Line Barfod (EL), 2007-12-13:
Enhedslisten er en stor tilhænger af mægling.
Vi mener, at der burde bruges mægling i meget større omfang, og jeg håber, at det, at regeringen nu begynder at tale for mægling på det her område, gør, at man også vil overveje internationalt at begynde at tale for mægling i stedet for den kurs, man har, med at sige, at man overhovedet ikke vil snakke med nogle af parterne i forskellige konflikter rundtom i verden.
Jeg tror, det kunne være fremmende for verdensfreden, hvis man overvejede mægling også på det niveau.
Det kan være den retsmægling, man har haft i et eller andet omfang hidtil, som man bruger i et større omfang - og der er så det, der lægges op til her med egentlig mægling.
Der er vi selvfølgelig opmærksomme på, som andre ordførere også har været inde på, de høringssvar, der er indkommet, og de overvejelser, der ligger, især fra Advokatsamfundet, men også fra andre, om, hvem det er, der skal være retsmæglere.
Giver det nogen problemer, hvis det er dommerne, der er retsmæglere?
Hvad kunne man ellers forestille sig?
Kunne man forestille sig at tage andre ind osv., som nogle har peget på?
Det synes vi er væsentligt at få drøftet også under udvalgsarbejdet.
Så er der spørgsmålet om reglerne for mæglere mere generelt, og jeg tror, det kunne være fornuftigt, hvis vi gjorde os den overvejelse, at mægling heldigvis breder sig til flere og flere områder i samfundet.
Så sent som i går havde vi i Arbejdsmarkedsudvalget nogle, der kom for at foreslå, at man skulle have en generel lov om mægling og konfliktpolitik på alle arbejdspladser med over 25 ansatte.
Vi har konfliktmægling i skolerne osv.
Det er noget, der bliver mere og mere udbredt, og derfor tror jeg, at vi skal overveje, om der er behov for nogle mere generelle retningslinjer for mægling.
Her er der foreslået, at der som minimum skal være et sæt etiske retningslinjer for de konfliktmæglere, der så skal ind i forhold til retsmægling, og det synes jeg også må være noget, vi skal se på.
Det er svært at sige, at der ikke skal være det som et minimum, måske også nogle flere regler i forhold til lovgivningen, eller i hvert fald at vi får præciseret mere i udvalgsarbejdet, hvilke regler der skal være gældende.
Så er der hele spørgsmålet om tavshedspligt og dermed også om vidneudelukkelse, som jeg mener er yderst relevant.
Hvis man sidder som part i en sag, hvor nogen prøver at mægle, er det væsentligt at vide, om de måske meget fortrolige oplysninger, man kommer med, også bliver behandlet meget fortroligt, at man er sikker på, at der er tavshedspligt, at man er sikker på, at den, man sidder og fortæller tingene til, ikke kan tvinges til at vidne senere i en anden sag osv.
Eftersom mægling breder sig mere og mere, er der også behov for at se på reglerne om tavshedspligt og om vidner.
Så er der det, som Forbrugerrådet peger på, og som vi har diskuteret flere gange før i forbindelse med ændringer af den civile retspleje, nemlig at der er en række sager, hvor der er en stor ulighed mellem parterne, hvor der er en lille forbruger mod en stor modpart eller en lille medarbejder mod en stor arbejdsgiver.
Der skal vi også se på, hvilke muligheder der er dér for at sikre mere ligeværdighed mellem parterne også i en mæglingsproces. Så der er en del ting, vi gerne vil se på under udvalgsarbejdet, men helt grundlæggende er vi meget positive over for tanken om mægling.