Jeppe Mikkelsen (RV), 2012-10-11:
Tak til formanden for ordet og tillykke med debuten i formandsstolen.
Jeg ved ikke, om der er en tradition med småpenge, ligesom der er, når man står her på talerstolen første gang.
Men skulle det være tilfældet, har jeg lige tjekket, og jeg har kr. 5,50, dem er fru Pia Kjærsgaard velkommen til at komme ned og hente efterfølgende.
Det er jo tre vigtige områder, vi diskuterer her i dag, og til at starte med vil jeg sige tusind tak for redegørelserne.
Jeg tænker, at jeg først og fremmest gerne vil lægge ud med det nordiske samarbejde.
Jeg er blevet væsentlig bedre til norsk og svensk.
Det finske kniber det stadig en smule med, men mon ikke jeg kommer efter det på et tidspunkt.
Det nordiske samarbejde er vigtigt og foregår i dag på en lang række politiske områder: miljø og klima, arbejdsliv, erhverv, fødevarer, finans, ligestilling, kultur, uddannelse, asyl og indvandring og social og sundhed.
Her sker løbende fremskridt, og det gør der, fordi vi – selv om vi er små lande – har et tæt kulturelt bånd.
De nordiske lande kan tilsammen faktisk udgøre verdens tiende- eller ellevtestørste økonomi.
Derfor betyder det noget, når vi står sammen.
Klima- og miljøområdet er et godt eksempel.
Vi kender succesen fra svanemærket, som forbrugerne i de nordiske lande virkelig har taget til sig.
Jeg har sågar mødt folk, som efter at have set Nordisk Råds logo har sagt: Det dér har I da stjålet fra svanemærket.
Sandheden er jo nok den omvendte, men det viser noget om, at miljømærket er kendt blandt danskerne.
På klima- og miljøområdet har statsministrene det seneste år sat gang i otte konkrete initiativer.
Det drejer sig bl.a. om udvikling af grønne testcentre, samarbejde om grønne tekniske standarder, grønne offentlige indkøb, nye metoder til affaldshåndtering og fremme af miljø- og klimaintegration i forbindelse med ulandsbistand.
Det er altså et godt eksempel på, at det nordiske samarbejde fungerer på grund af vores mange fælles karakteristika.
Vi radikale glæder os meget over, at vi så småt er kommet i gang med arbejdet med at nedbryde grænsehindringer.
Allerede nu har vi et godt udgangspunkt efter den vedtagelse, som vi fik igennem før sommerferien.
Vi er ligesom de øvrige partier en smule utålmodige for at komme i gang, for det er et vigtigt arbejde.
Og samtidig håber vi på, at vi kan gå forrest og være rollemodel for de øvrige nordiske lande.
Men vi har da også respekt for, at et sådant arbejde tager tid.
Der skal koordineres meget på tværs af Slotsholmen, og bliver der ikke det, får vi heller ikke et ret godt resultat.
For arbejdet skal forankres i mange forskellige ministerier for for alvor at gøre en forskel.
Derudover vil jeg sige, at jeg også ser frem til sessionen om få uger, hvor samarbejdet fylder rundt, og jeg håber, vi i det næste års tid også får et frugtbart samarbejde, hvor vi i endnu højere grad tænker over og sørger for, at vi får noget ud af de ressourcer, hvert land spytter i den nordiske kasse.
Går vi videre til Østersøsamarbejdet, må man sige, at det har været en succes.
Det har naturligvis skiftet karakter gennem tiden.
I dag er der større stabilitet i regionen, og næsten alle medlemmer er i dag med i enten EU- eller EØS-samarbejdet.
Er der så stadig brug for et forum, hvor landene kan mødes?
Det kunne man jo spørge sig selv om.
Og ja, det er der.
Det skyldes ikke alene det faktum, at der i et sådant forum kan være særligt fokus på lige præcis den her region, men naturligvis også, at Rusland som det eneste land i regionen ikke er med i EU eller EØS.
Jeg faldt for nylig over et forskningsprojekt, som hedder Marine Traffic Project, og som et led i deres arbejde har de en hjemmeside, hvor man live kan gå ind at følge skibstrafikken i hele verden.
Det gjorde jeg, jeg fandt kortet frem og zoomede ind på Østersøen.
Og det kan jeg faktisk godt anbefale at man gør, for det er meget imponerende at se, hvor megen trafik, der faktisk er gennem de danske farvande og gennem det øvrige Østersøen.
Det vidner jo om mulighederne for vækst i regionen og mulighederne for samarbejde, men det vidner selvfølgelig også om behovet for et fælles beredskab i forhold til skibsforlis og potentielle olieudslip som følge heraf.
Så der er fortsat behov for Østersøsamarbejdet, men det er naturligvis vigtigt, at vi hele tiden tilpasser det til de nye udfordringer, som opstår i regionen.
Så vil jeg komme ind på Arktis.
Det er naturligvis et emne, som også er blevet drøftet i Nordisk Råd, og rådet er et godt organ, for på det her område har vi også mange fælles ønsker om en stabil og miljøvenlig udvikling med respekt for de oprindelige folk.
Fra radikal side er vi glade for, at Arktisk Råd har fokuseret særligt på Search and Rescue, det, vi også kalder for SAR-samarbejdet, fordi sådan et samarbejde på tværs af landene er vigtigt, for selv om det er multilateralt, er det stadig væk en gigantisk opgave at sikre det gigantiske arktiske område.
Personligt kan jeg jo ikke lade være med at tænke på, hvis en ulykke som den i Italien med krydstogtskibet »Costa Concordia« var sket i arktisk farvand.
For nylig så vi en af de første frugter, der blev høstet af dette samarbejde, nemlig en stor fælles øvelse, som blev foretaget her i september.
Ud over SAR har man også styrket fokus på en eventuel oliekatastrofe i Arktis, og det kan vi også fra radikal side kun rose, da det er vigtigt, at vi værner om regionens sårbare og unikke natur.
Sidst, men ikke mindst vil jeg gerne fra radikal side understrege, at vi har et klokkeklart ønske om, at hele rigsfællesskabet inddrages, når det kommer til Danmarks fremtidige gøren og laden i Arktis.
Vi har en fælles strategi for kongeriget, som vi er glade for, og det er vigtigt, at både Færøerne og Grønland inddrages tæt i de beslutninger, som træffes fremadrettet.
Det vil jeg gerne understrege.
Jeg vil slutte af og sige tak for redegørelserne til ministeren for nordisk samarbejde og til udenrigsministeren.
Vi er fra radikal side godt tilfredse med det år, der er gået, og vi glæder os til det næste.
Tak for ordet.