Per Stig Møller (KF), 2007-02-08:
Enhedslistens beslutningsforslag går jo ud på at pålægge regeringen at arbejde for en beslutning i EU om at afvikle atomkraft som energikilde og ændre Euratom-traktaten i overensstemmelse hermed.
For at opnå dette skal Danmark tage initiativ til, at der indkaldes til en regeringskonference, og endvidere skal Euratoms låneramme kun kunne bruges til at lukke atomkraftværker og til sikkerhed i forbindelse med disse lukninger.
Men det kan regeringen ikke støtte, og det er der mange gode grunde til.
Lad mig dog først slå helt fast, at regeringens holdning til atomkraft er klokkeklar.
Regeringen ønsker ikke at fremme atomkraft som energiform og finder heller ikke, at EU bør gøre det.
Den linje har der været bred enighed om i Folketinget.
Når det så er sagt, så vil regeringen ikke arbejde for en ændring af Euratom-traktaten, sådan som det bliver forslået af Enhedslisten, og det er der altså et par grunde til.
For det første vil regeringen ikke arbejde for en beslutning i EU om at afvikle atomkraft som energikilde.
I Danmark går vi jo ind for, at det er helt op til det enkelte medlemsland selv at vælge sit eget energimiks.
Det var faktisk også en grundforudsætning for det danske EU-udspil på energiområdet i oktober måned, som der var et meget stort flertal bag.
Dette udspil indebærer, at vi ikke ønsker, at andre lande skal fortælle os, hvordan vi sammensætter vores energiforsyning, og at vi heller ikke blander os i, hvordan andre lande så vælger deres energisammensætning.
Det betyder så også omvendt, at EU heller ikke kan stille sig i vejen for de a-kraft-venlige lande.
Men vi lægger til gengæld vægt på, at det sikres, at de lande, der så vælger kernekraft, anvender den på et sikkert grundlag med hensyn til drift og affaldshåndtering og med overholdelse af de gældende bestemmelser om ikkespredning.
For det andet finder regeringen ikke, at det er i Danmarks interesse på nuværende tidspunkt at søge at åbne en regeringskonference med henblik på revision af Euratom-traktaten.
Vi skal fra dansk side hellere bruge vores kræfter konstruktivt på at skabe en positiv udvikling i spørgsmålet om forfatningstraktaten.
Hvis vi på nuværende tidspunkt åbner for en revision af Euratomtraktaten, vil vi gøre det sværere at finde en løsning på forfatningstraktaten.
De fem partier bag den politiske aftale blev under tænkepausen sidste forår enige om, at vi fra dansk side skal arbejde aktivt for forfatningstraktatens gennemførelse, idet man tager hensyn til resultaterne af medlemslandenes ratifikationsprocesser, som vi skriver i vores fælles papir.
Vi kan ikke varetage EU’s og Danmarks interesser ved nu at rejse krav om revision af Euratom-traktaten.
Og så skal der i øvrigt enstemmighed til at ændre den, og denne enstemmighed er det ganske umuligt at opnå for tiden.
Kunne man forestille sig, at Frankrig, som har en meget betragtelig del af sin energi fra atomkraft, skulle meddele, at de ønsker at afvikle den på baggrund af Enhedslistens forslag?
Det tror jeg faktisk er temmelig utænkeligt.
Og det gælder så også de andre lande.
Finland er i gang med at bygge atomkraftværker og vil nok heller ikke være med til den enstemmighed, som er forudsætningen for at ændre traktaten.
Så det har jo i virkeligheden ingen gang på jorden.
Derfor skal vi hellere bruge vores kræfter til at sikre positiv indflydelse på EU’s energipolitik i stedet for det her, som jo kun kan blive et slag i luften, fordi vi jo allerede ved, at ingen vil tillade – eller nok ikke vil tillade – at slaget kommer igennem.
Der har vi fra dansk side fremsat noget, der er et progressivt og vidtgående indspil, og vi skal ikke undergrave vores bestræbelser på at fremme dette indspil til en ny energipolitik i EU.
Det ville jo virke sådan, hvis vi gik ind og sagde: I skal alle sammen droppe jeres atomkraft, og I skal gå over til vores energipolitik.
Så ville vores energipolitik ikke få meget gennemslagskraft.
For det tredje stiller Enhedslisten som krav, at opnår man ikke de ændringer, partiet ønsker i Euratom-samarbejdet, skal Danmark udtræde af Euratom-traktaten.
Men det vil ikke være i Danmarks interesse at udtræde af Euratom-samarbejdet.
Der er ganske vist elementer i Euratomsamarbejdet, som regeringen gerne så var anderledes, men Euratom-samarbejdet indeholder mange gode elementer, som vi fra dansk side har lagt stor vægt på.
Det gælder f.eks. den vigtige opgave med atomsikkerhed.
Vi har en stor interesse i, at atomkraftværkerne i Europa er sikre, og det gælder især atomkraftværkerne i de østeuropæiske lande; det må man jo sige at historien har vist med al tydelighed.
Det vil sige, at den indsats, der skal til i forbindelse med Euratom, skal gå på atomsikkerheden, så længe der bruges atomkraft i Europa, ligesom man skal se på strålerisiciene – det skal de jo også se på – som også er vigtigt.
Euratom-traktaten indeholder også bestemmelser om sundhedsbeskyttelse, som danner grundlag for beskyttelse af befolkningen og arbejdstagere mod ioniserende stråling, som jeg lige nævnte.
Der er her vedtaget to vigtige direktiver, nemlig strålebeskyttelsesdirektivet, der dækker al medicinsk, industriel, forskningsmæssig og undervisningsmæssig brug af ioniserende stråling, og direktivet om medicinsk bestråling, der sigter på beskyttelse af patienter i forbindelse med brug af ioniserende stråler til diagnostik og til behandling af sygdomme.
Da der er tale om minimumsdirektiver, kan det enkelte medlemsland fastsætte bestemmelser, der er mere restriktive end direktivernes regler.
Endelig er der arbejdet med de såkaldte nuclear safeguards.
Nuclear safeguards er det fælles bogholderi- og kontrolsystem for nukleart materiale, der skal sikre viden om, hvor materialet befinder sig på et givet tidspunkt; det vil sige, at materialet ikke pludselig dukker op et sted, hvor det bestemt ikke skulle have været, og hvor det kan blive brugt til ting, som det bestemt ikke skulle bruges til.
Det kontrolsystem vil jo også forsvinde, hvis vi får held til at få nedlagt Euratom, og vores indflydelse på kontrolsystemet vil være væk, hvis vi får held til at melde os ud af Euratom.
For formålet med dette samarbejde er jo at sikre, at materialet fortsat kun anvendes til fredelige formål, og det vil vi jo godt være med til at sikre, og det kan vi altså ikke være med til, hvis vi følger Enhedslistens forslag om at gå ud af Euratom.
At træde ud af Euratom-samarbejdet vil tilmed kræve en regeringskonference, hvor vi så i realiteten skal forhandle os frem til et nyt, stort EU-forbehold.
Det vil sige, at indkalder man til den konference, og opnår man ikke sit resultat, og vil man så træde ud, skal der altså tages et forbehold fra dansk side.
Det vil sige, at så står vi altså med et nyt forbehold, og det vil jo heller ikke være særlig konstruktivt, mens vi sidder og forhandler en traktat; vi ville skulle bruge kræfterne på at få et forbehold, hvor vi skulle bruge kræfterne på at få en traktat.
Jeg ved godt, at det ikke er i Enhedslistens interesse, men det er i vores interesse.
Så vi står altså langt bedre ved at deltage aktivt i samarbejdet og så derigennem søge at ændre de aspekter, som vi ikke er enige i.
Lad mig altså så opsummere følgende: I Danmark går vi ind for, at det er helt op til de enkelte medlemslande selv at vælge deres energimiks; det er i vores egen interesse.
Regeringen kan derfor ikke pålægge andre lande at afvikle deres atomkraft.
Det er endvidere et helt forkert tidspunkt at arbejde for en ændring af Euratomtraktaten, fordi vi ikke bør komplicere bestræbelserne på at finde en løsning på spørgsmålet om forfatningstraktaten.
Vi skal bruge vores kræfter på at opnå positive resultater for Danmark i spørgsmålet om forfatningstraktaten og på at fremme det danske indspil til EU’s energipolitik, hvor vi jo er enige om, at der skal være langt mere vedvarende energi.
Endelig er der meget positivt i Euratom-samarbejdet, som vi fra dansk side gerne vil deltage i, så vi skal ikke med et nyt forbehold sætte os uden for det område, vi gerne vil medvirke til at have indflydelse på.
Det er derfor regeringens opfattelse, at beslutningsforslaget bør afvises.