runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kirsten Brosbøl (S), 2006-12-12:
Jeg hoppede faktisk lidt i stolen over ministerens bemærkninger om beskyttelsesperioden, fordi jeg noterede mig, at ministeren spurgte, hvad de skal lave i de 100 dage, hvis man ikke gør det, som regeringen foreslår, nemlig at opstille en masse krav om, hvad de skal, for at de kan få beskyttelsestilbuddet.
Det, der er kernen i et beskyttelsestilbud, og det, der ligger i ordet refleksionsperiode, er jo netop, at man giver kvinderne tid til at få den nødvendige behandling i tilfælde af sygdom, uønsket graviditet og psykiske men efter de traumer, de er blevet påført som følge af den forbrydelse, de har været ofre for.
Der er vel ikke nogen tvivl om, at ordet refleksionsperiode dækker over, at kvinderne får fred til at komme sig over de traumer, de er blevet påført, og at der ikke nødvendigvis skal stilles en hel masse krav om, hvad der skal ske i den periode.
Når det så er sagt, er vi selvfølgelig enige i, at den indsats, der allerede nu bliver gjort i beskyttelsesperioden på de 30 dage, og som handler om forberedelse til hjemsendelse og etablering af kontakt til ngo'er i hjemlandet, hvis kvinden ønsker det, selvfølgelig skal fortsætte.
Men for os er det helt afgørende, at beskyttelsesperioden reelt skal give kvinderne rum til at komme sig over de traumer, de er blevet påført.
Eva Kjer Hansen (V), 2006-12-12:
Jeg kan kun gentage, at jeg faktisk mener, at lovgrundlaget er klart og tilstrækkeligt, for hvilken myndighed, der skal have ansvaret, afhænger jo af den konkrete situation og den indsats, der er behov for.
Det er rigtigt, at vi har diskuteret en sag for nylig, og med hensyn til de beslutninger, der blev truffet, er det jo sådan, at vi – jeg havde nær sagt heldigvis – ikke har ret meget erfaring med problemer på området.
Men det er klart, at der skal skabes en bevidsthed om, på hvilken måde den slags sager skal håndteres.
Line Barfod (EL), 2006-12-12:
Mener ministeren, at det skal være GræstedGilleleje Kommune, fordi Gribskov Asylcenter tilfældigvis ligger her?
Skal den kommune være ansvarlig for de børn, der måtte formodes at være ofre for menneskehandel?
Er det den kommune, der skal have ansvaret for at finde ud af, om de skal i familiepleje, eller hvad der i øvrigt skal ske?
Familiepleje vil jo normalt ikke være tilstrækkeligt for børn, der er ofre for menneskehandel og bliver truet med, at deres familie bliver slået ihjel.
Mener ministeren slet ikke, at der kan være behov for at undersøge, hvilket lovgrundlag som kan være fornuftigt for at give alle myndigheder det bedst mulige udgangspunkt for at håndtere disse her sager og desuden præcisere samarbejdet mellem forskellige myndigheder?
I og med at man får et lovgrundlag, får det jo også indflydelse på en række ting i forbindelse med forvaltningsloven, offentlighedsloven og meget andet.
Eva Kjer Hansen (V), 2006-12-12:
Angående Enhedslistens beslutningsforslag syntes jeg, det var vigtigt, at vi fik evalueret de forskellige elementer i handlingsplanen for at kunne vurdere, hvad det lige præcis er, der samlet skal til, og jeg er enig i, at der er behov for et videnscenter.
Der er simpelt hen brug for en koordinering af de forskellige aktiviteter på området.
Vi har jo diskuteret i forskellige sammenhænge, at man skal følge udlændingelovens regler, og i det omfang, der er behov for det, trækker man på servicelovens bestemmelser.
Jeg mener, det er et både klart og tilstrækkeligt lovgrundlag, som giver god baggrund for at tage vare på børnene.
Line Barfod (EL), 2006-12-12:
Ministerens udsagn om, at lovgrundlaget er i orden, var jo meget firkantet.
Da vi for et halvt år siden diskuterede Enhedslistens forslag til en indsats på det her område, var ministerens udsagn om, at der ikke var brug for et videnscenter, også ret firkantet.
Det center kommer så nu, så man kan jo håbe på, at ministeren også får tænkt sig om i forbindelse med lovgrundlaget.
Jeg vil gerne høre, hvorfor ministeren ikke mener, at der er behov for, at vi har en klar lovbestemmelse om, at her er en opgave, som de sociale myndigheder skal tage sig af, ligesom vi med det, vi har fået sat ind i straffeloven, har klare bestemmelser om, hvad der er strafbart i forbindelse med menneskehandel, og ligesom vi i forbindelse med andre sociale opgaver har klart stående i lovgivningen, at det er et myndighedsansvar.
Eva Kjer Hansen (V), 2006-12-12:
Svaret er, at der vil være penge til informationskampagner.
I hvilket omfang og hvor mange osv. vil jeg ikke tage stilling til på nuværende tidspunkt, for jeg mener, der er et behov for at se på undervejs, om der nu er brug for at opprioritere eller nedprioritere i forhold til indsatserne.
Men der vil være penge til det.
Jeg har meget svært ved at forstå, hvad det er, der bliver efterlyst fra oppositionspartiernes side i forbindelse med den her uafhængige rapportør.
Jeg synes, at det, det må gælde om, er, at vi nøje kan følge med i, hvad der sker på området.
Og hvem vil så være de bedste til det?
Det mener jeg centeret vil være.
Jeg synes ikke, vi skal bruge en hel masse ressourcer på at opbygge en helt anden instans, der så skal have stort besvær med at hitte de her oplysninger de forskellige steder for at kunne give os de oplysninger, som vi gerne vil have.
Jeg har simpelt hen svært ved at se, hvad det er for et mål, man forfølger med kravet om den der store uafhængighed, frem for at satse på, at vi løbende har et rigtig godt indblik i, hvad der sker, via centeret.
John Dyrby (S), 2006-12-12:
Nogle gange er det jo svært at være uenig med ministeren, men jeg må indrømme, at jeg ikke helt forstod det.
Altså, var det et ja eller et nej til at øremærke midler til løbende kampagner over for efterspørgselssiden?
Med hensyn til det med en rapportør: Det tror jeg nok jeg i virkeligheden forstod, og jeg forstod også hensigten.
Men er det ikke vigtigt, at COWI peger på, at det skal være en uafhængig person, en uafhængig rapportør?
Det kan jeg ikke rigtig se man opnår ved det her.
Men man kunne jo gøre det ved at tage et enkelt lille skridt videre; så ville man have det, som COWI-rapporten i virkeligheden foreslår.
Så er ministeren ikke enig i, at man i virkeligheden ikke er så langt fra at have det, som vi alle i virkeligheden kunne ønske?
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2006-12-12:
I starten af indlægget kritiserede ordføreren dybt, at ulandsbistanden var blevet beskåret, fordi der netop her var et problem med hensyn til handlede kvinder.
Nu vil jeg gerne spørge: Det kan ikke være rigtigt, at Enhedslisten mener, at vi betaler ulandsbistand til Letland, som vi eksempelvis modtager nogle kvinder fra.
Line Barfod (EL), 2006-12-12:
Det vil jo hjælpe, hvis de ved, at de har 100 dage, hvor de er i en slags helle, hvor de er beskyttede, hvor de kan få hjælp til f.eks. at få en abort, til at få behandling for de sygdomme, de måtte have, få behandlet de sår, de måtte have, få alt det, som de har behov for, uden at der er nogen betingelser knyttet til det.
Det er det, jeg har forstået har været en væsentlig erfaring fra nogle af de lande, der har længere beskyttelsesperioder, altså at det har stor betydning, at de ved, at de er beskyttede i den periode og ikke kan risikere at blive sendt ud.
Så er det klart, at det vil være godt, hvis man samtidig kan få opbygget en tillid hos dem til at kunne snakke med dem om, hvad man kan gøre for, at de kan komme hjem til trygge vilkår, og hvad man kan gøre for at få dem til at vidne mod de bagmænd, der har været med i det.
Men ud fra det, jeg har forstået af erfaringerne, er det meget vigtigt, at det ikke er betinget i den periode, de er her, og at man ikke kan afbryde beskyttelsesperioden, hvis man ikke synes, at de lever op til kravene til samarbejde.
Vi har jo set andre steder i udlændingeloven, at det ofte er nogle meget voldsomme krav, man stiller til folk.
Marion Pedersen (V), 2006-12-12:
Det kan godt være, jeg er lidt tungnem i dag, det er også sent på dagen, men jeg forstår det ikke helt, for hvis de alligevel stikker af med det samme for at rende tilbage til de der bagmænd, fordi de er bange, så vil det jo ikke hjælpe noget, at der er en beskyttelsesperiode, som er fuldstændig uden betingelser.
Det vil jo ikke hjælpe noget som helst.
Grunden til, at vi gerne vil gennemføre det med de 100 dage, er jo netop, at de danske organisationer får tid til at kontakte ngo'erne i pigernes hjemlande, får mulighed for at finde ud af, hvordan de i øvrigt skal hjælpes for at komme trygt og sikkert hjem.
En beskyttelsesperiode uden betingelser vil jo ikke hjælpe de piger, som under alle omstændigheder vil løbe tilbage til bagmændene, fordi de er så bange for dem, at de ikke tør andet.
Der vil den slags beskyttelsesperiode, som ordføreren taler om, jo ikke hjælpe noget.
Line Barfod (EL), 2006-12-12:
Mange af dem er i en situation, hvor de er utrolig bange for både at blive handlet igen og også bange i forbindelse med de trusler, der kan være fremsat mod dem selv og deres familie.
Nogle af dem kan måske endda finde på at stikke af for at komme tilbage til det, som man ellers har hjulpet dem væk fra, fordi de er så bange for, hvad der kan ske med dem selv og deres familie.
Derfor er erfaringerne fra de lande, der har en længere beskyttelsesperiode, at det er vigtigt at have en ubetinget beskyttelsesperiode.
Og jeg håber, at vi snart får den undersøgelse, som Nordisk Råd har besluttet at Ministerrådet skulle gennemføre, af, hvad erfaringerne er med længere beskyttelsesperioder, end vi har i de nordiske lande, for det tror jeg vil kunne afklare mange af de debatter, vi har her.
For os er den lære, vi hidtil har draget, at der er brug for en ubetinget beskyttelsesperiode, fordi det må være hensynet til ofrene, der er det vigtige.
Marion Pedersen (V), 2006-12-12:
Det var den sidste bemærkning, der fik mig op af stolen, for jeg undrer mig over, hvad der skulle være i vejen med, at de handlede kvinder kan få de 100 dage, hvis de samarbejder om deres egen hjemsendelse.
Altså, jeg har svært ved at forstå, hvad det er, der er problemet i det.
Det er jo ikke noget med, at vi hægter det op på, at de skal samarbejde med politiet og vidne osv.
Det drejer sig jo netop om, at de skal samarbejde om deres egen hjemsendelse, altså at vi ligesom har en eller anden form for sikkerhed, eller hvad man skal kalde det, for, at de ikke ryger lige til bage i armene på de samme mennesker, som har solgt dem én gang.
Det er jo lige netop det, der er pointen med, at de skal have de 100 dage.
Line Barfod (EL), 2006-12-12:
Nogle af de mennesker, der er ofre for menneskehandel, er så mishandlede, har været igennem så mange ting, kommer fra lande, hvor myndigheder absolut ikke er nogle, man kan have nogen som helst tillid til, at det er nødvendigt at have nogle beskyttelsestilbud til dem, hvor der ikke er noget krav om, at de skal samarbejde, hverken med politi eller andre myndigheder, men at de derimod bare er beskyttede.
Så kan man håbe på, at det i løbet af den periode lykkes at få dem til at få så meget tillid til myndighederne, at de tror på, at myndighederne i Danmark er anderledes end de myndigheder, de kender fra deres hjemland, og at de godt kan have tillid til dem.
Men vi mener, at de skal have muligheden for at blive her i hele beskyttelsesperioden, uanset om de vil samarbejde med politi og andre myndigheder eller ej.
Hvis Venstre vil være med på det, så er det jo fint.
Vi ville meget gerne lave en fælles vedtagelse for hele Folketinget, hvor vi kunne give en 100 dages ubetinget beskyttelsesperiode.
Ellen Trane Nørby (V), 2006-12-12:
Jamen så tror jeg bare, vi taler forbi hinanden, for når jeg læser »samarbejde med myndighederne«, handler det jo i høj grad netop om – og det håber jeg også at Enhedslistens ordfører er enig i – at skabe et tillidsforhold.
Det handler om at bygge kvinderne op menneskeligt, give dem en lille smule anstændighed og en lille smule selvtillid tilbage.
Man kan måske også give dem noget meningsfuld aktivering i den tid, de er her, og forhåbentlig skabe et tillidsforhold til dem, som gør, at de også har mulighed for og kompetence og kraft og selvstændighed til at kunne vidne mod de bagmænd, som vi jo alle sammen er interesserede i at vi får ram på i den her situation.
Så hvad er det i det at samarbejde med myndighederne, som Enhedslisten er så meget imod?
Line Barfod (EL), 2006-12-12:
Enhedslisten har valgt at gå med i vedtagelsen sammen med Socialdemokraterne, Radikale og SF, fordi vi ikke mener, at det, der kommer fra regeringen og Dansk Folkeparti, er godt nok.
Vi mener ikke, det er nok at lave en udvidelse af beskyttelsesperioden, som er betinget af, at man samarbejder med myndighederne, fordi mange af ofrene for menneskehandel har stort behov for beskyttelse og for at have lang tid til at få opbygget tillid til, at myndigheder overhovedet er nogle, man kan samarbejde med.
Mange af dem har desværre nogle forfærdelige erfaringer med, at myndigheder er nogle, som de kan risikere overfalder dem, nogle steder kan de endda risikere, at de voldtager dem, og derfor skal beskyttelsesperioden være ubetinget.
Det er for os meget afgørende.
Ellen Trane Nørby (V), 2006-12-12:
Når jeg hører ordførerens tale om alle de mange ting, som man gerne så styrket, bliver jeg sådan lidt i tvivl, for når jeg læser op af det forslag til vedtagelse, der er fremsat, så står der: at give ofrene for menneskehandel, der samarbejder med myndighederne om forberedt hjemsendelse, en udsendelsesfrist på op til 100 dage, at støtte ofrene ved at forbedre de sociale tilbud i Danmark, at forebygge menneskehandel ved øget internationalt samarbejde og øge befolkningens viden om dette, at oprette et videns- og koordinationscenter for menneskehandel.
Hvad er det, der gør, at Enhedslisten og Enhedslistens ordfører ikke kan støtte den vedtagelse, som netop understreger de punkter, som Enhedslistens ordfører ellers har stået og nævnt fra Folketingets talerstol?
Hvorfor kan Enhedslisten ikke støtte vedtagelsen fra Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti?
Line Barfod (EL), 2006-12-12:
Nu synes jeg, at det er en meget grov beskyldning, som fru Anne-Mette Winther Christiansen kommer med mod sin partifælle, udviklingsministeren, at ulandsbistand skulle være en tilfældig portion penge, der ikke gavner noget.
Det synes jeg er en lidt grov beskyldning mod både udviklingsministeren og de mange, der gør et kæmpe arbejde for at give en ulandsbistand, som rent faktisk skal medvirke til udvikling, og hvor det er klart, at uddannelse er en væsentlig del af det.
Det er klart, at det også hjælper, at de kvinder eller børn eller mænd, som er blevet handlet, får hjælp til at komme tilbage og få uddannelse, men det bedste ville jo være, at de slet ikke blev handlet i første omgang.
Når vi ikke handler danske mennesker til andre lande, så er det jo, fordi der heldigvis ikke er nogen, der er i så slem en situation, som man ser i nogle lande, og derfor skulle vi gerne få udviklet resten af verden, så der ikke er så stor ulighed og så stor fattigdom.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2006-12-12:
Men er det ikke også rigtigt, at noget af det, der giver grobund for udvikling, er uddannelse og det at være selvforsynende; og via tætte kontakter til ngo'er i hjemlandene vil vi jo netop kunne hjælpe kvinderne noget bedre i gang gennem en meget præcis indsats i modsætning til, hvis vi indbetaler en tilfældig portion penge til et land.
Hvis vi betaler den præcis til kvinderne og ngo'erne, så er der dog en direkte effekt af det beløb, de får.
John Dyrby (S), 2006-12-12:
Tak for ministerens svar.
Og det må vi så se om der ikke bliver gjort; det tror jeg nu nok.
Den ene er: Ville det ikke være en god ting, hvis vi øremærkede nogle midler til løbende informationskampagner over for efterspørgerne, altså kunderne, helt uden om andre forhold i øvrigt, så vi havde en løbende indsats på den front?
Den anden ting drejer sig om det med en rapportør.
Jeg bemærkede jo, at ministeren sagde, at hun løbende vil holde øje – og meget nøje øje – med det her område og dets udvikling, og det er jeg glad for; det tror jeg er vigtigt.
Men så er der vel ikke så langt til, at man udpeger en rapportør, en, der moniterer, hvad der sker på området, en helt uafhængig person eller uafhængig instans.
For det fremgår jo af COWI's rapport i punkt 10 på side 5, at den, der skal monitere det her – det foreslår COWI – ikke skal varetage andre opgaver under handlingsplanen.
Så der er vel ikke så stor afstand mellem det, ministeren gerne vil, og det, der foreslås i rapporten.
Så kunne man ikke også tage bare det lille skridt?
Irene Simonsen (V), 2006-12-12:
Vi er så heldige, siger fru Lone Dybkjær, at vi kan hjælpe de danske kvinder.
Det er faktisk også det, vi gør med de udenlandske kvinder nu.
Det er rent faktisk, at vi hjælper dem.
Men hvad er alternativet?
Jeg hørte en politimand sige til mig for ikke så lang tid siden: I virkeligheden skal man jo sætte sig ind i, hvad de kvinder kommer fra.
De kommer måske fra et prostitutionsmiljø i hjemlandet, der er endnu værre end det, de er kommet til i Danmark.
Så den indsats, vi gør nu, består i, at vi hjælper dem her, men også hjælper dem til at få skabt en ordentlig tilbagevenden og ud af bagmandens kløer, når de kommer hjem, så de ikke kommer hjem til et prostitutionsmiljø, der måske er endnu værre end det, de er i i Danmark.
Det har jeg det fint med, og det står jo i forhold til at se det hele som en social indsats.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2006-12-12:
Det skal være ulovligt i Danmark at købe sex af kvinder, af mænd, af børn, af alle mennesker, uanset hvor de kommer fra, hvad de har lavet før, hvordan de er kommet hertil, og hvilken baggrund de ellers har, og det er derfor, at SF ikke kan støtte det her delforslag.
Vi vil have den hele vare, for ellers tror vi ikke på, at vi sender det rigtige signal.
Kirsten Brosbøl (S), 2006-12-12:
Det, jeg godt vil have præciseret
– og jeg tror også, det var noget af det, som fru Lone Dybkjær spurgte ind til – er, at det jo allerede foregår i den beskyttelsesperiode, der er i dag.
Der er bare behov for noget mere tid til at gøre det i.
Det foregår, uden at kvinden giver et skriftligt samtykke eller et samtykke på anden vis.
Man giver jo i dag kvinderne en hjælp, mens de er i beskyttelsestilbuddet.
Det, som vi jo bare gerne så, var, at man lavede en reel udvidelse af det tilbud, som allerede er der i dag.
Men det tilbud er der jo allerede i dag, så man kan jo godt opfatte det, at man skal skrive under på noget, som et krav – om ikke en trussel så et krav – for at man kan få lov til at blive i de 100 dage.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2006-12-12:
Nej, det er ikke en begrænsning, der skal være forklaringen på, hvorfor de ikke får de 100 dage.
Men jeg oplever i hvert fald, at det er sådan, at ngo'er i de lande, som pigerne kommer fra, har nogle stærke netværk.
Dem skal vi have udbygget endnu mere, sådan at det ikke nødvendigvis – for mig at se – er myndighederne, man har behov for at kontakte, men at det med hensyn til tryghed og den trygge hjemrejse lige så vel kan være ngo-netværket i hjemlandet, der træder i karakter.
Kirsten Brosbøl (S), 2006-12-12:
Jeg vil også bare gerne have ordføreren til at præcisere, at der jo allerede i dag i det beskyttelsestilbud, som Reden-Stop Kvindehandel driver, bliver gjort en kæmpestor indsats for netop at hjælpe kvinderne hjem.
Det har bare vist sig, at mange af dem er meget skeptiske over for, at man tager kontakt til myndigheder i hjemlandet.
Det betyder jo ikke, at man ikke kan gøre en indsats for at hjælpe dem og for at sikre, at de får en tilfredsstillende modtagelse i hjemlandet på anden vis, eller at der sker nogle andre ting i forbindelse med deres hjemsendelse.
Det, vi bare er bekymret for, er, at man stiller en barriere op over for de her ofre, som gør, at mange af dem vil sige: Det bryder jeg mig ikke om, det vil jeg ikke.
Derfor opnår man ikke en reel udvidelse af beskyttelsesperioden, og derfor får de kun de 30 dage, sådan som jeg har forstået det, som regeringen og Venstre lægger op til.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2006-12-12:
Jeg takker for at få lov til at svare på denne måde.
Det er for mig at se ganske klart, at det kan være et mundtligt tilsagn om, at man ønsker et samarbejde om at planlægge hjemrejsen, og at man ønsker at være en part, men at man formoder, at det er danskerne, der sørger for at lave det planlæggende arbejde.
Så jeg oplever i hvert fald, at det sagtens kan lade sig gøre med et mundtligt tilsagn.
Lone Dybkjær (RV), 2006-12-12:
Spørgsmålet var, om man ikke kan samarbejde, uden at man skriver under.
Og så kan man sige, at det måske også er at belaste et samarbejde med ngo'erne lige voldsomt nok.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2006-12-12:
Jeg har stor tillid til vores ngo'er, rigtig stor tillid.
Og jeg synes, de formulerer sig meget godt i den måde, de beskriver over for ofrene, hvilke hjælpemuligheder der er, og hvilke foranstaltninger de kan sørge for at hjælpe med.
Så jeg nærer ikke den store tvivl om, at det er muligt at forklare disse ofre, at der altså er en mulighed for hjælp.
Og nu glemte jeg sidste halvdel af spørgsmålet.
Lone Dybkjær (RV), 2006-12-12:
Jeg forstod på ordførerens partifælle integrationsministeren, at det ikke var det, der var det afgørende mere.
Nu var det et spørgsmål om samarbejde om hjemsendelsen.
Men det kan vi jo komme nærmere ind på.
Det er også muligt, at jeg har misforstået noget.
Det, jeg gerne vil spørge om, er: Kan man ikke godt forestille sig, at kvinden samarbejder om sin hjemsendelse, uden at hun skriver under på noget?
Det, som jeg virkelig synes er så mærkeligt, er, at man bliver ved med at stille de der krav om, at de skal skrive under på dit og dat.
Jeg tror ikke, at de mennesker, der har været handlet på den måde, er i en sådan normaltilstand, at de kan vurdere, hvad det er, de skriver under på.
Og jeg tror ikke, at de kvinder, der er handlet, føler, at de offentlige myndigheder altid er deres venner.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2006-12-12:
Nej, at vidne er da absolut meget væsentligt.
Hvis pigerne har overskuddet til og muligheden for at kunne hjælpe med at vidne mod bagmændene, er det dog det, der vil være det rigtig vigtige for os, fordi det er det, der er nyttigt, så vi kan komme ind og få fat i hele miseren bag alt det her, netop bagmændene.
Lone Dybkjær (RV), 2006-12-12:
Er det rigtigt opfattet, at der sker det nu, at de her 100 dage sådan set ikke er specielt væsentlige i forbindelse med at vidne mod bagmænd, men at det er sådan, at nu handler det kun om en hjemsendelse?
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2006-12-12:
Hvis vi skal vende tilbage til en forklaring på, hvorfor det var 30 dage, kan jeg sige, at der jo hele tiden har været en forklaring i den lovtekst om, at udrejsefristen kunne fastsættes til et senere tidspunkt, altså efter de 30 dage, hvis der var et konkret behov herfor, f.eks. behov for lægehjælp, eller hvis man – som vi også tidligere har drøftet – var inde i en forhandling med politiet og hjalp med at vidne.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2006-12-12:
Nu spurgte ordføreren selv tidligere, hvorfor oppositionen fremsætter et forslag, der handler om 3 måneder, når man nu kommer og siger 100 dage.
Jeg kan forstå, at det er vigtigt for ordføreren, hvad der sker i de 100 dage.
Hvorfor er det lige 100 dage?
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2006-12-12:
Indledningen i SF's spørgsmål dækkede hundrede procent det, som det hele handler om: opfølgningen, hjælp i forbindelse med hele handleplanen, som vi netop har lavet om de handlede kvinder.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2006-12-12:
Ordføreren siger, at opholdet er en beskyttelse.
Vil det sige, at ordføreren ikke interesserer sig for, om kvinderne tilbydes sundhedstjek, lægehjælp, social omsorg i den periode, de er her?
Hvor vigtig er kvindernes situation egentlig for Venstres ordfører, hvor vigtigt er det, at kvinderne kommer på fode igen efter sexslaveri, noget, der ikke er nogen her i den her sal der kan forestille sig hvordan må være at opleve på egen krop?
Hvad er vigtigst for Venstres ordfører, kvindernes situation, og at de kommer på fode igen, eller at de kommer hurtigt ud af landet?