Brian Mikkelsen (KF), 2009-11-20:
Jeg tror, vi alle sammen meget hurtigt kan blive enige om, at vold i hjemmet er fuldstændig uacceptabelt og noget, som vi som samfund skal tage meget klart afstand fra.
Det er ganske enkelt ikke acceptabelt, at man udsættes for vold der, hvor man burde føle sig allermest tryg.
Det er et samfundsproblem, som kræver vores helt store opmærksomhed.
Regeringens holdning til problemet har da også fra starten været klar: Vold i hjemmet skal bekæmpes.
Derfor fremlagde regeringen allerede i 2002 sin første handlingsplan til bekæmpelse af vold i hjemmet.
Denne handlingsplan blev i 2005 afløst af en ny handlingsplan, der yderligere styrkede indsatsen.
Hovedformålet med handlingsplanen er for det første at sikre ofrene den nødvendige støtte, for det andet at bremse volden, for det tredje at styrke myndighedernes tværgående indsats og for det fjerde at øge vidensindsamlingen om volden.
Og vi er allerede kommet langt i Danmark, men vi må ikke stoppe op.
Der er brug for en kontinuerlig tværgående indsats på området, og derfor er vi også i øjeblikket i gang med at lægge en sidste hånd på en kommende national strategi mod vold i nære relationer, som skal afløse handlingsplanen fra 2005.
Der vil i den kommende strategi fortsat være stor fokus på at støtte og beskytte ofrene.
Reglerne om bortvisning og tilhold spiller i den forbindelse en vigtig rolle.
Netop bortvisning og tilhold er vigtige redskaber i den tidlige indsats, der skal være parat i det øjeblik, volden sker, og der er brug for en øjeblikkelig reaktion.
Derfor har jeg bedt Strafferetsplejeudvalget om at gennemgå reglerne om tilhold og bortvisning og overveje, om der er brug for ændringer for at sikre, at ofrene kan få en bedre beskyttelse og en bedre tryghed.
I den forbindelse har jeg tillige bedt Strafferetsplejeudvalget om at overveje, om der bør indføres en ordning med GPS-overvågning af voldelige eller truende mænd.
Beslutningsforslaget går specifikt på politiets brug af udtrykket husspektakler.
Forslagsstillerne anfører, at politiets brug af udtrykket husspektakler medvirker til at uskadeliggøre voldshandlinger, og at politiet ved at bruge udtrykket bagatelliserer samlivsvold.
Det anføres endvidere, at man som minimum kunne forvente, at politiet tager problemet alvorligt.
Det kan jeg selvfølgelig kun være enig i, altså at problemet bliver taget alvorligt af politiet.
Og lad mig derfor allerede nu slå helt fast, at politiet selvfølgelig tager problemet meget alvorligt.
Der er på ingen måde tale om, at vold i hjemmet bagatelliseres.
I den forbindelse tror jeg, det vil være ganske gavnligt med lidt fakta omkring politiets brug af udtrykket husspektakler.
Rigspolitiet har således oplyst over for mig, at en anmeldelse om forhold, der vedrører støj, uro eller voldsom adfærd af den ene eller den anden karakter i et privat hjem, kan dække over en række forskelligartede tilfælde.
Der kan således være tale om alt fra en enlig person, der støjer, til højlydte skænderier eller egentlige voldsepisoder mellem parter, som på den ene eller den anden måde har en personlig tilknytning til hinanden.
Parternes tilknytningsforhold skyldes ofte et egentligt samlivsforhold, men det kan også være begrundet i anden familierelation, et boligfællesskab, naboskab eller en anden form for bekendtskab.
Når politiet så bliver ringet op, f.eks. af en bekymret nabo, som forklarer, at parterne indenfor skændtes højlydt, registreres anmeldelsen i politiets sagsstyringssystem under gerningskoden husspektakler.
På baggrund af anmeldelsen indleder politiet en efterforskning, hvis der er en rimelig formodning om, at der er begået et strafbart forhold.
Hvis politiets efterforskning viser, at en episode, der i første omgang var registreret som husspektakel, reelt omhandler vold, vil politiet på denne baggrund ændre sagens registrering fra husspektakel til en voldssag.
En ændring af gerningskoden betyder altså, at den konkrete anmeldelse ikke længere benævnes som »husspektakel« i politiets sagsstyringssystem.
De sager, som i politiets sagsstyringssystem fremstår som en hændelse vedrørende husspektakler, begrænser sig således alene til de sager, hvor der ifølge politiets vurdering ikke er strafbare forhold, der bliver begået.
Som anført i beslutningsforslaget er det vigtigt at holde fast i proportionerne, når vi beskæftiger os med partnervold.
SF har i sit beslutningsforslag valgt at tage fat på emnet ved at se på det mere formelle spørgsmål om anvendelse af selve ordet husspektakel.
Jeg vil nok foretrække, at vi i stedet for at bruge vores tid på formelle spørgsmål om ordvalg ser på den reelle indsats mod vold i hjemmet. Så rent bortset fra, at der som sagt er en situation, hvor alene anvendelsen af ordet husspektakel som kode i politiets register på ingen måde er med til at bagatellisere politiets behandling af de enkelte sager, kan der være grund til at påpege, at politiet og anklagemyndigheden løbende har taget adskillige initiativer på området.
Vold i hjemmet, herunder den samlivsrelaterede vold, er således et meget højt prioriteret fokusområde for både politiet og anklagemyndigheden.
Derfor udsendte rigspolitiet i august 2007 en overordnet strategi for en styrket indsats over for jalousidrab og alvorlige samlivsrelaterede forbrydelser.
Jeg vil ikke komme nærmere ind på enkelthederne i strategien, men blot fremhæve de centrale elementer i den.
Det er for det første oprettelsen af særlige enheder i de enkelte politikredse og udpegning af et antal ressourcepersoner, som skal varetage opgaver af rådgivende, koordinerende og opfølgende karakter vedrørende samlivsrelaterede forbrydelser.
Det er dernæst udbygning af samarbejdet med de sociale myndigheder og sundhedsvæsenet, og for det tredje en effektiv anvendelse af reglerne om bortvisning og tilhold. Med henblik på en yderligere styrkelse af den politimæssige indsats på området kan jeg samtidig nævne, at rigspolitiet for nylig har nedsat en national følgestab for politiets indsats mod bl.a. samlivsrelaterede forbrydelser.
Følgestaben skal på centralt plan fungere som en platform for faglige drøftelser, erfaringsudvekslinger og formidling af relevante informationer mellem på den ene side rigspolitiet og på den anden side udvalgte ressourcepersoner fra politikredsene samt enkelte eksterne interessenter.
I forlængelse af rigspolitiets strategi og som følge af en samlet beslutning om at styrke indsatsen mod jalousidrab og samlivsrelateret vold, udsendte Rigsadvokaten i 2008 en ny meddelelse om behandling af sager om samlivsrelaterede personfarlige forbrydelser.
Jeg vil heller ikke gå nærmere i detaljer med denne meddelelse, men blot nævne, at den bl.a. fastslår, at politiet, når de bliver tilkaldt i anledning af voldsomme stridigheder mellem to samlevende, skal være særlig opmærksomme på at undersøge tilfælde, hvor der kan være udøvet vold.
Dette hænger sammen med, at det i sager med samlivsrelateret vold m.v. kan være vanskeligt for den forurettede at indgive politianmeldelse mod en person, som forurettede har eller har haft en følelsesmæssig relation til.
Den forurettede kan også være underkuet, bange eller afhængig af den anden part med den virkning, at den pågældende ikke tør indgive anmeldelse, ligesom f.eks. hensynet til fælles børn kan medføre, at forurettede tøver med at anmelde vold eller lignende begået af den anden forælder.
Det indebærer, at politiet på stedet skal begynde en efterforskning i sagen.
Hvis det ved politiets ankomst ikke er åbenbart, at der er begået et strafbart overgreb i forbindelse med de anmeldte stridigheder, men der efter politiets vurdering er en formodning om et strafbart forhold, så skal politiet i første omgang søge denne formodning nærmere belyst ved en samtale med hver af parterne.
Som det gerne skulle stå klart, er der på ingen måde tale om, at vold i hjemmet bagatelliseres af politiet, og det gælder, uanset at ordet husspektakler af praktiske grunde nogle gange anvendes som kode i politiets registre, f.eks. indtil det er afklaret, om der må formodes at være tale om en voldssag.
Regeringen har som nævnt taget en række initiativer på området.
Politiet og anklagemyndigheden prioriterer sager om vold i hjemmet højt.
Senest har jeg som nævnt bedt Strafferetsplejeudvalget om at gennemgå reglerne om tilhold og bortvisning og overvejer, om der er behov for ændringer netop for at sikre, at ofrene kan få en bedre beskyttelse og nyde tryghed.
På den baggrund kan regeringen ikke støtte beslutningsforslaget.