Lars-Emil Johansen (SIU), 2007-09-06:
Finansloven er de politiske drømmes virkelighed.
Det er i finansloven, de forskellige ideologier får fast form, og de forskellige politiske aftaler får de rammer, de reelt kan udfolde sig inden for uden for dette hus.
Derfor er det også med glæde, jeg kan konstatere, at den udmærkede aftale, der nu er blevet indgået om den fremtidige varetagelse af det grønlandske retsvæsen, nu også har fået sit økonomiske fundament via dette finanslovforslag.
Lad mig også benytte lejligheden til at ønske den danske regering og det danske folk tillykke med den fremragende økonomiske situation, som landet befinder sig i i disse år.
I den sammenhæng kunne man vel med rette forestille sig danskerne som et lykkeligt folk, styret af en række politikere, der aldeles ikke er på udkig efter at tage de få indtægtsmuligheder, som andre, økonomisk ringere stillede folk har udsigt til, fra dem.
Det var i store træk også den oplevelse, vi havde i Grønland, da vi efter lange og til tider ganske vanskelige forhandlinger i Selvstyrekommissionen nåede frem til en aftale, som alle partier i Grønland og Danmark med undtagelse af Dansk Folkeparti kunne tilslutte sig.
Det grundlæggende perspektiv i den aftale var og er, at den på en gang sikrede og sikrer Grønland en mulighed for at pumpe eventuelle nye indtægter fra landets råstoffer ind i vores egen pengekasse og samtidig starte afviklingen af det bloktilskud, som vi gerne ser afløst af Grønlands egen økonomiske formåen.
Hidtil er det ikke lykkedes.
Desværre er behovet for bloktilskuddet derimod steget i de seneste år, og tilskuddet nåede efter min mening den absolutte smertegrænse, da det passerede de 3 mia. kr.
Nu skal den udvikling vendes, og det er en af grundene til, at den grønlandske side – på trods af vore problemer med en række andre områder i forslaget til den nye selvstyrelov – gik ind for det samlede kompromis om lovforslaget, som blev opnået på møderne i Selvstyrekommissionens arbejdsgruppe den 30. marts 2007 i København og gentaget på selve kommissionens møde den 13. juni 2007 i Tasiilaq, og som alle ansvarlige partier, også i Danmark, som sagt sluttede fuldt ud op om.
Sådan set burde der altså ikke være mere at rafle om, hvis man ellers ønsker at holde sig til indgåede aftaler.
Men desværre er der i den ellevte time opstået problemer, som i hvert fald indtil videre har blokeret forhandlingerne i Selvstyrekommissionen.
Jeg vil gerne bruge denne lejlighed til at opfordre til, at vi, der indgik aftalen, nu står sammen og afslutter den i den ånd, den blev indgået i.
Selve Selvstyrekommissionen er jo netop et udtryk for, at vi i Grønland fortsat ønsker et fredeligt og værdigt samarbejde med Danmark.
De, der sår tvivl om det, har intet forstået af den grønlandske politiske virkelighed i disse år.
Lad mig i denne sammenhæng også slå fast, at skulle der opstå tvivl om aftalens ord, f.eks. med hensyn til definitionen af begrebet det offentliges indtægter fra råstofaktiviteten i Grønland, har vi allerede en klar rettesnor at gå efter, nemlig loven om mineralske råstoffer i Grønland, som Folketinget vedtog allerede for 9 år siden.
Denne lov og de tilhørende bekendtgørelser beskriver ganske klart, hvad begrebet det offentliges indtægter dækker over, og der er således ingen grund til det fuldstændig unødvendige ophold i forhandlingerne om Grønlands fremtid, som desværre er situationen lige nu.
Selvstyrekommissionen har gjort sit arbejde færdigt, lovforslaget skal blot renskrives og forelægges opdragsgiverne, nemlig den grønlandske landsstyreformand og den danske statsminister, ved først givne lejlighed.
Der er som tidligere nævnt indgået nødvendige kompromiser for at kunne nå så vidt, specielt hvad angår den manglende udvidelse af Grønlands udenrigspolitiske kompetence.
Men sådan er det jo med alle kompromiser.
Man kan ikke være tilfreds med alle detaljer i en indgået aftale, det tror jeg at i hvert fald det ene af regeringspartierne vil nikke genkendende til.
Men et godt kompromis er og bliver en langt mere dynamisk faktor for enhver samfundsudvikling end en gold og fastlåst konflikt, især når det er baseret på en så bred enighed, som vi har her.
Derfor er min opfordring ganske simpelt at følge de andre gode eksempler, som dette finanslovforslag indeholder om samarbejde mellem Grønland og Danmark, og få selvstyreloven gjort til konkret virkelighed så hurtigt som muligt.
Jeg skal derfor anmode regeringen og landsstyret om at udvirke, at Selvstyrekommissionen færdiggør sit arbejde på grundlag af de hidtil indgåede kompromiser og de hidtil indgåede aftaler mellem danske og grønlandske politikere.
Det vil igen være et eksempel til efterlevelse, hvis vi endnu en gang formår at bevæge os hen mod grønlandsk selvstændighed uden at slå skår i det grønlandske og det danske folks relationer til hinanden.
Med tiden ønsker vi, at den nye selvstyrelov skal afløse den hjemmestyrelov, som nu er ved at være forældet, set i lyset af de kolossale forandringer, der er ved at bryde igennem i det arktiske område, og som vil ændre vores livsvilkår for altid.
Det er den fremtid, vi er i gang med at forberede os på, både på det forfatningsmæssige, det økonomiske og det udenrigspolitiske område, og det er en proces, der hverken kan, skal eller bør stoppes.
Alene klimaændringerne i Arktis er nok til, at enhver kan se, at fremtiden er over os med uanede konsekvenser.
Derfor vil jeg også slutte dette indlæg med at vende tilbage til et enkelt, men tungt kritikpunkt mod det finanslovforslag, vi her behandler, nemlig den arktiske forskning.
Vi fra den nordatlantiske gruppe har igen og igen i de sidste 5 års finanslovforhandlinger råbt for døve øren om behovet for en helt anderledes dansk indsats i forskningen i Arktis.
Vi har opfordret til en storstilet dansk indsats og til at støtte udviklingen af viden, f.eks. gennem det fællearktiske universitets initiativ, kaldet New Arctic, der pågår hos alle andre relevante aktører i det arktiske område, men forgæves.
I december sidste år samlede vi de herværende ambassadører fra de arktiske lande med USA og Rusland i spidsen til konference her i Tinget, så de kunne påpege, hvad fremtiden i det arktiske område indebærer, både for udviklingen og for sikkerheden.
Det var den nordatlantiske gruppe i Folketinget, der var vært ved denne konference, og måske har den hjulpet lidt.
I hvert fald er vores land nu blevet den store showcase i den danske indsats i klimadebatten, og regeringen bringer gang på gang fornemme udenlandske gæster til isbræen, så vi med glæde kan få lov til at beværte dem med grønlandske pindemadder, mens fotograferne tager billeder af alt andet end de grønlandske borgere, som klimaændringerne rammer.
Samtidig er det endelig gået op for den danske offentlighed, at Nordvestpassagen er ved at åbne sig med et potentiale for en revolution inden for den globale søtransport, der vil få uanede konsekvenser for os og vores del af verden.
Alt det burde der forskes i på en helt anderledes aktiv måde fra dansk side.
Det er ikke nok at sætte penge af til at undersøge, om kontinentalsoklen omkring Grønland berettiger til et krav på Nordpolen engang langt ude i fremtiden.
Der er brug for en langt mere omfattende og differentieret forskning i både klimaændringer, trafiksystemer, råstoffer, de erhvervsmæssige og sociale konsekvenser og alle de øvrige virkninger af de kommende ændringer i den arktiske verden.
Derfor bør ideen om et klimauniversitet i Grønland også forfølges langt mere aktivt og samtidig gøres til en del af det samarbejde mellem Grønland, Danmark og USA, som fulgte af aftalen om Thule og missilskjoldet.
Alt dette burde allerede i år kunne ses på finanslovforslaget.
Men det kan det ikke, og det er en fejl, som jeg endnu en gang vil opfordre regeringen til at gøre noget ved.
I den sammenhæng bør regeringen hurtigst muligt se på, hvad der sker i Canada, i USA, i Rusland og i Norge i disse år, hvor der på alle områder sættes ind med massive forsknings- og handlingsplaner i milliardklassen for deres arktiske områder.
Her er der nemlig tale om eksempler til efterlevelse for Danmark.
Med disse ord kan jeg meddele, at også mit parti kan støtte det foreliggende forslag til finanslov.