Rasmus Helveg Petersen (RV), 2012-01-20:
Det er klart, at fra en dansk synsvinkel må den mest dramatiske ting, der er sket i året, der gik, have været den danske deltagelse i flyvningerne over Libyen.
Vi er glade for, at aktionen er overstået, og vi er glade for, at aktionen er afsluttet uden danske militære tab og tilsyneladende uden civile libyske tab.
Vi er selvfølgelig først og fremmest glade for, at aktionen er overstået med det ønskede resultat.
Vi har også noteret os, at alle er glade for aktionen, også selv om prisen løber op i flere hundrede millioner kroner.
Det synes jeg er værd at huske på, når vi debatterer den blødere del af sikkerhed, og det drejer sig om ting som demokratistøtte.
Militær indgriben er farlig og dyr, og vi skylder os selv altid at prøve de bløde løsninger.
Det gør vi som regel heldigvis også.
Særlig de tusinde eksperter, Danmark har udsendt til internationale civile missioner, er et udtryk for denne udmærkede prioritering.
Vi vil allerhelst løse komplicerede spørgsmål i fællesskab med ligesindede lande.
Vi finder det fra Radikales side ærgerligt, at vi på grund af vores EU-forbehold ikke kan bidrage til de udmærkede EU-ledede militære aktioner, der for tiden er i gang i henholdsvis Bosnien-Hercegovina, ud for Somalias kyst og ved en træningsmission for somaliske sikkerhedsvagter, der foregår i Uganda.
Der er formentlig flere missioner af tilsvarende karakter, vi i fremtiden ikke kan deltage i, fordi EU's missioner ændrer karakter, så de i ringere omfang er rent militære eller rent civile, men i højere grad er blandede.
Når der er militære dele i en EU-mission, er vi på grund af forbeholdet udelukket fra at deltage.
Derfor glæder vi os fra Radikales side særligt over udsigten i denne redegørelse til en kommende folkeafstemning om forsvarsforbeholdet.
Vi vil arbejde for en afskaffelse, og vi deler fuldstændig hr. Søren Espersens glæde og forventning til den udmærkede debat, der skal komme, om vores forsvarsforbehold.
Vi vil formentlig ikke deltage på samme side, men vi glæder os meget til den.
I Afghanistan er den danske indsats nu i højere grad at uddanne afghanske styrker.
Det hilser vi også velkommen.
Vi er glade for, at vores exitstrategi er på skinner.
Det synes at have en positiv effekt at vi har optrappet overdragelsen af magten til afghanerne.
Vi vil meget gerne støtte en fortsat høj profil inden for bistand til udvikling og opbygning af Afghanistan.
For så vidt angår Syrien, er situationen naturligvis uholdbar.
Jeg håber, at vores sanktioner og forsøg på at bakke op om de internationale tiltag mod Syrien kan føre til styrets snarlige afgang.
Situationen er ustabil og på kogepunktet, og vi skal være på demonstranternes side moralsk i internationale fora og med hjælp, hvis vi kan.
For så vidt angår Iran, er Det Radikale Venstre klart forpligtet på sanktionsregimet og ubøjelig i at fastholde ikkespredningsaftalen.
Vi er klart forpligtet på tosporsstrategien med forhandlinger og sanktioner i kombination, men vi vil gerne advare mod sabelraslen.
Iran er en langsigtet udfordring, der skal håndteres med fredelige midler.
Vi opfatter Iransituationen som noget, der skal inddæmmes, indtil det er muligt for landet indefra at klare sit eget styres udfordringer.
I Somalia støtter vi også den danske pirateribekæmpelse, men vi ville langt foretrække, at vi kunne lægge vores kræfter i en EU-koordineret aktion.
Det relaterer tilbage til det, jeg sagde tidligere om forsvarsforbeholdet.
Endelig er vi i redegørelsen meget, meget glade for, at året bød på en bindende aftale om søredning i Arktisk Råd.
Det er et stort skridt fremad, og jeg deler i øvrigt hr. Søren Espersens holdning, at det er et emne, der kommer til at fylde stadig mere.