Mai Henriksen (KF), 2012-04-24:
Forespørgslen lyder: »Hvad vil ministeren gøre for at fremme bosætning, erhverv og turisme på småøerne?« Ministeren starter med at hive regeringens kickstart frem: 18 mia. kr. til fremrykning af offentlige investeringer i 2012 og 2013.
Men når de beløb er brugt i 2012 og 2013, hvad så?
Så er der jo ikke mere tilbage.
For hvis vi tager landdistriktsministerens eget område, altså Fyn, betyder kickstarten lidt asfalt omkring Langeskov, så medmindre Fyn er at regne for en del af småøerne, er der altså ingen gavn her.
Ministeren har rigtig mange ord, men jeg synes stadig væk, vi mangler at se noget handling på rede hånd.
Oven i det lader det til, at ministeren måske ikke helt er opmærksom på, hvad det er for problemstillinger, der er ude på småøerne.
For fremtidens bosætning kræver en god infrastruktur, det kræver gode muligheder for uddannelse og sygebehandling, men det allervigtigste er jo også at skabe vækst. På mig gør det indtryk, når eksempelvis Ærø råber vagt i gevær, fordi forsvaret påtænker en rationalisering, som vil betyde nedlæggelse af den helikopter, der i dag servicerer Ærø.
Det skaber stor utryghed at fjerne sådan en helikopter, og det er ikke med til at fremme bosætning, erhverv og turisme.
Snarere får det beboere til at flytte væk, og det har de danske beboere på småøerne ikke brug for.
Nuvel, Ærø kan dækkes af en af lægehelikopterne, men desværre fordrer det både, at man bliver syg i godt vejr, og at det sker i dagtimerne, og hvem kan garantere det?
Som politikere har vi altså en forpligtelse til at skabe gode rammevilkår, som understøtter væksten i den private sektor, for det er virksomhederne, væksten skal komme fra.
Derfor har vi som Konservative været glade for vækstkautionsordningen, eksportlåneordningen, kom i gang-lån og senest også den nye udviklingspakke, som giver Vækstfonden mulighed for at udbyde lån til små og mellemstore virksomheder og dermed afhjælpe kreditklemmen for mange.
Spørgsmålet er bare, om det kommer hele Danmark til gavn, eller om det mest er områder med vækst, der har profiteret af disse ordninger.
Jeg vil gerne give et eksempel, som viser, at spørgsmålet stadig væk er relevant.
På Ærø ligger der en virksomhed, der hedder Søby Værft.
Den er blevet nævnt før her i Folketingssalen.
Det er en virksomhed med en sund og velkonsolideret økonomi, som samtidig er Ærøs største og absolut vigtigste virksomhed.
Som følge af større skibe har værftet behov for at udvide deres dok for at kunne tage større skibe ind til reparation i fremtiden, men desværre kan de ikke optage lån, fordi virksomheden har et postnummer beliggende på Ærø.
Jeg har rejst problemstillingen i denne sal før, og så længe der ikke bliver gjort noget politisk, vil jeg vedblive med at tage det her eksempel op, for det her er netop virkeligheden for rigtig mange virksomheder – gode sunde virksomheder, der diskrimineres alene på grund af deres postnummer.
Det samme gør borgere – borgere, der ikke kan købe eller sælge huse alene grundet deres placering.
Og hvad gør ministeren så?
Jamen ministeren udtaler, at det er uacceptabelt, hvis realkreditinstitutter pr. automatik ikke vil låne huskøbere med en sund økonomi penge, hvis huset koster mindre end 500.000 kr.
Det mener ministeren, der opfordrer til, at alle får en individuel og fair behandling – altså ingenting, et stort og rungende ingenting.
Som politikere skal vi ikke blande os i, hvordan realkreditinstitutterne udlåner penge, men så må vi altså tage andre midler i brug, så det alligevel bliver muligt at skabe vækst, også i landdistrikterne.
Et Danmark i balance er Konservatives vision for vores land, og det gælder både by- og landområder.
For en konservativ er balancen vigtig, og her tænkes tit på balancen mellem individ og stat, altså balancen mellem personlig frihed på den ene side og vores fællesskab, som er meget værdifuldt, på den anden side.
Men det er også nødvendigt at sikre en balance mellem by og land, mellem Østdanmark og Vestdanmark og mellem hovedland og småøer.
Det værst tænkelige for os vil være et Danmark, der brækker over på midten, og hvor udvikling kun finder sted i den ene ende af landet.
Derfor arbejder Konservative aktivt for at sikre denne balance.
Jeg undrer mig over, at landdistriktsministeren ikke begynder at lave sin egen politik i stedet for bare at kritisere den tidligere regering.
Jeg undrer mig også over, at vi skal så langt ind i den her regeringsperiode, før det rent faktisk holder op.
Jeg har ved flere lejligheder sagt til landdistriktsministeren, at der ikke er noget i denne verden, jeg ønsker mere, end at landdistriktsministeren får succes, for det har vi altså ganske meget brug for.
Når jeg kommer med forslag om at styrke de her initiativer som vækstkautionsordningen, eksportlåneordningen, kom i gang-lån osv. osv., håber jeg meget, at det er noget, ministeren tager til sig, og at det er noget, som ministeren også vil lade sig inspirere af og komme med forslag til, når den her strategi med indsatsområder på et tidspunkt forhåbentlig bliver lanceret.