runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christian Juhl (EL), 2014-12-11:
Hvis det så viser sig, at tingene eskalerer og går baglæns, mens vi venter, så er hele vores indsats jo ved at falde på gulvet.
Hvis Abbas opgiver overhovedet at være leder for sit land, hvis det hele ender i anarki, hvis den ekstreme højrefløj vinder valget i Israel, så har vi jo netop en situation, hvor vi kan ærgre os over, at vi ikke handlede i tide.
Det er så én ting.
Jeg mener ikke, det kun er en symbolsk handling.
Reelt har anerkendelsen i FN jo betydet, at Palæstina nu kan rejse sager ved de internationale domstole.
De er lige for tre dage siden blevet medlem af Den Internationale Straffedomstol.
Ud over det er det vel en illusion, at vi bare skal vente på EU.
Vi skal vel presse en udvikling igennem i EU, så EU kommer til at spille en rolle, og så der opstår et flertal.
Jeg tror ikke, der er ret mange i det her land, der kan læse indenad, på dansk hvert fald, som ikke kan se det som et decideret skift, når ordføreren det ene øjeblik siger, at det ville være godt og et skulderklap til Abbas og de moderate kræfter at anerkende Palæstina og give dem opbakning, så den moderate fløj kan styrkes, og når man så siger, at vi skal vente, til EU er enige.
Så betyder det jo, at det vil komme til vare stort set til evig tid.
Hvornår regner hr. Søren Pind med at EU kunne blive enige om de her ting?
Eller skal vi nøjes med, at der er en flerhed af stater, som kunne finde på at lave noget?
Søren Pind (V), 2014-12-11:
Jeg forstår godt, at hr. Christian Juhl har et nært bekendtskab med begrebet evig tid set i lyset af de meget lange taler, der normalt holdes i Enhedslistesammenhænge, men jeg bliver nødt til at sige, at min definition af begrebet evig tid måske ikke helt kan leve op til hr. Christian Juhls.
Jeg skal ikke gøre mig klog på, hvornår EU kan blive enige om det her, men for os er det en væsentlig ting, at man tilstræber en fælles EU-holdning.
Det er en holdning, vi har haft, og den holdning har vi fortsat.
Christian Juhl (EL), 2014-12-11:
Det er en ret defaitistisk holdning til udenrigspolitik og til overhovedet at skabe en forandring.
Jeg vil sige, at hvis alle regeringer og alle regeringsbærende partier på denne klode havde den holdning, ville det se skidt ud i verden.
Så ville der ikke have været ret mange fremskridt.
Jeg forstår ikke, hvorfor det ikke er lige nu.
Altså, i øjeblikket er det mislykkedes for amerikanerne at lave en fredsproces.
De har opgivet det.
Kerry har sagt: Jeg kan ikke.
Er tiden så ikke inde til, at vi starter en udvikling i EU, hvor EU bliver opfordret til at gøre noget – eller i en gruppe af europæiske lande, hvis ikke det kan lykkes at få hele EU med?
Eller skal vi indtil da sige: Nå, nu må vi se, hvad den høje udenrigsminister i EU kan gøre ved det?
Ville det ikke være bedre, stærkere og mere visionært af den danske regering at sige: Vi bakker op om en progressiv linje, og derfor giver vi vores bidrag, f.eks. en anerkendelse?
John Dyrby Paulsen (S), 2014-12-11:
Jo, men hvis hr. Christian Juhl havde hørt efter det, udenrigsministeren sagde, ville han vide, at det jo netop var, at den danske regering arbejder for lige nøjagtig den løsning i EU-sammenhæng.
Og det betyder, at hun rent faktisk arbejder for, at der kommer en EU-løsning i den her sammenhæng, arbejder for et pres på parterne.
Det var også derfor, at det første besøg, den høje repræsentant aflagde i sin embedsperiode, netop gik til Israel og Palæstina.
Man må da anerkende, at det er udtryk for, at det her dagsordenspunkt bliver prioriteret og bliver prioriteret højt.
For det er jo ikke et spørgsmål om, om vi skal følge Enhedslistens forslag eller ej.
Det er, som om hvis man ikke følger Enhedslistens forslag, så åbner helvedes porte sig.
Sådan tror jeg ikke det er.
Man må også sige, at der er en del stater, over 100, der har anerkendt staten Palæstina, og det har altså ikke rigtig ført til noget endnu.
Christian Juhl (EL), 2014-12-11:
Jeg tror nu nok, vi skal passe på med at sige, at fordi 135 stater har anerkendt Palæstina, er der ingenting sket.
Det kunne have set fantastisk meget værre ud, hvis ikke de havde gjort det, hvis de havde været fuldstændig ligeglade og havde glemt Palæstina.
Jeg tror, det har haft en rigtig stor betydning, at nogle har arbejdet, haft holdninger osv. Jeg tror også, det i den her situation har en stor betydning, ikke mindst når Abbas og den forhandlingsvenlige fløj i Palæstina appellerer til verdenssamfundet om at få opbakning, appellerer til, at det er ham, der får opbakning, og ikke dem, der har mistet troen på forhandlingslinjen.
44 pct. af palæstinenserne tror i øjeblikket kun på en militær løsning på den her konflikt.
Jeg synes, det ser ud, som Socialdemokraterne er proppen i flasken i øjeblikket, som ingenting vil gøre og bare snakker om det, som det er sket nu i alt, alt for mange år.
John Dyrby Paulsen (S), 2014-12-11:
Jeg synes jo mere, det er hr. Christian Juhl, der bare snakker om det og siger, at en anerkendelse fra dansk side vil løse alle problemer.
Det gør den ikke.
Men jeg er så i øvrigt enig med hr. Christian Juhl i, at det ikke er sådan, at det ikke har rykket, eller at det har været negativt, at nogle lande har anerkendt Palæstina.
Det vil jeg godt skrive under på.
Og der ved jeg godt, hvad Abbas ville vælge.
Så derfor er jeg tilbage ved mit udgangspunkt: Det her er et spørgsmål om at løfte den opgave igennem EU.
Og jeg synes faktisk, der er tegn på, at bl.a. den høje repræsentant sætter det her punkt meget højt på dagsordenen og går efter en løsning.
Det synes jeg man skal støtte fra dansk side, og det ved jeg også at udenrigsministeren gør.
Så jeg opfordrer bare til, at vi giver det her den tid, det tager.
Holger K. Nielsen (SF), 2014-12-11:
Når jeg hører hr. John Dyrby Paulsen holde den her tale, må jeg sige, at der virkelig er stor spændvidde hos socialdemokraterne i Europa.
De danske socialdemokrater i Europa-Parlamentet har jo tilkendegivet, at de vil stemme for en anerkendelse.
Da der var debat i det britiske underhus, var det Jack Straw, den tidligere britiske udenrigsminister, der holdt tale for Labour, og jeg må tilstå, at hans tale var noget anderledes end den, som man hørte her fra hr. John Dyrby Paulsen.
Han holdt en meget passioneret tale, som både moralsk, politisk og strategisk understregede det nødvendige i at gå til at anerkende Palæstina som stat.
Et af hans argumenter var, at det jo er helt urimeligt, hvis Israel skal have en vetoret i forhold til en anerkendelse af Palæstina, når man tænker på, at da Israel i sin tid blev anerkendt, var der ingen, der spurgte palæstinenserne.
Han understregede det vigtige i at få de moderate kræfter styrket i fredsprocessen.
Jeg vil godt høre, om hr. John Dyrby Paulsen har en kommentar til nogle af de betragtninger.
John Dyrby Paulsen (S), 2014-12-11:
Ja, jeg har den kommentar, at på mange måder deler vi jo ønsket om, at palæstinenserne får en selvstændig stat, og at det sker i en fornuftig og ordentlig sammenhæng og gerne hurtigt.
Jeg tror ikke, at det i den situation, vi er i lige nu, ville hjælpe, at Danmark bilateralt anerkendte en palæstinensisk stat.
Og som jeg også sagde i min tale, følger det jo logisk af den beslutning, vi har taget, om at støtte en tostatsløsning, at der må være en selvstændig palæstinensisk stat.
Det er da det, vi skal arbejde hen imod, og i den sammenhæng har Israel ikke – det vil jeg meget gerne understrege – en vetoret på noget som helst område i det forhold.
Og der synes jeg i virkeligheden, at der er meget mere ræson i, at vi kan lægge presset i EU.
Holger K. Nielsen (SF), 2014-12-11:
Det vil så sige, at Socialdemokraterne ikke vil forudsætte, at der skal være en løsning mellem Israel og palæstinenserne, før man kan anerkende Palæstina som stat.
Det synes jeg i og for sig er interessant at få afklaret.
Når man taler om, at der skal være EU-enighed, betyder det så blandt alle EU-lande?
Skal der være en formel EU-resolution?
Mogherini sagde jo også, at det ikke er det, som man kan, og som man skal.
Det er ikke et EU-anliggende i den forstand.
Det er EU-landene hver for sig og så med en eller anden fælles diskussion af det.
Skal alle lande være med?
Er det en nødvendighed?
Eller hvor mange skal være med, for at man kan gøre det her meningsfyldt?
Søren Pind (V), 2014-12-11:
Jamen det der med lovligt og ulovligt kan man blive ved med at diskutere i evighed.
Jeg har ikke nogen sympati for bosættelsespolitikken, men jeg bliver bare nødt til at sige, at de områder, hvor bosættelserne finder sted, er områder, som Israel har, i kraft af at Israel blev angrebet, ikke det modsatte.
Derfor synes jeg – det var også det, jeg bemærkede til hr. Holger K. Nielsen – at det er en pudsig terminologi, som også er ensidig i sit egentlige indhold.
Holger K. Nielsen (SF), 2014-12-11:
Der er jo ingen, der er uenig i, at vi skal tilstræbe en fælles EU-holdning.
Alle er jo enige om, at det ville være en kæmpe, kæmpe fordel, hvis det kunne etableres, og en kæmpe, kæmpe styrke i forhold til at få gang i fredsprocessen igen.
Det vil det i det hele taget, at Europa får en lidt fastere og mere enig stemme at tale med i forhold til den her konflikt.
Men vi ved jo alle sammen godt, at EU-landene ligger ret langt fra hinanden i det her spørgsmål, og det er jo ikke realistisk, at der kommer en enig EU-holdning til det her spørgsmål.
Derfor er det da relevant at spørge, om det så betyder, at vi skal handlingslammes.
Skal vi lade vores beslutninger være afhængige af, at man bliver enig i EU?
For så er det jo rigtigt, som det blev sagt før, at det betyder, at vi reelt legitimerer, at vi ikke gør noget – og er det tilfredsstillende?
Søren Pind (V), 2014-12-11:
Man kan selvfølgelig godt kaste sig ud i nogle af de bevægelser, som SF har kastet sig ud i, altså sådan at ændre holdning løbende og gå frem og tilbage, men vores tilgang har været den, at den danske regering som sit politiske mål bør arbejde for at etablere en enighed i EU-kredsen.
Og så må man jo finde sig i, at diplomatiet en gang mellem arbejder langsomt.
Jeg har f.eks. hørt hr. Holger K. Nielsen prise hele FN-systemet og den måde, hvorpå man samtaler, hvilket ganske vist tager lang tid, men i sidste ende på et eller andet tidspunkt kommer der et resultat ud af det.
Så jeg forstår det ikke helt.
I sidste ende er det jo bedst for alle parter, hvis man kan nå frem til en løsning, som er baseret på fornuft, diskussion og samtale.
Holger K. Nielsen (SF), 2014-12-11:
Igen: Jeg er fuldstændig enig i det synspunkt.
Men problemet er jo, at der ikke er nogen fornuftig samtale nogen steder.
Det er der ikke i forhandlingerne mellem palæstinenserne og den israelske regering, og en af grundene er, at der er tale om to meget ulige parter.
Du har den ene part, som rent faktisk er en af de stærkeste militærmagter i denne verden, som har besat jorden, og som er en besættelsesmagt, og du har den anden part, som er den besatte.
Er det ikke relevant, at der bliver et mere lige eller et mindre ulige forhold, som Margot Wallström sagde, mellem de to parter?
Uffe Elbæk (UFG), 2014-12-11:
Så kan det være, jeg kan tage den videre fra hr. Holger K. Nielsen.
Nu ved jeg selvfølgelig ikke, hvad det var, min kollega ville have stillet af spørgsmål i tredje omgang, men gør det indtryk på Venstre, at palæstinenserne siger, at de i den grad ser frem til en anerkendelse som stat fra dansk side, og at man fra de mere midtersøgende, udogmatiske kræfter i Israel gør det samme?
Altså, hvad er det fra Venstres side, der gør, at man fastholder et ensidigt fokus på, at det skal være et enigt EU, der anerkender en palæstinensisk stat?
Søren Pind (V), 2014-12-11:
Det er, fordi et sådant ensidigt skridt efter vores opfattelse ville være at tage parti i konflikten.
Det ville være at tage parti for en part af to parter, som skal finde sammen om en løsning.
Og vi ønsker ikke at ødelægge den proces ved at tage parti for den ene part.
Vi oplever sådan set fra begge sider, at der ikke er et tilstrækkeligt ønske om at nå et resultat, og der må vi bare sige, at vi simpelt hen ikke mener, det er den rette vej frem så at tage parti for den ene part.
Uffe Elbæk (UFG), 2014-12-11:
Men når hr. Søren Pind ser tilbage på processen, der har været i de sidste 30, næsten 40 år, så kan hr. Søren Pind jo se, at man ikke kommer tættere på en løsning på konflikten.
Man ser et Israel, som overskrider alle de aftaler, der har været.
Man ser besættelser og bosættelser i området, som helt klart ligger uden for det, der er lovligt.
Så hvad skal der til – set igen fra Venstres side – for at man når en løsning i den ulykkelige konflikt i Mellemøsten, som jo føder en lang række andre konflikter i området?
Søren Pind (V), 2014-12-11:
Nu ved jeg ikke, om hr. Holger K. Nielsen taler om den oprindelige skabelse af staten Israel og betragter den som en besættelse, eller om vi taler om de såkaldte palæstinensiske områder, som Israel beholdt, da man blev angrebet.
Derfor kan man godt bruge den term, som hr. Holger K. Nielsen bruger.
Jeg ved ikke, om jeg umiddelbart anerkender den term.
Lars Barfoed (KF), 2014-12-11:
Han har også fortalt mig, hvad han havde tænkt sig at sige, og det vil jeg så fremføre.
Vi behandler jo her en ændring af lov om miljøbidrag og godtgørelse i forbindelse med ophugning og skrotning af biler og lov om miljøbeskyttelse.
Det Konservative Folkeparti er varme fortalere for effektivisering i den offentlige sektor.
Det gælder både i staten, regionerne og kommunerne, hvor vi hele tiden skal forbedre vores arbejdsgange og vores interne og eksterne kommunikation og sagsbehandling.
Det er også et vigtigt fokus, at vi hele tiden arbejder på at mindske administrative byrder for borgerne, men særlig også for virksomheder, så de kan frigøre ressourcer til at skabe vækst og udvikling i stedet for at drukne i bureaukrati.
En af måderne at gøre det på er gennem digitalisering.
Det skal så naturligvis altid ske med respekt for den enkelte borgers formåen.
Det må ikke være sådan, at der er borgere, der mister rettigheder, retssikkerhed, muligheder, fordi de ikke er i stand til at kommunikere digitalt, men det skulle der også være taget højde for i den her sammenhæng, men det er noget, vi fra konservativ side vil holde nøje øje med bliver respekteret.
I det her tilfælde er der jo tale om digitale ansøgninger ved udbetaling af skrotningsgodtgørelse, godkendelse af indsamlingsvirksomheder, optagelse i affaldsregisteret og automatisk sagsbehandling vedrørende udbetaling af godtgørelse.
Registrering af forhandlere, mæglere og transportører samt indsamlingsvirksomheder bliver også omfattet af den automatiske sagsbehandling.
Og ud over de mange digitale forbedringer bliver der også en ny klageadgang for udbetaling af godtgørelse og tilsynsbestemmelser, ligesom vi sænker den fastsatte betalingssats, der opkræves hos producenter og importører af bærbare batterier og akkumulatorer som en del af deres producentansvar til dækning af den kommunale indsamling af udtjente bærbare batterier og akkumulatorer.
Måske lidt for mange tekniske detaljer, men blot for at opsummere, at der faktisk sker en del effektivisering og digitalisering af sagsbehandling og ansøgninger, som nu bliver væsentlig lettere at håndtere både for borgerne og virksomhederne og også for staten.
De fleste af ændringerne vedrører erhvervslivet, og vi har noteret os, at både FDM, Dansk Industri og flere andre af erhvervslivets organisationer er positive over for ændringerne.
Det Konservative Folkeparti kan støtte lovforslaget.
Thomas Danielsen (V), 2014-12-11:
Vi kan sagtens drøfte det her i udvalget, selv om vi bringer det til afstemning.
Grunden til, at jeg gerne vil bringe det til afstemning, og grunden til, at det er meget vigtigt, er, at det er den eneste måde, hvorpå vi kan pålægge regeringen noget.
Som I selv skriver i beslutningsforslaget, skal de relevante ministerier pålægges at komme med input til den her handleplan for landdistrikterne, så vi får lavet en samlet handlingsplan så hurtigt som muligt.
Er vi heldige, kan vi gøre det, inden valgperioden udløber, så vi har en plan klar til en ny folketingssamling.
Problemet for mig er, at hvis man nu siger, at vi trækker den og gerne vil nøjes med at snakke om det i udvalget og ikke bringer det til afstemning, får vi ikke pålagt regeringen det, der er så vigtigt ved det her forslag, som SF har fremsat, bl.a. at ministerierne bliver pålagt at komme med input til en samlet handleplan, og at det er regeringen, der står på mål for, at den her plan bliver lavet.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2014-12-11:
Så misforstod jeg måske bare Venstres ønske om at have indflydelse på, hvad der skal være i den.
Det tænkte jeg at vi bedst kunne afklare i udvalget.
Men det har jeg så forstået ikke er Venstres ønske, og det er jo fint nok.
Det var for at imødekomme det, Venstre gerne vil.
Mette Hjermind Dencker (DF), 2014-12-11:
Det er et rigtig sympatisk træk.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2014-12-11:
Jeg tror – med al ære og respekt for DF's ordfører – at jeg ikke har behov for en opdatering.
Jeg tror, at jeg med tiden nok skal få dækket de huller, der er i min viden på det her område.
Jeg har trods alt kun været ordfører i 2 måneder, så det er ikke alt, jeg ved på nuværende tidspunkt.
I forhold til centraliseringen er jeg helt med på, at der er nogle problemstillinger, og jeg tror desværre ikke, det ene parti har noget at lade det andet parti høre på det her område.
Jeg tror, den allerallerstørste fadæse skete, da vi fik lavet en kommunalreform, som SF jo ikke var med i, fordi den fjernede de her mange små centerbyer.
Og det er noget, der har været med til at få udviklingen til at accelerere.
Men et af de forslag, som vi planlægger på området her, er faktisk, at vi ved hvert lovforslag skal lave en udredning – ligesom vi laver en miljøudredning og en økonomiudredning – af, hvad forslagene betyder for yderområderne, så vi i hvert fald har øjnene åbne for, hvad det er, vi gør herinde.
Så vi vil gerne have synliggjort det her meget mere.
Mette Hjermind Dencker (DF), 2014-12-11:
Jamen det lyder som sagt som et sympatisk træk, som vi i Dansk Folkeparti naturligvis også er enige i.
Nu siger fru Karina Lorentzen Dehnhardt, at SF gerne vil have det tilbage i udvalget.
Kunne man forestille sig rent proceduremæssigt, at vi tog det på næste udvalgsmøde, at vi der satte os sammen og blev enige – og så håber jeg vitterlig, at SF også kan komme der – og at vi så derefter samlet, som udvalg, kunne fremsætte det i salen efter at være blevet enige, så vi kan nå at fremsætte det, inden året er omme?
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2014-12-11:
Det kunne man da sagtens tænke sig var en fremgangsmåde.
Det ville være den normale procedure, tror jeg.
Henning Hyllested (EL), 2014-12-11:
Nu synes jeg jo, at vi som ordførere og Tinget i det hele taget skal glæde os over, at SF nu har fået en ordfører, der virkelig har kastet sig ind i det her.
Stor ros til SF's ordfører for at tage de her initiativer.
Jeg vil gerne understrege, at det synes jeg er rigtig godt.
Det, som jeg lytter mig frem til her i debatten, er, at der i virkeligheden er flertal for det her beslutningsforslag.
Det kan godt være, det er uden om regeringen – det synes jeg også jeg kan lytte mig frem til.
Så jeg vil da gerne høre nogle kommentarer til hele den der diskussion om at tage det tilbage i udvalget og diskutere det.
Der ligger rigtig mange gode ting i forslaget her, og dem er der egentlig ingen grund til at bløde op på, hvis der faktisk blandt partierne er flertal for, at det her er en god vej at bevæge sig ad.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2014-12-11:
Nej, det kan der være en pointe i.
Jeg forstod bare, at Venstre gerne ville inddrages i den her proces og havde nogle input, og det var egentlig derfor.
Jeg synes jo, at når der er sådan en anmodning og vi egentlig er enige om, at der skal ske noget, så ville det naturlige være, at vi drøftede, hvad de input skulle være, ud over det, der ligger her.
Men hvis man er tilfreds med det her forslag, er der jo ingen grund til at tage den proces.
Jeg forstod jo, at der var et ønske fra Venstre om at komme med input.
Det betyder vel, at vi skal diskutere, hvad de input skal være.
Så måske er det smartere at lave en beretning i udvalget, som så går på det, vi kan være enige om.
Jeg ville ønske, at den slags også virkede den anden vej, så man rent faktisk, når det handler om realkreditterne, kunne lukke SF og Enhedslisten ind, når det handler om, at vi gerne vil have undersøgt modeller med en statslig finansiering.
Jeg synes sådan set ikke, at man på forhånd skal afskære nogen fra at komme med de gode løsningsforslag.
Så kan vi jo altid bagefter tage stilling til, hvad vi rent faktisk ender ud med.
Thomas Danielsen (V), 2014-12-11:
Tak for det.
Jeg vil godt endnu en gang rose Socialistisk Folkeparti for at komme med det her forslag, for det har som sagt været et ønske i lang tid.
Jeg også gerne rose jer for den åbenhed, som I holder fast i, nemlig at vi alle sammen skal have mulighed for at komme med nogle input til sådan en handleplan for landdistrikterne.
Det er af allerhøjeste vigtighed.
Det er for mig sådan set underordnet, hvad der er årsag til, at I har ændret holdning.
Jeg tror selvfølgelig, at hr. Leif Mikkelsen kan have en pointe i, at det måske har noget at gøre med, at man ikke sidder i regeringen mere, og at det giver nogle friheder.
Det glæder vi os over.
Men ordføreren slutter af med at sige, at ordføreren ikke ønsker at bringe forslaget til afstemning foreløbig.
Lars Dohn (EL), 2014-12-11:
Nej, det er vi da rigtig glade for.
Vi kan jo ikke gå ud og undersøge nærmere i de indre organer, hvor velmenende og dybtfølt man støtter den politiske tendens, der ligger i de her forslag.
Men det er da glædeligt.
Alle, der vil være med til at skabe gang i den på landet, er vi rigtig glade for.
Men det afgørende er så, at man sikrer en finansiering af det, der skal ske derude.
Henning Hyllested (EL), 2014-12-11:
Jamen vi bidrager gerne, vil jeg sige til hr. Leif Mikkelsen, til den gode stemning, og det håber jeg også vi har gjort indtil nu.
Og jeg er i øvrigt helt enig i, at det er jo altid et godt grundlag for overhovedet at kunne snakke sammen og udvikle nogle ting.
Men jeg bliver selvfølgelig nødt til at reagere på hr. Leif Mikkelsens indledende bemærkninger – altså, medlemskabet af Liberal Alliance fornægter sig jo ikke: Markedet løser alt.
Og derfor vil jeg bare høre: Den kollektive trafik, finansieringsforholdene på landet, som vi jo tidligere har snakket om, kommunal udligning – alle de ting, som man trods alt foretager sig på statsligt og kommunalt niveau – har vel også betydning for, hvordan livet på landet udvikler sig?
Jeg er helt enig i, at der er rigtig mange ildsjæle, og at de mange steder gør et kæmpe stykke arbejde – det er jeg helt enig i, et stort cadeau til dem – men når hr. Leif Mikkelsen nærmest afviser, sådan forstod jeg det, at det her hus skal blande sig, så håber jeg da ikke, at det er sådan i sin yderste konsekvens.