runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Gitte Lillelund Bech (V), 2013-02-21:
Så det vil sige, at hr. Finn Sørensen ikke betragter det som en timeout, at regeringen ikke har fremsat et lovforslag?
Altså, jeg må jo sige, at jeg måske synes, hvis der skulle tales om, hvem det var, der skulle sørge for, at man fik noget igennem, at det så var regeringen, der skulle fremsætte et lovforslag, som kunne gøre, at storskalaloven rent faktisk kunne blive implementeret.
Derfor er jeg bare nødt til at spørge: Hvem er det, der reelt set laver timeout her?
Flemming Møller Mortensen (S), 2013-02-21:
Til hr. Lars Barfoed vil jeg sige, at det her jo er et spørgsmål, som ministre har besvaret meget tydeligt.
Det er også et sted, hvor statsministeren sammen med den grønlandske regeringsleder har lavet en aftale om, at man i erhvervsministerielt regi arbejder på tværs af de to parter inden for rigsfællesskabet.
Her er der givet udtryk for, at man gerne vil forsøge at gøre, hvad man kan, for at skaffe de investeringer, der skal til, for at Grønland kan udvikles.
Hvad angår offentlig-privat partnerskab, vil jeg sige, at vi nu har skrevet en tekst til et forslag til vedtagelse her i dag, som også lige nøjagtig præciserer, at der faktisk er en enighed i Folketinget om, at kan man lave noget, som øger investeringsmuligheden og -lysten i Grønland, er det vejen at gå.
Så en tilbagelænet socialdemokratisk holdning
her må jeg blot på det kraftigste afvise at der er tale om.
Lars Barfoed (KF), 2013-02-21:
Det glæder mig da meget, at Socialdemokratiet nu går i offensiven med den her sag.
Det synes jeg klæder Socialdemokratiet.
Så mangler vi bare at få svar på et klart spørgsmål, og jeg hørte det næsten som et ja, men alligevel: Er hr. Flemming Møller Mortensen ikke enig i, at en mulighed kunne være – og det må vi jo undersøge nærmere – at vi får et egentligt offentlig-privat partnerskab mellem Grønland og Danmark og private investorer om at søge at drage nytte af de muligheder, der er for en økonomisk udvikling i Grønland?
Flemming Møller Mortensen (S), 2013-02-21:
Man har sagt, at man ønsker frie markedsvilkår, kommercielle vilkår.
Det er det, udnyttelsen og udvindingen af råstoffer i Grønland skal bygge på.
Det er jo for at gøre det stabilt rent økonomisk.
Samtidig er det også vigtigt at fæstne sig ved, hvad Grønland har givet udtryk for, nemlig at de ikke ønsker at give danske investeringer en særstatus.
Det skal være almindelige markedsvilkår, og de skal være frie, og det er det, der ligger i, at det skal være kommercielle vilkår.
Men nu kigges der i Erhvervsministeriet herhjemme og i erhvervsministeriet i Grønland på at afsøge mulighederne, og det er glædeligt at se, at danske pensionskasser så sent som i dag også har meldt ud, at de faktisk er villige til det.
Men det er risikovillig kapital.
Der er ingen af storskalaprojekterne i Grønland, der endnu har finansieringen på plads, og det illustrerer også, at det er en usikker investering, man her taler om.
Kim Andersen (V), 2013-02-21:
Tak for det.
Må jeg forstå det sådan, at det er helt tydeligt, at hvis grønlænderne ikke kan garantere, at alle konventioner i forbindelse med brydning af uran eller uranholdigt materiale er overholdt, og hvis der ikke er opbygget det fornødne internationalt anerkendte kontrolapparat,
er svaret fra Socialdemokratiet og dermed fra den danske regering nej.
Er det rigtigt opfattet?
Flemming Møller Mortensen (S), 2013-02-21:
Nu skal hr. Kim Andersen jo passe på med ikke at sammenligne mine udtalelser og mine holdninger med regeringens holdning.
Jeg giver udtryk for, hvad der er Socialdemokratiets holdning på det her punkt, og jeg har sagt det så tydeligt: Vi kunne ikke drømme om fra socialdemokratisk side at slække på sikkerheden på det her område.
Man kunne jo også godt forestille sig, at det er en af årsagerne til, at det her, da man lavede selvstyreloven, netop blev fastholdt som et rigsanliggende.
Det drejer sig om sikkerhed.
Kim Andersen (V), 2013-02-21:
Men et rigsanliggende er jo ikke noget, der kommer dalende ned fra himlen som en åbenbaring.
Nu skal jeg så undlade at tage den socialdemokratiske ordfører til indtægt for, hvad regeringen måtte mene, men så alene spørge den socialdemokratiske ordfører om, hvad der er Socialdemokratiets klare og utvetydige position i det her anliggende.
Er det rigtigt opfattet, at Socialdemokratiet så vil sige nej?
Er det Socialdemokratiets indgang til det, som ordføreren kalder for et rigsfællesskabsanliggende?
Flemming Møller Mortensen (S), 2013-02-21:
Tak til hr. Kim Andersen.
Der er to ting, jeg gerne vil sige her.
Det er jo altså sådan, at det er vigtigt at være opmærksom på, om man eksempelvis bryder nogle mineraler i Grønland, som har et restprodukt, som er radioaktivt.
Inden for EU har man et regelsæt, som siger, at det er acceptabelt at eksportere, hvis radioaktiviteten er på et bestemt niveau.
Sådan har man det rundt i verden.
Det er også noget af det, der ligger i de internationale konventioner.
Hvad angår spørgsmålet om, hvorvidt Socialdemokraterne kunne finde på at acceptere eksport af uran uden opfyldelse af traktaterne, er svaret nej.
Det kunne vi aldrig finde på.
Jeg har også givet udtryk for, at det, som DIIS gennem deres ekspert, Cindy Vestergaard, giver udtryk for, er en nødvendighed, hvis et respekteret demokrati som det danske, som altid har taget et stort ansvar for den internationale sikkerhed og balance i verden, skulle nå dertil.
Hvis det måtte være et grønlandsk ønske at gøre sådan, ville vi skulle sætte et meget fintmasket kontrolsystem op.
Og jeg har givet udtryk for, at det er den socialdemokratiske holdning.
Hvis man kommer dertil, er det en nødvendighed, det er en forudsætning.
Jeg tror, det var et meget klart svar til hr. Kim Andersen.
Søren Espersen (DF), 2013-02-21:
Nu er der ikke nogen i kongeriget, der taler så hjertevarmt om rigsfællesskabet som hr. Flemming Møller Mortensen.
Der holdes skåltaler om, hvor vidunderligt det her samarbejde er, og hvor glade vi alle sammen er for at beholde det og bevare det.
Synes ordføreren så slet ikke, det er spor mærkeligt, at den ene part i det her stærkt berømmede rigsfællesskab, et meget stort parti, som snart muligvis bliver regeringsparti, siger, at lige så snart de bliver rige, skrider de.
Det lyder da ikke som et særlig godt ægteskab.
Synes ordføreren det?
Flemming Møller Mortensen (S), 2013-02-21:
Jeg ved ikke, hvordan man taler hjertevarmt, men altså nu har hr. Bertel Haarder lige forladt formandsstolen, og jeg bed mærke i, at vi er flere medlemmer i Folketinget, som taler meget hjertevarmt om Grønland og rigsfællesskabet.
Jeg kunne sige det på nøjagtig samme måde, så vi er flere, der gør det.
Men hvad angår det, som hr. Søren Espersen giver udtryk for om det, som Siumuts leder i Grønland har sagt, må jeg blot sige, at det ikke er det eneste parti i Grønland, som i meget, meget lang tid har givet udtryk for, at man på sigt ønsker selvstændighed.
Det har alle partier i Danmark vidst på det tidspunkt, da man i 2008 i det danske Folketing vedtog selvstyreloven, nemlig at det også på det tidspunkt var partierne i Grønlands holdning, i hvert fald de fleste partiers.
Så der er ikke noget nyt under solen i den her sag, vil jeg sige til hr. Søren Espersen, og ud over at vi Socialdemokrater taler hjertevarmt, har vi altså også den allerdybeste respekt for samarbejdet inden for rigsfællesskabet.
Søren Espersen (DF), 2013-02-21:
Det er fuldstændig uafhængigt af, om vi er på fallittens rand, det er uafhængigt af, om vi er gået konkurs i 1813, det har ikke spor med det at gøre.
Vi tænker ikke på penge, vi har ikke en kræmmermentalitet i den forbindelse.
Jeg vil spørge igen: Hvis det nu var hr. Flemming Møller Mortensens kone, der sagde, at hun bliver, indtil hun tjener penge og bliver rigere end hr. Flemming Møller Mortensen, og når det sker, er hun væk, var det så et ægteskab, der var værd at samle på?
Flemming Møller Mortensen (S), 2013-02-21:
Til hr. Søren Espersen vil jeg blot indledningsvis sige, at det måske lige nøjagtig var derfor, jeg valgte ikke at få en kone.
Men jeg vil sige til hr. Søren Espersen, at det jo er et spørgsmål om, hvorvidt vi udtrykker respekten for den udvikling, som et lille folk som det grønlandske ønsker skal være Grønlands fremtid.
Vi udtrykker fra socialdemokratisk side den fulde respekt.
Der er altså ikke noget nyt i, at partier i Grønland udtrykker ønske om at stå på egne ben den dag, de kan.
Jeg tror, at hvis vi danskere, Danmark som land, havde haft den historie, som Grønland har, og hvis vi pludselig kunne se, at der måske ude i fremtiden åbner sig en mulighed for, at vi kunne blive et selvstændigt land, helt selvstændigt, uden en økonomi, der er afhængig af en tidligere koloniherre, så tror jeg, jeg ville have samme holdning, som mange grønlændere giver udtryk for. Men det her er på sigt.
Det er ikke sikkert, det nogen sinde sker.
Eventyret skal være med Grønland, og der skal tjenes rigtig mange penge på enten råstoffer eller store rejer, for at den grønlandske økonomi kan blive selvbærende.
Esben Lunde Larsen (V), 2013-02-21:
Tak for det.
Nu handler det jo ikke kun om råstoffer og store rejer; det handler også om vidensressourcer.
Hvad er Socialdemokraternes holdning til de rettigheder, der bliver på baggrund af de forskningsmæssige samarbejder inden for rigsfællesskabet eksempelvis finansieret af de statslige forskningsråd i Danmark, men udvirket i samarbejde med Grønland i de forskningsprojekter, der måtte blive?
Lars Barfoed (KF), 2013-02-21:
Jeg synes jo, at Socialdemokratiet har haft en underlig tilbagelænet holdning til hele det her spørgsmål om udnyttelse af råstoffer i Grønland i relation til at bringe grønlandske og danske erhvervsinteresser og finansielle interesser i spil.
Derfor vil jeg gerne spørge, om hr. Flemming Møller Mortensen ikke er enig i, at vi da skal søge efter, at grønlandske og danske erhvervsinteresser og finansielle interesser får mulighed for at tage del i minedrift og udnyttelse af råstoffer i Grønland, og i den forbindelse, om hr. Flemming Møller Mortensen vil udelukke, at det f.eks. kunne ske ved et offentlig-privat partnerskab.
Flemming Møller Mortensen (S), 2013-02-21:
Nu synes jeg, at fru Ellen Trane Nørby skal lytte til mine udsagn her i stedet for at tage noget løsrevet fra et radioprogram.
Det, der er givet udtryk for i radioprogrammet, er, så vidt jeg husker tilbage, præcis om debatten om sjældne jordarter, nemlig om sjældne jordarter kan brydes, uden at det bliver et problem for traktaterne.
Det kan de nogle steder, fordi der ikke er et restprodukt, der er radioaktivt.
Kan sjældne jordarter brydes, uden at det bliver et sikkerhedsmæssigt politisk og strategisk problem?
Nej, det er ikke sikkert.
Det er noget af det, der bliver kigget på de to regeringer imellem.
Til spørgsmålet, om Socialdemokraterne kan støtte en brydning af uran, vil jeg blot sige, at det er et spørgsmål om at prøve at trække kanten så meget op, at den ikke kan holde, for det er overhovedet ikke det, der bliver drøftet.
Jeg har netop givet udtryk for, at kommer det som et ønske fra Grønland – og det er deri, hypotesen ligger, for vi ved ikke, om det nogen sinde sker – vil vi fra socialdemokratisk side mene, at det er rigtigt at kigge på, hvad der er muligt, hvilket beredskab der skulle stilles op, for at vi på en forsvarlig, ordentlig måde kan blive et rigsfællesskab, der eventuelt bliver eksporterende.
Men vi er slet ikke dér, hvor vi har en holdning til det.
Vi vil jo ikke ophæve nultolerancen i Danmark.
Hvorfor skulle vi det?
Vi synes, at det er en rigtig ramme at få lagt ned over det, men hvis Grønland ønsker det i en eksportsammenhæng for netop at udvikle deres land og det kan gøres, uden at det betyder noget sikkerhedspolitisk og konventions- og traktatmæssigt, så mener vi, at man skal lade muligheden undersøge.
Jeppe Mikkelsen (RV), 2013-02-21:
Jeg ved ikke præcis, hvad de sidder i det embedsmandsudvalg og drøfter.
Men jeg tænker, at det i hvert fald er et skridt, som sådan nogle tanker kan vokse ud af.
Derudover sidder vi jo bl.a. også og laver konferencer og øvrige tiltag, som kan gøre danske virksomheder mere interesserede i at investere i Grønland og sørge for, at de overhovedet får øjnene op for de muligheder, der måtte være.
Det er måske derfor, to pensionskasser i dag går ud i Berlingske Tidende og siger, at de faktisk godt kunne være interesserede i at investere i grønlandske projekter.
Som jeg synes jeg svarede hr. Lars Barfoed, og som jeg sådan set også sagde i min tale, så nej, jeg er ikke sikker på, at det vil være en god idé.
Jeg mangler stadig at se en fornuftig forretningsmodel.
Men hvis hr. Kristian Thulesen Dahl kan trylle en fornuftig forretningsmodel frem, der viser, at hvis vi investerer 10 mia. kr. i det, så får vi 100 mia. kr. ud, så tror jeg, det vil være svært ikke at finde en vis begejstring for det her i det danske Folketing.
Men vi mangler at se sådan nogle beregninger.
Dem har vi simpelt hen ikke set, de findes jo ikke i dag.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2013-02-21:
Jeg tror, at en del danskere fik kaffen lidt galt i halsen i aftes, da man i TV-avisen, kl. 21.30, kunne se, at der i forbindelse med den grønlandske valgkamp pludselig kommer udtalelser om, at Grønland skal arbejde for at forlade rigsfællesskabet.
Jeg må spørge Socialdemokratiets ordfører her under debatten i dag: Hvis det nu blev Grønlands politik, at man vil forlade rigsfællesskabet, at det er målet, er Socialdemokratiet så enig med Dansk Folkeparti i, at det så selvfølgelig vil påvirke den måde, tingene kan tilrettelægges på i årene fremover indtil den dag, man så forlader rigsfællesskabet?
Sagt på en anden måde: Det, der binder os sammen både historisk og kulturelt osv., er jo i virkeligheden fundet gennem rigsfællesskabet, mener Dansk Folkeparti, og det er det, der gør, at vi har en samhørighed, der også gør, at f.eks. danske skatteydere helt naturligt betaler bl.a. til grønlandske forhold.
Det er jo, fordi vi har et rigsfællesskab, hvor vi er fælles om tingene, og hvor vi hjælper hinanden.
Flemming Møller Mortensen (S), 2013-02-21:
Jeg glad for, at ordføreren, hr. Kristian Thulesen Dahl, har mulighed for at stille et spørgsmål til, for jeg er rent faktisk ikke sikker på, at jeg fuldstændig forstår, hvad det er, hr. Kristian Thulesen Dahl mener med det.
Det er faktisk meget klart, hvad det er, Grønland har mulighed for.
Men det er også meget klart, hvad det er, der ligger i selvstyreloven og i aftalen om rigsfællesskabet.
Men jeg lytter meget gerne til spørgsmålet igen, for jeg fik givetvis ikke svaret, som ordføreren gerne ville have det.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2013-02-21:
Nej, og det er jo ikke til at vide, om ordføreren vil gøre det, selv om han forstår spørgsmålet.
Men min pointe er sådan set bare, at når vi beder danske skatteydere om at medvirke til at skaffe mellem 3,5 og 4,5 mia. kr. hvert år til at understøtte det grønlandske samfund, så gør vi det, fordi vi har et rigsfællesskab og gerne vil vise, at vi inden for rigsfællesskabet understøtter hinanden.
Der er vi et fællesskab, der hjælper hinanden, og vi anerkender, at det er nødvendigt for Grønland at få pengeoverførsler fra Danmark, for at det kan fungere godt på Grønland.
Hvis man fra grønlandsk side siger, at målet slet ikke er rigsfællesskabet – det er ikke højt prioriteret – for målet er at komme ud af rigsfællesskabet, så er det sværere at forklare danske skatteydere, at man skal hive 3,5-4,5 mia. kr. op af lommen hvert år, spare på andre områder i Danmark, for at understøtte det grønlandske samfund.
Det var sådan set bare den sammenhæng, som jeg synes er meget naturlig, for det er svært at forklare danske skatteydere, hvordan man ellers kan forholde sig til det.
Og så ville jeg egentlig bare høre, om Socialdemokratiet er enig i det.
Flemming Møller Mortensen (S), 2013-02-21:
Så forstår jeg det, for det er jo heri, at Dansk Folkeparti har en grundholdning, som også gjorde, tror jeg, at Dansk Folkeparti var det eneste parti, der i 2008 ikke støttede op omkring selvstyreloven.
Fra socialdemokratisk side anerkender vi og har respekt for, at Grønland som folk har lyst til på lang sigt at arbejde hen imod det, der måtte være et bæredygtigt økonomisk samfund, som står på mere frie fødder, end når det er bundet op på et dansk bloktilskud.
Det var præcis det, jeg citerede Torben M. Andersen og næstformanden for grønlandsk Økonomisk Råd for også at sige.
Jeg vil blot igen udtrykke, at der for mig og Socialdemokratiet at se intet nyt er i, at mange på Grønland, mange partier på Grønland, har haft det ønske gennem lang tid og stadig væk har det, nemlig at arbejde frem mod en selvstændighed.
Men det bygger jo naturligvis på den forudsætning, at Grønland kan stå på egne ben rent økonomisk.
Dermed giver jeg også udtryk for, hvad den socialdemokratiske holdning er.
Den socialdemokratiske holdning er, at vi ønsker rigsfællesskabet.
Vi synes, at det beriger alle tre parter inden for rigsfællesskabet.
Finn Sørensen (EL), 2013-02-21:
Ordføreren render lidt stærkt, også når han siger, at det forslag til vedtagelse, han har fremsat, har fået accept fra alle partier i Folketinget.
Jeg er nødt til at sige, at jeg så den endelige ordlyd, lige før statsministeren gik på talerstolen og ikke har haft lejlighed til at melde tilbage til ordføreren, hvad vi synes om den.
Nu vil jeg så bare sige til ordførerens beroligelse, at det ikke er, fordi den forskrækker mig.
Der står nogle gode ting i den med nogle gode formuleringer.
Jeg har dog bare et enkelt spørgsmål, og det er til det sidste afsnit, hvor der tales om, at vi skal skabe øgede investeringer på sammenlignelige og gennemsigtige markedsmæssige vilkår.
Hvad ligger der i det?
Det vil jeg gerne have en uddybning af.
Så har jeg også lige et spørgsmål til den her diskussion om uran.
Den 26. januar tror jeg da der var mange andre, der fik kaffen galt i halsen, og det var, da ordføreren, åbenbart på vegne af i hvert fald to af regeringspartierne og måske også statsministeren, meldte ud, at hvis det nu var sådan, at Selvstyret gerne vil åbne op for udvinding og eksport af uran, så var der ingen hindringer fra ordførerens side.
Så spørger jeg: Hvad var anledningen til, at ordføreren syntes, det var nødvendigt at melde sådan noget ud?
For Selvstyret har jo ikke ændret politik endnu da – i hvert fald ikke mig bekendt.
Flemming Møller Mortensen (S), 2013-02-21:
Til hr. Finn Sørensen vil jeg sige, at min aktivitet var stor, også under statsministerens redegørelse, for at få teksten gjort klar for med stor glæde at kunne sige, at alle – og jeg håber også Enhedslisten – står bag den tekst, der nu ligger.
Men sådan arbejder vi en gang imellem til allersidste sekund.
Det gjorde vi også her.
I forhold til min udtalelse tidligere om en eventuel, og man må sige eventuel, grønlandsk ophævelse af nultolerancen – det er hypotetisk, om det overhovedet vil ske – har vi fra socialdemokratisk side sagt, at de internationale konventioner og traktater er bundne, men kan der gøres noget inden for det, traktaterne giver mulighed for, og kan man gøre noget inden for det beredskab, som Danmark, altså rigsfællesskabet, givetvis skal opbygge, så vil vi ikke sætte en snubletråd op.
Det er et spørgsmål om at være ansvarlig over for Grønlands udvikling og også at være ansvarlig i forhold til de konventioner og traktater, vi som rigsfællesskab og som land har bundet os til internationalt.
Finn Sørensen (EL), 2013-02-21:
Jeg spurgte, hvad anledningen er til, at man pludselig kom med den der udmelding.
Som ordføreren selv siger, har selvstyret jo ikke ændret politik.
Det var mig bekendt ikke engang til fornyet diskussion i det grønlandske Landsting, så hvad var anledningen til, at man pludselig fandt det nødvendigt at komme med en udmelding om et meget hypotetisk spørgsmål?
Det synes jeg ikke jeg har fået noget svar på.
Det andet spørgsmål er, om den udmelding er udtryk for, at Socialdemokratiet har ændret holdning til udvinding og eksport af uran.
Vi har jo en meget klar politik herhjemme om, at det er noget, vi til nød har brugt på forsøgsbasis nede på Risø, men ellers vil vi ikke have noget med det skidt at gøre, fordi det er giftigt og farligt og alt muligt andet.
Det har vi indtil nu været enige om.
Er det udtryk for en holdningsændring i ordførerens parti?
Flemming Møller Mortensen (S), 2013-02-21:
Det er ikke rigtigt, hvad hr. Finn Sørensen siger, nemlig at det ikke har udgangspunkt i en grønlandsk debat, for det har det.
Der er en politisk uenighed i Grønland om, hvorvidt man skal ophæve nultolerancen eller ej.
I forhold til den socialdemokratiske holdning på området vil jeg blot henlede opmærksomheden på, at demokratier, som vi meget gerne sammenligner os med, og som også har kultursammenfald, eksempelvis Canada og Australien, altså har en eksport af uran eller radioaktive produkter.
Det er ikke noget, man bare kommer til.
Fra socialdemokratisk side kunne vi aldrig drømme om at slippe tøjlerne i forhold til at have den absolut største ansvarlighed på området.
Men vi vil også gerne give signalet til, at hvis der i Grønland bliver truffet den her beslutning, er der måske nogle muligheder.
Men det bygger på en hypotese, fordi Grønland ikke har besluttet sig for det, men vi har givet en umiddelbar melding fra socialdemokratisk side, som vi synes er rigtig at give.
Ellen Trane Nørby (V), 2013-02-21:
Nu kan jeg så forstå på Socialdemokraternes ordfører, at man ikke ser noget problem eller nogen udfordringer i at skulle håndtere hele spørgsmålet om uran og udvinding og eksport af uran.
Jeg vil blot høre Socialdemokraternes ordfører
: Set i lyset af at Danmark tilbage i 1968 undertegnede traktaten om ikkespredning af kernevåben og dermed også binder og hæfter for rigsfællesskabet, når det handler om bl.a. at håndtere nukleare stoffer som uran, er ordføreren så fuldstændig overbevist om, at det ikke vil skabe nogen som helst udenrigs- og sikkerhedspolitiske udfordringer eller konkrete praktiske problemer at håndtere det at eksportere uran og fra dansk side sikre, at hvis der er andre kommercielle aktører i Grønland, der udvinder uranen, så falder det ikke i hænderne på lande, som er underlagt restriktioner fra det internationale verdenssamfund?
Flemming Møller Mortensen (S), 2013-02-21:
Jeg er rigtig glad for at kunne få lov til at svare fru Ellen Trane Nørby, for der er i hvert fald sket en misforståelse, når fru Ellen Trane Nørby siger, at jeg giver udtryk for, at Socialdemokraterne overhovedet ikke synes, at det måtte være forbundet med problemer eksempelvis at ophæve en nultolerance og dermed at skulle til at stå med et ansvar inden for rigsfællesskabet for en eksport.
Det er lige nøjagtig, hvad jeg giver udtryk for – at det er forbundet med rigtig store udfordringer.
Men en gang imellem skal man jo også tage tyren ved hornene og konfrontere udfordringerne og se, om der er noget, der kan lade sig gøre.
Det er det eneste, jeg har givet udtryk for.
Jeg ser store problemer.
Hvis vi går ind konkret og kigger på, hvad det er, eksempelvis Canada og Australien har opbygget af kontrolapparater på det her område, så må vi sige, at vi overhovedet ingen kompetencer har, vi har ingen erfaring på det område.
Så det i sig selv vil være en meget, meget stor udfordring.
Jeg har også givet udtryk for, at det sikkerhedspolitiske aspekt i det her er et rigsanliggende, og jeg har bidt meget mærke i, at statsministeren sammen med landsstyreformanden har sat sig for, at det skal undersøges, og man vil sidde meget tæt sammen og undersøge, hvilke problemstillinger der kan rejse sig i en situation som den her eller andre.
Derfor vil jeg sige, at der ligger rigtig mange udfordringer i de her problemstillinger.
Med hensyn til ikkespredningsaftalen: Det er jo netop det, jeg forsøger at præcisere meget tydeligt – at vi fra socialdemokratisk side aldrig nogen sinde kunne drømme om at begynde at slække på internationale konventioner og traktater.
Vi ved lige nøjagtig, hvad det er, der ligger i det.
Hvad der ligger i det, som vi ikke ved noget om, er, hvad statsministeren og den grønlandske regeringsleder har sat sig for at undersøge.
Så vi bliver klogere på det her område.