runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Helle Thorning-Schmidt (S), 2012-05-23:
Jeg har hørt masser af kritik fra Venstre i forhold til vores holdning, og jeg må sige, at det virkelig undrer mig meget, for jeg har også været lidt tilbage at kigge på, hvad den tidligere regering egentlig har ment i situationer, som må kunne sammenlignes med den her.
Og derfor vil jeg egentlig gerne have lov til at citere tidligere statsminister Anders Fogh Rasmussen, som sagde noget, hvor jeg, når jeg læser det, bliver lidt i tvivl om, om det er mig selv, der har sagt det, eller hvorvidt det er den tidligere statsminister.
Jeg skal alligevel læse det op: »Regeringens linje er klar.
Vi ønsker ikke at sammenblande sport og politik.
Regeringen går ikke ind for en boykot af de olympiske lege.
Og vi bakker fuldt ud op om danske sportsfolks deltagelse i de Olympiske Lege.
I forhold til åbningsceremonien er udgangspunktet, at regeringen vil deltage i åbningsceremonien, dog med det forbehold at den endelige beslutning først træffes på baggrund af en samlet vurdering efter EU’s udenrigsministermøde ...
« Det er altså stort set det samme, som Danmark nu siger om europamesterskabet, og det er jo netop det, det handler om.
I udgangspunktet vil vi meget gerne være med til at støtte op om de danske sportsfolk, uanset om det er ved OL eller som her nu til fodbold.
Vi vil meget gerne være med til at bakke op om det danske hold, og derfor deltager vores kulturminister som udgangspunkt i det her.
Men vi har også behov for at vurdere situationen løbende, og som så mange andre europæiske lande afventer vi endelig stillingtagen, til vi er tættere på mesterskabets begyndelse.
Michael Aastrup Jensen (V), 2012-05-23:
Jamen jeg hørte det sådan, i hvert fald, som at ministeren anerkender, at det her nok ikke er det bedste værk, som de er kommet frem med i ministerens efterhånden halvt år lange ministertid, og det er jeg enig med ministeren i, hvis det er det, jeg hører ministeren sige.
For situationen er jo også sådan, at vi jo også som Folketing må få en eller en form for en bekræftelse på eller, skal vi sige, i hvert fald få at vide, at det her ikke kan ske igen, så vi ikke skal være bekymrede i fremtiden om det.
Vi er også i en situation, som er sådan, at hvis sådan noget bliver forsøgt sneget ind ad bagdøren en anden gang, er det jo altså sådan, at hvis ikke man har nogle meget vågne organisationer, som råber vagt i gevær, vil man jo lidt tage det til indtægt, som man får at vide fra ministeriet og fra ministerens side, om, at det her ikke vil have nogen økonomiske konsekvenser.
Så det, jeg synes også må være det vigtige, er, at ministeren også bruger det her til selvransagelse ikke mindst i forhold til sit ministerium, og derfor synes jeg, at spørgsmålet også må være: Kan ministeren give den garanti, at sådan noget makværk ser vi ikke igen?
Lykke Friis (V), 2012-05-23:
Jeg havde egentlig besluttet mig for at gå efter bolden, for jeg synes, at den her sag er så vigtig, at det bør man gøre, og undlade at kaste mig ud i en citatkrig.
Men når statsministeren nu selv gør det, så lad mig citere følgende
: »Man blander jo sport og politik sammen hver dag og alle vegne, og der er meget politik i, at et land får nogle af de her store arrangementer. Al den der snak om, at det skal man ikke gøre, det er jo altid hykleri, for det er jo altid en sammenblanding.
Og så må man forholde sig til, hvordan man står i den sammenblanding.«
Det er sagt af den tidligere udenrigsminister hr. Mogens Lykketoft.
Og det, der stadig væk er det mest relevante, er jo: Hvad er regeringens holdning?
For det er jo ikke nogen holdning at sige, at man ikke blander sport og politik sammen.
Det er åbenbart princippet, men så venter man alligevel med at gøre regnebrættet op.
Så jeg gentager mit spørgsmål fra før: Hvad skal der konkret ske, før kulturministeren skal blive hjemme?
Pression virker jo kun, hvis man bliver konkret.
Det går jeg ud fra at vi er enige om.
Så vil statsministeren f.eks. lægge vægt på, om Julia Timosjenko, den tidligere premierminister, fortsat er i fængsel, når EM starter den 8. juni?
Er det det, der er det afgørende, og som vi andre skal holde øje med?
For jeg minder statsministeren om, at der jo altså er et flertal i Folketinget, der har det modsatte synspunkt af statsministeren.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2012-05-23:
Jeg synes da, at det er godt at få redegjort for, hvad Venstre egentlig mener, for jeg har stadig væk ikke helt forstået, hvad det er, Venstre mener.
Mener Venstre, at man på nuværende tidspunkt helt skal beslutte sig for at boykotte mesterskaberne, eller mener Venstre, at man skal se tiden an, lægge maksimalt pres på Ukraine og så beslutte sig, når man kommer tættere på mesterskaberne?
For hvis det er det sidste, er der vel egentlig ikke så stor forskel på det, Venstre mener, og det, regeringen mener.
Og så skal jeg bare i parentes minde om, at det, regeringen mener, minder meget om det, den tidligere regering mente.
Hele det her er lidt for vigtigt, synes jeg, til at vi skal prøve at finde forskelle i hinandens politik.
Kernen er, at vi alle sammen ønsker, at der skal være bedre menneskerettigheder i Ukraine.
Vi kæmper for det.
Det gør vi sammen i EU.
I forhold til Ukraine er udgangspunktet, at vi skal være meget varsomme med at sammenblande sport og politik, at vi utrolig gerne vil have, at kulturministeren kommer til mesterskaberne og bakker op om det danske landshold, men at vi på linje med andre europæiske lande ser tiden an og ser, hvordan tingene udvikler sig op mod mesterskaberne.
Det er ikke lykkedes – synes jeg – for ordføreren at gøre helt klart, hvad Venstre egentlig mener.
Jeg har jo også noteret mig, at oppositionen på ingen måde udelukker, at man skal overvære kampene i Ukraine.
Det er sådan set også det, vi gør.
I udgangspunktet vil vi utrolig nødig blande politik og sport sammen.
I udgangspunktet vil vi meget gerne bakke op om det danske landshold.
Vi vil gerne være der og bakke op om deres indsats, og det er vores udgangspunkt.
Men vi vil også gerne vente med at tage endelig stilling, til vi har set, hvordan tingene udvikler sig i Ukraine i de kommende dage.
Det er i øvrigt på linje med et flertal af de europæiske lande, som har fuldstændig samme position.
Og jeg er også, skal jeg sige en gang til, på linje med den tidligere regering i forhold til deres holdning op til OL.
Lykke Friis (V), 2012-05-23:
Men det er jo svært at hitte ud af, hvad der så er regeringens holdning, for statsministeren blander jo netop sport og politik sammen, når statsministeren fortsat holder døren åben for, at Danmark bliver hjemme.
Så må der jo kunne ske et eller andet, som gør, at man så må bryde med det princip.
Og Venstres holdning er jo klar, fordi vi har jo sagt, at vi skal blive hjemme.
Der er den klare forudsætning, selvfølgelig, at der skal være en mærkbar forbedring, ellers skal ministre blive hjemme.
Der må jeg bare konkludere at det er meget vanskeligt lige her og nu at få øje på den mærkbare forbedring, i betragtning af at myndighederne i Ukraine jo har meldt ud, at man først ser på sagen igen den 27. juni.
Så er det jo svært at se, hvad der mærkbart skulle ændre situationen.
Men jeg kan forstå, at jeg nok ikke rigtig får noget svar på, hvad der konkret skal ske med hensyn til det regnebræt, så lad mig derfor spørge om noget andet i den forbindelse.
Der er 16 dage til EM går i gang.
Det danske formandskab har jo betonet, at kampen mod menneskerettigheder er en høj prioritet for det danske EU-formandskab.
Så vil det danske EU-formandskab gøre noget aktivt i de her kommende 16 dage for at finde en fælles holdning i Ukrainespørgsmålet?
Michael Aastrup Jensen (V), 2012-05-23:
Vil ministeren forklare, hvorfor han under førstebehandlingen af L 133 udtalte, at »Der er ingen ændringer i forhold til selve den økonomiske fordelingsnøgle«, når ministeren i svar på spørgsmål nr. 10 den 8. maj skriver, at »Det vil herefter være op til de enkelte ministerier helt eller delvist at fastholde gældende fordelingsniveau afhængigt af ansøgerkredsen«?
Tak for det.
Det er en ret speget sag, og det er også en meget teknisk sag – det anerkender jeg klart.
Det er jo også derfor, at det var en meget speciel første behandling af det pågældende lovforslag, vi havde her nede i salen, for undertegnede var den eneste, som råbte vagt i gevær.
Jeg var den eneste, som påtalte, at det her kunne have en økonomisk konsekvens i forhold til nogle organisationer, som blev taget på sengen, hvis det her lovforslag blev vedtaget.
ISOBRO, som jo er indsamlingsorganisationernes brancheorganisation, har også sendt et brev, hvor de oplyste følgende, nemlig at kulturministeren under førstebehandlingen sagde, at der ikke vil være nogen forskel i de overordnede økonomiske konsekvenser for støttemodtagerne i forhold til den nye model, vi nu fremlægger.
Og som ISOBRO så rigtigt påtalte over for os, var det jo lodret forkert, for der vil faktisk være 277 organisationer, som vil kunne risikere at få mærkbare økonomiske forringelser, i forhold til, hvad de får i dag.
Grunden til, at jeg tager det op, for jeg anerkender naturligvis fuldt ud, at ministeriet nu har trukket lovforslaget tilbage, er, at der er et eller andet, der er gået galt, og derfor må vi også få fuldstændig klarhed over, hvad det er, der er gået galt, siden det her lovforslag overhovedet kunne komme frem på den her måde.
Man kunne godt sige det sådan lidt poppet, at enten har man forsøgt at køre noget igennem Folketinget sådan bagom kulisserne uden rigtigt at spørge nogen – ISOBRO blev f.eks. slet ikke spurgt og var ikke høringspart i den her sag, selv om det ville få store økonomiske konsekvenser, hvis det blev vedtaget – så der ikke rigtig var nogen, der kunne råbe vagt i gevær over det, eller, og det er faktisk lige så alvorligt, er det simpelt hen, fordi ministeriet har sovet i timen og ikke har været sin opgave voksen.
En af de to ting er det jo – eller hvad, spørger jeg ministeren.
Er der en tredje vej, som jeg slet ikke har set? Det er derfor, jeg også har bedt om at få besvaret det her spørgsmål, for jeg synes i hvert fald, at vi bør kunne få et svar på det konkrete spørgsmål.
Uffe Elbæk (RV), 2012-05-23:
Som sagt er taletiden jo begrænset, og det er en skam, for der er mange mellemregninger i sagen, og det ved hr. Michael Aastrup Jensen også udmærket godt selv.
Det her lovforslag er fremsat og formuleret af den tidligere regering ud fra nogle – i min optik – faktisk meget lødige overvejelser, nemlig om man fremadrettet og fortsat skulle fordele de her tipsmidler ud fra objektive kriterier, eller om man skulle gå ind at lave en egentlig kvalitativ vurdering af projekterne.
Den tidligere regering mente, at man skulle gå ind at lave en kvalitativ vurdering af projekterne, og det var der et bredt flertal for, og der var opbakning til det i Finansudvalget.
Derfor arbejdede den nye regering, da den kom til, loyalt og fremadrettet ud fra det lovforslag, som den tidligere regering var kommet med.
Det virker helt paradoksalt på mig, at jeg skal stå og forsvare den tidligere regerings lovforslag, men det gør jeg så gerne, fordi der faktisk var en god faglig argumentation for, at man skulle gå fra de objektive kriterier til kvalitative kriterier.
Det, der bare er vigtigt at understrege, er, at på de enkelte formålsområder sker der ikke nogen ændring.
Det ville for øvrigt også have været tilfældet, hvis vi var fortsat med den gamle lov – nu bliver det indviklet – for så ville det faktisk have været sådan, at hvis der var flere, der søgte under de objektive kriterier, så ville der faktisk også være en risiko for, at de nuværende beløbsmodtagere ville få færre bevillinger, og det vil der selvfølgelig også være fremadrettet.
Men de overordnede formålskriterier og fordelingsnøglen er fastholdt.
Michael Aastrup Jensen (V), 2012-05-23:
Tak for det, formand.
Spørgsmålet lyder: Vil ministeren forklare, hvorfor han under førstebehandlingen af L 133 udtalte, at »Der er ingen ændringer i forhold til selve den økonomiske fordelingsnøgle«, når ministeren i svar på spørgsmål nr. 10 den 8. maj skriver, at »Det vil herefter være op til de enkelte ministerier helt eller delvist at fastholde gældende fordelingsniveau afhængigt af ansøgerkredsen«?
Uffe Elbæk (RV), 2012-05-23:
Allerførst tak for spørgsmålet fra hr. Michael Aastrup Jensen.
Jeg skal prøve at gennemgå selve sagsforløbet, så det er rimelig klart, for det er en rimelig teknisk problemstilling, som vi er inde at røre ved her.
Udarbejdelsen af en ny model blev affødt af et ønske om at ændre den bestående ordning med fordeling af midlerne efter objektive kriterier i retning af en ikkemekanisk fordelingsmodel, dvs. baseret på konkret stillingtagen til hver enkelt ansøgning.
Forslaget blev i juni 2011 sendt til Folketingets Finansudvalg, der ikke havde bemærkninger hertil.
Den nye model, som er indeholdt i lovforslaget, betyder, at de to almennyttige tipspuljer samles, og at midlerne fordeles mellem de ministerier, der har ressortansvaret for de respektive områder og dermed har indsigt til at foretage en konkret prioritering.
Lovforslaget indeholder derfor en ny fordelingsmodel, som ikke længere er baseret på en fordeling efter objektive kriterier, og er således i overensstemmelse med ønsket om en mindre mekanisk fordelingsmodel.
Min udtalelse under førstebehandlingen af lovforslag L 133 var møntet på udlodningslovens overordnede formålsfordeling.
L 133 ændrer netop ikke ved den overordnede fordeling af tipsmidlerne mellem de ministerier og organisationer, der i henhold til udlodningsloven er selvstændige modtagere af tipsmidlerne.
Også hvad angår tipspuljerne til almennyttige formål, viderefører lovforslaget den overordnede formålsfordeling, således som den har været de seneste år.
Lovforslaget indebærer, at de to almennyttige tipspuljer samles, og at midlerne fordeles mellem de ministerier, der har ressortansvaret for de respektive områder og dermed har indsigt til at foretage en konkret prioritering.
Det følger af sagens natur, at det i en model, hvor midlerne fordeles i ressortministerierne, ikke er muligt fremadrettet at garantere nøjagtig den samme bevilling til hver enkelt organisation.
På den baggrund er det korrekt, at det vil være op til de enkelte ministerier at fastlægge den konkrete udmøntning af tipsmidlerne inden for de videreførte formål.
Flere ministerier, herunder Udenrigsministeriet, har tilkendegivet, at de i hovedtræk vil videreføre den hidtidige fordeling.
Andreas Steenberg (RV), 2012-05-24:
For mig var hans mail en øjenåbner af, hvor farligt det er at køre for stærkt, når vi kører forbi de mennesker, som arbejder med at bygge eller vedligeholde de veje, som vi alle sammen gerne vil have.
Derfor vil jeg gerne rose Enhedslisten for at have taget det her op i Folketinget, og nu da jeg har læst beslutningsforslaget, tror jeg, at jeg kan tælle 21 forskellige forslag.
Jeg har ikke været i stand til at sætte mig ordentligt ind i dem alle sammen, men det kan jeg så under udvalgsarbejdet, og jeg vil sige, at vi er åbne over for at kigge på nogle af de her forslag.
For nogle forslags vedkommende sker der allerede noget, f.eks. kampagner og skiltning, som ministeren også var inde på, og heldigvis er det ikke nogen ny ting for regeringen, så vi er jo i gang.
Men jeg vil ikke afvise, at nogle af de ekstra forslag, som Enhedslisten kommer med, kan det være en god idé at indføre.
Så jeg ser også frem til udvalgsarbejdet og vil igen gerne rose Enhedslisten for at tage det her op.
Kim Christiansen (DF), 2012-05-24:
Som hr. Rasmus Prehn var inde på: »Pas på min far«.
Det er noget, der berører os alle sammen, når vi kommer kørende derude på de her strækninger, for vi ved også, at der altså er nogle af fædrene derude, det kan vi se i statistikkerne, som ikke nåede hjem fra arbejde.
Jeg vil godt rose Enhedslisten for at tage det op, om end det måske lidt er en åben dør, man sparker ind, for heldigvis er der stort fokus på det her område.
Men det skader aldrig, vil jeg sige til hr. Henning Hyllested, at minde os om, at vi altid kan gøre det lidt bedre, så stor ros for det.
Der er jo en masse tiltag i gang, men jeg er meget enig med de andre ordførere om, at vi skal prøve at arbejde lidt mere med det her i Trafikudvalget.
Man gør sig i hvert fald nogle tanker i Færdselssikkerhedskommissionen, hvor flere os også har siddet, om, hvordan vi kan øge sikkerheden ved vejarbejde, og der er jo nævnt en række forslag i Enhedslistens beslutningsforslag
: Mobile stærekasser ved vi er på vej, vi venter bare på justitsministeren.
Bedre skiltning, som hr. Kristian Pihl Lorentzen var inde på.
Det gør, at der ikke bliver den nødvendige respekt omkring den skiltning.
Vi er nødt til at få bilisterne til at forstå, at det skal tages alvorligt.
Det, der så også er glædeligt, er jo, og det vil jeg godt lige rose Enhedslisten for, at man har indset, at det altså ikke gør det alene, at man også er nødt til at kigge på sanktionerne over for de her bilister, for uanset hvor mange kampagner vi laver, uanset hvor meget vi skilter, uanset hvor mange stærekasser vi sætter op, så vil der være en gruppe af bilister, der åbenbart ikke har forstået budskabet, og der er jeg meget glad for, at Enhedslisten skriver i deres forslag, at her er vi så nødsaget til at skærpe sanktionerne og gøre det forståeligt.
Det kan jeg se er lige fra højere bøder til konfiskation af køretøjer.
Dansk Folkeparti hilser naturligvis velkommen, at vi får en skrappere kurs over for dem, der ikke forstår alle andre gode hentydninger, vi måtte komme med.
Så jeg vil henstille til, at vi får lavet en beretning om det her.
Der er mange gode ting i beslutningsforslaget; der er også ting, som jeg måske ikke finder værende så relevant, men lad os diskutere det videre i udvalget, og lad os lave en beretning om det, for jeg tror ikke, at det her er noget at lave politik på.
Vi er alle sammen enige om, at vi skal have øget sikkerheden, så folk kan gå trygt på arbejde, også vejarbejderne, og passe deres arbejde uden at risikere at blive slået ihjel af vanvittige bilister, der kommer farende derude.
Rasmus Prehn (S), 2012-05-24:
»Pas på min far«, hedder den her nok så kendte kampagne, som jeg tror vi alle sammen har noteret os, når vi har kørt rundt i den danske trafik.
Det er en god, synlig og effektiv kampagne, som jo virkelig synliggør, hvor vigtigt det er at passe på, når der er vejarbejder i gang.
Man ser det lille barn, der minder om: Husk nu, at min far arbejder her, så du skal køre forsigtigt, så der ikke sker ham noget.
Det er en rigtig vigtig og nyttig kampagne, som er i gang her, og det fortæller også, at det arbejde, som Enhedslisten har lavet, med at sætte yderligere fokus på det her, er rigtigt.
Der er, som også Venstres ordfører var inde på, alt, alt for mange, som bliver skadet, eller som måske ligefrem mister livet, fordi de passer deres arbejde som asfalt- eller vejarbejdere.
Så det er meget alvorligt.
Som ministeren også var inde på, er det heldigvis sådan, at selv om der sker for mange uheld, bliver der langsomt, men sikkert færre af de her uheld.
Så der er altså allerede meget arbejde i gang, hvilket jo også kampagnen »Pas på min far« er et godt eksempel på.
Når det er sagt, er der selvfølgelig en række initiativer, man kan tage yderligere, og der er det kærkomment med det beslutningsforslag, som Enhedslisten har fremsat, og hvor der nævnes en hel lang række forskellige tiltag foruden alt det meget, man allerede har gjort, og som ministeren var inde på.
Der synes vi fra socialdemokratisk side, at det er en god idé at tage en drøftelse i Transportudvalget af, hvordan vi kan arbejde videre med nogle af de her ting.
Kan vi finde en fælles løsning, kan vi lave en fælles beretning, hvor nogle af alle de gode initiativer, som heldigvis er på det her område, bliver bragt i anvendelse, så det gode arbejde, der allerede er i gang, bliver bedre?
Det er jo sådan, at Vejdirektoratet allerede er i gang med et arbejde sammen med Arbejdstilsynet, 3F, politi og kommuner i forhold til at udvikle på det her, men måske kan vi fra Folketingets Transportudvalg komme med yderligere gode ideer og sende nogle gode signaler om, hvordan vi får løst det her meget vigtige problem.
For vi skal passe på asfaltog vejarbejderne, vi skal passe på børnenes fædre i trafikken.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2012-05-24:
Med dette beslutningsforslag opfordrer Enhedslisten til, at der indføres skærpede sikkerhedsbestemmelser og ny teknologi til sikring af asfaltog vejarbejdere.
Jeg vil gerne starte med at slå fast, at det er et relevant tema at tage op.
Jeg er selv søn af en vejarbejder, der desværre blev dræbt under udførelsen af sit arbejde på netop vejen, så det er en sag, der berører mig temmelig meget personligt, men også generelt er det en vigtig sag.
Der køres mange gange for hensynsløst forbi et vejarbejde, og vores debat i dag kan jo tage et solidt afsæt i Vejdirektoratets store temaanalyse om ulykker ved vejarbejde i perioden 2001-2010.
I denne periode skete der i alt 2.690 ulykker ved vejarbejde i Danmark, heraf de 973 med personskade.
Alene i 2010 blev der registreret 62 personskadeulykker ved vejarbejde.
Heldigvis kan vi også sige, at der i de seneste 10 år generelt er sket et fald i antallet af alvorlige ulykker; ikke desto mindre er Venstre klar til at se på, hvordan vi kan styrke sikkerheden ved vejarbejde.
Der er allerede nævnt en række tiltag af ministeren.
Jeg vil også pege på, at en effektiv fartkontrol i forbindelse med vejarbejde vil være et særdeles virkningsfuldt middel.
Her tænker vi på, at de mobile automatiske trafikkontroller i langt højere grad bør opstilles ved vejarbejde.
De skal i det hele taget bruges de farlige steder i trafikken, ikke som pengemaskiner, men til at sikre, at hastigheden kommer derned, hvor vi ønsker den skal være.
Derfor skal de selvfølgelig ledsages af store skilte med, at her er der fartkontrol, og at der vanker en bøde, hvis man kører for stærkt.
Det andet, jeg tror er meget vigtigt, når vi taler om hastighed i forbindelse med vejarbejde, er, at der kommer en langt mere korrekt og relevant fartbegrænsning rundtomkring.
Man kører ofte forbi et sted, hvor der er skilte om vejarbejde, men hvor der ikke er en vejarbejder i miles omkreds.
Den slags er med til at undergrave respekten for de fartgrænser, der er sat op.
En måde at løse det på er jo bl.a., at man i langt højere grad bruger intelligente hastighedsbegrænsningsskilte, således at formanden, når arbejdet er slut, lige kan trykke på sin mobiltelefon og bum sætte den tilladte fart op til 80 km/t, 110 km/t., eller hvad den nu er i det område.
Venstre ser frem til udvalgsarbejdet om det her forslag.
Jeg forestiller mig jo, at vi eventuelt kan lande på en beretning, der tager sigte på at iværksætte en politisk forhandling om de initiativer, som vi kan og bør iværksætte på det her område.
Leif Mikkelsen (LA), 2012-05-24:
Tak for det.
Det er et alvorligt emne.
Det drejer sig om mennesker af kød og blod, og derfor vil vi gerne rose Enhedslisten for at tage problemet op, og spørgsmålet er, hvordan vi forbedrer situationen.
Det kan være meget vanskeligt at diskutere alle de her ting, der ligger i Enhedslistens forslag, med hensyn til, hvad der virker, og hvad der ikke virker.
Nu er virkeligheden den, at vi jo alle kender situationen med, at det sådan set ikke er, fordi der mangler afspærring, tit og ofte er der signalgivning.
Flere ordførere har været inde på det, og jeg tror faktisk, at det er vigtigere, at vi skærper opmærksomheden på det, flere har nævnt, nemlig, at det står klart, om der arbejdes på vejen, eller om der ikke gør.
Der er ikke noget, bilister bliver mere irriterede over, end at man kører en lang strækning, og så siger man det velkendte: Nå ja, de er her jo ikke.
Så hvis det er tydeligt, at det kan markeres hver eneste gang, at der altså er mennesker her på kørebanen, så tror jeg faktisk, at der vil blive en hensyntagen til det, der mere afspejler sikkerheden end det, at halvdelen af gangene var der en masse afspærring og intet arbejde.
Så ud over de ting, som ministeren allerede har nævnt er i gang, og at vi kan enes om en beretning, som jeg synes er fint, mener jeg faktisk, at vi skulle have fokus på den mulighed for at yde den service, ikke mindst for arbejderne på vejen, altså at bilisterne bliver opmærksomme på, om arbejderne er der, eller om de ikke er der.
Det skal være vort bidrag.