Pia Olsen Dyhr (SF), 2013-05-31:
Først vil jeg gerne takke for en god debat – det har været en både god, konstruktiv og indsigtsfuld debat.
Det er jo min første debat overhovedet som minister, og det er en fornøjelse at komme i Folketingssalen.
Det er ikke så tit, en handelsminister gør det; det gør man mere, når man sidder med et ressort og en masse lovforslag.
Så vil jeg sige, at der er rejst mange spørgsmål i de forskellige ordføreres indlæg, men der er især nogle, jeg gerne vil knytte nogle kommentarer til for på en eller anden måde at lave en cirkel i den her debat.
Først er det i forhold til verdens fattigste: Der skal ikke være nogen tvivl om, at den her regering er interesseret i, at frihandel skal understøtte verdens fattigste.
Det arbejder vi aktivt på, når vi diskuterer EPA-aftalerne i EU, når vi diskuterer Aid for Trade, og når vi understøtter udviklingslandenes muligheder for at deltage i det internationale handelssystem.
Det gør vi også op til de frihandelsforhandlinger og den diskussion, vi skal have til ministermødet i december endnu en gang, hvor den danske regering har presset på, for at der netop skal vedtages en pakke for de fattigste lande i verden.
Det har vi en stor interesse i, fordi vi ved, at det er de fattigste lande, der i øjeblikket taber i det handelssystem, vi er i.
De har åbnet deres markeder; de har brug for til gengæld at få adgang til vores markeder.
Det er en stor udfordring og noget, der kun kan løses gennem globalt handelssamarbejde.
Så synes jeg også, man skal notere sig en lille underfundighed i strategien, som jeg selv synes vi skal dyrke nærmere fremadrettet.
Det er nemlig spørgsmålet om de globale værdikæder.
Vi har utrolig lidt viden om, hvad det betyder for dansk økonomi med de globale værdikæder.
Det foregår så gennem Tyskland eller Kina eller andre steder, men varerne ender i sidste ende i USA.
Det element synes jeg er tankevækkende og måske derfor også rigtig interessant at få undersøgt nærmere.
Jeg ved, at Aarhus Universitet nu går i gang med et større forskningsprojekt ledet af Philipp Schröder med støtte fra TrygFonden for netop at undersøge, hvad der ligger i det her, og hvad det betyder for dansk økonomi.
Er det kun trist for dansk økonomi, når vi ser, at job bliver outsourcet fra Danmark, eller kan det måske i sidste ende have en plusværdi for dansk økonomi?
Det er vi simpelt hen nødt til at have mere viden om, og OECD har lavet de første undersøgelser.
Det er også en del af den handelspolitiske strategi.
Så vil jeg sige, at det ikke er et enten-eller, når vi snakker vækstmarkederne eller BRIK eller USA eller hele verden kontra vores nærmarkeder.
Det er et både-og.
Men det, vi skal være opmærksomme på, er, at væksten foregår uden for EU i øjeblikket, og hvis vi gerne vil have, at Danmarks vækst og velstand fortsat skal stige, og hvis vi vil bevare det velfærdssamfund, vi har, så forudsætter det altså, at danske virksomheder også eksporterer til lande længere væk.
Det er ikke alene ved brug af bilaterale handelsaftaler, at vi kan sikre, at danske virksomheder får nogle ordentlige vilkår; det er også ved mange af de forskellige eksportelementer, vi laver.
Og der vil jeg faktisk gerne takke de borgerlige partier for bl.a. gennem »Vækstplan DK« at sørge for, at vi har flere midler til netop at lave det arbejde, vi gør, på vækstmarkederne.
For der er ingen tvivl om, at det hjælper danske virksomheder.
Så er der spørgsmålet om WTO og de multilaterale aftaler.
Og jeg vil sige, at jeg synes, det er rigtig positivt, at Enhedslisten her i dag nu støtter det multilaterale handelssystem, som jo ellers ikke har været Enhedslistens politik.
Det er et system, der tidligere fra Enhedslistens side har været kritiseret for at have udemokratiske elementer.
Jeg mener, det er det mest velfungerende system, vi har internationalt, i forhold til at sørge for fair handel.
Alle spillere er med til at diskutere i WTO, og derfor kan man også sætte en barre i forhold til, hvad for nogle spilleregler der skal være, når vi sørger for tjenesteydelser, når vi sørger for industrivarer, når vi snakker om landbrugsvarer, der bliver handlet over grænserne.
Jeg synes, det er rigtig trist, at Doharunden er låst fast.
Jeg har gjort alt, hvad jeg har kunnet; jeg har også bedt mine embedsmænd om at gøre alt, hvad de kan; jeg har undersøgt i EU, hvad vi kan, i forhold til at sætte gang i WTO-udviklingsrunden.
Så det er ikke på grund af manglende lyst fra dansk side.
Jeg ved også, at den tidligere regering har haft det samme ønske, men det er simpelt hen.
fordi de stormagter, der er i øjeblikket – og her mener jeg især USA kontra Kina og Indien – bærer en del af ansvaret for, at forhandlingerne ikke løfter sig videre.
Og det er de fattigste lande, der i sidste ende taber på det.
Så må vi lave bilaterale handelsaftaler, og jeg mener ikke, at det underminerer det multilaterale spor.
Det har også være en prioritet fra dansk side at sige, at det skal bidrage til WTO-sporet.
Det kan man også se med de frihandelsaftaler, der er indgået siden Lissabontraktaten fra EU's side, både med Sydkorea, med Singapore og nu også i de afsluttende forhandlinger, vi sidder i, med Canada, forhåbentlig med Indien og ved de igangsatte forhandlinger med Japan og USA.
Så jeg vil sådan set sige, at de bilaterale handelsaftaler måske på et tidspunkt kan være med til at løfte Doha videre.
Så siger Enhedslistens ordfører desværre fra talerstolen, at den her handelspolitiske strategi kun sætter danske virksomheders interesser i højsædet.
Jeg mener ikke, at noget kan være mere forkert, når jeg læser den handelspolitiske strategi.
Når jeg har været med til at arbejde for den, har det jo netop handlet om at få en balance.
Jo, det er vigtigt, at vi sørger for, at danske virksomheder klarer sig godt ude i verden.
Så hvis jeg ikke som minister tager ansvar for det ude i verden og sørger for dansk velfærd, er jeg uansvarlig.
Så der er ingen tvivl om, at jeg også skal sørge for, at danske virksomheder klarer sig godt på ordentlige vilkår, men det handler en handelspolitisk strategi sådan set ikke kun om.
Den har også stor fokus på udvikling, og for første gang nogen sinde, og det synes jeg sådan set at Enhedslisten skal notere sig, er udvikling med i den handelspolitiske strategi, det har det ikke været før.
Så der er sådan set et nyt element, hvor Enhedslisten burde se sig selv imødekommet.
Jeg noterer mig Liberal Alliances ordførers kommentar om forhandlingerne.
Jeg kunne godt have ønsket, at vi måske kunne være kommet i mål med, at Liberal Alliance også kunne have været med på det forslag til vedtagelse, der er fremsat, men jeg vil også gerne sige, at det er vigtigt for den her regering, at vi sammenknytter bæredygtig udvikling, miljø og arbejdstagerrettigheder med handel.
Grunden til, at vi ikke skal afkoble de to processer, er, at så skaber vi ulige vilkår for danske virksomheder ude i verden.
Hvis de er de eneste, der lever op til ordentlige vilkår for arbejdstagerne, hvis de er de eneste, der sørger for, at arbejdstagerne får ordentlig løn, og hvis de er de eneste, der sørger for, at der ikke foregår korruption – for det må de ikke have, det er ulovligt i Danmark – jamen så er de stillet ulige med f.eks. deres konkurrenter ude på markederne, hvis vi ikke sørger for, at det er en del af de bilaterale handelsaftaler, at det skal løftes.
Jeg tror for det første, det er den måde, vi sikrer danske virksomheder bedre på, og jeg mener for det andet, at vi også har et ansvar for at løfte det her.
Det handler om et spørgsmål som det, vi så i Savar i Bangladesh, nemlig at en fabrik styrter sammen og mange mennesker dør.
Og det handler om det tøj, vi hver især går rundt i, fordi det er produceret under sådan nogle vilkår.
Hvis vi ikke kan løfte det i en handelspolitisk sammenhæng, har jeg svært ved at se, hvad der skulle kunne gøre det.
Og der er vi nødt til handelspolitisk at gå ind og diskutere det, løfte rammen og være med til at sørge for, at det ikke kun er de danske virksomheder, der skal løfte den her byrde, det skal vi sådan set alle sammen.
Så det handler i virkeligheden for mig at se om en dagsorden, der hænger godt sammen, ikke kun for virksomheder, men sådan set også for stater, for vi mener grundlæggende også, at bæredygtig udvikling, miljø og arbejdstagerrettigheder er noget, der skal være på den globale dagsorden, ikke bare når vi taler i FN, men sådan set også når vi sidder i handelsforhandlinger.
Når det er sagt, synes jeg, det har været en fornøjelig debat.
Jeg håber ikke, det bliver sidste gang, og jeg glæder mig til fremtidige debatter både i Europaudvalget og selvfølgelig også i den her ærede sal.