Rasmus Jarlov (KF), 2011-05-25:
Vi har haft den mange gange før, men det er også et enormt vigtigt emne for Danmark som samfund, hvordan vi giver vores kommuner nogle gode rammer.
Forespørgslen lyder jo: »Hvad agter regeringen at gøre for at forbedre rammerne for kommunernes økonomi og det kommunale selvstyre i 2012, herunder i forhandlingerne om den kommunale økonomi?
« Desværre synes jeg ofte, når man lytter til debatterne også her i dag, at det, som det virker som om venstrefløjen i virkeligheden gerne vil vide, mere er, hvordan man forøger kommunernes budgetter, end hvordan man sådan mere bredt forbedrer rammerne for kommunerne.
Nogle steder bliver der flere ældre, det giver selvfølgelig nogle flere udgifter, andre steder bliver der flere børn – det gør der eksempelvis i København, hvor man har en demografisk udvikling, der er omvendt i forhold til resten af landet, og her bliver der altså flere børn og færre ældre.
Det giver selvfølgelig udfordringer, og hver kommune har jo sine egne udfordringer.
Når vi så ikke bare kan give flere penge, er det jo ikke, fordi vi er dårligere mennesker, end de er på venstrefløjen.
Det er først og fremmest, fordi vi simpelt hen ikke har flere penge på det offentlige budget.
Danmark er ramt af en meget hård økonomisk krise.
For få år siden havde vi store overskud på det offentlige budget, nu er vi ramt af en krise, som også har ramt alle andre lande i verden, og det betyder altså, at det er hårde tider.
Der er ikke mulighed for at give flere penge ud; det vil være uforsvarligt i den situation, som vi står i i øjeblikket.
Oppositionen deler desværre stadig væk rundhåndet ud af pengene, og næsten hver gang man ser en oppositionspolitiker deltage i en debat, bliver der udskrevet meget store checks.
Det er jo egentlig meget simpelt, men desværre virker det som om, det kun er VKO, som synes at have forstået det her ret simple forhold, denne balance mellem indtægter og udgifter.
Så vi tilbyder ikke overbud og store checks, men vi tilbyder til gengæld en sund økonomi og en god fremtid for Danmarks velstand.
Selv om vi ikke kan tilbyde flere penge, betyder det naturligvis ikke, at vi ikke kan gøre noget for at forbedre kommunernes rammer.
Tværtimod er det ofte sundt, at man ikke blot stirrer sig blind på at bruge flere penge som universalløsning på alle problemer.
Kommunerne bør selv sørge for at skabe bedre økonomiske muligheder ved hele tiden at organisere sig så hensigtsmæssigt som muligt.
Det skal ikke tages som en kritik, når vi opfordrer til effektiviseringer.
Det er ikke, fordi man har gjort det dårligt, at der er mulighed for at gøre det bedre, det er, fordi erfaring og fornyet viden gør, at der kommer nogle nye muligheder for at få mere ud af ressourcerne, og det er, fordi der eksempelvis kommer ny teknologi.
Effektiviseringer er en potentiel guldgrube for kommunerne.
Staten og Folketinget skal – og det vil vi også sørge for sker – opstille nogle gode økonomiske incitamenter for kommunerne.
Der skal vi selvfølgelig hele tiden have for øje, hvordan det er, de belønner kommunerne.
Vi skal kigge på vores udligningssystem på et tidspunkt for at sikre, at vi ikke opmuntrer til og belønner uhensigtsmæssig økonomisk adfærd og dårlig økonomistyring.
Vi kigger også på det, når vi laver andre lovforslag, eksempelvis det lovforslag, som vi behandler i øjeblikket, om parkeringsindtægter.
Så skal vi have taget fat på bureaukratidiskussionen, det er der ingen tvivl om.
Der er ingen tvivl om, at det bliver en af de store opgaver, som vi skal have gjort noget alvorligt ved.
Det er jo ikke, fordi den her regering har været specielt slem, sådan som man forsøger at udråbe det fra oppositionens side – det er selvfølgelig oppositionens rolle – men sandheden er jo, at vi igennem hele demokratiets historie har haft en stigning i antallet af regler, cirkulærer og love, som gør, at det både kan være meget svært efterhånden at være borger i Danmark, hvilket er et endnu større problem, og at være kommune i Danmark.
Det er vi nødt til at få kigget på.
Vi er nødt til at kigge på de mekanismer, som gør, at der kommer mere og mere bureaukrati.
En af dem er jo, at Folketinget lider af en reguleringsmani.
Jeg plejer at sammenligne det med, at man giver en hammer til et lille barn, og så tror det, det skal slå på alting.
På samme måde er det, når man giver politikere i Folketinget mulighed for at regulere: Så tror de, de skal regulere alting.
Min taletid er brugt, så jeg vil lade det være det og høre, om der er nogle spørgsmål.
Jeg synes også, at Socialdemokraterne skylder at svare på det spørgsmål, og jeg stillede også før spørgsmålet til SF's ordfører.
Sagen er jo, at der heller ikke er kommet nogen gode forslag på bordet fra oppositionen, ej heller har oppositionen i den periode, hvor der er sket den her stigning, været dem, der har holdt sig tilbage.
Tværtimod ved jeg jo, at hr. Rasmus Prehn heller ikke holder sig tilbage med at foreslå en masse nye regler også på det kommunale område.
Så det er jo ikke sådan, at oppositionen har håneretten.
Men det er selvfølgelig nemmere at kritisere, når man er i opposition.
Det ligger jo ligesom i ordet.
Men jeg mener, at vi meget alvorligt skal kigge på det her.
Og jeg mener også, at vi skal kigge på mulighederne for decideret at lave et regelstop på det kommunale område.
Det vil glæde mig, hvis der er bred opbakning til det.
Men det kræver altså, at vi arbejder videre med det, og det kræver også, at der er en seriøs vilje i Folketingets partier til det, så man ikke bare bruger det som en overskrift, men går seriøst ind i det her arbejde.
Jeg mener jo så bare – og her tror jeg desværre, at vandene skilles – at vi også er nødt til at sikre os, at der bliver leveret det, der skal.
Jeg mener, at det er nødvendigt, at vi måler på, om kommunerne leverer det, de skal, for at vi netop kan give dem større procesfrihed.
For så har vi sikkerhed for, at det går, som det skal, at kommunerne fungerer og leverer gode resultater.
Men jeg ser det som en forudsætning for at give mere frihed, at vi også har en form for resultatstyring ude i kommunerne, og der har jeg jo ofte set SF være imod.
Eksempelvis har SF på folkeskoleområdet været voldsomt imod, at man har lavet nationale test, som netop giver den her sikkerhed for, at eleverne lærer det, som de skal, og er en forudsætning for, at man kan give skoler og kommunalbestyrelser større frihed til at tilrettelægge folkeskolen.