runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bertel Haarder (V), 2010-03-04:
Hvis det var sådan, at der udvises manglende fleksibilitet, hvis det var sådan, at der helt oplagt er plads til en far i sengen ved siden af, hvis det er helt oplagt, at det kan gøres uden særligt bøvl og omkostninger, fremgår det jo er min tale, at så gør man det faktisk.
Det har jeg da for resten også kunnet få bekræftet i min nærmeste omkreds.
Der er jo fødeafdelinger, hvor man møder temmelig mange familiemedlemmer, når man kommer i dagtimerne, og de kan jo da heldigvis ikke overnatte alle sammen.
Men de prøver at være så fleksible, som de kan, og sikre, at hvis det ikke er for meget bøvl og for meget ulejlighed og for stor en omkostning, giver de plads til det.
Det afgørende punkt er bare, hvis det gøres til en ret, som SF foreslår, så er der ikke længere fleksibilitet.
Og i øvrigt er det jo mistillid til regionerne og til fødeafdelingerne.
Jeg synes ikke, der er nogen grund til at vise mistillid til dem.
Birgitte Josefsen (V), 2010-03-04:
Nu er præmissen jo sådan, at hr. Karl H. Bornhøft har retten til at stille spørgsmål, og det er mig, der har retten til at give det svar, jeg har lyst til at give.
Liselott Blixt (DF), 2010-03-04:
Dette forslag fra Socialistisk Folkeparti vil pålægge regeringen at tage initiativer på høreapparatområdet.
Det synes vi i Dansk Folkeparti vil være en god idé, og vi har selv talt lidt om området med ministeren – blot er det nok ikke på samme vilkår, som Socialistisk Folkeparti lægger op til.
Dansk Folkeparti var med til at støtte denne ordning i 2000 for netop at hjælpe de hørehæmmede, som stod på enorme, lange ventelister i det offentlige system.
Det har mange mennesker fået glæde af.
Der er tre punkter i dette forslag: Det første er en obligatorisk og ensartet kvalitetsmåling på både offentlige og private høreklinikker.
Det ville være rart med en ensartet kvalitetsmåling, blot bør man være enig om, hvad en ensartede måling er, og hvordan man måler kvaliteten.
Jeg har selv en pårørende, som fik et høreapparat for snart et år siden, men da vedkommende ikke følte, at det sad, som det burde, og derfor ikke fik fuldt udbytte af det, gik vedkommende tilbage med det.
Men man ville ikke gøre noget ved det.
Det var hos det offentlige, og derfor er det jo godt, at vedkommende nu næste gang kan vælge en anden behandler og en anden forhandler, fordi vedkommende ikke har fået den ønskede kvalitet.
Det giver den enkelte frihed til selv at vælge.
Det ville give en fuldstændig ensartethed og ville ikke give den enkelte noget at vælge imellem.
I dag kan man gå til en privat høreapparatbehandling med offentligt tilskud fra kommunen.
Det kan foregå hos en godkendt privat forhandler.
Når en person er fyldt 18 år, kan denne vælge behandling hos en anden godkendt privat høreapparatforhandler end den, kommunen anviser, og kan så modtage et tilskud på indtil 6.230 kr. inkl. moms pr. høreapparat.
Tilskuddet dækker – sammen med en eventuel egenbetaling – høreprøve, høreapparat, tilpasning, afprøvning, service og garanti og kan ikke udgøre mere end de faktiske udgifter.
Det vil sige, at man, hvis man ønsker et smart og dyrere høreapparat, selv skal have penge op af lommen.
Det her er utrolig vigtigt for den enkelte.
Det, at man som menneske pludselig har behov for et høreapparat, er noget, som man kan føle nedværdigende.
Man kan ønske, at det ikke skal være synligt eller på nogen måde til hinder for at leve et normalt liv som altid.
Derfor skal der være de muligheder og de frie valg, da vi alle er forskellige.
Det ønsker vi at fastholde i Dansk Folkeparti.
Det tredje punkt i forslaget er et forbud mod, at speciallæger i øre-næse-halssygdomme kan henvise til høreklinikker, som de selv har en økonomisk interesse i.
Her tror vi på, at borgerne selv er i stand til at vurdere, om de har tillid til den læge, de benytter.
Dansk Folkeparti kan ikke støtte forslaget, men vil lægge op til ministeren, at vi får kigget på området for at se, hvilke forhindringer der er, så der ikke er den lange ventetid, samt at kvaliteten bør ses efter i sømmene.
Lars Christian Lilleholt (V), 2010-03-04:
Jeg synes, det er fremgået ganske tydeligt af den offentlige debat, at regeringen har ændret sit forslag om ændringer i forhold til solceller og solenergi, hvor det er oplagt, at man har en årsafregning frem for en månedsafregning.
Lone Dybkjær (RV), 2010-03-04:
Det er lidt mere, fordi ordføreren er forarget over forslaget.
Jeg synes da, det er fair nok, at man fremsætter et forslag, og så skriver man, at det kræver tilslutning fra alle forligspartierne at ændre ordningens indhold og udvide ordningen osv.
SF har jo klart erkendt, at det kræver, at forligspartierne er enige.
Så er alt vel på det rene?
Så kan man diskutere forslaget, og så kan man sige, at man ikke er enig i det, og så er den ikke længere.
Så længe man siger, at det er klart, at det her kræver, at forligsparterne er enige, kan jeg ikke se, at det er så voldsomt, at man prøver at komme med et forslag.
Så kan forligspartnerne jo afvise det.
Jeg skal ikke gå ind i alt det her om bekendtgørelser eller ikke, men bekendtgørelser kan jo være lige så vigtige som lovgivning.
Lars Christian Lilleholt (V), 2010-03-04:
I Venstre finder vi, at det er mest seriøst, at man tager en diskussion med sine forligspartnere, inden man kommer med selvstændige forslag i Folketingssalen.
Jeg er helt overbevist om, at hvis regeringen på en lang række områder inden for energiaftalen begyndte at fremsætte forslag her i Folketingssalen, ville SF gå direkte imod og sige, at det var et forligsbrud.
Per Husted (S), 2010-03-04:
Socialdemokraterne ser meget positivt på det her forslag.
Solceller er en af de mange vedvarende energikilder, vi skal have meget stærkere frem i Danmark.
Tiden er den rigtige til investeringer i nyt og til at tænke nyt.
Det er her, der skal investeres for at stille Danmark stærkere, og samtidig har vi arbejdskraften, der bare drømmer om at komme i gang.
Så solceller er virkelig en af de ting, vi skal satse på.
Samtidig betyder en satsning på vedvarende energi, at vi kan bruge mindre kul, vi kan bruge mindre olie og gas, altså netop de energikilder, der ødelægger klimaet.
Med en sådan politik kan Danmark gå foran i verden med et godt eksempel og påtage sig et ansvar for en endnu større reduktion af CO2.
Men det starter med os selv og vores egen politik til at fremme vedvarende energi.
Derfor er det også vigtigt, at vi holder fast i en årsafregning, hvor strømmen fra solceller kun lagres i nettet og så afregnes årligt i modsætning til månedligt.
I Danmark udleder vi alt for meget CO2 pr. indbygger, og hvis verden kun bestod af os danskere, så ville jorden gå under.
Vejen frem mod et mindre energiforbrug er vedvarende energi.
Derfor ser vi også frem til en meget positiv behandling af forslaget i udvalget.
Per Dalgaard (DF), 2010-03-04:
Socialistisk Folkepartis beslutningsforslag til udbredelse af solceller falder godt i tråd med Dansk Folkepartis politik på området for vedvarende energi, nemlig at flere systemer til at forsyne Danmark med energi bør diskuteres og fremmes.
Som det er alle bekendt, har Dansk Folkeparti tidligere udtalt, at vi i energikredsen bør se på, om vi fortsat har den rigtige model for støtte til denne mangfoldige industri, altså den vedvarende energiindustri.
Dansk Folkeparti er meget indstillet på at støtte nye, lovende industrier på dette område, men på et tidspunkt må en statsstøtte jo høre op.
Derfor håber vi meget på, at forligspartierne fordomsfrit vil drøfte nye støttemodeller og revurdere fordelingen af de nuværende midler, så f.eks. forskningen i solceller kan fremmes.
Her er vi ved sagens kerne.
Effekterne af de nuværende solceller er relativt ringe.
Den ligger omkring 10-20 pct., og det er ikke meget.
Med de nye celler, som er baseret på plast, som Risø forsker i, ser jeg store muligheder.
Udbredningen af disse vil klart kræve, at de begrænsninger, vi ser i dag, med hensyn til hvor mange kilowatt, som de leverandører, der lægger el ud på nettet, må yde, for at forbrugerne kan få penge tilbage, må jo nok ændres.
Men det er altså efter vores mening forligsstof, og en af årsagerne til, at Dansk Folkeparti ikke kan støtte det nuværende forslag, er bl.a., at der i forslaget står, at PSO-afgifterne skal hæves, og det er i hvert fald noget, vi under ingen omstændigheder vil være med til.
Jeg forstår, at der lægges op til, at der i forligskredsen skal gennemføres en diskussion i løbet af året, hvor vi netop drøfter vedvarende energi, hvor vi drøfter tilskudsordninger, hvor vi drøfter mulighederne for at fremme vedvarende energi generelt set.
Det er noget, Dansk Folkeparti ser meget frem til og glæder sig til.
Jeg håber som sagt, at vi der fordomsfrit vil drøfte nogle af de tilskudsordninger, vi har i dag til forskellige vedvarende energifabrikanter, sådan at vi måske kan få nogle af de midler, vi i dag har tildelt visse gruppe, overført til f.eks. solcelleforskningen.
Det vil vi drøfte meget fordomsfri.
Ida Auken (SF), 2010-03-04:
Det kunne jo være smart, hvis den debat, som man ved kommer i offentligheden, kan foregribes, så folk ikke bliver utrygge.
Der var her tale om, at regeringen simpelt hen var i færd med at smadre den meget velfungerende ordning med det forslag, de havde lavet.
Der bredte sig en utryghed alle steder rundt i landet.
Jeg har sjældent fået så mange mails fra folk, der havde solcelleanlæg eller overvejede at få det, fordi regeringen lavede et klumset udkast til bekendtgørelse uden at drøfte det med forligsparterne.
Det var jo ikke særlig heldigt.
Det kunne man have undgået, hvis man havde inddraget forligsparterne på et tidligt tidspunkt i stedet for at vente til sidste øjeblik, hvor det var gået galt.
Jørgen S. Lundsgaard (KF), 2010-03-04:
SF har fremsat et beslutningsforslag til fremme af udbredelsen af solceller.
SF vil ophæve loftet på 6 kW pr. husstand for nettoafregning af el og i stedet indføre, at der kan opnås nettoafregning op til ejendommens årsforbrug.
Men hvorfor ikke lade naboen investere og også få glæde af CO2-fri el?
SF vil også udvide muligheden for nettoafregning for solceller til at gælde alle elforbrugere og ikke som nu kun boliger og anden ikkeerhvervsmæssig bebyggelse.
Det lyder også fornuftigt, men hvorfor kun solceller?
Skatteministeren har som opfølgning på energiaftalen fra 2008 indgået en aftale mellem parterne bag energiaftalen om at give alle små vedvarende energianlæg under 6 kW samme mulighed for nettoafregning som solcellerne.
Fint initiativ, men glemte vi ikke i skyndingen det internationalt enestående initiativ, som Energiministeriet støtter i dansk mikrokraftvarme, hvor vindmøllestrøm lagres som brint og bruges til elproduktion, når det er vindstille?
Denne teknologi er en af de få muligheder, der er for at gøre en udvidelse af vindmøllerne i Danmark rentabel.
Og var husstandsvindmøllerne nu ikke lige under 6 kW?
Næh, de var maks. 25 kW.
Energiaftalen, som forligspartierne har indgået, indeholder desværre ikke noget om at ophæve grænsen på 6 kW eller inkludere flere typer af forbrugere og teknologier.
Og SF er et forligsparti, så hvis denne aftale skal ændres, kræver det enighed blandt alle forligspartierne.
Og hvorfor har man ikke taget det op med forligspartierne?
Heldigvis er det besluttet, at energiaftalen af 21. februar 2008 inden udgangen af 2010 skal diskuteres for perioden efter 2011, og vi afventer Klimakommissionens bud på, hvordan og hvornår Danmark kan blive uafhængig af fossile brændstoffer.
Det er korrekt, at regeringen og Folketinget har en opgave i at gøre det lettere for folk at bidrage til klimaindsatsen og forøge forsyningssikkerheden.
Det er samtidig vigtigt, at dansk forskning, udvikling og industri går foran og viser løsningerne.
Vi skal erstatte salg af olie og gas med salg af energiteknologi, og så kan vi jo måske endda tilbyde en 30-procents-CO2-reduktion i stedet for de 20. Derfor mener jeg, at SF’s forslag er alt for uambitiøst, og at regeringen i samarbejde med oppositionen skal fremkomme med et forslag, der i langt højere grad tilgodeser alle kommercielt tilgængelige teknologier, industriens vedvarende energiteknologi og dens eksportpotentiale og ikke mindst den danske forbruger.
De politiske forhandlinger om supplerende tiltag bør derfor ikke startes, før regeringens oplæg til energiaftalen er fremlagt.
Vi foreslår derfor, at de politiske forhandlinger om supplerende tiltag afventer regeringens oplæg til en stor energiaftale, som vi forventer sidst på året.
På den baggrund kan De Konservative ikke tilslutte sig SF’s forslag.
Ida Auken (SF), 2010-03-04:
Det var meget svært at få svar fra Venstre, selv om det var en venstreskatteminister, der skrev det her notat, da jeg faktisk tog det op med Venstre.
Jeg har nemlig taget det her op med skatteministeren, som er den relevante minister.
Og jeg kan stadig væk ikke få svar på, om det egentlig var skatteministeren, der havde et særstandpunkt, eller om der også var andre, der mener sådan?
Er det også De konservatives holdning, at det er et problem, at skattefar ikke kradser nok ind, hvis folk gerne vil gøre noget selv og sætter solceller op på deres hus?
Det svarer jo egentlig bare til at lave en energibesparelse, og det gør det også i f.eks. bygningsreglementet.
Jørgen S. Lundsgaard (KF), 2010-03-04:
Jeg synes, at det er et sødt udtryk for skatteministeren at kalde ham skattefar.
Men det er nok ikke det, det her handler om.
Desværre er det således, at vi nu i 15 år har haft f.eks. afgiftsfritagelse for elbiler, og hvor mange er der af dem?
Det er faktisk ikke blevet et stort skattemæssigt problem.
De solceller, vi har, ligger oppe i Bredstrup, og det er ikke særlig mange.
De er i det tilfælde her fuldstændig betydningsløse.
Det, det her går ud på, er jo i virkeligheden at skubbe det i gang.
Og som situationen ser ud i dag, hvad enten der er tale om husstandsvindmøller, solceller eller biogasdrevne anlæg, har det ikke nogen stor skattemæssig betydning.
Jeg tror ikke, at vi får problemer i den nære fremtid med at få de afgiftsfritagelser, som vi ønsker os, for vi skal altså ud og demonstrere dansk teknologi i danske demonstrationsanlæg.
Ida Auken (SF), 2010-03-04:
Det var ganske rigtigt opfattet af formanden, så der var ikke noget brud på forretningsordenen her.
Så vil jeg sige, at det jo er Dansk Solcelleforening, det er store producenter som Gaia Solar og DONG, som har anbefalet lige præcis det, som SF foreslår i dag.
Vi har altså erhvervslivet fuldstændig med os, som siger, at det er det her, der skal til for at få et gennembrud i Danmark.
Så kan man så spørge om, hvordan det flugter med, at De Konservative ikke rigtig vil støtte det her og ikke tror, at det kan føre til, at der faktisk kommer en del flere anlæg op.
Jørgen S. Lundsgaard (KF), 2010-03-04:
Jeg vil starte med at sige, at vi selvfølgelig vil støtte det, men jeg synes bare, det er alt for uambitiøst, det er for lidt.
Jeg er da glad for, at SF for en gangs skyld er erhvervsvenlig, endda over for en enkelt solcelleproducent i Danmark, og har hængt hele forslaget op på en rapport fra Gaia Solar.
Lone Dybkjær (RV), 2010-03-04:
Da mit partis rigtige ordfører på det her område ikke kan være til stede, har jeg påtaget mig opgaven at fortælle om partiets holdning.
Jeg vil starte med at sige, at det jo er forligsstof, som det allerede er understreget, og selvfølgelig står vi ved det forlig.
Men vi synes godt, at vi kan tilkendegive nogle holdninger til forslaget, selv om vi anerkender, at der skal være enighed om det.
Det Radikale Venstre er grundlæggende positive over for forslaget.
Vi har svært ved at gennemskue, om der er andre økonomiske konsekvenser end dem, der er påpeget af SF.
Personligt har jeg, som har arbejdet med det her område – helt fra det hele startede, havde jeg nær sagt – og i hvert fald med diskussionen omkring energiplanlægning i Danmark, hele tiden syntes, at der var satset for lidt på solceller.
Det er bare en personlig opfattelse, jeg har.
Det er ærgerligt, at der ikke tidligere er blevet satset på det område, fordi det tror jeg havde været til gavn for os.
Men det er ikke gået sådan, og sådan er det.
Af en eller anden grund har vindkraft været meget mere interessant end sol, og det er der sikkert udmærkede industripolitiske grunde til.
Så synes jeg også, at vi skal kigge på, om kommunerne giver de nødvendige tilladelser til, at man bruger solceller.
Der var jo den her sag fra Lyngby forleden, hvor det faktisk var sådan, at nogle, der ønskede solceller på tagene, faktisk ikke fik tilladelse til det.
Jeg har også hørt fra andre steder – ellers ville jeg ikke have taget det op her –
at kommunerne er meget tøvende over for solcelletage.
De siger, det er generende for naboerne, og hvad ved jeg, fordi der er noget genskin fra de solcelletage.
Det synes jeg er vigtigt at vi lige får taget op – det kan være i den her samling eller på anden vis – for det er da ærgerligt, hvis der er den type argumenter i kommunerne, som direkte modarbejder, at vi får solceller udbredt.
Julie Skovsby (S), 2010-03-04:
Vi Socialdemokrater vil gerne takke SF for at have taget initiativ til, at Folketinget skal debattere, hvordan vi kan foretage forbedringer på høreapparatområdet.
Særlig er det helt rigtigt, når SF påpeger store problemer med ørelægernes sammenblanding af lægelige og økonomiske interesser.
Og ja, der er tale om en grundlæggende interessekonflikt, når en øre-næse-halslæge kan henvise patienter til de klinikker, som speciallægen selv har en personlig interesse i.
Siden 2000 har vi set en udvikling, hvor de privatpraktiserende ørelæger i større og større omfang er blevet medejere af private høreklinikker, hvor netop høreapparatbrugerne skal henvises til.
Derfor bør det også overvejes nøje, om ørelægerne også skal have henvisningsretten, og derfor er vi Socialdemokrater også enige i udgangspunktet om, at ørelæger, der praktiserer under sygesikringen, bør afstå fra at have økonomiske interesser i private høreklinikker, som de henviser til.
Målet må desuden også være, at henvisningen i stedet foretages af en uvildig instans, ligesom det også skal være sådan og bør være et mål, at vi i Danmark gør brug af andre landes erfaringer i deres forsøg på at lovgive for at undgå sammenblanding af lægelige og økonomiske interesser.
Endvidere efterlyser SF en obligatorisk og ensartet kvalitetsmåling for både offentlige og private høreklinikker.
Her er vi Socialdemokrater positive.
Det er både vigtigt og interessant med en landsdækkende registrering, så vi kan følge udviklingen.
Som SF rigtigt nok skriver, er det et yderst relevant spørgsmål, hvor mange af de udleverede høreapparater, der ender som skuffeapparater.
Det er bestemt ikke tilfredsstillende for den enkelte eller for vores samfund som helhed, at høreapparater, der ikke virker, som de skal, bliver gemt væk i eksempelvis en natbordskuffe.
Vi har med stor tilfredshed noteret os, at forslagsstillerne skriver, at de ikke ønsker at lægge sig fast på en bestemt model for, hvordan kvalitetsovervågningen fremover skal foregå, og vi glæder os derfor til den efterfølgende udvalgsbehandling.
Endvidere foreslås en fælles indkøbsordning for anskaffelsen af høreapparater til udlevering hos både offentlige og private høreklinikker.
Dette forslag mener jeg kan rejse et konkurrencemæssigt spørgsmål om, hvorvidt man kan tvinge private høreklinikker ind i en fælles indkøbsordning.
Det er dog en meget væsentlig debat, som SF rejser, og ud fra de tal, som er nævnt i forslagets bemærkninger, mener jeg, at det kunne være meget interessant at få undersøgt tilskudsordningen nærmere og især få undersøgt tilskuddets størrelse, og om det er svarende til den reelle markedspris.
Vi Socialdemokrater kan altså støtte intentionerne i forslaget, men har nogle praktiske spørgsmål omkring en fælles indkøbsordning, som jeg håber, at forslagsstillerne kan svare mig på i udvalgsarbejdet, og derfor ser vi med stor lyst frem til udvalgsarbejdet.
Per Clausen (EL), 2010-03-04:
Nu kan det selvfølgelig godt være, at en del af de ting, man hører, og en del af de ting, der snakkes om, er myter, som ikke har nogen realitet i sig.
Det skal man jo aldrig afvise.
Jeg vil nu alligevel fastholde, at det er mit klare indtryk, at den sammenblanding af interesser, der sker, når ørelæger har mulighed for at henvise til udlevering af høreapparater i firmaer og virksomheder, som de har en klar økonomisk interesse i, i hvert fald i udgangspunktet og grundlæggende er problematisk.
Det er vel også derfor, at der er gennemført en række regler for ligesom at sige, at vi skal forsøge at sikre os, at der sker en uvildig vejledning, og at der ikke sker en sammenblanding af interesser.
Pointen er vel bare den, at hvis der eksisterer en sådan økonomisk interesse, kan det være meget svært at fastholde, at den økonomiske interesse ikke også får konsekvenser for den vejledning og den rådgivning, der gives.
Det synes vi i hvert fald kunne være interessant at se på i det videre arbejde med det her forslag.
Det kunne jo også være, at der her er en sammenhæng mellem denne sammenblanding af interesser og så det, at der tilsyneladende indimellem også eksisterer nogle kvalitetsproblemer, forstået på den måde at der er eksempler på, at folk får høreapparater, som de efterfølgende ikke bruger.
Der kan der jo altid nævnes nogle tal, og alt efter hvilke undersøgelser man laver, når man frem til det ene eller det andet tal. Mit udgangspunkt her er i hvert fald, at jeg synes, det vil være fornuftigt at få undersøgt – også i løbet af det udvalgsarbejde, vi nu skal have om de her ting – om kvalitetskontrollen fungerer tilfredsstillende eller kan fungere bedre, og om der eksisterer nogen problemer med, at der rent faktisk i et uacceptabelt stort omfang udleveres nogle høreapparater, som rent faktisk ikke svarer til de behov, folk har.
Det synes jeg sådan set også er en relevant overvejelse i forslaget.
Der er argumenteret imod, at der etableres en fælles indkøbsordning, som jo ud fra almindelig simpel økonomisk logik ville føre til et set fra kommunernes og det offentliges side billigere resultat end den ordning, vi har i dag.
Jeg synes da, at det i hvert fald er værd at undersøge, om der ikke – uanset om forslagsstillernes tal skulle være rigtige eller ej og om der skulle være elementer, man ikke har inddraget i beregningerne – alligevel er noget økonomi at hente i det.
Jeg synes jo, at det under alle omstændigheder må være sådan, at det handler om at sikre, at folk får udleveret de høreapparater, de har brug for, og som passer til deres behov, at sikre, at de ud fra en offentlig økonomisk interesse får dem leveret så billigt, som det overhovedet er muligt, og i hvert fald sikre, at der ikke bliver blandet andre økonomiske interesser ind i det, sådan at vi får en måske god løsning, men en god løsning, der er for dyr, eller vi får en løsning, som faktisk både er dårligere og dyrere, end den behøver at være.
Så Enhedslisten er i udgangspunktet positiv over for at arbejde videre med det her beslutningsforslag fra SF, uden at vi dog vil love, at vi i sidste instans i alle detaljer vil støtte alt, hvad det indeholder.