Line Barfod (EL), 2006-12-12:
Menneskehandel er den moderne tids slaveri og noget af det mest modbydelige, vi kan forestille os.
Det har vi brugt lang tid på at diskutere i dag, og det har vi diskuteret flere gange før.
Derfor er det også så væsentligt, at man også sørger for at tage sig ordentligt af ofrene for menneskehandel, at man ikke kun sætter ind ved at sige, at man vil kriminalisere og straffe bagmændene, men at man faktisk også siger
, at de, der bliver ofre for en af de værste forbrydelser, vi overhovedet kan forestille os, har krav på at få ordentlig hjælp.
Derfor mener vi, at det er vigtigt, at man også sikrer, at de får en beskyttelsesperiode, der er lang nok til, at de kan få ordentlig hjælp.
I oppositionen har vi så kunnet blive enige om 3 måneder som minimum, og det har vi flere gange fremsat forslag om i Folketinget, og der har været flere andre – også fra andre partier – der har arbejdet for, at det var nødvendigt at udvide fra de 15 dage, som det var indtil i sommer, hvor regeringen så gik med til at udvide til 30 dage.
Vi har også i Enhedslisten sammen med SF i Venstresocialistisk Grøn Gruppe fået vedtaget, at der på nordisk plan skal laves en undersøgelse af, hvad erfaringerne egentlig er med længere beskyttelsesperioder.
For selv om vi mener, at det vigtigste er at hjælpe ofrene, synes vi også, at det er væsentligt, at de erfaringer, som vi i hvert fald har set, tyder på, at en længere beskyttelsesperiode gør, at det bliver nemmere at opklare nogle af forbrydelserne og straffe nogle af bagmændene, fordi der så er større mulighed for, at ofrene får tillid og tør begynde at fortælle om, hvad det er, de har været udsat for, og i nogle tilfælde også tør samarbejde med politiet og vidne.
Derfor mener vi, at det er afgørende, at man har en beskyttelsesperiode, som er en reel beskyttelsesperiode, altså at man ikke gør den betinget, som det blev tydeligt under debatten her at ministerens forslag om 100 dage jo er.
Der er stadig væk kun en beskyttelsesperiode på 30 dage, og så kan beskyttelsesperioden efterfølges af en opholdsperiode på 70 dage, hvis man på forhånd lover, at man vil samarbejde med myndighederne om at blive sendt ud af landet.
Det er det, som vi mener er problemet, og som gør, at vi ikke synes, at ministerens 100 dage lever op til det, som vi foreslår sammen med resten af oppositionen, når vi siger 3 måneders beskyttelsesperiode, for en beskyttelsesperiode skal være ubetinget; det skal være der, hvor man beskytter – det ligger jo ligesom også i ordet.
Den skal ikke være betinget af samarbejde, slet ikke, når det, vi kan forstå i forbindelse med ofrene, er, at mange af dem slet ikke er vant til, at man overhovedet kan samarbejde med myndigheder.
Over for dem, som har været udsat for noget af det værste fra dem, der har handlet dem og ofte mishandlet dem på det groveste, giver det ikke mening at gå ind og true med samarbejde.
Derimod virker det, som om fokus stadig vil være på, at det vigtigste er at sende folk ud.
Der har for nylig været afholdt en EU-konference.
Det, jeg har hørt var en af konklusionerne på den konference, var, at hvis vi for alvor ønsker at gøre en indsats mod menneskehandel, er vi nødt til at begynde at betragte ofrene først og fremmest som ofre for menneskehandel i stedet for først og fremmest som udlændinge, der skal sendes ud af landet.
Først når vi får flyttet det fokus, den opfattelse, tror jeg på, at vi for alvor kan begynde at få gjort en god indsats for at bekæmpe menneskehandel.