Lone Dybkjær (RV), 2010-01-21:
Helt overordnet synes jeg, at det ville være en god idé, hvis man prøvede på at analysere sundhed og sygehusvæsen, inklusive alle dets led fra forebyggelse til den endelige behandling, og spurgte sig selv, om der i virkeligheden er de rette incitamentsstrukturer i det system, vi har bygget op.
Der sker jo det, at når man udvikler et system på den måde, som alle systemer udvikler sig, har man ikke altid et overblik over netop det.
Det tror jeg vil være en god analyse at foretage.
Det siger jeg specielt, fordi vi synes, at det også vil gælde for det samspil, der er mellem staten og regionerne.
Regeringen sætter nogle meget overordnede mål, som regionerne så – selvfølgelig gennem dialog med regeringen – skal prøve på at opfylde, men alligevel er det jo sådan, at det økonomiske ansvar og opkrævningen af pengene jo ikke ligger ude i regionerne.
Det er en gammel diskussion, men det er også derfor, vi ser nogle problemer med den nuværende struktur.
Så kunne man i det mindste sige, at hvis tingene så var gennemskuelige, ville det være til at have med at gøre, men netop denne tids diskussioner om fyringer, overskridelse af budgetterne og andet viser, at den måde, som man har indrettet sig på, gør, at det er meget svært for de enkelte afdelinger og hospitaler og regioner at få et virkeligt overblik over budgetterne og udgifterne i tide, sådan at man kan indrette sig.
Det er sådan nogle helt overordnede betragtninger.
Vi er tilhængere af, at regionerne bevares, selv om der har været overskridelse af budgetter og alt muligt.
Vi tror ikke på, at tingene bliver bedre, bare fordi vi får regionerne nedlagt, og alt så skal styres fra, om man vil, statens side.
Der er ikke noget, der tyder på, at det vil blive bedre, og man kan jo godt spørge sig selv, om døgnets timer ville slå til, hvis vi skulle tage samtlige af de debatter, der så vil komme herinde i Folketinget.
Man kan sige, at vi har et par stykker i forvejen, og det giver jo et billede af, hvad det ville være, hvis regionerne så også var nedlagt.
Svaret på de budgetoverskridelser og andre ting, der har været i regionerne, er altså for vores vedkommende ikke, at regionerne skal nedlægges.
Vi er opmærksom på, at både DF og Konservative siger, at det er det, der skal til.
Vi synes, det er en rigtig dårlig idé.
Vi er så også tilhængere af, at vi selvfølgelig har de specialiserede sygehuse.
Det tror jeg er meget svært ikke at være.
Man kunne i øvrigt prøve at bruge den såkaldte banalitetstest på sundhedsministerens tale.
Banalitetstesten går ud på, at man sætter et ikke foran: Hvem er ikke tilhænger af en god behandling, hvem er ikke tilhænger af, at menneskene får den bedste behandling, hvem er ikke tilhænger af, at man får den så hurtigt som muligt osv. osv.
Man kan i en lang række af de ting, sundhedsministeren har sagt, selvfølgelig ikke være uenig om indholdet, også fordi det er meget runde vendinger om, at vi vil alt det gode.
Når det så er sagt, er det jo også klart, at hvis vi vil f.eks. det meget højt specialiserede sygehusvæsen, så kan vi jo ikke få det i alle egne af landet; det siger sig selv.
Derfor er der selvfølgelig også noget, der må nedlægges, hvis vi vil sikre alle mennesker den optimale behandling.
Jeg synes sådan set, at ministerens billede med det blå og det grønne er et meget godt billede.
Det giver altså en meget god beskrivelse af to hovedfunktioner i systemet, og det synes jeg godt man kan operere med.
Der er det, som andre jo også har været inde på, at det blå sådan set er rimeligt kortlagt, hvorimod det kniber mere med det grønne.
Der synes jeg, det er vigtigt, at man får indtænkt det grønne, inden vi er for langt med det blå, fordi det jo ikke er sådan, at de to systemer er totalt uafhængige af hinanden.
Derfor er det vigtigt, at vi hurtigt får en plan, for ellers bliver det lidt meningsløst.
Det kan jo også være, når man får gennemtænkt det grønne, at der er visse justeringer i det blå, der skal finde sted.
Derfor tror jeg, det er meget vigtigt, at man meget hurtigt får hele den grønne, om man så må sige, planlægning klar – altså, hvordan man forestiller sig, at det primære sundhedsvæsen og akutfunktionerne og alt det der bygget op, sådan at man også kan tilgodese udkantsområderne.
Trafikmæssigt må man sige, at det somme tider kan det være enklere at komme frem i udkantsområderne, end det er i Københavnsområdet eller andre steder, men det er så en detalje.
Vi kan jo hæfte os ved de 15 minutter under alle omstændigheder.
Men da vi ikke har den grønne plan, er det jo altså også svært at tage en mere konkret diskussion af, om regeringen lever op til sine løfter eller ikke lever op til sine løfter.
Der har vi jo efterhånden ret mange gange hørt, at der er et udvalg og udvalget kommer med en plan, og så må vi jo finde ud af, hvad det er, der bliver resultatet af det.
Omkring forslaget til vedtagelse vil jeg bare sige – det er jo ikke, fordi det undrer mig – at regeringen og regeringspartierne har en dårlig stil.
Jeg synes, det er helt urimeligt, at oppositionen generelt skal få et forslag til vedtagelse stukket ud her i forbindelse med forhandlingerne, navnlig når oppositionen faktisk har sendt et forslag til regeringspartierne om, at det var noget af det, man kunne tænke sig.
Det viser jo også, at regeringen og regeringspartierne ingen som helst interesse har i at diskutere med andre end sig selv og Dansk Folkeparti og Liberal Alliance.
Det kan vi så bare tage til os, men lad være med at komme med pladder om, at man ønsker at samle Folketinget i et bredt samarbejde.