Bjarne Laustsen (S), 2010-06-10:
Jeg beskæftiger mig en del med arbejdsmarkedspolitik, og derfor vil jeg jo selvfølgelig også gerne sige et par ord her ved andenbehandlingen.
Altså, først er det jo noget makværk, at regeringen annoncerer en aftale, man har indgået med Dansk Folkeparti, og at man alle løfterne til trods, hvor man siger, at man ikke rører dagpengene, det gælder også dagpengeperiodens længde, alligevel lader sig lokke af Dansk Folkeparti til at skære ned over for de svageste i samfundet, og det af en eneste grund: for at beholde regeringsmagten.
Det var jo langt bedre at lade vælgerne afgøre det spørgsmål, om man syntes, regningen skulle betales af den ene eller den anden eller den tredje, altså prøve at spørge vælgerne om det.
Det tør man ikke, og Dansk Folkeparti tør slet ikke.
Så derfor har hr. Bent Bøgsted nok ret i, at der kommer til at gå lidt tid.
Men hvorfor må vi ikke have lov til at se hele regningen, når vi behandler arbejdsmarkedsforslagene?
Det vil jeg gerne spørge ministeren om.
Hvorfor må vi ikke se det?
Man siger, at der er nogle mennesker, der ikke kan få dagpenge i så lang tid, og hvis de så falder ud, bliver det meget, meget svært at få fat i dem.
Men hvorfor må vi ikke have lov til at se det i dag?
De tre lovforslag burde hænge sammen, og Folketinget burde simpelt hen have sagt, at de her tre forslag skulle på bordet sammen, for der er fuld identitet, og det vil jeg gerne have at ministeren kan bekræfte.
Derfor var det også fornuftigt at behandle dem sammen; de tre lovforslag hænger sammen.
Jeg synes også, det er en total mangel på respekt, at man over en pinse lige pludselig sidder og forhandler noget, når vi ellers hører de tre partier fortælle om, hvor vigtigt det er med den danske aftalemodel osv.
Men her over pinsen besluttede man sig for, at fagbevægelsen og Dansk Arbejdsgiverforening, vennerne derovre i industrien, ikke skulle spørges om noget som helst; de skulle bare have det sådan her.
Det synes jeg er synd og skam, hvis man ellers mener noget med den danske aftalemodel.
Man griber så ind på en lang række punkter, der også vil gøre ondt i forhold til Dansk Folkeparti, nemlig at vi har et arbejdsmarked, hvor der kommer mange ind forskellige steder fra.
Lønningerne bliver trykket, og det eneste værn, man har imod det, er en stærk fagbevægelse, der kan håndhæve de overenskomster, man er i stand til at lave.
Det er jo klart, at trepartssystemet her nu bliver trådt under fode, fordi regeringen og Dansk Folkeparti med et flertal ensidigt har lagt vægten på den ene part i aftalesystemet, og derfor bliver der en svækkelse af fagbevægelsen i de kommende år.
Jeg har mange gange spurgt til: Hvor mange flere arbejdspladser bliver der som følge af den her aftale?
Der er ingen svar.
Hvorfor kan vi ikke få det at vide?
Sandheden er jo – og så bliver jeg nødt til selv at give svaret – at der ikke kommer flere arbejdspladser ved at afkorte dagpengeperioden.
Man kan flytte folk rundt i forskellige kasser, og det kan sikkert være fint nok, men det giver ikke flere arbejdspladser.
Jeg har spurgt til, hvor mange afledte udgifter der er.
Regeringen har selv regnet sig frem til, at det er 1,3 mia. kr.
Så spurgte vi på samrådet den anden dag: Gælder det så også de folk, der ryger helt ud af dagpengesystemet, og som skal forsørges på forskellig vis?
De kan få behov for varmehjælp, de kan få behov for boligstøtte, hvis de da i det hele taget ikke bare skal være hjemløse, hvis det er det, regeringen vil.
Men jeg går ud fra, at det er ordentlige folk, vi dealer med, som også mener, at man, selv om man har mistet sit arbejde og man er røget ud af dagpengesystemet, så også skal have tag over hovedet, og at man er berettiget til minimumsydelser.
Så derfor er spørgsmålet til regeringspartierne her: Hvad vil man gøre?
Nu kan vi jo så her i dag se, at en dame fra Frederikshavn, som har tre job som rengøringsassistent, er nødt til at sige sit job op på grund af nogle tåbelige regler, som regeringen og Dansk Folkeparti tidligere har lavet, og derfor er det jo også et spørgsmål om, om hr. Bøgsted vil komme op og forklare, om han vil lave det om.
Vi har tre banditter, der står anklaget i retten for løftebrud, fordi de har fortalt et, men har gjort noget andet, og så begynder de tre at fortælle os, at nogle af dem er knap så utroværdige som de andre.
Altså, jeg ved ikke, hvad det her handler om.
Jeg kan bare sige, at vi sammen med Enhedslisten, håber jeg, og selvfølgelig SF vil teste tingene på det, som hr. Bent Bøgsted i dag har været fremme med at sige i den her sag; han sagde, at han har fortrudt, han har givet regeringen sin tilslutning til det med de supplerende dagpenge.
Det bliver vi selvfølgelig nødt til at lytte til.
Sådan var det også i forhold til reglerne om deltidsbrandmændene.
Da gik hr. Torsten Schack Pedersens parti ud og sagde: Vi har lavet flertal uden om regeringen, ha, ha, nu får de der deltidsbrandmænd lov til at beholde den fulde understøttelse, og der er ikke noget med, at de kun må arbejde 30 uger.
Har vi ikke behandlet sådan et forslag her i Folketinget?
Altså, hvor er troværdigheden henne – har vi ikke behandlet sådan et forslag?
Og vil hr. Torsten Schack Pedersen ikke lige fortælle, hvordan det var, det gik med den afstemning – hvad Venstre stemte ved den lejlighed?
Jeg synes virkelig, at det er uartigt af en god kollega at gå op og spørge og sprede mistillid og afkræve folk tillid, når der findes tusindvis af citater fra de folk, der har lavet den aftale her, om, at vi ikke rører dagpengene og vi heller ikke rører dagpengeperiodens længde.
Så går man hen og gør det alligevel, selv om man har gjort det før, og man endda har lavet aftaler i tredje fase af arbejdsmarkedsreformen fra 1998.
Da lavede vi nemlig noget klogt sammen.
Vi lavede nemlig noget klogt sammen, fordi da sagde vi, at arbejdsmarkedets parter kunne prøve at finde ud af, om vi kunne modernisere dagpengesystemet og finde ud af reglerne med hensyn til aktivering osv.
De kom med hinanden i hånden, LO og DA, dengang.
Da sagde vi, at det skal vi nok gennemføre som lovgivning.
Det er sådan set det, vi har i dag omkring dagpengeperioden.
Så jeg har fuld tillid til, at vi kan lave trepartsaftaler.
Men det her synes jeg ensidigt rammer skævt, for det rammer de svageste på vores arbejdsmarked, som også sagen her fra Frederikshavn vidner om.