runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Margrethe Vestager (RV), 2007-03-30:
Men det bliver jo ikke til nogen rigtig debat, når ministeren ligesom redegør for, hvad man kan gøre, fordi det var jeg sådan set godt klar over, nemlig at Folketinget kan vedtage det, der passer Folketingets flertal, uanset hvor klogt det er.
Men jeg spurgte til, hvad der vil være regeringens holdning.
Hvis man ønsker at vise stor tillid, skulle det så ikke også gælde nogle af de indholdsmæssige ting, hvor regeringens mod på at fastsætte endog særdeles detaljerede kvalitetskrav har været meget stort?
Derfor vil det her kunne blive den første dag i regeringens nye liv som tillidsvisende over for kommunerne, og dermed vil regeringen på en helt anderledes måde give mulighed for at udfolde et kommunalt selvstyre, ikke kun i forhold til takstfastsættelsen, som jeg tror at nogen ville synes de kunne leve med, hvis der så også var en større frihed i forhold til det indholdsmæssige.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2007-03-30:
Når ordføreren lige præcis anfører argumentet om, at man nedsatte taksterne i daginstitutionerne, fordi man ønskede, at flere børn skulle komme i disse daginstitutioner, så virker det lidt pudsigt, at man nu siger, at SFO’en ikke har den samme betydning for det enkelte barns gode fritid.
Der er altså nogle pædagogiske tilbud i de SFO’er, vi har, og når et barn i en kommune bliver taget ud under henvisning til, at forældrene synes, at prisstigningen har været alt for voldsom, fordi der i enkelte kommuner har været en ganske voldsom prisstigning på SFO’erne, mener ordføreren så ikke, at det er et problem for det enkelte barn?
Tina Nedergaard (V), 2007-03-30:
Man kan sige, at når vi taler om skolefritidsordningen, har vi for det første stor tillid til kommunerne.
Det er jo derfor, regeringen fastholder, at vi laver kollektive aftaler med Kommunernes Landsforening, og det er også derfor, hverken regeringen eller Venstre vil acceptere den præmis, at når der har været store stigninger i nogle kommuner, så burde vi gribe ind, som fru Pernille Rosenkrantz-Theil var inde på.
Vi respekterer jo netop det kommunale selvstyre.
Med hensyn til indholdet af de tilbud, som stilles til rådighed fra kommunal side, og i forhold til det, som i en vis udstrækning er offentligt finansieret, er det klart, at vi i Venstre fortsat vil have fokus på, at der er et godt og konstruktivt indhold, men det er noget ganske andet end at pålægge lærere, pædagoger, skoler og kommuner et bureaukrati og en unødig administration.
Jeg forstår godt fru Margrethe Vestagers spørgsmål, og jeg kan konstatere, at vi hermed igen viser tillid til kommunerne, og det gør vi faktisk også i al anden politik, men for os er det befolkningen, der er det allervigtigste.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2007-04-10:
Vi vil selvfølgelig også fra konservativ side gerne kvittere for det gode samarbejde, der har været imellem partierne i udarbejdelsen af det forslag, vi står med her i dag.
I Det Konservative Folkeparti ønsker vi at sikre forbrugerne gode finansielle produkter og valgmuligheder af høj kvalitet.
Vi ønsker at sikre forbrugerne sikkerhed, tryghed, når væsentlige beslutninger skal træffes om de rammer, der omgiver den enkelte borger eller den enkelte familie.
For det første sikrer lovforslaget, at pengeinstitutter får mulighed for at konkurrere med realkreditinstitutter, hvilket for mig at se vil give den enkelte boligkøber flere valgmuligheder og en bedre kvalitet.
For det andet sikrer lovforslaget, at danske pengeinstitutter, der ikke har filialer i udlandet – hvilket jo typisk er de mindre pengeinstitutter – ikke bliver kørt over af de nye finansieringsmuligheder fra udlandet, som jo er en naturlig følge af globaliseringen.
Vi har en god og solid tradition, når det gælder boligfinansiering, i Danmark.
Der har specielt fra realkreditinstitutternes side været udtrykt skepsis omkring disse SDO-lån, men jeg nærer ikke den betænkelighed, som det etablerede system giver udtryk for.
Og det gør jeg ikke, fordi jeg først og fremmest har stor tillid til, at realkreditinstitutterne er i stand til at tage imod konkurrencen og få det bedste bragt frem i kampen om boligkundernes gunst.
Samtidig er det jo også værd at bemærke, at trods dommedagsprofetierne i medierne om, at det vil betyde, at de velkendte produkter forsvinder fra markedet, så er det jo, når alt kommer til alt, ingenlunde tilfældet.
De produkter, vi vil se i fremtiden, er de produkter, som forbrugerne efterspørger, og det er vel reelt sådan, som det bør være.
Der er flere ordførere, der har været inde på spørgsmålet om forbrugerbeskyttelse, og netop forbrugerbeskyttelse er jo også et af de temaer, der i debatten om SDO-lånene har været helt centralt.
Jeg føler faktisk, at vi med de tiltag, som vi i fællesskab og med input fra flere partier er blevet enige om, har taget højde for at sikre forbrugerne den bedst mulige gennemsigtighed og også oplysning med hensyn til disse nye muligheder.
Men det er jo noget, vi er nødt til at følge tæt og evaluere for at se, om der eventuelt skal laves ændringer i det, der ligger; det kan kun fremtiden vise.
Men grundlæggende må vi sige, at det er et meget solidt, godt forslag, og som sagt er vi fra konservativ side utrolig glade for, at dette forslag bygger på et bredt flertal her i Folketinget.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2007-04-10:
I SF ser vi også hovedoverskriften på det foreliggende forslag som værende åbenhed, og det er vi med på.
Man kan så spørge, om det er nok, og det er nogle spørgsmål i den forbindelse, jeg vil stille.
I den tid, vi er i, har vi jo set en række temmelig aggressive virksomhedsovertagelser – altså, det er kapitalfondenes tid.
Det er jeg enig i.
Derfor er det da velkomment, at det her kommer.
Specielt har vi vel set nogle eksempler, hvor det har været tvivlsomt, hvad der købte hvad.
Altså, er det en kapitalfond, der kommer ind og køber ledelsen i en virksomhed og dermed får det hele til at falde på plads, eller hvad sker der i virkeligheden?
I forslaget her er der så et forbud mod bonus i forbindelse med overtagelsessituationer, og vi skal i udvalget bore lidt i, om begrænsningen er stærk nok.
Der er også en oplysningspligt i forbindelse med uddeling af selskabsmidler, og det er en god ting.
Det er en af de ting, vi har set eksempler på.
TDC-sagen er vel nærmest et eksempel på det, hvor der virkelig tømmes ud af de midler, som et selskab har oparbejdet.
Man kan jo spørge, hvilke tidsrammer vi opererer med.
Det kunne være interessant at komme lidt ind på det.
Der er yderligere nogle ting.
Penge- og Pensionspanelet er vi med på.
Der er nogle ting omkring Vækstfonden og Finanstilsynet, som vi ikke har nogen bemærkninger til.
Når vi så ser på, hvordan virksomhederne fungerer, hvordan ledelsen fungerer, hvilke muligheder der er for aktieoptioner, så tror jeg godt, man kan tillade sig at sige, at det er et løbsk område.
Vi har set nogle voldsomme og – for den ganske almindelige mand som mig – forargelige aktieoptioner, hvor man går ud over almindelig anstændighed.
Vi ser enkeltpersoner, som får op til 100 mio. kr., og det er ud over almindelig rimelighed.
Hvis vi skal få styr på det, er den her lovgivning ikke nok; så skal vi nok skattemæssigt sidestille behandlingen af den løngivning, det er at give aktieoptioner i forhold til almindelig løngivning.
Det ville være et godt udgangspunkt for at operere med det.
Det kunne mangle.
Lovforslaget her er sådan set godt nok, jeg vil også sige, at SF støtter det.
Vi spørger, om det går langt nok.
Når vi har fat i f.eks. aktieoptioner., så burde vi gå endnu længere.
Så burde vi betragte det som en kreativ måde at give løn på, som vi skulle beskatte på samme måde som anden løngivning.
SF vil med de her bemærkninger gå konstruktivt ind i udvalgsarbejdet.
Jeg fik faktisk ikke meddelt, at Enhedslistens ordfører også ser positivt på forslaget, og jeg har opgivet at stille det som et spørgsmål.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Per Ørum Jørgensen (KF), 2007-04-10:
Jamen jeg deler ikke den skepsis
, som SF’s ordfører her giver udtryk for.
Jeg tror faktisk, at rigtig mange danske familier og borgere har et tillidsfuldt og godt forhold til deres bankrådgiver, som jo lovgivningsmæssigt er forpligtet til at rådgive ud fra den enkelte borgers eller families økonomi.
Og det er jo også tilfældet, når det her kommer.
Det, jeg synes, der er positivt, er, at man med de nye obligationslån, SDO-lånene, får en palet af nye produkter og dermed flere muligheder, så bankrådgiveren eller realkreditinstituttet i højere grad kan tilpasse produktet til den enkelte borgers eller families behov, og det ser jeg som absolut positivt.
Så er der jo også det helt væsentlige, at en øget konkurrence erfaringsmæssigt også vil give bedre kvalitet og få det bedste frem i sektoren både inden for realkreditten og i bankverdenen.
Og det synes jeg ubetinget er positivt.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2007-04-10:
Så har jeg blot lige et sidste spørgsmål: Kunne vi ikke være enige om at kalde det en banksælger i stedet for en bankrådgiver?
Bare lige for at få tingene på plads.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2007-04-10:
Jeg er sådan set ikke så fokuseret på, hvad SF’s ordfører mener vi skal kalde medarbejderne i pengeinstitutterne, det mener jeg slet ikke i den her sammenhæng er så relevant.
Jeg finder det helt centralt, at vi har nogle regler, som sikrer god banketik, god rådgivning over for forbrugerne.
Og hvis der er tilfælde, hvor der ikke leves op til de regler, jamen så har vi jo også mulighed for at gribe ind i de pågældende tilfælde.
Jeg tror egentlig ikke, at medarbejderne i vores pengeinstitutter eller i vores realkreditinstitutter rundtomkring i landet som udgangspunkt vil deres kunder det ondt.
Tværtimod, så tror jeg faktisk, at det er et kvalitetsbegreb netop at give den bedst mulige rådgivning.
Den tillid har jeg dog til medarbejderne.
Frode Sørensen (S), 2007-04-10:
Men mener hr. Kristian Thulesen Dahl, at alle kunder i kreditforeningerne i dag får de samme vilkår – jeg tænker på de samme bidragssatser – og at alle kunderne får den samme procent af vurderingen i huset på nuværende tidspunkt?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2007-04-10:
Nej, det er åbenbart, at de ikke gør det.
Det er åbenbart, at der er nogle få, der kan forhandle en bedre bidragssats på plads.
Det er også åbenbart, at der er nogle områder af landet, hvor realkreditinstitutionerne ikke vil belåne så højt op, som man vil andre steder.
Men det skal jo ikke skjule, at det nuværende realkreditsystem i sammenligning med vel stort set alle andre systemer, vi kender i hele verden, er enormt gennemsigtigt for forbrugerne og berømmet for sin gennemsigtighed.
Så ligegyldigt hvordan man vender og drejer det, er vi i gang med at ødelægge det, vi synes man med rette kan kalde det måske bedste realkreditsystem eller belåningssystem for huse, vi overhovedet kan finde nogen steder, til fordel for et system, som vi ikke er overbevist om på nogen måde vil være bedre, men vil give mere individualiserede lån og vil have den risiko, at folk med dårligere økonomi end andre vil få dyrere boliglån.
Samtidig ved vi jo heller ikke, hvordan det her påvirker boligpriserne, altså at man liberaliserer yderligere.
Vi så det med de afdragsfrie lån, hvor vi havde en forventning om, at de ikke ville medføre store prisstigninger.
Det kan vi se at de gjorde.
Og der er der også en problemstilling i forhold til de nye lån.
Frode Sørensen (S), 2007-04-10:
Det er vel sådan, at hr. Kristian Thulesen Dahl kommer fra et område, hvor man måske godt kunne have problemer med at få fuld belåning fra kreditforeningen.
Jeg ved det ikke, men jeg ved i hvert fald, at hr. Kristian Thulesen Dahl kommer fra sådan lidt uden for alfarvej.
Men jeg vil gerne spørge om en anden ting.
Er hr. Kristian Thulesen Dahl opmærksom på, at rådgiverne i den rådgivning, der skal være i forbindelse med SDO-lån eller de traditionelle kreditforeningslån, skal fremvise en beregning på ydelserne, altså på omkostningerne for et traditionelt kreditforeningslån og et SDO-lån?
Mit spørgsmål er: Mener hr. Kristian Thulesen Dahl så alligevel, at man, hvis SDO-lånene er dyrere end det traditionelle realkreditlån, som findes i dag, vil vælge det dyre SDO-lån og ikke vælge det kreditforeningslån, der i bund og grund er det samme som i dag?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2007-04-10:
I forhold til den familie af virksomheder, der låner ud til huse – banker og realkredit – lyder hr. Frode Sørensen mest som en bankmand i de spørgsmål, han stiller.
Det er jo fair nok.
Det kan undre lidt, at Socialdemokraterne måske har haft så forholdsvis lille opmærksomhed på den debat, vi har om de låneres vilkår, som ikke har så god en økonomi.
Men sagen er bare, at det, vi kan sige, er, at vi har et system i dag – det kan hr. Frode Sørensen ikke tale sig ud af – som er unikt på mange måder.
Så kan man godt prøve at sætte nogle forhold op, når man siger, at det nu bliver blæst omkuld, og det har man også fra socialdemokratisk side haft en idé om gøres på en eller anden måde, og så må man sætte nogle værnsregler op.
Man skaber jo et marked, hvor prisen for det produkt, der vil være, selvfølgelig også bliver højere end den, vi ser i dag.
Det er i hvert fald risikoen, når man har mindre obligationsserier at handle med.
Over for det har man så et SDO-system, der er mere uigennemsigtigt i forhold til, hvad det præcis er for en rente, man får; hvor man får et lån, der jo belåner måske op til 80 pct. eller måske endda op til 100 pct. af værdien.
Dermed bliver det sværere at sammenligne med det produkt, man vil få i realkreditten.
Poul Erik Christensen (RV), 2007-04-10:
Lovforslaget indeholder forskellige ændringer af og tilføjelser til bestående love, hvori det fælles træk er mere åbenhed.
I lovforslaget bliver der, for så vidt angår noterede selskaber, fremover en pligt til at oplyse dette, forinden handlerne indgås.
Lovforslaget indeholder krav om mere åbenhed, således at disse noterede selskaber skal oplyse selskabets samlede incitamentsaflønning til bestyrelsen og direktionen.
Det må dog fortsat være bestyrelsen, der har ansvaret for virksomhedens drift, også i salgssituationen, men med ansvar over for generalforsamlingen.
Derudover er der forskellige ændringer i pensionsoplysninger og oprettelse af et Penge- og Pensionspanel, som Det Radikale Venstre også kan tilslutte sig.
Alt i alt er det et lovforslag med mange gode elementer, som vil få en positiv radikal modtagelse.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2007-04-10:
Hr. Per Ørum Jørgensen udtalte sig meget skråsikkert om, at på markedet må det bedste produkt vinde.
Men hvordan ser hr. Per Ørum Jørgensen det forhold, at det nu i praksis er bank sælgeren, som får en finger med i spillet med hensyn til, hvilket produkt der bliver det bedste?
Og vil det ikke ende med at blive banksælgerens produkt?
For alle boligkøbere har vel en bankforbindelse, og det er vel også der, det ender.
Kan ordføreren ikke medgive det?
Anne-Marie Meldgaard (S), 2007-04-10:
Jeg er nu ikke helt sikker på, at man rundtomkring i Danmarks lønmodtagerkredse er enige i, at det her er en enkel ordning – kun på den måde, at kun 15 pct. er omfattet af den.
Det gør selvfølgelig, at den er mere enkel.
Men hvorfor kan det lade sig gøre, at der godt må være åbenhed omkring løndannelse i den offentlige sektor, at det der med ligeløn kører ganske glimrende i den offentlige sektor, og der så skal være den forskelsbehandling?
For jeg går ud fra, at det, vi taler om her, er ligestilling.
Hvordan kan ministeren leve med det?
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2007-04-10:
Jeg synes stadig væk, at jeg mangler at få svar på, hvad det er, Venstre gerne vil f.eks. på barselområdet, for det eneste, der står i pjecen, er jo ting, der er bagudrettede.
Alt er bagudrettet, altså også kampagnerne.
Det er fuldstændig korrekt, at vi synes, at det der med kampagnerne – det gør vi i hvert fald i Enhedslisten – måske er lidt letkøbt, fordi der er brug for lidt tungere redskaber, men lad det nu ligge.
Der er ikke et eneste fremadrettet redskab, og derfor synes jeg, det kunne være interessant, hvis ministeren kunne give et bud på det.
Altså, alt andet lige varer det ikke så længe, før vi går ind i et valgår, og det er selvfølgelig interessant for folk at vide, hvad der er sket.
Men det er vel også interessant for folk at vide: Hvad har regeringen tænkt sig at foretage sig?
Det kan jo selvfølgelig også tænkes, at regeringen bare er tilfreds med tingenes tilstand, sådan som de er, men så kunne det være smart at melde det fuldstændig klart ud, så folk ved, hvad de har at forholde sig til.
Eva Kjer Hansen (V), 2007-04-10:
Jo, men jeg synes også, det er værd at fremhæve, hvad der er sket, for det er jo faktisk nogle markante fremskridt, den her regering har stået for.
Først og fremmest er der udvidelsen til, at man kan holde barselorlov i op til 1 år, og det, at vi har gjort den fleksibel, så man kan tilrettelægge den, som den nu passer familien allerbedst, samt det, at vi har fået barselfonde; alt det synes jeg er markante fremskridt.
Og som jeg også nævnte, synes jeg, det er rigtig godt, at det nu er blevet sat på dagsordenen under overenskomstforhandlingerne.
Det mere fremadrettede ligger jo i de kampagner, vi kører for, hvordan vi får skabt den her holdningsændring og den her accept af, at også de mandlige medarbejdere tager barselorlov.
Vi har jo undersøgelser, der viser, at det ikke mindst er kulturen på arbejdspladsen, der spiller en rolle for, om faren vælger at tage barselorlov, og derfor er det over for kulturen på arbejdspladsen vi bliver nødt til at sætte ind.
Så er jeg fuldt ud bekendt med, at hvis det stod til fru Rosenkrantz-Theil, skulle Folketinget bestemme, hvornår henholdsvis mor og far skulle holde barselorlov, men det er ikke den her regerings politik.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2007-04-10:
Jeg tror efterhånden, at vi alle sammen har forstået, hvad regeringens indstilling er til det her med øremærket barsel, også i forbindelse med overenskomsterne.
Det tror jeg er feset ind hele vejen rundt, hvis jeg kender folks intelligensniveau ret.
Det, jeg spørger om, handler om noget ganske andet, nemlig – hvis ministeren hører efter – hvilke tiltag der skal være i fremtiden, for de kampagner, der bliver lanceret, er jo lanceret.
Altså, hvad er 1-års-planen?
Hvad er 5-års-planen?
Hvad er 10-års-planen?
Hvad er visionen?
Hvad er ideerne til nogle konkrete tiltag, der kan forandre på det her område?
Jeg har kvitteret for alt det, der er bagudrettet, og som er nævnt, det er fantastisk, al ære være med det.
Kom nu med bare et bud på: Hvad er det, der skal ske i fremtiden?
Det har jeg ikke hørt endnu.
Eva Kjer Hansen (V), 2007-04-10:
Jeg har ikke nogen nye initiativer på bedding, for jeg har en forventning om, at vi, når vi ser de nye tal på området, så vil se, at der er en stigning i omfanget af barselorlov, der bliver holdt af fædrene.
Det har jeg en klar forventning om gennem det, vi hører, nemlig at mændene har en interesse for det, at der er virksomheder, der direkte opfordrer deres mandlige medarbejdere til at holde barsel, og det, at det er kommet ind under overenskomstforhandlingerne.
Derfor venter jeg nu på at se nogle positive nye tal.
Jeg vil se, om ikke den positive udvikling er i gang, inden jeg overvejer nye initiativer på området.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2007-04-10:
Nu spurgte ligestillingsministeren fra talerstolen, om vi hernedefra kunne svare på, hvilke pjecer og kampagner man kunne undvære.
Jeg vil da godt være så venlig at svare, for jeg synes jo, det er tydeligt, at der ikke er kommet færre handlede kvinder, at der ikke er flere fædre, der tager længere barsel, at der ikke er mærkbart flere mænd i omsorgsjob, at der ikke er flere kvinder i topledelser under den her regering, så i princippet ville vi kunne undvære hver eneste ene kampagne og pjece, for de har jo ikke hjulpet noget.
Det var så svaret på spørgsmålet.
Eva Kjer Hansen (V), 2007-04-10:
Jeg har aldrig sagt, at det er o.k., at vi halter efter f.eks. med hensyn til at få kvinder ind i ledelser eller kvinder ind i bestyrelser, eller at vi har problemer med ligelønnen.
Tværtimod har jeg jo taget en række initiativer for at skubbe på og forbedre situationen på de områder.
Men jeg kan jo forstå, at det er initiativer, som fru Pernille Vigsø Bagge er imod, og at fru Pernille Vigsø Bagge mener, at vi kan lovgive os ud af det.
Det er jeg fuldstændig uenig i.
Det mener jeg ikke man kan, og derfor har jeg taget alle de andre initiativer for at skubbe på og har da også en forventning om, at det vil give resultater.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2007-04-10:
Men hvor lang tid er det, vi kan vente?
Der er ikke sket noget hidtil.
Vi sakker ned ad listen, hvad angår ligestilling.
Er det ikke et stort problem for en minister, der er ansvarlig for det her område, at se, hvordan Danmark sakker længere og længere bagud, hvad angår kvinder i topledelser, hvad angår mænds barsel?
Vi snakker 18 dages barsel i snit til fædrene i Danmark mod 271 dage ...
nej, lad mig spørge: Er det ikke ministerens målsætning, at det bliver muligt for mænd og kvinder at tage lige lang barsel, og at mænd og kvinder også rent faktisk gør det til gavn for børn, fædre og mødre?
Eva Kjer Hansen (V), 2007-04-10:
Jo, jeg synes, at mor og far skal sørge for at deles om barselorloven.
Det giver også en masse gode oplevelser, og det betyder enormt meget for ligestillingen.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2007-04-10:
Det glæder mig da meget, at ligestillingsministeren er begejstret, både når vi taler om ligeløn og ligestillingslønstatistikker.
Men når man nu kigger på, at Danmarks arbejdsmarked består af rigtig mange små og mellemstore virksomheder, og vi så samtidig har en lov, der om ligelønsstatistikken siger, at der skal være mindst 35 ansatte, hvoraf der skal være mindst 10 kvinder og mindst 10 mænd, så lad mig give et eksempel: En virksomhed, hvor der er 50 mænd og 6 kvinder ansat, vil så ikke være omfattet af den her ligelønsstatistik.
Ministeren siger så, at det ikke er nogen undskyldning for ikke at give ligeløn.
Det er rigtigt nok.
Men hvorfor bliver de her virksomheder ved med at underbetale kvinderne?
Er det tilfredsstillende for ministeren, at der kun er 15 pct. på det private arbejdsmarked, som er omfattet af ligelønsstatistikken?
Eva Kjer Hansen (V), 2007-04-10:
Jeg synes, at ligelønsstatistikken er et udmærket redskab, og den er jo udformet sådan, som den er, fordi vi dels ville sikre en enkel ordning, dels samtidig ville sikre en bevarelse af den enkelte lønmodtagers anonymitet.
Det er jo der, skillelinjen går mellem Socialdemokraternes syn på ligelønsstatistikken og regeringens syn på den.
Vi har valgt denne model.
Men statistikken står jo ikke alene.
Der er jo en række andre initiativer, bl.a. guiden til, hvordan man bedst arbejder med ligeløn og sikrer ligeløn i virksomheden.
Der er det helt afgørende, at man fra virksomhedens side er meget bevidst om, at man vil sikre, at man udbetaler ligeløn og altså får fjernet det her uforklarlige løngab.
Det kan jeg, fordi jeg har respekt for, at det er den enkelte lønmodtager, der selv vælger, om den pågældende vil gøre sin løn bekendt over for andre, eller ønsker selv at have de oplysninger og ikke videregive dem til andre.
Og det forslag, der jo oprindelig blev fremlagt, da Socialdemokraterne sad i regering, gik jo meget langt i forhold til, at man faktisk den vej rundt kunne offentliggøre, hvad det var for en løn, den enkelte lønmodtager fik.