Mette Hjermind Dencker (DF), 2014-06-03:
Jeg er vokset op i en by, der hedder Mårslet, lidt syd for Aarhus, og derfor vil jeg godt starte med at bibringe noget historie fra Aarhus.
Det skal ikke forveksles med Aarhushistorier, så man behøver altså ikke sidde og vente på, hvornår det sjove kommer.
Det var den bl.a., fordi den lå et rigtig godt sted ud til en stor åben bugt, og det gjorde så, at skibene nemt kunne sejle ind og handle.
Men det, at den lå så åbent, gjorde også, at den var meget sårbar i forhold til fjender.
Derfor opstillede vikinger simpelt hen flådebaser på Helgenæs på Mols og på Samsø og på Tunø, så når der kom fjender ind i farvandet, blev de simpelt hen bagholdsangrebet af Samsø og Tunø og Helgenæs.
Dengang var Aarhusbugten en enighed.
Aarhus, Helgenæs, Samsø og Tunø fungerede nærmest på samme måde, som en lidt større by gør i dag.
Ligesom når vi kan tage bussen til den nordlige ende af byen, jamen så tog de gerne færgen – ikke færgen, men skibet, som det jo hed dengang – over til Samsø eller Tunø.
De betragtede sig selv som en enhed, øerne og i det hele taget Aarhusbugten.
Øerne og fastlandet i Aarhusbugten betragtede sig selv som en enhed.
Der er selvfølgelig løbet meget vand i åen siden da.
I dag ser vi meget større forhindringer for det, og de forhindringer er også nogle af dem, som vi ikke kan gøre noget ved.
Det er jo, at transporten inde på fastlandet er blevet meget hurtigere, end den var dengang, og det gør også, at mange mennesker ser det lidt som en psykologisk barriere, at det tager en hel time, når man skal sejle over til en ø, og at det er lang tid.
Så kunne vi høre ministeren tale om, hvor meget regeringen giver i tilskud til øerne og til økommunerne.
Her skal vi bare lige huske på, at så længe vi ikke øremærker pengene til småøerne, når vi sender dem af sted til kommunerne, er der altså en overvejende sandsynlighed for, at de ender med at dække andre huller i kommunekassen.
Det ved mine kollegaer i udvalget godt, for vi har alle sammen været ude sammen og set på småøerne, og vi har alle sammen hørt flere eksempler på, at de aldrig nogen sinde har set de penge, der blev givet i tilskud – i hvert fald mange af dem.
Derfor er det utrolig vigtigt for os i Dansk Folkeparti at sikre, når vi giver øerne og småøerne et løft, at pengene så også ender ude på øerne.
Vores øer er jo fantastiske perler, som vi danskere skal være stolte af.
Det eneste, der sker derude, er det, de selv sætter i gang, og det ved de godt.
Derfor er der også et rigt foreningsliv, og derfor ser man også en høj grad af frivilligt engagement.
Men affolkningen på øerne taler jo sit eget sprog.
Den galoperer jo derudad stærkere end i selv de mest affolkede landdistrikter på fastlandet.
Man kommer ikke til at høre mig give regeringen eller den forrige regering skylden for noget af det her.
Jeg vil simpelt hen ikke være med til, at et så stort problem for øerne skal nedtones af politisk mudderkastning.
Det her er jo en kedelig tendens, som har udviklet sig over år, og det er nu, vi må og skal gribe ind for at redde øerne.
Vi er nødt til at spørge os selv: Vil vi øerne, eller vil vi dem ikke?
Hvis vi gerne vil øerne, er vi jo nødt til at sikre den ligestilling med det øvrige samfund, så vi ikke lukker dem inde bag en dyr betalingsring, som forhindrer bosætning, erhverv og turisme.
Derfor vil vi i Dansk Folkeparti gerne have undersøgt, hvad det egentlig koster, hvis vi skulle indføre landevejsmodellen, således at en færgebillet svarede til det, man betaler tilsvarende for kørsel på en landevej – og hvordan kunne vi i så fald finansiere det?
Det kunne vi jo godt tænke os at få en arbejdsgruppe til at se nærmere på og komme med nogle konkrete forslag, som vi senere kan arbejde ud fra.
Derfor vil vi sammen med Venstre, Konservative og Liberal Alliance fremsætte et forslag til vedtagelse, som jeg om lidt vil læse op, men inden da vil jeg rigtig gerne anerkende regeringen for, at de forsøgte at imødekomme vores forslag, dog med nogle ændringer, der gjorde det lidt mere ukonkret, og når noget ikke er klokkeklart og konkret, kan vi godt frygte, at projektet ikke får lige så høj prioritering, som vi gerne vil give det.
Men i hvert fald tak til regeringen for at følge os et langt stykke hen ad vejen, og tak til Enhedslisten for at lægge pres på regeringen til at gøre det.
Så jeg håber, at vi i hvert fald kan være enige om at sikre vores øer et økonomisk løft, så vi på den måde kan skabe ligestilling med det øvrige samfund, men vigtigst af alt, så vi kan skabe liv i hele Danmark.
Forslaget til vedtagelse, fremsat af Dansk Folkeparti, Venstre, Liberal Alliance og Konservative, lyder sådan her: Forslag til vedtagelse
»Folketinget pålægger regeringen at nedsætte en hurtigt arbejdende arbejdsgruppe, hvis opgave er inden 1. marts 2015 at udrede, hvordan det bedst sikres, at danske økommuner og småøer opnår ligestilling med det øvrige Danmark med hensyn til person-, bil- og godstransport.
Forslagsstillerne ønsker, at arbejdsgruppen fremkommer med konkrete forslag om, hvordan den såkaldte landevejsmodel kan indføres, så befordring til og fra ikke-brofaste øer sker til priser, der svarer til udgiften ved kørsel over tilsvarende afstande på landevej.
Arbejdsgruppen skal desuden foreslå, hvordan fastboende i ikke-brofaste økommuner kan opnå ligestilling med de 27 danske småøer, der siden 2001 har haft gratis personbefordring.