Marlene Harpsøe (DF), 2008-04-02:
Danmark er et land med en høj grad af frihed.
Vi kan være stolte af at bo i Danmark, hvor ligestillingen vurderes højt og er en integreret del af vores værdier og vores velfærd.
Op mod 13.000 kvinder af anden etnisk herkomst end dansk lever i dag isoleret.
De har hverken adgang til uddannelse eller job, men lever bag hjemmets fire vægge.
I Dansk Folkeparti mener vi, at vi skal hjælpe disse udsatte kvinder.
Derfor glæder det os også i Dansk Folkeparti, at regeringen i år vil foretage en kortlægning af, hvilke barrierer der er, for at særlig kvinder med indvandrerbaggrund kan opnå ligestilling, samt hvilke initiativer der kan nedbryde disse barrierer.
For Dansk Folkeparti er sagen klar.
De mange tusind isolerede kvinder skal selvfølgelig have mulighed for uddannelse og job ligesom deres danske medsøstre.
Denne mulighed for frihed for kvinderne vil også medføre en holdningsændring i indvandrerhjemmene, som vi i Dansk Folkeparti gerne ser, således at kvinder ikke skal stilles ringere end mænd, uanset hvilken kultur de oprindelig stammer fra.
Antallet af selvmordsforsøg blandt indvandrerkvinder og efterkommere i Danmark er 4,5 gange større, end det er for deres jævnaldrende indvandrermænd og efterkommere, samt 4,5 gange større, end det er for de danske jævnaldrende kvinder.
Det er en tendens, som vi i Dansk Folkeparti frygter skyldes æresrelateret tvang, samt at pigen på grund af familiens kulturelle forhold ofte sættes i situationer, hvor hun ikke ser nogen anden udvej end at fravælge livet.
Der er alt for lidt fokus på det her område, og vi har gentagne gange stillet spørgsmål til velfærdsministeren for at opmuntre til, at der bliver redegjort for, hvilke forhold der egentlig gør, at så mange unge piger af anden etnisk oprindelse tyer til selvmord.
Foreløbig har ministeren ikke ønsket at bidrage dertil, men vi vil fra Dansk Folkepartis side fortsætte med at kæmpe for et øget fokus på og en øget indsats for de mange unge kvinder, der er selvmordstruede.
Vold er desværre stadig en stor belastning for mange kvinder.
Det er vigtigt, at der er de rette muligheder til rådighed for kvinder, der måtte flygte fra en voldelig ægtemand eller samlever.
Det betyder, at vi skal sikre de fornødne antal pladser på landets kvindekrisecentre, og i forlængelse heraf har Dansk Folkeparti netop fremsat et beslutningsforslag, som har til hensigt at skærpe straffen for hustruvold eller partnervold, således at det bliver en skærpende omstændighed, hvis volden begås af en fortrolig hustru eller ægtemand.
Det står i skarp kontrast til i dag, hvor en partner oftest får en rabat i sådanne sager.
En stor del af kvinderne på landets kvindekrisecentre har andet etnisk ophav end dansk.
Det er vigtigt at påpege over for mændene, at volden er uacceptabel.
Desuden skal vi sikre, at kvinderne kan føle sig trygge.
Derfor mener vi selvfølgelig også i Dansk Folkeparti, at voldelige ægtemand, der ikke er danske statsborgere, skal udvises af Danmark.
Kvinden skal sikres tryghed og skal ikke frygte, at manden overfalder hende, sådan som det senest er sket i sagen fra en isenkræmmer i Hørsholm, der havde meget, meget drastiske konsekvenser.
Men når vi taler om ligestilling, skal vi selvfølgelig også huske på, at debatten ikke kun handler om kvinder.
Den handler også om mænd.
Derfor mener vi i Dansk Folkeparti, at der bør gøres mere for kriseramte mænd, der ikke i dag har de samme muligheder for behandling på krisehjem som kvinder.
Således fremgår det også af tal fra ministerens redegørelse, at ca. 8.000 mænd årligt oplever partnervold.
Jeg har uden held efterlyst initiativer fra ministerens side rettet mod disse mænd.
Men Dansk Folkeparti var glade for, at partierne bag fordelingen af satspuljemidlerne var mere positive over for at give støtte til et mandekrisecenter.
Der er kun 30 pladser på landsplan for mænd i krise.
Det er alt for lidt, og derfor mener vi, at der skal fokuseres meget mere på dette område, idet man ikke må negligere, at også mænd ligesom kvinder kan opleve partnervold og komme ud i kriser.
I redegørelsen fra ligestillingsministeren efterlyser vi fra Dansk Folkepartis side initiativer i forhold til homoseksuelle, som udsættes for de såkaldte hate crimes.
Vi mener, at det er vigtigt, at der bliver redegjort for det her problem i Danmark, når op mod en tredjedel af homoseksuelle i lande, vi normalt sammenligner os med, oplever hate crimes på grund af seksuel orientering.
Det er afstumpet, og vi lægger fra Dansk Folkepartis side skarpt afstand til den slags, altså at homoseksuelle overfaldes på den måde.
Og når den her form for kriminalitet foregår i vores søsterlande, mener vi i Dansk Folkeparti også, at det er værd at undersøge omfanget heraf i Danmark, så vi kan bekæmpe den slags.
Vi har desuden noteret os, at ligestillingsministeren ønsker at udstille de virksomheder, der er med i et ligestillingscharter og ikke lever op til de linjer, som ministeren i den forbindelse har udstukket for dem, heriblandt i forhold til om de har nok kvinder i ledelsen.
I Dansk Folkeparti mener vi, at det er en forkert måde at arbejde for ligestilling på.
Vi mener, at det tværtimod vil have den modsatte effekt, nemlig den, at virksomheder slet ikke vil deltage i charteret.
Hvis man for alvor ønsker flere kvinder på topposter, ja, så må man gå frivillighedens vej og undgå tvang.
Der har desuden aldrig været så mange kvinder på længerevarende uddannelser i Danmark.
Pigerne er rent faktisk kommet i overtal på en lang række universitetsstudier, bl.a. medicin og jura, fag, der jo erfaringsmæssigt fører til højere løn og højere placering i ledelsespositioner.
Derfor opfordrer vi fra Dansk Folkepartis side også til, at man slår koldt vand i blodet.
Der skal nok komme flere kvinder i virksomhedsbestyrelserne, og der er ingen grund til at fremprovokere noget, der er en positiv og naturlig udvikling.
I Dansk Folkeparti finder vi det påfaldende, at regeringen har et behov for for fortsat at arbejde med nedbrydningen af bestemte kønsroller og kønsrollemønstre.
Man fødes ikke ind i et tomrum, man fødes som dreng eller pige, og drenge og piger er fra naturens hånd nu engang indrettet med forskellige styrker, kompetencer og interesser.
Samfundet skal ikke medvirke til at gøre drenge til piger og piger til drenge.
Det er naturligt, at der er flere mænd, der vil være automekanikere, og flere kvinder, der vil være sygeplejersker.
Det ligger i kvindens natur at passe børn og pleje syge.
Forsøger man at ændre på naturens forudsætninger, opnår man alene at opfostre mænd og kvinder, der ikke hviler i sig selv.
Drenge skal således ikke tvinges til at lege med dukker, og piger skal ikke lege med biler, hvis de ikke har en naturlig lyst hertil.
Forestillingen om at nedbryde kønsrollerne tilhører en anden tid, en tid, hvor muligheden for at gøre karriere som kvinde var begrænset.
Kvindekampen i 1970'erne var nødvendig og fik ændret en del forhold, men nu må vi til at vågne op til det nye årtusind og indse, at ligestilling i dag er helt anderledes end tidligere.
Og jeg mener kun, at udviklingen har været til kvindernes fordel.
Når det er sagt, vil jeg også sige, at kvinder selvfølgelig ikke skal lønnes dårligere end mænd eller have ringere karrieremuligheder end mænd.
Men kvinder skal ikke være mænd, og mænd skal heller ikke være kvinder.