Preben Bang Henriksen (V), 2015-01-23:
I dag er det sådan, at den, der frygter ikke længere at kunne varetage sine interesser, sine økonomiske og personlige forhold siden hen, kan skrive en generalfuldmagt.
Den er såmænd anerkendt i teorien, i juraen osv., men den er bare sjældent anerkendt i praksis.
Når fuldmægtigen står henne i banken med en sådan generalfuldmagt, og når fuldmagtsgiveren lider af demens, ja, så viser det sig jo, at bankdirektøren alligevel sjældent respekterer den.
Så det er ikke et godt og praktisk fænomen, man har i form af en generalfuldmagt.
Den anden mulighed er ikke at foretage sig noget.
Så vil der alt andet lige ske det, at man bliver umyndiggjort, og at der så bliver udpeget en værge via statsforvaltningen.
Det har også sine minusser.
Dels er det en lidt kompliceret affære, dels, og det er jo næsten det værste, bliver der udpeget en person, som vedkommende ikke kender, ikke kendte, da vedkommende var ved sine fulde fem, og det er også meget betænkeligt.
Så på den baggrund er det forslag, vi skal behandle i dag, om generalfuldmagter faktisk et af de bedre fra regeringen.
Jeg fristes til at sige, at det er et af de allerbedste.
Det er et glimrende forslag, som Venstre støtter fuldt ud.
Med forslaget her får fuldmagtsgiver, mens vedkommende er ved sine fulde fem – hvis jeg må sige det på den måde – en indflydelse på, hvordan der skal forholdes sig i forhold til de personlige og økonomiske forhold siden hen, og ikke mindst hvem der skal forholde sig, hvem der skal repræsentere vedkommende, hvem der skal være fuldmagtsgiver.
Det er et ualmindelig godt forslag.
Jeg har noteret, at der i § 3 er en bemyndigelse til ministeren til at fastsætte nærmere regler herom, og jeg har også noteret, at der i bemærkningerne er fastsat, at den, der ikke har adgang til den digitale fremgangsmåde – som jo i øvrigt er foreskrevet i loven – eller måske ikke lige magter den, kan søge assistance hos statsforvaltningen.
Det synes jeg er meget vigtigt, for hvem vil i praksis udarbejde disse fremtidsfuldmagter?
Det er jo sjældent unge mennesker på 20 år, der tænker så langt.
Det er jo nok mest ældre mennesker, hvem digitaliseringen måske er kommet en smule bag på, og som i hvert fald ikke har fuldt udstyr til det.
Så jeg lægger meget vægt på, at de kan søge den fornødne assistance.
Den anden og sådan set vigtigste bemærkning, man kan tilføje, og som vi er nødt til at gøre noget ud af i udvalgsbehandlingen, er forholdet omkring oprettelsen af selve denne fuldmagt.
Det er jo en oprettelse, der pr. definition skal ske, mens man er ved sine fulde fem og kan varetage sine interesser og har mulighed for at udpege den, der skal varetage ens interesser, når først man er blevet dement, eller hvilken tilstand man nu måtte være kommet i.
Men igen gælder jo dette: Hvem er det i praksis, der vil skrive under på det her?
Det er jo sjældent unge mennesker på 20 eller 30 år.
Det er jo som oftest ældre mennesker, der måske forudser en demens komme.
Netop derfor er det rimelig nødvendigt, at vi får klarhed over omstændighederne, hvorunder sådanne fremtidsfuldmagter underskrives.
Jeg tænker på den situation, at der – for nu at skære det ud i pap – kan komme en tvivlsom personage forbi og overbevise den ældre om, at vedkommende skal have en fremtidsfuldmagt, og vedkommende kan så selv ordne det digitalt og kan indsende den til registeret osv.
og på den måde sikre sig at få fuldmagt over den ældre fuldmagtsgivers formue.
Det skal vi passe på ikke sker, og hvordan gør vi det?
Det gør vi ved at overveje, om ikke der i oprettelsessituationen skulle lægges et par garantier eller i hvert fald en større sikkerhed ind, og det kunne man gøre ved at henvise til reglerne i arveloven om oprettelse af testamenter – enten et vidnetestamente, hvor der skal være to vidner til stede, eller et notartestamente.
Formedelst 300 kr. påser notaren, at man er ved sine fulde fem.
Altså, man burde måske overveje at lægge disse ventiler ind og så sige, at en fuldmagt skal oprettes på samme måde, som hvis det var et testamente.
Der er jo dybest set kun den forskel, at testamentet vedrører fordelingen af formuen efter døden, og at fremtidsfuldmagten vedrører formuen før døden.
Så så stor er forskellen jo ikke.
Det er jo en ganske, ganske vid fuldmagt, man har fat i, og derfor synes jeg, at det er vigtigt, at vi også får styr på omstændighederne, hvorunder den oprettes, sådan at vi er sikre på, at fuldmagtsgiver var ved sine fulde fem, og at det var fuldmagtsgivers ønske, at den pågældende fuldmagtstager fik den senere dispositionsret over formuen.
Det synes jeg lige vi skal prøve at kigge på i udvalget.
Men summa summarum kan jeg sige, at Venstre kan støtte forslaget varmt.