Martin Henriksen (DF), 2011-05-26:
Jeg synes, det har været en mærkværdig debat, en virkelig pudsig debat, for hvis man kigger på dem, der er de største kritikere af det ændringslovforslag, som Folketinget behandler her i dag, er det jo partier, der selv går ind for positiv særbehandling, og som erfaringsmæssigt og historisk er gået ind for positiv særbehandling.
Altså, palæstinenserloven fra 1990’erne har været omtalt flere gange, og der gik man jo fra venstrefløjens side ind for positiv særbehandling af en gruppe palæstinensere i det danske samfund.
Sådan var det.
Det havde man jo sine grunde til og sine argumenter for, men man gik altså ind for positiv særbehandling.
Men så kan man jo bare gå lidt længere frem i tiden, for venstrefløjen – Socialdemokratiet, SF og andre ude på den fløj – går ind for positiv særbehandling af udlændinge med asylstatus, så de får bedre adgang til folke- og førtidspension end danskere, der har været udrejst.
Der går man ind for positiv særbehandling; der går man ind for, at udlændinge, der har asylstatus, skal stilles bedre end danske statsborgere i forhold til at få adgang til folkepension og førtidspension.
Det har man sikkert sine grunde til og sine argumenter for – og det går man altså ind for.
Det går vi så ikke ind for i Dansk Folkeparti.
Det har vi vores grunde til; vi synes, at der er noget principielt galt i, at en udlænding er bedre stillet end en dansk statsborger i Danmark.
Men det synes man hos Socialdemokratiet og SF er o.k.
Det er, hvad man mener, og det må man så argumentere for efter bedste evne.
Man går også fra venstrefløjens side ind for positiv særbehandling af flygtninge i familiesammenføringssager.
Det har jeg da hørt flere gange i salen at man går ind for – det er i kraft af de internationale konventioner, at man går ind for det på venstrefløjen.
Det er det, man går ind for, og det må man jo så argumentere ud fra og forsøge at overbevise andre om, at der altså skal være positiv særbehandling i familiesammenføringsreglerne.
Man går ind for positiv særbehandling af EU-borgere i forhold til andre landes statsborgere.
Og det må man jo også argumentere for, hvis man altså ser sig i stand til at argumentere for det.
Man går også ind for positiv særbehandling af visse tyrkiske statsborgere i kraft af en EU-aftale.
Det går man også ind for på venstrefløjen.
Og nogle af de elementer går regeringen også ind for.
Men man er lige præcis imod positiv særbehandling af folk, der kommer fra USA, Canada, Australien, New Zealand, Israel og Japan i forhold til familiesammenføringsreglerne.
På alle de andre områder går man ind for positiv særbehandling, men når det lige præcis kommer til de her lande, er man imod positiv særbehandling.
Det synes jeg er meningsløst, for at sige det mildt.
Hvorfor er det vigtigt, at man giver mulighed for positiv særbehandling på det her område?
Det er det jo, fordi vi ved hjælp af vores sunde fornuft vel stille og roligt kan konkludere, at der er mennesker fra bestemte dele af verden, som har lettere ved at tilpasse sig det danske samfund, lettere ved at glide ind i Danmark, og som kommer til Danmark, gifter sig ind i en dansk familie eksempelvis og får børn, og de børn bliver helt automatisk en del af det danske samfund.
Der taler vi slet ikke om integration, for der er ikke noget at integrere, det kører bare.
Det er sådan set vores grund til at sige, at der kan være god grund til at få positiv særbehandling på det her område.
Dansk Folkeparti har jo sådan set, så langt tilbage jeg kan huske, talt for, at når vi indførte f.eks. 24-års-reglen og skærpede tilknytningskravet, gjorde vi det, fordi der havde været en indvandring til Danmark, bl.a. via asylsystemet, men i det her tilfælde via familiesammenføringsreglerne, som skabte mange af de problemer, vi står med i dag – parallelsamfund, ghettoer osv. – fordi en del af den indvandring bl.a. kom fra muslimske lande.
Man kan lige så godt sige det, som det er.
Det har været et problem, og det ønskede vi at dæmme op for, og da vi dæmmede op for det, ramte vi også nogle, som vi dybest set ikke ønskede at ramme, men vi gjorde det, fordi det simpelt hen var nødvendigt at gøre det – vi kunne ikke bare ikke gøre noget, vi kunne ikke bare fortsætte, det var nødvendigt at gøre noget.
Men vi har i lang tid sagt, at hvis der var mulighed for at foretage positiv særbehandling – f.eks. af folk, der kommer fra vestlige lande, men det kan også være fra andre lande – er vi åbne over for det.
Vi har så hele tiden fået at vide, at det ikke kan lade sig gøre, og at vi ikke må det.
Nu viser det sig så, at det godt kan lade sig gøre, og at vi godt må det.
Det er vi i Dansk Folkeparti glade for, for der er ikke nogen grund til, at vi stiller det her krav til dem.
Der vil stadig væk være krav, som de skal leve op til – der vil være lidt færre krav, men der vil stadig være krav.
Jeg synes, det er en meget fornuftig måde, man har gjort det på, altså at man simpelt hen har kigget på, hvilke konsekvenser den indvandring, der har været, har haft.
De ændringer af udlændingeloven, vi har vedtaget ad flere omgange, har haft den ønskede effekt.
Vi er ikke nået helt i mål endnu.
Det har taget 40 år at skabe mange af de problemer, der er i Danmark i dag, og det vil tage mere end 10 år at få ryddet op i mange af de problemer.
Det er baggrunden for, at vi i Dansk Folkeparti støtter dette lovforslag – det kommer nok ikke som den store overraskelse – og at vi også støtter det ændringsforslag, som ministeren har stillet.