Tom Behnke (KF), 2009-01-23:
Domstolene skal være og fremstå neutrale og upartiske.
Domstolene har jo hidtil selv sikret den neutralitet.
Man har haft et internt regelsæt, man har kørt efter, og det har jo virket.
Man har jo det såkaldte dekorumkrav, som vel nærmest mest udspringer af tjenestemandsloven.
Her har man hidtil klart og tydeligt haft den holdning, at det særlig for de personer, som træffer afgørelse i retten, gælder, at de pågældende ved deres fremtoning i retten må sikre, at retten fremstår værdig, uafhængig og upartisk.
Og det har der jo ikke været problemer med hidtil.
Der har jo ikke været anledning til nogen sager, og det har heller ikke givet anledning til debat her i Folketinget, fordi domstolene selv har håndhævet, at man selvfølgelig skal være neutral og upartisk.
Men hvorfor så det her lovforslag?
Hvor udspringer det fra?
Hvem har pludselig fundet på, at der skal være et lovforslag?
Ja, se, der er vi nødt til at sige: Man ligger, som man selv har redt.
Det her er en problemstilling, som domstolene selv har fremkaldt, en problemstilling, der har kaldet på politisk reaktion, en problemstilling, som netop har skabt tvivl om, om domstolene i fremtiden i enhver henseende vil sikre upartiskhed og neutralitet.
For man har fra Domstolsstyrelsens side lavet en tilføjelse - jeg skal ikke kunne sige, hvorfor man pludselig har følt sig kaldet til det - til dette dekorumkrav, nemlig at der ikke er noget til hinder for, at ansatte ved domstolene kan bære tørklæde, turban eller lignende hovedbeklædning af religiøse eller kulturelle grunde, så længe ansigtet ikke er tildækket.
Altså, man kan på ingen måde komme og sige, at det ville være i strid med de spilleregler i øvrigt, i strid med et dekorumkrav, at nogen har tørklæde på, uanset bevæggrunden for at vedkommende har det.
For der står jo klart og tydeligt, at der ikke er noget til hinder for det, og det er problematisk i sig selv.
Jeg synes faktisk, det er klædeligt af justitsministeren og regeringen at have rettidig omhu i den her sag, nemlig ved at sikre, at vi i Folketinget, som laver lovene i dette land - det er os, der er den lovgivende magt; vi bestemmer, hvordan lovgivningen ser ud - sikrer, at domstolenes neutralitet og upartiskhed bliver ophøjet til lov på nuværende tidspunkt.
For det ville jo være helt katastrofalt, hvis det skulle være en personsag, Folketinget skulle stå og diskutere.
Skulle der en dag komme den situation - det er ikke sikkert, den vil komme, det skal jeg ikke kunne sige om den ville; det er slet ikke sikkert - at en domstol netop ville ansætte en person og man her ville sige, at her var der ikke tillid til, at domstolene var neutrale og upartiske, så ville debatten pludselig være en persondebat om den pågældende dommer i stedet for om principperne.
Og det synes jeg ville være stærkt kritisabelt og uværdigt for Folketinget.
Derfor er det rigtig godt, at vi her ser rettidig omhu, nemlig at man sørger for at lave nogle klare og entydige spilleregler, som i øvrigt ligger fuldstændig i tråd med og i forlængelse af den orden, der altid har været ved domstolene, den orden, der har været ved domstolene, lige så langt man kan huske tilbage.
Man fastslår simpelt hen, at domstolene ikke bare skal være, men også fremstå neutrale og upartiske.
Det er jo helt afgørende vigtigt, at borgere og virksomheder, der skal have afgjort deres sager eller måske endda deres liv ved domstolene, har tillid til, at domstolene er neutrale og upartiske.
Det lovforslag, vi her vedtager, har nogle hævdet skulle være diskriminerende.
Det må jeg på det skarpeste afvise.
Dette lovforslag gør jo ikke forskel, tværtimod.
Så det er ikke sådan, at der er nogen, der er diskrimineret frem for nogle andre.
Dette lovforslag gælder alle; alle skal fremstå neutrale og upartiske.
Det er i øvrigt heller ikke i strid med grundloven - som nogle har forsøgt at hævde -
det er det langtfra.
Folketinget er den lovgivende magt, og Folketinget fastsætter i forvejen reglerne for domstolene.
Hvordan skulle domstolene ellers nogen sinde vide, hvad de skulle gøre?
Der står endda i grundloven, at det faktisk er ved lov, at rettens forhold bliver fastlagt; det står i grundloven.
Så det er jo noget vrøvl, at det skulle være i strid med grundloven; tværtimod.
Det er Folketinget, der bestemmer, hvor mange byretter vi f.eks. skal have
det overlader vi jo heller ikke til domstolene - og hvor mange dommere der skal være ansat ved det enkelte embede.
Det overlader vi jo heller ikke til domstolen, det har vi fastsat ved lov.
Formalia osv. osv., alt er fastlagt ved lov.
Der, hvor forskellen ligger, og som grundloven taler om i § 3, nemlig adskillelsen mellem den lovgivende, udøvende og dømmende magt, er jo i den konkrete sag, når der skal træffes afgørelse, når man skal vurdere skyld og ikke skyld og ikke mindst, når man f.eks. skal fastsætte straf, altså hvor lang straffen så skal være, ja, det står jo heller ikke i lovgivningen.
Vi har bare givet nogle rammer.