Hans Andersen (V), 2012-01-26:
Tak for det.
Jeg synes jo, at ministeren som repræsentant for regeringen – og det er jo en regering, der næsten lige er tiltrådt – skulle være stor nok, åben nok til at sige: Jamen nu er det sådan, at et parti fremsætter det forslag, som regeringspartierne i opposition tidligere fremsatte et antal gange.
Jeg synes jo, at ministeren skulle være storladen nok til at sige, at det, der er forslaget her, skulle man da finde sammen om, de partier, der ønsker det, og så skrive en beretning og sige, at det er det, vi går efter, i stedet for at sige, at fordi det nu er Liberal Alliance, der fremsætter det her forslag, kan vi ikke støtte det, for vi kommer med noget lige om lidt, der åbenbart er meget bedre, eller hvordan skal det forstås?
Jamen det skyldes måske, at regeringen og Liberal Alliance ikke er helt enige, når det kommer til stykket.
Det kan jo skyldes, at regeringen er blevet klogere, efter at regeringen har skrevet regeringsgrundlaget.
Det er jo sket før, var jeg ved at sige, vi har set det før.
Det kan jo være den ene årsag, for det andet, som vi er helt enige om, er jo, at der hurtigt kan skrives en beretning på det her beslutningsforslag.
Så kan man jo efterfølgende fremsætte sit lovforslag.
Jeg synes, at man skal anerkende, at der er et parti her, der har fremsat et beslutningsforslag.
Tidligere var regeringspartierne jo enige i det, og det er de så ikke længere.
Det er vel det, der står tilbage.
Da Venstres forebyggelsesordfører, fru Jane Heitmann, ikke kan være til stede i dag, skal jeg fremføre følgende: Det her beslutningsforslag fra Liberal Alliance handler om, at der skal etableres et hjemmelsgrundlag for etablering af et fixerum; et fixerum, der skal gøre det muligt for stofmisbrugere at få et frirum, hvor landets love og regler sættes ud af spil.
Når det gælder spørgsmålet om oprettelsen af et sådant rum, er vi i Venstre helt på det rene med, at uanset vores fælles indsats med udbygning af behandlingskapaciteten og indførelse af en behandlingsgaranti er der fortsat en gruppe hårdt belastede stofmisbrugere med nogle helt særlige behov, som er vanskelige at dække.
I Venstre vil vi gerne være med til at hjælpe stofmisbrugere, fordi vi har et fælles ansvar for vores svageste, og vi deler forslagsstillerens ambition om at hjælpe.
Men etablering af fixerum ser vi som at springe over, hvor gærdet er lavest.
Rummene vil efter vores mening ikke kunne løse problemet.
Det, der er det svære i den her sag, er, at vi har at gøre med et område, hvor der ingen lette løsninger findes.
Derfor er spørgsmålet om etablering af fixerum eller ej heller ikke et valg mellem en aktiv eller en passiv linje, det er ikke et valg mellem at gøre noget eller at lade stå til.
For Venstre er det altså et yderligt synspunkt at gå legaliseringsvejen, for det vil jo sige, at vi tillader fixerum for derved at skabe et helle for noget ulovligt; et helle, hvor vi pludselig legaliserer det, som vi ellers kalder kriminelt i samfundet, og som vi i øvrigt forsøger at bekæmpe med alle de midler, vi har til rådighed.
Det her beslutningsforslag er udtryk for et synspunkt, som Venstre ikke kan støtte.
Vi ved, at stofferne er ulovlige og vanedannende, og at de ofte er købt for midler opnået via kriminalitet.
Lige pludselig at gøre det hele lovligt, at gå ind i et fixerum og få nogle til at sørge for de hygiejniske forhold, mens man indtager stoffet, kan vi ikke bakke op om i Venstre.
Det kan nemlig kun føre os ud på en glidebane, hvor vi ikke længere har nogen stopklods.
Vi har en gruppe mennesker, som vi skal hjælpe.
Det er jo også derfor, at vi i enighed har besluttet, at vi skal prøve at skabe sundhedsrum.
Vi har besluttet, at vi skal indføre lægeordineret heroin, og senest har vi jo sådan set i satspuljeregi aftalt, at vi skal prøve at skabe en ordning, hvor netop hårdt belastede stofmisbrugere kan komme i behandling her og nu.
Jeg synes, at vi skal gøre det og satse på det og få det til at virke, inden vi tager yderligere skridt i den helt gale retning.