runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
John Dyrby Paulsen (S), 2011-11-17:
Sandheden er, at det har vi jo allerede gjort i mange forskellige sammenhænge, og hvis der er nogen, der skulle stille sig selv spørgsmålet, synes jeg i virkeligheden, at det skulle være Dansk Folkeparti.
Man har i 10 år, hvor man har haft mulighed for det, ikke ville gennemføre det, og man har ikke engang villet drøfte det.
Man har nærmest været sådan lidt hånlig over for det.
Nu her lige efter at Folketingets flertal er skiftet, synes man, at det er alle tiders gode idé.
Men lad mig give bare et enkelt eksempel på, at vi faktisk har gjort det, vi har sagt.
Det er sådan, at når man efter et folketingsvalg igen samles i Folketingssalen, så fordeler man udvalgsformandsposter i de forskellige udvalg.
I de 10 år, hvor VKO sad med flertallet, tog VK alt, hvad de kunne komme i nærheden af.
Vi har sagt før valget, at vi synes, at det er en dårlig stil, og den vil vi gerne lave om på, og den har vi lavet om på, og det ved hr. Kristian Thulesen Dahl udmærket.
Vi har fordelt det efter nogle helt, helt andre principper, hvor oppositionen har fået langt flere formandsposter, end man nogen sinde har været i nærheden af at tildele den gamle opposition.
Så jeg vil bare sige, at vi allerede har gjort nogle af de ting.
Det, man skal holde fast i, er, at vi som den første regering nogen sinde har et afsnit om god regeringsførelse.
Det har vi tænkt os at leve op til.
En del af den gode regeringsførelse er at drøfte, hvordan et mindretal i det her Folketing kan holde øje med regeringen.
Det vil vi meget gerne drøfte med alle Folketingets partier med henblik på at lave en bred aftale, som også holder, uanset hvad flertallet måtte være efter næste valg, næste valg og næste valg.
Nej, jeg tror ikke, vi nogen sinde kommer i en situation, hvor Venstre eller hr. Kristian Jensen kommer til at bestemme, så længe vi har den regering, der er nu, og det regeringsgrundlag, der er nu.
Det er bare vigtigt, synes jeg, i den debat, at vi også har Venstre og Venstres synspunkter med og Konservative og Konservatives synspunkter med og Liberal Alliance og Liberal Alliances synspunkter med.
Så når vi indleder de her drøftelser, er det altså vigtigt, at vi forsøger at finde et fælles grundlag.
Det er ikke sikkert, at det lykkes at finde det fælles grundlag, men målet er da, at vi kan få et fælles grundlag, som sætter en tyk streg under en bedre regeringsførelse, uanset hvem der så måtte have regeringsmagten i det her Folketing, og det er da bedre end det, vi har været vant til i de sidste 10 år.
Merete Dea Larsen (DF), 2011-11-17:
Det leder mig så til at spørge: Såfremt Venstre stadig væk er imod forslaget efter de her meget brede og seriøse drøftelser, vil man så alligevel trods alt prøve at gennemførte det, eller er Venstre sådan tungen på vægtskålen?
John Dyrby Paulsen (S), 2011-11-17:
Lad os tage det sidste først.
Bare på det her lille område har man jo haft 10 år til indføre de her regler om undersøgelseskommissioner, og man har ikke taget bare det mindste lille skridt til det, nærmest tværtimod.
Så jeg vil godt understrege, at det ikke er, fordi jeg anser, at der er A- og B-partier i det her Folketing; vi er alle sammen A-partier, alles mandater gælder, og vi deltager alle sammen i drøftelser og forhandlinger.
Jeg vil bare gentage det endnu en gang: Jeg håber også, at Dansk Folkeparti – og jeg betragter det forslag, der nu ligger fra Dansk Folkepartis side, som et udtryk for, at man gerne vil det her – gerne vil have den mindretalsbeskyttelse, som vi har plæderet for i så lang tid.
Den er jeg glad for at man nu vil have.
Så kan man gøre sig alle mulige overvejelser om, hvad motivet så er hos Dansk Folkeparti
Men der vælger jeg altså at have en positiv indfaldsvinkel og sige: Jamen hvis det er sådan, at Dansk Folkeparti har ændret mening efter 10 år, er det jo glædeligt.
Derfor ser jeg frem til forhandlingerne, også med Dansk Folkeparti.
Merete Dea Larsen (DF), 2011-11-17:
Så har jeg også noteret mig, at der igen og igen bliver nævnt det her med brede, seriøse drøftelser.
Jeg vil mene, at Socialdemokraterne, Socialistisk Folkeparti, Enhedslisten, De Radikale og Dansk Folkeparti, det vil altså sige 111 ud af de 179 mandater, rent faktisk gik ind for det her eller i hvert fald ville gå ind for det nu, hvis ellers partierne bag regeringen fortsat stod ved det.
Til sidst noterer jeg mig også lige det her med, om det også var frugtbart ved finanslovforhandlingerne.
Der røg vi jo ret hurtigt ud, kan man sige, vi røg ud efter et enkelt sættemøde, så det var tilsyneladende ikke sådan, at man var interesseret i at drøfte noget yderligere på det område, selv om jeg skulle mene, det var rimelig vigtigt.
Sidst, men ikke mindst, vil jeg spørge: Hvad er det, vi har gjort, siden man ikke føler, at man har tillid til os?
John Dyrby Paulsen (S), 2011-11-17:
Ja, man sukker jo sådan en anelse.
Lad mig så gøre det helt klart: Nej, jeg har ingen som helst intentioner om at erklære Dansk Folkeparti for ikkestuerent.
Jeg har også kvitteret for, at Dansk Folkeparti har ændret mening på det her område.
Jeg siger bare, at Dansk Folkeparti endnu har lidt langt at gå i forhold til min personlige holdning og til at overbevise mig om, at Dansk Folkeparti også står for det her, hvis de engang om mange år skulle blive en del af et nyt flertal i det her Folketing.
Men det kan de jo overbevise mig om bl.a. i de her forhandlinger, som vi nu indleder.
Jeg har det ikke på nogen måde sådan, at man i Dansk Folkeparti ikke er gode nok til at kunne udgøre en eller anden form for bredt flertal i en eller anden sammenhæng.
Det kan Dansk Folkeparti sagtens.
Jeg inviterer også Dansk Folkeparti til at deltage i de her drøftelser, og så må vi se, hvad der kommer ud af dem.
Meningen er ikke, at der ikke skal komme noget ud af de her drøftelser.
Meningen er, at vi skal have en bred aftale, der rækker langt ud i fremtiden, ud over næste valg og næste valg igen.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2011-11-17:
Vi går seriøst ind i alle forhandlinger, som vi er så heldige at blive inviteret til.
Men det virker, som om man absolut ikke vil lave det her med Dansk Folkeparti.
Jeg tænker, at hvis der nu kom et parti til Liberal Alliance og sagde, at vi kunne få gennemført vores politik, at man lagde mandater til, så ville vi blive utrolig glade.
Det er åbenbart det, Dansk Folkeparti nu vil gøre i forhold til regeringen og Enhedslisten, og derfor må det jo undre, at regeringen så ikke siger: Ja tak, det ville være dejligt.
Man har en fornemmelse af, at vi er tilbage til tiden under sloganet »stuerene, det bliver I aldrig«.
Det er de forkerte, som vil gennemføre regeringens egen politik.
Det er jo det, der er sandheden, det er det, der er sagen.
Men hr. John Dyrby Paulsen har måske selv svaret, for ordføreren sagde jo på et tidspunkt, at forskellen er, at man nu har flertallet.
Og så er man åbenbart ikke interesseret alligevel, det var kun noget, der skulle være slesk tale til vælgerne – eller hvad?
John Dyrby Paulsen (S), 2011-11-17:
Jamen jeg tror sagtens, at Dansk Folkeparti kan indgå en bred aftale.
Det er jo ikke det, der er pointen.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2011-11-17:
Man kan godt blive lidt forvirret, for vi taler om, at man vil give en mindretalsbeskyttelse, men for at give den mindretalsbeskyttelse skal flertallet være stort nok.
Det er sådan lidt absurd, men sådan er det åbenbart.
Jeg vil bare høre, hvad definitionen for ordføreren er på et bredt flertal, for jeg havde faktisk den fornemmelse og har også hørt justitsministeren sige det, at Liberal Alliance for 2 dage siden indgik en bred aftale med regeringen og Enhedslisten, og når vi nu med 9 mandater kan indgå en bred aftale med regeringen og Enhedslisten, hvordan kan det så være, at Dansk Folkeparti ikke med 22 mandater kan indgå en bred aftale med regeringen og Enhedslisten?
John Dyrby Paulsen (S), 2011-11-17:
Det skal helt klart være et element i de drøftelser, og det tror jeg også meget klart var det, jeg sagde lige før.
Jeg vil vædde en kasse øl med hr. Lars Barfoed, så kan vi jo høre det bagefter.
Men meningen var jo meget klart, at vi på det foreliggende grundlag – nemlig at vi skal i gang med de her drøftelser – ikke kan stemme for det her forslag.
Men argumentet er jo klart, at vi skal i gang med de her brede, seriøse drøftelser om et parlamentarisk mindretals mulighed for at føre tilsyn med regeringen, herunder også muligheden for at nedsætte undersøgelseskommissioner eller andre ting, der er relevante.
Og hr. Lars Barfoed ved lige så vel som jeg, at det bliver nogle svære drøftelser, men spørgsmålet er jo, om ikke man skal forsøge at komme til enighed om en palette af muligheder på det her område med et meget bredt flertal i Folketinget, frem for at vi her tager enkeltelementer ud, for vi risikerer jo, at Dansk Folkeparti ændrer mening, hvis flertallet en dag måtte skifte, og det er det, der i virkeligheden bekymrer mig.
Det her skal være noget, der peger langt ud i fremtiden, uanset hvem der sidder med regeringsflertallet.
Lars Barfoed (KF), 2011-11-17:
Nu ved jeg ikke, om jeg hørte rigtigt.
Jeg synes, at hr. John Dyrby Paulsen sagde, at han ikke kunne forestille sig, at det her forslag kunne blive et led i drøftelserne.
Men jeg hørte måske forkert?
Det må d'herrer blive enige om.
Det Konservative Folkeparti stiller altid gerne op til brede, konstruktive drøftelser med Folketingets partier i Folketingssalen og i udvalgene.
Det gør vi gerne, vi skal nok stille op.
Men forudsætningen for at have en drøftelse med nogen er jo, at dem, man drøfter noget med, har en mening om det.
Det Konservative Folkeparti har en mening om den her sag.
Men vi har stadig væk ikke hørt, om Socialdemokratiet har en mening om den her sag.
Hvordan vil man fra Socialdemokratiets side deltage i en drøftelse om bl.a. det her spørgsmål, hvis det altså skal indgå?
Mener Socialdemokratiet, at det skal være et element, at to femtedele af Folketingets medlemmer skal kunne forlange en undersøgelseskommission?
John Dyrby Paulsen (S), 2011-11-17:
Nu bemærker jeg jo, at hr. Lars Barfoed stillede det samme spørgsmål til justitsministeren, og der sagde justitsministeren meget klart og gentog i øvrigt fra sin ministertale, at Socialdemokratiet på det foreliggende grundlag ikke kan stemme for det her forslag.
Det sagde jeg også i min ordførertale, og derfor bliver mit svar nøjagtig det samme.
Vi kan på det foreliggende grundlag ikke stemme for forslaget, og årsagen er jo, at vi nu sætter gang i brede drøftelser om alle mulighederne for parlamentarisk kontrol med regeringen i Folketinget.
Jeg synes faktisk, at hr. Lars Barfoed – og i øvrigt også hr. Kristian Jensen og hr. Kristian Thulesen Dahl – burde glæde sig over, at vi nu sætter gang i det her arbejde.
Og som jeg sagde meget klart i min ordførertale, så tror jeg ikke, at der er nogen, der kan afvise, at det her forslag bliver et led i de drøftelser, måske nærmest tværtimod.
Lars Barfoed (KF), 2011-11-17:
Jeg kan ikke vide, hvad der er gået for sig inden debatten i dag mellem justitsministeren og hr. John Dyrby Paulsen, men jeg forestiller mig bare, at der er indledt en konkurrence, måske endda et væddemål, mellem Socialdemokratiets ordfører og justitsministeren om, hvem der i længst tid kan holde til bare at komme med tågesnak fra Folketingets talerstol og svare på spørgsmål, uden at give til kende, hvad man egentlig mener om det forslag, der er på dagsordenen.
For det er jo det, vi oplever, at hr. John Dyrby Paulsen præsterer nu.
Vi har stadig ikke hørt, hvad Socialdemokratiet mener om det her forslag.
Synes man, det er et godt forslag, eller synes man, at det er et dårligt forslag?
Vil man stemme for, eller vil man stemme imod?
Jeg lagde mærke til, at hr. John Dyrby Paulsen startede med at sige, at hr. John Dyrby Paulsen ikke vidste, om han skulle le eller græde.
Nu er det jo en helt personlig beslutning for hr. John Dyrby Paulsen, om han vil det ene eller det andet, men kunne hr. John Dyrby Paulsen ikke bare ulejlige sig med at underrette Folketinget – når vi nu har en drøftelse af det her forslag – om hr. John Dyrby Paulsen og Socialdemokratiet mener, at forslaget, om at to femtedele af Folketingets medlemmer skal kunne gennemtvinge en undersøgelseskommission, er et godt forslag eller et dårligt forslag?
Vil man stemme for eller imod?
Kunne vi ikke bare få det at vide?
For det er jo det, debatten drejer sig om.
John Dyrby Paulsen (S), 2011-11-17:
Jamen sandheden er jo, at Venstre ikke har den vetoret, vil jeg sige til hr. Per Clausen.
Det, der er forskellen fra før, er, at nu sidder vi med flertallet, og det betyder også, at vi kan sætte gang i en proces, hvor vi kan få nogle ordentlige aftaler.
Det gælder også hr. Kristian Jensen, og jeg håber, de vil gå aktivt ind i det, men der er ikke meget, der tyder på det.
Men helt ærligt: Hvorfor i alverden kan vi ikke få den brede drøftelse af, hvordan vi også fremadrettet sikrer mindretallet i det her Folketing, så de har et ordentligt redskab, flere redskaber, til at holde øje med dem, der til enhver tid måtte sidde på regeringsmagten?
For det lyder ærlig talt ikke sådan, men det har vi jo til gode at finde ud af i forbindelse med de her drøftelser, og jeg glæder mig til at se, om Venstre og Dansk Folkeparti er mere seriøse i de drøftelser end det, jeg oplever lige nu og her.
Per Clausen (EL), 2011-11-17:
Man kunne godt få det indtryk af debatten om det her forslag, men det er selvfølgelig godt.
Jeg skal bare spørge hr. John Dyrby Paulsen: Hvornår var det, at Socialdemokraterne besluttede sig til, at forudsætningen for, at et mindretal skulle have mulighed for at gennemføre en undersøgelseskommission, var, at Venstre støttede det?
For jeg opdagede det ikke før valget, jeg opdagede det ikke i valgkampen, jeg opdagede det faktisk heller ikke efter valget, og jeg tror heller ikke, det stod i regeringsgrundlaget, at det var det, der var forklaringen.
Jeg troede, der var et eller andet andet mærkeligt, der var gået galt, at man havde overset det – man havde jo så meget, man skulle skrive.
Men hvornår var det, Venstre fik den her vetoret?
Hvornår var det, Socialdemokraterne besluttede sig til det?
John Dyrby Paulsen (S), 2011-11-17:
Lad mig sige to ting.
Den ene er, at vi jo kan se, når der bliver stemt om finansloven, om det bliver en bred aftale eller ikke bliver en bred aftale.
Det kan vi jo vende tilbage til.
Jeg har en fornemmelse af, at der bliver en meget bred opbakning til finansloven, måske bredere, end vi har set før.
Men det kan vi vende tilbage til.
Det vil jeg godt senere holde DF op på.
Den anden ting er, at jeg da inderligt håber, at Venstre, hr. Kristian Jensen og andre gode kræfter, går aktivt ind i den her debat og forsøger at påvirke den med de holdninger til beskyttelse af mindretal, den parlamentariske kontrol med regeringen og beskyttelse af mindretal i andre sammenhænge, der nu engang er deres holdninger.
Så kan vi jo få den drøftelse.
Jeg håber da inderligt, at Venstre ikke bare stiller sig ud på sidelinjen og siger, at de slet ikke vil være med.
Vi kommer under alle omstændigheder frem til en aftale.
Det er en del af det, der ligger i regeringsgrundlaget i afsnittet om god regeringsførelse.
Vi laver en aftale om det her.
Karin Gaardsted (S), 2011-11-17:
Tak, og tak for ministerens redegørelse.
På sessionen vedtog Nordisk Råd, at man ville arbejde mere politisk, og at man ville arbejde mere effektivt med det nordiske samarbejde.
I forslaget ligger der to forslag, der vedrører Nordisk Ministerråd.
Det ene handler om at sikre, at sager, der ikke kan opnås enighed om i embedsmandskomiteerne, skal på dagsordenen på ministerrådsmøderne, og det andet handler om, at der højst må gå 4 måneder, fra Nordisk Råd vedtager en rekommandation, til ministerrådet svarer på denne, og jeg vil gerne vide, hvordan ministeren stiller sig til de to forslag.
Manu Sareen (RV), 2011-11-17:
Fru Karen Gaardsted spurgte om menneskehandel.
Der er ingen tvivl om, som hr. Bertel Haarder sagde i sit indlæg, at det jo er fantastisk, når man kan sidde begge steder, og det er rigtigt, at jeg som ligestillingsminister netop også vil sætte menneskehandel på dagsordenen.
Jeg hørte også fru Karen Gaardsted tale om en analyse af det nordiske.
Det kunne jeg være meget interesseret i, og jeg håber, at vi kan tale videre om det.
Så var der det om kulturfestivalen.
Der ved jeg, at man er ved at undersøge, om kulturfestivalen kan blive selvbærende økonomisk.
Hvis det ikke er det, må vi jo tage det op igen.
Der er kommet rigtig mange mennesker til Norden.
Der er en trussel udefra, som er kommet til Norden.
Der er også en anden trussel, for den kommer altså fra begge sider af.
Det så vi i Norge, og i dag har PET været ude at sige, at den trussel også er i Danmark.
Men når det er sagt, var der røster her i salen under Nordisk Råds session om, at vi skulle sætte integrationen på dagsordenen.
Det gælder med hensyn til arbejdsløshed, hvordan engagementet er inden for det kulturelle osv.
Det er faktisk en rigtig, rigtig god idé, og det er også noget, som jeg vil bringe videre, ingen tvivl om det.
Jeg ved ikke lige præcis, hvad det betyder at være stram i betrækket, men hvis det betyder, at man er økonomisk ansvarlig, vil jeg meget gerne være stram i betrækket.
Jeg ved, at man har stillet forslag om at konsolidere budgettet med 10 pct. over 3 år.
Det har vi sagt nej til, men jeg er enig i præmissen.
Det, jeg har diskuteret med mine samarbejdskollegaer, de andre ministre, er, at vi omprioriterer budgettet med helt op til 20 pct. og så sørger for, at de penge bliver brugt meget mere målrettet.
Vi skal diskutere det i februar, og vi er lidt uenige om, hvor meget det skal være.
Det tror jeg sagtens at man kan.
Karen Ellemann (V), 2011-11-17:
Jamen det er klart, at der, når der kommer mange spørgsmål også i ordførertalerne, er meget at samle op på.
Og nu vil jeg tillade mig ud over grænsehindringer også lige at berøre hele den økonomiske dagsorden, for det er jo en kendt sag, at vi fra dansk side har været meget fokuseret på, om vi vitterlig får value for money for de relativt mange penge, der bruges på det nordiske samarbejde.
Vi har indtil videre ikke haft succes med den fokusering på budgetrammerne.
Der er jeg interesseret i at høre, hvad den nye samarbejdsministers syn er på det her med så at sige at være væsentlig mere stram i betrækket i forhold til at få fokuseret på, at de penge, der sættes af, rent faktisk også giver det resultat, som er forudsætningen for, at der kan bruges det beløb på det nordiske samarbejde, der bliver brugt.
Manu Sareen (RV), 2011-11-17:
Jeg tror ikke, at vi kommer uden om at skulle forholde os til mange af de grænsehindringer, som popper op.
Nu har jeg også læst den lille pamflet, som hr. Bertel Haarder nævnte, og jeg synes, at den på bedste vis illustrerer, hvor besværligt livet nogen gange kan være.
Så der er fokus på det, og det er der også fra regeringens side.
Vi skal have gjort noget ved det, og jeg vil garantere, at det er et arbejde, som jeg vil komme til at fortsætte.
Da jeg ikke har mere tid, vil jeg bare sige, at jeg håber, at jeg på det møde, som jeg vil invitere til, kan svare på det her om menneskehandel, på spørgsmålet om analysen af et fremtidigt samarbejde, om kulturfestivalen og på det, som Dansk Folkepartis fru Marie Krarup nævnte, nemlig om den sociale kontrol, der er rundtomkring, ghettoindsatsen osv.
Jeg blev også præsenteret for begge forslag under sessionen.
Jeg er positiv over for begge forslag, det sidste først: Jeg synes, det er en rigtig god idé, som jeg også sagde i forbindelse med antallet af møder og sagstider, at tingene går hurtigere.
Jeg har noteret mig – på mine blot 7 uger – at det ikke er alt, der går lige hurtigt inden for det nordiske, og noget, som også kunne være positivt, synes jeg, er, at er der uenighed, er det fint, at det kommer op på vores niveau, så vi kan forholde os til det der.
Karen Ellemann (V), 2011-11-17:
Tak for det.
Det er altid sørgeligt, når taletiden rinder ud og man havde så meget mere på hjerte.
Det kunne jeg høre.
Men lad mig starte med at sige tak for talen fra ministeren nu og her.
Det, jeg bare vil spørge sådan lidt mere konkret ind til, er det smertensbarn, vil jeg tillade mig at kalde det, som grænsehindringerne er, og som også fyldte meget på sessionen, og som har fyldt meget i årevis.
Det var selvfølgelig glædeligt at konstatere, at der er nogle grænsehindringer, som nu er løst.
Vi hørte også tidligere fra Venstres ordfører, at det virkelig kræver et politisk fokus og en politisk insisteren, for at det skal løses.
Jeg medgiver, at det er en meget, meget vanskelig opgave.
Men jeg vil meget gerne høre om ministerens syn på, hvordan ministeren fremadrettet tænker sådan mere konkret at gribe den opgave an for at få løst grænsehindringerne.
Sara Olsvig (IA), 2011-11-17:
Med hensyn til oprindelige folks rettigheder er der vedtaget nogle forskellige menneskerettighedsinstrumenter, bl.a. ILO-konvention 169, og også deklarationen om oprindelige folks rettigheder, der som deklaration som sådan ikke er juridisk bindende, men eftersom den er vedtaget af nu op imod 144 FN-medlemslande, tror jeg, så betragtes den nærmest som juridisk bindende, i hvert fald i de kredse, som arbejder med oprindelige folks rettigheder.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi, når vi taler om Arktis, ikke glemmer deklarationen om oprindelige folks rettigheder, som har en række helt centrale artikler, som handler om råstofudvinding og processerne op til, at beslutningerne om råstofudvinding tages.
Det er selvfølgelig et spørgsmål om at implementere de her artikler lokalt, og det ved jeg at man er i fuld gang med i Grønland, bl.a. i samarbejde med Inuit Circumpolar Council, som faktisk er rigets eneste organisation for oprindelige folk.
Til spørgsmålet om netop organisationer som Inuit Circumpolar Councils deltagelse i Arktisk Råd vil jeg sige, at de her organisationer rent faktisk har deltaget lige siden oprettelsen af Arktisk Råd i 1996 og er med som permanente deltagere.
Jeg er faktisk lidt bekymret for strukturen i Arctic Five.
Arctic Five er meget vigtig, det er jeg helt enig i, men der har man jo ikke som sådan nogen organiseret måde at inkludere oprindelige folk i de beslutninger eller de drøftelser, der foregår i Arctic Five, på.
Men til gengæld deltager de jo i Arktisk Råd på alle niveauer, altså på senior arctic officials-niveau, på arbejdsgruppeniveau og også i ministerielle møder.
Jeg ved, at både Inuit Circumpolar Council i Canada og Alaska og f.eks. Samerådet bidrager meget i arbejdsgrupperne i Arktisk Råd.
Finn Sørensen (EL), 2011-11-17:
Tak til fru Sara Olsvig for talen.
Jeg har to spørgsmål i den forbindelse.
Der kommer jo og er allerede et stærkt øget fokus på udvinding af råstoffer i det arktiske område, og mit ene spørgsmål er: Hvordan kan man sikre de oprindelige folks rettigheder i den forbindelse?
Det andet spørgsmål er: Hvordan kan man forbedre de oprindelige folks organisationers muligheder for at øve indflydelse i Arktisk Råds arbejde?