runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kirsten Brosbøl (S), 2010-03-24:
Det var jo en redegørelse for ministerens holdning, men jeg spørger sådan set i min formulering, om ministeren er enig med sin egen ordfører fra Det Konservative Folkeparti, som jo altså har været ude at undsige eller i hvert fald modsige det, som ministeren her står og siger.
Den konservative ordfører siger meget klart i et interview på Altinget den 16. marts, at planerne om private universiteter ikke er droppet, at der bliver arbejdet videre med konkrete kontakter til virksomheder, og at der bliver arbejdet videre på et lovforslag, eller at det i hvert fald kan blive relevant at lave et decideret lovforslag, som danner nogle nye rammer for private universiteter.
Det skaber jo en væsentlig forvirring rundtomkring.
Vi var jo mange, der glædede os over, da ministeren kom til, at hun så hurtigt og skarpt sagde, at det ikke var noget, som hun havde tænkt sig at arbejde videre med.
Men det er klart, at det så ikke var alle, der jublede.
Der var også nogle, der mente, at ministeren skulle fyres, fordi hun på den måde havde afvist planerne.
Jeg ved ikke, hvad den konservative ordfører mener om det, men man kan se i det interview, som han har givet til Altinget, at han i hvert fald ikke er enig med ministeren.
Det er derfor, at jeg spørger ind til, hvad holdningen egentlig er i Det Konservative Folkeparti:
Hvad er det, der kommer til at være gældende?
Kan vi regne med det, som ministeren siger, altså at forslaget er lagt på hylden, at der ikke kommer nogen lovændringer, og at der ikke er brug for at skabe nye rammer i form af konkret lovgivning?
Eller er det det, som den konservative ordfører og altså også Venstres Ungdom og andre er ude at sige, nemlig at der altså skal arbejdes videre med det her, vi kan regne med?
Hvad er regeringens politik?
Det vil så sige, at det er den konservative ordfører, der tager helt fejl her, og at han altså ikke har ret i, at der foregår konkrete sonderinger med virksomheder, eller at der er lovforberedende arbejde i gang.
Der må vi så konstatere at der er en klar uoverensstemmelse mellem det, som den konservative minister siger, og det, som den konservative ordfører siger.
Det er jo lidt besynderligt, kan man så mene.
Men jeg er da meget glad for, at vi nu får slået helt fast her, at der ikke er noget lovforberedende arbejde i gang på det her område, og jeg håber da meget, at ministeren vil holde fast på det her.
Men hvad vil ministeren gøre for at få manet det her i jorden, som den konservative ordfører så har fået skabt en eller anden stemning om, altså at der stadig væk foregår et sådant arbejde?
For det skaber jo en vis usikkerhed blandt dem, som interesserer sig for det her område.
Det er jo ikke et forslag, der er gået ubemærket hen, og debatten er bestemt ikke gået ubemærket hen.
Så hvad vil ministeren gøre for at få manet det her i jorden, for at få sat sin ordfører på plads?
Liselott Blixt (DF), 2010-03-24:
Jeg vil takke for ministerens svar på mine spørgsmål og henholde mig til, hvad ministeren har sagt, nemlig at jeg kan udforme noget, som ministeren kan sende til Sundhedsstyrelsen, og så kan vi måske se på det.
Så jeg takker for svarene.
Charlotte Sahl-Madsen (KF), 2010-03-24:
Udgangspunktet for hele debatten om private universiteter var ønsket om at skabe bedre og nye rammer for samarbejdet mellem det private erhvervsliv og universiteterne.
Den debat har været både givende og yderst interessant.
Min konklusion efter at have lyttet til debatten og læst på sagerne er, at der faktisk ikke er fremkommet eksempler på udfordringer, der ikke kan håndteres inden for de rammer, vi har i dag.
Samspillet mellem private virksomheder og universiteterne kan gennemføres ved en række forskellige organisationsformer, f.eks. de såkaldte forskningscentre, og de forudsætter altså ikke etablering af et egentligt privat universitet.
Som jeg tidligere har nævnt og gerne gentager, er jeg parat til at se på spørgsmålet, hvis f.eks. et udenlandsk universitet skulle ønske at etablere sig i Danmark, men for nuværende agter jeg altså ikke at arbejde videre med spørgsmålet om private universiteter.
Bertel Haarder (V), 2010-03-24:
Jeg vil gerne lægge vægt på det, jeg sagde om Sundhedsstyrelsen, som jo ikke har afvist spørgerens idé, men tværtimod følger udviklingen på området nøje, og som gennem den overvågning løbende vil overveje, om der er sundhedsfagligt belæg for at overveje screening for hjerte-kar-sygdomme.
Så det er ikke nogen afvisning; det er en velovervejet overvågningsperiode, som jeg tror vi alle har gavn af går forud for en beslutning om generel screening.
Dette med at screene alle borgere eller visse grupper af borgere er en stor beslutning, som der skal være et godt sundhedsfagligt belæg for.
Liselott Blixt (DF), 2010-03-24:
Det glæder mig, at man kan begynde at bruge en metode som screening, som jeg ved ledende hjertelæger foreslår man indfører allerede nu.
Vi har nogle rigtig dygtige læger på området, som arbejder med det her i det daglige, og jeg føler nogle gange, at vi overhører dem, når de kommer og foreslår noget på et område.
Så jeg tænker, at hvis vi her har noget, der virkelig kan få fat i og hjælpe nogle af de mennesker, der ellers dør eller får en meget forringet livskvalitet, og hvis det viser sig, at det er en effektiv metode rent sundhedsfagligt – hvilket ministeren har fået at vide det ikke er endnu – vil det så være en mulighed, at man går ind og får fat i de mennesker, som man mener kan være i risikogruppen?
Bertel Haarder (V), 2010-03-24:
Hvis hjerte-kar-sygdomme er noget, der er arveligt, er svaret jo klart ja.
Så vil det være helt naturligt at spørge ind til, om der i borgerens familie er erfaring for, at der har været problemer med hjerte-kar-sygdomme.
Det er jo sådan, at visse kræftsygdomme desværre er arvelige, og der ved jeg, at man lægger meget vægt på, om der har været bestemte typer kræft i familien.
Det får faktisk indflydelse på, om man bliver screenet, kommer til regelmæssig blodprøvetagning osv.
Så hvis hjerte-kar-sygdomme er arvelige på nogen måde, er svaret på spørgsmålet ja; så er det en klar indikation på lige fod med livsstilsproblemer.
Liselott Blixt (DF), 2010-03-24:
Ministeren var inde på, at man skal se på folks livsstil: Man skal vurdere kost, ryge-, alkohol- og motionsvaner, måle blodtryk og sukker og kolesterol i blodet.
Primært siger det jo også noget om risikoen, men alligevel er der mange, som ikke ud fra disse parametre befinder sig i risikozonen, og som rammes af en blodprop.
Så spørgsmålet er også: Hvad gør vi nu?
Når et familiemedlem får en blodprop, går vi til de pårørende og siger, at det ville være en god idé at lade sig teste, men hvad er det for en test, vi udfører i dag?
Jeg ved, at den ikke indeholder en ultralydsscanning.
Var det ikke også et parameter at tage med at sige, at har man haft en i familien med en blodprop, tilbydes man en screening?
Bertel Haarder (V), 2010-03-24:
I dette tilfælde er der allerede kommet en melding fra Sundhedsstyrelsen, som jeg også har nævnt under det tidligere spørgsmål.
Sundhedsstyrelsen mener ikke, der er tilstrækkeligt sundhedsfagligt belæg for en generel screening for hjerte-kar-sygdomme.
Når det ikke er relevant i dag, giver det bedst mening i stedet at fokusere på at finde frem til de borgere, som på grund af deres livsstil har forhøjet risiko for hjerte-kar-sygdomme – for hjerte-kar-sygdomme er ifølge Styrelsen i høj grad livsstilsbetinget.
Hvis man vil finde frem til dem, der har den livsstil, der bringer dem i risikogruppe, skal det ske ved, at de praktiserende læger spørger ind til f.eks. rygevaner og andre risikofaktorer, når borgerne alligevel kommer i almen praksis.
Det er for øvrigt det, der anbefales internationalt, og det er det, der sker rundtomkring hos landets læger som led i lægernes almindelige kliniske virksomhed.
Her får lægerne jo typisk et godt kendskab til deres patienter og kan på den baggrund identificere borgere, som har høj risiko for at pådrage sig hjerte-kar-sygdomme, og som derfor bør følges tæt og eventuel behandles.
Sundhedsstyrelsen følger udviklingen på området nøje, og så må vi jo se, om den konstante overvågning af området senere giver et nødvendigt sundhedsfagligt belæg for at overveje en generel screening for hjerte-kar-sygdomme.
Liselott Blixt (DF), 2010-03-24:
Spørgsmålet bevæger sig i samme område: Hvad er grunden til, at vi ikke screener for hjerte-kar-sygdomme i Danmark, eventuelt ved hjælp af ultralydsscanning, taget i betragtning, hvor mange man vil kunne redde ved at foretage screeningerne, og hvad det vil koste at screene alle over 50 år for hjerte-kar-sygdomme, eventuelt med en ultralydsscanning af halspulsåren?
Hvad er grunden til, at vi ikke screener for hjerte-kar-sygdomme i Danmark, eventuelt ved hjælp af ultralydsscanning, taget i betragtning, hvor mange man vil kunne redde ved at foretage screeningerne, og hvad det vil koste at screene alle over 50 år for hjerte-kar-sygdomme, eventuelt med en ultralydsscanning af halspulsåren?
Bertel Haarder (V), 2010-03-24:
Jeg er helt klar til at sende Sundhedsstyrelsen en kopi af den dialog, vi har haft om spørgsmålet her med henblik på at få Sundhedsstyrelsens kommentarer.
Jeg mener i øvrigt, jeg har hørt kommentarer til den pågældende undersøgelse; jeg kan ikke huske, om det var Sundhedsstyrelsen, eller om det var andre.
Men jeg er sikker på, at der allerede foregår en faglig debat om de resultater, som her bliver nævnt.
Liselott Blixt (DF), 2010-03-24:
Det glæder mig at høre.
En artikel om det kom ud første gang i juni 2009, og inden vi får set os om, er det snart et år siden, at en karkirurg sagde, at der er en måde, hvorpå man kan scanne.
Vi ved, det er en livsstilssygdom, at 320.000 danskere lider af en hjerte-kar-sygdom, og vi har den karkirurg i Danmark, og når vi praler så meget af, at vi har nogle rigtig dygtige læger, burde vi ikke gå foran og måske sige: Jamen så prøver vi det projekt, lad os prøve at sætte noget af til at få det her op at stå, så vi kan se, om det har nogen betydning?
Var det ikke en mulighed?
Bertel Haarder (V), 2010-03-24:
Jeg tror stadig, det er en god idé at få det undersøgt nøjere, og det ville jo være unaturligt, hvis ikke Sundhedsstyrelsen tog en sådan melding fra en overlæge alvorligt.
Men jeg tror, at et af de første spørgsmål, der rejser sig, er: Er evidensen sikker?
Altså, kan man være sikker på de resultater, der er fremlagt?
Det kan man måske.
Det næste spørgsmål er: Er de udslag, som screeningen giver, præcise eller upræcise?
Altså, med andre ord: Får man nogle med, som ikke hører til risikogruppen?
Det tredje spørgsmål er: Kan man indsnævre risikogruppen, så det ikke er hele befolkningen eller hele årgange, som skal screenes?
Uanset om det ikke koster ret meget pr. person, er det jo en voldsom udgift, hvis det er hele årgange, der skal screenes.
Så jeg tror, det er klogt at spørge sagkundskaben, og hvis fru Liselott Blixt vil have mig til at indhente en kommentar fra Sundhedsstyrelsen, kan det jo altid ske.
Liselott Blixt (DF), 2010-03-24:
Så kunne jeg da godt tænke mig at høre, om ministeren og Sundhedsstyrelsen har nogen intentioner om eller har sat noget i gang for at få lavet et projekt for netop at se, om det her var en metode.
For screeningsmuligheden er der, og som Henrik Sillesen siger: Her på karkirurgisk afdeling har vi kun patienter, der allerede har fået konstateret hjerte-kar-sygdomme.
Så de har ikke gavn af opdagelsen.
Screeningen skal foretages på tilsyneladende raske mennesker.
Var det ikke her, vi kunne gå foran og sige, at det her med livsstilssygdomme er et stort problem –
Bertel Haarder (V), 2010-03-24:
Jeg har hørt om den pågældende screeningsmetode, og jeg kan forstå, at den er forholdsvis billig, som fru Liselott Blixt også nævner.
Men ikke desto mindre tror jeg, det er klogt, at vi lytter til den højeste sagkundskab; at vi forlanger evidens i alle tilfælde, før vi springer ud i at screene store befolkningsgrupper.
Så jeg vil altså henholde mig til den sagkundskab, som både regeringen og Folketinget har, for at sikre, at vi ikke plumper ud i noget, som kan anfægtes af eksperter, og som senere viser sig ikke at være den rigtige model.
Liselott Blixt (DF), 2010-03-24:
Så er spørgsmålet, om man har kigget på den forskning, der er.
Screeeningsmetoden er primært rettet mod personer, som man ikke umiddelbart skulle tro var i farezonen for at få en blodprop.
Vi ved jo, at man siger, at det er overvægtige og folk, der lever et usundt liv, som har tendens til at få en blodprop, men her taler vi om folk, der ikke er overvægtige, folk, der dyrker sport, og som på overfladen lever et sundt liv.
Hjerte-kar-sygdomme rammer nemlig langtfra blot dem, som er overvægtige eller har forhøjet blodtryk.
Man ved, at der hvert år falder tilsyneladende sunde og raske mennesker om med en blodprop, hvor man bagefter undrer sig over, at det netop har ramt dem.
Som Henrik Sillesen siger, er det lumske ved åreforkalkning, at det rammer alle grupper.
Hidtil har man kunnet gøre noget for dem, der objektivt set er i farezonen, men alle de øvrige har man ikke haft mulighed for at opdage.
Men Henrik Sillesen siger nu, at han for få hundrede kroner kan screene folk ved at screene halspulsåren.
Bertel Haarder (V), 2010-03-24:
Også jeg har med stor interesse læst de avisartikler, som giver indtryk af, at screening for hjerte-kar-sygdomme via ultralydscanning kunne være et fremskridt i behandlingen af hjerte-kar-sygdomme.
Giver det god mening at screene, skal vi selvfølgelig gøre det.
Omvendt skal screeningen heller ikke iværksættes, uden at vi har gjort os grundige overvejelser om effekten af det, for ligesom der kan være fordele ved screening, kan der altså også være ulemper forbundet med det.
Jeg har rådført mig med Sundhedsstyrelsen om, hvordan landets højeste sagkundskab ser på spørgsmålet om screening for hjerte-kar-sygdomme.
Meldingen er, at der ikke er sundhedsfagligt belæg for at screene for hjerte-kar-sygdom, f.eks. ved ultralydsundersøgelse af halspulsåren.
Helt overordnet set
kan der på længere sigt være lovende perspektiver i at anvende billeddannende teknikker i diagnostik af hjerte-kar-sygdomme.
Dansk Cardiologisk Selskab har f.eks. kigget på perspektiverne for CT-scanning af hjertet.
Men der er ifølge styrelsen ikke tilstrækkelig evidens for at anbefale generel screening ved hjælp af eksempelvis CT-scanning eller ultralydsscanning.
Det er i øvrigt heller ikke noget, som anbefales internationalt.
Men både Sundhedsstyrelsen og Dansk Cardiologisk Selskab følger udviklingen i mulighederne for at screene for hjerte-kar-sygdom meget nøje, og så må vi se, om udviklingen senere giver os det nødvendige sundhedsfaglige belæg for at overveje screening for hjerte-kar-sygdomme.
Kirsten Brosbøl (S), 2010-03-24:
Er ministeren enig med den konservative videnskabsordfører, når han siger, at ministeren ikke har »skudt private universiteter til hjørne.
Det, der er skudt til hjørne, er betaling til universiteterne: Danske studerende skal ikke betale for at gå på danske universiteter.
Det er en væsentlig markering.
Derudover mener vi, at private universiteter er en god idé«?
Yildiz Akdogan (S), 2010-03-24:
Hvordan skal det offentlige kunne fungere som platform for innovation på it-området, som regeringens egen Højhastighedskomité foreslår, når man tager den dårlige styring af statslige it-projekter i betragtning?
Frank Aaen (EL), 2010-03-24:
Er ministeren positiv over for at skærpe virksomheders oplysningspligt, således at de skal kunne dokumentere hele deres leverandørkæde?
nr. S 1634
nr. S 1626
Henrik Høegh (V), 2010-03-24:
Det er korrekt opfattet, og så vil der være pesticider, hvor afgifterne stiger.
Samlet set, når året er omme, må vi se, hvor den totale pesticidafgift skal lande.
Det er der ikke truffet endelig beslutning om.
Benny Engelbrecht (S), 2010-03-24:
Det vil altså sige, at ministeren forventer, at der vil være pesticider, hvor afgifterne falder?
Henrik Høegh (V), 2010-03-24:
Det er nyt for mig, hvis der i »Grøn Vækst« skulle ligge, at pesticidafgifterne skal lempes.
Der skal laves en omlægning af pesticidafgifterne, således at der er en motivation for den enkelte til, hvis der er flere pesticider at vælge imellem, altid at vælge det pesticid, der har den laveste belastning i forhold til risiko for restkoncentrationer, belastning i forhold til vandmiljø, grundvand og sprøjtefører og selvfølgelig faunaen ude på marken.
Det er det, vi gerne vil, og da pesticidrester er et af elementerne i de her parametre, vil det også betyde lavere restkoncentration, og – vigtigst for alle de her parametre – det vil betyde lavere belastning, i og med man får en god motivationsfaktor med hensyn til altid at vælge det, der belaster mindst.
Men samlet set har jeg ikke nogen forventning om, at pesticidafgifterne vil falde.
Benny Engelbrecht (S), 2010-03-24:
Lidt gift kan der så åbenbart altid bruges, kan jeg forstå på ministeren.
En af årsagerne til, at jeg spørger ind til det her, er, at jeg i dagens udgave af Børsen kan læse, at der bliver spekuleret lidt i, hvordan en kommende pakke, en lempelse skal være i forhold til landbruget, og der er statsministeren citeret af flere omgange.
Et af de elementer, som Børsen spekulerer i, er en lempelse af afgifterne på pesticider.
Derfor er det for mig at se en ret bekymrende udvikling, hvis man kommer til at stå i en situation, hvor man har nogle grænseværdier, der langsomt kravler opad, og man så oven i købet gør det endnu lettere for erhvervet at anskaffe og anvende pesticider.
Det er i hvert fald en retning, som ser forkert ud, og resultatet kan blive et øget pesticidforbrug i et land, hvor vi øvrigt i forvejen bruger så rigeligt pesticider.
Henrik Høegh (V), 2010-03-24:
Men jeg skal alligevel prøve at fange spørgsmålene i det.
Af hensyn til, som spørgeren siger, dem uden for murene skal jeg blot sige, at hvis man har en produktion, hvor man anvender pesticider, så er det optimale altså, at man bruger lige nøjagtig det, der har den ønskede effekt.
Hvis man bruger for lidt og det ikke har den ønskede effekt, kan det kun virke resistensfremmende; det virker sådan set ikke på den pågældende skadevolder.
Og at bruge for meget bør vi absolut undgå, det er vi alle sammen enige om, for vi vil gerne bruge så lidt som overhovedet muligt.
Derfor er der de her reguleringer, og jeg synes, det er en god idé, at det her ligger langt under et sundhedsacceptabelt dagligt indtag.
Men med den måde, det her reguleres på, er det i virkeligheden samtidig en kontrol af, at dem, der benytter sig af de her pesticider, ikke bruger mere end højst nødvendigt, for ellers vil deres restkoncentrationer stige.
Med hensyn til ønsket om at reducere skal jeg bare henvise til arbejdet i »Grøn Vækst«, hvor der jo er sat et trecifret millionbeløb af til at få reduceret pesticidanvendelsen gennem bl.a. udvikling af nye teknologier, gennem indsættelse af sprøjteplaner osv.
Lampen lyser, så det kan være, jeg får mulighed for at gøre mere ud af det i næste svar.
Benny Engelbrecht (S), 2010-03-24:
Det er jo sådan, at når vi skal stille forberedte spørgsmål her i Folketingssalen, skal det ske senest fredag kl. 12, og det var, væsentligt før vi vidste, at vi i morges ville have et samråd om en specifik grænseværdi, en specifik komitésag om en række grænseværdier for netop pesticider.
Men det har selvfølgelig været det, som allerede var aktuelt i sidste uge, som var årsagen til, at jeg stillede dette spørgsmål.
Derfor har vi selvfølgelig også i dagens løb fået gennemdebatteret det her område ad flere omgange.
Det, som i høj grad står tilbage, er at sige: Vi har en naturlig bekymring vedrørende øgede grænseværdier, både hvad angår frugt – det er så ikke nævnt i spørgsmålet her – og hvad angår grønsager.
Det, som jeg meget gerne vil holde fast i, er faktisk et svar, som ministeren gav i sidste uge i en anden sammenhæng, på et samråd i onsdags, nemlig dette, at vi skal arbejde for at minimere pesticidforbruget
mindst muligt
Det synes jeg er væsentligt at få gentaget i dag – af flere årsager; bl.a. fordi vi jo altså også her er ude i en besvarelse, hvor ministeren forklarer, at man godt kan bruge for mange pesticider, men også kan bruge for få.
Det kan være lidt svært ude på den anden side af disse tykke Christiansborgmure at forstå logikken i, at man kan bruge for lidt gift, når man producerer mad.
Jeg synes, det er værd at holde fast i, at det optimale vel i alle tilfælde er, at vi finder behandlings- og dyrkningsmetoder, som gør, at vi helt kan blive fri for at bruge gift.
Det er vel heller ikke sådan, at den økologiske landbrugsproduktion er decideret miljøskadelig i sig selv.
Det ville i hvert fald være en nyhed for mig.
Henrik Høegh (V), 2010-03-24:
Det er regeringens politik, at restindholdet af pesticider i fødevarer er så lavt som muligt og under alle omstændigheder overholder sundhedsmæssigt forsvarlige grænseværdier.
Grænseværdierne for restindholdet af pesticider fastsættes netop ikke ud fra, hvad der er det maksimalt sundhedsmæssigt acceptable, men ud fra den lavest mulige mængde, som skal til, for at pesticiderne effektivt kan bekæmpe insekter og andre skadevoldere.
Samtidig har restindholdet altid været sundhedsmæssigt forsvarligt.
Det er en høj prioritet for regeringen, at der i EU fastsættes fælles grænseværdier for pesticidrester af hensyn til fødevaresikkerheden i hele det indre marked for alle de produkter, der omsættes i dette marked.
Det belaster miljøet unødigt, både hvis den anvendte pesticidmængde er for stor, og hvis den er for lille.
Derfor reguleres denne anvendelse løbende.
Det betyder, at der i nogle tilfælde er behov for at øge grænseværdierne, såfremt det fortsat er sundhedsmæssigt forsvarligt, mens grænseværdierne i andre tilfælde kan reduceres.
Der bør således være en løbende overvågning af, at grænseværdierne ikke er højere end nødvendigt, ud fra hensynet til denne praksis og ud fra hensynet til effekten på den pågældende skadevolder.
Jeg vil derfor også sikre mig, at Fødevarestyrelsen følger op over for Kommissionen, med henblik på at processen for reevalueringen forløber som forudsat, altså at vi hele tiden får fulgt op og sørger for, at der de steder, hvor der kan være baggrund for at sætte ned, også bliver sat ned.
Her er der sådan set kun at sige, at jeg synes, det er en god idé, og jeg skal tage på mig at orientere Fødevareudvalget om de kampagner, som vi rent faktisk planlægger for det her arbejde, og at orientere om fremdriften og afrapporteringen, også fra alt om kost-rejseholdet og fra »Move’n eat« osv.
Jeg vil meget gerne tage med, at vi kan tage det op og debattere det i Fødevareudvalget.
Benny Engelbrecht (S), 2010-03-24:
Først skal jeg indlede med at berolige ministeren med, at vi nok skal finde noget at være polemiske om i det næste spørgsmål, bare rolig.
Men jeg er meget enig i, at vi faktisk her langt hen ad vejen kan blive enige.
I øvrigt er det interessant, at vi står netop på Christiansborg, som er et af de steder, hvor man faktisk godt kunne lave en bedre frugtordning.
Men lad nu det ligge.
Jeg mener, at vi også er nødt til netop at sætte dagsordenen herfra.
Vi kan ikke bare forvente, at udviklingen i samfundet kører af sted i den rigtige retning.
Vi skal selvfølgelig også være med til at præge den.
Jeg håber også, at ministeren vil være med til, at vi i Fødevareudvalget får mulighed for at sætte fokus på det.
Det kunne eksempelvis være ved, at vi også får muligheden for at aflægge besøg i Vejen Idrætscenter eller hos andre, som gør det særlig godt, eller at vi for den sags skyld kan være med til at skubbe i den rigtige retning med videnudvikling også på conveniencedelen inden for fødevareindustrien.