Morten Østergaard (RV), 2011-06-21:
Som medforslagsstillere står vi selvfølgelig bag det her beslutningsforslag og stemmer for det.
Da Dansk Folkeparti først rejste forslaget i forbindelse med forhandlingerne om regeringens 2020-plan, afviste vi det blankt.
Da aftalen blev offentliggjort, advarede vi kraftigt imod de signaler, man sendte til omverdenen, og det konkrete indhold af den.
Dermed er det også gjort klart, hvad vores synspunkt er.
Man kan altid diskutere, hvor mange toldere der skal være, men indsatsen skal under alle omstændigheder være effektiv, og det er den ikke nede på grænsen.
Det ved vi fra Verdensbanken, og det ved vi fra de ansvarlige ministre – så sent som her i begyndelsen af maj.
Tilbage står så – kan man sige – den lidt særegne tilgang at trække det her aktstykke i Folketingssalen.
Det skyldes jo, at V, K og O har flertal i Finansudvalget, men ikke i Folketinget, og derfor har vi ønsket at se og få afprøvet, om der nu reelt var et flertal i Folketinget for det her aktstykke eller der i hvert fald kunne rejses et flertal imod det.
Så skyldes det jo det, som bl.a. fru Birthe Rønn Hornbech udtrykte i går, nemlig at det har været umuligt for os at trænge igennem muren til regeringen, i forhold til om den her aftale er inden for EU-rettens rammer.
Skatteministeren har også i dag gjort sit til at skjule, hvad der er regeringens reelle vurdering af EU-retten på det her område.
I dag har man byttet om på formålsbeskrivelsen.
Hvis man hørte efter, hvad skatteministeren sagde, hørte man, at han havde vendt det om.
Nu taler man om sidegevinster, i form af at den kriminalitet, som kunne udføres af bander eller andre, berigelseskriminalitet, er en sidegevinst i den toldkontrol.
Men det var ikke det, der stod i aftalen om styrket grænsekontrol, da den blev offentliggjort.
Da stod der, at der i de senere år har været en markant stigning i den grænseoverskridende kriminalitet i Danmark, det gælder ikke mindst berigelseskriminaliteten begået af udenlandske bander – som det første.
Men det er nu blevet en sidegevinst, og det tyder jo på, at man er i gang med sin juridiske vurdering, men at man ikke vil indvie Folketinget eller den danske offentlighed i, hvor glat is man i virkeligheden er ude på.
Jeg synes, det er dybt bekymrende for demokratiet og for folkestyret, at vi ikke engang i dag kan få skatteministeren til at svare på, hvad det er for nogle spørgsmål, han skal svare på fra Kommissionen.
Det skal holdes i det skjulte.
Jeg tror på baggrund af de oplysninger, vi har fået, at det skyldes, at regeringen ikke aner sine levende råd.
Man aner ikke, hvordan man skal overbevise Kommissionen og vores nabolande om, at det at bygge strukturer, der til forveksling minder om det, man havde, før man tiltrådte Schengenaftalen, ikke er en reel grænsekontrol, som fraviger de principper, der er gældende.
Hvis man kigger på de svar, vi har fået undervejs i debatten, må man jo sige, at det er tydeligt, at regeringen forsøger at skjule, hvad problemerne er.
Når vi spørger, hvornår man svarer Kommissionens formand, siger man: Det ved vi ikke endnu, vi har holdt et møde.
Så kan vi så i dag læse i dagspressen, at der tilsyneladende har været en del brevveksling mellem Kommissionen og regeringen, og at skatteministeren i dag siger, at han vil svare inden udgangen af juni.
Når vi så spørger her i Folketingssalen, hvad skatteministeren vil svare, og hvad spørgsmålene er, så er svaret, at det ved man ikke endnu, for man har ikke bestemt sig for, hvad man vil svare.
Det er jo en fuldstændig mørklægning af den juridiske disput, man er havnet i med vores nabolande og med Kommissionen.
Dertil kommer, at det her jo er dybt ineffektivt.
Jeg har i de spørgsmål, jeg rejste til den konservative ordfører, redegjort for, at regeringen så sent som den 6. maj klart sagde, at fordi kriminaliteten så sjældent begås på grænsen, er det altså ineffektivt at prioritere mandskabsressourcerne til permanent bemanding af kontrolposter.
Men jeg vil da godt medgive så meget, at hvis man har en permanent bemanding på udvalgte steder, er det næppe der, at selve indsmuglingen af ulovlige varer – hvis vi tager det som udgangspunkt – foregår.
Men problemet er jo, at alle erkender, også aftaleparterne, at det er fuldstændig uoverstigeligt at forestille sig, at man skulle have en permanent bevogtning af Danmarks grænser.
Vi har 7.000 km kystlinje, vi har et hav af små grænseovergange, og derfor må jeg bare spørge mig selv, om ikke man har gjort sig den overvejelse blandt flertallet, inden man nu bruger alle skatteydernes penge på det her, at smuglerne måske finder ud af at tage nogle af de overgange, hvor der ikke er permanent kontrol, når man nu har bundet ressourcerne til netop bestemte overgange.
Derfor siger vi nej, og vi beklager den debat, der er blevet rejst i kølvandet, som primært har gået på at fornærme vores naboer.
Det beklager vi på folkestyrets vegne og håber på, at regeringen i det mindste vil formå at skabe forsoning og klinke skårene til vores naboer.