i Folketinget, som er nemmere at skrabe sammen end et retssikkerhedsflertal.
Jeg synes, at det er fair nok, at man siger, at der stadig vil være retssikkerhed i Danmark, også hvis det her forslag bliver vedtaget.
Men det er ligesom med temperaturskalaen, at det kan være koldere eller endnu mere koldt, det kan være lidt varmere og rigtig varmt.
Der kan dermed også være større eller mindre grad af retssikkerhed.
Jeg synes, at retsstaten lige får et lille hak i tuden, i forhold til hvordan det er med de nuværende regler, og hvordan det kunne blive, hvis bare man ville justere det her forslag meget lidt.
Jeg synes, at det er ærgerligt, at det er under en borgerlig-liberal regering, som jo netop skulle være dem, der skulle forsvare de borgerlig-liberale frihedsrettigheder.
Benjamin Franklin sagde,
at de, der vil ofre grundlæggende frihed for at købe en smule midlertidig sikkerhed, fortjener hverken frihed eller sikkerhed.
Det er selvfølgelig meget hårdt sagt og virkelig sat på spidsen, men vi skal passe på, at vi i al vores kamp for at få sikkerhed ikke ofrer nogle af de ting, der er grundlæggende i det danske samfund.
Det er netop her, retssikkerheden kommer ind.
Vi skal ikke længere tilbage end til december, hvor vi vedtog - ikke vi, men andre end mig den såkaldte tuneserlov, som jo er et andet eksempel på, at det skrider i de her år.
Det skrider på det retssikkerhedsmæssige område, fordi det sikkerhedsmæssige flertal og ikke det retssikkerhedsmæssige er det største.
Derfor er jeg og Borgerligt Centrum umiddelbart ikke indstillet på at stemme for forslaget, heller ikke det beslutningsforslag, som ligger fra Dansk Folkeparti, og som går endnu længere, men det kunne jo være, at man kunne få en dialog i gang, som også andre ordførere har været inde på, i løbet af udvalgsbehandlingen, der gjorde, at vi kunne gøre det på en ordentlig måde, så hele Folketinget eller i hvert fald et meget stort flertal i Folketinget kunne vedtage det her forslag sammen.