Ida Auken (S), 2013-02-21:
Mange tak.
Jeg vil gerne begynde med at takke ordførerne for indlæggene, og jeg vil takke for anerkendelsen af, at der faktisk er blevet forhandlet temmelig meget på det her område.
Jeg vil også sige til Dansk Folkeparti, at jeg tror, jeg har sendt utallige mails og ringet utallige gange til Dansk Folkeparti, endda også til folk på forskellige niveauer, så det med, at der ikke skulle have været inviteret til drøftelse, må jeg nok lige mane i jorden.
Der er jo også en grund til, at vi nu har en bred aftale, hvor bl.a. De Konservative er med.
Der er jo en grund til, at jeg er gået efter en bred aftale, og at jeg også har givet indrømmelser på nogle områder, for lige præcis på planlægningsområdet har vi haft en god tradition for at have brede aftaler i Folketinget.
Og på detailhandelsområdet havde vi udgangspunkt i en bred, fælles aftale udarbejdet under en konservativ minister på baggrund af et meget, meget grundigt forarbejde.
Det var det, man i 2011, som hr. Villum Christensen så rigtig påpegede, med et pennestrøg fuldstændig kørte hen over fra den ene dag til den anden. Man kan jo så altid motivforske i, hvad grunden var.
Hvis man lige skal kigge på den lov, som vi ruller dele af tingene tilbage fra, vil jeg sige, at det var en lov, hvori man ganske rigtigt valgte 29 kommuner og 15 øer, og vi kunne ikke få forklaret, hvorfor det lige var de 29 kommuner.
Og det er ganske rigtigt, som hr. Villum Christensen siger, at der var kommuner, der fik særstatus her, som sådan set var rigere og i større fremgang end nabokommunerne, som ikke fik nogen særmuligheder.
Det er det bureaukrati, det er den forskelsbehandling, vi nu fjerner.
I stedet for laver vi en regel, som gælder alle kommuner, men gælder kommunerne, hvor det er målrettet, hvor det hjælper dem, og hvor de har brug for en ekstra hånd.
Så giver vi nemlig også rettigheden tilbage til kommunen til at sige, hvad et vanskeligt stillet område er.
Vi har sagt, at der er nogle kriterier, og det ene er, at det er et område, der er i tilbagegang med beskæftigelsen eller bosættelsen, og at det er et område, hvor der ikke er for stort pres på arealressourcen, så man ikke kommer slæbende med en forstad til Valby og siger, at den er vel nok i tilbagegang, for det er afgørende, at der ikke er for stort pres på arealressourcen.
Vi bliver nødt til at tænke tingene igennem, og det er simpelt hen derfor, vi nu kommer med det her lovforslag.
Jeg er rigtig glad for, at vi nu har en bred aftale, så vi netop ikke ruller det frem og tilbage, men står fast på den anden side af et valg.
Med den nye landdistriktsbestemmelse, som vi kommer med her, gør vi det muligt for kommunerne at opføre nye helårsboliger og realisere erhvervsinitiativer i vanskeligt stillede landdistrikter.
Det er ikke kun i landbrugsbygninger, det er i alle tiloversblevne bygninger, ligesom vi giver bedre mulighed for at udvide eksisterende virksomheder.
Kommunerne får også en kompetence tilbage.
Nu er der jo ikke facttjekkere, der står og fanger politikerne ved døren herude, men ellers var det nok de fleste, der var blevet lagt i fodlænker, for der var temmelig mange fejl i de ordførertaler, der blev holdt tidligere.
Kommunerne får nemlig kompetencen tilbage til at vurdere, hvornår en tilladelse kan gives.
Der er ikke længere noget skal, altså at kommunerne skal give en tilladelse, de kan give en tilladelse.
En af de ting, vi frygtede i forbindelse med den her bestemmelse, som var i den tidligere lov, var jo, at man som borger kom og krævede ret til at placere sig lige omkring de store byer i en kommune og sagde, at her skulle man have en tilladelse, så kommunen ikke kunne planlægge og sige: Erhverv vil vi gerne have i erhvervsområderne, så vi kan sikre den rigtige infrastruktur, og så vi kan sikre den rigtige forsyning til de områder.
I stedet for skulle man som kommune give de her tilladelser.
Jeg har ikke set nogen tendens til, at det var i de vanskeligt stillede områder
de her ansøgninger kom.
En anden ting, vi gør, som er vigtig for yderområderne, er, at vi giver bedre mulighed for at sikre mobiltelefoni og bredbåndsdækning ved at lave nogle nye regler for opsætning af mobilmaster.
Jeg vil sige, at lovforslaget også ophæver de 29 kommuners lempede muligheder for at planlægge og bygge ved kysterne.
Der kan jeg starte med at sige til hr. Esben Lunde Larsen: Nej, det er ikke sådan, at man ikke må bygge ved de danske kyster.
Vi har en 300-meters-zone, en strandbeskyttelseszone, der er meget restriktiv, men så har vi strækninger fra 300 til 3.000 m – det er det, vi andre kalder kyster, og det gør de, der står og kigger på dem, også – og det er ikke en forbudszone, det er en planlægningszone, så der må man faktisk lave ting.
I dag må man bygge i de zoner, hvis man kan vise, at det ikke kan ligge andre steder eller har en særlig funktion – eller rettere: sådan var det, før Venstre lavede sin hovsalov og sagde, at nu skulle man bare have lov.
Nu har vi givet tilladelsen for netop ikke at have stukket nogen blår i øjnene, for netop ikke at miste investeringer, som er blevet planlagt under den tidligere lov, nede i Guldborgsund, og fordi vi gerne vil have de arbejdspladser.
Men den kunne lige så godt have ligget ude af kystzonen, og det tror jeg også kommunen ville have sagt til entreprenøren, hvis ikke man havde haft den her tilfældige lov.
Vi skal huske, at kystturisme er en af de ting, der virkelig trækker turister til Danmark.
Det er vores kyster, der er helt unikke, og vi skal passe rigtig godt på dem.
Jeg synes, det er god og almindelig snusfornuft.
Derudover er det vigtigt for regeringen og De Konservative, der er med i den her aftale – ja, Enhedslisten er også med – at man har mulighed for at købe ind tæt på sit hjem i hele landet, at vi har et godt og varieret butiksliv i hele landet.
Det vil sige, at vi ikke kun ønsker butikker i udkanten af nogle mellemstore byer, som tømmer livet ud af bymidterne, vi ønsker faktisk, at der skal kunne være indkøbsmuligheder i hele landet.
Det er jo derfor, vi har bygget det her på et fagligt grundlag.
Der er lavet en detailhandelsredegørelse, som jeg sendte over til Folketinget i december 2011, og som lige præcis viser, at det er afgørende, om der er et kundegrundlag, om der er et stort nok opland til at lægge en butik et sted.
Det er derfor, vi har nogle forskelligartede regler, alt efter hvor store byerne er.
Detailhandelsredegørelsen viste altså, at de her såkaldte aflastningsområder, som er yderområderne ved nogle byer, påvirker detailhandelen meget negativt i landdistrikterne og i de små og mellemstore byer.
Det er simpelt hen for at passe på dem, at vi nu ophæver de lempelser, som blev indført i 2011.
Jeg kan se i høringssvarene, at der selvfølgelig er en vis skepsis nogle steder, og den kommer sjovt nok også fra nogle af dem, der har haft en helt særlig fordel af de lempelser, der har været, så man kunne måske godt forestille sig, at balancen i landet er meget godt tjent med, at vi nu stiller alle lige.
Jeg vil sige, at regeringen simpelt hen ikke ønsker at understøtte et kapløb, hvor det handler om at komme først med nye, store udvalgsvarebutikker eller nye storcentre uden for bymidterne, for det, man glemmer, når man antager det her, er, at der ikke dér bliver købt mere mælk af, at der kommer en ny butik, der bliver ikke købt flere sko, der bliver ikke købt flere flæskestege, eller hvad man nu vil have, af den grund.
De varer bliver bare ikke købt et andet sted.
Det er derfor, som fru Benedikte Kiær også påpegede i sin ordførertale, at man, når man åbner store butikker i yderområderne af byerne, lukker nogle andre, og så mister man arbejdspladser.
Så jeg tror nok, at ordførerne skylder et lidt mere nuanceret regnestykke end det, vi har været præsenteret for i dag.
Hvis vi nu lige kigger på bymidterne og vi også kigger bare lige en tand ud over det her med, om der nu er arbejdspladser i butikkerne, skal man jo også have for øje, at det er ekstremt afgørende for bylivet, at der er butiksliv.
Der er lige blevet lavet en stor redegørelse – vi har faktisk sjældent set så stort et arbejde som det, der er lavet i et samarbejde mellem Miljøministeriet og Københavns Universitet – om gevinsterne ved at investere i byliv.
Overraskende nok faldt det simpelt hen sådan ud, at butikker næsten er nummer et på listen over, hvad der holder huspriser oppe.
Det vil sige, at butikker, cafeer og liberale erhverv giver værdier.
Boligen stiger med 2-4 pct. for hver 10 nye næringsbutikker, der findes inden for 1 kilometers gåafstand.
Derfor er det vigtigt for byerne, at der ligger butikker derinde i bymidterne, hvor folk bor – både i de små og de store byer.
Det sidste element i lovforslaget skal bidrage til at sikre borgernes ret til selv at vælge tv-udbyder og dermed skærpe konkurrencen på området.
Det fjerner nemlig pligten til at være tilsluttet et bestemt lokalt netværk pr. 1. april 2015.
Så har der været en høring af det her lovforslag, og den har givet anledning til forskellige justeringer i lovbemærkningerne til landdistriktsbestemmelsen.
Bl.a. har Danmarks Naturfredningsforening været bange for, at muligheden for at starte erhverv i overflødige bygninger kan misbruges.
Ideen er, at overflødige bygninger skal kunne udnyttes til andre erhverv, ikke at man skal kunne bygge nødvendige landbrugsbygninger, som så derefter bliver brugt til andet erhverv.
Derfor har vi tilføjet, at bygningerne som udgangspunkt skal være mere end 5 år gamle.
Vi har også præciseret, at bygninger, som er uegnede eller meget forfaldne, ikke er omfattet, for den her bestemmelse skal jo ikke kunne bruges til at indrette et nyt erhverv i en ruin af en gammel lade.
Jeg har stor tiltro til, at kommunerne er de bedste til at planlægge med blik for helheden også i landzonerne.
De kender forholdene lokalt og kan bl.a. i kommuneplanen sætte nogle rammer for udviklingen i landdistrikterne, der tager hensyn til det, som er en af de store værdier i vores landdistrikter og er noget af det, der gør, at folk vil bo derude, nemlig naturen, de smukke åbne landskaber, hvor der ikke står bygninger over det hele, og ikke mindst vores kyster, som er helt unikke for Danmark.
Med de her ord vil jeg gerne ønske, at vi får en god viderebehandling af lovforslaget i udvalget.