runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karen Hækkerup (S), 2012-03-29:
Hr. Finn Sørensen siger, at man så vil få en lavere løn.
Jeg vil sige, at for rigtig mange menneskers vedkommende er der ikke tale om at få en lavere løn, men om man overhovedet vil få en.
For i dag får man ledighedsydelse, fordi man ikke kommer ind på det arbejdsmarked, hvor der er fleksjob, fordi man skal kunne yde rigtig meget for at blive givet en plads.
Der er næsten ikke nogen af dem, der arbejder i fleksjob i dag, der eksempelvis arbejder under 12 timer, og det, vi gerne vil, er sådan set at ændre grænsen, sådan at flere kommer ind i fleksordningen, også dem, der kan arbejde færre timer, fordi vi mener, at det gør en forskel for folk, at de har tilknytning til arbejdsmarkedet, at der er nogle, der regner med dem, at de også kan få lov til at være med til at gøre en forskel, også selv om det kun er 10 eller 8 eller 7 timer, de kan være der.
Derfor ændrer vi ordningen, så det bliver nemmere at komme ind i den.
Jeg medgiver gerne, at det er rigtigt – vi har også sagt det åbent – at der vil være nogle mennesker, dem med en lang uddannelse, som vil opleve, at de, hvis de skifter fleksjob, vil få en lønnedgang, men for de allerfleste mennesker, dem, som har en forholdsvis almindelig indtægt, vil det altså, hvis de kan oppebære det antal timer, som man kan komme ind i ordningen med, ikke betyde nogen forskel.
Endelig vil jeg gerne for at slå det helt fast sige, at der ikke er nogen på fleksordning nu, som kommer til at være på den nye ordning, medmindre de skifter job.
Karina Adsbøl (DF), 2012-03-29:
Tak til ministeren for redegørelsen og besvarelsen på nogle af spørgsmålene.
Jeg kunne forstå, at ministeren havde holdt en camp; der var jeg da lidt ked af at jeg ikke var med.
Det kunne jeg da godt have tænkt mig.
Men det, jeg godt kunne tænke mig at høre om, er med hensyn til BPA-ordningen, hvordan og hvorledes, og hvornår vi får sendt den rapport over, og også med hensyn til kulegravningen på høreapparatområdet – det er ved at være sidst på dagen – og om det særlig tilrettelagte uddannelsesforløb med hensyn til den rapport, som ikke er blevet offentliggjort endnu.
Der kunne jeg så også godt tænke mig at vide lidt om, om den var på trapperne.
Vi har fået en del borgerhenvendelser om BPA-ordningen, om respiratorordningen, og det tror jeg også at andre har fået, altså med hensyn til Region Hovedstadens beslutning om, at alle skal bruge de firmaer, den har, så de ikke selv kan bevare den hjælper, de havde før.
Karen Hækkerup (S), 2012-03-29:
Der bliver spurgt til en hel række forskellige ting, eksempelvis en rapport om uddannelsesforløb.
Jeg kender ikke noget til, hvilken dato der er på den, og jeg kender heller ikke noget til resultatet af den.
Det er ikke noget, jeg har deltaget i nogen drøftelse af endnu.
Så bliver jeg spurgt til høreapparatområdet, og der vil jeg bare sige, at der kommer til at ske ændringer, og det kommer også til ganske snart at blive mangfoldiggjort, når processen er klar.
Karina Adsbøl (DF), 2012-03-29:
Jeg kunne også godt tænke mig at høre – jeg er jo sådan lidt nysgerrig – med hensyn til, hvis det er sådan, at en kommune lukker en sag, hvor borgeren får medhold i Ankestyrelsen om, at den sag har været ulovligt lukket, om ministeren vil være med til at yde kompensation det år, borgeren har fået frataget sin hjælp.
Her tænker jeg på – og jeg ved ikke, hvordan de tænker ude i kommunerne – at det jo godt kunne være, at man tænker, at man kan spare det år.
Hvis man nu lukker en sag og så alligevel ikke får medhold, kan man sige, at så har man da sparet det år.
Så jeg kunne godt tænke mig at høre, hvordan ministeren forholder sig til det spørgsmål.
Karen Hækkerup (S), 2012-03-29:
Jeg synes jo, at det lyder grumt, hvis man går rundt og forventer, at alle kommuner bare fjerner tilbud til folk, og at de venter på, at der kommer klager, og at de så kan se, om de ikke kunne få lidt ekstra klingende mønt i kassen.
Sådan tror jeg faktisk ikke at lokalpolitikerne arbejder derude.
Som jeg redegjorde for i min indledende svarrunde her, henviste jeg til et spørgsmål, jeg har besvaret, alm. del, spørgsmål 150, hvor jeg henviser til, at i forhold til retssikkerhed og administration, § 72 i loven om retssikkerhed og administration på det sociale område, har en klage ikke opsættende virkning.
Så kan der være nogle tilfælde, nogle særtilfælde, hvor kommunerne kan kræve, at der kommer opsættende virkning.
I den henseende henviste jeg også til en principafgørelse fra Ankestyrelsen, som hedder R 603.
Det, der er det rigtig svære her, er, hvornår der er et ansvarsgrundlag.
Hvornår er der i virkeligheden grundlag for at sige, at man er berettiget til en erstatning?
Mange af de her beslutninger bliver vurderet ud fra skøn, og man kan jo skønne forkert, og så kan man ændre beslutningen, men vi har ikke tradition i det offentlige for, at man på den måde går ind og tildeler erstatninger, medmindre der har været tale om noget helt grumt.
Hans Andersen (V), 2012-03-29:
Tak, og tak til ministeren.
Nu har jeg jo kun ret til to omgange med korte bemærkninger her, og jeg vil sige, at jo mere ministeren taler og i jo længere tid, jo flere spørgsmål vil jeg også gerne stille.
Men nu vil jeg bare koncentrere mig om den debat, som ministeren prøver at rejse om det her med opgøret med velfærden.
Der nævner ministeren det her med, at forældre til børn med et handicap, som går i en specialinstitution, så skal til at betale for det, ligesom man skal for børnehavepladsen, og ligesom alle mulige andre familier gør.
Og så har jeg stillet et spørgsmål, og det kan være, at ministeren kan svare på det allerede i dag, for det, jeg sådan set er interesseret i at høre, er: Hvor mange penge vil det give?
For det er jo et opgør med velfærden, og jeg tænker, at det da virkelig må være et stort beløb, når det første eksempel, ministeren nævner, lige præcis er det her med betalingen for pladsen i specialbørnehaven.
Så jeg tænker, at det jo må være noget, der vil kunne løse alle problemer i denne verden, siden det er det første og det bedste eksempel, ministeren fremhæver.
Så hvad er beløbet?
Kunne ministeren løfte sløret for det?
Hvad er det, man påtænker man vil spare?
Karen Hækkerup (S), 2012-03-29:
Jeg vil gerne på det kraftigste afvise, at jeg på nogen måde skulle drømme om at lave et opgør med velfærdssamfundet.
Det, som jeg har lagt op til, har været en prioriteringsdebat, og når jeg har gjort det, har det været, fordi jeg, når jeg har kigget ud over velfærdssamfundet, så ikke har syntes, at alt var perfekt.
Jeg ser, at der er en hel masse børn, som vi svigter, som vi kunne have givet en indsats, der havde været langt bedre og langt stærkere, hvis vi havde fokuseret mere på den tidlige og den forebyggende indsats.
Jeg ser, at der er narkoprostituerede, som vi skal afvænne den ene gang efter den anden, fordi vi ikke sørger for at følge den indsats, som vi giver dem, til dørs.
Og jeg synes egentlig, når man siger, at alt er perfekt og intet skal forandres, og man så synes, at velfærdssamfundet er støbt i beton, at jeg ikke ser sådan på det.
Jeg ser sådan på det, at der er ting, vi kan gøre bedre, at der er ting, vi bør gøre anderledes, og at vi derfor bliver nødt til at prioritere.
Det, som jeg har sagt i forhold til de særlige dagtilbud, har været, at det vil betyde, at forældre, som har et handicappet barn, vil skulle betale det, der svarer til den almindelige børnehavetakst, såfremt de kan.
Det vil sige, at har man en god økonomi, betaler man, som alle andre forældre også gør, men har man en dårlig økonomi, har man naturligvis på samme måde som alle andre forældre en friplads.
Man vil også stadig væk kunne få en socialpædagogisk friplads, og man vil kunne få penge til merudgifter, og man vil kunne få penge til transporten.
Det er alene det, der er med hensyn til pasningsdelen, som andre forældre også betaler til, som jeg har bragt i spil, og det har jeg gjort ud fra en rimelighedsbetragtning, fordi jeg synes, det kunne være spændende, hvis vi kunne prioritere nogle af vores penge, så vi fik råd til noget af det, vi gerne vil gøre bedre.
Hans Andersen (V), 2012-03-29:
Ja, og så skulle ministeren jo have haft ½ minut mere til lige at runde af og få svaret på mit spørgsmål, for det, jeg spurgte om, var sådan set beløbet, altså det samlede beløb, som ministeren forestiller sig at man kunne spare på den her øvelse.
Men jeg mangler sådan set et svar på, hvad det er for et beløb, man samlet set mener man vil kunne spare på den her øvelse, og det er der jeg synes det er lidt vanskeligt at finde ud af, hvad ministeren lige nu arbejder med.
For der står jo i regeringsgrundlaget: »Samtidig skal det specialiserede område, herunder anbringelsesområdet, underkastes en analyse med henblik på at vurdere, om udgifterne anvendes bedst muligt«.
Så der var et spørgsmål, det kunne være interessant at få svar på, og det var jo, om ministeren lige kunne prøve at tilføje, om der ud over det her område med de børn, der går i specialbørnehaver, og deres forældre så er andre områder, som ministeren har arbejdet med og gerne vil underkaste det her eftersyn og sige: Hvordan kan vi bedst muligt bruge vores ressourcer?
Stine Brix (EL), 2012-03-29:
Når man nu i bemærkningerne til lovforslaget bruger så meget energi på at præcisere, at lovforslaget altså ikke ændrer noget som helst, så forstår jeg ikke, hvorfor det er så magtpåliggende for regeringen at fremsætte lovforslaget.
Man kunne jo sagtens nøjes med den del, der handler om børneområdet, som er udmærket.
Karen Hækkerup (S), 2012-03-29:
Vi skriver derudover, at vi vil følge implementeringen af lovforslaget tæt, og at vi vil få udarbejdet en undersøgelse af kommunernes praksis.
Vi har med andre ord sikret os, at vi går med livrem og seler i den her sag.
Desuden indeholder lovforslaget også et element på børneområdet, som står mit hjerte meget nær, nemlig en mulighed for at give en større refusion til kommuner, som skal tvangsfjerne større søskendeflokke.
Så jeg vil sige, at vi har taget et lovforslag – som man godt kunne være kritisk over for – og har ændret det til noget, som vi absolut kan stå på mål for.
Finn Sørensen (EL), 2012-03-29:
Tak for redegørelsen.
Jeg er meget glad for, at jeg sammen med ordføreren for Det Konservative Folkeparti kan danne en fælles front for at få afskaffet de sidste rester af stavnsbåndet.
Derfor undrer det mig egentlig lidt, at hr. Tom Behnke har udtrykt sympati for regeringens forslag til reform af fleksjobordningen, for det, der sker for nuværende fleksjobbere – hvis det reformforslag bliver gennemført – må da kaldes en form for stavnsbinding.
Det vil jo nemlig betyde, at disse nuværende fleksjobbere, altså dem, der har et fleksjob, når reformen træder i kraft, for en meget stor dels vedkommende – hvis de skifter fleksjob – risikerer, at det bliver på væsentlig dårligere betingelser, fordi tilskudsmodellen er skruet sammen på en anden måde, der gør, at der for indtægter på 22.000 kr. og opefter vil være tale om en lønnedgang.
Altså hvis disse mennesker skifter fra det fleksjob, de har, når reformen træder i kraft, til et nyt.
Det vil jeg kalde stavnsbinding, og jeg skal jo så forstå ordføreren på den måde, at han sammen med mig vil kæmpe imod den form for stavnsbinding.
Tom Behnke (KF), 2012-03-29:
Det gør vi i en fælles erkendelse af, at det er urimeligt at parkere unge mennesker på en livsvarig passiv forsørgelse – det kan vi ikke være bekendt.
Det er ikke hensigtsmæssigt for et ungt menneske.
Det kan godt være, at man for en kortere periode har brug for en pause, men på lang sigt er det simpelt hen ikke rimeligt, at vi parkerer unge mennesker på livslang passiv forsørgelse.
Det er grunden til, at vi drøfter det her.
Jeg sidder ikke med og forhandler de her reformer af førtidspension og fleksjob konkret, men man forhandler i øjeblikket, og det vil sige, at jeg ikke vil stå her i dag og begynde at drage nogle konklusioner om, hvad resultatet bliver, når man er halvvejs i forhandlingerne.
Finn Sørensen (EL), 2012-03-29:
Jeg har ikke draget konklusioner af nogen som helst forhandlinger.
Jeg har spurgt til et fremlagt reformforslag.
Så vil jeg spørge ordføreren, om han kan prøve at sætte sig i de mange fleksjobberes sted, som jeg tror sidder og kigger på sådan en udsendelse som den her, og om han kan forstå deres forargelse og deres – hvad skal man sige – følelse af magtesløshed og desperation, når der står en ordfører for et af Folketingets partier her i dag og siger, at det at være fleksjobber er at være på passiv forsørgelse.
Det var jo det, ordføreren sagde, nemlig at det er derfor, man sidder og forhandler den her reform, altså fordi det skulle være forkert at parkere unge mennesker på passiv forsørgelse.
Det blev sagt som svar på et spørgsmål fra mig om, at det nye reformforslag er en stavnsbinding.
Mener ordføreren virkelig, at det er passiv forsørgelse at bruge måske 2 timer om morgenen på at komme ud af sengen, kæmpe sig hen på arbejdspladsen og levere det, man gerne vil, og være dødhamrende træt, når man kommer hjem?
Er det passiv forsørgelse?
Tom Behnke (KF), 2012-03-29:
Det spørgsmål er jeg rigtig glad for at få, for det giver mig anledning til at præcisere, at det bestemt ikke var det, jeg mente.
Det skulle ses i sammenhæng med, at vi sidder og drøfter en førtidspensionsreform og en fleksjobreform, og det var i forhold til førtidspensionsreformen, jeg talte om den passive, livslange forsørgelse.
Men det gør også, at vi tilretter fleksjobordningen, så den bliver nemmere tilgængelig og mere attraktiv, så vi sørger for, at flere kan komme ud i fleksjob.
Så jeg er glad for spørgsmålet, der giver mig anledning til at præcisere, at det bestemt ikke var det, jeg mente, men jeg kan godt høre nu, at sådan kunne det nemt blive opfattet.
Det andet, jeg også synes er vigtigt at sige, er, at hvis det var sådan, at regeringens udspil sådan lå lige på den flade hånd, så havde der ikke været noget at forhandle om, for så havde forhandlingerne for længst være overstået.
Det tredje, jeg vil sige, er, at i den nuværende fase forstår jeg godt, at der er stor utryghed, for der er mange, mange myter om, hvad det her kommer til at betyde, og der tror jeg det er utrolig vigtigt, at vi lytter til det, som beskæftigelsesministeren siger – også selv om det er en socialdemokrat – altså lytter til de fakta, der er.
Når det her kommer på plads, så tror jeg, at alle kan se, hvad det faktuelle indhold er, og så vil det være nemmere at forholde sig til, for så er vi ude over myterne.
Stine Brix (EL), 2012-03-29:
Tak for det.
Jeg er glad for, at hr. Tom Behnke deler den bekymring, der er i forhold til problematikken omkring handlekommune og betalingskommune.
Nu ved jeg, at hr. Tom Behnke også har været nede at besøge nogle af de samme mennesker på Rosa Daghøjskole, som jeg har også har mødt, og altså har mødt nogle af de mennesker, som oplever, hvordan det er at være stavnsbundet til en kommune, som de troede, at de var flyttet fra for lang tid siden.
Jeg har et forslag, som jeg godt kunne tænke mig at høre hr. Tom Behnkes holdning til.
Vi er opmærksomme på, at der er nogle kommuner, der er fattigere end andre, eller som kan få meget store udgifter, hvis mennesker med handicap vælger at flytte til samme kommune.
En idé kunne måske være at løse det gennem en bedre økonomisk udligning mellem kommunerne.
Eller via en ordentlig statslig kompensation for den her type udgifter, så man på den måde ikke belaster en given kommune, hvor der måske tilfældigvis bor mange mennesker, som har brug for den her form for støtte.
Kunne det være en måde at løse nogle af de problemer på?
Christian Juhl (EL), 2012-03-29:
Jeg vil gerne spørge ordføreren om, hvordan han forholder sig til det faktum, at De Konservative før valget svarede entydigt på et spørgsmål fra Muskelsvindfonden.
Fonden spurgte, om De Konservative ville sikre sig, at en førtidspensionsreform ikke vil betyde, at personer, der i det nuværende system ville få en førtidspension, ikke vil blive tvunget over på et væsentligt lavere forsørgelsesgrundlag.
Hvordan hænger det sammen med, at unge nu skal kunne tvinges over på en lavere ydelse under et ressourceforløb?
Tom Behnke (KF), 2012-03-29:
Der blev sagt »ikke« så mange gange i det spørgsmål, at jeg blev helt i tvivl om, hvor vi var på vej hen.
Men sådan som jeg indtil nu har forstået forhandlingsforløbet, er bundlinjen, at der ikke bliver rørt ved dem, der er på den nuværende ordning.
Det, man forhandler om, er, hvad der skal ske i fremtiden.
Det er på samme måde som sidst, vi ændrede førtidspensionssystemet, hvor det også kun var fremadrettet.
Vi får jo i dag nogle henvendelser fra nogen, der er på den helt gamle ordning, og godt kunne tænke sig at være på den, vi har i dag.
Det må de også gerne, men så skal de leve op til kriterierne for at opnå den førtidspension, der findes i dag, og det er der måske ikke helt så mange af dem, som i gamle dage var på den lave ydelse, der kan, har lyst til, vil eller tror på.
Men det, vi forhandler om, er jo det, der er fremadrettet, og det, der kommer til at gøre sig gældende, er, at der ikke er nogen – og det er det, vi har sagt – der kommer til at gå ned i indtægt, ved at gå fra det, de i dag har til at gå ind på en førtidspension.
Der er ikke nogen, der kommer til at gå ned i indtægt.
Det er det, vi har garanteret.
Christian Juhl (EL), 2012-03-29:
Det er jeg nu bange for at der er, men det kan vi jo få at se, når reformen er færdig.
Jeg vil så prøve at gentage mit spørgsmål, for det handler netop om, hvad der skal ske i fremtiden.
De Konservative blev spurgt om, hvorvidt man ville sikre en førtidspensionsreform, som ikke betyder, at personer, som i det nuværende system ville få en førtidspension, bliver tvunget over på et væsentligt lavere forsørgelsesgrundlag.
Det vil sige, at der blev spurgt om, hvad der i fremtiden vil ske med en, som efter det system, vi har i dag, ville få en førtidspension.
Til det svarer De Konservative til Muskelsvindfonden, at de ikke ville miste nogen penge.
Men det er jo fakta for de unge under 40 år, når de nu kommer i et forløb, for de ville jo med det nuværende system have fået en førtidspension.
Der er såmænd ikke så mange gange »ikke« i spørgsmålet.
Det er meget let at forstå.
Det handler om, hvad man i fremtiden vil med en ny pensionsreform, og om man vil sikre, at der ikke er nogen, der får det ringere i forhold til, hvad de ville få i det system, vi har i dag.
Det synes jeg er meget enkelt at forstå.
Tom Behnke (KF), 2012-03-29:
Jo, men med al respekt er jeg ikke beskæftigelsesordfører, jeg sidder ikke med i forhandlingerne, og jeg ved ikke præcist, hvordan man tilrettelægger det.
Men det, vi har garanteret, er, at der ikke er nogen, der kommer til at miste noget.
Der er, sådan som jeg har forstået det, ikke nogen af dem, der er på den nuværende ordning, som bliver tvunget over på en ny ordning.
Det andet er, at de, der i fremtiden er i en eller andet livssituation og derfra går over på førtidspension, vil ikke opleve en indtægtsnedgang.
Stine Brix (EL), 2012-03-29:
Tak til ministeren.
Jeg vil gerne spørge ind til KL-aftalen igen.
Og han sagde dengang, at Socialdemokraterne ville slås for, at man tog den her aftale af bordet.
Så jeg vil igen gerne høre, hvorfor Socialdemokraterne og resten af regeringen synes, det er så vigtigt at gennemføre et forslag, hvis det ifølge ministeren bare går ud på at præcisere gældende ret.
Tom Behnke (KF), 2012-03-29:
Jeg vil blot høre hr. Ole Hækkerup, som jo ellers i pressen fremstår som virkelig knaldhård retspolitiker
: Hvad er forskellen på det, som hr. Ole Hækkerup har sagt til pressen, og så det, som hr. Ole Hækkerup siger her i dag, efter hr. Ole Hækkerups egen opfattelse?
Måske er der slet ikke nogen forskel, men jeg vil godt høre, om der er en forskel i den måde, man udtaler sig, når det er journalister, der spørger, og når man står i Folketingssalen.
Ole Hækkerup (S), 2012-03-29:
Så lad mig svare på følgende måde: Jeg mener ikke, at man skal lave en udvidelse af strafferammen, der gør, at man kommer op i niveau med mord, for der skal være den her forskel.
Jeg synes, at man skal kunne tage nogle flere hensyn ind, når man vurderer straffen.
Vi har tidligere under andre debatter snakket om det her med forældelsesfrister.
Forlænger man eksempelvis forældelsesfrister, laver man noget kædeansvar i forhold til forældelse, så vil der være flere forhold, der vil kunne komme ind, så der bliver dømt hårdere.
Jeg tror, det var hr. Karsten Lauritzen, der i sin ordførertale sagde, at han i sagen fra Esbjerg havde svært ved at se, hvordan det skulle kunne blive meget værre.
Og jeg tror i virkeligheden, jeg har det på samme måde i forhold til den konkrete sag.
Men jeg kan allerede se nogle ting for mig, eksempelvis det med forældelsesfrister, som vil betyde, at man kan blive dømt for flere forhold, og det vil kunne betyde, at man også bliver dømt hårdere.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2012-03-29:
Vi tror ikke, det slækker produktiviteten, at man ændrer en ventetidsgaranti på 1 måned for de patienter, som har et alternativ på et privathospital, og siger til nogle af dem – altså dem, der ikke fejler noget, der er så alvorligt, at de ikke kan vente i 2 måneder – at de nu må vente 2 måneder med at komme på privathospital.
Den tidligere regering troede heller ikke på det, for de havde en generel 2-måneders-behandlingsgaranti for alle patienter i 2007.
Så jeg synes også, man skal passe på med at komme alt for højt op på den høje hest.
Så må jeg bare minde om, at tidligere minister Bertel Haarder også før har været i samråd om diagnostiske centre, og mange gange har ministeren slået fast, at det særlig var kræftområdet, man tænkte på, og det var også i Kræftplan III, man indskrev spørgsmålet om diagnostiske centre.
Hans Andersen (V), 2012-03-29:
Tak for det.
Hvis man som læge sidder og lytter til debatten, vil man jo nok læne sig tilbage og sige: Nu kom magten tilbage til lægerne.
Og hvis man som patient eller borger lytter til debatten, kunne man godt blive noget nervøs, for jeg lyttede mig til, at vi skal have et systemskifte.
Det var det, ministeren indledte med at sige, og ordføreren er så fulgt trop, for det, jeg lyttede mig til at ordføreren sagde indledningsvis, var, at det her med behandlingsgarantien på 1 måned kun er for de få, men der er jo altså 460.000 patienter, der har benyttet sig af det.
Jeg synes, det er lidt svært at sige, at det kun er for de få.
Så må jeg bare bede ordføreren om at svare på, om den her stilladsarbejder, der har problemer med knæet, og som er sygemeldt og skal behandles, stilles ringere eller bedre med det forslag, regeringen nu kommer med.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2012-03-29:
Det afhænger jo af den situation, som vedkommende er i, og vedkommendes snak med sin læge og den udredning, der er.
Det afhænger af, hvad det er, der gør, at manden har ondt i knæet.
Det er en lægefaglig vurdering, det er ikke en politisk vurdering.
Det afhænger også af, om manden selv ønsker behandlingen hurtigt, eller om han ønsker, at den ligger i hans ferie.
Sådan er der også forskellige holdninger.
Så vil jeg bare til det med magten tilbage til lægerne sige, at det jo i sidste ende er lægerne, som er dybt, dybt bekymrede over, at vi bruger en masse ressourcer på at behandle nogle mennesker, der i nogle tilfælde har skavanker, som de har gået med i meget, meget lang tid, og som de faktisk vil ofte er indstillet på oven i købet at vente lidt med, særlig hvis de kan se, at de lige inde ved siden af hos naboen altså har en datter, som har rigtig, rigtig store psykiske problemer, og hun kan komme til at vente i op til 1 år på at blive udredt og behandlet i vores psykiatriske system.
Så kan borgerne rent faktisk godt se, at der er et problem her, og det kan lægerne også.
Det er derfor, mange læger har råbt vagt i gevær og har sagt: Bruger I ressourcerne rigtigt i det her system?
Hofte- og knæpatienter kommer til efter 1 måned, uanset hvor alvorligt det er.
De psykisk syge har været nedprioriteret i 10 år, og nogle venter nogle steder i det danske sundhedsvæsen i op til 1 år på behandling.
Er det en rimelig prioritering, vi har, inden for de rammer, vi nu har at give i regioner og kommuner?