Karen Ellemann (V), 2009-11-10:
Jamen så misforstod hr. Frank Aaen min start på talen, for jeg henviste blot til, at jeg meget gerne vil tage diskussionen om satspuljen generelt nu her i spørgsmålene – selvfølgelig i salen.
Det var ikke en hentydning til, at det skulle henvises til udvalgsbehandlingen.
At hr. Frank Aaen ikke er med i satspuljeforhandlingerne, ja, det kan jeg da kun undre mig over, for det er da om noget et vigtigt sted, hvor vi netop træffer nogle meget, meget vigtige beslutninger for lige præcis en udsat gruppe.
Det er da en fornuftig finansiering af en række meget, meget vigtige og væsentlige initiativer.
Jeg har meget svært ved at forstå, hvorfor hr. Frank Aaen kan være så fundamentalt imod det, men det kan være, at jeg kan blive yderligere oplyst.
Tak for det.
Det er jo umådelig fristende at bruge taletiden her på at give en svada tilbage til hr. Frank Aaen for den her ynkelige fremstilling af, hvad satspuljeaftalerne er, og hvad satspuljen går ud på.
Det kan være, at vi kan tage den i spørgsmålene.
Det vil jeg da håbe på, for lige nu og her drejer det sig sådan set om L 57, et lovforslag, som naturligvis som alle andre lovforslag gennemgår tre behandlinger i Folketinget.
Der er en grundig udvalgsbehandling, der har været en høring osv., så jeg har meget svært ved at se, at demokratiet er under pres i forbindelse med den her lovbehandling.
Så lad mig starte et andet sted, netop med at takke de øvrige partier for en positiv og i det hele taget velvillig behandling af det her lovforslag og for de bemærkninger, der så er kommet undervejs.
Og lad mig lige knytte et par enkelte bemærkninger til de væsentligste emner, som er blevet fremhævet i forbindelse med selve lovforslaget.
Jeg har forståelse for, at timebanken på 7 timer årligt kan synes lille, men man skal altså huske at se timebanken i forhold til de mange aktiviteter, hvor der er adgang til ubegrænset tolkning.
Der er f.eks. ubegrænset tolkning til deltagelse i handicappolitisk arbejde, der er ubegrænset tolkning til foreningsarbejde, til besøg hos praktiserende læge og til aktiviteter i børnenes skoler og børnehaver.
Der er simpelt hen slet ikke nogen som helst begrænsning på det.
Vi har jo altså på baggrund af de sidste års meget store udsving i forbruget af tolk i det sociale tolkeprojekt foretaget et konservativt skøn, der sikrer, at forbruget af tolk holder sig inden for den økonomiske ramme, som er til rådighed.
Det, som mange af ordførerne også har fremført her, er, at vi skal have skabt ro på det her område, og det gør vi ikke ved hele tiden at skrue op og ned og ændre i antallet af timer, som er til rådighed i den her timebank.
Med det sociale tolkeprojekt in mente og den hurtige stigning i forbruget af tolk i projektet vil jeg stadig væk fastholde, og det oplever jeg også der er generel opbakning til, at der kun foretages en årlig vurdering af, om det er muligt at ændre i antallet af timer i timebanken.
Det her er også af hensyn til brugerne.
Vi ved fra det sociale tolkeprojekt og fra interesseorganisationer, at ændringerne er lang tid om at slå igennem, og at de simpelt hen har det med at skabe en unødig usikkerhed.
Adgangen til tidsubegrænset tolkning til en lang række aktiviteter betyder jo, at personer med hørehandicap bliver uafhængige af familie og venner.
Desuden betyder adgangen til ubegrænset tolk, at personer med hørehandicap får adgang til selv at kunne træffe egne valg, f.eks. i samtaler med banker, pensionskasser osv.
Så jeg mener, det er vigtigt, at vi her husker, at ordningen altså fuldt ud er i overensstemmelse med FN-konventionen.
Med de her bemærkninger vil jeg blot konstatere, at jeg ser frem til udvalgsbehandlingen af forslaget.