runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Aaen (EL), 2008-10-22:
Nu er jeg jo godt klar over, at ministeren har støttet den lov, der blev vedtaget forleden dag; det er ikke spor overraskende.
Det, spørgsmålet i virkeligheden går ud på, er, om ikke ministeren trods alt - uanset om ministeren synes, det var en nødvendig lov, der blev vedtaget - synes, at det er himmelråbende urimeligt og imod alle principper, at banker, der igennem 10 år har tjent mere end 260 mia. kr., og som har udbetalt milliarder af kroner i udbytter, lader skatteyderne betale regningen, når de får tab.
Først var det 20 mia. kr. til Roskilde Bank, så var det penge til Amagerbanken, og så var det den store pakke, hvor skatteyderne skulle give en garanti for 3.000 mia. kr.
Det er altså ikke 2 pct. af BNP, det er nærmere dobbelt BNP.
Er det ikke så fuldstændig fundamentalt galt, at vi har et system, hvor private kan skovle penge hjem i meget store mængder?
Vi ved, at direktører har fået eksorbitant høje lønninger, og når det så en dag går galt, kommer skatteyderne ved regeringen og et stort flertal i Folketinget bare og siger: Jamen vi skal nok hjælpe jer med at dække tabet.
Synes ministeren ikke, at det er noget, der på nogen måde er forkert?
Og hvis ministeren synes, at det er forkert, at systemet åbenbart er indrettet sådan, hvad vil ministeren så gøre for at ændre det?
Lene Espersen (KF), 2008-10-22:
Regeringen har sammen med et bredt flertal i Folketinget vedtaget lov om finansiel stabilitet, der spænder et sikkerhedsnet ud under de danske banker med henblik på at sikre den finansielle stabilitet i Danmark.
Fortsat finansiel ustabilitet kunne have fået alvorlige negative konsekvenser for landets virksomheder og ikke mindst for landets borgere.
Aftaleparterne har lagt vægt på, at den finansielle sektor går forrest ved at vise ansvarlighed.
Der er derfor indgået aftale med det private beredskab om at bidrage med op til 35 mia. kr., svarende til 2 pct. af bruttonationalproduktet.
Der er tale om et anseligt beløb for sektoren, som, så vidt jeg er orienteret, ikke er set tilsvarende i andre lande.
Jeg synes, det er rimeligt, at de pengeinstitutter, som tjener penge, når det går godt, også tager ansvar i situationer som denne.
Frank Aaen (EL), 2008-10-22:
Mener ministeren, det er rimeligt, at skatteyderne skal betale, når der er tab i pengeinstitutter, mens samme pengeinstitutter gennem de senere år har tjent store milliardbeløb?
Søren Gade (V), 2008-10-22:
Hvis vi nu stod hernede i Folketingssalen og skulle flytte noget fra hr. Bjarne Laustsens område til København, så ville der være en forhandlingsteknik fra hr. Bjarne Laustsens side, og der ville hr. Bjarne Laustsen normalt redegøre for, at der skulle tages hensyn til det nordjyske, at der skulle tages hensyn til de mennesker, det omhandlede, og at det skulle undersøges, hvad den her flygtning betød.
Det er lige præcis det, der sker.
Nu skal der flyttes noget fra Københavnsområdet til Frederikshavn, og der må hr. Bjarne Laustsen leve med, at medlemmerne i Forsvarsudvalget har bedt om at få en implementeringsskrivelse, inden flytningen bliver iværksat.
Og jeg er nødt til at sige, at det var en enig kreds i Forsvarsudvalget, der bad om at få implementeringsskrivelsen, inden man flyttede skibene.
I den kreds er hr. Bjarne Laustsens parti også.
Jeg kan slutte af med at sige det, jeg startede med, nemlig at der kommer en implementeringsskrivelse.
På baggrund af den vil flytningen blive iværksat.
Men hr. Bjarne Laustsen må forstå, at der opstår andre problemstillinger i forbindelse med flytningen end bare, at skibene ender i Frederikshavn.
Lene Espersen (KF), 2008-10-22:
Jeg vil starte med at sige til det her spørgsmål, at den aktuelle finansielle krise er en udløber af subprimekrisen på det amerikanske boligmarked.
Subprimelån er rettet mod boligkøbere, der ikke kan optage lån på almindelige vilkår, og problemerne startede, fordi subprimelånene var pakket ind i komplekse finansielle instrumenter, som på grund af manglende gennemsigtighed var forkert prissat i forhold til risikoen.
Da der begyndte at opstå tab på subprimelånene, spredte krisen sig, først til det amerikanske finansielle marked og derefter til hele det internationale finansielle system.
Åbne og tæt forbundne finansielle markeder er som udgangspunkt en fordel, der sikrer forbrugere og virksomheder en lavere rente og dermed også bedre mulighed for at sprede risici.
Men det betyder selvfølgelig også, at vi kan blive ramt, når det internationale finansielle system ikke fungerer og pengemarkedet fryser til.
Derfor oplevede vi, at selv sunde og veldrevne banker i Danmark havde problemer med at skaffe likviditet, og derfor håndterede regeringen og et bredt flertal i Folketinget dette problem ved at vedtage lov om finansiel stabilitet.
Tilsvarende ordninger er indført i mange andre europæiske lande og i USA.
Sideløbende vil jeg sige, at der siden efteråret 2007 har været en løbende drøftelse i EU, senest på stats- og regeringsledermødet i sidste uge, om, hvordan vi kan forbedre den finansielle lovgivning og også tilsynssamarbejdet.
Der er tale om internationale problemer, og derfor skal løsningerne også primært findes i EU-regi og i internationale fora.
Vi ser nu de første resultater af arbejdet i EU.
Kommissionen fremsatte primo oktober et forslag til ændring af kapitalkravsdirektiverne.
Her sikres det eksempelvis, at udstederne af avancerede værdipapirkonstruktioner som dem, vi har set i forbindelse med subprimelån, fremover selv skal sætte penge i konstruktionerne.
Dermed sikrer vi en bedre incitamentsstruktur.
Derfor vil jeg sige, at der faktisk bliver arbejdet med at se på, hvordan man får skabt større gennemsigtighed og en bedre sikkerhed for, at de lån, der udbydes, også er gennemsigtige nok.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-10-22:
Det minder - bare på en lidt anden skala - om ligestillingskampen, hvor man sagde: Nu er der arbejdsløshed, så må vi klare det med ligestillingen, når vi har klaret arbejdsløsheden.
Og her er det jo en fatal fejltænkning, for skal vi undgå at få store økonomiske problemer fremover, skal vi have en ambitiøs klimapolitik, som netop gør, at vi kan klare vores økonomi og vores udvikling med meget lavere energiforbrug.
Det tror jeg faktisk at ministeren og jeg er enige om.
Så jeg vil spørge mere generelt: Er ministeren og Danmarks regering indstillet på at støtte alle de forslag fra Parlamentet, som skærper kursen, som [Lydudfald] forslag eller går videre?
Connie Hedegaard (KF), 2008-10-22:
Jeg tror næsten, jeg på forhånd kan love spørgeren, at det nok ikke er muligt at svare meningsfyldt på alle tre komplicerede spørgsmål i løbet af den korte tid, der er, men heldigvis har vi jo en løbende dialog om det.
Må jeg ikke lige først sige med hensyn til præmissen: Fru Anne Grete Holmsgaard siger, at vi i sidste uge så, at nu begyndte det at gå ad Pommern til, men så synes jeg lige, vi skal passe på, for jeg synes, at det sådan set også er værd at notere sig, at på trods af den finansielle krise lykkedes det i sidste uge samtlige EU’s 27 stats- og regeringschefer at blive enige om at fastholde de ambitiøse mål, der er sat i marts 2007, og oven i købet også at sætte en deadline, nemlig at de politiske forhandlinger om det her skal være afsluttet inden udgangen af i år.
Det er altså faktisk ret ambitiøst.
Nu havde jeg lejlighed til at deltage i et energirådsmøde ganske få dage før, hvor jeg kunne høre, at der var mange, der gerne ville sætte spørgsmålstegn ved selv de overordnede mål, og så var det vigtigt, at det blev slået fast om onsdagen af stats- og regeringscheferne.
Og i mandags var der så miljøministerråd, og der synes jeg allerede at debatten havde ændret sig lidt, for nu var det gået op for alle lande, at vi altså skal se at blive færdige i år.
Og målene står ikke til diskussion, så dem skal der leveres på.
Det synes jeg egentlig er værd at opholde sig ved, for på trods af den finansielle krise lykkedes det altså at holde fast, også selv om der er nogle, der egentlig gerne så målene gå væk.
Med hensyn til det med om vi så støtter Europa-Parlamentet i forhold til de konkrete spørgsmål, vil jeg sige, som spørgeren også godt ved, at Danmark lægger uhyre meget vægt på, at det meste af det, der skal gøres i de enkelte lande og i EU, skal gøres hjemligt.
Der skal man ikke kunne købe sig til det.
Men vi er altså også nødt til at sige, at det ikke nødvendigvis er dårligt, at man kan købe sig til noget af det - ikke kun fordi det er den samfundsøkonomisk fornuftige måde at gøre det på, men fordi det, at der er nogle kvotekøb og nogle fleksible mekanismer, altså er det, der skal gøre det attraktivt for udviklingslandene overhovedet at gå med i en global aftale i København, og derfor er vi altså nødt til også i den danske debat at erkende, at de fleksible mekanismer ikke kun er skabt til ære for os, det er også det, der skal give udviklingslandene nye teknologier, det er en måde at overføre vores teknologier til dem på, og det er en helt central del af forhandlingsspillet.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-10-22:
Vi bliver ved klimaet, for det er jo klart en meget bred opfattelse, at hvis det skal lykkes at få en klimaaftale næste år på mødet i København, er det fuldstændig afgørende, at EU får lagt sig på en ambitiøs kurs, i forhold til hvad der rent faktisk er nødvendigt, for at vi kan få en klimaaftale, som batter.
Og der kan man se, at det i sidste uge i forhandlingerne i Bruxelles er begyndt at gå rent ud sagt ad Pommern til.
Store lande er helt klart på vej væk fra at ville noget, og derfor er det meget, meget betydningsfuldt, at Danmark - om end vi er et lille land - som det land, der har værtskabet for klimatopmødet i 2009, virkelig giver den en skalle og helt klart støtter Parlamentet, sådan at vi får en bedre chance for at få en ordentlig aftale.
Derfor er mine spørgsmål meget konkrete, og de kan lyde meget tekniske, til den danske klimaminister: Støtter Danmark helhjertet, at der gælder det for kvotesektoren, altså vores kraftværker og de store virksomheder i Europa, at deres mulighed for at købe sig, man kan sige aflad uden for EU skal være så lille som muligt?
Det er mit ene spørgsmål.
Det andet drejer sig om den anden del af vores udslip, nemlig det fra bilerne, boligerne og bønderne.
Støtter ministeren her Parlamentet, som går ind for, at man kun skal kunne købe 1 pct. uden for EU?
Det tredje spørgsmål er: Støtter ministeren det forslag fra Parlamentet, der går ud på, at kraftværker fra 2015 kun må udlede 500 g CO2 pr. kWh?
Det er meget konkrete spørgsmål, men de handler om noget, der er meget betydningsfuldt for, at man rent faktisk har en chance for, at der kommer noget igennem, som løfter bare en lille smule.
Klaus Hækkerup (S), 2008-10-22:
Skriftlig begrundelse
I en konkret sag har ministeriet meddelt advokaten, at ministeriet som udgangspunkt behandler klagesager i den rækkefølge, hvorefter sagerne er blevet klar til afgørelse i ministeriet.
Ministeriet har endvidere meddelt, at klageren således - på baggrund af den aktuelle gennemsnitlige sagsbehandlingstid i Erhvervs- og Familiesammenføringskontoret - kan forvente, at sagen vil være færdigbehandlet i løbet af 3 måneder.
Lene Espersen (KF), 2008-10-22:
Jeg vil sige til hr. Frank Aaen, at den danske regering er en meget, meget aktiv spiller - ikke mindst på EU-plan - netop for at få skabt en større gennemsigtighed og en bedre regulering af det her område.
Og jeg er fuld af fortrøstning til, at vi også på det her område vil være i front og selvfølgelig vil medvirke til, at vi lærer noget af den her finansielle krise.
Men jeg må sige til hr. Frank Aaen, at det, der optager mig mest, er, hvad det betyder for den enkelte borger her i Danmark.
Hvad betyder det for hr. og fru Jensen, der har hus i Holstebro, eller for hr. Nielsen, der bor i lejlighed i Brønshøj?
Det, der betyder noget for dem, er, at de kan stole på deres bank, det er, at de ved, at de penge, de har sat i banken, mister de ikke, det er, at de ved, at renten ikke lige pludselig stiger til abnorme tal, fordi vi ikke fører en ansvarlig politik her i landet.
Så det, jeg er optaget af, er at sikre den finansielle stabilitet, sørge for, at vi fører en ordentlig økonomisk politik, der betyder, at vi ikke skal have så stort et rentespænd til euroen, som vi har i øjeblikket.
Og det kræver, at vi fører en ansvarlig økonomisk politik, og at vi gennemfører nogle ordentlige reformer, og så kræver det, at vi på internationalt plan lærer af den her krise og fremadrettet stiller flere krav til dem, der agerer på det marked.
Frank Aaen (EL), 2008-10-22:
Der er meget stor forskel på det, Sarkozy siger - og jeg vil sige, at han normalt ikke er min helt - og det, vi nu hører fra ministeren, for ministeren taler bare om, at vi skal bevare de systemer, som vi har i dag, bare med lidt mere åbenhed og lidt mere gennemsigtighed.
Det, Sarkozy siger, er, at vi skal have begrænset kapitalbevægelserne, at vi skal stille krav om ændringer i valutasystemet, at vi skal have sagt til banker, der vil have hjælp i den her krise, at de ikke må bruge skattelylande, altså nogle meget mere dramatiske forandringer i det internationale kapitalsystem.
Jeg synes altså, det er en skam, hvis den danske regering ikke vil begive sig ind på den vej, for det er jo det, der er brug for.
Og det er jo et system, som tidligere har virket.
Det fungerede jo ganske udmærket for 20 år siden og for 30 år siden.
Det er jo det, han foreslår vi skal hen til, for han er jo ikke socialist.
Og jeg kan ikke forstå, at ministeren ikke er indstillet på bare at gå noget i retning af det, Sarkozy foreslår.
Lene Espersen (KF), 2008-10-22:
Der er mange områder, hvor jeg deler Sarkozys syn på verden - det er der ingen tvivl om - men som jeg også har sagt her, er der faktisk også mange områder, hvor jeg som medlem af regeringen mener at det er nødvendigt, at vi kigger tingene nøjere efter i sømmene.
Og som jeg allerede har redegjort for, mener jeg, at det handler om større åbenhed og gennemsigtighed med hensyn til de her produkter.
Det handler om større gennemsigtighed med hensyn til ejerskab, ikke kun direkte ejerskab, men også indirekte ejerskab, som ellers kan være med til at skjule avancerede og måske også svært gennemskuelige forretningsmodeller.
Jeg tror også, det er væsentligt, at der stilles flere krav til den likviditetsstyring, der foregår i de finansielle virksomheder, og endelig tror jeg, man også kan se på de kreditvurderinger, som de internationale ratingbureauer kigger på.
Så jeg er meget enig med Sarkozy i, at noget af det, man kan lære af den finansielle krise, er, at vi skal være bedre til at kigge de folk, der benytter sig af de åbne markedsmekanismer, over skulderen.
Og de to ting synes jeg som konservativ faktisk harmonerer utrolig godt.
Frank Aaen (EL), 2008-10-22:
Man kan sagtens give mulighed for at flytte penge, som man har brug for, når man skal låne til bolig, som man har brug for, når man skal flytte penge til at investere i et andet land eller man tager på ferie.
Det er jo ikke noget problem.
Det, vi taler om her, er et system, hvor pengene flyder frem og tilbage over grænserne, og det er flere tusind milliarder om dagen.
Det er der altså ingen grund til at opretholde.
Der vil jeg også sige, og jeg vil gerne spørge ministeren: Når nu den konservative Sarkozy i EU er begyndt at tale om, at kapitalmarkederne skal reguleres og ikke bare overlades til kapitalkræfterne - at hele det internationale valutasystem skal gentænkes, at banker, der nu hjælpes, ikke må benytte skattelylande - lyder det for mig, som om den konservative Sarkozy i Frankrig på den måde er meget mere vidtgående end det, som den danske regering tænker på.
Lene Espersen (KF), 2008-10-22:
Nu sagde hr. Frank Aaen jo, da vi havde debat i går om nogle lovforslag, at hr. Frank Aaen aldrig ville beskylde mig for at være en betonsocialist.
Jeg synes, det er vigtigt for mig at få understreget, at det får hr. Frank Aaen heller ikke grundlag for at sige i dag, for jeg vil gerne understrege, at jeg er en meget stor tilhænger af et globalt finansielt marked.
Men jeg vil sige til hr. Frank Aaen: Det betyder ikke, at markedet bare skal have lov at regulere alting selv.
Jeg er også tilhænger af, at vi går ind og skaber større gennemsigtighed på det her område.
Der er ingen tvivl om, at det, der har været en meget medvirkende årsag til den finansielle krise, vi har nu, har været, at usikkerheden om, hvem der lå inde med de amerikanske subprimelån, har betydet rigtig meget, for ingen har ønsket at sidde med sorteper.
Derfor mener jeg, at den vej, vi skal gå - og det, jeg svarede på det tidligere spørgsmål - er at få større gennemsigtighed.
Det betyder også at få større gennemsigtighed med hensyn til ejerskab, ikke kun direkte ejerskab, men også indirekte ejerskab.
Jeg tror også, at de helt fundamentale krav til finansielle virksomheders likviditetsstyring skal undergå et kritisk blik.
Men jeg mener stadig væk, at den model, vi har i den vestlige verden, med tæt forbundne, åbne finansielle markeder er den bedste.
Frank Aaen (EL), 2008-10-22:
Jamen det samme sagde man også før den seneste krise - at nu skulle man kigge på, hvordan man fik større gennemsigtighed.
Sagen er jo, at man har et system, som venstrefløjen har advaret mod i mange år, nemlig at kapitalen bare skal have lov til at flyde frit hen over landegrænserne.
Det er derfor, vi i dag har et system, hvor man gør op, at de spekulationspapirer, som er på markedet, udgør en samlet sum på 516 millioner millioner millioner pund.
Det er det, som verdens rigeste mand, Warren Buffett, siger er et massedestruktionsvåben, som er uden for kontrol, og som vi derfor ikke kan kontrollere ved at lave gennemsyn, men er nødt til at prøve at få afskaffet.
Det er derfor, jeg spørger ministeren: Skal vi bare lappe lidt på det system, der er?
Eller vil ministeren lytte til den kritik, der gennem mange år har været fra venstrefløjen, holdningsmæssigt og ideologisk, af den der tro på, som jeg kan høre ministeren stadig væk har, at bare markedet får lidt hjælp, men grundlæggende er et frit marked, hvor pengene flyder frit rundt, så skal vi nok undgå, at der kommer kriser fremover?
Det er altså penge, der cirkulerer rundt, og når det begynder at gå galt et lille sted - og her gik det altså galt i forbindelse med nogle relativt billige huse i USA - vælter det lige pludselig ud over hele verden, og det danske samfund må også mærke byrden.
Det er man da nødt til at se anderledes på, nemlig at overveje at forandre grundlæggende.
Connie Hedegaard (KF), 2008-10-22:
Når der bliver spurgt så generelt, så vil jeg sige: Ja, men jeg kan jo ikke udstede en blankocheck på, at det er fuldstændig ligegyldigt, hvad der måtte komme af forslag, vi ikke kender endnu.
Så kan vi støtte det hele, og sådan er det jo ikke.
Må jeg ikke lige sige, at jeg jo er fuldstændig enig i, at der er nogle, der bruger den finansielle krise og truslen om det, man kalder carbon leakage, som undskyldning for, at EU nu skal gøre mindre.
Som fru Anne Grete Holmsgaard ved, har jeg jo talt kraftigt imod det, også i rådsmøderne både den 10. oktober og så sent som i mandags, for det er en fejlslutning at tro, at hvis man tager klimadagsordenen alvorligt i Europa, taber man job.
Jeg tror faktisk, at det forholder sig omvendt: Hvis man ikke tager dagsordenen om klima, energieffektivitet, grønnere teknologier alvorligt, så mister Europa for alvor job.
I stedet for at holde hånden over og beskytte i sådan en misforstået beskyttertrang gårsdagens industrier skulle vi måske hellere sørge for at have nogle ambitiøse mål, der tvinger industrierne af i går til at blive gearet til at klare udfordringerne af i morgen.
Bjarne Laustsen (S), 2008-10-22:
Det sidste her bekymrer mig, for kan det virkelig passe, at ministeren beder om at få lavet en rapport, for det har været diskuteret i årevis, om ikke der var behov for at flytte skibe fra Korsør, København, eller hvor de nu måtte ligge, til Frederikshavn, hvis der skete en ulykke?
Man har endda holdt øvelser deroppe og haft skibene liggende lige ved siden af og sagt, at det jo fungerede fint.
Næh, vi ved jo, at der går 6-8 timer, inden de kommer derop, hvis de ligger i den havn, hvor de er placeret nu.
Derfor vil jeg gerne spørge, om det virkelig kan passe, at ministeren har fået udarbejdet en rapport, der anbefaler at flytte et eller to skibe uden at tage hensyn til de andre ting, der ligger heri, så det ikke skaber huller andre steder i systemet.
Det ville jo, hvis det var mig, der skulle bede om at få lavet en rapport, ikke bare være et spørgsmål om, at der skulle flyttes X antal skibe et eller andet sted hen, men at når den manøvre var foretaget, var vi sikre på at have et beredskab, der stod mål med det, vi gerne ville have.
Jeg troede, det var det, COWI-rapporten var udtryk for.
Søren Gade (V), 2008-10-22:
Det er jo en rørende omsorg, hr. Bjarne Laustsen ligesom viser partiet Venstre.
Jeg vil gerne sige til hr. Bjarne Laustsen, at uagtet at hr. Bjarne Laustsen har spurgt i Folketinget skriftligt og nu mundtligt, har det absolut ikke rørt ved hastigheden af den implementeringsplan, der er, så jeg kan blankt afvise, at hr. Bjarne Laustsens spørgsmål i dag eller i juli måned skulle have skubbet til processen.
Den var nemlig sat i gang.
Baggrunden er den rapport, der ligger her.
Det har været diskuteret i Forsvarsudvalget.
Der kommer nu en implementeringsplan, og ifølge den implementeringsplan vil det bl.a. blive undersøgt, hvad det betyder for beredskabet af resten af Danmark, for der er jo også andre politikere her i Folketinget - også fra hr. Bjarne Laustsens parti - som er valgt andre steder i Nordjylland, og som er en lille smule bekymrede for, hvad der sker med beredskabet i resten af Danmark, når man flytter to skibe til Nordjylland.
Det er bl.a. det, der skal fremgå af den implementeringskrivelse, nemlig hvad det betyder for beredskabet andre steder i Danmark.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-10-22:
Det er jo bare det samme spørgsmål stillet på en anden måde - og derfor vil jeg sige det samme, men på en anden måde.
Jeg er af den overbevisning, at også syge mennesker er bedst tjent med, at vi kerer os om deres situation.
Men det kan jeg forstå Enhedslisten ikke synes, og det er jo så en regulær politisk forskel.
Sygefraværshandlingsplanen bygger på en solid og omfattende, international videnskabelig dokumentation gennem de sidste 10-15 år.
Den siger, at der er en positiv effekt af tidlig tilbagevenden til arbejdet for folk med muskel- og skeletbesvær, især for dem, der har rygproblemer.
Det er klart dokumenteret, at det for langt de fleste mennesker med muskel- og skeletbesvær er gavnligt at vende tilbage til arbejdet, eventuelt gradvis og med de nødvendige tilpasninger på arbejdspladsen - det er jo også det, vi lægger op til i sygefraværsplanen - hvad angår både arbejdsopgaver og arbejdsprocesser.
Så findes der jo altså en gennemgang af den videnskabelige litteratur, som tyder på, at der er en tilsvarende effekt ved andre sygdomme end muskel- og skeletbesvær, som jeg nævnte før, ved lettere psykiske lidelser.
Og jeg kan desuden henvise til et projekt, som Psykiatrisk Privatklinik har gennemført og afrapporteret i indeværende år.
Men jeg vil gerne sige, hvilket sygefraværsplanen understreger igen og igen, at det selvfølgelig er afgørende for en succesfuld tilbagevenden til arbejdet, at der bliver foretaget en nødvendig tilpasning af arbejdsopgaverne og arbejdsprocesserne på virksomheden.
Vi har et lønligt håb om, at vi - når det er forsvarligt, og når det ud fra den enkelte persons sygdom kan lade sig gøre at lave en tilknytning til arbejdspladsen - så skal gøre det.
Line Barfod (EL), 2008-10-22:
Hvilke forskere kan ministeren henvise til, der har udviklet en mirakelkur, der kan gøre alle syge raske, hvis bare de går på arbejde?