Marianne Jelved (RV), 2008-04-17:
Lovforslaget er jo en udmøntning af en lang række beslutninger, vi har truffet i satspuljekredsen, og her vil jeg gerne kvittere - det var det rigtige sted, jeg gjorde det nu - for et godt samarbejde om mange store og i virkeligheden vanskelige spørgsmål og prioriteringer, som også er vanskelige.
Jeg vil fremhæve nogle af forslagene:
Vi udmønter med dette lovforslag det beslutningsforslag, som hed B 20, fra 2006, hvor der var et meget stort flertal, der gerne ville give mulighed for, at forældre selv kunne træne deres handicappede barn hjemme og få tilskud og hjælp til det.
Det er en af de meget svære beslutninger, for det kan være svært at vurdere, hvilke forsøgsbehandlingsmåder der skal gives tilskud til.
Men nu har vi sat det i søen, og vi bakker det helt op - det har vi nu gjort fra radikal side hele tiden - og jeg vil, som andre ordførere har peget på, sige, at der jo ikke ligger nogen som helst beslutning om, at forældre skal bruge den her mulighed, men de kan gøre det.
Med hensyn til tolkning i forbindelse med sociale aktiviteter har vi også haft et godt samarbejde, og jeg tror, at vi skal have afbureaukratiseret lovforslaget.
Det er min helt klare opfattelse, at det er ministeren og ministeriet helt parat til med de bemærkninger, der har været givet til lovforslaget, og også at vi løser den problemstilling, der er helt akut lige nu for projektet.
Jeg har helt tillid til ministerens indsats.
Med hensyn til Ankestyrelsen synes jeg, at det er en rigtig god idé, at Ankestyrelsen nu af egen drift kan gå ind og give en tidsramme til kommunalbestyrelsen for, hvornår de skal gennemføre en given undersøgelse.
Og de sociale nævn hører med i den her sammenhæng.
Vi vil også meget gerne understrege, at det er vigtigt, at Ankestyrelsen selv kan tage sager op om børns anbringelse eller flytning af børn og deres samværsmuligheder med f.eks. plejeforældre og bedsteforældre.
Endelig er vi også glade for, at de sociale nævns afgørelser kan ankes til Ankestyrelsen.
Det er jo et retssikkerhedselement, der kommer ind her og bliver styrket.
Vi er stærke tilhængere af, at kvinder og børn på krisecentre får ret til familierådgivning og får den hjælp, der skal til.
Det er jo i virkeligheden meget vanskeligt at følge kvinder, efter at de forlader kvindekrisecentre.
Endelig vil jeg gerne sige om den borgerstyrede personlige assistance, at vi selvfølgelig er tilhængere af den valgmulighed, der er, og vi er også tilhængere af, at arbejdsgiveransvaret kan placeres et andet sted end hos den borger, der skal bruge hjælpen.
Vi har noteret os, at det kan ske hos en pårørende eller hos en brugerstyret forening eller en privat virksomhed, og jeg vil gerne spørge: Hvorfor i alverden kan kommunen ikke varetage den opgave?
Det vil vi gerne bidrage til at kommunen kan komme til, at man også kan vælge kommunen.
Gerne de tre andre muligheder, men også den kommunale mulighed.
Samlet set
er forslaget udtryk for, at vi tager fat på en række områder, hvor vi forbedrer mulighederne for at løfte nogle svære opgaver i kommunerne og forbedrer mulighederne for de borgere, som har brug for en håndsrækning, så de kan få mulighed for deltagelse på lige vilkår med andre borgere.
Derfor er der stor opbakning til det.