Line Barfod (EL), 2009-11-03:
Da vores ordfører på området, fru Johanne Schmidt-Nielsen, desværre ikke kan være til stede, skal jeg på hendes vegne fremføre følgende: Forslaget fra forligspartierne indeholder nogle fornuftige mindre justeringer af gymnasiereformen.
Problemet er, at det ikke for alvor tackler de meget store problemer, som ungdomsuddannelserne oplever.
For der er store problemer på landets ungdomsuddannelser.
Mange års nedskæringer har betydet en stærk stigning i klassekvotienterne og massive problemer med undervisningslokaler og det fysiske miljø.
Resultatet kan bl.a. ses ved, at frafaldet på gymnasierne har været stigende siden 2004, og at landets gymnasier ifølge Arbejdstilsynet nu er nr. 4 på listen over usunde arbejdspladser.
Kombinationen af selveje og taxametertilskud betyder, at den enkelte institution er kastet ud i en konkurrence med andre institutioner om at tiltrække de rigtige elever i et tilstrækkeligt antal, så tingene kan løbe rundt.
Regeringen taler meget om selvstyre, men i realiteten er der snarere tale om, at institutionerne har fået en bunden opgave, der handler om, at de skal agere som uddannelsesvirksomheder, som skal tiltrække de mest attraktive kunder.
Den udvikling går forståeligt nok ud over de skoler, som ikke formår at tiltrække ressourcestærke elever, fordi de f.eks. ligger i belastede boligområder, og det giver en større og større polarisering mellem uddannelsesinstitutionerne.
Samtidig bliver der lagt pres på eleverne, for at de tidligere og tidligere skal vælge en klar retning for deres studium.
Og det bliver sværere at vælge om, hvis man finder ud af, at man alligevel ikke vidste, hvad man ville bruge resten af sit liv på, da man valgte studieretning og fagkombination som 15- eller 16-årig.
Oven i denne situation har man så valgt at gennemføre en omfattende reform uden at sikre finansieringen, og det betyder, at mange af de fine intentioner er gået op i kaos, fordi lærerne har for travlt med de mange nye pålagte opgaver.
Det var disse problemer, man burde se på, hvis man for alvor ville forbedre de gymnasiale uddannelser: at give tilstrækkelige ressourcer til skolerne og give lærerne nogle stabile rammer, så de kan leve op til de krav, vi som politikere stiller til dem.
Der er imidlertid også mange udmærkede takter i forslaget, som vi i Enhedslisten kan støtte intentionen i.
Det er først og fremmest positivt, at man reducerer antallet af eksamener på uddannelserne, for Enhedslisten har altid ment, at man bruger alt for meget tid og energi på test og eksamener.
Og vi støtter ethvert forslag om at flytte ressourcer fra eksamen til undervisning og vejledning, hvis det kan gøres, uden at det går ud over kvalitet og retssikkerhed.
Så må vi håbe, at de sparede midler på dette område faktisk får lov til at blive ude på gymnasierne og handelsskolerne, så forslaget reelt betyder bedre mulighed for at give en tidssvarende undervisning.
Og det kan jeg love at Enhedslisten vil holde øje med.
Hvad angår den almene studieforberedelse, må vi nok sige, at den endnu ikke har levet op til intentionerne om at give en generel indføring i det at studere og lære.
Ideelt set burde det være et fag, der kunne afmystificere det at studere, især for elever fra uddannelsesfremmede hjem, som ikke er vokset op med en fyldt bogreol eller et akademisk sprogbrug.
Men i praksis har resultatet ofte været omvendt, og abstraktionsniveauet har været så højt, at det har sorteret mange fra.
Derfor er vi bestemt ikke afvisende over for, at det kan være en mulighed at reducere timetallet.