runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karl H. Bornhøft (SF), 2011-04-07:
Tak for ordet.
Jeg kan starte med at konstatere, at hæderlige socialdemokrater er nogle, der er flyttet ud i kommunerne.
Det er jo en speciel tolkning at have, men den er åbenbart almindelig herinde.
Det, jeg har lyst til at sige, er, at der faktisk ikke er noget, jeg og SF hellere ville, end politisk handling på forebyggelsesområdet, for det er en hjertesag.
I alt for mange år er forebyggelsen altså blevet groft nedprioriteret, og det er gjort af regeringen og Dansk Folkeparti, selv om vi jo rent faktisk ved, at der er 20.000 danskere, der dør om året af sygdomme, vi rent faktisk kunne have undgået.
Samtidig ved vi, at antallet af kronisk syge danskere stiger med hastige skridt; vi er godt på vej mod de 2 millioner kronisk syge i det her land.
Sygdomsbehandling, sygefravær, førtidspension og tabt arbejdsfortjeneste stiger i et omfang, som den danske økonomi slet ikke kan bære på længere sigt.
Det er jo, og det har jeg lært herinde, vigtigt at fokusere på de positive ting i livet, og derfor tilkendegiver vi fra SF's side, at det da er positivt, at regeringen er begyndt at interessere sig lidt for, at der er penge at spare ved at forebygge.
Men når det er sagt, er det lidt svært at finde flere positive ord.
Den ændring, som regeringen nu kommer med forslag til, er dømt til at mislykkes på forhånd, og der er ingen viden og evidens for forslaget.
Det eneste, vi kan være helt sikre på at lovforslaget vil betyde, er øget bureaukrati, kassetænkning i kommunerne og færre penge til at løse velfærdsopgaverne for, alt efter hvilket loft der bliver lagt ind.
Regeringen straffer jo med det her forslag de kommuner, der jo, som den siger, ikke har gjort nok for at forebygge, og derfor vil jeg sige sådan afslutningsvis: Det er ikke en rimelig måde at gøre det på.
Det her er helt vilkårligt, man kan se, hvis man ønsker det, at der kun er ét klart billede, nemlig at de fire store kommuner vinder på det her, ellers er det et meget broget billede, og derfor burde vi kunne anvise en anden vej.
SF ønsker altså, at vi får en helt ny medfinansieringsmodel, hvor kommunerne får pengene øremærket til forebyggelse og en markant forøgelse, en model, hvor kommunerne kun er forpligtet til at betale for det, de rent faktisk kan forebygge.
Jeg synes, det er lidt absurd, at vi nu oven i købet skal til at skabe et instrument, der gør, at vi også nogle steder kunne have en fordel af at forebygge graviditeter.
Jeg ved ikke rigtig, jeg synes næsten, det taler for sig selv.
Derfor skal vi altså finde en helt anden model for den finansiering, og kommunerne skal også have en gevinst, hvis de laver et ordentligt stykke arbejde på det forebyggende område.
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-04-07:
Jeg bliver helt mundlam.
Altså, jeg synes egentlig ikke, det er til at forstå, at folk kan være så negative over et lovforslag som det her.
Jeg synes, det var en stor sort snak og en stor omgang: Det her går ikke, og det her går ikke, og det her går slet ikke.
Det her er ikke en straf over for kommunerne, sådan som fru Sophie Hæstorp Andersen påstår.
Det er ikke en straf, det her er faktisk noget, som man gør for at vise kommunerne tillid, tillid til, at vi skal have større fokus på forebyggelse i kommunerne, vi skal have større fokus på at hindre svingdørspatienter.
Det burde også være socialdemokratisk kernepolitik, altså at man har fokus på ældre medicinske patienter, som er i det her system.
Sådan er det altså nu engang, vil jeg sige til fru Sophie Hæstorp Andersen, man er nødt til at tage udgangspunkt i virkelighedens verden, og det er altså, at Kommunernes Landsforening støtter det her forslag, fordi det faktisk er et ganske fornuftigt forslag.
Og jeg vil da sige, at hvis ikke det var et fornuftigt forslag, så havde KL jo nok sagt nej tak.
Men man har altså valgt at sige ja tak, og det er gode, hæderlige socialdemokrater, som står i spidsen for KL, og som støtter det her initiativ.
Det synes jeg lige at alle Socialdemokrater burde skrive sig bag øret.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2011-04-07:
Nu er én ting jo, hvad ministeriet har lavet af beregninger, men jeg har selv været i gang med at spørge ude i kommunerne, og jeg kan forstå, at rigtig mange kommuner er i gang med at lave deres egne beregninger af, hvad de tror det her vil betyde.
Og spørger man vestegnskommunerne, der har lavet beregninger af det, også i vestegnssamarbejdet, siger de, at det her jo vil betyde, at udgifterne vil stige, fordi man netop har en masse borgere på Vestegnen, som man er meget, meget stolte af og glade for, men som altså har den baggrund, at de typisk er ufaglærte, der har knoklet et langt liv på arbejdsmarkedet, og antallet af ældre mennesker stiger også.
Og det vil betyde en negativ økonomi for især vestegnskommunerne og også for andre kommuner.
Så selv om man kan fremhæve Lolland Kommune som ét eksempel, er der en lang række andre kommuner, som vil miste på det her.
Jeg vil godt sige tre ting.
Punkt 1: Gør nu det, der virker.
Der findes ingen beviser eller eksempler rundtomkring i verden på, at det her skulle være noget, der virker.
Hvis ikke det virker, synes jeg da i hvert fald, at vi bør evaluere det på et tidspunkt.
Punkt 2: Lad os nu belønne det, som virker, i stedet for at straffe kommunerne for ikke at gøre det ene og for at gøre det andet.
Der er steder, hvor vi ved at den type forebyggelse virker, så lad os da belønne de kommuner, der benytter sig af den forebyggelse.
Og punkt 3: Kom nu ikke her og sig, at kommunerne kan styre udgifterne; når flere og flere skal have medicinsk behandling og vi kan behandle flere og flere, er det netop et eksempel på, at det har kommunerne ingen indflydelse på i det store, samlede billede.
Kommunerne vil opleve, at udgifterne stiger, næsten uanset hvad de gør på forebyggelsesområdet.
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-04-07:
Nu har fru Sophie Hæstorp Andersen jo selv en baggrund som sundhedsordfører her i Folketinget, og jeg tror også, at ordføreren udmærket er klar over, at grunden til, at man mange steder har massive økonomiske udfordringer med hensyn til at overholde de sundhedsbudgetter, selvfølgelig er, at vi bruger flere og flere penge på medicin, og at man bliver i stand til at behandle og efterbehandle flere og flere patienter.
Det håber jeg at en sundhedsordfører efter så mange år i Folketinget udmærket er klar over.
Så vil jeg også gerne sige, at jeg simpelt hen ikke køber argumentet med, at man kan lave en parallel mellem det her, og så hvilke grupper af borgere der bor i de enkelte kommuner, og at man så ligesom kan postulere, at jo dårligere beskæftigelsesgrad og uddannelsesgrad folk har, og jo ældre folk er gennemsnitligt, jo flere penge står man til at miste med det her lovforslag.
Lolland Kommune vil jeg godt vove at påstå ikke er en af de kommuner, der har den højeste arbejdsfrekvens i Danmark, og det er heller ikke en af de kommuner, der har den laveste gennemsnitsalder i Danmark, og det er heller ikke en af de kommuner, der har den største uddannelsesgrad i Danmark, men det er en af de kommuner, der står til at vinde over 12 mio. kr. på det her, og derfor synes jeg simpelt hen ikke, at argumenterne holder.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2011-04-07:
Jamen jeg kan simpelt hen ikke forstå, at det kan være så svært at forstå, hvad vores anke imod det her er.
Nu var ordføreren selv inde på, at nogle vinder og nogle taber, men det er jo ikke ligegyldigt, hvem der vinder, og hvem der taber, når vi i Folketinget laver lovgivning.
Man kan sige, at de fattigste kommuner også er dem, der har de største udgifter til netop borgere, som er lavtuddannede, og som har arbejdet i mange, mange år på det danske arbejdsmarked i nedslidende job, og det kan en kommune jo ikke ændre på over en nat ved at igangsætte et eller andet forebyggelsestiltag.
Det er jo ikke sådan, at borgerne sådan automatisk bliver raske, fordi man går i gang med ét forebyggelsestiltag, når det er en hel gruppe mennesker, som har problemerne inde på livet af forskellige årsager.
Derfor vil jeg godt stille ordføreren et spørgsmål.
Det paradoksale er jo, at regeringen og Dansk Folkeparti har den her blinde tiltro til, at lige netop det her skulle give kommunerne flere incitamenter til at lave forebyggelse.
Mange kommuner er jo allerede i gang med at lave forebyggelse, men de kan jo se på bundlinjen, at sundhedsudgifterne stadig stiger.
Så hvad er det, der kommer yderligere til lige ved det her?
Findes der nogen som helst andre steder i verden eksempler på, at lige netop det her med at øge den her type incitamenter skulle hjælpe noget i forbindelse med forebyggelsen og med at sikre sundhedsfremme i befolkningen?
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-04-07:
Jeg synes nu nok, at vi har ry for at være ganske ærlige i forhold til de lovforslag, der fremsættes Folketinget, og jeg har jo også sagt og erkendt, at der selvfølgelig er kommuner, der vinder på det – det er der altid – og der også nogle, der taber på det.
Det er der, uanset hvilke reformer og lovinitiativer vi kommer med her i Folketinget, hvis det skal såkaldt DUT-udlignes i forhold til kommuner og regioner.
Derfor tror vi på, at vi kommer til at få langt, langt mere kvalitet for de samme penge, og det synes vi faktisk at Socialdemokraterne burde anerkende og så støtte det her lovforslag.
Rasmus Prehn (S), 2011-04-07:
Vi Socialdemokrater roser altid gerne Dansk Folkeparti; navnlig hvis det er sådan, at Dansk Folkeparti taber stemmer på, at vi roser dem, gør vi det gerne.
Dansk Folkepartis ordfører er inde på det her med, at der ikke bliver taget nogen penge fra nogen.
Ja, det er jo rigtigt, at det ikke er sådan, at der samlet set bliver færre penge til sundhed, men den måde, man fordeler pengene på, den måde, man betaler for sundhedsvæsenet på, er jo det, der bliver anderledes her, og det er det, der er princippet.
Hvis man gør det mere aktivitetsbestemt – altså hvis man bruger sygehuset meget, så skal man betale meget – så betyder det jo også, at dem, der er mest syge, skal betale mest.
Er det ikke korrekt opfattet, vil jeg spørge hr. Christian Skibby.
Det er jo det, der ligger i det her.
De kommuner, der har mange, som har behov for sygehus, er også dem, der kommer til at betale den store regning her, når man gør hele økonomien mere aktivitetsbestemt.
Det vil sige, at kommuner, der har en stor overrepræsentation af ældre, af folk med lavindkomst, af folk med ringe uddannelse, af folk uden for arbejdsmarkedet, kommer til at betale mere.
Det er jo det princip, der bliver knæsat med det her forslag.
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-04-07:
Det her lovforslag giver ikke mindre økonomisk råderum for sygdomshjælp og pleje til folk, der har behov for det.
Det synes jeg vi skal slå fast; det er ikke et besparelsesforslag.
Der går ikke kroner væk fra folk, der har behov for pleje, sygdomstiltag osv.
Det ligger slet ikke i det her lovforslag, vil jeg sige til hr. Rasmus Prehn.
Så vil jeg gerne sige allerførst, at vi altid bliver lidt bange, når en socialdemokrat begynder at rose os.
Det plejer som regel at koste os vælgere, når Socialdemokrater gør det.
Men vi tager selvfølgelig imod det alligevel.
Så vil jeg gerne sige om Danske Regioner: Det er jo klart – det tror jeg også at en kommunalordfører som hr. Rasmus Prehn er udmærket klar over – at når man tager arbejdsopgaver og pengeposer fra en organisation og giver dem til en anden organisation, altså tager nogle penge fra Danske Regioner og giver dem til kommunerne, så følger der også opgaver med, og det er selvfølgelig ikke noget, Danske Regioner er særlig glad for.
Det siger næsten sig selv.
Men der er det jo altså sådan, at når vi som politikere skal tage et ansvar, skal vi selvfølgelig også kunne stå på mål for de beslutninger, som vi tager.
Det her forslag synes jeg absolut er værd at stå på mål for, og det undrer mig lidt, og det skuffer mig faktisk lidt, at Socialdemokraterne ikke vil støtte et forslag, som hele KL’s bestyrelse, som er ledet af en god, gammel og hæderlig socialdemokrat, Jan Trøjborg – fra min valgkreds i Horsens i øvrigt – støtter.
Det kan jeg simpelt hen ikke få ind i min nøddeskal at Socialdemokraterne ikke kan støtte.
Rasmus Prehn (S), 2011-04-07:
Nu startede Dansk Folkepartis ordfører med at bryste sig af, at Kommunernes Landsforening nu var positive over for det her.
Ja, det, de siger, er, at det dog er blevet bedre med det ændringsforslag, regeringen har lavet, men det er jo ikke sådan, at der er fuldt ud begejstring i landets kommuner.
Det har ordføreren vel også noteret sig.
Der kunne jeg godt tænke mig at høre, hvordan det i øvrigt er med Danske Regioner.
Hvad er deres holdning til det her?
Er de udprægede positive i forhold til det her spørgsmål?
Og så vil jeg gerne sige, at det er glædeligt, at Dansk Folkepartis ordfører – i modsætning til nu Venstres ordfører, der nærmest fik det til at lyde, som om alle kommuner er vindere – er stor nok til at sige, at der faktisk også er tabere.
Der kunne jeg godt tænke mig at høre Dansk Folkepartis ordfører, om det er Dansk Folkepartis politik, at de kommuner, der har flest i lavindkomstgrupper, flest, der er svagt stillet, flest, der er uden for arbejdsmarkedet – som jo alt andet lige er dem, der har mest sygdom – også skal rammes hårdest på pengepungen.
Er det Dansk Folkepartis politik, at dem, der har det sværest, skal have det endnu sværere?
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-04-07:
Hvis jeg skulle have udtrykt mig forkert, vil jeg gerne præcisere det: Det er ikke de allerstørste byer, som taber på det, det er faktisk nogle af de kommuner, der vinder på det.
Altså, Københavns Kommune og Aalborg Kommune vinder på den her opgave.
Med hensyn til de kommuner, der så taber på det, og det er en lang række forskellige kommuner, og det er ud fra en masse forskellige kriterier og forskellige lokale vilkår, kan det så også siges, at det også er dem, der har de største muligheder for at sikre en bedre udnyttelse af de pladser, de synes de har råd til at lægge beslag på, på landets sygehuse.
For de har måske lidt flere penge at kunne få ind og et rationale ved at få en bedre drift på at have større fokus på at få hjemtaget de her patienter fra sygehusene, straks når de er færdigbehandlet, og dermed også sikre, at man ikke får så mange af de ældre medicinske patienter til at blive svingdørspatienter, som kører ind og ud af sygehusene og tilbage i aflastning på et plejecenter, og som måske til sidst slet ikke kommer ud i den anden ende.
Det er nogle af de ting, der ligger i det her.
Men jeg vil anbefale ordføreren at læse de notater, der kommer fra Sundhedsministeriet.
Julie Skovsby (S), 2011-04-07:
Så hvis ordføreren hævder, at større byer som København er dem, der bliver taberne på det her forslag, så bliver man jo nødt til at spørge, hvordan det hænger sammen med det, at grundbidraget, som jo er en beregning, der sker pr. indbygger, nu bliver fjernet og gjort aktivitetsstyret.
Hvordan hænger det sammen?
Og mener Dansk Folkepartis ordfører, at det er de store byer, som bliver taberne, og de små udkantskommuner, som bliver vinderne?
Er det det, der er den konklusion, som vi kan drage af ordførerens ordførertale?
Karl H. Bornhøft (SF), 2011-04-07:
Det er strengt taget
heller ikke så svært.
Samtidig ved vi, at kommunerne har en lille chance for det første år at få del i en eventuel gevinst.
Til gengæld kan man også se af det her forslag, at den fordel forsvinder, lige så snart man skal til at lave økonomiforhandlinger mellem kommuner og regioner om næste års beløb.
Derudover er det altså nødvendigt at sige, at når man i den her sammenhæng taler om øget bureaukratisering, er det i forhold til det store apparat, der allerede er skaffet, i forbindelse med at der skal være betalingsordninger mellem kommuner og regioner.
Og det forslag her lægger altså faktisk op til, at det skal videreudvikles.
Hvordan det fuldstændig kommer til at slå igennem, kan jeg ikke sige i dag.
Til gengæld kan jeg sige, at det er lidt af en skuffelse, at De Konservative ikke vil være i stand til at prøve at gå den anden vej, nemlig mindre bureaukrati.
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-04-07:
Nu ved jeg ikke, om vi skal benytte tiden til alt for mange vittigheder her i Folketinget, dertil synes jeg måske det er en lidt for alvorlig sag.
Men jeg har ikke regnet med, at jeg skulle sidde og læse alle resultaterne op fra alle 98 kommuner, altså med hensyn til hvilke kommuner der vinder på den her sag rent økonomisk i 2012 og hvilke kommuner der taber.
Det synes jeg måske det burde være op til den enkelte politiker at sætte sig ind i forud for behandlingen her i Folketinget.
Men der er selvfølgelig en række kommuner, som får en gevinst ud af det her, og det er jo bl.a. også de store byer, altså København og Aalborg, og så er der en lang række købstæder, som selvfølgelig også både taber og vinder på det.
Men generelt er der ikke noget billede af, at Udkantsdanmark på baggrund af det her lovinitiativ skulle stå som en stor taber.
Det er i hvert fald ikke korrekt, så det er altså en fejlvurdering hos Socialdemokraterne.
Karl H. Bornhøft (SF), 2011-04-07:
Til det sidste kan jeg sige: Ja, det er lige præcis vores ønske til en anden medfinansieringsreform.
Vores ønske er, at man udelukkende skal bede kommunerne om at være medfinansierende der, hvor de har en reel mulighed for at gøre en forskel, og ikke på alle de andre områder.
Jeg tror også, at spørgeren har ret i, at der i nogle kommuner stadig væk er en opfattelse af, at man måske kan spare mere, end man reelt kan.
Det er også, fordi der jo er så mange, der stiller en gulerod i sigte i den her sammenhæng, nemlig at der kunne blive nogle ledige penge et eller andet sted.
Men jeg må så sige, at med de års erfaring, jeg har med at arbejde med sundhedsfremme og forebyggelse, vil jeg advare imod at tro, at der falder en stor pose penge ned.
Det, vi kan gøre os håb om med sundhedsfremme og forebyggelse – og det er derfor, det er så nødvendigt – er at holde de sundhedsudgifter, vi har i dag, i skak.
Vi skal såmænd være lykkelige, hvis vi kan nå så langt, at vi ikke om 10 år har sundhedsudgifter, som vi end ikke selv kan betale.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2011-04-07:
Så vil jeg også godt spørge ordføreren, om ordføreren mener, at man måske godt kunne tillægge nogle af de kommuner, som har ytret sig positivt om det her, en lidt, jeg vil ikke kalde det en naiv tankegang, men en tankegang, der handler om, at man rent faktisk tror, at man meget, meget bredt kan være med til at ændre f.eks. indskrivelsespraksis og andet.
Faktum er jo også, at mange kommuner oplever, at mennesker, der f.eks. har rygerlunger, og som står i en situation, hvor de ikke kan få luft, er så angste, og deres pårørende er så opsatte på, at selvfølgelig skal lægen indskrive dem på hospital.
Og næsten uanset hvad kommunen gør, vil det selvfølgelig ikke være forkert, for kommunen kan selvfølgelig ikke stå og forhindre folk i at blive indlagt på hospitalerne.
Sundhedsøkonom Kjeld Møller Petersen har jo været ude og kritisere det her forslag og foreslår i stedet, at man netop satser meget præcist på de områder, hvor vi ved at forebyggelse gør en forskel.
Er det nogen tanker, som SF også gjort sig?
Karl H. Bornhøft (SF), 2011-04-07:
Ja, det kan jeg bestemt meget hurtigt bekræfte.
Og jeg kan konstatere, at de store vindere i den her sammenhæng er de store kommuner, de fire store kommuner.
Dem, der i øvrigt kommer til at tabe, for der er selvfølgelig nogle, der skal tabe, når andre skal vinde og det skal være omkostningsneutralt, bliver de kommuner, som i høj grad er belastet af borgere, som både har en aldersprofil og en sygdomsprofil, der gør, at de har langt større behov.
Det er derfor, jeg godt kan forstå, at der er adskillige kommuner rundtomkring, der er dybt betænkelige ved, hvordan de så ud over at løse den store opgave, som de står med med den aldersprofil og det sygdomsbillede, også skal kunne løse den her ekstra opgave.
Og det er næsten at bede dem om at gøre det umulige.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2011-04-07:
Jeg vil bare spørge SF's ordfører: Hvis forslaget bredt set ikke nødvendigvis er et besparelsesforslag, er ordføreren så enig i, at det i det mindste indeholder en meget heftig omfordeling af de nuværende midler, som kommunerne bidrager med til regionerne, således at det bliver de kommuner, som har de største udgifter i forvejen til bl.a. ældre, til mennesker med kroniske sygdomme, som ender med at blive taberne i den her reform?
Karl H. Bornhøft (SF), 2011-04-07:
Det kan man i forhold til det konkrete forslag, som vi behandler i dag.
Og det hjælper ikke, at ordføreren ryster på hovedet, for hvis ordføreren ikke vil høre min mening, skal ordføreren lade være med at spørge.
Det, man gør i den her sammenhæng, er altså at minimere skaderne i forhold til det her forslag.
Og der er ingen tvivl om, at kommunerne gerne vil have incitamenter, som de kan bruge til noget.
Men de synes bestemt ikke, at det er fornuftigt – og det har de aldrig nogen sinde givet udtryk for – at have betaling på nogle områder, som de intet kan gøre ved.
Og det er deri, at det her forslag er uklogt.
Sophie Løhde (V), 2011-04-07:
Hvis man har læst materialet, virker det en anelse underligt, at Socialistisk Folkepartis ordfører stadig fastholder, at kommunerne forsøger at minimere skaderne.
Det står altså i grel modsætning til samtlige af de tilkendegivelser, som kommunerne er gået ind i det her arbejde med.
Og hvis vi bare skulle tage én linje fra høringssvaret fra kommunerne: Det er KL's holdning, at de økonomiske incitamenter i en medfinansiering bør styrkes.
Kommunerne synes, at det er den rigtige tankegang, kommunerne bakker op om det her.
Hvordan kan man så fastholde en påstand om, at de fra kommunernes side forsøge at minimere skaderne?
Karl H. Bornhøft (SF), 2011-04-07:
Jeg kan bekræfte, at jeg har læst materialet.
Jeg kan bekræfte, at jeg godt ved, hvad der er givet udtryk for i KL-regi.
Og jeg kan da næsten kun pænt ryste lidt på hovedet over, at det skulle være så fuldstændig fremmed for den borgerlige side.
Det er almindeligt politisk arbejde, og det er vel ikke den borgerlige side helt ubekendt?
Sophie Løhde (V), 2011-04-07:
Jeg må også sætte et meget stort spørgsmålstegn ved hele den dér tankegang fra Socialistisk Folkepartis ordførers side om, at kommunerne for at minimere skaderne gik ind i det her arbejde.
Karl H. Bornhøft (SF), 2011-04-07:
Jeg undrer mig lidt over, at ordføreren for Dansk Folkeparti kan være så fuldstændig afvisende over for et argument, der handler om, at man, når man sidder i en konkret situation, forsøger at afværge skaderne, og altså få det bedste ud af det, for den argumentation har jeg faktisk hørt fra Dansk Folkepartis medlemmer herinde, når vi har behandlet nogle andre forslag, som ikke ligefrem var deres livret, men hvor de for at minimere skadevirkningerne af det var gået ind i en aftale.
Så jeg er da nødt til at sige til ordføreren, at det arbejder han da vist selv med i det daglige.
Måske skulle han lige have det med.
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-04-07:
Jeg synes, det er en underlig måde at være politiker på, hvis jeg skal være helt ærlig.
Så var det da bedre, hvis man stemte imod og sagde: Det her er uspiseligt for os; det her er så groft over for borgerne osv. Når nu man i forhold til det her lovforslag – i Folketinget i hvert fald – vælger at løfte fanen så højt, at benene næsten ikke kan nå jorden, vil jeg gerne stille spørgsmålet endnu en gang.
Det her er jo et lovforslag, som ikke tager en eneste krone af de skattekroner, der er til rådighed til at give god og effektiv sygdoms- og sundhedsbehandling til danske borgere i Danmark, og så vil jeg gerne spørge ordføreren: Er ordføreren ikke enig i det?
Det her er ikke et besparelsesforslag, det er ikke et besparelsesforslag.