runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bent Bøgsted (DF), 2015-02-17:
Jeg skal bare lige høre ministeren om noget, når nu vi taler om det psykiske arbejdsmiljø kontra arbejdsulykker og overbelastning af muskler, skelet, bevægeapparatet og alt det der.
De to områder, arbejdsulykker og det andet, har vi nogle tal for langt tilbage, men for det psykiske arbejdsmiljø er det forholdsvis nyt, og det er først inden for måske de sidste 15 år, det er blevet rigtig acceptabelt at tale om.
Derfor vil vi altid se en stigning i antallet af anmeldelser af psykiske arbejdsskader.
Det accepteres mere ude på virksomhederne, at man taler om det, og det skyldes jo også den indsats, vi har været fælles om at lave, og når det så er blevet mere acceptabelt, er der også nogle, der bliver mere åbne om det og taler om det.
Det er måske det, der er årsagen til, at vi ser den stigning, altså ikke fordi der har været flere tilfælde, men fordi det er kommet mere frem i lyset.
Henrik Dam Kristensen (S), 2015-02-17:
Ja, man kan sige, at det er reelt i forhold til det psykiske arbejdsmiljø.
Men jeg er meget glad for det spørgsmål, som hr. Eigil Andersen stiller, for det får mig nemlig til at kunne svare, at jeg synes, at det arbejde, vi laver på det her område, er ordentligt, godt og seriøst.
Det er NFA, der står for det, vores arbejdsmiljøforskningsinstitut, som jo har været ude og gennem spørgeskemaer og på anden måde i 2012 har fået 24.000 personer til at svare på undersøgelsen.
I forhold til, hvad vi i øvrigt har, er det rigtig, rigtig mange respondenter.
Det betyder, at vi med de her undersøgelser, som vi nu kører frem til 2020, hvor vi altså får en igen i 2016 og i 2018 og i 2020, på alle de her områder vil få meget mere eksakt viden om, hvad det egentlig er, der bliver oplevet derude, og dermed også får nogle instrumenter til at kunne målrette vores tilsyn derhen, hvor vi får mest effekt ud af dem.
Så jeg vil egentlig også gerne rose den faglige baggrund, der er for vores videre arbejde her.
Den synes jeg er stærk og god.
Eigil Andersen (SF), 2015-02-17:
Ja, men det synes jeg også er glimrende.
Det er også det, der har inspireret mig til at spørge om det, for så vidt angår det psykiske arbejdsmiljø med en tilsvarende hotline.
Jeg har lige til slut en enkelt statistisk ting, jeg gerne vil have afklaret.
Vi er enige om, at der er sket et fald, som er godt, vedrørende muskel- og skeletoverbelastninger.
Vi er enige om, at antallet af psykiske belastninger er steget.
Det strider mod målsætningen.
Men så har vi spørgsmålet om alvorlige arbejdsulykker.
Er ministeren enig i, at fordi der kun er et års udvikling, så kan man ikke endnu sige, at det er reelt, at der er en faldende tendens for alvorlige arbejdsulykker?
Henrik Dam Kristensen (S), 2015-02-17:
Jeg vil i hvert fald sige så meget, at når jeg har været ude at besøge Arbejdstilsynet, har jeg til min glæde konstateret, at de hotlines, der er på mobning og sexchikane, har vist sig at være en succes.
Nu ved jeg ikke, om man kan bruge ordet succes, for det er vel ikke en succes, at der er mange, der har problemer på de to områder.
Men der er altså mange, der benytter sig af den der mulighed for at kunne komme i direkte kontakt, og jeg kan med stor glæde sige til hr. Eigil Andersen, at når jeg taler med medarbejderne, er det lige præcis en af de ting, de tager ganske alvorligt, og at det i øvrigt også er nogle længere samtaler.
Så på det område har det vist sig at være et instrument.
Jeg synes, at vi nu skal vurdere, hvilke ekstra tiltag der skal tages på området for psykisk arbejdsmiljø, som alle jo har interesseret sig for.
Er hotline også et instrument, der skal bruges?
Og som hr. Lennart Damsbo sagde, skal der ikke tages endelig stilling her i dag, og jeg vil diskutere det, når vi mødes i kredsen.
Men når det gælder mobning og sexchikane, har det vist sig at være et instrument, som medarbejderne er glade ved at bruge.
Eigil Andersen (SF), 2015-02-17:
Jeg vil også gerne spørge ministeren, om han er enig i, at det kunne være en god idé at oprette en hotline hos Arbejdstilsynet, hvor man kunne ringe ind fra sin arbejdsplads, hvis der er problemer med det psykiske arbejdsmiljø.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2015-02-17:
Men så har jeg et andet spørgsmål.
Målsætningen for 2020 er jo en opfølgning på målsætningen for 2010.
Har man opfyldt målsætningen for 2010?
Henrik Dam Kristensen (S), 2015-02-17:
Det er ikke et udtryk for dårlig vilje, hr. Jørgen Arbo-Bæhr, men det er meget svært lige at fange sådan nogle tal, som man meget dygtigt har fundet inde i en rapport.
Jeg tror simpelt hen, det vil være halsløs gerning af mig at forsøge at give et svar på det.
Jeg kan måske give et svar på det, jeg hørte hr. Jørgen Arbo-Bæhr spurgte om indledningsvis, i forhold til hvorfor der er forskel på antallet af de sager, der blev til noget, og de sager, der blev anmeldt.
Det er jo lige præcis, fordi man skal anmelde det, hvis man har en mistanke.
Det er jo udmærket, og det var sådan set svar på det.
Men hvad angår de der sådan helt konkrete tal på 5.000 og 7.000 uden at forstå spørgsmålet til bunds, vil det være halsløs gerning af mig at svare.
Det er ikke dårlig vilje, men fordi jeg ikke helt fanger spørgsmålet.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2015-02-17:
Tak til ministeren.
Jeg har et spørgsmål, for evalueringen fra Det Nationale Forskningscenter for Arbejdsmiljø siger jo, at tallet for muskel- og skeletbesvær er gået ned, men når man kigger på Arbejdstilsynets evaluering fra 2014, står der jo, at tallet for muskelog skeletsygdomme fra 2011 til 2013 er steget fra ca. 5.200 til 7.100.
Hvordan hænger det sammen?
Henrik Dam Kristensen (S), 2015-02-17:
Jeg har kun været i Folketingssalen i 7 timer, så i forhold til 11-timersreglen er der jo stadig væk god tid.
Jeg har sådan set ikke nogen særlige kommentarer til den debat, der har været.
Jeg tror måske mest, jeg er gået på talerstolen for at svare på eventuelle spørgsmål fra Folketinget.
som jeg – forholdsvis grundigt, synes jeg – indledningsvis gjorde rede for, så går det faktisk i den rigtige retning, når vi taler nedslidning og arbejdsulykker.
Derfor synes jeg, der er god grund til, at Folketinget så har brugt tiden til at diskutere det, som ifølge den sidste opgørelse, vi har fået, ikke går så godt, nemlig det psykiske arbejdsmiljø.
Det vil jeg sådan set bare kvittere for, og jeg vil sige – og det skulle også gerne være fremgået af min besvarelse i første omgang – at det også er her, vi skal sætte fokus uden at glemme de to andre mål.
Det er selvfølgelig det psykiske arbejdsmiljø, vi skal sætte fokus på i den kommende tid.
Det glæder jeg mig til at gøre sammen med forligskredsen, det glæder jeg mig til at gøre sammen med Folketinget som helhed, hvilket, som min besvarelse også viste, jo har kunnet lade sig gøre i de foregående år.
Pia Adelsteen (DF), 2015-02-17:
Det tror jeg ikke – trods alt.
Men må jeg ikke godt starte med at sige, at ja, vi vil gerne have grænsekontrol.
Vi vil faktisk gerne bevare Danmark.
Må jeg ikke også godt sige, at jeg synes, stokroser er dejlige.
Så kan det da godt være, at man forbinder grænsekontrol og stokroser med 1950'erne.
Det må jo stå for hr. Eigil Andersens egen regning.
Men det gør jeg nu ikke, og jeg har det derhjemme – altså ikke grænsekontrollen, men stokroserne.
Det er, hvad det er.
Og det mener jeg faktisk vi har som kvinde og som mand i dagens Danmark.
Det handler ikke om millimeterretfærdighed, og at alting skal være helt lige.
Det er ikke ligestilling, for jeg anser os for at være individer og forskellige.
Jeg ved godt, der er nogle, der vil ensrette os fuldstændig og gøre os såkaldt kønsneutrale, hvilket i mine øjne er et forfærdeligt ord.
Jeg er ikke kønsneutral, jeg er kvinde, og det vil jeg godt have lov at være resten af mit liv.
Peter Juel Jensen (V), 2015-02-17:
Jeg vil gerne starte et andet sted.
Jeg tror også, at ordføreren fra SF hørte den tale, som ministeren lige har holdt.
Jeg oplever, at både aog b-siden på arbejdsmarkedet er særdeles optaget af at få det her løst.
Jeg tror, at vi alle sammen har glæde af, at vores arbejdsmiljø ude på virksomhederne fungerer, og når jeg taler med arbejdsgiverne og arbejdstagerne, så fornemmer jeg, at man tager den her udfordring meget alvorligt og gerne vil løse den.
Så som jeg sagde før: Vi har kridtet banen op, vi har sagt, hvilke spilleregler der skal følges, men det er altså ikke herindefra, at vi sikrer os, at arbejdsmand Pedersen husker at tage sine høreværn på og hjelmen på hovedet, når han går ud på byggepladsen.
Det er ude lokalt, at man sikrer det.
Det har vi sagt at han skal, det har vi sagt til arbejdsgiverne at de skal sikre, og så er det derude, at problemet bliver løst.
Herinde har vi en klar forventning om, at tingene bliver overholdt.
Med hensyn til hvor meget de hotlines virker, har jeg også noteret mig, at det måske kan være en måde at gøre det på, men jeg vil nu afvente de forhandlinger, som ministeren har med parterne, for hvis vi skal i mål med de meget ambitiøse målsætninger, vi har, så kræver det altså et samspil med parterne.
Vi kan ikke sidde og diktere tingene herinde, lige meget hvor gerne ordføreren fra SF vil.
Eigil Andersen (SF), 2015-02-17:
Jeg forstår, at det er ordførerens tankegang, at det så skal være sikkerhedsorganisationen på arbejdspladsen, der skal sende bud efter Arbejdstilsynet.
Arbejdsgiversiden vil jo nok ikke sende bud for at blive kontrolleret af Arbejdstilsynet.
Det tror jeg ikke at man normalt vil gøre, men det kan godt være, at man fra b-siden, som det hedder, altså arbejdsmiljørepræsentanterne blandt lønmodtagerne vil gøre det.
Men det, jeg vil spørge ordføreren om nu, er så noget andet.
Der er en god succes, synes jeg, vedrørende den hotline, som Arbejdstilsynet har oprettet, for så vidt angår mobning og seksuel chikane.
Kunne det være en idé, at Arbejdstilsynet også oprettede en hotline, som man kunne ringe til, hvis der er problemer med det psykiske miljø på arbejdspladsen?
Peter Juel Jensen (V), 2015-02-17:
Ja, altså, det gør man jo gennem sikkerhedsorganisationen på arbejdspladsen, altså gennem arbejdsmiljøorganisationen.
Der konstaterer man, hvordan arbejdsmiljøet har det.
Der bliver afholdt nogle møder på den enkelte arbejdsplads, og der går man selvfølgelig i dialog om det her.
Det, som ordføreren fra SF skal skrive sig bag øret, er, at vi kan være med til at tegne nogle rammer her, vi kan være med til at kridte banen op, men det er altså ikke herinde, at arbejdsmiljøet halter.
Det er ikke herinde, arbejdsulykkerne sker, det er ude på den enkelte arbejdsplads.
Derfor har vi kridtet banen op på en sådan måde, at vi har sagt, at der skal være en arbejdsmiljøorganisation.
Vi har opridset nogle spilleregler, og vi skal sikre os, at der bliver spillet efter de regler ude på den enkelte arbejdsplads, således at vi får et bedre arbejdsmiljø i fremtiden.
Eigil Andersen (SF), 2015-02-17:
Venstres ordfører siger, at man skal sætte ind der, hvor arbejdsmiljøproblemerne er størst.
Det er jo, kan man sige, en tankegang, vi godt kan sætte os ind i.
Det, jeg vil spørge om, er: Hvis der nu er tale om et dårligt psykisk arbejdsmiljø, hvordan finder man så på forhånd ud af, hvor det er værst?
Det kan vel sådan set opstå på en hvilken som helst arbejdsplads, og den arbejdsplads, som i dag har et godt psykisk arbejdsmiljø, har det måske ikke i næste måned.
Så hvordan skal man udpege de virksomheder, som har et dårligt psykisk arbejdsmiljø, og hvor Arbejdstilsynet så skal intensivere deres besøg?
Peter Juel Jensen (V), 2015-02-17:
Tak, formand.
Ingen skal blive syge af at gå på arbejde, og alle skal opleve et godt arbejdsmiljø.
Sådan burde det være, og det er målet for vores fælles arbejdsmiljøindsats.
Vi har stort set et godt arbejdsmiljø, men det skal blive bedre.
Venstre er en del af det brede flertal, der står bag 2020-målene for arbejdsmiljøet, og vi har noteret os, at vi er på vej til at indfri de meget ambitiøse mål, som er en del af aftalen.
Men vi er ikke i mål, og derfor skal der fortsat være fokus på arbejdsmiljøet.
I aftalen om bedre arbejdsmiljø er vi kommet et stykke vej, men som sagt: Vi er ikke i mål, og derfor bør vi også i højere grad målrette indsatsen derhen, hvor vi ved at arbejdsmiljøet har de største udfordringer.
Ministeren har netop indkaldt til møde i forligskredsen, og fra Venstres side forventer vi, at Arbejdstilsynet i langt højere grad prioriterer indsatsen der, hvor udfordringerne er størst.
Venstre støtter regeringens forslag til vedtagelse, og det vil min kollega, hr. Lennart Damsbo-Andersen, læse op i sin ordførertale lige om lidt.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2015-02-17:
Det handler om folk, som hver dag møder på arbejde med smerter eller ikke kommer på arbejde, fordi de har fået en arbejdsskade.
Mere end 40.000 kommer ud for en arbejdsulykke hvert år, og mere end 20.000 får anmeldt en erhvervssygdom.
Derfor synes jeg, det er godt med en konkret målsætning til at nedsætte antallet, som kommer til skade på arbejdet.
Målsætningerne er jo 25 pct. færre alvorlige arbejdsulykker, 20 pct. færre psykisk overbelastede og 20 pct. færre med overbelastning af muskler og skelet frem mod 2020.
Der er desværre meget langt til, at vi når målsætningerne – ikke mindst når vi snakker om de psykiske overbelastninger.
Jeg tror, ministeren godt vil gøre noget ved det, men spørgsmålet er, om ministeren har nogle effektive midler til at kunne nedsætte den psykiske overbelastning.
Sagen er jo, at arbejdsmarkedet har ændret sig de seneste årtier – ikke mindst har det betydet, at folk får mere utryghed i deres arbejde.
F.eks. er der jo blevet skåret ned på dagpengenes længde.
Nogle siger, at det går ud over de arbejdsløse – ja, det gør det også, men oven i det betyder det, at folk i arbejde bliver endnu mere nervøse for at miste deres arbejde.
Jeg mener, at regeringen bør finde ud af, hvad der sker på det nye arbejdsmarked.
Med denne indledning vil jeg med interesse høre efter besvarelsen fra ministeren og håbe på, at vi sammen kan finde nogle effektive løsninger i forhold til arbejdsmiljøet frem mod 2020.
Charlotte Dyremose (KF), 2015-02-17:
Også i Det Konservative Folkeparti har vi den holdning, vi meget længe har haft, nemlig at vi ikke vil stå herinde og diktere, hvem der holder hvor meget barselsorlov hvornår.
Det er skønt at være på barsel; det er også skønt at have en ægtefælle på barsel, og jeg kan godt unde alle familier, at begge parter prøver.
Men jeg vil meget nødig diktere for familierne, at det partout er sådan, man skal gøre.
Der kan være mange årsager til, at man har lyst til at gøre tingene på en bestemt måde i en bestemt familie, og det ønsker vi ikke at blande os i.
Det betyder ikke, at vi synes, at det er en dårlig idé, at mænd går på barsel, eller at vi ikke synes, at kvinder og mænd skal have lige muligheder, som nogle får det til at lyde som.
Det betyder bare, at vi helt ærligt mener, at ligestilling er meget andet end at lovgive og lave stramme rigide rammer, der dikterer familiernes måde at håndtere deres egen situation på.
Så vi synes, det er fremragende, at der ikke er flertal for det her, og derfor kan man også fristes til i denne anledning at rose regeringen for dette, som jeg synes er et af de mest fremragende løftebrud, regeringen har præsteret.
Det synes jeg er rigtig dejligt, og det er jeg helt sikker på der er mange familier der nyder godt af, for så kan de selv tilrettelægge deres hverdag med småbørn.
Merete Riisager (LA), 2015-02-17:
Det beslutningsforslag fra SF, som vi behandler nu, er jo et forslag, som SF er fremkommet med for længe siden, og der er så en vedholdenhed i at fremsætte det igen.
Det forstår jeg godt.
Jeg forstår også godt, at de i SF har været skuffede over, at det forslag, de på et tidspunkt havde fælles fodslag med regeringen om, er man frafaldet.
Det forstår jeg godt.
Så jeg forstår godt, at SF genfremsætter det her forslag i undren over, at man fra regeringens side ikke længere støtter det.
Men samtidig er det også sådan, at vi i Liberal Alliance også har haft den samme holdning i lang tid, nemlig den, at den barsel, som vi fastlægger for familierne, bør kunne tilrettelægges frit imellem mor og far.
Familier er helt forskellige, og det er ikke os, der herinde fra talerstolen skal tilrettelægge, hvordan barslen skal afholdes. Når det er sagt, vil jeg sige, at jeg synes, at barsel til fædre er fantastisk, og jeg vil anbefale det til hvem som helst.
Det er rigtig godt for parforholdet, at man lærer at forstå, hvad det vil sige at passe et lille barn, og hvordan det er at gå på arbejde, mens den anden passer barnet.
Det er nu engang det, der er Liberal Alliances holdning til øremærket barsel.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2015-02-17:
Det er jo faktisk en fantastisk historie, som står bag dette i øvrigt rigtig gode forslag, som er fremsat af tre SF'ere.
Det startede under den tidligere regering, hvor den gamle opposition, Socialdemokratiet, De Radikale, SF og os i Enhedslisten, blev enige om et forslag om øremærket barselsorlov til mænd.
Alle partierne bag
havde argumenter vedrørende ligestilling mellem mænd og kvinder på arbejdsmarkedet.
Da den aktuelle regering havde forslaget med i deres regeringsgrundlag, burde det være en formssag at gennemføre det.
Men hvad sagde Socialdemokratiet, De Radikale og SF til det, da jeg på vegne af Enhedslisten fremsatte forslaget i slutningen af 2012?
Som en stor overraskelse stemte de nej til det.
Som sagt havde beskæftigelsesministeren nedsat et udvalg, som barslede med en rapport i sommeren 2013.
Det var en god rapport, som ikke tog endegyldig stilling til dette politiske forslag, men uanset hvad ventede vi jo alle sammen på, at der ville blive fremsat et lovforslag om øremærket barselsorlov til fædrene.
Men af uransagelige grunde puttede ministeren dette forslag i papirkurven og kom med et andet forslag om det, som man kaldte barselsbonus.
Fra Enhedslistens side sagde vi efter at have protesteret mod ministerens stikken halen mellem benene, at vi gerne ville forhandle med regeringen om det.
Efter to-tre møder løb det ud i sandet, så der kom ikke noget ud af det.
Nu står vi jo med et beslutningsforslag fra SF, som primært handler om 12 ugers øremærket barselsorlov til fædre og medmødre.
Jeg synes, det er godt, at SF nu ikke har nogen undskyldning for at sige nej til vores forslag efter 1½ år.
Det skyldes jo nok, at SF er trådt ud af regeringen, men uanset hvad det skyldes, mangler vi bare at få vores gamle væbnere fra ligestillingen, regeringspartierne Socialdemokratiet og De Radikale, med på vognen.
Forslaget handler jo om en indfasning af øremærket barsel til mænd.
Jeg synes, det er o.k., at vi bør indfase det, for at familierne kan tilpasse sig loven, og ikke mindst for at overenskomsten også skal tage højde for de nye regler.
Så jeg synes, at der ikke er nogen argumenter for at stemme imod for dem, som påstår, at de går ind for ligestilling på arbejdsmarkedet.
Desuden synes jeg, at det er godt, at forslaget også handler om, at regeringen skal lave barselslovgivning, så det bliver mere kønsneutralt og mere gennemskueligt for borgerne.
Jeg har jo lyttet til ligestillingsministeren og beskæftigelsesministeren, som har forsvaret sig på utallige samråd.
De påstår, at øremærket barsel til mænd betyder, at der bliver taget meget færre barselsuger.
Sagen er jo, at de to ministre ikke er blevet klogere i dag, end de har været de sidste mange år.
De har jo simpelt hen skiftet mening, og det betyder, at de er flygtet fra kampen for ligestilling på arbejdsmarkedet.
Jeg har jo tidligere sagt, at forslaget vil være et kæmpe fremskridt for ligestilling for både mænd og kvinder og ikke mindst deres små børn.
Det handler jo om, at vi som politikere skal tage vores politik alvorligt.
Alt i alt vil jeg sige, at vi i Enhedslisten står last og brast og skulder ved skulder med SF i kampen for mere ligestilling.
Pia Adelsteen (DF), 2015-02-17:
For det første accepterer jeg ikke præmissen om, at det giver mere ligestilling.
Det er en præmis, som hr. Eigil Andersen stiller op.
For det andet betragter vi i Dansk Folkeparti ligestilling som lige muligheder, og vi synes rent faktisk, at det findes rigtig, rigtig mange steder.
Der er nogle små steder, hvor det kan gøres bedre, men man har lige muligheder i Danmark som kvinde og som mand, og det er vores udtryk for ligestilling.
Det der eksempel med 2 ugers orlov er jo et ganske glimrende eksempel, men da ordføreren sagde det, kom jeg til at tænke på, at tilbage i 1970'erne var der også mænd, der lå på fødegangene og ømmede sig, fordi kvinden havde veer.
Jeg ved ikke, hvor meget ligestilling det gav.
Jeg syntes, det var noget pjat, men det havde man altså også dengang.
Det havde ikke noget med lovgivning at gøre, men der var bare mange ting, der foregik for 20-30 år siden, som ikke sker i dag.
Eigil Andersen (SF), 2015-02-17:
Vi er enige om, at stokroser er smukke.
Jeg forstår det sådan, at det er meget løst, hvad Dansk Folkeparti egentlig mener om ligestilling.
Og det er åbenbart ikke noget, man vil gøre noget for.
Jeg vil gentage mit eksempel, som jeg også brugte over for en af de tidligere ordførere, nemlig eksemplet fra 1984, hvor der lovgivningsmæssigt blev indført 2 ugers barselsorlov til mænd, og i løbet af nogle årtier medvirkede det til at flytte mænds holdning til det at være hjemme ved deres nyfødte barn.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2015-02-17:
Tak til Venstres ordfører.
Man bliver jo nødt til at sige noget om den tidligere regering, for når vi snakker om målsætningerne, er spørgsmålet: Hvad skete der under den tidligere regering?
Antallet af alvorlige ulykker steg med 500 fra 4.800; antallet af muskel/skeletsygdomme steg fra 6.200 til 6.800; på det psykiske område steg anmeldelserne fra 1.420 til 3.890.
Derfor vil jeg godt spørge ordføreren: Hvad er Venstre kommet med af arbejdsmiljøforslag, efter regeringen er skiftet?
Bent Bøgsted (DF), 2015-02-17:
Nu nævnte hr. Jørgen Arbo-Bæhr, at den kommende regering kommer med nulvækst.
Jeg er da glad for, at hr. Jørgen Arbo-Bæhr har konstateret, at der kommer en ny regering.
Nu er det sådan, at Dansk Folkeparti går ind for 0,8 pct. i vækst, ikke nulvækst, og jeg har da også hørt, at hr. Lars Løkke Rasmussen har blødt op på det og sagt, at det ikke er et ultimativt krav.
Så mon ikke vi finder en løsning, det er jeg ret overbevist om de borgerlige partier nok skal finde.
Men jeg er glad for, at hr. Jørgen Arbo-Bæhr har konstateret, at der kommer en borgerlig regering næste gang.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2015-02-17:
Men det undrer mig meget, eftersom der er blevet skåret ned på mange af de offentlige arbejdspladser både under den nuværende regering og den tidligere – for slet ikke at snakke om, at det jo vil være nulvækst, hvis der kommer en ny regering.
Så som udgangspunkt vil jeg spørge ordføreren, om det ikke skal være sådan, at folk skal have tid – man behøver ikke at have for meget tid, man skal bare have tid til sit arbejde, uanset hvor man arbejder.
Bent Bøgsted (DF), 2015-02-17:
Nogle vil gerne have en travl hverdag, hvor der hele tiden er go i den, og de opfatter det måske ikke på samme måde, som andre gør, som en psykisk belastning.
Men nedskæringer rundtomkring, hvor der bliver færre til at løse opgaverne, kan, som jeg sagde, sagtens påvirke og udløse nogle stressfaktorer, helt sikkert.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2015-02-17:
Tak til ordføreren.
Jeg syntes faktisk, det var en god ordførertale.
Det var så lidt.
Med hensyn til spørgsmålet om det psykiske arbejdsmiljø synes jeg, det er vigtigt, at vi siger til os selv, at det ikke mindst er på de offentlige arbejdspladser, der er store psykiske arbejdsmiljøproblemer.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2015-02-17:
Jeg tror, det er sådan et spørgsmål, som jeg hverken kan sige nej eller ja til, for som jeg sagde før, er vi jo i virkeligheden i gang med at afsøge, hvad det er for et felt, vi er i.
Og det er jo tydeligt, at alle – og det gælder både dem, der er ude på arbejdspladserne, og arbejdsmiljøorganisationerne, og det gælder fagforeningerne og også arbejdsgiverne – har svært ved at finde ud af, nøjagtig hvor det er, man skal træde i forhold til det her.
Så ordføreren får mig ikke til at sige ja eller nej.