Thomas Adelskov (S), 2007-05-02:
Det her lovforslag er lovsjusk, og det er under al kritik.
Man har ikke overholdt tidsfristerne for, hvornår man fremsætter lovforslaget i Folketinget; man har heller ikke overholdt tidsfristerne for, hvor lang en høringsperiode man har givet de berørte organisationer, og det på trods af, at det her er et lovforslag, kan vi jo læse af de høringssvar, vi nu endelig har fået, der berører den enkelte borgers rettigheder og forrykker ved den retsstilling, som vi kender i dag.
Endelig har Folketingets medlemmer først fået høringssvarene oversendt i begyndelsen af den her uge, hvilket også er en overskridelse af de aftaler og tidsfrister, som ellers gælder.
De høringssvar, vi har fået ind, siger samstemmende, når man læser lønmodtagerinteresserne, når man læser svaret fra LO, når man læser svaret fra FTF, når man læser svaret fra akademikerne, at man er dybt bekymret over den retstilstand og retsstilling, som dette lovforslag medfører.
Det er en ringere retstilstand, der betyder, at der, hvor der i dag kan være usikkerhed eller direkte forbud mod, at man binder en medarbejder til en virksomhed og forhindrer medarbejderen i at kunne søge andre steder hen, ja, så bliver der nu åbnet op for en lovliggørelse af, at en virksomhed kan binde den enkelte medarbejder. Socialdemokraterne er imod et lovforslag, som betyder, at man kan stavnsbinde den enkelte lønmodtager til virksomheden.
Da vi for to uger siden behandlede oppositionens forslag på det her område, ja, så var der en del diskussion af, om man kunne ende i situationer, hvor f.eks. virksomheder eller håndværkere i et givet geografisk område kunne finde på at binde deres medarbejdere til den konkrete virksomhed.
Dengang satte Venstre spørgsmålstegn ved, om noget sådant kunne ske, og om ikke bare det her var et problem, som handlede om nøglemedarbejdere eller it-virksomheder.
Hvis man i dag går ind på internettet og læser på en hjemmeside, der hedder www.bygformidling.dk, ja, så kan man læse om en virksomhed, der formidler samarbejde imellem forskellige håndværkere, et samarbejde, der betyder, at man går i entreprise og løser forskellige opgaver.
Og når man læser igennem, hvad de stiller op af betingelser, så stiller de rent faktisk betingelser om, at man binder håndværkerne, altså de medarbejdere, som er i www.bygformidling.dk.
Men også i det tilfælde, hvor den pågældende virksomhed etablerer et samarbejde med andre virksomheder, ja, så forbyder man, at virksomhederne kan ansætte hinandens medarbejdere i helt op til halvandet år, efter at arbejdet er afsluttet.
Det er fuldstændig urimeligt at låse lønmodtagere på den måde.
Vi er enige i, at der kan være situationer, hvor en enkelt virksomhed kan have behov for at beskytte sig selv.
Der, hvor man er i underentreprise over for en anden virksomhed, der, hvor man har lovet at løse en opgave og er kontraktligt forpligtet til at løse en opgave, ja, der kan det jo være relevant, at man indgår en aftale om, at så ansætter hovedvirksomheden ikke medarbejderne fra konsulentfirmaet.
Det kan være fair nok, at man indgår den slags aftaler, men det må være sådan, at det handler om konkrete aftaler og om konkrete medarbejdere, og at det handler om den periode, hvori kontrakterne løber.
Og det må være sådan, at det er noget, man forhandler med den enkelte lønmodtager, den person eller de personer, som det her betyder noget for, og som er omfattet af de her kontrakter, sådan at man også kan blive kompenseret, så det ikke bare bliver et diktat, som man enten kan sende ud til den enkelte lønmodtager via e-mail eller via en sms.
Vi er i Socialdemokratiet enige med De Konservative i den her sag.
I december måned skrev den daværende arbejdsmarkedsordfører for Det Konservative Folkeparti en kronik i Nordjyske Stiftstidende, og jeg citerer: Ofte er aftalerne hemmelige for lønmodtagerne, hvad der i sig selv gør aftalerne uacceptable, men for mig er det ikke det værste.
Det for mig
altafgørende for, at vi fra politisk hold ikke skal acceptere jobkarteller, er, at der er tale om aftaler imellem to parter, de to virksomheder, som begrænser en tredje part, nemlig lønmodtageren.
Det er rent faktisk det, det her lovforslag nu lovliggør.
Den eneste forskel er, at nu kan virksomhederne ikke længere gøre det hemmeligt – det er vel i sig selv sympatisk – til gengæld får virksomhederne med ministerens og Folketingets flertal, hvis Dansk Folkeparti bakker op, som det forlyder i pressen at de gør, lov til at lave den slags aftaler.
Og hvis man sammenligner med den retstilstand, som vi har i dag, kan man konstatere, at organisationerne i deres høringssvar er meget bekymrede for, om vi ender i en situation, hvor de eksisterende kunde- og konkurrenceklausuler ikke vil blive anvendt, men hvor man i stedet for vil anvende denne lovgivning, der kan binde medarbejderne, uden at de samtidig kompenseres.
Socialdemokratiet kan derfor ikke støtte lovforslaget.