runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Finn Sørensen (EL), 2011-11-22:
Tak til ministeren for redegørelsen og for de foreløbige svar.
Jeg synes nu ikke, det er lysende klart.
Ministeren og den danske regering må have gjort op med sig selv, om der er behov for traktatændringer for at styrke EU's økonomiske politik, eller er der ikke behov for traktatændringer.
Hvis man mener, at der ikke er behov for det, må man vel også melde klart ud allerede nu, at det synes man ikke, og derfor er der sådan set ikke nogen grund til at afvente, hvad Van Rompuy, eller hvad han nu hedder, kommer tilbage med af tilbagemeldinger.
Hvis man mener, der er behov, vil jeg da gerne høre, hvilke traktatændringer man mener der er behov for.
Lene Espersen (KF), 2011-11-22:
Jeg synes jo lidt, det virker, som om Dansk Folkepartis ordfører nu begynder at blande æbler og pærer sammen.
Blot fordi man er med i en møntunion, betyder det ikke, at man skal have den samme rente.
En af grundene til, at der har skullet vedtages disse meget store krisepakker i forhold til Grækenland, Portugal, Spanien, Italien og Irland, er jo netop, at man, selv om man er med i en møntunion, ikke har den samme rente på sine statsobligationer.
De lande, der har problemer, kommer til at skulle, om man så må sige, betale en højere rente til de kreditorer, som ønsker at optage statsobligationer for det pågældende land.
Og der kan man sige, at både Grækenland og Italien jo er endt i den situation, netop fordi de ikke har haft styr på økonomien: at de betaler en langt højere rente end f.eks. Tyskland, som er med i euroen.
Og den tyske rente er mig bekendt meget lav, også sammenlignet med Danmarks.
Så man kan jo ikke begynde at sammenligne med lande, der ikke har styr på økonomien.
Vi har haft styr på økonomien, mens vi havde regeringsmagten, og det afspejler den lave rente.
Men inde i eurolandenes klub er der naturligvis forskellige renter, som afspejler, at økonomierne er i forskellig stand.
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-11-22:
Med mine beskedne 42 år her på jordkloden har jeg trods alt oplevet et SF i Danmark, som man vidste hvor man havde med hensyn til det EU-politiske spørgsmål.
Jeg tænker ikke mindst på de folkeafstemninger, vi har haft, forsvaret for den danske krone, de danske forbehold osv.
Derfor er det selvfølgelig lidt uforståeligt for nogle af os i hvert fald at høre det, som ordføreren siger i sin ordførertale, med hensyn til spørgsmålet om, om man fra SF's side støtter eller ikke støtter en fælles mønt.
Og der vil jeg da gerne spørge ordføreren, hvad det sådan rent konkret er, der skal omkonstrueres, for at SF så endnu en gang vil vende på en tallerken, også på det her område, og støtte den resterende del af regeringen i, at der skal være en fælles mønt.
Er det udseendet af pengesedlerne eller mønterne, vi taler om, eller er der nogle helt andre politiske ting?
Jeg ved, at ordføreren var inde på noget omkring beskæftigelsespolitik.
Hvad er det konkret, som man synes er konstruktionsfejlen?
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2011-11-22:
Vi ser forskellige elementer i bl.a. det europæiske semester, og vi bliver nødt til at kigge på de krav, der bliver stillet til os, og bl.a. sige, at det er fuldstændig grundlæggende, at vi f.eks. har vores egen økonomiske politik.
Vi er ikke en del af euroen.
Derfor har der, når det handler om det europæiske semester, været nogle ting, som vi har været skeptiske over for, og som vi har villet undersøge nærmere og diskutere.
Men det er der nu, og vi skal leve op til vores forpligtelser inden for det her europæiske samarbejde, og det er derfor, jeg siger det på den måde.
Det europæiske semester ligger der, og vi er en del af det.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2011-11-22:
Tak for det.
Når jeg spørger, er det selvfølgelig med den skumle bagtanke, at man fra SF's side i Europa-Parlamentet har været modstander af det europæiske semester, men ordføreren kan bekræfte, at man ikke er splittet på det her område i SF, men at man faktisk mener, at det er en god idé.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2011-11-22:
Det er vi, fordi det er sådan, det er.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2011-11-22:
Jeg vil derfor blot bede ordføreren bekræfte, at SF er tilhænger af det europæiske semester.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2011-11-22:
Jeg synes, vi skal komme tilbage til det helt grundlæggende i den her debat, nemlig at vi har nogle eurolande, der har sat mange, mange milliarder euro på spil for at redde Grækenland og for at stille nogle penge til rådighed for de økonomier, der kunne følge i kølvandet på det her, for falder ét land, falder det næste osv.
Det er jo den dominoeffekt, man har været rigtig bange for.
Så kan vi ikke komme ind til det virkelig seriøse og grundlæggende her, nemlig at der er nogle eurolande, som kræver nogle garantier nu inden for deres eurosamarbejde, som vi ikke er en del af.
Det påvirker ikke os, det har ikke noget med os at gøre.
Vi har et euroforbehold, og derfor kan vi ikke tillade os at sige, at eurozonens medlemmer ikke må mødes og diskutere de her ting.
Merete Riisager (LA), 2011-11-22:
SF har jo udtrykt skepsis over for en euroledelse, så det undrer mig da lidt, at ordføreren tilsyneladende på det punkt har skiftet holdning.
Mit andet spørgsmål er: Mener ordføreren, at det var en fejl, at Danmark tilsluttede sig europluspagten og på den måde i højere grad underlagde sig diktater fra en euroregering/-ledelse/-administration?
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2011-11-22:
Jamen jeg synes ikke, jeg har hørt nogen sige her i dag, at det er uproblematisk.
Der er nogle udfordringer, i og med at vi har så store problemer i Europa.
Der er så massive problemer med eurozonen og euroen, at man er blevet nødt til at gå ind med kæmpe gældspakker, som selvfølgelig gør, at f.eks. Tyskland, men også andre lande, vil have nogle garantier.
Jeg kan ikke se, at der er nogen grundlæggende forskel i det, vi siger.
Det, de tre regeringspartier siger, er, at eurolandene er i deres gode ret til at mødes oftere, have et sekretariat og gøre de her ting, når de har sat alt det på spil, som de har, og skal forklare over for deres egne befolkninger, hvorfor de har brugt så mange milliarder på at stille midler til rådighed for Grækenland.
Og det bliver måske ikke det sidste.
Merete Riisager (LA), 2011-11-22:
Jeg noterer mig, at ordføreren mener, at EU ikke sætter nok fokus på bekæmpelse af arbejdsløshed, og der kan jeg jo så berolige ordføreren med, at vi har al mulighed for at bekæmpe arbejdsløshed her i Danmark ved at styrke vores konkurrenceevne.
Et spørgsmål: Ser ordføreren det som et problem, at SF er skeptisk over for en euroregering/administration/ledelse, mens S og R tilsyneladende ser en sådan som værende uproblematisk for Danmark?
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2011-11-22:
SF er ikke vendt på en tallerken på det her område.
Vi mener, der er nogle grundlæggende konstruktionsfejl i euroen i de elementer, den tager hensyn til, og de elementer, den ikke tager nok hensyn til, deriblandt bekæmpelse af arbejdsløshed og socialpolitik osv.
Vi mener ikke, det er en solidarisk konstruktion, den er ikke solidarisk nok, til at vi i hvert fald vil anbefale den.
Måske i modsætning til ordføreren betyder det ikke så meget for mig personligt i hvert fald, hvilket ansigt der er på vores mønt eller vores pengesedler, det, der betyder noget, er den måde, som det kommer til at påvirke vores samfund og vores politik på, og hvilke politiske tiltag, det fremmer.
Så jeg kan sige det meget klart: Vi går ikke ind for euroen, vi synes ikke, den er konstrueret på en solidarisk måde.
Det kunne den selvfølgelig blive en dag, og det håber jeg meget den gør.
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-11-22:
Jeg synes nu, at ordføreren gik lidt let og elegant hen over den påstand, der jo var fra ordførerens side, om det her med, at de danske forbehold er til skade for danske interesser.
For er det ikke sådan, at hvis vi kigger på, hvordan renteudviklingen har været – bare for at tage et eksempel – kan vi se, at renterne i Danmark faktisk har vist sig at være langt under det gennemsnitlige niveau i løbet af den sidste 10-års-periode, hvor de andre lande, som har været med i eurosamarbejdet, har været underlagt andre konkurrenceparametre?
Selve rentesituationen har jo faktisk gjort, at danske virksomheder har kunnet konkurrere bedre, fordi man har haft en relativt billig låneadgang i Danmark.
Og der er da i hvert fald mange, der har sagt, at grunden til den lave danske rente er den store udenlandske tiltro til den danske økonomi, fordi Danmark ikke har været fedtet ind og har været en del af den fælles økonomiske union, hvor vi så skulle have haft euroen i Danmark i stedet for.
Og jeg håber da, at ordføreren vil anerkende, at det er der rigtig mange der faktisk har evalueret på, siden vi havde den helt store debat i 2000 i forbindelse med folkeafstemningen.
Lene Espersen (KF), 2011-11-22:
Jeg vil sige til hr. Hans Kristian Skibby, at jeg tror, at man skal have en meget selektiv tilgang til økonomers og eksperters udtalelser, hvis man mener, at alle har udtalt, at det er til skade for Danmark, at vi ikke er med i eurosamarbejdet.
Jeg kan sige helt konkret til hr. Hans Kristian Skibby – og det kan hr. Hans Kristian Skibby, seerne og lytterne gå tilbage og undersøge – at konsekvenserne for Danmark af, at finanskrisen ramte os i 2008, var ganske voldsomme.
Og en af grundene til, at de ramte os så ganske voldsomt, var, at vi ikke var en del af eurosamarbejdet, men havde valgt at sige, at den danske kronekurs var fast tilknyttet euroen.
Det betød, at Nationalbanken måtte sørge for at opkøbe meget, meget store valutareserver, for at vi ikke kom i en situation, hvor der kunne spekuleres mod kronen, hvilket mange finansielle virksomheder gør.
Det er ét konkret eksempel på, at det naturligvis koster at stå uden for, specielt hvis vi mener, at vi skal føre den samme politik som dem, der er inden for.
Det betaler man en merrente for, og det er selvfølgelig den merrente, der er udtryk for, at der er en vis økonomisk omkostning.
Jeg erkender så nu, at euroen med de problemer, man har fået i en række af eurolandenes økonomier, står over for ganske store udfordringer.
Men jeg synes jo ikke, at der er nogen grund til at bebrejde eurolandene og EU's stats- og regeringschefer, at de så sørger for at få ordnet de problemer, der er, således at Europa igen kan være en zone, der er præget af økonomisk ansvarlighed; det er nemlig forudsætningen for vækst.
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-11-22:
Tak, hr. formand.
Nu er der jo ikke noget nyt i, at Dansk Folkeparti har et lidt andet syn på de fire forbehold, end man måske har hos Det Konservative Folkeparti.
Derfor skulle jeg egentlig heller ikke stille spørgsmål, for det ved vælgerne måske også udmærket.
Der vil jeg da gerne spørge, hvilket belæg ordføreren har for den påstand, set i forhold til det økonomiske aspekt i hvert fald. Altså, mig bekendt er der jo en lang række økonomer, som har sagt, at Danmark rent økonomisk set er kommet langt, langt bedre igennem de seneste 3 år, fordi vi står uden for euroen.
Samtidig har man jo også påpeget, at Danmark har vundet på ikke at skulle fedtes ind i alle de her alt for mange kautionsforpligtigelser, gældsoverdragelser og alt muligt andet, som gælder for disse 17 lande, som er medlemmer af eurozonen, altså i modsætning til for Danmark, som er uden for.
Så vil ordføreren ikke prøve at konkretisere: Hvorfor er det til skade for Danmark, at vi har et forbehold?
Lene Espersen (KF), 2011-11-22:
Jeg må sige, at jeg simpelt hen forundres over, hvor selvmodsigende man kan være, når man selv inviterer til debat her i Folketinget.
Hvis vi går tilbage og ser på fru Merete Riisagers tale, handlede den sådan set om, at Liberal Alliances største argument imod det at være med i euroen var, at der ikke er nok styring.
Nu må Liberal Alliance altså finde ud af, hvad det er for en hest, man spiller på.
Som jeg har forstået det, er Liberal Alliances synspunkt det, at man ikke for nærværende synes, at det er attraktivt at være med i euroen, men at man ikke udelukker det på et senere tidspunkt.
Se, det synes jeg ikke er ærlig snak.
Jeg synes, at det er ærlig snak at sige, om man mener, man skal være med i en møntunion, eller man ikke skal.
Det Konservative Folkeparti mener stadig væk, at i og med at vi er tilhængere af, at Danmark har en fastkurs i forhold til euroen, er det meningsløst at sige, at man så ikke også arbejder for at være en del af møntunionen – hvis man tror på fastkurspolitikken.
Men det har jeg ikke kunnet få noget svar på fra Liberal Alliance i dag.
Det beklager jeg naturligvis.
Jeg synes, at de initiativer, der er taget fra EU-landenes side og fra EU's stats- og regeringschefers side, har været kloge og fornuftige, og de vil med tiden efter min opfattelse få befolkningen til at få en større tillid til hele det europæiske projekt, fordi der bliver rettet op på økonomierne.
Merete Riisager (LA), 2011-11-22:
Jeg mener jo, at jeg helt klart har givet udtryk for, at eurozonelandenes klub ikke er nogen attraktiv klub at blive medlem af, og jeg undrer mig da lidt over, at De Konservative ser eurozonen som en attraktiv klub at blive medlem af.
Jeg kunne da godt tænke mig, at ordføreren ville sætte et par ord på det.
Så noterer jeg mig, at ordføreren er optaget af den her begrebsafklaring omkring euroledelse.
Lad os da tage en diskussion af det, lad os kalde det administration, ledelse eller overnational styring.
Jeg vil mene, at vi i EU har rigeligt med mærkværdige begreber, som det er fuldstændig umuligt at kommunikere, men kommer vi op med et bedre begreb, så lad os da kigge på det.
Lene Espersen (KF), 2011-11-22:
Jeg vil sige til fru Merete Riisager, at det da i hvert fald er glædeligt, at vi nu begynder at få nogle klare svar fra Liberal Alliance.
Vi har jo hele eftermiddagen forsøgt at få svar på, hvad der egentlig er Liberal Alliances politik, når det gælder euroen, og der blafrer svaret jo stadig væk i vinden.
Der er ingen, der aner, hvilken holdning man har, andet end at man lige nu ikke rigtig er tilhænger af den, men hvad man vil på længere sigt, kan vi ikke lige få noget at vide om.
Det synes jeg er lidt ærgerligt for debatten, ikke mindst fordi det er Liberal Alliance, der har sat emnet til debat.
For så vidt angår spørgsmålet om forbeholdene, har Det Konservative Folkepartis formand, hr. Lars Barfoed, jo meget klart sagt på vores landsråd, at i og med at euroen har problemer for nærværende, og i og med at der er mange ting, der skal ryddes op i, tror vi ikke, at euroen kommer til folkeafstemning lige med det samme.
Derfor er vi også indstillet på at sætte de to andre forbehold til afstemning på et tidligere tidspunkt, fordi alle forbeholdene skader Danmark og Danmarks mulighed for at få indflydelse.
Merete Riisager (LA), 2011-11-22:
Jeg vil gerne takke ordføreren for den historiske gennemgang af EU.
Jeg er enig i ordførerens betragtninger om, at samhandel fører til fred og velstand, og det er da også derfor, at vi i Liberal Alliance ønsker en styrkelse af det indre marked.
Jeg kunne godt tænke mig lige at spørge ordføreren om noget.
Jeg læste på De Konservatives hjemmeside, at De Konservative ønsker de fire forbehold afskaffet snarest muligt.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2011-11-22:
Vi har tre faser af ØMU'en.
I den første fase blev det for meget længe siden beskrevet meget nøjagtigt, hvordan EU-landene skulle koordinere og diskutere og have et fælles syn på vores økonomiske politikker.
Det er ret længe siden.
Det gør vi stadig væk, og det er rigtigt, at man med det europæiske semester går endnu mere ind og kigger på de forskellige elementer af det.
Men som jeg sagde i min ordførertale: Finansloven bliver lavet i det her Folketing og vedtaget af danske folkevalgte, og det er sådan, det er.
Men det betyder jo ikke, at man ikke kan tage nogle møder med sine europæiske kolleger og sige, at nu bliver underskuddet på betalingsbalancen simpelt hen for stort, eller at gælden nu er ved ryge fuldstændig gennem loftet.
Men fra SF's side vil vi selvfølgelig ikke acceptere at skulle komme i den situation, at vi får at vide, at vi ikke kan gøre dit eller dat på socialområdet.
Og vi har også en meget sund og fornuftig økonomi.
Merete Riisager (LA), 2011-11-22:
Jeg sad hernede midtfor med et godt udsyn og overhørte de gamle partier diskutere, om vi skal forgælde os lidt, noget mere eller rigtig meget, og om vi skal sætte skatten lidt op, mere op eller rigtig meget op.
Samtidig buldrede den europæiske gældskrise bare derudad, og det gør den stadig.
Nu er både Italien og Grækenland sat under administration.
Årsagen er uduelige regeringer; uduelige regeringer, der har kunnet læne sig op ad et eurosamarbejde i stedet for at få ryddet op i egne gemakker.
Eurosamarbejdet har udviklet sig til en klub, hvor gæld smitter, og hvor ansvar og initiativ er noget, der udliciteres til Angela Merkel.
EU er ved at forvandle sig til et finansielt samarbejde, hvor medlemslandene skal styres ved hjælp af overvågning og kontrol.
Tyskland presser på for traktatændringer, og magten koncentreres i stadig mindre fora.
Mindst to nye lag af magt har åbenbaret sig.
Eurogruppen har etableret en økonomisk regering med tættere samarbejde og egne topmøder, og derudover har en mindre og mere magtfuld gruppe, også kendt som Frankfurtergruppen, etableret sig.
Da først EU's stats- og regeringschefer og dernæst stats- og regeringscheferne for eurolandene mødtes i sidste måned, blev der truffet vidtgående beslutninger, der vil få indflydelse på EU's fremtid.
Rådet får bemyndigelse til at gennemgå landenes nationale finanslovforslag, inden forslagene præsenteres for de nationale parlamenter, og eurolandenes finansministre skal sikre en stadig tættere koordinering af de økonomiske politikker.
Der er lagt op til en fjernstyring af medlemslandenes økonomier og et ustoppeligt samarbejde uden afgrænsning i sigte.
Der er en tendens til, at både politikere og medier omtaler både EU og den europæiske gældskrise som noget fjernt, noget, der ikke rigtig har med Danmark at gøre.
Men det her har rigtig meget med Danmark at gøre.
Vi befinder os midt i et oprørt hav af gæld, hvor flere og flere lande er ved at kæntre.
Samtidig ændres vilkårene for medlemslandene, og ansvaret for den økonomiske styring overlades trinvis i højere og højere grad til EU, både for de lande, der står inden for, og de lande, der står uden for euroen.
Vi – ikke bare Liberal Alliance, men hele den danske befolkning – har krav på at få at vide, hvordan regeringen forholder sig til fremtiden for EU-samarbejdet og den betydning, den hastige udvikling i samarbejdet vil få for Danmarks muligheder for at agere selvstændigt.
Hvad mener regeringen?
Hvad er regeringens overvejelser?
Hvad vil regeringen gøre?
Det her er så alvorligt, at regeringen er nødt til at inddrage Folketinget og informere befolkningen.
Derfor har Liberal Alliance indkaldt til denne forespørgselsdebat, og vi håber, at vi alle er meget klogere, når debatten er ovre.
Tina Nedergaard (V), 2011-11-22:
Grunden til, at jeg spørger, vel vidende, at det er et andet ressortområde, er, at ministeren så udmærket argumenterer for, hvorfor det er hensigtsmæssigt at skabe denne sammenhæng mellem de videregående uddannelser.
Tina Nedergaard (V), 2011-11-22:
Ministeren var meget hurtigt på vej af sted, men det er helt i orden, at man har travlt som minister.
Jeg har bare et enkelt spørgsmål: I forbindelse med den sammenhæng, der synes skabt i de videregående uddannelser på uddannelsesministerens område, skal jeg spørge, om ministeren er bekendt med, hvorvidt regeringen agter at overføre nogle flere af disse principper til børne- og undervisningsområdet, eller skal spørgsmålet stilles senere, når børne- og undervisningsministeren er til stede?
Esben Lunde Larsen (V), 2011-11-22:
Vi har i dag L 24, forslag til lov om ændring af forskellige uddannelseslove m.v., til første behandling, og i Venstre er vi imødekommende over for lovforslaget fra uddannelsesministeren og de korrektioner, det indebærer i forhold til tidligere lovgivning.
Den nævnte ressortændring har givet anledning til at vurdere, hvordan de forskellige klagemuligheder i den ressortoverførte lovgivning kan tilpasses linjen i ministeriets eksisterende lovgivning med den klare forudsætning, at retstilstanden for borgerne skal forblive uændret.
Den grundlæggende tanke i lovforslaget er klar.
Armslængdeprincippet mellem ministerium og styrelse i klagesager fastlægges, og dermed fortsættes den ministerielle struktur fra det tidligere Videnskabsministerium under VK-regeringen, hvor en række sagsbehandlingsopgaver for departementet er blevet placeret i nye styrelser, hvormed departementet i højere grad skal varetage generelle og tværgående opgaver.
Samtidig – hvilket er nok så vigtigt – er klageinstanserne blevet placeret i styrelserne.
Dermed er den enkeltes retssikkerhed på plads, og det understøttes fortsat med L 24 og har afgørende betydning for Venstre.
Vi har siden vores oprettelse af Det Strategiske Forskningsråd tilbage i 2002 stået for armslængdeprincippet med vægtningen af den forskningsmæssige side fri af ministeriet.
Og dermed sikres den kvalitetskontrol og konkurrence om de økonomiske midler, som der politisk er opnået enighed om at prioritere til bestemte formål.
Det er en linje, vi fortsat ønsker fremmet.
Derfor ser vi det også som et positivt tegn, når de forskellige institutioner i forskningsverdenen styrkes, for vi har tillid til ledelse og bestyrelser på diverse institutioner.
Vi har tillid til, at de både tager et akademisk og et økonomisk ansvar samt varetager den nødvendige udviklingsproces, som til stadighed må pågå.
God forskning understøttes af en god uddannelseslovgivning og af forskere i samspil med det samfund, der omgiver dem, og de institutioner, de er en del af.
Og derfor er armslængdeprincippet også en nødvendighed, for vi politikere skal sørge for at overholde princippet, mens vi helt legitimt politisk prioriterer, at der tages vare på samfundsmæssige interesser ved givne retningslinjer på området.
Med den nye ministerielle struktur styrkes sammenhængen i uddannelsessystemet, og en ny uddannelses- og forskningsmæssig synergi kan opnås.
Det er en nødvendighed for at udbygge Danmarks position, men det betyder imidlertid ikke, at alting skal forblive status quo.
De samfundsmæssige udfordringer fordrer også nytænkning på det uddannelsesog forskningsmæssige område, og den nytænkning ser vi i Venstre frem til at bidrage til.
Med L 24 kommer den uddannelsesmæssige infrastruktur på plads, så alle dele af uddannelsessystemet kan fungere hensigtsmæssigt, og derfor ser Venstre frem til de videre drøftelser i forbindelse med lovgivningsprocessen.
Mai Henriksen (KF), 2011-11-22:
Det indtryk får man i hvert fald, når man læser det.
Men selve lovforslaget er udtryk for et ønske om at aflaste departementet i Ministeriet for Forskning, Innovation og Videregående Uddannelser.
Som konservative er vi naturligvis interesserede i en smidig sagsbehandling, så uønsket bureaukrati undgås, men vi er i lige så høj grad – og måske endda mere – optaget af borgerens mulighed for at klage, borgerens retssikkerhed.
Jeg kan være bekymret for, om dette lovforslag vil gøre det mere besværligt at klage, eller om det har andre konsekvenser for den enkelte borger.
For når sagsgangen gøres mere smidig, hviler det altså på det fundament, at staten er til for borgerne, og ikke omvendt.
Rosa Lund (EL), 2011-11-22:
I Enhedslisten støtter vi også ændringerne i L 24, da vi betragter dem som konsekvensrettelser, ligesom de andre ordførere har været inde på.
Det er vigtigt for os at understrege, at de her ændringer ikke må føre til dårligere klageadgang for de studerende, og selv om klagebehandlingen nu kommer til at foregå i forskellige fora, skal de altid behandles med respekt for dem, der klager, og med grundighed.
Det er jo vigtigt, at vi hele tiden har elevers og studerendes rettigheder i første række i klagesager, og derfor ser vi også det her lovforslag som en start på det fremtidige arbejde med at sikre elevers og studerendes rettigheder i klagesager.
Det kan vi jo bl.a. gøre ved at oprette en ombudsfunktion for elever og studerende.
Det arbejde glæder vi os rigtig meget til at gå i gang med, og vi ser det her lovforslag som en begyndelse på det.