Lene Espersen (KF), 2009-05-15:
Regeringen deler SF's bekymring om den fortsatte produktion og brug af klyngevåben i verden.
Derfor var Danmark også et af de første lande til at underskrive konventionen i Oslo.
Det er et stort skridt i den rigtige retning.
Målet er jo, at klyngevåben helt udryddes.
Jeg vil gerne starte med at sige, at selv om vi med konventionen i Oslo er nået langt i kampen mod klyngevåben, er den største udfordring fortsat, at de store våbenbesiddere og våbenproducerende lande som USA, Rusland, Kina, Indien, Pakistan, Israel og Sydkorea har valgt at stå uden for Oslokonvention.
Disse lande råder tilsammen over omtrent 90 pct. af verdens samlede lagre af klyngeammunition, og det gælder navnlig de ældste og de mest upålidelige modeller.
Udfordringen er at få disse lande i forhandlinger om en international regulering.
Jeg vil gerne sige, at regeringen hilser den nye Oslokonvention meget velkommen.
Regeringen lægger vægt på at være blandt de første af de underskrivende lande, der tiltræder Oslokonventionen, og vi er derfor ved at forberede fremsættelsen af et beslutningsforslag i Folketinget om dansk tiltrædelse af konventionen.
Det er min klare forventning, at Danmark vil tiltræde konventionen i 2009, altså i løbet af i år, og dermed vil det være forbudt for den danske stat, herunder også kommunerne, at investere i virksomheder, der producerer eller handler med klyngevåben.
Det følger af Oslokonventionens afsnit 1 C, der forbyder de tiltrådte stater at assistere, tilskynde eller foranledige andre til at deltage i aktiviteter, der er forbudt ifølge konventionen, herunder produktion eller handel med klyngevåben.
Dermed er en del af SF's beslutningsforslag overflødiggjort, da der allerede vil gælde et investeringsforbud for kommunerne.
Jeg er overbevist om, at når staten og kommunerne dermed sender et meget klart signal om ikke at investere i sådanne virksomheder, vil det også blive bemærket af de private danske investorer.
Jeg vil i den forbindelse gerne understrege, at regeringen lægger stor vægt på virksomhedernes frivillige samfundsansvar, og de fleste danske pensionskasser inddrager allerede i dag etiske, sociale og miljømæssige hensyn i deres forretnings- og investeringsstrategier.
En rapport om etiske investeringer fra Pensionsmarkedsrådet fra 2007 viser, at 26 ud af 46 pensionsinstitutter tager etiske investeringshensyn.
F.eks. har både ATP og Lønmodtagernes Dyrtidsfond en aktiv etisk politik.
Også PenSam tager indsatsen seriøst.
De har udarbejdet en udelukkelsesliste med virksomheder, de ikke investerer i ud fra etiske og samfundsmæssige hensyn.
Endelig er Danica Pension et eksempel på en investor, der har indført en eksplicit strategi for socialt ansvarlige investeringer.
Dermed sikrer virksomhederne selv, at der ikke investeres i virksomheder, der bevidst overtræder internationale normer for menneskerettigheder, miljø, arbejde, korruption eller våben.
Virksomhederne tager altså selv et ansvar.
Derfor mener jeg ikke, at vi på nuværende tidspunkt har behov for yderligere regulering.
Regeringen lancerede sidste år en handlingsplan for virksomhedernes samfundsansvar.
Planen har til formål at fremme virksomheders frivillige samfundsansvar, og som led heri indførtes et krav om, at pensionskasser og andre investorer medtager oplysninger om deres strategi for ansvarlige investeringer i regnskabet.
Der forventer jeg også at se oplysninger om, hvordan pensionskasser og andre investorer forholder sig til investeringer i klyngevåben.
Jeg synes, at vi skal afvente dette, inden vi overvejer andre tiltag.
Endelig er der en række praktiske forhold, der skal undersøges, før vi overhovedet kan overveje et eventuelt investeringsforbud for danske finansielle institutioner.
Vi har ikke i Danmark tidligere haft forbud mod investeringer i bestemte aktiviteter, så vi kan ikke trække på vores egne erfaringer.
I Belgien har man derimod vedtaget et lignende forbud, der forbyder belgiske investorer at investere i virksomheder med aktiviteter i klyngevåben.
Der tyder det dog på, at belgierne er rendt ind i problemer.
Den belgiske lov skulle nemlig ledsages af en liste over de virksomheder, som det er forbudt for investorerne at investere i.
Den liste er endnu ikke kommet, på trods af at loven har været i kraft siden 2007.
Jeg synes, at det er relevant at undersøge baggrunden for, at den belgiske regering endnu ikke har lavet denne liste.
Jeg tror, at der kan være vanskeligheder ved at lave en sådan liste, hvis den skal være udtømmende og dækkende for alle virksomheder, der berører klyngevåben i en eller anden afskygning.
På den baggrund kan regeringen ikke støtte Socialistisk Folkepartis forslag i sin nuværende form.