runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Jensen (V), 2008-11-28:
I hele hr. Martin Henriksens argumentation er der simpelt hen en brik, jeg mangler.
Det er den brik, der går ud på, hvad der i alverden skulle gøre, at SKAT's medarbejdere, som har bedt om at få en sådan bemyndigelse, skulle fravælge at bruge den.
Når man har ønsket at få lov til at slå hårdt ned på dem, der snyder, gennem muligheden for konfiskation, og man så får muligheden, hvad skulle det så være, der gjorde, at man så ikke benyttede sig af den? Hvis hr. Martin Henriksen vil – og det håber jeg hr. Martin Henriksen vil - bibeholde sin nyfundne interesse for skattelovgivningen og SKAT’s arbejde, så tror jeg, at hr. Martin Henriksen vil kunne blive forvisset om, at der vil blive fulgt aktivt op på at udnytte de muligheder, der ligger i lovgivningen her.
Og så lad os under udvalgsarbejdet diskutere de nuancer, der kan være i forhold til, hvordan vi når den fælles målsætning, som der ikke er nogen i Folketingssalen i dag, der har været uenig i, nemlig at vi slår hårdt ned på dem, der snyder, for dermed at skabe bedre konkurrenceevne for dem, der er ærlige.
Det glæder jeg mig over.
Kristian Jensen (V), 2008-11-28:
Jeg kan ikke det præcise tal for, hvor mange indberetninger der har været.
Det kan vi naturligvis oplyse under udvalgsarbejdet.
Men hvad angår spørgsmålet om frakendelse af retten, er det sådan, at vi er i gang med at føre en række retssager for at få fastslået, netop hvor meget der så at sige skal være af samlet overtrædelse, inden domstolene siger: Nu er det groft nok til, at vi kan frakende et næringsbrev.
Det er jo sådan, at det er en ny lovgivning, hvor vi netop har sat domstolene til at vurdere, hvorvidt den samlede mængde overtrædelser er grov nok til, at man kan frakende retten til at drive virksomhed i Danmark.
Vi har normalt en grundlovssikret ret til fri næring, og derfor er det et alvorligt indgreb.
Når det er en ny praksis på området, er det helt naturligt og i tråd med praksis, at der kommer en række prøvesager for at få fastslået, hvad domstolenes niveau for overtrædelser er.
Og når først der er blevet fastsat en praksis, et niveau, vil det være langt hurtigere at få sager kørt igennem.
Der er vi altså ikke kommet til endnu.
Vi er stadig væk ved en række prøvesager, som jeg forventer giver en præcedens, vi så kan bruge i det videre arbejde.
René Skau Björnsson (S), 2008-11-28:
Jeg vil i hvert fald gå så langt som til at sige, at jeg synes, at vi skal tage en snak om det i Skatteudvalget.
Vi har jo før haft nogle forslag oppe om, at der skulle være tre forsøg, og hvis man ikke kunne opføre sig ordentligt, efter at man var blevet snuppet tre gange, havde begået tre lovovertrædelser, skulle hammeren falde.
Og her kunne man jo sagtens forestille sig, at der blev strammet op.
Den diskussion indgår vi meget gerne i.
Mikkel Dencker (DF), 2008-11-28:
Ja, hr. Jesper Petersen må lige vente 5 minutter endnu med at holde weekend.
Så langt så godt.
Men jeg vil egentlig høre mere konkret, om ikke hr. Jesper Petersen er enig med mig i, at der er tale om ond tro, når det er gentagelsestilfælde, altså f.eks. anden gang en forretningsdrivende bliver taget i eksempelvis at have slovakiske colaer, som ikke er afgiftsberigtigede, stående i sin forretning til salg, og om det så ikke må føre til konfiskation, når der er tale om ond tro.
Er SF enig med mig i det, og vil SF støtte et forslag fra Dansk Folkeparti om, at det i alle gentagelsestilfælde skal føre til konfiskation af ulovlige varer?
Jesper Petersen (SF), 2008-11-28:
Vi har jo tidligere fundet ud af under behandlingen her, at det, det handler om, er fortolkningen af ordet grov, om der skal foretages konfiskationer i grove tilfælde.
Men jeg er enig med Dansk Folkeparti i, at der bør være en meget stram praksis på det her område.
Har man fået en advarsel og er blevet taget en gang i at snyde, så ved man godt, hvad man har med at gøre.
Generelt er sådan three strikes and you are out-tiltag måske ikke de mest fleksible og fornuftige.
Om det er to eller tre, må vi se på, men at finde en ordentlig ordning, der gør, at der altså slås hårdt ned, er jeg enig med Dansk Folkeparti i at vi skal.
Jeg vil gerne gentage, at det ud over straffen og risikoen for konfiskation så også handler om risikoen for, at man rent faktisk bliver opdaget, altså at der er toldere nok til at foretage den kontrol, der skal foretages, og der er folk nok til at foretage kontroller i f.eks. kiosker og sikre, at de altså ikke sælger varer, der ikke er betalt moms af.
Så jeg tror godt, at vi kan arbejde sammen om det her punkt.
Det er jeg overbevist om.
Mike Legarth (KF), 2008-11-28:
Ja, vi Konservative mener, at det allerede er sådan i loven, at der i gentagelsestilfælde skal konfiskeres, og det er den ideologi, vi vil forfølge i udvalgsarbejdet.
Jesper Petersen (SF), 2008-11-28:
Ja, det vil vi godt være med til at se på under udvalgsbehandlingen.
Hvad den præcise formulering skal være, vil jeg ikke lægge hovedet på blokken for her fra talerstolen, men også på det punkt tror jeg vi kan finde hinanden.
Der har også været overvejelser inde omkring muligheden for at tage næringsbrevet fra de virksomheder, som gentagne gange snyder.
Det er udeladt af forslaget her, og det er også et kraftigt tiltag fra samfundets side at foretage sådan et indgreb, men skulle det blive skønnet nødvendigt senere for at komme fortsat snyderi til livs, så er vi villige til at overveje det også.
Så jeg ser frem til udvalgsbehandlingen og til, at vi får et endnu bedre lovforslag, som vi altså vil støtte.
Mike Legarth (KF), 2008-11-28:
Tak hr. formand.
Godt nok er vi Konservative generelt Folketingets skattelettelsesparti, og vi arbejder i enhver sammenhæng for, at skatter og afgifter bliver så lave som muligt
Derfor er vi selvfølgelig imod enhver form for snyd, bedrageri og skattesvindel, og det er faktisk det, som det her lovforslag handler om.
De ordførere, der har været på talerstolen før mig, har indgående fortalt, hvad det handler om; det er et led i regeringens samlede indsats, som retter sig bredt mod sort og illegalt arbejde og andre former for skatte- og afgiftssnyd.
Så er der nogle elementer i det, som jeg vil nævne, bl.a. mulighed for konfiskation af ikkeafgiftsberettigede varer.
Der er et forslag om påbud efterfulgt af daglige bøder, hvis man ikke lever op til det påbud, man har fået, strafansvar for juridiske personer, samkøring og sammenstilling af oplysninger fra Erhvervs- og Selskabsstyrelsens overtrædelsesregister, og samkøring af oplysninger fra SKAT's kontrolinformationsregister og SKAT's registreringssystem.
Og så er der en række ændringsforslag, som tilpasser loven efter den hensigt, vi har haft med den.
Derfor synes vi, at det alt i alt er et rigtig positivt forslag, som vi støtter op om.
Martin Henriksen (DF), 2008-11-28:
Nu har behandlingen jo foreløbig taget en meget positiv udvikling, synes vi i Dansk Folkeparti - og også i andre partier, forstår jeg.
Og så er vi i den sådan lidt absurde situation, at regeringen nu står lidt på slapperfløjen.
Jeg anerkender, at lovforslaget er en forbedring, i forhold til hvad der er i dag, det anerkender jeg fuldt ud, men der er jo nogle, forstår jeg - et flertal foreløbig uden om regeringen, tyder det på - der vil gå videre end det her lovforslag.
Så jeg vil høre, om hr. Mike Legarth på vegne af Det Konservative Folkeparti nu vil melde sig ind i strammerklubben igen her fra Folketingets talerstol.
Det var et kortvarigt farvel, så det ville jo være hyggeligt, hvis man kom ind igen.
Mike Legarth (KF), 2008-11-28:
Jeg tillader mig at forudsætte, at vi taler om konfiskation.
Der nikkes - det er det, vi taler om.
Jamen jeg er fuldt tilfreds med det, der står i lovforslaget - indtil videre i hvert fald, og indtil jeg er belært om noget andet.
Der står, at i gentagelsestilfælde kan der konfiskeres, og det indtryk, jeg har af SKAT, er, at det gør man så.
SKAT's ansatte har kun ét sigte, og det er, at de love, der er udstedt, bliver efterfulgt.
Men der er ingen uenighed mellem hr. Martin Henriksen fra Dansk Folkeparti og mig i forhold til det, jeg mener ud fra det, jeg har hørt i debatten.
Martin Henriksen (DF), 2008-11-28:
Der er måske en lille uenighed alligevel, for hr. Mike Legarth sagde jo, at lovforslaget lægger op til, at der i gentagelsestilfælde kan konfiskeres, og vi ønsker, at der skal konfiskeres.
Det var jo også det, jeg hørte sådan, at det var der andre partier som syntes var fornuftigt, altså at det ikke var en »kan«-bestemmelse, men at det var en »skal«-bestemmelse.
Under alle omstændigheder mener vi, at vi skal finde en formulering, der gør, at man derude er klar over, at hvis man gentagne gange bryder reglerne og handler med ulovlige varer, bliver varerne også konfiskeret, og at det står fast.
Er De Konservative enig i, at sådan skal det være?
Mikkel Dencker (DF), 2008-11-28:
Jeg må sige, at jeg er rigtig glad for at høre, at SF ligger på linje med Dansk Folkeparti, i hvert fald i det her spørgsmål.
Jeg ville egentlig også høre, om SF er enig med Dansk Folkeparti i, at den formulering, der er i lovforslaget om de her daglige bøder, godt kunne strammes op.
Det står meget løst formuleret i bemærkningerne til lovforslaget, at bøderne bør være på mindst 1.000 kr., men skulle vi ikke prøve at få en strammere formulering i selve lovteksten af, hvor store bøderne skal være?
Jeg er helt enig med hr. Jesper Petersen i, at det er den risiko, som man tager ved at begå noget ulovligt, som bliver vejet op imod, hvad straffen egentlig i givet fald vil være, når man bliver snuppet.
Derfor skal der selvfølgelig også være en sammenhæng mellem, hvad man kan tjene på at gøre noget ulovligt, og hvad man skal betale, når man bliver taget og får en bøde.
Kan vi også være enige om, at formuleringen om bøderne og bødernes størrelse skal strammes op i lovforslaget om nødvendigt?
Villum Christensen (LA), 2008-11-28:
Når man læser de 12 ændringer i lovforslaget igennem og de mange pudsigheder, som dukker op, kan det vist kun forstås og give mening, fordi vi har et tudsegammelt system, som i den grad blander stat og marked.
Vi har eneretsbestemmelser og bevillingsbestemmelser, som forvaltes i private virksomheder.
I bemærkningerne til lovforslaget, del syv, fremgår det, at tiltrædende apotekere har ret og pligt til at sikre en ordentlig og kundevenlig indretning, rationelle arbejdsgange og sandelig også vedligeholdelse.
Det kan man jo tænke lidt over.
Når vi nu er ved det, pålægges apotekeren også i højere grad end hidtil at betale den afgående apotekers vedligeholdelse af apoteket.
Se, det er noget, vi lovgiver om her i det høje Ting.
I punkt 11 kan man læse, at apotekerne kan få erstatning, hvis myndighederne nedlægger eller flytter en apoteksenhed, og at erstatningen ikke knytter sig til ejendomsvurderingen.
Der er mange pudsigheder, og se, så ved man det.
For os at se
er det tydeligt, at vi her har at gøre med et område, der hviler på nogle strukturer, der er mere end 450 år gamle, og som i den grad kunne have brug for lidt nytænkning.
Apotekeren får tryghed, og staten får et system, der er til at styre - kunne man måske sige.
Jeg argumenterer ikke for, at der skal gå politireform eller kommunalreform i det her system, men mon ikke det er på sin plads, at vi får en mere gennemgribende liberalisering af apotekerloven.
De mange justeringer er utvivlsomt velmente og velbegrundede hver for sig, men vi synes, det er lapperier på et meget lidt moderne system.
Sidste gang vi gennemførte en liberalisering
var ved årtusindskiftet, som medførte, at man kunne erhverve nogle håndkøbslægemidler i brugser og i supermarkeder, og det er vi faktisk rigtig mange der har haft glæde af.
Vi synes, at tiden er inde til en gennemgribende reform på området, men vil dog ikke stemme imod de foreslåede justeringer.
Jesper Langballe (DF), 2008-11-28:
I dag har domprovst Bartholin fra Århus en temmelig banal kronik i Jyllands-Posten om, hvor vidunderligt det er med alle de fornyelsestiltag, der sker i folkekirken for tiden.
Bl.a. nævner han det her.
Og det er så pudsigt, fordi domprovsten kommer med et meget smukt citat af I. C. Christensen om, at hvis almindelige mennesker skulle holde af deres kirke, måtte de selv være en del af den.
Og så indførte I. C. Christensen menighedsrådene.
Det er jo egentlig pudsigt, at man så siger: Vi skal bare lige have føjet noget til.
Vi skal bare lige have føjet noget til, for menighedsrådene skal hjælpes med at være menighedsråd, siger man - og så tager man myndigheden og kompetencen fra dem.
Det er klart, at det sker, når folk skal hjælpes.
Sådan er det altid.
Hvis man vil hjælpe folk med at være folkevalgte, er de umyndiggjorte.
Det er underligt, at fru Charlotte Dyremose ikke kan se det, nemlig at hjælpen bliver det, som på latin hedder contradictio in adjecto, og som på dansk betyder en modsigelse i tilføjelsen.
Charlotte Dyremose (KF), 2008-11-28:
Nu er det mit indtryk, at det jo gudskelov kun er hr. Jesper Langballe og hr. Søren Krarup, der betragter det her sådan.
Altså, ingen steder i det her lovforslag og ingen steder i den debat, jeg har haft med folk om de her ting, har jeg set det betragtet som en hjælp til det at være sognekirke eller det at være menighedsråd.
Det her er et ekstra bidrag til også at kunne andet i folkekirken end at være sognekirke, nemlig også at kunne tænke på tværs.
Det, man skal huske er så vigtigt, er, at vi jo stadig væk har menighedsrådene.
Det er stadig væk menighedsrådet og den enkelte præst, der vurderer, hvordan det enkelte sogns kirkeliv skal være.
Når man laver nye projekter i Aalborg, er der jo ingen, der siger, at man i Snekkersten skal benytte sig af de her ting.
Men det er da dejligt, at man har mulighed for at vide, hvad de måtte lave af gode ting ét sted i landet, hvis man i det enkelte sogn føler, at lige præcis det faktisk passer til ens egen sognemenighed.
Bente Dahl (RV), 2008-11-28:
Siden 2002 har der i store dele af landet været gennemført en række forsøg med stiftsråd.
Forsøgene er blevet evalueret og efterbehandlet af et udvalg, en styregruppe, som har samlet erfaringerne i en betænkning.
Overordnet finder vi det positivt, at styregruppen understreger, at stiftsrådets primære opgave ikke er at virke som et forvaltningsorgan, men derimod består stiftsrådets primære opgave i at understøtte det lokale folkelige liv i stiftet.
Det Radikale Venstre mener, at folkekirkens folkelige liv skal have de bedste betingelser for at kunne udfolde sig.
Kirkeministerens forslag til sammensætning, og jeg hørte også den konservative ordfører støtte op om præcis det punkt, er vi ikke enige i.
Vi mener ikke, at det er en god idé, at en domprovst skal være født medlem.
Vi mener, at det er rimeligt, at én provst er medlem.
Principielt mener vi, at det folkelige formål bliver svækket, når både en biskop og en domprovst er fødte medlemmer.
Jeg vil gerne have, at menighedsmedlemmer får størst mulig indflydelse, altid bistået af gejstlige medlemmer, men det er det folkelige element, vi gerne vil styrke, og det siger lovforslaget jo også at det er fremsat for at styrke.
Derfor vil vi arbejde på, at menigheden får den indflydelse, ved at diskutere i udvalgsarbejdet, om vi kan få ændret på den medfødte domprovst.
Vi synes, at det er rigtig fint, at det bliver en ikkegejstlig formand, som stiftsrådet får, og at biskoppen er forretningsfører.
Det er en rigtig fin opgavefordeling.
Jeg vil gerne give domprovsten lidt flere ord med på vejen, fordi argumentet er, at hvis biskoppen er forhindret i at møde op til et møde, kan domprovsten træde til med det samme, fordi vedkommende har samme viden.
Men hvis alle udvalg skulle sammensættes i den kontekst, ville det jo være meget bureaukratiske udvalg.
Jeg mener, at hvis biskoppen ikke kan møde op, må en anden i stiftsrådet meget hurtigt kunne sætte sig ind i den viden, som er nødvendig for det pågældende møde.
Den indbyggede evaluering 2012-13 har vi det rigtig godt med.
Det er fint at tage en lov, der handler om så værdiladede temaer, op med mellemrum.
I den bedste af alle verdener skulle enhver lov jo have en udløbsdato.
Vi mangler stadig den brede folkelige debat om folkekirken, og vi mangler en sammenhængende grundig analyse af forholdet mellem stat og kirke.
De to ting har høj prioritet hos os, men L 58 er et skridt på vejen - et skridt i den rigtige retning.
Vi er henholdende positive.
Der er mange fornuftige ting i lovforslaget, og vi vil i udvalgsbehandlingen specielt arbejde på at få ændre stiftsrådets sammensætning, hvilket nok ikke kan overraske efter at have hørt min ordførertale.
Per Clausen (EL), 2008-11-28:
Som et af de få medlemmer af Enhedslisten, der også er medlem af folkekirken, synes jeg altid, det er spændende at lytte til de debatter, der er her i Folketinget om folkekirkens anliggender.
Særlig spændende synes jeg det er, fordi de fleste politiske partier her i Danmark jo gør meget ud af, hvor vigtigt det er at adskille religion og politik, og at man derfor ikke skal føre teologiske debatter fra Folketingets talerstol.
Det er der mange, der siger.
Men det eneste, man har diskuteret i dag, det eneste, der er uenighed om, er jo i virkeligheden en teologisk opfattelse af, hvad der er folkekirkens rolle; hvordan forholdet mellem Gud og mennesker skal reguleres.
Jeg vil gerne sige, at det kunne jeg godt overveje at deltage i en debat om der, hvor det hører hjemme, nemlig i det kirkesamfund, som så folkekirken er udtryk for.
Men jeg mener grundlæggende, at det er en uskik, at vi i Folketinget bruger tiden på at føre den slags debatter.
Jeg mener ikke, at der kommer noget godt ud af det.
Det gode ved folkekirken er i øvrigt, at det jo er en dejlig udogmatisk kirke, som man sådan set kan være medlem af uden at vide, om der findes en gud, og uden at synes, at det spørgsmål er særlig vigtigt.
Jeg vil personligt sige, at det er en god begrundelse for at være medlem af folkekirken.
Og alt den her politiske regulering og indblanding ødelægger i virkeligheden kun det afslappede og rolige forhold, man kan have til det religiøse selskab.
Søren Krarup (DF), 2008-11-28:
Jeg har - det er han heller ikke i tvivl om - stor respekt for hr. Per Clausens både intellekt og lødighed.
Hvad er forholdet i vores grundlov?
Det er, at den vigtigste paragraf er § 4, der siger, at den evangelisk-lutherske kirke er den danske folkekirke og understøttes som sådan af staten.
Det betyder nemlig, at dermed er staten sat på plads som kun verdsligt område, verdsligt regimente, i modsætning til de ugudelige lande, der ikke sondrer mellem Guds og kejserens rige, og hvor politik dermed bliver en salighedssag.
Det skuffer mig, at et så velbegavet menneske som hr. Per Clausen ikke har forståelse af den grundlæggende distinktion, som igen er forudsætningen for det folkestyre, vi har, hvor der ikke er nogen hellig lov, der bestemmer, hvad der skal gælde i landet.
Tidligere var det kongen, men efter 1849 blev det folkets flertal, der bestemte, hvad loven skal sige.
Har hr. Per Clausen ingen sans for, at den forståelse, som jeg kan sige kristendommens forkyndelse sætter for staten, er helt afgørende for statens selvforståelse?
Per Clausen (EL), 2008-11-28:
Se, nu har jeg det lidt ligesom hr. Søren Krarup
jeg ved jo også, at hr. Søren Krarup er en meget begavet mand.
Derfor undrer jeg mig over alle de absurde synspunkter, hr. Søren Krarup er i stand til at indtage på trods af denne begavelse.
Jeg vil bare sige, at det problem, som hr. Søren Krarup rejser her, kunne løses meget enkelt, ved at man i den danske grundlov skrev, at staten selvfølgelig ikke blandede sig i religiøse forhold, for det var en sag mellem mennesket og Gud.
Søren Krarup (DF), 2008-11-28:
Jamen jeg er helt rørt over, som vi overvælder hinanden med komplimenter.
Men jeg vil jo sige, at hvis ikke evangeliet sætter staten på plads, så bliver staten selvherlig, så bliver staten totalitær.
Hr. Per Clausen siger, at man bare kan dele de to.
Forholdet er, at hvis der ikke lyder et ord, der sætter staten på plads, så vokser staten op til at få en guddommelig status, hvilket betyder, at vi netop har det totalitære, det religiøse, det hellige samfund.
Efter et århundrede med den ene totalitære størrelse efter den anden burde også Enhedslisten da begynde at overveje, hvad der er årsagen til, at man i den vestlige verden, i kristenheden, har haft en sans for, at man netop ikke skulle begynde at lave Stalins Sovjet eller Hitlers Tyskland, men at der var en verdslighed, som betød, at det ikke skulle være en hellig lov, men det skulle være et parlamentarisk, et verdsligt demokrati, der bestemte.
Per Clausen (EL), 2008-11-28:
Af en eller anden grund er det aldrig lykkedes hr. Søren Krarup at overbevise mig om, at netop de synspunkter, han står for, er et udtryk for, at kristendommen fører til et demokratisk sindelag.
Det er sådan set primært hr. Søren Krarup og nogle af hans venner, der har gjort, at jeg er kommet i tvivl om det - sammen med den katolske kirke og andre af vennerne
Men det, jeg bare vil sige, er, at der jo er to opfattelser her.
Min opfattelse er, at demokratiet sikres af menneskene og menneskenes aktivitet, af menneskenes handling.
Hr. Søren Krarup er enig med muslimske fundamentalister om, at det, der sætter rammen for samfundet, er religiøsiteten.
Denne fatale fejltagelse må hr. Søren Krarup gøre op med, selv om jeg ved, at det kan være svært at gøre op med fejltagelser, når man er kommet op i årene, ligesom jeg selv er.
Villum Christensen (LA), 2008-11-28:
Tak for det.
Som vi opfatter det demokratiske perspektiv ved dannelsen af disse stiftsråd, ser vi her en strukturering af kirkeledelsen, som svarer til det, vi kender lokalt, nemlig et samspil mellem menighed og kirke.
Svarende til menighedsråd får vi stiftsråd, hvor lægfolk nu på stiftsplan kan inddrages i de generelle kirkelige overvejelser om kirkelivets udvikling og dialog i det hele taget.
Det er blevet diskuteret, om der her er tale om centralisering eller decentralisering.
Vi mener, at det er udtryk for en demokratisering, og vil meget gerne støtte forslaget.
Jesper Langballe (DF), 2008-11-28:
Jeg har en meget kort kort bemærkning, som jeg på forhånd vil understrege er venligt ment, og jeg håber, at den bliver hørt sådan.
Jeg vil ganske enkelt spørge kirkeministeren: Har kirkeministeren sit hjerte med i det her lovforslag?
Vi ved jo godt, at det er arvegods fra kirkeministerens forgænger, og at det er fra regeringsgrundlaget fra 2005.
Så helt sikkert var det jo ikke, men spørgsmålet lyder ganske enkelt: Har ministeren sit hjerte med i det her?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-11-28:
For mig er det - som det også er blevet sagt af nogle af ordførerne - et strukturforslag.
Og hjertesager er jo, som Grundtvig sagde, af en helt anden karakter.
Det er et strukturforslag, og jeg kan stå inde for forslaget, som det er.
Som jeg også hørte hr. Jesper Langballe sige, er det måske neddæmpet i forhold til nogles ønsker ude i det kirkelige landskab.
Så det kan jeg helt stå bag med min hjerne, men strukturen bliver jo netop aldrig en hjertesag, og der må jeg sige, at hr. Jesper Langballe jo virkelig gik glip af noget her i denne uge, der var en hjertesag for mig, nemlig en konference, hvor der blev diskuteret teologi, og hvor hr. Jesper Langballe desværre ikke havde tid.
Det er der, mine hjertesager er, og det er jo noget af det, vi netop diskuterer uden for Folketinget.
Det er jo hjertesagerne, for hjertesagen og troen - der må jeg give hr. Per Clausen ret - bliver der jo ikke talt om her fra Folketingets talerstol, andet end når det er en forudsætning for demokratiet, som hr. Søren Krarup så glimrende har givet udtryk for.