runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Stig Møller (KF), 2008-02-06:
Nu er der det ved det, at en mistanke altså ikke er det samme som et bevis og heller ikke det samme som en dom, og det vil sige, at jeg ikke kan handle på baggrund af Enhedslistens formodninger og mistanker, lige så lidt som jeg kan handle over for andre lande på pressens mistanker og formodninger.
Det må være substantielt mellem lande, og derfor kan man ikke handle på den måde, som hr. Frank Aaen vil.
Hvis et sådant fly passerer Danmark igen, har Danmark ikke ret til - men nu kan man jo tale med transportministeren, når hun bliver rask - at bringe sådan et fly ned, fordi det en gang tidligere har fløjet for CIA.
Det er jo private flyselskaber, så det vil vi ikke har ret til ifølge Chicagokonventionen, men det kan man jo drøfte med transportministeren.
Det, jeg vil sige, er, at nu må vi se, hvad den redegørelse fører os frem til, og så må jeg jo spille bolden derfra; det er jeg klar til, men jeg ikke klar til simpelt hen bare at lægge Amerika for had og sige, at alt, hvad Amerika gør, er forkert, fordi det passer hr. Frank Aaen.
Frank Aaen (EL), 2008-02-06:
Spørgsmålet skulle altså have drejet sig om 64 konkrete overflyvninger.
De var ikke nævnt i svaret, men i svaret står der, at USA vil overholde alle konventioner - og det er udenrigsministeren åbenbart glad for.
Det er altså det samme, USA siger de også gøre i Guantánamo - så jeg ville måske være knap så glad som ministeren.
Men må jeg så spørge: Amnesty International har flere gange meget konkret og i punkter sagt, hvad de mener landene bør gøre, herunder gøre, hvis man igen ser, at der kommer sådan et fly mistænkt for CIA-aktiviteter til et lands luftrum.
Vil Danmark tage initiativ til at sikre gennem en forespørgsel, som lovgivningen giver mulighed for det, at man ved: Er det her nu et bryllupsselskab, eller er det en CIA-transport?
Det er bare et spørgsmål.
Vil regeringen stille sådan et spørgsmål?
Per Stig Møller (KF), 2008-02-06:
Det glæder jeg mig meget til at finde ud af, for i så fald skulle de være udtrykt i september, oktober, november 2001.
Da var jeg ikke minister, så jeg er da meget interesseret i at se, om der skulle have siddet en socialdemokratisk udenrigsminister og udtrykt disse bekymringer eller ej.
Men det er jo det, vi vil se i den her undersøgelse.
Det kan i hvert fald ikke være mig, for vi har ikke gjort det.
Men da de der ting kom frem i sommeren 2005, tog jeg selv initiativ til at minde om, at man skulle respektere konventionerne om vores luftrum, og som hr. Morten Østergaard også godt ved, fik vi ikke bare en generel europæisk erklæring, men fik også at vide, at man kendte de danske regler og respekterede dem.
Så det er bilateralt, og det ved Folketinget.
Det er Folketinget oplyst om.
Det svar, som så hr. Aaen underkender, fordi han ikke tror, at Danmark ligger i Europa, skyldes jo, at hele EU i november måned drøftede den sag og pålagde formanden for udenrigsministerrådet at rette henvendelse til Condoleeza Rice.
Det var også om hemmelige fængsler osv.; der var en masse ting i luften i EU i efteråret 2005.
Det har jeg jo ikke tid til her på grund af hasteforespørgslen.
Det kender jeg ikke noget som helst til.
Det sorterer heller ikke under Udenrigsministeriet.
Det gør ingen af de ting, hr. Aaen har spurgt til, så jeg kender ikke noget til det der.
Holger K. Nielsen (SF), 2008-02-06:
Jeg forstod ministerens svar sådan, at PET overhovedet ikke har haft kendskab til de her overflyvninger og fangeprogrammet.
Hvis det skal fortolkes sådan, at danske myndigheder ikke har haft kendskab til disse overflyvninger og disse fangeprogrammer, må det betyde, at CIA har handlet fuldstændig på egen hånd.
Jeg vil godt spørge justitsministeren, om det er i overensstemmelse med dansk lovgivning, at CIA på egen hånd overflyver Danmark med de her transporter, og at man, som det blev påvist i tv-udsendelsen, gør stop i en grønlandsk lufthavn med de her ulovlige fangetransporter.
Er det i overensstemmelse med dansk lovgivning, at CIA praktiserer det?
Lene Espersen (KF), 2008-02-06:
Jeg vil sige til hr. Frank Aaen, at retsplejelovens regler er meget klare.
Der skal være en konkret mistanke - og også en mistanke med en vis styrke - for at politiet kan borde et fly.
Og hvis det, hr. Frank Aaen nu lægger op til, er Enhedslistens nye retspolitik, altså at danske politimyndigheder skal kræve, at et fly, der har et vist nummer, og som man tror er ulovligt, skal mellemlande i Danmark, og at vi kan borde det uden noget konkret mistankekrav, så vil jeg sige, at der er meget af Enhedslistens retspolitik, der skal revideres.
Det svarer jo til, at en hvilken som helst forening eller person kan udslynge en beskyldning mod andre, som så selv har ansvaret for at bevise deres uskyld.
Sådan spiller klaveret altså ikke i et retssamfund, må jeg sige til hr. Frank Aaen.
Jeg besvarer meget gerne det her spørgsmål skriftligt, men jeg vil fastholde, at retsplejelovens regler om, hvornår politiet må benytte sig af tvangsindgreb, skal overholdes.
Lars-Emil Johansen (SIU), 2008-02-06:
Tak til hr. Søren Espersen for hans spørgsmål.
Ja, jeg deler fru Aleqa Hammonds synspunkter, og jeg gør det ud fra en bestemt tankegang; jeg vil lige prøve at illustrere, hvad det vil sige for en grønlænder at opleve, hvad der foregår i Grønland - f.eks. hvad der foregik den 21. januar 1968, da et B-52-fly med brintbomber ombord styrtede oppe ved Thule Air Base.
Der var ingen, der havde fortalt os, at der befandt sig fly med brintbomber ombord deroppe, og der var ingen, der havde fortalt os det i 40 år, før vi fandt ud af, at den daværende statsminister, salig H.C. Hansen, var ganske godt klar over det.
Vi har altså belæg for gennem historien, at amerikanerne hele tiden har orienteret den danske regering, men vi har ikke belæg for, at den danske regering har orienteret os videre, selvom det drejede sig om forhold, der foregik i vort land.
Derfor forstår jeg godt fru Aleqa Hammonds betragtninger.
Søren Espersen (DF), 2008-02-06:
Normalt er der et rigtig godt forhold mellem den danske regering og det grønlandske landsstyre.
Jeg så en artikel i Information, hvor Aleqa Hammond, som jo er hr. Lars-Emil Johansens partifælle, udtalte følgende - det skal siges, at citatet er fra den 31. januar 2008 og står i 1. sektion, side 4: »Vi føler os misbrugt og ført bag lyset. Både af CIA og den danske regering.« Deler hr. Lars-Emil Johansen Aleqa Hammonds udtalelse?
Lars-Emil Johansen (SIU), 2008-02-06:
Jeg er naturligvis helt på det rene med, at Grønlands politiske udvikling ikke afgøres af det danske Folketing, og at tiden arbejder for grønlandsk selvstændighed, også på det udenrigs- og sikkerhedspolitiske område.
Når det er sagt, så er jeg naturligvis lige så klar over, at det er de danske myndigheder, der styrer Grønlands udenrigs- og sikkerhedspolitik i dag.
Jeg er således klar over, at dette emne betragtes som noget nær urørligt, ja, næsten helligt, af det danske udenrigsministerium, så længe Grønland er underlagt den danske grundlov.
Det har vi fået præciseret gang på gang i den selvstyrekommission, der formentlig barsler med en betænkning i nærmeste fremtid.
Grønland er med andre ord nødt til at arbejde for at opnå fuld selvstændighed, dersom vi i Grønland skal blive i stand til at vide, hvad vort land bliver brugt til i forsvarspolitisk og udenrigspolitisk sammenhæng.
Men selv i den nuværende statsretlige situation, som Grønland befinder sig i, er vi naturligvis interesseret i at vide, hvad der foregår i vort land.
Det er baggrunden for, at jeg er medforslagsstiller til den forespørgsel, der er rejst i dag.
Jeg skal for god ordens skyld understrege, at hverken jeg eller mit parti vender os imod den amerikanske tilstedeværelse i vort land.
Det, vi ønsker, er, at det sker på et grundlag, som vi selv aftaler med amerikanerne, og som vi selv får mulighed for at kontrollere.
Derfor er jeg heller ikke tilfreds med en erklæring fra regeringen om, at den nu vil spørge USA om, hvad der foregår.
Det burde være til at forstå for enhver.
Denne gang må vi altså have en uvildig vurderingsmand på.
Det er filosofien bag min deltagelse i forslaget til beslutning om nedsættelse af en uvildig undersøgelse.
Juliane Henningsen (IA), 2008-02-06:
Nu har vi jo set, at to journalister fra DR kan få udenrigsministeren og den danske regering op af stolene og få dem til at nedsætte en arbejdsgruppe.
Jeg tænker så: Hvad skal en uvildig undersøgelse, hvad skal en kommission gøre godt for i den her sag, når to journalister kan få alle politikerne op af stolene på grund af en dokumentarudsendelse?
Det er derfor, at det er tvingende nødvendigt, at vi undersøger den her sag, og der siger jeg, at det ville klæde Danmark at få renset luften og sige, at der ikke er noget at komme efter her.
Søren Espersen (DF), 2008-02-06:
Altså, de historiske tilbageblik er jo altid interessante, men det, jeg synes er utrolig interessant her, er, at det mig bekendt er første gang - jeg kan ikke komme i tanke om noget tidligere eksempel - at et officielt grønlandsk landsstyre, altså landsstyret i Grønland, siger, at man føler sig ført bag lyset af den danske regering.
Det er jo et tillidsbrud af dimensioner, når Grønlands landsstyre ikke længere stoler på den danske regerings oplysninger.
Er vi kommet så vidt, at man, allerede inden konklusionen er lavet, inden undersøgelsen er foretaget, føler sig ført bag lyset og mener, at man ikke kan stole på den danske regering?
Det synes jeg er en uhyggelig udvikling og et uhyggeligt tillidsbrud mellem landsstyret og den danske regering.
Søren Pind (V), 2008-02-06:
Men synes fru Juliane Henningsen ikke, at alt taget i betragtning vil netop den danske regering, i relation til hvilke informationer den danske regering vil kunne få fra amerikansk side, være den bedste til at gennemføre en undersøgelse, eller er der en forestilling om, at en anden instans skulle være bedre i stand til det?
I givet fald tror jeg, at det danske Folketing meget gerne ville vide, hvem det kunne være.
Juliane Henningsen (IA), 2008-02-06:
Det er der jo ingen af os der mener principielt, men principielt handler det her om menneskerettigheder, om tortur og om overholdelse af konventioner, og jeg skal pointere, at min sag er, at jeg skal beskytte grønlandsk luftrum, herunder dansk og færøsk luftrum, mod at blive misbrugt.
Og her kommer vi ind på, at folk er utrygge og usikre, og det er derfor, at vi foreslår en undersøgelseskommission for at få renset luften.
For folk skal ikke være usikre på, at vi kan have tillid til Danmark i rigsfællesskabet, og at vi kan have tillid til USA i det samarbejde, der pågår.
Søren Pind (V), 2008-02-06:
Nu har vi jo hørt både tidligere og nuværende regeringer erklære fra Folketingets talerstol, at man intet kendskab har haft til de her forhold, og nu vil regeringen så iværksætte en undersøgelse.
Jeg forstår, at det er godt, men ikke helt godt nok.
Så konstaterede fru Juliane Henningsen, at Danmark havde et nært samarbejde med den amerikanske efterretningstjeneste, altså at regeringen havde det.
Må jeg spørge: Mener fru Juliane Henningsen, at der ville være noget principielt galt, hvis det var sådan, at den danske regering havde et nært samarbejde med den amerikanske efterretningstjeneste i kampen mod terror?
Juliane Henningsen (IA), 2008-02-06:
Oppositionen forsøgte i maj 2007 at overtale regeringen til at få iværksat en uvildig undersøgelse af Danmarks rolle i CIA's fangeprogram.
Nu foreligger der endnu flere indicier for, at der sker ulovlige landinger og overflyvninger især i Grønland, og det kan regeringen ikke længere sidde overhørig.
Ifølge Amnesty International, Europarådet og den internationale presse bryder CIA menneskerettighederne og internationale konventioner ved at transportere terrormistænkte personer til hemmelige fængsler rundtomkring i verden, hvor de underkastes forhør under tortur og nægtes en fair rettergang.
Det skal vi ikke tage del i under nogen omstændigheder.
Alligevel er der meget kraftige indicier for, at Grønland fungerer som en central for sådan nogle flyvninger.
Dokumentaren på DR1, »CIA's danske forbindelse«, viste, hvordan USA på usmagelig vis udnytter Grønlands strategiske placering til at fremme det hemmelige amerikanske fangeprogram.
Vi er altså ufrivilligt med til at gennemføre de amerikanske operationer, arrestationer og grusomme forhør af fanger, som menneskerettighedsorganisationer verden over rapporterer om - og det må stoppe.
Regeringen har hidtil intet gjort for at stoppe noget som helst.
I stedet har man gang på gang gentaget, at der ikke var noget at komme efter.
Efter dokumentarudsendelsen har regeringen endelig skiftet mening og vil gå med til at iværksætte en undersøgelse af flyvningerne i Grønland.
Det er godt, men det er bare ikke godt nok, at regeringen selv vil lave undersøgelsen.
Vi skal have en uvildig undersøgelse, især når det lige er kommet frem, bl.a. i Politiken, at Danmark regnes for en af CIA’s tætteste allierede i kampen mod terror.
Regeringen skal ikke undersøge sig selv i en så alvorlig sag som denne.
Nej, der skal nedsættes en kommission til at foretage en uvildig gennemgang og en effektiv undersøgelse af Danmarks, Grønlands og Færøernes rolle i ulovlige CIA-aktiviteter.
De mistænkte fly skal undersøges, og de ulovlige flyvninger over vores territorium skal standses.
Samtlige partier i Grønland opfordrer nu landsstyret til at iværksætte en undersøgelse af CIA’s aktiviteter på grønlandsk jord og i grønlandsk luftrum, og vi stopper ikke her.
Vi vil også her i Folketinget sammen med oppositionen pålægge regeringen at få nedsat en undersøgelseskommission, der snarest og på uvildig vis skal kulegrave sagen.
Vi vil ikke længere være med til at gå lyssky ærinder for USA.
Frank Aaen (EL), 2008-02-06:
Altså, når man står og vifter med et papir, som er omdelt i Folketinget, og siger, at her er svaret, og jeg så heroppefra - oven i købet uden at have dokumentet, fordi jeg har læst det - kan dokumentere, at der ikke er svaret, kan man jo ikke bare komme her bagefter og sige, at det er, fordi man ikke lige har dokumentet med, vel?
Det kan man da ikke.
Der er ikke givet svar på de spørgsmål, der er rejst vedrørende danske og grønlandske lufthavnes engagement i CIA’s fangeprogram, på trods af at udenrigsministeren lovede Folketinget, at han ville spørge USA om, hvad det var for noget.
Der er aldrig kommet svar, og der er aldrig rykket for svar, og når man henviser til det svar, kan alle og enhver se, at der ikke er noget svar.
Nu kan man jo altid vælge at gå ind i en polemik, men man kunne jo også bare svare på spørgsmål, der bliver stillet.
Når fly med angivelse af nummer - og et af dem er udenrigsministeren nu blevet overbevist om i hvert fald skal undersøges på grund af sin forbindelse til CIA og muligvis til tortur - i det internationale samfund er mistænkt for at være forbundet med et fangeprogram, være forbundet med tortur, er der så ikke dér en så begrundet mistanke, at myndighederne - og det har ikke noget at gøre med at anmelde til politiet - burde anmode om at få udleveret passagerlisten, og så, som de ganske almindelige reglerne i udlændingelovgivningen giver mulighed for i forbindelse med en overflyvning eller landing i Danmark, få uddybet formålet og angivet, hvem besætningen er?
Og f.eks. på den måde få navnet på den CIA-agent, som Danmarks Radio kunne dokumentere havde landet i Grønland.
Kunne man ikke have brugt de muligheder?
Lene Espersen (KF), 2008-02-06:
Jeg vil sige til hr. Frank Aaen, at jeg under debatten i de 2 timer i dag har siddet og tænkt over, at det mest skræmmende ved debatten egentlig er, at man om et meget alvorligt emne kan have en debat, hvor halvdelen af Folketinget overhovedet ikke hører de svar, som ministeren afgiver, og den ene gang efter den anden fremsætter forkerte påstande heroppe fra Folketingets talerstol.
Men det er sådan set ikke det, der er det mest skræmmende.
Det mest skræmmende er egentlig det spørgsmål, som hr. Frank Aaen nu stiller mig, for er kernen i debatten i dag ikke om, hvad der kendetegner et retssamfund?
Og er det ikke netop, at hvis politiet skal agere i en sag, skal det ske inden for nogle helt klare regler, herunder de regler, der er i retsplejeloven?
Jeg hører hr. Frank Aaen sige, at hr. Frank Aaen ønsker, at Danmark skal indføre en politistat - ikke ulig den type politistat, som man så i det gamle Østtyskland - hvor politiet uden nogen som helst form for konkret mistanke om, at der er blevet begået strafbare forhold, skal kunne beordre fly og personer til at blive stoppet og blive undersøgt.
Og jeg vil sige til hr. Frank Aaen, at det ikke bliver, mens jeg er justitsminister, at jeg indfører en politistat.
Retsplejeloven har meget, meget klare regler for, hvornår politiet kan og skal agere i de sager.
Frank Aaen (EL), 2008-02-06:
Både Anmesty International, Europa-Parlamentet og Europarådet har gang på gang anmodet Danmark om at foretage en undersøgelse af den her trafik, og nu er det jo sådan, at lovgivningen både vedrørende lufthavne og også udlændingelovgivningen giver mulighed for, at regeringen kan stille spørgsmål om fly, om deres besætning, om deres formål, om deres passagerliste, og derfor vil jeg gerne spørge, om myndighederne i de forløbne snart 3 år har gjort brug af de muligheder, der eksisterer i gældende lovgivning for at rette spørgsmål om fly, hvis man har en eller anden grund til at tro, at der kan foregå noget ulovligt med det pågældende fly.
Lene Espersen (KF), 2008-02-06:
Inden udenrigsministeren får lejlighed til at runde af, vil jeg gerne have lejlighed til at svare på et enkelt spørgsmål, der blev stillet til mig.
Det var primært hr. Niels Helveg Petersen og hr. Holger K. Nielsen, der var interesseret i at få svar på, om andre myndigheder skulle kende noget til noget.
Sådan forstod jeg spørgsmålet.
Af åbenbare grunde kan jeg jo normalt ikke inden for de almindelige rammer, der er for Folketingets arbejde, besvare spørgsmål, der vedrører Politiets Efterretningstjeneste.
Men der blev spurgt til, om man er blevet underrettet om CIA-flyvninger og fangeprogrammer, og set i lyset af den helt særlige interesse, der er i at få belyst det spørgsmål offentligt, og da der ikke er tale om en konkret sag, men om et helt generelt, ja, man kan nærmest sige et europæisk spørgsmål, så har jeg valgt at fravige dette klare udgangspunkt, og Justitsministeriet har derfor indhentet en udtalelse fra Politiets Efterretningstjeneste. Politiets Efterretningstjeneste har i den forbindelse oplyst, at efterretningstjenesten har undersøgt sagen ved en gennemgang af tjenestens arkiver og henvendelser til tjenestens tidligere ledelser og andre relevante medarbejdere.
Og Politiets Efterretningstjeneste kan på den baggrund oplyse, at tjenesten ikke fra de amerikanske myndigheder har modtaget underretning om et særligt CIA-program vedrørende frihedsberøvelse og afhøring af personer i udlandet.
Politiets Efterretningstjeneste har heller ikke på andet grundlag haft kendskab til et sådant program forud for den offentlige omtale af spørgsmålet.
Politiets Efterretningstjeneste kan heller ikke nikke genkendende til oplysningerne i pressen om, at CIA over for efterretningstjenesten skulle have forbeholdt sig ret til at udføre ensidige aktioner i Danmark.
Jeg mener, at de informationer kan være nyttige for Folketinget at have i det videre arbejde.
Lars-Emil Johansen (SIU), 2008-02-06:
Jeg vil gerne sige, at jeg håber, at hr. Søren Espersen kan forestille sig, hvordan det er, når man har nogle grelle eksempler fra historien ja o.k., det er fortid - der beviser, at vi så sandelig ikke bliver informeret korrekt.
Min anke er ikke, at amerikanerne ikke informerer os, for jeg tror, at amerikanerne ville være indstillet på at gøre det.
Men ifølge den statsretlige situation, som Grønland befinder sig i, skal amerikanerne informere den danske regering, som det derefter er op til, om de vil informere os.
Jeg vil gerne sige, at udviklingen på det udenrigspolitiske område sakker ganske, ganske alvorligt bagud, når man ser på, hvordan den har været de seneste 30 år.
Udenrigspolitisk er Grønland lige så afhængig af danske politikere som under kolonitiden, og derfor forstår jeg godt de udtalelser, som hr. Søren Espersen citerer.
Edmund Joensen (SP), 2008-02-06:
Som færøsk medlem af Folketinget er jeg meget optaget af problematikken om mulig CIA-aktivitet i grønlandsk, dansk og eventuelt færøsk luftrum.
Det er en problematik, der skal tages alvorligt, og det mener jeg at regeringen gør.
Derfor vil jeg rette en tak til udenrigsministeren, der netop meget præcist har redegjort for Færøernes situation i den her sag.
Jeg er tilfreds med, at færøske myndigheder får adgang til arbejdsgruppen af embedsfolk, der nu skal se nærmere på sagen.
Jeg er også tilfreds med udenrigsministerens udmelding om, at hvis der i forbindelse med arbejdsgruppens arbejde dukker noget op om Færøerne, vil det blive omfattet af den redegørelse, der skal udarbejdes.
Det har stor betydning for mig, at færøske borgere kan føle sig sikre på, at der her bliver gjort alt for at få tingene undersøgt.
Tortur og krænkelser af menneskerettighederne tager jeg selvfølgelig klart afstand fra.
Kommer der oplysninger, der tyder på, at færøsk luftrum bliver brugt til fangetransport, er vi på kant med menneskerettighederne og internationale konventioner, og så skal mulige oplysninger undersøges til bunds.
Lad mig til sidst endnu en gang tilkendegive, at jeg støtter regeringens initiativ i denne aktuelle sag.
Jeg er medforslagsstiller på forslaget til vedtagelse, og jeg er tilfreds med, at færøske interesser bliver tilgodeset i et godt samarbejde i rigsfællesskabet.
Høgni Hoydal (T), 2008-02-06:
Meget ville have været vundet, hvis vi for et år siden havde vedtaget at foretage en uvildig undersøgelse af hemmelige transporter eller mulige fangetransporter i færøsk, grønlandsk og dansk luftrum.
Vi er jo alle enige om at tage afstand fra brud på menneskerettighederne og brud på de konventioner, der er på området, så det er der ikke nogen uenighed om.
Og derfor er det for mig at se meget svært at finde nogen saglig begrundelse for at afvise en uvildig undersøgelse.
Men min opfattelse i denne sag er jo velkendt.
Det er en af de sager, hvor vi med alle midler forsøger at undgå at blive konfronteret med de dystre sider af krigsdeltagelse og storpolitiske magtalliancer, altså forsøger at opretholde et selvbillede, hvor vi er de gode, og de andre er de onde.
Sådan ser jeg også denne sag.
Det handler efter min mening ikke så meget om, hvem der ved hvad, men hvem der vil vide hvad.
Det handler om viljen til viden, og om man ønsker at sætte kikkerten for det blinde øje, eller om man virkelig vil konfronteres med nogle ubehagelige sager, som selvfølgelig følger med aktiv dansk krigsdeltagelse og deltagelse i storpolitiske magtalliancer.
Den nye færøske regering ønsker en uafhængig undersøgelse, og vi vil selvfølgelig sekundært forsøge at få alle oplysninger frem i sagen i samarbejde med den danske regering og også med den islandske og grønlandske regering.
Det står klart.
Ellers vil jeg her foreløbig takke alle Folketingets partier og mine gode kolleger her for et godt samarbejde på trods af mange uenigheder og divergenser imellem os.
Jeg vil nu på utallige opfordringer fra statsministeren og regeringen rejse hjem.
Jeg vil rejse hjem for at opbygge et færøsk udenrigsministerium og en selvstændig færøsk udenrigspolitik, hvor vores holdninger til disse sager jo også vil være klare.
Selvfølgelig skal vi have uvildige undersøgelser af de ting, som kan hjælpe os med at træffe de rigtige beslutninger, og vi skal undgå at foregive noget, som ikke er virkeligt.
Vi bør kunne konfrontere os selv med de dystre sider af de alliancer, vi indgår i, og tage konsekvenserne af det i stedet for at opretholde et selvbillede, der efter min mening er meget vagt og uforeneligt med virkeligheden.
Så tak fra mig for denne gang.
Jeg håber, vi ses igen enten her i salen eller i andre sammenhænge.