runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Clausen (EL), 2007-04-17:
Enhedslisten vil gerne starte med at sige, at vi er positivt indstillet over for Socialdemokraternes forslag om en handlingsplan til bekæmpelse af undslupne mink i naturen.
Vi mener, at det er et forslag, som indeholder en række fornuftige initiativer, og som også retter sig imod et stort problem, som der er brug for, at der bliver taget håndfast fat på.
Enhedslistens udgangspunkt er sådan set, at vi ikke mener, at man bl.a. af dyrevelfærdsmæssige grunde overhovedet burde operere med burmink i Danmark, så set fra vores synspunkt burde man på lang sigt ikke have noget problem af den her slags.
Men det drejer sig jo ikke kun om dyrevelfærd.
Kendsgerningen er, at man har en faunaforurening i forbindelse med burmink, og at man også kan konstatere, at der sker en række skader på grund af de undslupne mink.
Der synes vi sådan set i udgangspunktet, at det ville være helt oplagt at lade minkproducenterne stå for at dække de udgifter, der var i forbindelse med at fjerne den forurening, som deres produktion er skyld i.
Hvis det er sådan, at man ikke mener, at producenterne bør kunne hæfte for det i fællesskab, synes vi jo, at man så må finde metoder til så at sige at finde ud af, hvad det er for nogle mink, som løber rundt i naturen.
Socialdemokraterne nævner – men løber vist nok lidt fra forslaget selv i sine bemærkninger – muligheden for, at man forsyner de her burmink med en chip til identifikation.
Det, der også kunne være interessant i den sammenhæng, var, at så kunne vi måske også få en lille smule indtryk af, hvor stor en del af forureningen der nu også stammer fra disse såkaldte befrielsesaktioner, som jeg sådan set er meget enig med dem, der var inde på det tidligere i dag, er en relativt tåbelig måde at forsøge at hjælpe naturen og dyrevelfærden på, fordi det stort set kun har negative konsekvenser.
Men et sådant forsøg på at holde lidt mere styr på, hvad det er for nogle mink, der forsvinder, kunne vi måske godt synes var fornuftig.
Men det er klart, at vores holdning til det her selvfølgelig også er præget af, at vi grundlæggende mener, at det er en produktion, som vi sådan set godt kunne undvære i Danmark.
Vores udgangspunkt i det videre arbejde er altså, at vi vil se positivt på Socialdemokraternes forslag, og vi vil da også i forlængelse af de indlæg, der i dag er kommet om, hvilken fortræffelig proces man allerede er i gang med, interessere os lidt for at stille nogle spørgsmål for at få opklaret, i hvor stor udstrækning det nu også går helt så godt og helt i den rigtige retning, som det er blevet antydet.
I den forbindelse vil vi FTTMO77.FM Page 5638 Friday, August 24, 2007 9:33 AM
også se på, om vi ikke kunne få tilslutning til nogle af Socialdemokraternes forslag, også fordi jeg forstod på Dansk Folkepartis indlæg her i dag, at det mest var karakteriseret ved, at tingene ikke var belyst nok til, at man kunne tage stilling.
Det kunne jo være, at vi kunne medvirke til at få sagen belyst, sådan at Dansk Folkeparti også i denne sag kunne nå frem til at have en holdning, selv om det selvfølgelig ikke er nogen garanti for, at det bliver en fornuftig holdning.
Johs. Poulsen (RV), 2007-04-17:
Det Radikale Venstre er positive over for tankegangen bag det her beslutningsforslag, nemlig at der skal ydes en effektiv indsats i bekæmpelsen af undslupne mink i naturen.
Det er vi naturligvis, fordi vi – formodentlig ligesom forslagsstillerne – er af den opfattelse, at undslupne mink meget langt ad vejen gør stor skade i den naturlige fauna, og ikke mindst i en række områder med betydningsfulde og værdifulde fuglebestande er det et meget stort problem med undslupne mink.
Derfor er vi som sagt enige i tankegangen bag beslutningsforslaget, der jo lægger op til, at vi skal have en effektiv indsats.
Vi er naturligvis helt bekendt med, at der pågår bestræbelser i øjeblikket, og at man også har nogle forsøg kørende, som i fuldskala i udvalgte områder skulle vise en bekæmpelsesindsats og resultater deraf.
Det skal vi naturligvis have med ind i overvejelserne, når der skal findes endelige løsninger på, hvordan det her skal foregå i fremtiden.
Naturligvis skal de erfaringer inddrages, men vi synes også, at en række af de overvejelser, der er her i beslutningsforslaget, er nogle, man bør diskutere videre.
Vi tror sådan set i Det Radikale Venstre, at der er mulighed for at finde frem til løsninger, der kan supplere noget af den indsats, der nævnes af beslutningstagerne, og også noget af det, der foregår i de forsøg, som ministeren omtalte.
Vi tror, at de kan suppleres med måske i virkeligheden relativt simple og meget billige forslag til, hvordan man bekæmper mink.
Vi tror egentlig, at det ville være rigtig godt, hvis man sådan i lighed med ordninger, man har haft før i tiden, lavede en slags præmieringsordning, hvor indfangne mink præmieredes med en eller anden mindre skattefri præmie, således at den f.eks. kunne aktivere folk, som af forskellige grunde har mulighed for at deltage i noget sådant; det kan være førtidspensionister, pensionister og andre, som vi også ved ville være dygtige til at komme omkring og få tilset fælder og lignende.
Egentlig ville det jo være rart, hvis vi på en lavteknologisk og billig måde kunne komme meget længere, end der lægges op til nu, for i de forsøg, der køres, er det jo det helt store apparat, der er i sat i sving, med de dyreste mandetimer, man stort set kan forestille sig, og derfor bliver det meget omkostningstungt.
Vi synes derfor, at det er godt, at forslaget er fremsat, fordi det kan give anledning til, at vi så netop kan drøfte de her forskellige typer af virkemidler, og set med vores øjne som sagt også gerne drøfte virkemidler, der involverer folk på en simpel og nem måde, og som måske også på en billig måde ville kunne give anledning til, at man får en meget mere effektiv bekæmpelse, end man har set hidtil og end det, der foreløbig er lagt op til.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2007-04-17:
Det Konservative Folkeparti kan ikke støtte dette beslutningsforslag.
Vi er imod en kollektiv finansieringsordning vedrørende bekæmpelse af løsslupne mink.
Der er i forslaget lagt op til, at det skal være hele erhvervet, der skal være med til at dække omkostningerne, på trods af at det jo ikke er alle, der har bidraget til problemet.
Vi mener, at de initiativer, der er blevet søsat i sidste måned, dækker ønsket om bekæmpelse af løsslupne mink.
Ministeriet har allerede vedtaget og iværksat en handlingsplan på det her område, og det er sådan, at hegningerne kontrolleres hvert andet år.
Der er altså ikke sket en nedprioritering af kontrollen med det at holde mink, og det er fødevareregionernes ansvar.
Det ansvar er specifikt, og det påtager de sig gennem en meget målrettet kontrol, og derfor er det også forkert at flytte opgaven fra fødevareregionerne til kommunerne, da der allerede i dag er en velfungerende kontrol.
Det er klart, at overtrædelse af hegningsreglerne bør straffes, og derfor kan man sige, at et skarpt tilsyn med hegning og hegningernes indretning og funktion er meget vigtig.
Men reglerne er jo altså klare, entydige og effektive, og det har hjulpet, idet antallet af nedlagte løsslupne FTTMO77.FM Page 5636 Friday, August 24, 2007 9:33 AM mink er faldet med godt 30 pct. i forhold til tidligere.
Det hjælper jo ikke, at dyrenes befrielsesorganisation lukker 6.000 mink ud i Nordsjælland, og at flere tusinde af dem bliver tilbage i naturen.
Det hjælper hverken minken eller nogen anden i den her problemstilling.
Tværtimod gør det problemet værre, og derfor tager jeg skarpt afstand fra aktioner som dem, dyrenes befrielsesorganisation iværksatte, og håber ikke, at vi kommer til at se mere af den slags.
Jeg tilslutter mig formålet, at vi skal bekæmpe løsslupne mink, og det sker gennem den handlingsplan, der allerede er iværksat.
Tina Petersen (DF), 2007-04-17:
Jeg skal også på det punkt her tage ordførerskabet for hr. Jørn Dohrmann, som ikke kan være til stede i dag, så jeg skal redegøre for Dansk Folkepartis stilling til B 110.
Dansk Folkeparti kan godt se, at det bliver et større og større problem med alle de undslupne mink i naturen, og derfor ønsker Dansk Folkeparti også, at dette punkt bliver sat højere på dagsordenen.
Men på baggrund af de enkelte elementer i forslaget må vi jo nok sige, at forslaget ikke er præcist nok.
Derfor ønsker Dansk Folkeparti, at der bliver arbejdet videre på, hvad man kan gøre for at bekæmpe de undslupne mink og hindre, at de fortsat bliver udsat i naturen.
Jeg tænker på, at når vi skal bruge midler på området, altså kroner og øre, har vi penge i Miljøministeriet til det, der hedder naturgenopretning.
Det er helt naturligt, at man ser på de budgetter, man har i ministeriet, inden man laver deciderede programmer eller budgetter for finansieringen af f.eks. effektiv bekæmpelse af mink i naturen.
Dansk Folkeparti finder, at vi altid skal have en effektiv bekæmpelse, når det er det, vi ønsker, eller når vi ønsker at ændre på disse ting.
Dansk Folkeparti er heller ikke tilhænger af, at man skal flytte tilsynet ud til kun at være i kommunerne.
Dansk Folkeparti finder også her, at det i forbindelse med den miljøkontrol, som foregår ved alle mulige andre erhverv som f.eks. landbruget en gang hvert 4. eller 5. år, så også er helt naturligt, at kommunerne gennemgår minkfarmene og ser på, om de overholder kravene i deres miljøtilladelse.
Så det er et samspil imellem forskellige instanser, som skal gøre, at det bliver en effektiv kontrol og en effektiv bekæmpelse af de undslupne mink i naturen.
Derfor må vi sige, at en højere bødestraf eller eventuelt en anden form for straf kan være en løsning.
Jeg siger ikke, at det er den vej, man skal frem, men det kunne være en løsning.
Her tænker jeg bl.a. på, hvad også undrer mig at andre ikke har nævnt, at vi jo mange gange oplever, at det er aktivister, som også er en del af det her, og som slipper de her mink ud i naturen, hvilket faktisk er utrolig synd, ikke bare for minkene, men også for andre dyrearter.
Endvidere mener vi i Dansk Folkeparti i forbindelse med det fjerde punkt, at når man udsætter mink fra havnefogdens side, er det utilstedeligt, og det burde slet ikke finde sted.
Derfor skal der selvfølgelig hankes op i det.
Og der kan man jo sige, at der er tale om en meget bevidst handling, som vi i Dansk Folkeparti finder ganske uanstændig, og som selvfølgelig skal stoppes omgående.
Her mener vi, at der skal tages skrappe midler i brug, hvis det virkelig er sådan, at der er nogle, der bevidst udsætter mink i naturen, og det må være sådan, at man kigger på dem, som vi gør f.eks. på en forurener, hvor det er forureneren, som skal betale.
Kan man påvise, at den enkelte ikke har gjort nok for at sikre sit anlæg mod, at mink undslipper, er der selvfølgelig en ansvarspligt, og det må jo komme til at koste i kroner og øre.
Så Dansk Folkeparti mener, at det ikke er belyst ordentligt med det forslag her, og vi vil ikke tage stilling til det på nuværende tidspunkt.
Steen Gade (SF), 2007-04-17:
I SF har vi læst forslaget med positive øjne.
SF har i de sidste par år også rejst diskussionen om mink flere gange.
Sådan som jeg ser den her problemstilling, er den voksende, og vi skulle jo nødig få de tilstande, som man kender i den svenske skærgård, hvor det virkelig har ført til, at mink er med til at fjerne store dele af fuglebestanden.
De er simpelt hen væk, og det kan faktisk ske i nogle omFTTMO77.FM Page 5637
Friday, August 24, 2007 9:33 AM
råder.
Så det er et reelt problem, vi står med her.
Jeg er en stor tilhænger af finansieringsmodellen for det her; den mener jeg er nøglen til at vi virkelig får gjort noget ved det, og den er, at selvfølgelig skal branchen være med til at betale det.
Hvis man følger sådan simple forureneren betaler-principper, må branchen jo være med til at betale det.
Så siger hr. Christian Wedell-Neergaard, at det kan man jo ikke gøre kollektivt.
Man kan måske også finde andre løsninger, som Socialdemokratiet lægger op til, men det helt afgørende er, at der skaffes penge fra branchen til det her.
Jeg tror faktisk, at det også ville føre til, at man måske ville kigge mere åbent på alle mulige løsninger.
Hr. Johs. Poulsen var inde på, at der kunne være andre løsninger.
Jamen hvis branchen selv var med til at finansiere det, så ville de jo også være meget mere interesserede i, at det her blev løst, end de er i dag, så jeg mener, at nøglen til en effektiv indsats er en finansieringsmodel, hvor pelsdyrbranchen er med.
Hvis det så var sådan, at de var så fattige for tiden, at det gik dem så dårligt, og at vi skulle tænke på, at vi ville komme til at lukke nogle erhverv, hvis vi pålagde dem at være med til at rydde op efter sig, så ville det være noget andet, men jeg vil sige, at sådan er tilstanden jo mildt sagt ikke.
Det sidste, jeg vil sige lidt om, er tilsynet.
Jeg synes, vi lige i udvalgsarbejdet må kigge på, om det virkelig er så effektivt.
Jeg hørte hr. Christian Wedell-Neergaard sige, at det var meget effektivt og meget målrettet, og der var tilsyn hvert andet år osv. til hver minkfarm.
Det vil jeg gerne have belyst i udvalgsarbejdet.
Vi er grundlæggende positive over for at flytte det til kommunerne.
Morten Østergaard (RV), 2007-04-17:
Efter at have læst argumentationen omkring udvidelsen af refleksionsperioden til 100 dage kiggede jeg lidt i handlingsplanen mod kvindehandel, den nye variant, og jeg kiggede efter det punkt, der handler om, at man vil sikre, at kvinderne bliver sendt hjem igen, for det er ligesom det, jeg kan forstå er argumentationen for, at refleksionsperioden skal udvides, altså, at man vil være sikker på, at de her mennesker bliver sendt hjem igen.
Og her er der noget, der undrer mig.
Gør det ikke indtryk på fru Irene Simonsen, når man i høringssvar efter høringssvar gør opmærksom på, at der er behov for ikke blot at give en udvidet refleksionsperiode på 100 dage til de mennesker, som man er helt sikker på vil skrive under på, at de rejser hjem, når dagene er gået, men også behov for at bruge den periode til bl.a. at undersøge, om det overhovedet er farligt for dem at vende tilbage, og at bruge det til generelt at hjælpe nogle af de kvinder, som har været udsat for noget så nedværdigende som menneskehandel?
Er der ikke behov for at bløde op på de formuleringer og sørge for, at den der 100-dagesperiode kan bruges til meget andet end at sikre, at de rejser igen så hurtigt som muligt?
Alt det er jo meget fint, men der er jo ud fra lovforslaget ingen tvivl om, at grunden til, at man nu udvider til de 100 dage – hvilket man har kviet sig ved meget længe – er, at det skal bruges som sådan en slags glidebane til at være sikker på, at de her mennesker kommer hjem.
Og der vil jeg bare spørge fru Irene Simonsen, om ikke det gør indtryk, når man i høringsnotatet kan læse følgende: Amnesty International, Dansk Psykologforening, Red Barnet og Reden – Stop Kvindehandel finder, at udrejsefristen bør kunne fastsættes til op til 100 dage, selv om de pågældende ikke samarbejder om en forberedt hjemsendelse.
Og Dansk Psykologforening anfører, at disse mennesker kan være så medtagede, at de er ude af stand til at indgå i et samarbejde.
Er det ikke det, vi skylder de kvinder?
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-04-17:
Nu lykkedes det mig jo ikke at få Venstres ordfører til at svare på, om hun var enig med socialministeren i den særlige beskyttelse af børn mod at blive hjemsendt.
Derfor kunne jeg jo godt tænke mig at høre hr. Jesper Langballe, om hr. Jesper Langballe er enig i den konklusion, der var i socialministerens børneplan.
Jeg gentager den lige, for at alle skal kunne huske den: Barnet sendes først tilbage til hjemlandet, når værgen kan stå inde for en ansvarlig modtagelse i hjemlandet.
Er hr. Jesper Langballe enig med den formulering fra socialministeren?
Jesper Langballe (DF), 2007-04-17:
Det er jeg ked af, formand.
Alt tyder på, at der i hvert fald er en ting, vi kan blive enige om her i Folketinget – og jeg vil sige, at det også bare skulle mangle andet – og det er, at nogen mere afskyelig forbrydelse end menneskehandel kan man slet ikke forestille sig.
Det skulle da lige være, hvis man begynder at forestille sig, hvad de handlede kvinder og børn så bliver brugt til.
Mon ikke mange af os har et rædselsvækkende tv-dokumentarprogram i frisk erindring?
En tidligere prostitueret, en thailandsk pige, blev bragt herop for at gense det bordel, hvor hun havde levet som sexslave, og hun kunne jo næsten ikke forklare sig for gråd.
Og man sad foran tv-apparatet og tog sig til hovedet og sagde: Er det i Danmark, det foregår?
Hvor er myndighederne henne?
Det er rigtig godt med de 100 dage.
Det betyder også, at det pågældende offer vil være mere tilbøjelig til at melde sig, når hun ikke skal sendes hjem over hals og hoved, men der bliver tid til at forberede det ordentligt, ligesom der også kan blive tid til en opklaring.
Jeg har også ligesom hr. Morten Østergaard læst høringssvarene, og jeg kan se, at der dels er det med, at reflektionsperioden burde være længere, og dels det, at der kan formodes at være en frygt for at blive sendt tilbage til bagmændene.
Og der vil jeg jo sige, at hvis der er den frygt for at komme hjem, ja, så er man jo naturligt asylansøger.
En anden indvending er den, at man er bange for det, at medvirken til hjemsendelsen er en betingelse for den udvidede reflektionsperiode.
Den indvending er lidt uforståelig, for meningen med at udvide reflektionsperioden er jo netop den, at man skal forberede hjemsendelsen med alle de tilbud, det indebærer, nemlig juridiske, psykologiske, socialpædagogiske og lægelige tilbud.
Derfor er det ganske udmærket, at der er lagt op til, at ngo’er ligesom officielle institutioner i Danmark kan komme ind over og kan kontakte ngo’er i hjemlandet og sørge for en ordentlig hjemkomst.
Måske kunne man godt ønske sig, at der samtidig var lagt op til en opklaring, der kunne få ram på bagmændene i hjemlandet.
Jeg er godt klar over, at det danske politi jo ikke kan tage ned i de pågældende lande og foretage politimæssigt arbejde, men man kunne måske i hvert fald lægge lidt pres på de lande for at få dem til at knalde de bagmænd.
Og jeg vil sige, at i hvert fald herhjemme kunne der efter min mening – det er nok ikke integrationsministeren, men hendes kollega, justitsministeren, det skulle siges til – i hvert fald godt gøres noget mere.
Jeg vender igen tilbage til den pågældende tv-dokumentar, hvor det var helt klart, at den pige, der var tale om der, ville have haft glæde af den udvidede reflektionsperiode.
Men altså, den tanke, der greb en, var jo også den: Hvor er politiet henne?
Man kan slå op i Ekstra Bladet, og så kan man se spalte efter spalte med thaipiger, og vi ved, at det er thaipiger, der især handles.
Skulle det egentlig ikke kunne lade sig gøre, at politiet på en bestemt aften bankede på på alle de adresser, hvor der er thaipiger.
Har jeg ikke mere tid?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2007-04-17:
Socialdemokraterne er meget tilfredse med, at det er ngo’er, der er inde over, og at det måske ikke er en helt konkret politibetjent, man skal sidde overfor for at få hjælp til at komme hjem.
Men vi mener også, at der fortsat er et problem i den her lovgivning.
Det, vi er bekymrede for, er, at det her, kan man sige, samtykke, som man skal give, hvor man skriver under på, at man nu går i gang med at lave alle de her ting, kan blive misforstået af kvinderne og i virkeligheden kan blive en barriere for, at de tager imod beskyttelsestilbuddet i de 100 dage, fordi de måske faktisk ikke engang er i stand til at overskue, hvad det egentlig vil sige at give det.
Det er den del, vi er bekymrede for.
Men vi mener godt, at man måske kunne styrke det samarbejde, man har med ngo’erne i udlandet, altså gøre det netværk endnu stærkere.
Og det har det her lovforslag måske ikke så meget med at gøre.
Irene Simonsen (V), 2007-04-17:
Se, det her lovforslag er jo en del af en større handlingsplan, hvor der ligger forskellige initiativer, og et af de rigtig gode initiativer i handlingsplanen er jo også, at ngo’erne er med til at hjælpe med tilbagesendelsen, sikre, at de, der er blevet handlet, får en sikker hjemrejse og modtagelse, når de kommer hjem, så de ikke ryger i kløerne på bagmændene for menneskehandelen igen.
Det er jo der, hele sammenhængen i handlingsplanen mod menneskehandel er rigtig god, fordi vi jo netop sikrer, at de, der er blevet handlet, også får en ordentlig start og en sikker start, når de kommer hjem, og at vi får den rigtige hjælp sat ind.
Jeg kunne godt lige tænke mig at høre fru Sophie Hæstorp Andersen om det med, at man nu er bekymret med hensyn til de 100 dage, og at der skal samarbejdes om hjemsendelsen.
Er man så ikke godt tilfreds med den måde, det så er tilrettelagt på i den samlede handlingsplan, nemlig at der kommer ngo’er ind over, der tager sig af det her og er med dem ude på destinationerne og sikrer, at de også får den rette modtagelse og får den rette hjælp, når de kommer hjem?
Og mener fru Sophie Hæstorp Andersen ikke også, at de kvinder ofte måske er bedre stillet ved at få hjælpen i deres hjemland, hvor deres eget sprog tales, og hvor de har mulighed for at skabe et netværk, de også kan identificere sig selv med?
FTTMO77.FM Page 5643 Friday, August 24, 2007 9:33 AM
Jamen i det her lovforslag står der jo klart og tydeligt, at det er, når det er til fordel for barnet, og at det behandles individuelt.
Så kan jeg ikke forstå, hvad det er, hr. Jørgen Arbo-Bæhr vil have mere, for det må være barnets tarv, der kommer foran alt muligt her.
Det er altid barnet, der er den svageste part.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-04-17:
Jeg hørte godt, hvad det var, fru Irene Simonsen sagde i sin ordførertale, men det var bare ikke noget svar på det spørgsmål, jeg stillede.
Er det ikke en garanti for det barn?
Og var det ikke rimeligt, at det også kom til at fremgå af det lovforslag, vi behandler her i dag?
Irene Simonsen (V), 2007-04-17:
Jeg tror lige, jeg bliver nødt til at finde et sted i min ordførertale, hvor der står noget meget vigtigt: Børn er ekstra sårbare, og der er det vigtigt, at vi hele tiden har fokus rettet imod at forbedre deres forhold.
Derfor medfører lovforslaget også, at ordningen om eftersøgning af et uledsaget barns forældre bliver udvidet.
Fremover skal der iværksættes en eftersøgning, hvis blot det er til den mindste fordel for barnet.
Det er jo det, der er vigtigt.
Hvis det er sådan, at man risikerer – og det står jo faktisk også i bemærkningerne til forslaget – at barnet ryger tilbage med risiko for at blive handlet igen eller blive misbrugt på nogen måde, er det en anden sag, og så er det ikke til barnets bedste.
Så finder man ud af noget andet – og jeg kan ikke udelukke, at barnet så kan blive i Danmark.
Men det er en individuel behandling for hver eneste sag, og det er jo også vigtigt.
Og man så, hvor lykkelige mor og barn blev, da de blev genforenet.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-04-17:
Da socialministeren i slutningen af 2005 lancerede sin børneplan, beskæftigede hun sig også med handlede børn.
Og en konklusion og et forslag i socialministerens handlingsplan var: Barnet sendes først tilbage til hjemlandet, når værgen kan stå inde for en ansvarlig modtagelse i hjemlandet.
Citat slut
Irene Simonsen (V), 2007-04-17:
Det, vi skylder de kvinder, er lige præcis det, vi gør, nemlig at de får en ordentlig og sikker hjemsendelse og en ordentlig start på livet igen, når de kommer hjem, og at vi i den refleksionsperiode, hvor de er her, tilbyder dem hele den plan, vi har for at hjælpe dem, både med psykologhjælp og andre ting, der skal til ud fra de behov, den enkelte person har, så vi er helt sikre på, at vi hjælper dem bedst muligt.
Det hører vi jo gang på gang.
Det er jo, som om hele verden burde leve i Danmark, fordi det er det eneste sted, der duer.
Hver gang hr. Morten Østergaard stiller sig op i forbindelse med noget, der har med udlændinge at gøre, handler det kun om, at hvis vi kan tage alle udlændinge til Danmark og sikre, at de er her, så er vi sikre på, at de får det bedst mulige liv.
Det er jo ikke det, det handler om.