Sophie Hæstorp Andersen (S), 2011-03-02:
Jeg står sådan lidt og overvejer, hvor jeg skal starte, men jeg vil måske starte med de henvendelser, jeg har fået fra unge par rundtomkring, som føler sig enormt ramt af, at den her brugerbetaling er blevet indført.
De skriver jo ikke, at det er billånet, der gør, at de nu ikke kan få behandling, de skriver, at det er rigtig svært, når man er studerende, at få råd til at betale 15.000 kr. til medicin eller 5.000 kr. til et forsøg med kunstig befrugtning, og de undrer sig over, at loven er blevet indført hu hej vilde dyr fra 1. januar.
Vi stemte om den, tror jeg, omkring den 17. december i Folketinget, og det blev indført bare 2 uger senere.
Det er jo ikke, fordi de her unge mennesker har haft lang tid til at spare op til den brugerbetaling, regeringen har indført.
Derfor vil det her jo få konsekvenser allerede i slutningen af dette år, hvor vi vil kunne se, at fødselstallet i Danmark falder, fordi så mange mennesker lige nu stopper op og ikke modtager den behandling til det ønskebarn, de ellers ville arbejde på at få.
Man kan jo spørge, om regeringen som den ene side af sagen synes, det er en god måde at gøre det på ved at indføre en så markant brugerbetaling med så kort varsel, at hverken klinikkerne eller de mennesker, det drejer sig om, har haft mulighed for at omstille sig til brugerbetaling.
Det er den venlige side af sagen.
Den anden side af sagen lyder: Jamen det her vil jo skade Danmark i mange, mange år i fremtiden.
Der er børn, der jo ikke vil blive født ved dette års udgang, fordi regeringen så pludseligt har indført brugerbetaling.
Gør det slet ikke indtryk på ministeren, og hvor langt ned skal vi?
Hvor mange skal opgive behandling, før ministeren vil se på hele den her lov, som efter min mening er noget makværk?
I så fald er det ikke desto mindre en udskydelse, som stadig væk betyder, at der vil blive født færre børn i Danmark.
Vi så det jo ske i Tyskland, da man indførte 50 pct. brugerbetaling på kunstig befrugtning – ja, da var der rigtig mange tyskere, de fleste af dem østtyskere, og det vil sige dem, der havde den dårligste betalingsmulighed, der udskød det at få børn i så lang tid, at man stadig i dag i Tyskland er helt tilbage til 10 år før i forhold til antallet af behandlinger.
Så hvis man udskyder det at få børn og der samtidig måske er flere, der siger, at det har de slet ikke råd til, så er det jo et meget, meget markant problem for det danske fødselstal og de mange børn og unge, vi i fremtiden skulle have haft til at løfte vores velfærd, til at betale for vores velfærd og til at være borgere i det her samfund.
Men jeg kan forstå på svaret fra ministeren, at han også mener det, som åbenbart flere ministre mener: at børn i Danmark generelt er et problem for staten, at de i hvert fald koster mange penge.
Jeg vil godt sige, at loven jo allerede blev ændret 2 måneder efter vedtagelsen, så lidt makværk må der jo have været i det; ministeren har allerede været ude at sige, at han vil ændre loven på det område, der handler om sterilisation, så der må jo have været noget med lidt hastværk og lastværk.
Jeg kan simpelt hen ikke forstå det.
Hvor langt ned skal vi, før ministeren vil kigge på den her lov igen?
Den er skadelig på lang sigt, den er økonomisk uansvarlig på lang sigt, uanset hvad man måtte mene om den på kort sigt.