runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Gade (V), 2007-05-22:
Jeg har været ude i hele landet sammen med modstandere af den politik, som regeringen følger i Irak, og den har jeg debatteret offentligt.
Jeg vil gerne høre, om hr. Jens Christian Lund kan finde eksempler på, at jeg skulle have takket nej, medmindre det har været med baggrund i, at jeg simpelt hen ikke kunne den pågældende dag.
Det er sådan, at vi understøtter den irakiske regering.
Den irakiske regering har det svært, fordi der er det, der hedder sekterisk vold, specielt i området omkring Bagdad.
Det er det, der gør, at man ikke har kunnet nøjes med de 330.000 sikkerhedsstyrker, som på nuværende tidspunkt er uddannet.
Og derfor er det således, at specielt amerikanerne, men også resten af koalitionen, fortsætter uddannelsen af soldater, således at man når op på yderligere 80.000 styrker.
Så er man oppe på over 400.000 styrker, og det er det, man vurderer der er behov for, hvis irakerne selv skal overtage størstedelen af ansvaret for sikkerheden i deres eget land.
Og det er bl.a. med baggrund i det, vi er der.
Vi hjælper på politisiden, og vi hjælper på træningssiden i forsvaret.
Og nu er tiden altså kommet til, at vi har uddannet så mange mod syd i det, der hedder den 10. division, at irakerne selv kan overtage ansvaret.
Og det gør de så i den fjerde provins forventeligt omkring august-september måned; det er den provins, der hedder Basra.
Nej, det er forsvarsministeren overhovedet ikke enig med spørgeren i.
Tværtimod har jeg fuldstændig min frie ret til at sige lige præcis, hvad jeg mener, så længe jeg ikke går i rette med eller beder Forsvarets Efterretningstjeneste om at ændre noget som helst.
De kan skrive lige, hvad de vil.
Nu kan jeg jo ikke stille spørgsmål til hr. Morten Bødskov, men det kunne være spændende for ham at høre, om de irakiske politikere, der var til stede i Danmark, anser situationen i deres land som værende borgerkrigslignende, for det gør de nemlig ikke.
Jeg medgiver gerne, og jeg har sagt det offentligt både her og i aviserne, at sikkerhedssituationen i Irak ikke er tilfredsstillende.
Den er værre, end jeg havde både håbet og forventet, men det ændrer ikke ved det faktum, at den irakiske regering ønsker at overtage ansvaret for den sydlige del.
Jeg har sagt, at irakerne gerne vil være herre i eget hus, og at vi gerne vil ud.
Nu handler det om at finde tidspunktet for det.
Nu har irakerne sagt, at de vil overtage ansvaret.
Derfor har vi indfriet vores løfte både til den irakiske regering og til vælgerne i Danmark, og derfor trækker vi vores bataljon ud med udgangen af juli måned i år, således at de vil være ude af Irak senest den 15. august.
Per Clausen (EL), 2007-05-22:
Sagen er jo den, at med de regler, der i dag er, og de personalefaciliteter, der skal stilles til rådighed for personalet i store butikker, er personalet sikret ordentlige vilkår.
Det er fuldstændig unødvendigt at give butiksejerne mulighed for at bygge 200 m2 mere af den grund.
Den del af forslaget handler kun om at give dem bedre vilkår og skabe et nyt hul, som gør, at de kan overskride det samlede arealkrav i butikkerne.
Det er jo også derfor, at de faglige organisationer, som organiserer de mennesker, der arbejder i butikkerne, klart har sagt: Det her har vi ikke brug for, det her har vi ikke noget ønske om, det vil kun yderligere medvirke til at skævvride den danske butiksstruktur.
Derfor støtter de jo også Enhedslistens ændringsforslag.
Jørn Dohrmann (DF), 2007-05-22:
Det, man kan sige der er lagt op til med lovforslaget her, er jo netop, at der ikke er nogen, der begynder at spekulere i, om det bedre kan betale sig at investere i butikken, eller om det bedre kan betale sig at investere i personalefaciliteter.
Netop som Enhedslistens repræsentant bør man jo egentlig sige: Skal vi ikke tale medarbejdernes sag?
Det gør man ikke her.
Næ, her vil man straffe medarbejderne med, at de eventuelt skal afgive noget plads til mere butiksareal.
Det synes vi er forkert.
Per Clausen (EL), 2007-05-22:
Jeg vil bare spørge hr. Jørn Dohrmann, om ikke han kan bekræfte, at Enhedslistens ændringsforslag ikke fratager de ansatte nogen som helst rettigheder med hensyn til at have personalefaciliteter til rådighed.
Der har de præcis de samme rettigheder, som de har i dag, uanset om Enhedslistens ændringsforslag vedtages eller ej.
Det, der er tale om, er, at Enhedslistens ændringsforslag vil betyde, at butiksejerne ikke får mulighed for at bygge butikker, som er 200 m2 større, end lovgivningen ellers ville tillade.
Jørn Dohrmann (DF), 2007-05-22:
Når man hører hr. Per Clausen, lyder det, som om der er store tilbageskridt på det her område.
Der er også fremskridt, som jeg mener det er vigtigt at fremhæve.
Men det er også kedeligt at konstatere, at et flertal i Folketinget her ikke har tillid til de byrødder, der sidder i de lokale styrer rundtomkring.
Vi har i hvert fald fra Dansk Folkeparti haft og har tillid til, at de godt kan styre de her områder.
Vi kan derimod konstatere, at et flertal her i Folketingssalen med regeringen i spidsen nu vil til at placere de store butikker som IKEA og den slags i centrum af byerne med den store katastrofe til følge, at man selvfølgelig ikke kan komme ind til bycentrene.
Man kan ikke finde parkeringspladser.
Hvis man forestiller sig den situation, man har her i København, hvor man ikke engang kan komme af med sin bil, bliver det et udbredt fænomen i hele landet, og det er en katastrofe, som Dansk Folkeparti ser det.
Vi deler overhovedet ikke det synspunkt, som Enhedslisten har lagt for dagen, om, at man nu vil fratage de medarbejdere den mulighed, at de godt kan få nogle udvidelser, nogle goder til netop deres faciliteter.
Det kunne være motionsrum, det kunne være andre ting, de måtte ønske, og som netop skulle tilgodese dem som personale.
Det synes vi er et fremskridt i lovforslaget.
Så synes vi også, det er godt, at det med lovforslaget er blevet præciseret, hvad et byggemarked er, og hvad en tømmerhandel er.
Det er vigtigt, at man ikke bare skærer det hele over en kam og så alligevel ikke kan definere, hvad der bliver forhandlet det ene sted og det andet sted.
Men det vigtigste ved lovforslaget her er jo netop, at man egentlig kan forklare det, man også skal forsvare.
Vi ser f.eks. nogle byer, som bliver skilt ad, som Fredericia, hvor man har 38.000 indbyggere på den ene side af motorvejen og 12.000 på den anden side, og alligevel kan de ikke få lov til at tælle som en by, der har 50.000 indbyggere.
Det kan man ikke forklare, og det kan man heller ikke forsvare, og derfor vil Dansk Folkeparti også stemme imod et så ugennemarbejdet forslag som det, der er forelagt.
Der har vi også det lokale selvstyre, som selvfølgelig er en god medspiller, som selvfølgelig har kontakten til de bygherrer, der eventuelt vil bygge i området.
Der er jo ingen, der er interesseret i at bygge flere butikker, end de har kunder til, og derfor mener vi, at det er overflødigt, at vi går så hårdt til værks, at vi ikke vil overlade noget mere kompetence til byrådene sammen med bygherren.
Morten Bødskov (S), 2007-05-22:
Ministeren kan være helt sikker på, at også Socialdemokratiet indsamler indtryk, ligesom den øvrige del af befolkningen dagligt samler indtryk af, hvordan situationen er i Irak.
Jeg tror, at det er svært at finde nogen, der kan være uenig med Forsvarets Efterretningstjeneste i, at det, der er, er borgerkrig.
Det er ikke bare Forsvarets Efterretningstjeneste, der mener det.
Det er der også andre der mener.
Kan ministeren ikke være enig i, at det er uhyre problematisk, at en minister går i rette med en efterretningstjeneste, som laver et meget, meget troværdigt arbejde til en folketingsdebat, som laver et meget, meget centralt bidrag til den beslutning, som Folketinget skal træffe, og at det principielt, selv om Forsvarets Efterretningstjeneste er uafhængig, er meget uheldigt, at man som minister går i rette med sin efterretningstjeneste om en så afgørende vurdering, som ligger til grund for en så afgørende beslutning?
Søren Gade (V), 2007-05-22:
Nu er det vigtigt at understrege, at jeg selvfølgelig tager Forsvaret Efterretningstjenestes vurdering til efterretning, og det må da glæde hr. Morten Bødskov, at Forsvarets Efterretningstjeneste er uafhængig af mig, og Forsvarets Efterretningstjeneste skriver lige præcis de vurderinger, Forsvarets Efterretningstjeneste vurderer er dem, de skal skrive.
Men hr. Morten Bødskov må altså også forstå, at jeg er en mand, som ikke bare får input her fra Folketingssalen.
Jeg rejser rent faktisk rundt i verden, herunder også i Irak, og har endda et stort antal gange besøgt Irak og været i Bagdad, hvor jeg også har haft samtaler med irakiske politikere, ligesom irakiske politikere har været til stede i her Folketinget.
Hvis politikerne her i salen havde villet møde dem, kunne de have mødt de irakiske politikere for 14 dage siden.
Det er vigtigt at understrege, at det borgerkrigslignende begreb, som vi har brugt i Forsvarets Efterretningstjeneste, ikke er et firkantet og definerbart begreb.
Sikkerhedssituationen er forskellig forskellige steder i Irak.
Den centrale del omkring Bagdad er det sted, hvor det kan sammenlignes med borgerkrig, så er der det nogenlunde fredelige Nordirak, og så er der den sydlige del af Irak, som er et område midt imellem.
Jeg vil gerne understrege, at jeg på ingen måde går i rette måde med FE.
FE kan og vil og skal skrive lige præcis det, FE vil, men det betyder jo ikke, at FE kan give mig som minister mundkurv på.
Jeg har jo lov til selv at samle mine input og gå rundt og snakke med politikere rundtomkring i verden, og jeg kan i øvrigt kun opfordre hr. Morten Bødskov til at gøre det samme.
Morten Bødskov (S), 2007-05-22:
I sidste uge var der en uskøn debat i offentligheden mellem Forsvarets Efterretningstjeneste og forsvarsministeren, om der er eller ikke er borgerkrig i Irak.
Jeg tror faktisk, at der er en hel del, der undrer sig over, at den debat kom.
Det ene er, at forsvarsministeren synes, at han skulle gå i rette med Forsvarets Efterretningstjeneste, for det kunne generelt være et problem.
Det næste er, at den vurdering fra Forsvarets Efterretningstjeneste om borgerkrig i Irak var en del af grundlaget for den beslutning, man traf i Folketinget, om en ændring af det danske bidrag i Irak.
Jeg kunne godt tænke mig at vide, hvilket grundlag forsvarsministeren har for at mene, at der ikke er borgerkrig i Irak, altså hvorfor forsvarsministeren er uenig med Forsvarets Efterretningstjeneste.
Per Stig Møller (KF), 2007-05-22:
Det er jo også et spørgsmål, vi har haft mange gange.
Jeg tror, hr. Morten Messerschmidt også har prøvet en hel del gange her fra pladsen.
Der har ikke ved de tidligere traktater på det her tidlige stadium i forhandlingsprocessen været nogen regering, som har sagt, at det skal vi have en folkeafstemning om.
Det vil jeg heller ikke gøre.
Det må afhænge af, hvad det er for en traktat, og så må vi jo se på traktaten i forhold til behovet for en folkeafstemning.
Martin Henriksen (DF), 2007-05-22:
Netop i forlængelse af, at regeringen gerne ser flere flertalsafgørelser, er der jo nogle, der tolker det som værende suverænitetsafgivende.
Nu ved jeg godt, at regeringen ikke gør det, men det er der i hvert fald nogle, der gør, bl.a. Dansk Folkeparti.
I forbindelse med den udmelding, som kom i pressen fra SF og fra Dansk Folkeparti, som gik ud og sagde, at de to partier mener, at der skal være en folkeafstemning om den nye traktat, kunne jeg godt tænke mig at stille et spørgsmål.
Jeg kender jo regeringens hidtidige position, som er, at man ikke vil tage stilling til det på nuværende tidspunkt, men i forlængelse af, at der netop er kommet det her – så vidt jeg husker, er det også noget nyt, at SF går ud og siger på linje med Dansk Folkeparti og Enhedslisten, at der er behov for en folkeafstemning, når man har haft de her drøftelser om indholdet i traktaten – har regeringen så genovervejet sin holdning til en folkeafstemning, og går regeringen nu ind for en folkeafstemning?
Det er trods alt relevant, at danskerne får mulighed for at sige ja eller nej til det grundlag, som det europæiske samarbejde fremover skal baseres på.
Per Stig Møller (KF), 2007-05-22:
Det synes jeg da i høj grad er relevant.
Jeg synes, det er et godt spørgsmål.
Der er bare det ved det, at det jo er blevet besvaret utallige gange.
Vi har haft en folketingsdebat om det, som hr. Martin Henriksen rigtigt siger.
Vi har også en vedtagelse i Folketinget, hvori Folketinget præciserer, hvad den danske position er i forbindelse med forhandlingerne.
Så der er såmænd ikke noget nyt, men jeg skal gerne rekapitulere.
Som jeg sagde før: Vi synes, forfatningstraktaten er en god traktat.
Hvis den kan komme igennem, er det godt for os, men kan den ikke komme igennem, fordi, som hr. Martin Henriksen si
ger, at to lande har stemt nej, og de fastholder deres nej til forfatningstraktaten, som den er, må vi jo finde en anden løsning
Der er nogle ting, som er en fordel: Der er det, at vi får en fast formand for Rådet, som skulle betyde, at vi kommer til at arbejde bedre og mere effektivt, der er det, at EU får en fast udenrigsrepræsentant, og at man søger at få mere enstemmighed omkring udenrigspolitikken, uden at det er et must, et krav, men man forsøger at gøre det.
Stemmevægtene ændres, så de bliver mere retfærdige for nogle af de nye lande, den slags ting er jo nødvendige.
Og så kommer der flere flertalsafgørelser.
Hvis det står til os, og vi skal have en mindre traktat, skal der også være flere flertalsafgørelser.
Det betyder så også, at vi kan få effektiviseret arbejdet, og samtidig betyder det, at EuropaParlamentet får en større indflydelse, for hvor der er flertalsafgørelser, skal Europa-Parlamentet også ind.
Derved demokratiserer vi arbejdet mere.
Så nogle af de ting, vi lægger vægt på, bliver revet over, hvis forfatningstraktaten ikke kan vedtages, som den er.
Martin Henriksen (DF), 2007-05-22:
Så kunne man jo så problematisere det, at EUforfatningen reelt er blevet forkastet ved to folkeafstemninger.
Det ved jeg godt måske er en længere diskussion at gå ind i, og som vi ikke har tid til her.
Men ministeren var sådan set lidt inde på det, og vi spurgte også ind til det i sidste uge, tror jeg, det var, da vi havde en debat på baggrund af et beslutningsforslag fra Dansk Folkeparti.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, hvad regeringen og statsministeren konkret siger til det tyske formandskab, altså hvilke overvejelser man har omkring EU-forfatningen.
Kan ministeren ikke pege nogle ting ud, som man synes er mere væsentlige end andre, som man ønsker at lægge vægt på i forhandlingerne om den her nye EUforfatning?
Jeg synes, det er relevant, og jeg synes også, at Folketinget og folk, der sidder og lytter, har krav på at vide det.
Per Stig Møller (KF), 2007-05-22:
Jeg har ikke nogen specielle meldinger om Sarkozy-Merkel-mødet, så det vil jeg ikke være i stand til at oplyse Folketinget om.
Hr. Anders Fogh Rasmussen har ikke været hos Merkel, han er hos Merkel i dag, og derfor kan jeg jo heller ikke oplyse, hvad der er kommet ud af mødet, når mødet finder sted eller skal til at finde sted eller måske lige har fundet sted.
I hvert fald er det i dag, mødet finder sted.
Sarkozys position kan hr. Martin Henriksen orientere sig om i aviserne, men den danske position er, at vi synes, at forfatningstraktaten er en god traktat.
Hvis man kan få den igennem, synes vi, det er fint, men kan man ikke få den igennem, ønsker vi at få de væsentligste fornyelser bragt ind i en mindre traktat.
Martin Henriksen (DF), 2007-05-22:
Det, jeg godt kunne tænke mig at spørge ind til, er det uformelle møde om EU-forfatningen, som blev holdt mellem den nyvalgte franske præsident Sarkozy og det tyske formandskab ved Angela Merkel.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, om regeringen ved, hvad der kom ud af det uformelle møde i forbindelse med udarbejdelse af forfatningstraktaten.
I den anledning kunne jeg også spørge, nu, hvor jeg forstår, at statsministeren har været nede hos det tyske formandskab, om man der har drøftet det videre forløb for EU-forfatningen, og hvad man eventuelt er nået frem til i de drøftelser.
Per Stig Møller (KF), 2007-05-22:
Hr. Rune Lund og den her Nyhedsavis er vist de eneste i hele verden, der har den opfattelse.
Hr. Rune Lund har det altid bedst med at stå alene, og det er jo også fint.
Jeg agter faktisk ikke at bruge Folketingets tid på de her fortænkte, studentikose manøvrer, som er i gang for øjeblikket.
Jeg kan kun sige, at man selvfølgelig respekterer den internationale retsorden, og det gør man ved, at Sikkerhedsrådet har truffet beslutningen.
Så kan man bagefter komme og sige, at Sikkerhedsrådet traf en forkert beslutning – det kan historikere jo skændes om til evig tid.
Men der er da ikke nogen, der er i tvivl om, at Taleban var et uhyrligt regime, og der er ikke nogen, der er i tvivl om, at AlQaeda er en kæmpe forbryderorganisation.
Spm. nr. US 137
Rune Lund (EL), 2007-05-22:
Min hensigt er selvfølgelig på ingen måde at forsvare Taleban, og det ved udenrigsministeren også godt.
Min hensigt er at respektere, at vi har en international retsorden, der skal overholdes.
Og når man læser i en artikel i Nyhedsavisen, at der er blevet skrevet en ph.d.-afhandling, som sætter spørgsmålstegn ved lovligheden af, at man gik ind i Afghanistan, synes jeg, det er meget alvorligt, og så synes jeg, det er noget, man skal tage meget seriøst.
Når nu udenrigsministeren nævner Afghanistan og Taleban og Osama bin Laden, var det jo sådan, at Talebanstyret – hvor forfærdeligt og forbryderisk det end var – faktisk var villig til at indgå i nogle forhandlinger om, at man f.eks. kunne få stillet Osama bin Laden for en domstol i et neutralt land, ikke i USA.
Det understreger for mig også den pointe, at forhandlingsmulighederne ikke var udtømt på daværende tidspunkt, og så synes jeg, det er meget alvorligt, at man går ind i en angrebskrig.
Men jeg må jo stille et skriftligt spørgsmål, hvis udenrigsministeren ikke på stående fod i dag kan afvise, at der rent faktisk var tale om et brud på folkeretten, da man gik ind i Afghanistan efter den 11. september.
Men så kan udenrigsministeren måske forholde sig til de FN-resolutioner, som blev vedtaget efter den 11. september.
Her er det jo sådan, at de to første resolutioner, der bliver vedtaget, ikke indeholder ordet Afghanistan.
Man forholder sig generelt til retten til at kunne forsvare sig.
Kombineret med, at man siden hen tydeligvis ikke har kunnet bevise, at det rent faktisk var Talebanstyret, som stod bag angrebet den 11. september, kan man så ikke på den måde konkludere, at der faktisk ikke var noget grundlag for at sige, at det var lovligt at angribe Afghanistan tilbage i sin tid efter den 11. september?
Per Stig Møller (KF), 2007-05-22:
Nej, det vil jeg overlade til historikere, som åbenbart kan synes, det er interessant.
FN har jo truffet beslutningen, Sikkerhedsrådet har truffet beslutningen i henhold til kapitel 7, så jeg kan ikke forholde mig til en nyhedsavis, jeg ikke har læst, og til en afhandling, jeg ikke har læst.
Jeg er helt sikker på, at hr. Rune Lund må have misforstået afhandlingen, hvis den kan godkendes på Københavns Universitet.
Rune Lund (EL), 2007-05-22:
Jeg synes, spørgsmålet er lidt vigtigt, for hvis vi går ind for, at der skal være et internationalt retssamfund, og der skal være nogle regler for, hvornår man kan gå i krig, og hvornår man ikke kan gå i krig, og hvis disse regler ligesom skal bruges til noget, skal man jo også overholde de regler.
Der er jo andre regimer rundtomkring i verden, som man kunne forestille sig at USA gerne ville vælte.
Vi så bl.a., hvordan USA var involveret i det mislykkede kup, der var mod Hugo Chavez i Venezuela tilbage i 2002.
Er det her en problematik, som udenrigsministeren vil gå nærmere ind i for at undersøge, om det rent faktisk er sådan, at krigen, der blev ført mod Afghanistan tilbage i sin tid, faktisk ikke var lovlig i henhold til folkeretten?
Per Stig Møller (KF), 2007-05-22:
Jeg kunne næsten fristes til at stille det spørgsmål til hr. Rune Lund, om den afhandling er blevet godkendt på Københavns Universitet, for det ville da være temmelig forbløffende.
Det er jo en kendt sag, at Al-Qaeda holdt til i Afghanistan.
Det er en kendt sag, at Omar Mullah havde en aftale med bin Laden om, at han kunne være der, og det er en kendt sag, at han stadig væk gemmer sig i Talebanområderne.
Så det må være en meget, meget fortænkt afhandling, hr. Rune Lund bygger på.
Rune Lund (EL), 2007-05-22:
Han udtaler: USA og Danmark havde ikke ret til at vælte Taleban, blot fordi Taleban gav husly til terrorister.
De allierede måtte kun vælte Taleban, hvis de kunne bevise, at Taleban direkte kontrollerede de flykaprere fra Al-Qaeda, der stod bag angrebet den 11. september, men det er aldrig blevet bevist ud fra det, vi ved i dag, hvor operationen mod Taleban derfor er i strid med folkeretten.
Jeg kunne godt tænke mig udenrigsministerens kommentar til den artikel.
Jesper Langballe (DF), 2007-05-22:
Det vil jeg meget gerne forklare hr. Troels Ravn.
Der sidder lidt over et par hundrede afviste nordirakiske asylansøgere, som hører hjemme i et område, hvor der ikke alene ikke er borgerkrig, der er overhovedet ingen uro.
Alt fungerer, bortset fra at fordi Saddam Hussein systematisk har dræbt mændene i Kurdistan, er der et kolossalt underskud af mænd.
De har virkelig brug for de mennesker.
De kommer hjem opkvalificeret af Danmark.
De kommer derned til et job, de kommer derned med penge, der står et projekt klar, de kan tage fat på, og deres børn er sikret skolegang.
Ærlig talt, er det ikke noget at byde på i forhold til, at den måde, man har gjort sig fortjent til alt det på, faktisk bare er ved at være afvist asylansøger?
Jeg synes, det er kulant ud over alle grænser.
Per Stig Møller (KF), 2007-05-22:
Den beslutning traf Sikkerhedsrådet og FN jo altså.
Og jeg skal da gerne give et skriftligt svar, hvis jeg får et skriftligt spørgsmål om alle de folkeretlige ting.
Hr. Rune Lund kan ikke forlange, at jeg sådan på stående fod skal kunne alle mulige resolutioner.
Men det afgørende er jo, at Sikkerhedsrådet bemyndigede til, at man kunne gå i krig med Afghanistan, at Taleban husede Al-Qaeda, at der var en aftale mellem Omar Mullah og bin Laden om, at han ikke udleverede bin Laden, altså Omar Mullah – det kunne han jo bare have gjort – til retsforfølgelse, for Al-Qaeda har jo aldrig nogen sinde lagt skjul på, at de foretog uhyrlighederne den 11. september.
Tværtimod har vi jo alle sammen set på skærmen – men det kan jo være, at hr. Rune Lund ikke har set det – hvordan bin Laden sad og var begejstret for det, han havde gjort.
Og man kan jo også læse i al-Zawahiris skrifter, det kan man jo på nettet, hvordan de hylder de her 19 selvmordspiloter, som lavede uhyrlighederne den 11. september.
Så jeg synes, hr. Rune Lund er ude i et meget fortænkt ærinde.
Er formålet, at vi skal fortryde, at Taleban er faldet?
Er formålet, at vi skal fortryde, at bin Laden sidder i bjergene og gemmer sig?
Så sympatiserer jeg ikke med hr. Rune Lunds formål, og jeg forstår ikke, hvor han vil hen med det her.
Det afgørende er jo altså, at Taleban husede bin Laden, at de gav ham mulighed for at fortsætte sine ugerninger, og at de ikke afleverede ham bagefter.
Martin Henriksen (DF), 2007-05-22:
Men netop i forlængelse af, at regeringen og, sådan som jeg har forstået det, mange andre medlemslande ønsker flere flertalsafgørelser, og netop i respekt for, at der bl.a. er nogle, der opfatter det som værende suverænitetsafgivende, kan man vel godt fristes til at tro, at det så rent faktisk også kommer igennem.
Når nu ministeren og regeringen og de andre EU-positive partier taler om, at vi skal demokratisere EU, er det vel også meget rimeligt, hvis man så sagde, at vi har et princip om, at når der kommer et nyt traktatgrundlag, som vi skal tage stilling til, er det også et sundt princip, at det selvfølgelig så bliver lagt ud til folkeafstemning.
Kan ministeren ikke se en vis logik i det, også når ministeren skal leve op til sine egne ord om, at vi skal have demokratiseret EU?
Det synes jeg sådan set kan være meget fornuftigt.
Så skal vi ikke have en folkeafstemning i forlængelse af ministerens fornuftige principper?