runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-04-13:
Jeg synes bare ikke, at den argumentation hænger sammen på nogen som helst måde.
Hvis det er sådan, at Dansk Folkeparti går ind for, at den ret skal være bredere, at den skal gælde endnu flere, altså også forældre, der mister børn, der er endnu ældre, hvorfor kan man så ikke tage det her som et skridt i den rigtige retning?
Det vil i det mindste give nogle fædre muligheden.
Men det er da i hvert fald en del af dem, som Dansk Folkeparti tilsyneladende gerne vil hjælpe, som vil blive hjulpet af det her forslag.
Jeg synes, at det var rart at høre Dansk Folkeparti være meget positiv over for det her forslag.
Så bare lige til opklaring: Dansk Folkepartis ordfører sagde, at det jo heldigvis er sådan, at nogle arbejdsgivere er meget forstående og derfor giver mænd fri i tilfælde af et lille barns død.
Men jeg kunne godt tænke mig at høre, når det nu er så positivt med de her forstående arbejdsgivere, om den logiske følge så ikke må være, at man giver det som en ret, så det ikke kun er dem, der har forstående arbejdsgivere, der får den her mulighed, men også dem, der måske har lidt mindre forstående arbejdsgivere?
Henrik Brodersen
Det kan der være noget rigtigt i, hvis man laver det som en ret.
Men som jeg sagde før, så sker der netop den skævvridning, at det pludselig er alderen på barnet, der afgør, om man har ret til orlov, for jeg ser det stadig væk som lige så stor en sorg at miste et barn, der er 33 uger gammelt, som et barn, der er 32 uger gammelt.
Henrik Brodersen (DF), 2007-04-13:
Jeg synes da, at hvis vi skal tage diskussionen, så lad os dog, som jeg sagde før, tage dem alle sammen over en kam i stedet for at tilgodese dem med et barn på 32 uger og ikke dem, hvor barnet ulykkeligvis dør, når det er 33 uger gammelt.
Om det lige præcis er mig, som tager initiativ til det, er måske tvivlsomt, i og med at det er i en tidsbegrænset periode, jeg skal være her.
Men det om sorgbearbejdelse er i hvert fald noget, som ligger Dansk Folkeparti meget på sinde.
Så vi tager til hver en tid en drøftelse om det.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2007-04-13:
Nu står ordføreren her og siger, at ordføreren afviser forslaget eller Dansk Folkeparti afviser forslaget, fordi det kun dækker børn op til 32 uger.
Jeg vil gerne spørge: Har Dansk Folkepartis ordfører tænkt sig at tage initiativ til et forslag, som udvider barselreglerne eller sorgreglerne, om man vil, så de vil give samme ret til sorgbearbejdelse, altså en sorgorlov, til mor og far til et større barn, der dør, som til dem, hvis barn dør som spæd?
Er det det, jeg hører Dansk Folkeparti sige, og kan vi om kort tid se sådan et forslag fra Dansk Folkeparti?
Henrik Brodersen (DF), 2007-04-13:
Lad mig sige det på den måde, at med B 82 har vi da i hvert fald fået taget hul på en debat, som handler om noget virkelig tragisk, nemlig når man som kommende forældre har glædet sig til den store begivenhed, det er at få et barn, og det så viser sig måske lige efter fødslen eller efter få ugers levetid, at barnet ikke er levedygtigt, Vi har i Dansk Folkeparti stor forståelse for, at i sådan en situation skal samfundet gå ind og hjælpe alt det, det kan, ligesom familien, venner og bekendte skal stå familien bi ved tabet af et barn, men vi er også af den opfattelse, at øget barselorlov ikke er løsningen.
At faren fortsat har 2 uger og ikke 14 uger, skyldes jo, at moren skal komme sig fysisk over fødslen.
Jeg har stor forståelse for, at forældre har brug for at være sammen i en periode derhjemme for at bearbejde den svære tid.
Det lykkes tit og mange gange heldigvis ved, at langt de fleste arbejdsgivere har forståelse for situationen og giver fri uden problemer, så faderen kan være hjemme.
Endelig er der stadig væk den mulighed, at man kan gå til sin praktiserende læge og få en sygemelding og ad den vej få en løsning på fraværet.
Dette gælder også, når barnet er 2, 10 eller for den sags skyld 25 år, når det dør, for det gør altid ondt, og der kan man i højeste grad have lige så meget brug for at have orlov.
Det er derfor, at Dansk Folkeparti ikke kan støtte op om forslaget, som ligger her.
Det giver en skævvridning, når det pludselig er alderen på barnet, der afgør, om man har ret til orlov eller ej.
Som jeg ser det, er det lige så hårdt, som jeg sagde før, at miste et barn på 2 eller 10 år som et på 2 eller 10 dage.
Disse forældre har ikke ret til orlov efter dette forslag.
Med stor sympati for forslaget er vi nødt til at afvise det af den simple grund, at vi ikke mener, at det er skruet godt nok sammen.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2007-04-13:
Jeg vil gerne have lov til at fortælle ministeren, at der er rigtig, rigtig mange fædre og mødre ude i Danmark, som har oplevet det her, og som synes, SF's forslag er en rigtig god idé.
Når nu ministeren siger, at det her, SF's forslag, er det samme som en introduktion af en sorgorlov – hvilket det ikke er; der er spørgsmål om barsel; der er spørgsmål om et barns fødsel, uanset at barnet så afgår ved døden eller senere efter fødslen afgår ved døden – så vil jeg gerne have ministeren til at svare på, om ministeren, siden man bliver ved med at henføre det her til, at det kan udvides til at omfatte børn, der dør senere, som 3-årige, som 7-årige, har tænkt sig at fremsætte et forslag om, at vi får sådan en sorgbarsel?
For SF ville synes, det var en glimrende idé.
Var det noget, ministeren har tænkt sig at fremsætte forslag om, siden ministeren fremdrager det her i forbindelse med det her forslag, som ikke siger noget om det?
Så skal jeg beklage, hvis jeg misforstod det.
Men sådan er det jo.
Barselreglerne gælder jo, når der er et nyfødt barn, og her er det jo sådan, at der ikke er et barn, og derfor kan det ikke falde ind under barselreglerne.
Men det er så sådan SF har valgt at fortolke det.
Det kan også være, at man på sigt skal se, om man kan finde nogle muligheder.
Vi mener bare ikke, at man sådan har fundet det gyldne æg i det her forslag, men vi er da åbne over for at følge udviklingen løbende.
Men jeg vil sige, at jeg da indtil da glæder mig over, at man ude på arbejdsmarkedet også i dag er meget god til at give forældre, der er i sorgperioder, rum, og at også lægerne er villige til at give en sygemelding i de situationer.
Morten Bødskov (S), 2007-04-13:
Nu er ministeren selvfølgelig ny i sit embede og al ære og respekt for det.
Men sandheden er jo rent faktisk, at lige nøjagtig det afsnit 5.5.3 om gebyrer og overvejelserne om, om man skulle have et gebyr, og at man ville se på det senere, hvis der var en eksplosion i antallet af navneændringer, var noget af det, hvor vi drøftede, om det skulle med i en revisionsbestemmelse.
Og derfor er det, regeringen laver her, for mig at se et brud på den lov, der blev vedtaget
Der bliver indført en revisionsparagraf i loven, hvor man skriver i bemærkningerne, at det gør man for at holde øje med konsekvenserne af loven.
Der er jo fuldstændig klar overensstemmelse, som den konservative ordfører også bekræftede over for mig tidligere, nemlig at det bl.a. også handlede om spørgsmålet om gebyr.
Det er dér, hvor jeg har så vanskeligt ved at forstå, at man ikke bare kan indrømme – og hvis man ikke vil sige, at man har brudt sin egen lov, er det fair nok, det er selvfølgelig også en enorm kamel at sluge – at man er blevet fuldstændig omgået af Dansk Folkeparti, at ministerens forgænger ikke er blevet orienteret om det her, at det er blevet til i en sen nattetime i Finansministeriet, fordi Dansk Folkeparti har et fuldstændig anderledes syn på navneændringer end det meget brede flertal, der stod bag den oprindelige lov.
Og det er jo det, der har vist sig.
Vi er helt oppe på 100.000 danskere nu, der ændrer navn.
Og det har vi hele tiden sagt er uafhængigt af, at vi senere skal se på indholdet i navneloven.
Men man kan være helt tryg ved, at alle partier selvfølgelig bliver inviteret over, og så drøfter vi indholdet i navneloven i 2008-09, som vi har aftalt.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2007-04-13:
Jeg synes, at den sidste bemærkning er meget karakteristisk for oppositionen: at en afgift ikke skal bruges til skattelettelser.
Nej, reelle skattelettelser er ikke noget, som findes i oppositionens sprogbrug.
Men der er en ting, jeg ikke accepterer, og det er fru Anne Baastrups konklusioner på den magtbalance mellem Venstre og Konservative og Dansk Folkeparti, som fru Anne Baastrup bruger megen energi på at fremføre.
Jeg vil bare sige en ting, så det ligger helt fast: I Det Konservative Folkeparti er vi meget, meget glade for at være i regering.
Det er dér, vi har det allerbedst.
Man kan se på retspolitikken, skattepolitikken, udenrigspolitikken, kulturpolitikken, og jeg kunne blive ved, at vi aldrig har gennemført så meget konservativt tankegods, som vi gør i disse år.
Fru Anne Baastrup må altså droppe den der tese om, at det, at vi pålægger et gebyr på 430 kr., skulle illustrere, at Det Konservative Folkeparti ikke har indflydelse på politikken.
Vi er faktisk rigtig glade for at være i regering og meget tilfredse.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2007-04-13:
Så vil jeg gerne stille fokus på det ligestillingsmæssige aspekt i det her.
Synes ordføreren ikke, at det er problematisk, at en kvinde, der mister et spædbarn, har ret til 14 ugers barsel, mens en mand, der mister et barn, kun har ret til 2 ugers barsel?
Hvordan retfærdiggør ordføreren, at man afviser et forslag, der vil rette op på den her skævhed?
Anne Baastrup (SF), 2007-04-13:
Det ville også komme voldsomt bag på mig, hvis hr. Per Ørum sagde noget som helst andet.
Jeg bruger bare det her lovforslag som et eksempel på, at Venstre og Dansk Folkeparti er fuldstændig ligeglade med, at De Konservative har sloges for en sag og så taber et vigtigt princip.
Det er de to andre partier ligeglade med.
Det er jo konklusionen.
Jeg ved da godt, at De Konservative ikke synes, at det, der bliver sagt her i salen, er sjovt, men sådan er det bare, og det er virkeligheden.
Morten Bødskov (S), 2007-04-13:
Tak til ministeren og tillykke med hvervet.
Det er første gang, vi får lejlighed til at sige det.
At det så skulle være under de her omstændigheder er selvfølgelig lidt beklageligt.
Nu blev der jo stillet et ændringsforslag til det lovforslag, som ministerens forgænger behandlede og fik vedtaget meget bredt her i Folketinget, som betyder, at der står i loven, at der er en revision af loven i 2008 og 2009, og under bemærkningerne til det ændringsforslag henviser man til det, der er det centrale, nemlig at der er tale om en kraftig liberalisering af navneloven, og at man vil høste erfaringer og tage det op ved en revision i 2008 og 2009.
Mener ministeren, at det lovforslag, vi behandler i dag, er et brud på den aftale og den lov, vi oprindelig vedtog om en revisionsklausul eller ej?
Der var mange partier, der stemte for navneloven, og jeg vil sige, at vi er rigtig glade for, at der var så mange, der bakkede op om den, og heldigvis har den jo også vist sig at være en succes.
Og så er det helt rigtigt, at i navneloven står der, at vi har aftalt, at vi skal revidere indholdet i loven i 2008-09, og det står vi helt fast ved.
Det vil der også blive lejlighed til.
Partierne vil blive inviteret over, og så drøfter vi indholdet i navneloven.
Men gebyret handler altså ikke om indholdet, og det fremgik også helt tydeligt af navneloven, da den blev vedtaget.
Vi vil følge udviklingen i navneændringerne, og så vil vi se, om det vil blive nødvendigt at pålægge et gebyr.
Og vi har altså vurderet, at det har været nødvendigt, og derfor kommer der nu et gebyr på 430 kr.
Men det har intet at gøre med den aftale, vi har, eller som det står i navneloven, at vi selvfølgelig skal drøfte indholdet i den.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2007-04-13:
Fru Charlotte Fischer spurgte jo, om man ikke mister ånden i navneloven med det forslag, vi står med i dag.
Og pointen er jo, at ministerens forgænger, hr. Lars Barfoed, jo i sin tid sagde, at det her lovforslag nu var en ligestilling mellem folk i ægteskab og folk i ægteskabslignende forhold.
Det var han meget begejstret for.
Det var Det Radikale Venstre også meget begejstret for.
Det Konservative Folkeparti var også meget begejstret for det.
Hvis man ønsker at tage hinandens navn, hvis man er samlevende, så har man god mulighed for det.
Det er der ikke ændret på overhovedet.
Men det er rigtigt, at der nu er indført et gebyr på 430 kr., og de, der er fritaget, er så de, der indgår ægteskab, og børn, hvor forældrene skifter navn.
Det er det snit, vi har valgt, og jeg kan forstå, at Det Radikale Venstre havde ønsket, at snittet skulle være anderledes.
Men sådan er aftalen nu engang indgået, og det ændrer altså ikke ved indholdet i navneloven og det, at man altså stadig væk har muligheden for at tage hinandens navn.
Og jeg kan jo forstå, som fru Charlotte Fischer også var oppe og sige som ordfører, at det er jo ikke gebyret, der er væsentligt, det er ikke de 430 kr. Så man skal ikke gøre problemet større, end det er.
Vi er fuldstændig enige om, at man kan sige, det er snittet, som vi er uenige om.
Altså, det er ikke selve ideen om, at der kan være et gebyr for navneændringer, vi er uenige om.
Det, det handler om, er: Skal der være en ligestilling mellem folk, der lever i ægteskab, og folk, der lever i ægteskabslignende forhold?
Det er det, sagen handler om.
Det var det, hr. Per Ørum Jørgensen som ordfører i 2005 glædede sig over blev ændret.
Det var det, hr. Lars Barfoed som daværende minister glædede over i 2005.
Det, der så er sket, er, at i efteråret har finansministeren sammen med ledende folk i Dansk Folkeparti lavet et nyt snit og ændret reglerne for ligestilling mellem folk i ægteskab og i ægteskabslignende forhold.
Dermed er Det Konservative Folkeparti endnu engang blevet trynet af Venstre i samarbejde med hr. Kristian Thulesen Dahl og andre, og er det tilfredsstillende?
Det er kun et spørgsmål om et gebyr.
Jeg vil gerne slå fast, at vi var glade for, at man gav de samlevende par ligestilling, da man drøftede indholdet i navneloven.
Vi tog ikke stilling til, hvordan det skulle være, hvis man indførte et gebyr, for som bekendt var der jo ikke gebyrer med i den oprindelige navnelov.
Det er en aftale, vi har lavet med Dansk Folkeparti, og den er Det Radikale Venstre velkommen til at være uenig i.
De Radikale havde ønsket det anderledes, men vi har valgt at lægge snittet her, og det er vi sådan set godt tilfredse med.
Anne Baastrup (SF), 2007-04-13:
Jeg vil godt vende lidt tilbage til processen.
Mener familieministeren, at denne proces er i overensstemmelse med de principper, som bl.a. lå til grund for den fælles konference mellem regeringen og Folketinget om samarbejde?
Sammen med regeringen lavede vi en navnelov, talte om alle de problemer, der er forbundet med det, og var klar over, at på et eller andet tidspunkt skulle vi begynde at overveje gebyrer og andet, men nu ville vi lige se, hvordan det kom til at gå.
Mener ministeren, at det her er i overensstemmelse med den gode parlamentariske skik, som alle i hvert fald sagde – de mente det måske ikke så meget, men de sagde det – at de ville følge?
Hvordan vurderer familieministeren det her på en skala fra 1 til 10?
Men jeg kan forstå, at der har været forskellige forventninger.
Vi var glade for, at det blev skrevet ind i navneloven, at når indholdet skal revideres i 200809, vil vi invitere partierne til at drøfte indholdet og se på, hvordan det er gået.
Spørgsmålet om gebyr har vi set som noget, der er fuldstændig adskilt fra indholdet.
Vi har sagt, at man er nødt til løbende at overvåge, hvordan udviklingen kommer til at gå, og om det på et tidspunkt kan være nødvendigt at introducere et gebyr.
Det har vi altså vurderet er nødvendigt her og nu, og så har vi indført det som en del af finanslovaftalen med Dansk Folkeparti.
Længere er den sådan set ikke.
Jeg kan forstå, at ministeren ikke vil give sig selv eller regeringen karakterer, men jeg vil sige, at jeg tror, det vil være svært at komme op på ret meget mere end 1, altså den laveste karakter.
Det, vi i virkeligheden må konkludere, er, at der er ingen grund til at forsøge at samarbejde med denne regering, medmindre Dansk Folkeparti er med.
Måske kan det lade sig gøre, hvis det er en Venstreminister, men hvis det er en konservativ minister, er det fuldstændig ligegyldigt.
Hvis Dansk Folkeparti ikke er med i en aftale, hvor der sidder en konservativ minister for bordenden, kan alt ændres ovre hos finansministeren en sen nattetime.
Er ministeren ikke enig med mig i det?
Det er i orden, at man er kritisk, men man kan altså også gøre et meget for stort nummer ud af det.
Det er den samme fru Anne Baastrup, der lige har været på talerstolen for at sige, at SF sådan set synes, gebyrer er i orden, og at de ikke er problemet.
Derfor synes jeg lige, man skal have proportionerne i orden i det her.
Man er jo velkommen til at give karakterer til regeringen fra SF's side, men jeg synes, det er et fint lovforslag, regeringen er kommet med.
Jeg synes, det er en fin løsning, også den digitale forbindelse til kirkekontorerne, og man skal også hæfte sig ved, at vi har sendt forslaget ud i bred høring.
Der er ikke kommet særlig mange høringssvar, og folk er generelt positive, så jeg mener altså ikke, man skal gøre et større problem ud af det, end det er nødvendigt.
Svend Erik Hovmand (V), 2007-04-13:
Det er sådan set i forlængelse af den sidste debat.
Jeg har haft lejlighed til at overvære hele debatten, og jeg må sige, at når man ser de høringssvar, der er kommet, er der jo ikke den store opstandelse uden for dette hus, som der tilsyneladende er blandt nogle i dette hus.
En ting, der er faldet mig en lille smule for brystet, og som er årsagen til, at jeg overhovedet beder om ordet, er, at hr. Morten Bødskov satte spørgsmålstegn ved lovligheden af overhovedet at indføre det gebyr.
Jeg synes, det er interessant at konstatere, at en anden fra oppositionen, nemlig fru Charlotte Fischer, klart siger, at der ikke er noget ulovligt i det, så derfor vil jeg bare for en ordens skyld endnu en gang gerne have bekræftet, at revisionsparagraffen i loven står ved magt, og at Folketinget får lejlighed til at få en ny drøftelse, når revisionen skal finde sted.
Revisionsbestemmelsen står til fulde ved magt, og som aftalt inviterer vi ordførerne i 2008-09, når vi skal revidere indholdet af navneloven.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Henrik Brodersen (DF), 2007-04-13:
Det gør jeg ved at sige, at som det ligger nu, virker det faktisk i praktik sådan, så man til enhver tid kan få en sygemelding, hvis man har behov for at have noget orlov.
Som jeg siger, netop det, at der er den forskel på, om det er et spædbarn, eller er et teenagebarn eller måske endda et voksent barn, gør, at jeg ikke synes, at det her er fyldestgørende nok til, at jeg vil stemme for det.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2007-04-13:
Jeg vil sige mange tak for debatten om det her forslag, som det altså må have været meget, meget svært for regeringspartierne og Dansk Folkeparti at afvise, fordi det er så oplagt uretfærdigt, at man som far, når man mister et spædbarn, ikke har den samme ret til orlov, som en mor har.
Jeg synes, det er utrolig vigtigt at påpege, at selv om graviditet og fødsel i meget høj grad inddrager moren, er vi altså ikke 50 år tilbage i tiden, hvor far ikke også er med og inddrages og vil inddrages i hele forløbet omkring graviditet, fødsel og spædbarnspleje.
Det er et fuldstændig vanvittigt argument, at man kan melde sig syg, for det at antage, at sorg er det samme som sygdom, er der jo ingen belæg for.
Det er rigtigt, at man kan blive syg af sorg, men sorg og sygdom er ikke det samme, og hvis man i øvrigt har været vant til at passe sit arbejde og ellers ikke er syg, så er det grænseoverskridende at skulle gå op til sin læge og bede om en lægeerklæring.
Det er altså et spørgsmål om at udstyre fædre med nogle rettigheder i forhold til at tage den barsel i forbindelse med spædbarnsdød.
Jeg synes, det er dejligt at høre, at Socialdemokraterne og Enhedslisten så fuldstændig umiddelbart bakker op om intentionerne i det her forslag.
Jeg synes også, det er glædeligt, at den radikale ordfører bakker op, og jeg synes, det ville være fint med det radikale forslag.
Jeg vil helt klart lave en beretning, som Enhedslisten foreslår, men hvis regeringen ikke er med på at lave et lovforslag, som tilgodeser den her problemstilling, så synes jeg, det ville være fint, hvis De Radikale, Socialdemokraterne, Enhedslisten og SF i samarbejde kunne lave et forslag, som regeringen ville få endnu sværere ved at afvise.
For det er oplagt, at det her forslag er noget, vi skal have gennemført.
Jeg vil sige, at det også er meget problematisk at skulle forlade sig på arbejdsgivernes velvilje, som det her er blevet fremført af regeringspartierne.
Det er fuldstændig op til den enkelte arbejdsgiver at give et klap på skulderen og sige: Gå du bare hjem og plej din sorg og din familie i den her forbindelse.
Jeg synes simpelt hen ikke, det er et samfund værdigt, at vi har behov for at udstyre arbejdstagere med nogle basale rettigheder.
Det skal være mine ord herfra.
Jeg glæder mig til, at vi i udvalget kan lave noget, der styrker intentionerne i det her forslag, så vi kan få indført, at fædre har samme rettigheder til barsel i forbindelse med spædbarnsdød, som mødre har.
Men hvis nogen skulle have lyst til at fremsætte forslag om sorgorlov i forbindelse med, at børn dør, er vi i SF meget villige til at se med velvilje på sådan et forslag.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2007-04-13:
Indledningsvis vil jeg sige, at jeg egentlig har stor sympati for det forslag, der ligger her, og når man sådan læser bemærkningerne, kan man egentlig også godt blive fanget og mene, at der er måske en pointe her.
Men ved nærmere eftertanke synes jeg, at der er nogle ting i det her forslag, som man ikke har taget højde for.
Jeg synes, det er væsentligt at se på, hvad der er baggrunden for, at vi har de regler, som vi har i dag, hvor moderen har de 14 uger og faderen har de 2 uger.
Det, der egentlig undrer mig lidt, når jeg ser forslaget, er, at man overhovedet ikke skelner til det fysiske aspekt.
For det er jo klart for enhver, at der er behov for en fysisk restitution i forbindelse med en fødsel.
Det aspekt er ikke belyst i det her beslutningsforslag.
Jeg synes, det er helt relevant at tage udgangspunkt i, hvad baggrunden er for, at der er valgt den prioritering, der er.
Nu vil jeg også sige, at en sorg varer jo ikke kun 14 uger.
I det tragiske tilfælde, hvor man mister et spædbarn, varer sorgen jo hele livet.
Derfor tror jeg også, at det er meget relevant at se på, om den her orlov drejer sig om noget fysisk, eller om den er sorgbearbejdende.
Nu er det svært at forestille sig konkret, det skal man nok opleve for at kunne bedømme omfanget, men jeg tror, vi reagerer forskelligt i sådan en situation.
For nogle vil det rigtige formentlig være, at man hurtigt kommer ind i noget, der minder om en hverdag igen.
For andre er der måske behov for at holde en pause, tage en orlov, alt efter hvordan man reagerer på situationen.
Der er i forslaget tale om en total ligestilling uden hensyntagen til, at mennesker er forskellige.
Mennesker reagerer forskelligt, og mennesker har måske behov for forskellige løsninger i så tragisk en situation.
Der mener jeg faktisk, at den ordning, vi har i dag, hvor man kan gå til sin praktiserende læge, hvis man på baggrund af sådan et tragisk tilfælde ikke er i stand til f.eks. at udføre sit arbejde, er den bedste løsning.
Man kan eventuelt henvises til psykolog, eller hvad man nu har brug for.
Jeg er altså bange for, at vi somme tider i ligestillingens hellige navn, havde jeg nær sagt, overser det, at mennesker er forskellige, og at mennesker har behov for forskellige løsninger.
Så på den baggrund kan vi fra konservativ side ikke støtte dette forslag, selv om vi anerkender og selvfølgelig er meget optaget af den her problemstilling og gerne vil kigge nærmere på, om der er behov for at ændre på tingenes tilstand.