runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bent Bøgsted (DF), 2009-04-15:
Der er jo ingen tvivl om, at det er en noget uskøn affære, vi fra starten har set i forbindelse med det her forsøg, men jeg går ud fra, at hr. Lennart Damsbo-Andersen er enig med mig i, at det ikke er forsøget som sådan, der er noget galt med, men at det er det, at ministeriet ikke fra starten havde gjort rede for, hvor bemyndigelse lå til at lave forsøget.
For jeg går ud fra, at hr. Lennart Damsbo-Andersen er klar over, at mange forsøg er blevet sat i værk, uden at vi har behandlet det her i salen, netop fordi der findes så mange love, som bemyndiger ministeren til at starte et forsøg op.
Der ligger mange forsøg, vi har også TTA-forsøget under Forebyggelsesfonden, så der er rigtig mange forsøg, der gør sig gældende.
Men jeg går ud fra, at hr. Lennart Damsbo-Andersen er enig med mig i, at det ikke er nødvendigt at få det vedtaget ved lov her i salen for at lave et forsøg.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2009-04-15:
Det er fuldstændig rigtigt, at man ikke behøver at vedtage lovgivning om forsøg.
Jeg er også enig i, at det er o.k. at lave et forsøg i forbindelse med tidligere og fremskyndet aktivering osv., men det må ske på frivillig basis, så folk har mulighed for at kunne sige fra og ikke bliver sanktioneret for det, og det er jo det, der er problemet i den her sag.
Bent Bøgsted (DF), 2009-04-15:
I den forbindelse vil jeg godt spørge hr. Lennart Damsbo-Andersen om, hvem der afgør, om folk har mistet deres sygedagpenge på et forkert grundlag.
Er det ikke ankeinstansen, der afgør det?
Jeg går ikke ud fra, at hr. Lennart Damsbo-Andersen mener, at det er os, der sidder hernede i Folketingssalen, der skal bedømme hver enkelt sag og afgøre om sygedagpengene er mistet berettiget eller uberettiget.
Det må være de jurister, der sidder i ankeinstansen, der afgør den slags.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2009-04-15:
Det er korrekt, at konkret har den omhandlede sygemeldte eller de sygemeldte, for der er jo flere sager, ved vi, mulighed for at anke.
Men det, der er galt, er, at de overhovedet bliver sat i den situation, hvor det er nødvendigt at anke en afgørelse, for den afgørelse skulle jo aldrig have været truffet, for der er ikke noget grundlag for at gøre det.
Morten Østergaard (RV), 2009-04-15:
Jeg har nok en lidt mere nuanceret tilgang end de to andre spørgere, for det er jo helt åbenlyst, at der er sket nogle klare fejl.
Det har kammeradvokaten jo også påpeget, og det har ført til en præcisering af forsøgsbekendtgørelsen.
Der er bestemt ikke nogen grund til at uddele flotte stilkarakterer for det forløb, der har været.
Derfor synes jeg også, at det er helt legitimt at rejse sagen.
Jeg synes bare, det er vigtigt at slå to ting fast, for hr. Lennart Damsbo-Andersen taler om retssikkerheden.
De borgere, der måtte have mistet deres sygedagpenge, har på præcis samme måde som enhver anden borger ret til at klage over det og i sidste ende med grundloven i hånden gå til domstolen for at indbringe en forvaltningsafgørelse for domstolen.
Der kan lovligheden så blive prøvet, så retssikkerhedsmæssigt er de præcis lige så godt stillet.
Så det er kun, hvis hr. Lennart Damsbo-Andersen mener, at det, at kommunen følger op i forhold til de syge, er en slags straf, og at de retssikkerhedsmæssigt er anderledes stillet.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2009-04-15:
Jo, det kan jeg kun give medhold i.
Det er jo helt klart, og det fremgik også af høringen i dag, at der er rigtig, rigtig god grund til at hjælpe de syge både i forhold til at beholde den arbejdsplads, de har, eller også hjælpe dem hen på en anden arbejdsplads.
Det kan man gøre ved et samarbejde mellem arbejdsgiver, kommune, socialrådgiver, læge osv., hele vejen rundt.
Det er der overhovedet ikke nogen tvivl om.
Det har jeg heller ikke sat spørgsmålstegn ved.
Det, som vi stiller spørgsmål om fra oppositionens side her, er den retssikkerhed, der er for borgere, at der fra Folketingets side kan laves beslutninger eller det godkendes, at man går ud og praktiserer forsøg, uden at der er lovhjemmel, hvor man kan fratage folk deres sygedagpenge.
Jens Vibjerg (V), 2009-04-15:
Det undrer mig lidt, at vi står her med en hasteforespørgsel, for det er jo fuldstændig klokkeklart fra det åbne samråd, vi havde om det samme spørgsmål, at der ikke er noget at komme efter her.
Der er klokkeklar hjemmel i loven, sygedagpengelovens § 80, til de her forsøg, så det er ikke noget med en lov, der skal vedtages, der ligger på bordet; der er lovhjemmel til det.
Det er jo oven i købet blevet bekræftet af kammeradvokaten.
Jeg skal sige, at der er to muligheder her.
Den ene er den, at man, når man ikke vil forstå det her, er fattesvag - siger vi i Jylland - og den anden er, at man ikke vil forstå.
Og da jeg jo ved, at den socialdemokratiske ordfører ikke er fattesvag, er det jo altså så den socialdemokratiske ordfører, der ikke vil forstå det her, for det er skåret ud i pap.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2009-04-15:
Det er jo rigtigt, at vi har diskuteret det på det åbne samråd, hvor den daværende beskæftigelsesminister gentog sin forklaring igen og igen uanset de spørgsmål, der så blev stillet.
Det, som er vores opfattelse, er, at vi ikke har fået svar på de spørgsmål, og derfor ønsker vi så også en hurtig forespørgsel her i Folketinget, inden sagen behandles videre.
Jens Vibjerg (V), 2009-04-15:
Nu er der jo ingen tvivl om, at der er hjemmel til det her; det ligger jo klokkeklart.
Så må meningen med at sætte spørgsmålstegn ved det her, rejse tvivl om det, jo være, at Socialdemokraterne slet ikke ønsker, at vi skal hjælpe syge tilbage på arbejdsmarkedet.
Er det ikke en kynisk tilgang til mennesker at have den holdning, at bare vi giver dem nogle sygedagpenge, er den hellige grav velforvaret - de skal ikke hjælpes tilbage til arbejdsmarkedet?
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2009-04-15:
Nej, nu tror jeg nok, at ordføreren misforstår en lille smule.
Jeg tror også, jeg sagde det før i min tale, nemlig at vi er meget, meget positive over for, at syge skal hjælpes tilbage.
Det er der overhovedet ikke nogen tvivl om.
Og man skal også overholde den lov, der er.
Problemet i den her sag handler jo om, at det ikke er klart, at der er ordentlig lovhjemmel for at gennemføre forsøget, hvor man går ud og sanktionerer syge, uden at der er lovgrundlag for det.
Knud Kristensen (KF), 2009-04-15:
Ordføreren kommer i sin fremlæggelse ind på, at nu viste det sig, at der var et flertal imod lovforslaget.
Det er vel rent faktisk det, der ligger til grund for, at man fremskynder sådan en hasteforespørgsel som den her.
Samtidig med, at det er det, der ligger til grund for, at vi får en hasteforespørgsel, understreger hr. Lennart Damsbo-Andersen, at kammeradvokatens vurdering af den her sag ganske enkelt er forfejlet.
Så vil jeg gerne have, at hr. Lennart Damsbo-Andersen kunne præcisere, hvor hr. Lennart Damsbo-Andersen har den viden fra.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2009-04-15:
Jeg kan jo starte med det sidste.
Så må jeg også korrigere ordføreren, fordi jeg og vi har ikke haft nogen opfattelse af, at der har været flertal imod lovforslaget.
Det tror jeg da ikke at der er nogen der kan være i tvivl om.
Det, som der tegnede sig, var et flertal imod forsøget, fordi det tydeligvis gik ud over syge mennesker, der helt uforvarende, fordi de tilfældigvis boede i en af de 17 kommuner, der var med i forsøget, kunne risikere at blive ringet op midt i alvorlig sygdom osv.
Derfor har vi bedt om både samrådet og også den her forespørgsel.
Jens Vibjerg (V), 2009-04-15:
Men jeg kan da også begrunde, hvorfor forsøget efter Venstres mening er rigtig godt.
Det langvarige sygefravær er højt i Danmark, og ethvert langvarigt sygefravær er en trussel mod tilknytningen til arbejdsmarkedet.
Arbejdet er for langt de fleste afgørende både økonomisk og socialt.
Derfor har vi en forpligtelse til at gøre vores bedste for at sikre, at den sygemeldte ikke mister tilknytningen til deres arbejde, hvis det på nogen måde er muligt, og hvis det er foreneligt med den syges helbred.
Det er det heldigvis i rigtig mange tilfælde, og vi ved, at en aktiv indsats hjælper.
Forsøg kan gøre os klogere på, hvilke tiltag der har den bedste effekt, og kan give den sygemeldte de bedste muligheder for at holde forbindelsen til arbejdsmarkedet og for at undgå udstødning af arbejdsmarkedet.
Jeg kan ikke forstå, at nogen kan sætte spørgsmålstegn ved den indsats, der bliver gjort med dette forsøg, og jeg fatter ikke, at nogen kan mene, at vi bare skal lade syge mennesker være overladt til sig selv.
Det er, synes jeg, en noget kynisk tilgang til mennesker.
Når man stiller forespørgslen, må det jo være, fordi man ønsker forsøget stoppet og altså ikke ønsker, at vi skal gøre vores bedste for at hjælpe mennesker.
Men det er jo en typisk venstrefløjstilgang: Bare giv folk lidt penge, så har vi vores på det tørre, og så er samvittigheden i orden.
I Venstre er vi af en helt anden opfattelse: Vi mener, vi har en forpligtelse til ud over at sikre det økonomiske at give de bedste betingelser for, at de sygemeldte ikke mister tilknytningen til arbejdsmarkedet, eller at de, hvis det ikke er muligt, snarest igen får foden inden for arbejdsmarkedet.
Forespørgslen er jo også inderlig overflødig, idet vi jo lige før påske havde et åbent samråd om spørgsmålet, og her blev hver en sten vendt.
Så det er spild af tid at debattere sagen her i salen.
På samrådet blev der også sat spørgsmålstegn ved forsøgets lovlighed, men det blev dog klart dokumenteret, at forsøget er fuldt lovligt.
Jeg skal derfor på vegne af Venstre, Dansk Folkeparti, Det Konservative Folkeparti og Det Radikale Venstre fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse
»Folketinget noterer sig, at regeringen på baggrund af trepartsaftalen om sygefravær har igangsat forsøget »Aktive - hurtigere tilbage«.
Folketinget noterer sig, at Beskæftigelsesministeriet har udsendt en præciseret forsøgsbekendtgørelse og har gennemgået de foreliggende sager, hvor sygedagpengeudbetalingerne er stoppet i forbindelse med forsøget, og at ministeriet vurderer, at udbetalingerne ikke er stoppet uberettiget.«
Knud Kristensen (KF), 2009-04-15:
Nu var jeg til en høring her i formiddag, hvor der var mange gode og fantastiske indlæg om mange situationer, hvor netop den sygemeldte var blevet fastholdt i virksomheden og i det job, som den pågældende havde.
Det er selvfølgelig noget, virksomheden og den pågældende lønmodtager har indgået en aftale om.
Per Clausen (EL), 2009-04-15:
Men det ændrer vel ikke noget ved den kendsgerning, at det er forsøget, som er forklaringen på, at de fem mennesker har fået frataget deres eksistensgrundlag, for det er jo netop deres manglende vilje til at deltage i et forsøg, som har været udslagsgivende.
Men så er det vel også sagt så klart og tydeligt, som det overhovedet kan siges af den tidligere beskæftigelsesminister, at disse mennesker er blevet frataget deres penge, fordi de ikke har ønsket at medvirke i et forsøg.
Jens Vibjerg (V), 2009-04-15:
Nu er det sådan, at den del, der ikke deltager i forsøget, jo har de samme forpligtelser, og det vil sige, at hvis kommunen havde stillet krav om nogle ting og de ikke havde været med i forsøget, så ville det være nøjagtig det samme regelsæt, der gjaldt i forhold til den sanktion, der er.
Så der er ingen forskel, og lige meget hvor tit hr. Per Clausen gentager det, er der ingen forskel.
Vi skal have en individuel tilgang til den enkelte, så vi hjælper bedst muligt.
Det er jo også det, der ligger i det forslag, vi har til behandling her.
Vi har en individuel tilgang til mennesker, sådan at de får den optimale behandling i forhold til den situation, de står i.
Der er altså forskel på, om man har en skulderskade, eller man har en kræftsygdom; de skal altså behandles forskelligt.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2009-04-15:
Men vil ordføreren så ikke give mig ret i eller i hvert fald bekræfte, at i de tilfælde, vi hører om her, er der i hvert fald minimum fem personer, der er blevet frataget deres sygedagpenge?
Jens Vibjerg (V), 2009-04-15:
Det er jo et tænkt eksempel, for de fem personer kunne lige så godt være frataget sygedagpengene uden for forsøget.
Bjarne Laustsen (S), 2009-04-15:
Forsøg kan jo være udmærket, og dem foregår der mange af.
I det hele taget viser den her forespørgselsdebat med al rimelighed, at det var godt, at vi fik den, for der er jo trods alt sket ændringer deri.
Det var jo helt tydeligt, at man havde kløjes i det, man havde henvist til forkerte paragraffer.
Det her forsøg handler jo om, at man i regeringen tror på, at folk bliver raske af, at sygedagpengene tages fra dem, kræftsyge, folk, der har været i kemobehandling, bare bliver aktiveret, og hvis de ikke gør det på en tilfredsstillende måde, tager man bare sygedagpengene fra dem.
Hvorfor kunne man ikke lave et forsøg med at ringe til folk eller aktivere dem eller noget andet, uden at det havde den konsekvens at tage sygedagpengene fra dem?
Jens Vibjerg (V), 2009-04-15:
Jamen det, vi diskuterer, altså forsøget, har jo ikke noget med forsørgelsen at gøre, for der er en klar hjemmel til - og det skal der også være hjemmel til - at hvis ikke man medvirker, har det nogle konsekvenser, og det er ens, uanset om man er med i forsøget eller ikke er med i forsøget.
Forsøget går kun ud på at hjælpe mennesker tilbage på arbejdsmarkedet.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2009-04-15:
Allerførst vil jeg godt sige, at jeg har noteret mig, at hr. Jens Vibjerg nu et par gange har brugt et ord, der hedder fattesvag.
Der, hvor jeg kommer fra, er det et ord, som vi meget sjældent bruger, fordi det er det samme som at sige dum, og det plejer vi ikke sådan at gå og sige til hinanden.
Det ved jeg heller ikke om man skal gøre her i Folketinget, jeg har i hvert fald ikke tænkt mig at gøre det.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge ordføreren, om ikke han er enig i, at borgere i det her land skal behandles ens, og at de skal behandles ud fra et retligt grundlag, som er i orden.
Per Clausen (EL), 2009-04-15:
Hvis det ikke var, fordi det var alvorligt, ville det næsten være muntert at høre hr. Jens Vibjerg gentage, at det her ikke handler om at tage penge fra folk.
Jamen hvad handler det så om for de fem mennesker, som har fået frataget deres eksistensgrundlag med henvisning til, at de ikke har ønsket at deltage i et forsøg?
Det handler om, at de har fået frataget deres eksistensgrundlag, og så har de oven i købet kunnet opleve det helt særegne, at først skete det med henvisning til én paragraf, så skete det med henvisning til en anden, og så skete det med henvisning til en tredje.
Jeg tror ikke, at de mennesker deler hr. Jens Vibjergs opfattelse af, at det her bare er en mindre teknisk fejl, som vi ikke skal spilde tid på her i Folketingssalen.
Jens Vibjerg (V), 2009-04-15:
Nu må hr. Bjarne Laustsen jo ikke få tilhørerne til at få det indtryk, at hr. Bjarne Laustsen er fattesvag, for det ved jeg jo ikke er tilfældet.
Det handler om at hjælpe syge tilbage til arbejdsmarkedet.
Der er ingen her, der har fået sanktioner, der ikke er hjemmel til i loven, altså de ville have fået under alle omstændigheder.
Bjarne Laustsen (S), 2009-04-15:
Jeg kan se i en lang række artikler, at der er medlemmer af Tinget fra både Dansk Folkeparti og De Konservative, der synes, at det her sygedagpengeforsøg er grotesk og helt urimeligt.
Ministeren brugte i sin tale udtrykket uden en rimelig grund.
Hvad er en rimelig grund?
For det, der sker, er jo, at når kommunen tager sygedagpengene, kan det godt være, at der er en ankeinstans, der kan gøre, at de får pengene tilbage igen, men i den mellemliggende tid skal folk jo også have forsørgelse, og der er der ingen forsørgelse at få.
Er det ikke korrekt, må jeg spørge hr. Jens Vibjerg, at man med det her forsøg gør det sådan, at folk får frataget sygedagpengene, og så må man jo tro på, at de bliver mere raske af at gennemføre den konsekvens, som ligger Venstre på sinde, nemlig det der kontrolsamfund i stedet for at have tillid til folk.
Hvorfor er der ikke tillid til sundhedsvæsenet, når man er i gang med en kemobehandling og kan gøre den behandling færdig og så komme tilbage til arbejdsmarkedet efterfølgende?
Eigil Andersen (SF), 2009-04-15:
Ordføreren siger, at det er spild af tid, at vi har den her debat.
Det vil man vel altid være tilbøjelig til at sige, hvis man har en meget pinlig og meget, meget dårlig sag.
Som det også er fremgået af det, som De Radikale og Dansk Folkeparti har sagt, er det, der er foregået, meget, meget uskønt.
Det er jo klart, at man skal hjælpe syge, men det skal gøres på en menneskelig måde, ikke ved at jagte dem, og det er der store elementer af i det, som regeringen vil.
Det, som jeg vil spørge ordføreren om, er: Først kommer forklaring nr. 1 på, hvor lovligheden i det her er henne.
Den bliver skudt ned af en juridisk professor.
Så kommer forklaring nr. 2 fra Beskæftigelsesministeriet.
Den bliver også skudt ned af en juridisk professor.
Så kommer forklaring nr. 3, og den bliver efter min mening også skudt ned af den pågældende professor.
Gør det ikke ordføreren urolig, at ministeriet kommer med tre forskellige forklaringer for at bevise, at det her skulle være lovligt?
Jens Vibjerg (V), 2009-04-15:
Nu er jeg ked af at måtte sige det, men her er der noget, som hr. Bjarne Laustsen helt har misforstået.
Det her handler ikke om at tage sygedagpengene fra folk.
Det her handler om et forsøg, hvor vi hjælper syge mennesker tilbage på arbejdsmarkedet eller fastholder dem på arbejdsmarkedet.
Det er det, der ligger.
Hvis hr. Bjarne Laustsen havde været til høringen i formiddags, ville han have hørt, at samtlige paneldeltagere sagde, at det bedste, vi kan gøre for syge, simpelthen er at have en tidlig opfølgning i forhold til arbejdsmarkedet.
Det sikrer den størst mulige tilknytning til arbejdsmarkedet, den største chance for at vende tilbage til arbejdsmarkedet på fuldtid, og det har vi da en forpligtelse til at hjælpe dem med.
Eigil Andersen (SF), 2009-04-15:
Absolut ikke, den er ikke spor klar, og jeg vil til det med at betegne det, at man kommer med tre forskellige forklaringer, som en medarbejders fejl og ansvar sige, at sådan fungerer tingene altså ikke i et ministerium.
Det er landets højeste autoritet på arbejdsmarkedsområdet, vi her taler om, og man skulle tro, at det var en førsteårselev på universitetet.
Der står nævnt forskellige ting i den nuværende lov, man som syg har pligt til at deltage i.
Man har f.eks. pligt til at blive behandlet hos sin læge eller i øvrigt i sundhedssystemet.
Men der står i loven simpelt hen intet om, at man har pligt til at deltage i aktivering, som kan være arbejde.
Det står der simpelt hen ikke noget om, og det er klart, at hvis man skal kunne miste sygedagpengene på det grundlag, skal det stå i loven.
Jens Vibjerg (V), 2009-04-15:
Nu er loven klar, og SF's ordfører kan jo bare slå op i den.
Det står i sygedagpengelovens § 80, så det er jo til at have med at gøre.
Nu synes jeg også, at vi lige skal have for øje, hvad det her handler om, nemlig at hjælpe de syge tilbage på arbejdsmarkedet.
Det er også derfor, at arbejdsmarkedets parter inklusive fagbevægelsen synes, at det er en regel, vi skal videreføre med det nye lovforslag, vi har til behandling her i Tinget i disse uger.
Vi skal netop have mulighed for at yde en aktiv tidlig indsats for folk, der bliver syge.
Det handler jo altså om at hjælpe mennesker, så de ikke bliver udstødt fra arbejdsmarkedet og ender på en livsvarig offentlig forsørgelse uden tilknytning til arbejdsmarkedet.
Det betyder jo utrolig meget negativt økonomisk og socialt at miste fodfæstet på arbejdsmarkedet.
Det skal vi gøre alt for at der ingen er der gør.
Altså, vi er jo enige om, at loven er i orden, at der er hjemmel i loven til det her forsøg.
Så har der været lidt uklarhed i en bekendtgørelse, og så er der en medarbejder, som kommer til at henvise til en forkert paragraf.
Det er trods alt en menneskelig fejl, som ikke har nogen indflydelse på indholdet i lovgivningen.
Jeg synes da ikke, at det, at en medarbejder kommer til at lave en forkert henvisning, berettiger til, at man nu pludselig skal gøre det her til et stort problem.
Hjemmelen i loven er klokkeklar, så enkelt er det.
Peter Christensen (V), 2009-04-16:
Jeg medgiver, at notatet er 13 måneder gammelt, og derfor kan der jo sådan set også være sket meget i forhold til De Radikales tilgang til Socialistisk Folkeparti.
Jeg kunne så godt tænke mig at høre: Er tiden en anden nu?
Er den måde, som Socialistisk Folkeparti agerer på, en anden, så der egentlig ikke længere er nogen grund til at kalde dem økonomisk uansvarlige?
Jeg vil gerne over for fru Margrethe Vestager kvittere for, at der, i forhold til hvor man har Det Radikale Venstre, er blevet en meget større klarhed.
Det var der i øvrigt også mange fra De Radikale der ikke gjorde.
Men nu er der kommet klarhed.
Og den klarhed betyder, at man vil en rød regering, og at man vil samarbejde med SF - og om muligt endda, tror jeg, i regering med SF, hvis det er det, der skal til.
Det er jo en klarhed, der er til at tage og føle på.
Men hvad så med den hårde, hårde kritik, man har rejst af SF for deres økonomiske politik?
Peter Christensen (V), 2009-04-16:
Det undrer mig noget efter den debat, vi har haft hele dagen, at det indtryk, der er efterladt hos fru Margrethe Vestager, skulle være, at regeringen ikke anerkender, at vi har krise, og at der er behov for, at vi laver nogle initiativer.
Det undrer mig såre, og de, der har lyttet til debatten, vil nok også undre sig over det.
Men jeg synes da ikke, at det er et urimeligt spørgsmål, og det er i øvrigt et meget enkelt spørgsmål.
Nu har man ændret strategi og siger: Vi vil for enhver pris samarbejde med de socialistiske partier for at vælte regeringen, og vi vil også gerne gå i regering med de partier, hvis det er det, der skal til.
Så er det da interessant at få svar på, om man stadig væk synes, at SF er et økonomisk uansvarligt parti.
Det er da ikke et sådan specielt svært spørgsmål at skulle være klar i mælet på.
Margrethe Vestager (RV), 2009-04-16:
Der er jo det ved det, at regeringen jo skalter og valter med, hvem der overhovedet må komme til at vise ansvar.
Jeg er ikke kun glad for, men også taknemlig, når De Radikale for alvor bliver inviteret til at være med til at tage ansvar.
Derfor har vi i første omgang sammen med Socialdemokratiet og heldigvis også sammen med SF i anden omgang løftet ansvaret, da regeringen ikke selv ville stå med ansvaret for bankpakke I og bankpakke II.
Til gengæld vil regeringen gerne selv stå med ansvaret, når der skal deles penge ud til tapetsering og maling.
Det synes jeg er meget paradoksalt, for det er jo, når man inviterer til samarbejde, at det kan vise sig, om der er ansvar og vilje til at løfte.
Jeg kan som sagt stå inde for det, som Det Radikale Venstre fremlægger, og jeg vil kunne stå inde for det, vi laver i samarbejde med andre.
Det håber jeg meget, meget snart kommer til at stå sin prøve, for jeg synes sådan set, at vi trænger til noget andet end det, vi ser i øjeblikket.