Per Clausen (EL), 2011-06-01:
Efter Enhedslistens opfattelse er der altid grund til at diskutere, om der er proportion i tingene, når vi bruger lovgivningen til at begrænse ytringsfriheden, og det er jo, fordi ytringsfriheden er vigtig.
Det er en af forudsætningerne for, at vi kan have et demokrati.
Det er en af forudsætningerne for, at vi kan træffe beslutninger på et oplyst grundlag.
Det er en af forudsætningerne for, at der kan rejses kritik af magthaverne, at der kan rejses kritik af mennesker, der undertrykker andre mennesker.
Derfor er ytringsfriheden så fantastisk vigtig, og derfor kunne der godt være ideelle grunde til, at hr. Søren Krarup og Dansk Folkeparti rejser denne diskussion igen og igen.
Men jeg er helt enig i, at selvfølgelig bør vi hele tiden diskutere, om den regulering, vi har af ytringsfriheden, er rimelig, eller om den blokerer for den demokratiske debat, forhindrer kritik i at komme frem, uanset om denne kritik er sandfærdig, rimelig eller alt muligt andet, fordi i modsætning til hr. Søren Krarup har jeg ikke svaret på, hvad sandheden er, og jeg kan derfor ikke bruge sandheden som målestok for, om ytringer er tilladelige eller ej.
Det, som gør sig gældende, er, at vi i Danmark jo har, som hr. Søren Krarup har sagt, en injurielovgivning til at beskytte individet imod at blive udsat for angreb, som er urimelige, forhånende osv.
Injurielovgivningen bliver i lighed med racismeparagraffen i Danmark brugt med en vis varsomhed, og det er uhyre fornuftigt.
Selvfølgelig kunne man godt diskutere, om vejen frem var at diskutere, hvordan man kunne udvide injurieparagraffen, sådan at den blev meningsfuld også i forhold til generaliserende forhånelser af grupper i befolkningen, og så lave den øvelse.
Det er vi sådan set helt åbne over for at diskutere, men det er ikke det, der ligger i hr. Søren Krarups forslag i dag. Så siger hr. Søren Krarup, og det synes jeg er spændende, at racismeparagraffen skulle forhindre kritik af islams kvindeundertrykkende sider eller andre ubehageligheder i islam.
Jeg synes da, at jeg dagligt læser artikler og indimellem også bøger – hr. Søren Krarup har åbenbart også en liste over, hvilke bøger man skal have læst for at være værdig til at deltage i en debat med hr. Søren Krarup – hvor kritikken af islam er ganske hård og håndfast.
En lang række af disse forfattere har aldrig været i nærheden af at blive anklaget efter racismeparagraffen.
Så det er altså ikke, fordi racismeparagraffen forhindrer islamkritik, at den skal afskaffes.
Så siger hr. Søren Krarup, at det er, fordi racismeparagraffen gør, at man kan blive dømt for at sige sandheden, og så er hr. Søren Krarups pointe vistnok, at når man siger, at muslimer voldtager deres børn, er det sandheden, man siger.
Til det vil jeg sige, at hvis man nu modificerede det til at sige, at nogle muslimer voldtager deres børn, ville det jo være sandheden, man sagde, men så ville den demagogiske pointe for hr. Lars Hedegaard og hr. Søren Krarup forsvinde.
Og så siger man, at man har ført bevis for det med to former for argument.
Det ene er, at man er i stand til at henvise til, at der i Koranen og en lang række skrifter og en lang række handlinger i muslimske lande sker en massiv kvindeundertrykkelse og mishandling af kvinder, og det andet er, at man også har ført bevis for det, hvis man kan nævne nogle eksempler på, at det forekommer i virkeligheden.
Sagen er jo, at det kunne være fristende at støtte hr. Søren Krarups forslag til ændring af loven for at få afprøvet, om det virkelig er sandt, hvad hr. Lars Hedegaard kom til at sige i forbindelse med en julefrokost, hvor han talte til en af sine venner, som bagefter valgte at lægge det ud på nettet, fordi vedkommende åbenbart syntes, at det her var et så præcist udtryk for hr. Lars Hedegaards inderste synspunkter, at det skulle frem, eller om kendsgerningen er, at hr. Lars Hedegaard udtalte sig på en måde, som var så generaliserende, at det var usandt.
Det kunne selvfølgelig være interessant.
Men pointen her er jo, at der ikke er noget i vores nuværende racismeparagraflovgivning, i vores regulering af ytringsfriheden i Danmark, som på nogen som helst måde forhindrer nogen som helst synspunkter i at komme frem, og det får vi bekræftet på alle måder dagligt.
Derfor ser vi ingen grund til at støtte det lovforslag, der ligger her.