runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sara Olsvig (IA), 2014-06-10:
Vi har netop fra Inuit Ataqatigiits side på den netop overståede forårssamling i Inatsisartut rejst en række forespørgselsdebatter og fremsat beslutningsforslag, hvor vi gerne ville have været inde at diskutere, f.eks. om vi ikke skulle opdele Grønland i zoner, som man også taler om i rapporten »Til gavn for Grønland«, så vi sikrer, at der er landområder i Grønland, hvor man udvikler andet end råstoffer.
For vi er nødt til også at udvikle de andre erhverv, og vi kan f.eks. ikke udvikle landbrugserhvervet, hvis man hele tiden går og tror, at der måske lige om lidt åbner en stor mine lige ved siden af.
Så vi er meget for f.eks. at se på en meget mere overordnet debat om, hvad vi skal med det grønlandske territorium, hvad vi skal med landet, hvad vi skal med råstofferne.
Den debat har vi ellers lagt op til, men desværre ikke med flertal i Inatsisartut, så vi arbejder hårdt videre for at få den nødvendige debat.
Den råstofstrategi, naalakkersuisut nu har fremlagt, træder i kraft den 1. januar 2015, og det har været uden en bred debat i Inatsisartut om indholdet af den.
Søren Espersen (DF), 2014-06-10:
Tak, og også fra mig tillykke med formandskabet, som jeg håber bliver til gavn for Grønland og for rigsfællesskabet.
Mit spørgsmål er på baggrund af en underlig sag, jeg havde for nogle måneder tilbage, hvor jeg, i forbindelse med at jeg var interesseret i nogle lossepladser på Grønland – jeg ved ikke, hvorfor jeg pludselig fik den interesse, men det gjorde jeg altså – bad miljøministeren her i Danmark om at spørge sin kollega i Grønland om, hvornår der ville ske noget med de her lossepladser.
Jeg fik af miljøministeren besked på, at det ikke kunne lade sig gøre, for det var under Grønlands område, og man mente ikke, at man ville genere Grønlands landsstyre med den slags petitesser.
Mit spørgsmål til ordføreren er nu: Vil IA være med til, at vi kunne lave en ordning, sådan at vi i de tre parlamenter i rigsfællesskabet kunne stille spørgsmål til de tre ledelser, til de tre regeringer, fra forskellige parlamentsmedlemmer i Folketinget, i Lagtinget og i Landstinget?
Sara Olsvig (IA), 2014-06-10:
Som jeg også sagde i ordførerindlægget, er det rigtig, rigtig vigtigt, at vi i den her udvikling af forholdet i rigsfællesskabet henholder os til selvstyreloven.
Det bliver noget rod, hvis vi skal til at gå ind over ansvarsområder, som Grønland har hjemtaget, eller som Færøerne har hjemtaget, og derfor synes jeg egentlig, at muligheden for at stille spørgsmål, som det er i dag, er i orden.
Det, jeg synes der skal være mere af, er, at udvalgene i Inatsisartut og i Folketinget og gerne i Lagtinget har en meget mere daglig kontakt i forhold til de sagsområder, som er fælles ansvar.
Vi har f.eks. i det her forår set, når vi har lavet ændringer i retsplejeloven,
at de høringssvar, vi modtager hernede, har vi ikke modtaget oppe i Inatsisartut, og når de kommer op til Inatsisartut, foreligger de kun på dansk, så der går en masse tid med at få dem oversat til grønlandsk, før vi kan behandle dem deroppe.
Og den slags strukturelle ting er vi nødt til at få styr på, så vi kan lave en meget mere smidig lovbehandling.
Sara Olsvig (IA), 2014-06-10:
Jamen jeg synes, det er rigtig rart, at hr. Søren Espersen interesserer sig for vores lossepladser og vores affaldshåndtering i Grønland, men vi er nødt til at sikre, at der er en stringent opdeling af de ansvarsområder, der nu er.
Nu ser vi f.eks. med udlændingeloven, at man blander klausuler om sjældne jordarter ind i en arbejds- og opholdstilladelseslov, et område, der egentlig er hjemtaget, hvor Grønland har den udøvende og lovgivende magt.
Der skal være meget mere gennemsigtighed i den måde, vi laver de her love på, og i den måde, vi arbejder på, og jeg er bange for, at hvis vi begynder at blande tingene sammen, ser det også for rodet ud udefra.
Når folk eller selskaber, som gerne vil investere, kommer til Grønland, skal de jo læse og se på, hvordan vi arbejder, og der kan der opstå tvivl om, hvem der egentlig har ansvaret, hvis vi blander tingene for meget sammen.
Ellen Trane Nørby (V), 2014-06-10:
Også herfra kommer et stort tillykke med formandsposten i IA.
Jeg vil egentlig gerne spørge lidt ind til det, som jo også følger af den rapport, som de to forrige spørgere har spurgt ind til, nemlig hvordan vi forbedrer den grønlandske økonomi, og hvordan vi sikrer et bredere indtægtsgrundlag, herunder storskalaloven.
Her nævner ordføreren jo også den passus, der er nævnt i forhold til arbejds- og opholdstilladelser med hensyn til bl.a. uran og andre produkter, hvad enten det er biprodukter eller hovedprodukter, som har et radioaktivt anvendelsesformål og dermed også er omfattet af sikkerhedspolitik.
Der vil jeg blot høre ordføreren – for jeg synes, at det var lidt uklart – om ordføreren dermed i sit sidste svar ikke anerkender, at det ikke er et fuldstændig hjemtaget område, men jo er et rigsfællesskabsområde, lige så snart vi taler radioaktive jordarter, og lige så snart vi taler sikkerhedspolitik.
Og dermed er det et fælles anliggende og ikke kun et grønlandsk, henholdsvis dansk anliggende.
Sara Olsvig (IA), 2014-06-10:
Sådan som vi laver den her udlændingelov nu, er der i bemærkningerne den her klausul, som handler om, at der skal være opnået enighed om informationsudveksling.
Den kan godt være kringlet at forstå udefra, og det synes jeg er uhensigtsmæssigt i forhold til dem, der gerne vil komme og investere i projekter i Grønland, plus det, jeg også sagde i ordførerindlægget, om, at det jo kun gælder store projekter på over 5 mia. kr. i anlægsomkostninger.
Hvad så med dem, der f.eks. koster 4,7 mia. kr.?
Så det er uklarheden i den måde, vi laver vores bemærkninger til lovene på, som jeg kritiserer.
Jeg synes ikke, det er hensigtsmæssigt, når vi samtidig gerne vil skabe et system, som er gennemsigtigt og forståeligt for dem, der kommer udefra og gerne vil se på at investere i Grønland.
Jeg og Inuit Ataqatigiit er helt enige i, at vi skal samarbejde om det sikkerhedspolitiske område.
Det er et rigsanliggende.
Men hvorfor kan vi ikke på det område, ligesom vi gør med uran, lave en samarbejdsaftale først, som er overordnet i forhold til området, i stedet for at vi skal lægge en særlig tekst ind i bemærkningerne til loven, som gør det uigennemtænkt og uigennemsigtigt?
Ellen Trane Nørby (V), 2014-06-10:
Altså, i så fald ville det jo ikke have været nødvendigt at skrive det ind i bemærkningerne.
Så ville man jo bare kunne referere til, at der netop lå en helt klar aftale.
Det, der skaber problemerne, for at sige det, som det er, og netop så også skaber den bekymring, jeg kan høre fra ordførerens side, fordi det kan afholde nogle fra at ville investere i både storskalaprojekter, men generelt investere i Grønland, er jo sådan set, at der ikke er opnået enighed om en samarbejdsaftale.
Derfor vil jeg egentlig blot høre, om IA er af den opfattelse, at den grønlandske regering har gjort nok for at nå en samarbejdsaftale med den danske regering, og om den danske regering har gjort nok for at nå en samarbejdsaftale, og hvordan IA vil skubbe på, for at en sådan samarbejdsaftale bliver færdiggjort så hurtigt som muligt, så den uklarhed, der ifølge ordføreren måtte være opstået, bliver ryddet af bordet.
Sara Olsvig (IA), 2014-06-10:
Da Inuit Ataqatigiit sad i regering, påbegyndte vi faktisk en dialog, så vidt jeg har forstået, mellem Naalakkersuisut og den danske regering om det sikkerheds- og forsvarspolitiske samarbejde på det område i forhold til råstofprojekter.
Hvad der blev af den aftale, som jo så aldrig blev gjort færdig,
ved jeg ikke.
Jeg har ikke fået noget svar på, hvorfor den aftale ikke er blevet til noget.
Det havde helt klart været meget, meget bedre, hvis man havde haft en overordnet aftale om det sikkerheds- og forsvarspolitiske i forhold til råstoffer i stedet for at skrive det ind i bemærkningerne til en tilfældig lov, som jeg kalder den, for det er den jo rent faktisk.
For, som jeg sagde før: Hvad så med de projekter, der koster 4,7 mia. kr. i anlægsomkostninger?
Hvor skal vi begynde at snakke om informationsudveksling, hvis ikke det skal ind i nye betænkninger eller nye bemærkninger eller love fremadrettet?
Så en meget bedre og gennemtænkt måde at arbejde med de her sagsområder på, som går på tværs af rigsfællesskabet, er noget af det, vi er nødt til at få afklaret i forhold til råstofudvinding i Grønland.
Vi er blevet involveret alt for sent i oppositionen i Grønland og sådan set også her i Folketinget.
Finn Sørensen (EL), 2014-06-10:
En kort bemærkning kan jo bruges til både at ønske tillykke med det nye hverv og til at sige tak for samarbejdet.
Jeg synes faktisk, der er grund til at fremhæve ordførerens indsats her i Folketinget.
Jeg mener, at ordføreren har gjort sit folk og sit parti stor ære ved den måde, som ordføreren har arbejdet på.
Det er jo ikke mindst takket være fru Sara Olsvigs indsats, at vi har fået en langt mere konkret og målrettet debat her i Folketinget om den lovgivning, vi vedtager her, som vedrører Grønland, også at vi faktisk har fået en mere fri og direkte debat om vores indbyrdes forhold i rigsfællesskabet.
Jeg deler faktisk ordførerens synspunkter, sådan som de blev fremlagt i talen – på nær et enkelt punkt, som jeg om lidt vil kommentere kort – især det her om retsvæsenet.
Det har været noget af en øjenåbner for mig at forstå, at vi har en forpligtelse her, fordi det er et område, vi har ansvaret for.
Jeg ved, at IA har den samme bekymring som Enhedslisten, og derfor havde det måske været en god idé at lade lovens ikrafttrædelse være betinget af, at det forhold var bragt i orden.
Sara Olsvig (IA), 2014-06-10:
Det er utrolig vigtigt, at Folketinget fortsætter med at have et stærkt fokus på retsvæsenet og på familieretten og på alle mulige andre områder, som er et dansk ansvarsområde.
Vi har en aftale, der handler om, at standarden på de områder, som er danske ansvarsområder, skal være på samme niveau som i Danmark, og det er der altså rigtig mange områder og særlig retsvæsenet og kriminalforsorgen og familieretten der ikke er.
Så der ligger en kæmpe opgave, der fortsat skal arbejdes med.
I Inuit Ataqatigiit har vi hele tiden sagt, at vi vil sikre, at ILO-konventionerne bliver overholdt.
Med den storskalalov, som vi har i dag, synes jeg, at vi er et meget godt skridt på vej hen mod en god og retfærdig løsning, som også tilgodeser, at der kan komme gang i de investeringer i nye erhverv, vi gerne skulle se i Grønland.
Vi har også sagt, at hvis det viser sig i praksis, at man ikke overholder ILO-konventionerne, træder vi ind med det samme.
Vores interesse er at få rammelovgivningen på plads, så man både internt i rigsfællesskabet, i Grønland og set udefra ved, hvad man har med at gøre med hensyn til investeringer og igangsættelse af nye erhverv.
Søren Espersen (DF), 2014-06-10:
Jeg synes ikke, det her forslag blev modtaget positivt.
Jeg synes, det er et fantastisk godt forslag, og jeg ville jo også have, at grønlandske medlemmer af Landstinget kan stille spørgsmål direkte til vores ministre, eller at medlemmer af Lagtinget kan stille spørgsmål direkte til landsstyret på Grønland.
På den måde er vi da interesseret i hinandens tre lande.
Jeg synes, det er fuldstændig uretfærdigt, at jeg for at få et simpelt svar på noget, som i det her tilfælde var lossepladser, faktisk skal ringe til en journalistkollega i Grønland for at få at vide, hvordan det er fat med de her lossepladser.
Hvorfor skal jeg gå den omvej, hvorfor kan vi ikke finde ud af det sammen og dermed skabe en fornyet fælles interesse for vore tre lande?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-06-10:
Jeg må sige, at jeg undrer mig lidt over den kommentar.
Jeg har hørt mange mystiske ting, men jeg har jo netop i dag sagt, at vi absolut ikke er færdige med vores arbejde.
Vi vil gerne videre med uddannelsespolitikken.
Jeg gav også et bud på, hvad vi vil i gang med efter sommerferien.
Vi vil gerne kigge på gymnasierne.
Vi vil gerne kigge på vores universitetsuddannelser for at sikre, at vi uddanner på den rigtige måde begge steder.
Det er et godt bud på, hvad vi gerne vil i gang med.
Desuden fremlægger vi jo et helt almindeligt lovprogram, når vi mødes i oktober igen, og der vil vi give udtryk for, hvad regeringen gerne vil.
Jeg tror ikke, der er så mange, der er i tvivl om, at det er det, som Socialdemokraterne også gerne vil.
Lars Barfoed (KF), 2014-06-10:
Tak for det.
Det er sjovt, at statsministeren først lægger mærke til det nu.
En gang imellem gør vi nærmest et nummer ud af, at vi mener noget forskelligt, sådan bare for sjovs skyld i hvert fald.
Og der vil jeg bare sige: Tak for omsorgen.
Men vi har altså i 10 år, fra 2001 til 2011, da vi midlertidigt blev afbrudt i arbejdet, forstået at holde sammen om en borgerligt ledet regering, og jeg kan godt love statsministeren, at det også vil kunne lade sig gøre igen.
Jeg synes hellere, at statsministeren skulle drage omsorg for sig selv og sine egne.
For helt på linje med det, hr. Simon Emil Ammitzbøll netop sagde, har vi jo set, at Socialistisk Folkeparti, som statsministeren egentlig gik til valg med, har forladt regeringen, fordi SF's folketingsgruppe var uenig i det, SF's ministre gjorde i regeringen.
Og Enhedslisten kan statsministeren jo aldrig få med til økonomisk-politiske aftaler.
Så sent som i finansloven måtte VK jo hjælpe statsministeren med at få en finanslovsaftale i hus.
Så at drage omsorg for sine egne tror jeg er bedre.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-06-10:
Jeg skal bare minde om, at regeringen jo er dem, der lægger politik frem.
Der er ikke så mange, der lægger deres politik åbent og ærligt frem.
Jeg roste hr. Lars Barfoed for at kalde topskattelettelser for topskattelettelser og for at lægge sin politik frem.
Jeg skal så ikke udtale mig om, om det er fuldt sammenhængende.
Men regeringen lægger jo rent faktisk sin politik frem.
Vi har netop i øjeblikket to ting, som vi forhandler.
Vi forhandler om en vækstplan med næsten 90 initiativer.
Vi forhandler om en beskæftigelsesreform.
Og vi kommer selvfølgelig også til at lægge et finanslovsforslag frem efter sommerferien, ligesom vi har lagt en 2020-plan frem og i øvrigt lægger et lovprogram frem om det, vi vil.
Det tror jeg ikke man behøver at bekymre sig om.
Så vil jeg i øvrigt også henvise til den publikation, vi har lavet, som hedder »Regeringens resultater«.
Der kan man se det hele i en helhed, og det er jo noget, vi er meget stolte af, for vi har virkelig arbejdet hårdt.
Det, der så mangler i dansk politik, er ikke en regering, der er i arbejdstøjet, eller en regering, som lægger ting frem.
Nej, det er, at visse partier i oppositionen – som jo er totalt splittet i dag, og jeg vil sige, at det ikke kommer bag på mig; det er bare sådan, at man virkelig får syn for sagen, når man hører debatten i dag – lægger deres konkrete politik frem.
Lars Barfoed (KF), 2014-06-10:
Jeg sagde sådan set ikke noget om, hvem der lægger sin politik frem og ikke lægger sin politik frem.
Jeg opfordrede bare statsministeren til at drage omsorg for sig selv og sine egne, for vi skal nok klare os i oppositionen.
Erfaringen viser jo, at vi er meget bedre til at holde sammen end regeringspartierne og dem, der støtter regeringen.
Men ellers vil jeg sige til statsministeren, at der jo er brugt meget tid i dag fra statsministerens og andres side på at sige, at der er 22 mia. kr. mere i 2020, hvis vi ikke laver nulvækst i den offentlige sektor.
Så vil jeg bare sige til statsministeren, at jeg synes, at vi en gang imellem skulle diskutere andet end kvantitet og økonomistørrelser og se lidt på kvalitet.
For man måler altså ikke velfærd i Danmark på, hvor mange penge der kan postes ind i den offentlige sektor.
Velfærd måles bl.a. på, hvor mange mennesker der har et job og kan klare sig selv uden at få hjælp fra det offentlige.
Se, det er virkelig velfærd.
Det er virkelig frihed til folk, at de kan tage ansvar for deres eget liv, og det er det, vi skal satse på.
Der er så det gode ved det, at hvis vi kan føre en erhvervsvenlig politik, som gør, at flere får et job i en privat virksomhed, så bliver de offentlige udgifter lavere, og så bliver der bedre råd til at sørge for de udsatte i samfundet.
Det er den måde, regeringen skulle prioritere på, i stedet for at se det som en succes i sig selv at bruge så mange penge som muligt i den offentlige sektor.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-06-10:
Jamen jeg er sådan set helt enig i, at den højeste velfærd, et menneske kan have, er at kunne gå på arbejde og klare sig selv.
Jeg er helt enig, og det er også derfor, vi har brugt så meget tid og energi og forhandlingsenergi på at skabe nogle gode rammebetingelser for vores virksomheder, sådan at der kan skabes flere arbejdspladser.
Den anden gode nyhed er, at vi har kunnet gennemføre en skattereform, og der var Det Konservative Folkeparti jo med, hvor vi sådan set øger deltagelseseffekten på arbejdsmarkedet.
Det vil sige, at det bedre kan betale sig økonomisk for den enkelte at påtage sig et arbejde.
Også det skubber i den rigtige retning.
Selvfølgelig handler velfærd om, at man har et arbejde.
Men velfærd handler også om den behandling, der møder en, når man har brug for den offentlige sektor.
Velfærd handler også om, at ens børn kan blive passet på god og forsvarlig vis.
Det handler om, om man kan få den behandling, man skal have, når man er syg, uanset om man er psykisk syg eller fysisk syg.
Det er jo også det, velfærd handler om.
Det, jeg synes er forkert, er, at man forsøger at bilde danskerne ind, at man kan få samme velfærd for 0 kr., som man kan for 22 mia. kr. For det er ganske enkelt ikke rigtigt.
Inger Støjberg (V), 2014-06-10:
Først og fremmest vil jeg gerne takke statsministeren for at udlægge Venstres politik.
Jeg vil så blot stilfærdigt sige, at det jo er sjældent, at det bliver ringere af, at man faktisk ved, hvad man taler om, og det er også tilfældet i den her sag.
Statsministeren sagde i sin replik, at flere job og bedre velfærd er kernen i regeringens politik.
Set i det lys vil jeg gerne bede statsministeren bekræfte den artikel, som der er i Politiken i dag, hvor det står skrevet, at der i den her regerings tid er blevet 17.000 færre kommunalt ansatte.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-06-10:
Det er jo rigtigt nok, at vi i 2009 og 2010 var på et højdepunkt i forhold til antallet af offentligt ansatte.
Da havde vi jo krisen, og det betød, at der var en anderledes økonomisk situation.
Og det betyder, at 2009, hvor man i øvrigt heller ikke holdt budgetterne, så der var ikke rigtig noget at stræbe efter, ligesom er højdepunktet, der, hvor vi havde rigtig mange offentligt ansatte.
Der er blevet færre
offentligt ansatte
Jeg tør ikke stå på mål for lige præcis det tal, der nævnes der, men der er selvfølgelig færre offentligt ansatte, fordi vi har haft den økonomiske krise.
Men jeg vil ikke anbefale danskerne at vende tilbage til den tid – det var jo dengang, VKO styrede tingene – hvor man bare brugte løs i den offentlige sektor og egentlig ikke havde styr på budgettet.
Det tror jeg ikke er nogen god idé.
Inger Støjberg (V), 2014-06-10:
Jeg takker da for, at statsministeren bekræfter, at der er færre ansatte, og jeg kan så godt sige, at der er 17.000 færre ansatte.
Skulle statsministeren være uenig på nogen måde, er jeg selvfølgelig klar til at strege det under i den her artikel og skrive dementier og sådan noget – det er helt op til statsministeren.
Når det er sagt, vil jeg sige til statsministeren, at det nok ikke er det indtryk, danskerne fik før valget og måske heller ikke helt får, når de hører statsministeren og andre socialdemokrater tale.
Men jeg er glad for, at vi nu kan få bekræftet, at der er 17.000 færre ansatte i kommunerne, og det er der blevet i den tid, hvor den her regering har haft magten.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-06-10:
Jeg håber så også, at fru Inger Støjberg anerkender, at tingene gik lidt over gevind i 2009 og 2010.
Man overskred sine budgetter og kom til at ansætte for mange i den offentlige sektor.
Det er så rigtigt, at vi overtog på et tidspunkt, hvor vi var nødt til at rydde op, og det har vi gjort, og derfor er vi nu i en situation, hvor vi overholder budgetterne.
Der er kommet færre ansatte end dengang, hvor Venstre og Konservative lod budgetterne løbe løbsk, og nu har vi så fået styr på tingene.
Nu kan fru Inger Støjberg jo ikke få ordet igen, men det kan være, at nogle andre Venstremænd tager ordet, og så ville det også være rart, hvis jeg kunne blive bekræftet i – for det har ikke stået helt klart i dag – at hvis man havde kørt med Venstres nulvækst i alle årene, havde der været færre ansatte i den offentlige sektor.
Vi har jo ikke kørt med nulvækst.
I 2012 havde vi 0,4 pct.s vækst, i 2013 havde vi 0,8 pct.s vækst, og i 2014 ser det ud til, at vi får 1,2 pct.s vækst.
Der har ikke været nulvækst.
Hvis Venstre havde haft ansvaret og haft deres nulvækst, havde vi haft endnu færre ansatte i den offentlige sektor, og jeg synes bare, det ville være rigtig rart, hvis Venstre efterhånden ville bekræfte det.
Peter Skaarup (DF), 2014-06-10:
Tak for det.
En af de helt store temaer, vi har haft igennem det sidste halve år, er udbetalingen af børnecheck til borgere, der ikke bor her i Danmark, men kun har været her i en kort periode.
Jeg har forstået, at statsministeren og regeringen arbejder sammen med Kommissionen om at se på, om de kan gøre noget ved det under en eller anden form.
Der er ingen tvivl om, at stod det til Dansk Folkeparti, skulle vi genindføre den optjeningsordning, som jo var noget, Dansk Folkeparti lavede sammen med den tidligere regering.
Den gjorde, at vi i hvert fald i en 2-årig periode kunne undgå at betale fuld børnecheck til familier, der kun havde haft et kortvarigt ophold i Danmark, men efterfølgende opholdt sig i et andet land, f.eks. et østeuropæisk land.
Det har vi ikke kunnet få regeringen med på, men vi har trods alt formået – efter hårdt pres – at få regeringen til at indlede en dialog med Kommissionen.
Det nævnte statsministeren også i sin tale her i dag.
Så langt så godt.
Nu står landene jo over for at skulle vælge en kommissionsformand for den Kommission, som regeringen er i dialog er med.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge statsministeren, om den danske regering vil stille som betingelse for at støtte en fremtidig kommissionsformand, at man får løst det her spørgsmål en gang for alle.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-06-10:
Hele spørgsmålet om velfærdsydelser har jo fyldt rigtig meget i vores folketingsår.
Det er også derfor, at jeg har nævnt det et par gange, for det synes jeg man skylder, når det er noget, der har fyldt meget i vores debat og selvfølgelig også i valget til Europa-Parlamentet.
Som jeg har sagt så mange gange før, er jeg sådan set enig i, og det tror jeg alle i Folketinget er enige om – jeg ved ikke, om alle er enige, men jeg vil i hvert fald sige, hvad jeg mener – at vi gerne vil have en fri bevægelighed, men EU-borgere skal rejse derhen, hvor der er et arbejde at få, og skal ikke rejse derhen, hvor velfærdsydelserne er, som man gerne vil have dem.
EU skal ikke være én stor velfærdsstat, hvor vi udligner på tværs af grænserne.
Nej, EU skal være et sted, hvor man har mulighed for at rejse for at tage arbejde i et andet land.
Det har så rejst spørgsmålet om brugen af velfærdsydelser.
Det er en debat, vi har haft herhjemme, men det er også en debat, der er i forskellig grad og med forskellig betoning i andre EU-lande.
Jeg har nævnt den her problemstilling for indtil flere.
Det er noget, vi drøfter bredt.
Jeg har drøftet det med kommissionsformand Barroso, og jeg har også drøftet det med de nordiske statsministre, da jeg var sammen med dem for nylig.
Jeg har taget det op direkte med kansler Merkel, med premierminister Cameron, med den tidligere franske statsminister, og jeg fik også lejlighed til at nævne det forrige tirsdag, da jeg var til middag i Det Europæiske Råd med de europæiske stats- og regeringschefer.
Så det er faktisk noget, vi drøfter, og som jeg også har taget op med andre stats- og regeringschefer.