runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Samuelsen (LA), 2008-11-20:
Altså, medmindre man er fuldstændig totalitært indstillet, og det er jo nøjagtig det modsatte man er, når man er liberal, skal man jo altid være åben over for at lade sig påvirke af argumenter.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2008-11-20:
Men betyder det så, at der er grundlag for, at ordføreren kunne ændre sin holdning alt afhængig af, hvad Menneskerettighedsdomstolen kommer frem til?
Anders Samuelsen (LA), 2008-11-20:
Jeg tror, at når statsministeren bliver spurgt, om han vil forlade landet eller ej, plejer han at svare ved at henvise til, at det er hypotetiske spørgsmål, og det her er jo et hypotetisk spørgsmål.
Lad os dog forholde os til problemstillingen, når der foreligger en dom, så skal jeg nok give mit besyv med, hvis nogen er interesserede i at høre det.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2008-11-20:
Nu er det jo sådan, at regeringen er blevet bedt om at afgive et svar inden den 6. januar næste år til Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol om en verserende sag angående lige præcis problemstillingerne her.
Hvordan vil ordføreren forholde sig til Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol i denne sammenhæng, hvis domstolens afgørelse falder sådan ud, at regeringen forskelsbehandler uretmæssigt?
Anders Samuelsen (LA), 2008-11-20:
Jeg har faktisk allerede i et tidligere svar været inde på, at der kan være et ulogisk element i forslaget her med hensyn til de tilfælde, hvor man nægter at opgive navnet på faren, men godt ved, hvem faren er; det er jeg helt med på.
Men jeg har også klart præciseret, at i de tilfælde, hvor det f.eks. er en udefra kommende begivenhed, som gør, at man bliver enlig forsørger, mener jeg selvfølgelig, at man skal have muligheden for at få det ekstra tilskud.
Lene Hansen (S), 2008-11-20:
Jeg synes, jeg stillede et utrolig nøjagtigt spørgsmål, men jeg fik egentlig ikke svar på det.
Anerkender ordføreren, at lovforslaget her er fremsat for at afhjælpe økonomisk svære tider i familier, hvor der kun er én forsørger?
Jeg kan høre, at ordføreren egentlig ikke synes, at der skal være noget særligt børnetilskud, for hvis ulykken er ude, må man jo hytte sit eget skind, som man nu bedst kan.
Det er egentlig det, ordføreren står og siger.
Men lovforslagets formål er vel at hjælpe enlige forsørgere i en økonomisk trængt situation.
Det er et af formålene.
Anerkender ordføreren det?
Anders Samuelsen (LA), 2008-11-20:
Det er jeg bekendt med, og jeg glæder mig til at se det konkrete indhold i det og se, om det så faktisk kommer til at leve helt op til de intentioner, som jeg talte om.
Jeg synes, det er fair nok, at SF og Enhedslisten har svært ved at forstå den her diskussion, som i bund og grund drejer sig om, om vi skal ende med at have et samfund, hvor det til sidst også kræves, at alle skal have et hundekørekort, før man kan få lov til at få en hund, for man kan jo risikere, at selv en kernterrier bider en ældre dame med rollator nede på gadehjørnet, og derfor er det nødvendigt, at alle skal have et hundekørekort.
Og alle skal selvfølgelig også have den samme indtægt, for ellers har de ikke mulighed for at få en hund og forsørge den hund også.
Det er de diskussioner, vi ender ud i, og det er nøjagtig det, den her diskussion i dag er et udtryk for, altså at man kan blive ved selv ned til mindste hjørneområde.
Jeg synes principielt, at det må have nogle konsekvenser, når man træffer egne valg.
Længere er den sådan set ikke.
SF og Enhedslisten, venstrefløjen, har så den holdning til det, at det ikke skal have nogen konsekvenser, og at staten bare skal være der any time og være barnepige.
Nej, det mener jeg ikke, og der er selvfølgelig en principiel forskel, og det er vel egentlig fair nok.
Vivi Kier (KF), 2008-11-20:
Når jeg tager ordet, er det måske ikke så meget for at stille et spørgsmål, men for at få noget konstateret.
Jeg hørte, at hr. Anders Samuelsen i sit oplæg sagde - eller også var det som svar på et spørgsmål - at man var lidt ked af det her med, at når to lesbiske får et barn, går der så lang tid, før medmoren kan adoptere barnet.
Så jeg vil bare spørge, om hr. Anders Samuelsen er bekendt med, at den konservative justitsminister har lovet at fremsætte et lovforslag, som tager højde for det her, således at vi også sikrer, at de kan blive et forældrepar, som begge to både har ret til barselorlov og til at være forældre.
Karen Jespersen (V), 2008-11-20:
Det er svært lige at gennemskue de juridiske implikationer af at gøre det, som man pegede på her, så det vil jeg egentlig meget gerne have som et skriftligt spørgsmål og så have mulighed for at besvare det skriftligt, så det bliver juridisk helt i orden.
Anders Samuelsen (LA), 2008-11-20:
Jeg har faktisk utrolig svært ved at tage den form for spørgsmål alvorligt, hvor man starter med at opstille en stråmand, som er nøjagtig det modsatte af, hvad jeg har sagt.
Men o.k., det er så måden at diskutere på.
Helt præcist sagde jeg, at jeg netop forsvarer, at i de tilfælde, hvor en forsørger falder væk, så man er i en situation, hvor der ikke er tale om et bevidst valg, skal der være mulighed for at få det ekstra børnetilskud.
Det var nøjagtig det, jeg sagde, og ikke den udlægning, der kom fra den socialdemokratiske ordfører.
Men når man bevidst træffer et valg om, at man vil være eneforsørger, må man tage de konsekvenser, det fører med sig, og det er bl.a., at man ikke skal kunne hente en ekstra check.
Det er i øvrigt ikke småpenge, der er tale om, som f.eks. den radikale ordfører var inde på.
Ifølge de tal, der foreligger, drejer det sig forsigtigt vurderet om omkring 73 mio. kr. om året, og de penge kunne jeg da sagtens bruge på nogle mere værdigt trængende.
Kim Christiansen (DF), 2008-11-20:
Jeg skal gerne fremsende det som et skriftligt spørgsmål, men jeg vil godt lige høre, om ministeren her i dag vil tilkendegive, at hun, hvis loven ikke er indrettet på den måde, vil arbejde for, at det også bliver en del af lovgivningen, altså sådan at man heller ikke der, hvor man ikke ønsker at oplyse om faderskabet, har ret til det særlige børnetilskud.
Mogens Jensen (S), 2008-11-20:
Tak for det, formand.
Ja, det var den meget vigtige bemærkning, at jeg på vegne af Det Radikale Venstre skulle oplyse, at de altså støtter Socialdemokraternes holdning i denne sag og, forstår jeg også, resten af Folketingets partiers holdning til sagen.
Det synes jeg selvfølgelig at Folketinget skulle have at vide.
Per Clausen (EL), 2008-11-20:
Jeg skal også starte med at sige, at Enhedslisten er positiv over for det her forslag.
Vi finder, at det er fornuftigt, at man får præciseret den faglige og ledelsesmæssige kompetencefordeling med udgangspunkt i de forandringsprocesser, som er i gang.
Vi støtter også, at man udvider repræsentantskabet, sådan at man styrker nævnets forankring i det danske samfund og sikrer, at så mange institutioner som muligt kan deltage i drøftelserne af den sproglige udvikling.
Vi synes også, at det er fornuftigt at udvide nævnets traditionelle kompetenceområder, således at fagsprogets terminologi bliver en del af nævnets opgaver.
Det skal dog siges, at det jo ikke overflødiggør en debat om, hvordan vi sikrer dansk en placering som forskningssprog i debatter, i formidling af forskningsresultater og i uddannelsesinstitutionerne.
Men det er klart, at en mere grundlæggende debat om det emne vel ligger i et andet regi eller i hvert fald i forhold til nogle andre elementer i lovgivningen.
Vi synes som sagt, at det er godt, at man får gennemført den her præcisering og får taget de ret naturlige følger af, at man har udnævnt en direktør, og det, vi i hvert fald også håber på, er, at det her kan føre til en effektivisering og proportionalisering af nævnets arbejde, og det er i hvert fald også en nødvendighed med de udfordringer, man står over for.
Så alt i alt kan vi i denne sag love, at vi vil arbejde for en hurtig gennemførelse af lovforslaget.
Til gengæld kan jeg ikke garantere for, at vi vil stille mange kritiske spørgsmål.
Henriette Kjær (KF), 2008-11-20:
Vi i Det Konservative Folkeparti kan ligesom de foregående ordførere også støtte det her lovforslag.
Hvis jeg lige skulle komme med en kommentar til SF's ordfører med hensyn til åbenhed, vil jeg sige, at vi er fuldstændig enige.
Jeg ser netop det, at man udvider repræsentantskabet med ti nye medlemmer, som det, at man åbner op for at få flere kvalificerede ind, som skal være med til at bidrage til det arbejde, der skal foregå i Dansk Sprognævn.
Det er virkelig noget, vi bifalder, ligesom vi synes, det er fornuftigt, at man nu nedlægger arbejdsudvalget og erstatter det med en bestyrelse, eftersom der blev udpeget en direktør i 2006.
Så det er meget naturligt, at man laver den nye konstruktion.
Pernille Frahm (SF), 2008-11-20:
Som de andre ordførere ser vi også positivt på det her forslag, som er en lille justering og modernisering af rammerne for Dansk Sprognævns arbejde.
At det trænger til at blive moderniseret, er jo ikke så overraskende.
Det kører stadig væk sådan lidt på den model, det har kørt på siden 1955, og derfor er det en god ting, at man træder ind i en ny tid, specielt fordi vi jo nok i den kommende tid får en del diskussion om dansk sprog og dansk sprogs rolle og betydning.
Det, at arbejdsudvalget ændres til en bestyrelse, er sikkert smadderfornuftigt.
Og udvidelsen af repræsentantskabet synes jeg lyder rigtig, rigtig godt, specielt fordi man nævner nogle af de områder, som vil blive dækket ind, og som jeg synes det er klogt at få med - det dansk-tyske grænseland bliver nævnt, og indvandrerlærerne bliver nævnt, og begge er områder, der har brug for at blive dækket ind her.
Så er der det, som den tidligere ordfører også nævnte, nemlig at der ikke står særlig meget i de høringssvar, vi har fået; der er stort set tilfredshed hele vejen rundt.
Men der bliver dog nogle steder nævnt, hvor vigtigt det er, at man fastholder den åbenhed, der åbenbart har været i den faglige debat indtil nu.
Nu siger jeg åbenbart, fordi jeg ikke har været tæt nok på, hvordan debatten har været, og jeg synes, det lyder klogt, at man sørger for, at den nye bestyrelse og det nye repræsentantskab efterlever de samme traditioner, som der har været indtil nu, for en åben og faglig debat.
Vi vil i hvert fald gerne, rigtig gerne, støtte det her forslag.
Karin Nødgaard (DF), 2008-11-20:
Det lovforslag, som vi nu debatterer, har til formål at modernisere ledelsesstrukturen i Dansk Sprognævn.
Det finder Dansk Folkeparti meget relevant, i og med at nævnet nu har haft en direktør siden 2006.
Denne udnævnelse har vist sig at være en god beslutning, og nu skal videreudviklingen af ledelsesstrukturen fortsætte.
Denne ændring bakker vi op om, da det synes at være en styrkelse af nævnets arbejde.
For Dansk Folkeparti er det vigtigt, at Dansk Sprognævns fornemste opgave er at styrke, udvikle og hævde det danske sprog.
Det er vigtigt, at blot fordi noget sprogligt bruges i hverdagen gentagne gange, skal det ikke af den årsag accepteres som værende en del af det danske sprog.
Det foreslås også, at repræsentantskabet udvides fra de nuværende 30 medlemmer til at bestå af indtil 43 medlemmer.
Det synes vi i Dansk Folkeparti er en god idé, da det vil åbne for muligheden for, at flere fagområder bliver repræsenteret.
Derudover vil det også være en styrke, at der ved udpegningen af disse ekstra medlemmer lægges vægt på en geografisk bredde i repræsentantskabet.
Det vil forhåbentlig styrke det danske sprog, så der ikke opleves en deroute deraf.
Det nævnes også, at der skal være mulighed for at udpege tre ekstra personer, som skal være personlige medlemmer af repræsentantskabet.
Med disse ændringer, som vi bakker op om, og i forhold til høringssvarene, hvor der jo er meget få kommentarer - så godt som ingen - der gør indsigelse imod lovforslaget, samt de bemærkninger, jeg nu er kommet med vedrørende styrkelse og hævdelse af det danske sprog, kan Dansk Folkeparti bakke op om forslaget.
Mogens Jensen (S), 2008-11-20:
Dansk Sprognævn er en vigtig institution i det danske samfund, og som den tidligere ordfører var inde på, handler det her lovforslag jo om at gøre ledelsesstrukturen i Dansk Sprognævn mere tidssvarende, dels ved at erstatte det arbejdsudvalg, der hidtil har været det ledende organ i Sprognævnet, med en bestyrelse, dels ved at udvide repræsentantskabet for Sprognævnet med ti medlemmer, sådan at det kan blive mere bredt og tidssvarende sammensat.
Det her forslag er jo ganske enkelt en forbedring at Sprognævnets ledelsesstruktur, og Socialdemokraterne kan også fuldt ud støtte lovforslaget.
Troels Christensen (V), 2008-11-20:
Så til noget helt, helt andet: Dette lovforslag har som bekendt til formål at modernisere ledelsesstrukturen i Dansk Sprognævn. Det nuværende arbejdsudvalg ønskes med lovforslaget her erstattet af en bestyrelse og repræsentantskabet udvidet med ti medlemmer.
Som i enhver anden virksomhed er det jo vigtigt, at der er fuldstændig klarhed om den faglige og ledelsesmæssige kompetencefordeling, og derfor ser vi nedsættelsen af en bestyrelse for Dansk Sprognævn som en helt naturlig udvikling af strukturen, efter at man i 2006 jo fik ansat sin første direktør.
Med denne ansættelse blev ledelsesansvaret nøje placeret, og nu er det så på sin plads, at direktøren får mulighed for at få nogen at sparre med i nævnets øverste ledelse.
En sådan mere moderne ledelsesstruktur, der allerede anvendes i de øvrige nordiske lande, anser vi i overensstemmelse med høringssvarene for helt, helt hensigtsmæssig.
Den udvidelse af Dansk Sprognævns repræsentantskab fra 30 til 43 medlemmer, der ligeledes indgår i forslaget, bifalder Venstre også.
Vi ser det som en klar fordel, at endnu flere fagområder bliver repræsenteret, da dette vil sikre den nødvendige bredde og mangfoldighed i nævnet.
Vi ved, at det danske sprog i dag bliver udfordret på flere felter, hvorfor det også er vigtigt at lade så mange som muligt komme til orde.
Alt i alt et positivt forslag, der som sagt er led i en helt naturlig modernisering af ledelsesstrukturen.
Venstre støtter forslaget.
Karen Jespersen (V), 2008-11-20:
Det er ikke en anden argumentation, jeg bruger, end de partier, der har støttet forslaget, gør.
Den er et supplement til det.
Man kan sige, at det er et bevidst valg, der er truffet, og så er det oven i købet sådan, at det tit er et bevidst valg af kvinder, der faktisk ofte har en samlever.
Og man kan sige, at det altså ikke var meningen med det her børnetilskud, at det skulle gå til kvinder, som rent faktisk har en medforsørger.
Og det beløber sig jo alligevel til over 70 mio. kr. om året over en årrække, når det er slået fuldt igennem, og det synes jeg er penge, vi kan bruge på en bedre måde.
Line Barfod (EL), 2008-11-20:
Jeg kan forstå, at ministerens argumentation ikke er den argumentation, vi har fået fra alle de andre ordførere, der er for forslaget, men alene er, at ministeren ikke mener, at det kan forsvares, at en række kvinder, der ikke er enlige, kan få det særlige børnetilskud.
Jeg ved, at der er en del mænd, der har den samme opfattelse, og som heller ikke kan forstå, hvorfor de skal betale børnebidrag til deres ekshustru, når hun nu bor sammen med en ny mand, og det særlige børnetilskud står jo i stedet for det børnebidrag, man ellers ville kunne få fra faren, hvis han levede eller var kendt.
Så derfor vil jeg høre, om det ikke ville være klogere, at man i stedet for at lave det her hovsaforslag og gå ud og tage det særlige børnetilskud fra en gruppe børn og dermed straffe dem over en bred front, fordi man vil ramme nogle få, så ser på hele økonomien omkring børn og hvad man gør med alle de forskellige slags børneydelser, vi har fået skruet sammen i forskellige love i dag.
Kommer det her forslag kun, fordi Danmark risikerer en dom ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol?
Jeg forstår simpelt hen ikke argumentet.
Hvorfor vil ministeren ikke sige: Lad nu det her forslag ligge og lad os så i stedet sætte os ned og se på hele økonomien omkring børn, og hvad der er rimeligt i forhold til de mange tilskud, særlige børnetilskud, børnefamilieydelse, børnebidrag osv., i hvilke situationer det er, der er brug for at gå ind og give nogle særlige ydelser til børnene - også ud fra, at de penge jo er målrettet børnene.
Det fremgår også af den inddrivelseslov, som vi behandler i øjeblikket, og som regeringen fik igennem for et par år siden, hvor man netop siger, at børneydelser er til børnene og ikke må bruges til f.eks. at betale af på forældrenes gæld.
Eyvind Vesselbo (V), 2008-11-21:
Nej, jeg mener, at hr. Morten Østergaards udlægning er fuldstændig forkert.
Jeg mener, at hr. Morten Østergaard skulle have hørt efter, hvad jeg sagde i min ordførertale.
Jeg prøvede at give et historisk rids - mens hr. Morten Østergaard må have siddet og snakket med en anden person i salen - som jo netop nåede frem til den konklusion, at det ikke drejer sig om bare at stoppe indvandringen, men at vi skal stoppe den systematiske familiesammenføring generation efter generation, fordi de fleste af dem var tvangsægteskaber og arrangerede ægteskaber.
Det var faktisk det, jeg sagde, og det var også det, fru Johanne Schmidt-Nielsen, som jo må have hørt efter, hvad jeg sagde, spurgte mig om.
Så jeg må beklage, men der er ikke rigtig noget kød på det, hr. Morten Østergaard spørger om.
Yildiz Akdogan (S), 2008-11-21:
Det er muligt, at jeg måske har tolket noget i hr. Eyvind Vesselbos meget lange pause, efter at han netop der sagde, at de kom, og de blev.
Men jeg synes, det er vigtigt, hvad enten det er regler eller generelle initiativer og forebyggende arbejde, vi snakker om, at vi også er bevidste om, hvad det er for en retorik, vi bruger.
Og der er det altså ikke nok, at vi hele tiden går tilbage i tiden og siger: Da de kom, var der et kaos, fordi Socialdemokratiet ikke kunne finde ud af det, og så kom vi til, og det hele blev fryd og gammen.
Jeg vil gerne stadig væk påpege over for hr. Eyvind Vesselbo, at ja, der er nogle regler og rammer, men hvilke konkrete, forebyggende initiativer overvejer man at tage som et supplement til den her regel, og hvad tænker regeringen på at gøre?
Jeg sagde før, at der var en del kvinder, som stadig væk var i krisecentre, og vi har en gruppe unge, især drenge, som stadig væk render rundt og ikke rigtig ved, hvor de hører til.
Tak for ordet.
De kom, og de blev - de tog desværre ikke hjem.
Ja, det er rigtigt.
Min mor kom i 1973.
Hun blev her, hun tog ikke hjem.
Det er jeg da meget glad for personligt, for jeg mener, at hun da ikke bare kom til et fremmed land, hun kom hjem til et nyt land, hendes nye land.
Det tror jeg også man skal prøve at huske på, når man fortæller eller genfortæller historien, altså prøver at være opmærksom på, hvilken retorik man bruger.
Men hensyn til den måde, hr. Eyvind Vesselbo fremlagde det på, synes jeg, at han ikke desto mindre er med til at skabe en meget, meget ubehagelig os-dem-retorik, som jeg synes man skal være forsigtig med.
Men når det er sagt, blev jeg også provokeret af en anden ting, og det var, at hr. Eyvind Vesselbo tegnede en historie, der hed: Der var simpelt hen kaos på grund af Socialdemokratiet, og da vi kom til, så var det hele fryd og gammen, og vupti forsvandt hundrede tusind arbejdsløse, fordi vi kom til.
Det synes jeg måske er lige lovlig meget sort-hvidt tegnet op.
Jeg vil gerne spørge hr. Eyvind Vesselbo: Muligvis har regeringen gjort noget, men hvilke initiativer har regeringen gjort for at bidrage til en aktiv deltagelse af vores nydanske borgere?
Og så tænker jeg på, hvad hr. Eyvind Vesselbo egentlig mener med, at der er så mange af vores nydanske kvinder, som stadig væk sidder i krisecentre, og som er over 24 år.
Hvad mener hr. Eyvind Vesselbo om vores unge drenge, som er blevet det nye proletariat, som vi ikke rigtig kan gøre noget ved?
Kan hr. Eyvind Vesselbo kommentere på det?
Eyvind Vesselbo (V), 2008-11-21:
Det var jo egentlig et interessant spørgsmål, der blev stillet her.
For det er jo netop den måde, spørgsmålet blev stillet på, og den måde, det, jeg siger, blev tolket på, der er hele problematikken på udlændingeområdet, nemlig at man ikke kan få en ordentlig debat og ikke kan blive taget til indtægt for det, man faktisk siger.
Der bliver sagt, at jeg siger, at de kom, og at de blev, og at de desværre ikke rejste hjem.
Man må sige mig engang, hvordan man kan tillade sig at sige, at jeg sagde: Desværre rejser de ikke hjem.
Og bagefter sagde jeg, at det var meget, meget beklageligt, at der ikke blev gjort noget, sådan så de kunne blive integreret i det danske samfund.
Så jeg vil sige, at man skal lade være med at lægge mig ord i munden, som jeg ikke har sagt.
Jeg mener ikke, at det nødvendigvis var noget med desværre, for det var det ikke.
Det var, fordi man ikke i de regeringer, der var, sørgede for at gøre noget, så de mennesker kunne få en ordentlig tilværelse, når de nu blev i landet.
Det her forslag - nej, nu kan jeg se, at jeg ikke har mere tid.
Özlem Sara Cekic (SF), 2008-11-21:
Jeg er jo rigtig, rigtig glad for, at ordføreren nu så siger, at de ting, man siger fra talerstolen, skal man stå bag, så nu vil jeg gerne lige prøve at stille ordføreren et spørgsmål.
Ordføreren siger jo, at det her handler om 24-års-reglen og tilknytningskravet, og alt det andet, der kommer ved siden af, må vi tage med et andet beslutningsforslag.
Men som jeg kan forstå, starter ordføreren med at snakke om indvandring og 1970'erne og Socialdemokratiet og krisecentre og blander alt muligt ind, men når ordføreren selv argumenterer med, at man har de regler for at forebygge tvangsægteskaber, og siger, at det virker, så bliver jeg rigtig nysgerrig.
Jeg er overbevist om, at ordføreren er meget mere inde i sagen, end jeg er.
Ved ordføreren, hvor mange kvinder man hjælper?
Kan ordføreren henvise til én eneste undersøgelse, der fortæller, hvor mange kvinder man har hjulpet ud af tvangsægteskaber eller forebygget tvangsægteskaber?
Jeg vil være dybt taknemlig, hvis ordføreren kunne fortælle mig det.
Eyvind Vesselbo (V), 2008-11-21:
Det er sådan noget og sådan en debat, der gør, at der graves grøfter i det her land på det her område.
Det er netop, fordi man enten ikke kan finde ud af, hvad man egentlig skal mene selv, eller fordi man ønsker at grave grøfter, når man begynder at sige sådan nogle ting, når det overhovedet ikke er sagt fra denne talerstol!
Så vil jeg sige, at det her beslutningsforslag jo drejer sig om at afskaffe 24-års-reglen og tilknytningskravet, så alle de her spørgsmål om krisecentre, og hvad man gør for de unge mennesker, ligger jo implicit i 24-års-reglen og tilknytningskravet, nemlig at det netop er lavet med det formål at hjælpe de her unge mennesker.
Hvis man vil drøfte alle de andre ting, så synes jeg, at man skal fremsætte et andet beslutningsforslag eller deltage i nogle møder, hvor man kan drøfte de her ting.
Jeg holder mig til det beslutningsforslag, der er fremsat her.
Det er jo ikke så svært at finde ud af, hvis man satte sig ordentlig ind i tingene.
Hvis man kigger på de tal, som ligger fra 2001 og 2002 og nogle år frem, så vil man se, at antallet af familiesammenføringer for tyrkere og pakistanere, som bl.a. er den gruppe, der er indeholdt her, er faldet dramatisk.
Det vil sige, at rent statistisk må man vel sige, at der er kommet lidt færre hertil ved hjælp af tvangsægteskaber eller arrangerede ægteskaber, fordi det var en stor del af dem, der blev familiesammenført på det tidspunkt.
Hvis spørgeren er interesseret i det, giver jeg gerne en privat lektion i, hvordan man finder ud af det her.