runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2012-04-17:
Jeg har stor forståelse for, at man tidligere har diskuteret tingene, men det betyder jo ikke, at man ikke kan tage dem op igen, det betyder ikke, at man ikke kan blive klogere, og det betyder ikke nødvendigvis, at jeg deler den holdning, man er nået frem til på det pågældende tidspunkt.
Lad mig tage et eksempel.
Menneskerettighed nr. 3, 4 og 5 i FN's verdenserklæring handler om henholdsvis liv, frihed fra slaveri og frihed for tortur.
Jeg synes ærlig talt, at de er vigtigere end nr. 27, der handler om deltagelse i det kulturelle liv, for det er en forudsætning for at kunne deltage i det kulturelle liv, at man er i live.
Der må altså være en prioritering af de her menneskerettigheder, for vi kan ikke stille krav om, at man med det samme går ind og indfører alle 30.
Og så bliver det altså noget mærkeligt noget, hvis man fra udviklingslandenes side siger, at de prioriterer ferie med løn og deltagelse i kulturlivet, men i øvrigt kan folk blive underkastet tortur, hver gang de bliver smidt i fængsel for et eller andet.
Det mener jeg ikke er i orden.
Mette Bock (LA), 2012-04-17:
Jeg synes, det er en lidt underlig diskussion.
Altså, vi har i Danmark tilsluttet os Menneskerettighedserklæringen.
Der står, at rettighederne er udelelige, og den måde, det er lagt ind i regeringsgrundlaget på er meget idealistisk, og det gælder også den måde, hvorpå det er lagt ind i det nye oplæg til en strategi for en ny udviklingspolitik.
Men hvis man nu havde en lidt mere pragmatisk tilgang til tingene, sådan som jeg forstod ordføreren fra Venstre, så er det vel også sådan, at vi ikke kan gøre alting hele tiden over det hele og på en gang.
Det vil sige, at hvis vi skal anvende den udviklingsbistand, vi fra Danmark sender ud i verden, så bliver vi også nødt til at have den jordnære, pragmatiske tilgang til tingene.
Det vil sige, at når vi kommer ud og laver konkrete aftaler i de enkelte modtagerlande, som må vi tage bestik af, hvordan situationen er der, og dermed kommer vi under alle omstændigheder til at prioritere, fordi vi – som jeg sagde – ikke kan gøre alting hele tiden over alt og på en gang.
Jeppe Kofod (S), 2012-04-17:
Jeg tror faktisk, vi er fuldstændig enige.
Altså, hvert land, hver partner, man samarbejder med, kan have forskellige omstændigheder, og hvis man er ved at dø af sult, så tror jeg, det vigtigste er at sikre, at de mennesker får adgang til humanitær hjælp, snarere end at de som det første får adgang til at gå op og stemme.
Ikke fordi det andet ikke er vigtigt, men hvis de dør af sult, så kan de jo ikke stemme.
Så på den måde er vi fuldstændig enige.
Man må tage udgangspunkt i de omstændigheder, der er, og der er det bare, jeg siger – som også ordføreren var inde på – at rettighederne er udelelige og lige vigtige, og det er det, jeg bringer i spil.
Ordføreren siger så, at jeg ikke mener, man kan deltage i demokratiet, hvis man ikke har en uddannelse.
Jeg siger bare, at hvis man ikke på nogen måde kan læse, skrive eller regne, så kan det være svært for folk at udøve deres rettigheder og deltage i demokratiet.
Derfor er det vigtigt, at vi ikke mindst i den tredje verden støtter grunduddannelse for børn og piger, og det er noget, som også står centralt i vores politik.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2012-04-17:
Ordføreren og jeg er jo ikke uenige om, at det, der foregår i Uganda, er ganske skrækkeligt.
Vi er åbenbart uenige om, hvordan man håndterer det.
Nu skulle vi egentlig diskutere den samlede udviklingslov i dag, men lad os tage fat på Uganda.
Jeg synes, at man skal lytte til de folk, som risikerer liv og lemmer i Uganda for at kæmpe for de her menneskers rettigheder.
De siger: Vi håber, I vil tage de bilaterale snakke med de parlamentsmedlemmer, med de politiske aktører, der er i det her, for hvis I råber højt op om at fjerne bistanden, som i forvejen går til de fattigste, spiller I os ud mod hinanden, og så står vi endnu svagere.
Da den her lovgivning kom op første gang i 2009 og verdenssamfundet netop reagerede meget skarpt, skete der kun én ting, og det var, at de fattigste vendte sig imod den her gruppe.
Jeg kan bare ikke forstå, hvorfor man ikke kan lytte til dem, der arbejder med det, dem, der selv er homoseksuelle, dem, der bliver ramt af de her ting, når de siger: Vil I ikke bede jeres ministre, jeres kolleger i Folketinget om at tage det bilateralt med vores politikere i stedet for at true med at tage bistanden fra vores medborgere, der i forvejen er nogle af de fattigste?
Mette Bock (LA), 2012-04-17:
Jeg vil godt tage tråden op, fordi jeg synes egentlig, at det er paradoksalt, at vi står over for en ny udviklingspolitik, en ny udviklingsstrategi, som er så stærkt rettighedsbaseret, som den er.
Og jeg forstår på ordføreren, at det bakker ordføreren hundrede procent op.
Men kan ordføreren ikke prøve at uddybe, om det, at denne nye strategi er så stærkt rettighedsbaseret, betyder, at vi ikke også skal stille krav, når vi kommer derud?
Jeg har læst udkastet til udviklingsstrategien på den måde, at vi nu skal sætte disse rettigheder markant højere op på dagsordenen, men hvis jeg forstår ordføreren rigtigt, anbefaler ordføreren, at det ikke får konsekvenser for Danmarks partnerskab med f.eks. Uganda, hvis man i Uganda vælger – det ved vi jo ikke endnu – at indføre dødsstraf over for homoseksuelle, som vi vel må sige er en krænkelse af den mest fundamentale menneskerettighed af alle, nemlig retten til livet.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2012-04-17:
Der er ingen tvivl om – gud forbyde det – at kommer den lovgivning igennem, vil det få konsekvenser, så skal man måske – det må vi jo diskutere med ministeren – rette noget mere bistand i retning af de mennesker, der arbejder med de her ting, så de står endnu stærkere og kan kæmpe endnu bedre for deres egne rettigheder.
Det er selvfølgelig kun et lille fald, men det er sket over en kort årrække.
Det betyder, at når der er debat, at når der er oplysning, at når der er kampagner, som de mennesker laver, og som vi bl.a. støtter dem i at lave, så bliver folk mere oplyste og mindre intolerante over for de mennesker.
Men må jeg ikke også lige sige, at de lande, vi opererer i, jo ofte er styret af nogle diktatorer med nogle fede bankbøger i Schweiz.
De er altså ikke super bekymrede for deres egen levestandard i forbindelse med, om der kommer nogle millioner kroner til rent drikkevand osv. eller ej.
Det kommer de fattigste til gode, som måske ikke altid får så meget hjælp fra deres egne politikere.
Mette Bock (LA), 2012-04-17:
Jeg vil gerne bede ordføreren svare meget kort på, om ordføreren forstår det at have en rettighedsbaseret tilgang til udviklingsbistanden som, at vi skal stille krav om opfyldelse af nogle rettigheder, før vi går ind og leverer bistand, eller hvad?
Hvad betyder det at have en rettighedsbaseret tilgang til udviklingsbistanden for ordføreren?
Hans Kristian Skibby (DF), 2012-04-17:
Jeg spurgte altså sådan set for at blive klogere, men jeg må indrømme, at det svar, jeg fik, ikke var noget, der sådan var særlig dybsindigt.
Det var som at høre en grammofonplade, hvor jeg skulle lytte til, hvad andre folk gjorde og ikke gjorde, frem for selv at drage mine konklusioner.
Nu er jeg udviklingsordfører – jeg ved ikke, om ordføreren er klar over det, men det er derfor, jeg er her som ordfører i dag – og jeg har selv lige været i tre forskellige afrikanske lande, så jeg synes nok, jeg måske også har lidt med hjem i bagagen, så jeg behøver såmænd ikke at føle mig tilbagestående, som der ligesom fra ordførerens side gives udtryk for at jeg er.
Rent konkret er det jo altså sådan, at vi igennem mange, mange år har givet de her økonomiske midler til eksempelvis Uganda.
Så er der jo ikke noget forkert i at sige, at når vi så vælger at øge den donation med de her 250 mio. kr., stiller vi også nogle krav.
Det er bare det, jeg i mindelighed spørger om, hvorfor ordføreren vælger at hejse det helt store dannebrog og sige: Ih, hvor det går, ih, hvor det går, det hele er fantastisk.
For vi kan jo se, at det ikke er det.
Der er nogle enkelte, som så vil indføre dødsstraf – det ved jeg godt, og det bliver, gud forbyde det, ikke vedtaget – men der er tilsyneladende et flertal, som vil indføre, at man kan få livstidsstraf for at glemme at angive en nabo, som man tror er homoseksuel.
Det skriger jo da til himlen, hvis man ikke skal tage de ting seriøst og sige: Her sker helt vanvittige krænkelser af grundlæggende menneskerettigheder, og det skal vi da ikke præmiere ved at give ¼ mia. kr. ud af et nationalt budget, som har et minus på 100 mia. kr.
Det er jo det rene nonsens.
Lone Loklindt (RV), 2012-04-17:
Jeg vil bare spørge, om ordføreren kan bekræfte, at vi i Uganda giver udviklingsbistand ikke som budgetstøtte overordnet, men bl.a. til menneskerettighedsorganisationer og rettighedsarbejde.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2012-04-17:
Ja, det kan jeg bekræfte.
Bl.a. mødtes jeg med kvinden, der er formand for det, der svarer til KL i Uganda.
De penge, der blev givet dertil, går til oplysningsarbejde, så analfabeter og andre, der aldrig har haft mulighed for at komme i skole, får nogle redskaber til at blive lokalpolitikere.
Det var fantastisk.
Jeg mødtes sammen med ordføreren, der lige har spurgt om det, med en dommer fra højesteret og med formanden for Menneskerettighedskommissionen, som fortalte om, at det dommerprogram, som vi yder støtte til, sender dommere til Danmark, så de kan få nogle redskaber til at gøre deres retssystem endnu bedre osv. osv.
Så der er så mange fantastiske programmer dernede, og det var så livsbekræftende at komme derned og se, hvad pengene helt konkret gik til: rent vand-projekter, uddannelsesprojekter osv.
Og det giver de her mennesker nogle redskaber til selv at styre deres egen udvikling.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2012-04-17:
Det betyder meget kort, at når vi skal give bistand rundtomkring i verden, skal vi understøtte fagforeningers mulighed for at lave deres arbejde; så skal vi understøtte seksuelle minoriteters mulighed for at lave f.eks. oplysningskampagner; så skal vi understøtte kvinders ret til sundhed, så de ikke en efter en dør i barselsengen.
Det er de ting, vi skal understøtte, også nedefra, men den her diskussion i dag kommer til at lyde, som om vi kan slå nogle af de her diktatorer og de her mindre demokratiske statsledere andre steder oven i hovedet.
Det er jo ikke sådan, det fungerer.
Ministeren og SF støtter en politik, der handler om at styrke de mennesker, der arbejder med de her ting, og deres rettigheder, så de selv kan kæmpe deres sejre hjem.
Mette Bock (LA), 2012-04-17:
Det jo godt, hvis vi er enige om, at man må have en pragmatisk tilgang til tingene.
Men jeg bliver altså lidt bekymret, når jeg hører ordførerens udtalelse omkring uddannelse.
Selvfølgelig er uddannelse vigtigt, men de argumenter, ordføreren fremfører her, ligger jo fuldstændig på linje med alle de bekymringer, der var i de vestlige liberale demokratier, da vi skulle til at implementere demokratiet.
Var folk nu veluddannede nok?
Havde de stor nok indsigt?
Kunne de virkelig påtage sig dette ansvar?
Jeg synes måske, at ordføreren kunne bakke en lille smule.
At have en uddannelse ikke nogen forudsætning for at deltage i beslutninger omkring ens eget liv og ens lands udvikling.
Det er godt at være veluddannet.
Det gør mennesker bedre til at varetage rigtig, rigtig mange funktioner, men lad være med at give udtryk for, at det er en forudsætning for at kunne deltage, for så er vi ikke bare 20 år tilbage, så er vi altså et par hundrede år tilbage i argumentationen.
Jeppe Kofod (S), 2012-04-17:
Man kan nogle gange blive træt af debatter i Folketingssalen, hvor nogle beskylder debatmodstanderen for at sige noget, vedkommende ikke har sagt.
Altså, jeg har ikke sagt, at det er en forudsætning for at deltage i demokratiet, at man har en uddannelse.
Det styrker deres muligheder for at udøve deres rettigheder, så derfor skal vi støtte det element.
Det betyder ikke, at dem, der ikke har uddannelse, ikke kan deltage i demokratiet.
De kan gøre det på en anden måde og på et andet niveau, men realiteternes verden er, at dem, der sidder på magten rundtomkring, typisk mange steder har en uddannelse.
Derfor skal vi støtte, at folk i første omgang får adgang til en grunduddannelse – altså det at lære at læse, skrive og regne.
Vi ved også af erfaring, at det er noget af det, som løfter rigtig mange udviklingslande, og derfor synes jeg, det er en vigtig del af strategien.
Det er ikke nogen nedgørelse af dem, der ikke har nogen uddannelse, tværtimod.
Det er en hjælp til folk til at deltage i demokratiet, og det håber jeg vi er enige om.
Derfor forstår jeg ikke, at jeg skulle have sagt det, ordføreren påstår jeg har sagt.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2012-04-17:
Så hvis ordføreren gad sætte sig lidt ind i, hvordan tingene fungerer, og måske også gad lytte til de mennesker, der arbejder med det her i praksis i Uganda, ville ordføreren måske have et større behov for at gøre den her indsats, altså ved at have de der bilaterale snakke hellere end at stå med rene hænder og råbe op og faktisk påvirke situationen på en negativ måde.
Lone Loklindt (RV), 2012-04-17:
En mere lige verden kan jo forstås på mange måder.
Ulighed kan være fra et land til et andet, og ulighed er selvfølgelig også i forhold til lave indkomster og høje indkomster i det enkelte land.
Det er sådan, at der i den seneste erklæring, som internationalt er blevet indgået – det var i Busan i december – bl.a. står, at ulighed stadig er en af verdens største udfordringer.
Derfor er dansk udviklingsbistand jo også på den måde med til at bygge op og dermed mindske de konflikter, der f.eks. opstår på grund af ulighed.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2012-04-17:
Tak for det.
Nu er det jo glimrende og udmærket, hvad der står i Busanerklæringen, men det var ikke rigtig det, jeg spurgte til, jeg spurgte til ordførerens holdning.
Er det ordførerens opfattelse, at en lige verden er et mål i sig selv, eller er det et mål, at de fattige lande bliver rigere, snarere end at de rige lande bliver fattigere, hvilket jo også ville medvirke til at skabe øget lighed?
Lone Loklindt (RV), 2012-04-17:
Det er et mål i sig selv, at de fattige lande bliver rigere, mener jeg, men det er også et mål, at der tages bestik af den store ulighed, der er i enkelte lande, i forhold til at det avler meget store konflikter, og at der, som jeg tidligere var inde på, er et hensyn til, at en mere bæredygtig verden også betyder, at der er en mere lige adgang til verdens ressourcer.
Og derfor spiller det selvfølgelig også ind på den måde, vores udviklingsbistand skal ydes på.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2012-04-17:
I dag diskuterer vi forslag til lov om internationalt udviklingssamarbejde.
I lovforslaget står to ting helt centralt: menneskerettigheder og fattigdomsbekæmpelse.
Jeg er meget glad og taknemmelig for, at Danmark har fået en udviklingsminister med en stærk faglig baggrund, en dyb interesse for verdens fattigste og deres udviklingsmuligheder og et udviklingspolitisk syn, jeg og SF deler.
Et eksempel er den foreslåede lovgivning i Uganda, hvor de homoseksuelles grundlæggende rettigheder er truede.
Ministeren opfordrede Folketingets partier til at lytte til dem, der kæmper for menneskerettighederne i Uganda.
Under mit besøg i Uganda i påsken blev den tilgang – i stedet for en automatreaktion med fjernelse af bistanden – påskønnet.
Sammenhæng inden for de forskellige politikområder er vigtige for, at vores udviklingspolitik skal virke.
Derfor er vi ambitiøse på klimaets vegne, for det rammer de svageste hårdest.
Derfor strammer vi kravene til virksomhedernes samfundsansvar ude i verden, og derfor kæmper vi for bedre lovgivning for at kunne komme illegal kapitalflugt til livs.
Sammenhæng og overensstemmelse i politikken er afgørende.
Jeg vil gerne endnu en gang sige tak til ministeren.
SF er rigtig glad for, at vi diskuterer det i dag, og hilser lovforslaget velkomment.
Hans Kristian Skibby (DF), 2012-04-17:
Jeg var lidt langsom på aftrækkeren.
Jeg vil gerne dvæle lidt ved den her kommentar, der kom fra ordføreren, altså de rosende ord, der kom, om, hvad ministeren og regeringen har gjort i forhold til netop de her planer, som der er i Uganda, altså den her hetz mod homoseksuelle.
Vi har jo her i Folketinget prøvet at lave en underskriftsindsamling, og vi har lavet skrivelser til ministeren osv., men hvordan er det helt konkret at ordføreren mener at det er så stor en fantastisk nyhed, en succeshistorie –
mener ordføreren det, fordi ordføreren har været i Uganda?
Det vil jeg gerne sådan have uddybet lidt.
Finn Sørensen (EL), 2012-04-17:
Men jeg synes da, at lige eksemplet med influenzavaccinen ikke er særlig godt, fordi systemet med at have mulighed for at få en influenzavaccine gør jo, at vi forebygger hospitalsindlæggelser for ældre mennesker, og selv et velbeslået ældre menneske kan altså gå hen og blive rigtig meget syg af en influenza, men hvis vedkommende får vaccinen, sparer vi jo de omkostninger til hospitalsindlæggelse, der vil følge derefter.
Så det er da vel et af de steder, som – ja, vi kan diskutere alting – jeg altså ikke synes var det bedste eksempel.
Tom Behnke (KF), 2012-04-17:
Det vil jeg meget gerne, og det er, fordi der i det her land også findes ydelser, som bliver ydet, også selv om man ikke har behovet.
Vi har f.eks. en ordning om, at alle er berettigede til at få et brilletilskud, hvis man har børn under 15 år, der bruger briller.
Brilletilskuddet er så lille, at administrationen af ordningen koster fem eller seks gange mere end at udbetale pengene.
Og det tilskud får alle.
Jeg får også tilskuddet.
Selv om jeg er folketingsmedlem og ikke har en ringe løn, er jeg berettiget til at få det.
Jeg kan så selvfølgelig lade være med at gå op og hente pengene.
Men hvis vi kigger på influenzavaccination, er det sådan, at når man bliver pensionist, må man ikke betale for at få vaccinationen.
Heller ikke selv om man er godt ved muffen, har penge nok, har indtægter ved siden af og har gode pensionsordninger, så må man ikke betale for en influenzavaccination.
Og sådan findes der ydelser i vores samfund, der ikke er behovsbestemt, men som man får, fordi man f.eks. tilhører en bestemt aldersgruppe.
Vi vil gerne have lov til at diskutere, om vi ikke kan gøre det på en smartere måde, så vi i højere grad hjælper dem, der har brug for hjælp, og at de, der kan klare sig selv, får lov til det.
Karen Hækkerup (S), 2012-04-17:
Jeg synes, at vi må vende det, når vi holder møde om det på mandag.
Det, der er vigtigt for mig, er at sige, at hvis vi skal have sådan en hjemmehjælpskommission, som skal kigge på, hvordan vi kan gøre tingene bedre, hvordan vi kan bruge ressourcerne rigtigt – det er også det, der indgår i Dansk Folkepartis forslag til en hjemmehjælpskommission – så er det også vigtigt, at vi vælger nogle mennesker, som kan gå til arbejdet og afslutte det rimelig hurtigt.
Og det ligger også i Dansk Folkepartis forslag til folketingsbeslutning.
Når jeg så alligevel siger, at man ikke behøver at sende Dansk Folkepartis beslutningsforslag til andenbehandling, skyldes det, at jeg egentlig regner med, at vi kan få nedsat kommissionen hurtigere, end man vil kunne få en andenbehandling på tapetet.
Karin Nødgaard (DF), 2012-04-17:
Så er jeg da glad for, at ministeren nåede at få sendt papirerne ud i dag, sådan at vi også nåede at få dem i forbindelse med det her.
Der er jo nok ikke nogen tvivl om, at det måske også hænger lidt sammen.
Det har vi nok været længe nok i politik til at vide.
Så socialministeren anerkender altså, at den ældrepolitik, som Dansk Folkeparti har ført i mange år, er utrolig væsentligt at sætte på den politiske dagsorden, og at det her bare er et skridt i den rigtige retning.
Vi håber, at der kommer endnu mere fra regeringens side, så vi kan få lavet rigtig meget godt fremadrettet på ældreområdet.
Karen Hækkerup (S), 2012-04-17:
Jamen jeg tror, at vi er enige om, at vi skal lave gode ting, men jeg tror måske alligevel, at ordføreren tog munden lidt for fuld, hvis hun mente, at man skal betragte det som en anerkendelse af, at alt, hvad Dansk Folkeparti har sagt og gjort, skulle jeg bakke op om.
Vi ved jo, at vi har enorme muligheder foran os.
Velfærdsteknologi er noget, der er ganske nyt, og som er i vækst.
Det er metoder, som kan hjælpe, og som kan give folk en frihed, som de ikke har haft tidligere.
Og vi bliver nødt til at forholde os til, hvordan man kan kvalificere den pleje, som man giver ældre i en situation, hvor vi ved at der vil være så mange flere ældre, og hvor der vil være færre hænder.
Hvordan kan vi også kigge på de værdier, vi gerne vil have skal ligge i hjemmeplejen?
Jeg synes, at der skal mere på, men det ændrer ikke ved, at vi sagtens kan sætte os ned og lave tingene sammen.
Det er også derfor, jeg har sørget for, at der er gået en invitation ud til Folketingets socialordførere.
Nu sætter vi os ned på mandag og laver rammerne og kommer hurtigt i gang.
Maja Panduro (S), 2012-04-17:
De, som i dag er ældre, har jo en vældig stor andel i, at Danmark har udviklet sig til at være det samfund, som det er.
De har med deres arbejdsindsats bygget velfærdssamfundet op, og derfor fortjener de også en god og værdig behandling.
Især skylder vi at tage hånd om de ældre, som har svært ved at klare sig selv.
Den personlige og praktiske hjælp i hjemmet er afgørende for, at de ældre kan klare sig længst muligt i eget liv, er afgørende for, at den enkelte kan bevare selvbestemmelse, selvhjulpenhed, tryghed og værdighed.
Vi står over for nogle ganske store udfordringer.
Vi ved, at der bliver flere ældre, men færre hænder til at tage sig af dem, og samtidig ser vi også en mere forskellig gruppe af ældre, hvad angår ressourcer.
Det, som er helt afgørende for Socialdemokraterne, er, at vi får taget hånd om de ældre, hvor netværket og helbredet knirker, hvor pengene måske er mindre end hos folk flest, og hvor ressourcerne er små.
Vi bliver nødt til at gøre tingene bedre i fremtiden og bruge ressourcerne mere rigtigt i fremtiden.
Ældrekommissionen har jo lige afsluttet deres arbejde med de ældre, som ikke bor hjemme, og derfor synes vi, det næste logiske skridt også er at se på de borgere, som bor i eget hjem, og derfor er vi glade for, at socialministeren har taget initiativ til det møde, vi skal have på mandag, hvor vi kan drøfte, hvordan vi bedst muligt kan gøre tingene bedre også for de ældre, som bor i eget hjem, og det ser vi rigtig meget frem til.
Karin Nødgaard (DF), 2012-04-17:
Jamen jeg takker da ordføreren for bemærkningerne.
Og var ministeren nu måske ikke kommet i den elvte time med den her udmelding om en nedsættelse af en kommission og havde indkaldt til møde, går jeg sandelig ud fra, at Socialdemokraterne havde bakket op om Dansk Folkepartis beslutningsforslag.
Så det vil jeg da selvfølgelig gerne høre ordføreren om hun kan bekræfte.
Når man nu er partikollega til en minister, kan man jo tit blive hængt op på mange ting, og ministeren fik sagt noget om Dansk Folkepartis politik.
Jeg mente sådan ældreområdet og ældrepolitikken.
Maja Panduro (S), 2012-04-17:
Jeg vil gerne her rose Dansk Folkeparti for et rigtig udmærket beslutningsforslag og også for mange gode ønsker, tror jeg, på vores ældres vegne.
Men jeg vil ikke rose Dansk Folkeparti for den ældrepolitik, som er blevet ført de sidste 10 år, for jeg synes egentlig, at Dansk Folkeparti jo også må vedkende sig, at man de sidste 10 år har stemt for finansloven hvert eneste år og derfor også har stemt for en økonomisk politik, som har presset kommunerne meget, meget hårdt økonomisk, noget, som også har betydet, at vi desværre også har set steder, hvor de ældre er blevet behandlet på en måde, som jeg ikke synes er den rigtige måde, og som jeg ikke nødvendigvis synes er værdig eller god.
Der tror jeg, at Dansk Folkeparti er enig med mig i, at der er plads til forbedring på ældreområdet.
Og det håber jeg da er noget, vi kan hjælpes ad med fremover.
Karin Nødgaard (DF), 2012-04-17:
Det er også derfor, Dansk Folkeparti fremsætter det her beslutningsforslag om at nedsætte den her kommission, for vi kan se, at man måske egentlig kan bruge ressourcerne på en bedre måde.
Så det er helt korrekt.
Jeg vil godt lige have lov til at spørge fru Maja Panduro, om hun ikke kan bekræfte, at det er Dansk Folkepartis opfindelse med ældrechecken, og at ældrechecken er det, der har gjort en kæmpe forskel netop for den gruppe ældre, som ikke har ret meget at rutte med i hverdagen.