Ole Birk Olesen (LA), 2012-09-06:
Danmark står over for store udfordringer i den internationale konkurrence om fremtidens velstand og arbejdspladser, og de er så store, at Folketingets partier på nær et har valgt at ignorere dem.
Det er nemmest på den måde, tænker de, problemet bliver nok ikke for alvor synligt inden næste folketingsvalg, siger de til sig selv – den tid, den sorg.
Men de forregner sig.
Danskerne ved godt, at den er gal, selv om mange er usikre på, hvad der skal gøres ved det.
I omegnen af 14.000 arbejdspladser flytter hvert år til udlandet.
Det er stillinger, som vi her i Danmark ikke længere har mulighed for at søge.
Årsagen er ligetil: Det kan bedre betale sig.
Det er blevet for dyrt at producere i Danmark, det er nemmere at klare sig i den internationale konkurrence, hvis man placerer sin virksomhed i andre lande end Danmark.
Derfor bliver danskerne afskediget, mens f.eks. tyskere og svenskere og polakker bliver ansat i de samme virksomheder, som nu bare har fået en ny, udenlandsk adresse.
World Economic Forum har på blot 2 år rykket Danmark 9 pladser ned på organisationens liste over verdens mest konkurrencedygtige lande.
Men den 12.-plads, som Danmark nu befinder sig på, er endda efter alt at dømme urealistisk højt sat.
OECD vurderer nemlig, at Danmark i de kommende 15 år vil have den fjerdelaveste vækstrate af 32 OECD-medlemslande.
Hvis regeringen gennemfører reformer, der indfrier alle regeringens egne forhåbninger om at kunne øge udbuddet af arbejdskraft, vil Danmark i stedet have den niendelaveste vækstrate af 30 OECD-lande.
I 23 ud af 32 OECD-medlemslande vil man være bedre til at skabe økonomisk vækst end i Danmark, selv hvis alle regeringens planlagte reformer gennemføres med det ønskede resultat.
Økonomisk vækst handler ikke kun om velstand, det handler også om arbejdspladser, det er arbejdspladser, som vi går glip af i Danmark.
Det er arbejdspladser, vi går glip af, når vi ikke formår at skabe forudsætningerne for ny vækst.
Det er mennesker af kød og blod, som får sværere ved at finde arbejde.
Det er unge, som efter endt uddannelse gerne vil bruge det, de har lært, og som gerne vil stifte familie, men som får svært ved det, fordi de ikke kan få en fast tilknytning til arbejdsmarkedet.
Det er 40-årige, som ikke får det tilbud om nye, spændende arbejdsopgaver og forfremmelse i et andet firma, fordi der ikke er et andet firma, som forsøger at headhunte dem.
Det er midaldrende, som ikke havde tænkt sig at gå på pension endnu, men som tvinges til det af t job et andet sted.
Danmark var for 40 år siden det rigeste land nord for Alperne.
Vi var rigere end tyskerne, vi var rigere end englænderne, vi var rigere end hollænderne, vi var rigere end svenskerne, vi var rigere end dem alle.
Med de lave væksttal, som vi nu har udsigt til, forventes vi om blot 5 år at være det fattigste land nord for Alperne.
Tre eksempler: For 40 år siden var vi 17 pct. rigere end tyskerne, om 5 år forventes tyskerne at være 8 pct. rigere end os; for 40 år siden var vi 3 pct. rigere end svenskerne, om 5 år forventes svenskerne at være 17 pct. rigere end os; for 40 år siden var vi 7 pct. rigere end hollænderne, om 5 år forventes hollænderne at være 18 pct. rigere end os.
Tænk, hvor går vi glip af meget.
Tyskerne, svenskerne og hollænderne kan bruge af deres ekstra velstand til alle mulige ting.
De kan f.eks. holde mere fri, hvis de ønsker det, bruge tiden sammen med deres børn eller med deres bedsteforældre.
De kan skaffe mere plads til familien i en større bolig, eller de kan få råd til bedre sundhedsbehandling, når de er på sygehus.
Mulighederne for at gøre fornuftig brug af ekstra velstand er nærmest uendelige, og derfor vil vi alle hellere være velstående end fattige, og derfor er det for alle bedre at leve i et velstående samfund end i et fattigt samfund.
Den finanslov, som vi førstebehandler i dag, tager ikke fat om de grundlæggende økonomiske udfordringer, som Danmark står over for.
Liberal Alliance har alligevel rost regeringen, fordi den ikke gør forholdene væsentlig værre.
Vi havde forventet af denne regering, at den med sin finanslov for 2013 ville trække Danmark i en forkert retning, og vi er derfor blevet glædeligt overrasket over, at regeringen har nøjedes med sådan cirka at bevare status quo.
Danmark kommer ikke med denne finanslov til at stå bedre i den internationale konkurrence om fremtidens velstand og arbejdspladser, men hvis der laves forholdsvis små ændringer af finanslovforslaget, kommer vi heller ikke til at stå dårligere.
Det er som sagt bedre, end vi havde forventet det af en regering, hvor finansministeren er socialdemokrat, og hvor skatteministeren er fra SF, men det er langtfra godt nok – især ikke i den situation, som Danmark står i i disse år.
Det, der er brug for, er, at den offentlige sektor, som år efter år, årti efter årti, er vokset og vokset, nu giver plads til, at den private sektor i de kommende år kan vokse.
Danmark står svagt i den internationale konkurrence om fremtidens vækst og arbejdspladser, fordi den offentlige sektor i Danmark er verdens største, og fordi den kræver, at danske lønmodtagere og danske virksomheder betaler verdens højeste skatter.
Danmark har verdens højeste skattetryk.
Det gør det dyrt at producere i Danmark, det gør det svært at drive erhvervsvirksomhed i Danmark, og det gør det attraktivt at flytte produktionen til udlandet, hvor omkostningerne til skat er så meget mindre.
Derfor kan vi ikke nøjes med, at regeringen næsten holder det offentlige forbrug i ro i sin finanslov for 2013.
Danmark må slå ind på en reformkurs, der kan nedbringe de offentlige udgifter i de kommende år.
Lavere offentlige udgifter giver plads til lavere skatter, og lavere skatter giver plads til, at det igen kan betale sig at etablere erhvervsvirksomhed i Danmark frem for at gøre det i udlandet.
Det er det spor, som Liberal Alliance vil sætte Danmark på.
Til vores glæde har især de unge fået øjnene op for, at Liberal Alliance som det eneste parti ikke bare lukker øjnene for Danmarks økonomiske udfordringer.
For nylig viste en omfattende analyse af danskernes partivalg, at jo flere leveår danskerne har tilbage, desto vigtigere synes de det er, at Liberal Alliance får afgørende indflydelse i dansk politik.
Blandt de 18-24-årige er Liberal Alliance således det tredjestørste parti, større end Socialdemokraterne, større end Det Radikale Venstre, større end SF og større end Dansk Folkeparti.
Det er de unge, der for alvor har noget på spil her, for det er dem, der skal leve i længst tid med resultaterne af, at resten af Folketinget blot ser til, mens økonomien er i stilstand, fordi Danmarks konkurrenceevne er på vej nedad.
Vi håber, at regeringen også ser skriften på væggen.
Kun 29 pct. af de unge ville stemme på et af de tre regeringspartier, hvis der var valg i dag.
Det skyldes, at regeringen har forsømt at give troværdige svar på, hvordan den vil sikre, at der i Danmark er mulighed for at skabe ny vækst og arbejdspladser i de kommende år.
Vi hjælper gerne regeringen med at gennemføre en ambitiøs reformpolitik.
Vi er ikke kræsne med, hvem vi samarbejder med.
Hvis blot vi kan være med til at trække Danmark i den rigtige retning, står vi klar.
Liberal Alliance ser frem til at blive indbudt til forhandlinger.