Per Stig Møller (KF), 2010-04-07:
Det vil vi jo begge to gerne støtte, og det er jo derfor, at hr. Mogens Jensen var med til at lave de her forsøgsordninger for præcis at se, hvordan vi kunne afprøve nogle ting for at blive bedre i det faste forløb – det, som altså har de 116 mio. kr. inden for musikområdet – og hvordan vi kunne gøre det bedre.
Derfor har man forsøg.
Som jeg nævnte før, ville det være 46 mio. kr., hvis man skulle følge anbefalingerne, som skulle tages et andet sted fra.
Vi bruger altså 116 mio. kr. på musikområdet, og så har vi huskunstnerordningen, således at børnene kommer til at møde kunstneren i virkeligheden, så de kan lære noget om kunsten af vedkommende.
Det næste, jeg godt vil sige om billedkunsten og kunstgrundkurserne, er, at det er vigtigt, at kommunerne, som jo har ansvaret for skolerne, kan lære af det her og inddrage det.
Og det indgår faktisk i flere af de kulturaftaler, vi har med regioner og kommuner, og det indgår i flere kommuners kommende planlægning.
Som jeg sagde før, synes jeg, det er meget vigtigt, at man inden for public service er opmærksom på, at man har et rigsfællesskab, og at vores udsendelser hernedefra – nu går jeg så den anden vej rundt – faktisk ses meget på Færøerne og Grønland, og det vil sige, at vi skal være opmærksomme på det.
Samtidig skal vi være opmærksomme på, at vi også her i denne del af rigsfællesskabet, i Danmark, er vidende om vilkårene, naturen, livsstilen og livsvilkårene på Færøerne og Grønland.
Når vi f.eks. har den debat om hvalerne, som vi jo har årligt – det gælder så Grønland, men Færøerne tager jo aktivt del i debatten – ville der måske, hvis man vidste mere om livsvilkårene, instinktivt være en anden indstilling hernedefra.
Det er ikke for at gøre det til en vældig diskussion, men den diskussion hvert år viser noget om, hvor langt vi glider fra hinanden, fordi vi kender for lidt til hinandens grundvilkår og traditioner.
Så jeg vil give min velsignelse til, at der bliver bragt mere.
Det er jo utrolig spændende områder, det er utrolig interessante områder, og der kommer jo også udsendelser derfra, men omvendt skal der også på Færøerne og Grønland være noget om vores fælles vilkår og også om vilkårene hernede.
Jeg synes, at vi har en enestående situation, og den skal vi ikke forspilde.
Og der ligger jo public service, som har forpligtelser over for det nordiske, og inden for det nordiske ligger jo også det grønlandske og det færøske; der har man en public service-forpligtelse.
Jeg er faktisk meget glad for, at hr. Brodersen har stillet de her spørgsmål, for om ikke andet har det jo givet en debat og vist, at vi i Folketinget også interesserer os for det, alt mens vi respekterer redaktionsfriheden og armslængdeprincippet.
Vi kan kun være glade for, at vi er enige om rigsfællesskabet og om betydningen af rigsfællesskabet.
Men den forståelse af rigsfællesskabet vil jo forsvinde, hvis ikke vi bruger medierne til at vise hinandens vilkår.
Sker det ikke, ryger forståelsen, og så træffer vi beslutninger, der trækker os længere og længere væk fra hinanden, og så skrider rigsfællesskabet.
Når hr. Brodersen nævner Sydslesvig, er jeg også glad for det, for jeg kan sige, at det også har været et problem.
Det er et teknisk problem.
Så vidt jeg er orienteret, er det meget tæt på at blive ordnet.
Det er jo glædeligt.
Så det er i samme ånd.
Så jeg er meget glad for den dialog, der har været, og jeg håber, at de, som skal lave programmer, og som jo har frihed til at lave programmerne og frihed til at lade være med at lytte til os, har lyttet til os.