Karsten Lauritzen (V), 2009-12-04:
Formålet med disse lovændringer, som vi skal diskutere her i dag, er at give herboende udlændinge muligheder for at opnå støtte og rådgivning i forbindelse med tilbagevenden til hjemlandet.
Det er jo ikke noget nyt, det er faktisk ikke noget, der er blevet introduceret af den her regering, men af den forrige.
Det, vi diskuterer her i dag, er en del af finanslovaftalen for 2010, hvor regeringen og Dansk Folkeparti indgik en aftale om at styrke repatrieringsindsatsen.
Aftalen indeholder en række initiativer, der skal give herboende udlændinge bedre mulighed for frivilligt at vende tilbage til deres hjemland eller tidligere opholdsland.
Og derudover indeholder aftalen en række initiativer, der har til formål at styrke kommunernes indsats og muligheder for at støtte udlændinge, der ønsker repatriering.
Med det her lovforslag, L 81, gennemføres de initiativer, der er aftalt i finanslovaftalen for 2010, og de ændringer, som det kræver, af repatrieringsloven.
Det drejer sig om en udvidelse af personkredsen, der kan modtage hjælp efter loven, til at omfatte alle ikkedanske statsborgere, som har opholdt sig her i minimum 5 sammenhængende år på lovligt opholdsgrundlag, en nedsættelse af aldersgrænsen for de udlændinge, der kan modtage den løbende hjælp, fra 60 til 55 år, en væsentlig forhøjelse af den økonomiske hjælp, som udlændinge kan få i forbindelse med repatriering.
Og endelig foreslås det, at kommunernes grundlag for at tilbyde repatriering styrkes, ved at de kan få refunderet 100 pct. mod 75 pct. tidligere af de udgifter, der er i forbindelse hermed.
Derudover indeholder lovforslaget en oplysningspulje på 20 mio. kr., hvorfra kommunerne kan søge om støtte til konkrete projekter, der understøtter repatriering.
Venstre støtter de styrkelser og den ændring, der er af repatrieringsloven.
For os er det væsentligt, at lovforslaget medfører en ny chance for udlændinge, der ikke ønsker at blive boende i Danmark.
Det kan f.eks. dreje sig om udlændinge, der ikke føler sig hjemme i Danmark, ikke er integreret i det danske samfund eller måske ikke er eller tidligere har været en del af det danske arbejdsmarked.
For dem udgør de her lovændringer og loven som sådan en ny chance for at komme tilbage til deres oprindelige hjemland og starte et nyt liv dér.
For Venstre er det vigtigt at slå fast, at der er tale om en frivillig ordning.
En styrkelse af repatrieringsloven er et tilbud til herboende udlændinge, som frit kan vælge til eller fra – på et oplyst grundlag, vel at mærke.
Jeg vil gerne benytte lejligheden til også at aflive nogle af de spekulationer, som har været i offentligheden, om betydningen af de her lovændringer.
Repatriering er ikke en hjælp, som alle udlændinge kan benytte sig af efter behag.
Det er en ordning for de udlændinge, der ikke ønsker at blive boende i Danmark, men som ikke selv har midlerne til at rejse tilbage.
Det er allerede i den gældende lov sådan, at det er en betingelse for at modtage støtte til repatriering, at man ikke selv har midler til at dække udgifterne.
Så til spekulationen om, at udlændinge, som arbejder og har fast arbejde i Danmark, vil vende tilbage, vil jeg sige, at det tror jeg ikke er konsekvensen at de her lovændringer, for så har man som sagt midler til selv at vende tilbage.
Der er blevet rejst en del spørgsmål i forbindelse med lovforslaget, og derfor ser vi i Venstre også frem til udvalgsbehandlingen, hvor vi kan få klarlagt de spørgsmål.
Og derfor er Venstre positivt indstillet over for lovforslaget og støtter det.