Jørn Dohrmann (DF), 2011-05-10:
Affald er noget, der altid kan give store diskussioner.
Noget af det, som Dansk Folkeparti selvfølgelig gerne vil diskutere, er jo hele affaldsområdet, men ikke mindst affaldet i forbindelse med elektronik, som vi godt ved kan give diskussioner med hensyn til, hvem der egentlig skal betale regningen.
For når hr. Benny Engelbrecht nu siger, at der her skal spares nogle penge i kommunerne, eller han spørger, om det er affaldsselskaberne, der skal betale, eller det er importøren, eller hvem det er, må man spørge: Hvornår er noget importeret?
Er det også, når den enkelte borger kører ned til det område, hr. Benny Engelbrecht kommer fra, og kører til Tyskland og handler noget ind i grænsehandelen?
Er de enkelte borgere så også blevet importører, og hvordan kommer de til at bidrage til hele systemet?
Ja, der er mange forskellige spørgsmål, som kan rejses undervejs.
Jeg er helt sikker på, at de fleste ude omkring godt kender til genbrugspladserne, hvor de har de forskellige containere, hvor man sætte sin gamle brødrister eller kaffemaskine hen, hvor den så bliver indsamlet, og det er så et producentansvar.
Der kan man sige at der i de enkelte kommuner også er andre ordninger, altså at der er nogle kommuner, der har organiseret det sådan, at de faktisk kommer ud til de enkelte borgere og henter deres skrald, ikke bare det, de har i skraldeposen, men også elektronikskrald, batterier, eller hvad der end kunne være for nogle ordninger.
Hvem skal betale for, at den enkelte kommune måske har en ekstra service på det område?
Det kan man sige at der er mange gode bud på, og jeg tror på, at hr. Benny Engelbrecht, hvis vi spørger ham, så vil sige, at det selvfølgelig bare er producenten, der skal betale for den ekstra service, som den enkelte kommune så vurderer at der lige nøjagtig skal være i den kommune.
Men jeg mener, og Dansk Folkeparti mener, at det her er et område, som man jo er ved at diskutere, når man skal lave det nye WEEE-direktiv.
Hvordan skal vi fordele regningen?
Hvordan skal vi sørge for, at affaldsselskaberne ikke er uenige om, hvad for en regning der egentlig kan sendes videre til producenten?
For vi er jo alle sammen enige om, at vi gerne vil have affaldet samlet ind.
Vi ønsker ikke, at der er forskellige niveauer for indsamlingen, vi ønsker, at vi har en effektiv ordning.
Om det så er ude i butikkerne, eller om det er sådan, at borgerne selv kommer hen på genbrugspladsen, må vi så ligesom tænke videre ind i forhold til hele affaldsområdet.
For det er ikke kun elektronikskrot, der er problemer med.
Der er jo alt muligt andet affald, som man skal af med – det er måske træaffald, eller hvad ved jeg – der ligger og flyder rundt, også på de danske landeveje; det kan man se, når man kører rundt.
Det er ikke særlig godt, men nogen skal jo betale for, at det her kommer væk, og hvis det ikke er producenten, ja, så er det brugeren, der kommer til at betale.
Men vi er i hvert fald tilfredse med, at vi nu får en diskussion om, om man ikke kan gøre det her bedre, og at vi ligesom kan arbejde videre med, at vi får alle de her ting belyst og indarbejdet i den nye plan og dermed får det forbedret på længere sigt.
Men der er, som vi ser det, en del uafklarede spørgsmål, der er ikke nogen enkel løsning, og derfor ser vi frem til udvalgsbehandlingen og til den videre diskussion om, hvordan man får den helt rigtige løsning på det her område.