runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ida Auken (S), 2012-04-20:
Jeg glæder mig meget til at høre hr. Jørn Dohrmanns ordførertale, for jeg er godt nok forvirret på et højere plan nu.
Først var § 73 så ukrænkelig, at al form for ekspropriation skulle ud af vagten, og lige pludselig kan man fra hr. Jørn Dohrmanns side godt ekspropriere til det ene og det andet.
Lad mig bare sige det helt klart: Ekspropriation er det sidste redskab, man skal gribe til.
Det sker meget sjældent, at man gør det med private.
Og er man ikke enig med kommunen, kan man prøve sin sag ved domstolene.
Man kan kun pege på meget få sager, og det viser, at kommunerne faktisk godt kan håndtere det her spørgsmål.
Skal man så ikke lade være med at falde ned af sin stol, fordi der kommer en enkelt sag i pressen, og køre populisme på det?
Jeg synes ikke, det er klædeligt for Folketinget.
Jeg synes, vi skal diskutere det her seriøst og sige: Private kan lige så vel som offentlige instanser finde på projekter, der gavner almenvellet.
Det er da noget mærkeligt noget, at man skal kunne sidde og sige, at det ikke gavner almenvellet at lave en privat børnehave eller en boldbane eller en spejderhytte eller en virksomhed, der kan skabe rigtig mange arbejdspladser til området.
Det er da vel ikke det, at det er privat, der er afgørende, men at det gavner almenvellet.
Jørn Dohrmann (DF), 2012-04-20:
Det er jo slet ikke det, vi har sagt.
Men det, vi siger, er, at vi nøje skal overveje, hvad det er, der er almenvellet.
Jeg hører bare ministeren sige, at man fejer det hele af bordet, altså det, som vi nu er kommet med her.
Man anerkender ikke, at der er nogle ulemper ved, at man f.eks. har et system her, som ikke virker sådan, at borgeren har sin retssikkerhed til at få sin erstatning udbetalt ret hurtigt.
Det vil sige, at hvis overtaksationskommissionen har sagt, at nu skal prisen være det og det, så kan kommunen bagefter anke den sag og køre den i landsretten og alle de steder, hvor man nu vil køre den hen, og forhale processen.
Alt imens stiger de andre jordpriser rundtomkring, og den ejer skulle måske have været ude at købe den jord, og vedkommende kan ikke få sine penge ud.
Synes ministeren, at det er rimeligt, at der er et vejprojekt eller noget andet, som ligger i skuffen, og som nogle politikere har varslet, men at man ikke kan få opfyldt sin ret til at få sin ejendom eksproprieret, fordi det kun er løse planer?
Derfor har vi også sagt, at der ligesom skal være en solnedgangsklausul.
Men ministeren forholder sig slet ikke til, at der også er de problemstillinger, og dem gider man så åbenbart ikke svare på.
Benedikte Kiær (KF), 2012-04-20:
Der har vi det igen fra de røde partier.
Når det er ét menneske eller få mennesker, det drejer sig om, og som får krænket deres rettigheder, betyder det ikke så meget, så skal vi hellere lade kommunerne bruge deres ret til at foretage nogle skøn over, om det tjener almenvellet eller ej.
Jeg vil blot sige, at de her enkeltsager, som ordføreren egentlig nedvurderer, drejer sig om mennesker, som ikke har bedt om at blive eksproprieret.
Det drejer sig om mennesker, der står i en situation, hvor de skal igennem lange sagsanlæg, hvis de ikke er enige i den her ekspropriation.
De skal faktisk selv til lommerne og betale for alle de sagsomkostninger, der er i sådan en sag.
Kerer den socialdemokratiske ordfører sig slet ikke om helt almindelige mennesker – helt almindelige mennesker, som ikke havde forestillet sig, at nu skulle de eksproprieres, og som er uenige i det, kommunen foretager sig, om det så er til offentlige eller private formål, f.eks. til en golfbane, en skydebane eller hvad der nu har været af eksempler?
Har ordføreren overhovedet ikke nogen følelser tilovers for de mennesker, som selv skal til lommerne, og som ikke har bedt om det, og som er ganske almindelige mennesker?
Har ordføreren ikke lyst til at hjælpe dem?
Jens Joel (S), 2012-04-20:
Det er også meget vigtigt for Socialdemokraterne, at vi sikrer den rette balance mellem beskyttelsen af den private ejendomsret og muligheden for i yderste nødstilfælde at ekspropriere, hvis det er nødvendigt af hensyn til fællesskabet.
Nu nævner den konservative ordfører selv sager, hvor folk skal til lommerne og sådan noget, men så vidt jeg har fået oplyst det af Naturog Miljøklagenævnet, er ekspropriationsafgørelser og klager over disse undtaget fra gebyrer.
Hvis der er nogle konkrete sager, hvor man mener at der er nogen, der har handlet illegitimt, hvad enten det så er, fordi de har gjort det for at hjælpe nogle venner, eller fordi der er nogen, der har givet dem nogle penge for det, synes jeg, at vi skal få det frem i lyset, i stedet for at det bliver sådan noget med at skyggebokse, fordi man ikke rigtig kan finde ud af, om de borgerlige partier egentlig har identificeret et problem, eller om de bare har lyst til at få rejst en problematik, hvor de kan få lov til at sige, at de støtter den private ejendomsret, som vi i øvrigt alle sammen bakker op.
Ida Auken (S), 2012-04-20:
Ejendomsretten står fast i vores lovsystem.
Men vi har så nogle muligheder for at lave et skøn om, at noget kommer almenvellet til gode.
Der mener vi at kommunen er de bedste til at lave skønnet.
Det er vi ikke herinde på Christiansborg ved at lave en lang liste.
Det mener vi kommunen er, og så har man mulighed for at blive prøvet ved domstolene.
Jeg har da hørt hr. Jørn Dohrmann stå i alle mulige sammenhænge og ønske sig ekspropriationsmuligheder, bl.a. fordi man får skattefrihed ud af det, når man bliver eksproprieret.
Skal jeg forstå det sådan, at § 73 i grundloven er så hellig for hr. Jørn Dohrmann, at man fra nu af vil ophæve alle muligheder for ekspropriation – fra nu af til evig tid?
Jens Joel (S), 2012-04-20:
Nu bevæger vi os ind på et andet centralt område i det her, nemlig diskussionen om, hvem det egentlig er, der er bedst til at vurdere, om noget er korrekt eller i almenvellets interesse.
Der forstår jeg på Venstre, Konservative og forslagsstillerne i øvrigt, at man mener, at vi herindefra kan definere det.
Jeg har ikke nogen som helst personlige ambitioner om at gå ind i sagen om stien, for jeg har ikke nogen baggrund for at vurdere, om den var i almenvellets interesse.
Det er i al beskedenhed det, som jeg siger er baggrunden for, at vi sådan set synes, det er meget fornuftigt, at den slags skøn primært ligger hos dem, der ved mest om det, er tættest på beslutningerne, og som i øvrigt mest direkte er valgt af de borgere, der bor i området.
Det er klart, at hele den her balancegang selvfølgelig ikke skal betyde, at man ingen hensyn tager til den private ejendomsret, og der er derfor heller ikke nogen tvivl om, hvorvidt grundloven har sat det her hierarkisk op, sådan at det først og fremmest er den private ejendomsret, der beskyttes, og dernæst, at man, hvis det bliver nødvendigt af hensynet til almenvellet, kan skride til ekspropriation.
Og lad mig minde om, at det sker meget, meget sjældent i dagens Danmark.
Jan E. Jørgensen (V), 2012-04-20:
Nu svarede ordføreren så ikke på mit andet spørgsmål om udgifterne til advokat, og det var måske også meget heldigt for ordføreren, for jeg kan så oplyse, at man ikke får tilkendt 40.000-50.000 kr., man får tilkendt 6.000-7.000 kr., men regningen vil som regel blive på mindst 40.000-50.000 kr. til advokaten.
Det koster altså penge at blive eksproprieret.
Ordføreren sagde: Nå, jamen der er jo ikke noget gebyr for at klage til Natur- og Miljøklagenævnet.
Hurra!
Det er 500 kr., man sparer; for 500 kr. kan man tale med en advokat i omkring 20 minutter.
Det er jo ikke det, der er omkostningen ved at blive eksproprieret.
Jeg tror heller ikke, at ordføreren ville synes om at stå fuldstændig på egne ben, hvis han blev udsat for en ekspropriation og havde hele kommunen med sit embedsværk og advokatbistand osv. stående på den anden side, for så tror jeg, ordføreren ville hyre en advokat.
Med hensyn til spørgsmålet om stien gennem frugtplantagen, kan jeg sige, at det er et eksempel, der er hentet fra virkeligheden, hvor Højesteret i 2000 sagde: Jamen vi går sådan set ikke ind i en vurdering af, om hensynet til almenvellet er så stærkt, at det kræver en ekspropriation.
Man gik ind og lagde kommunalbestyrelsens skøn fuldstændig til grund og sagde: Når kommunalbestyrelsen synes, at der skal være sådan en sti, jamen så skal der jo være sådan en sti, og så er den ikke så meget længere, og det synes vi er utilfredsstillende.
Vi synes, det er ærgerligt, at regeringspartierne bare sådan afviser, at der overhovedet er noget at komme efter, og at der er nogle problemer, og bare siger: Hvorfor har I ikke selv gjort noget ved det igennem de 10 år, I sad i regering?
Vi ved godt, at det er et kompliceret problem, men hvorfor vil man ikke fra regeringspartiernes side erkende, at der er problemer?
Jens Joel (S), 2012-04-20:
Nu begynder vi så at kredse omkring det der med, hvad det er, vi forstår ved »almenvellet«.
Og jeg skal gerne indrømme, at jeg heller ikke mener, at golfbaner nødvendigvis er i almenvellets interesse, men det må jo bero på en konkret vurdering af det konkrete projekt, lige så ville det nok være med stien.
Til det her med, hvor mange arbejdspladser der skal til: Jeg synes, at det kan være meget vanskeligt at skulle sidde og vurdere her fra f.eks. Christiansborg, om det er afgørende for et lokalsamfund at have 20 eller 50 arbejdspladser, eller hvor stort tallet skal være, før det er afgørende for et lokalsamfund.
Det mener jeg faktisk er meget svært at stille generelle kriterier op for, og det er jo lige præcis der, vi har uenigheden i dag, om man vil, for forslagsstillerne ønsker at være meget generelle og på forhånd kunne forudsige alle tænkelige situationer.
Og det er bare det, jeg i al beskedenhed og med en vis forståelse for vores egne begrænsninger herinde siger.
Jan E. Jørgensen (V), 2012-04-20:
Jeg vil gerne spørge hr. Jens Joel, om han finder det rimeligt, at en godtgørelse til advokatomkostninger er på f.eks. 40.000-50.000 kr. i forbindelse med en taksationssag.
Så vil jeg spørge hr. Jens Joel om noget andet.
Hvis nu en kommune fandt på at ville lave en sti gennem en frugtplantage og dermed eksproprierede frugtplantagen, fordi kommunen syntes det kunne være spændende, at folk kunne gå ad den her sti og kigge ud over nogle marker, hvor danskerne og tyskerne havde været i krig med hinanden tilbage i f.eks. 1864, ville man så mene, at almenvellet var så vigtigt der, at det krævede ekspropriation? Man skal huske på, at det, der står i grundloven, jo ikke bare er »almenvellet«, og forslagsstillerne påstår jo ikke, at det sådan er private interesser, der gør, at der bliver eksproprieret, men det, der står i grundloven, er, at »almenvellet kræver det«, altså at hensynet til almenvellet skal være så stort, at det ligefrem kræver en ekspropriation for at gå ind og overtage privates ejendom.
Jens Joel (S), 2012-04-20:
Nu kommer der så nogle konkrete ting på banen her, bl.a. sagen om Roskildefestivalen.
Og ja, jeg skal gerne indrømme, at jeg ikke kender alle detaljer i den sag.
Jeg vil faktisk måske også vove den frække påstand, at det gør hr. Jørn Dohrmann nok heller ikke fuldt ud.
Men de folk, som rent faktisk kender til den her sag, bl.a. de konservative og Venstrefolk, som er valgt lokalt, og som man også skulle formode bekymrer sig om den private ejendomsret i lighed med folk her på Christiansborg, går altså ind og vurderer, at de ikke har gjort noget som helst for at gøre det for Roskildefestivalens skyld eller noget som helst andet, tværtimod tager de kraftig afstand fra at skulle fedtes ind i en lidt uklar beskyldning om, at de er i lommen på nogen.
Og det er jo sagen.
Vi vil alle sammen gerne beskytte den private ejendomsret, vi ved alle sammen, at der kommer nogle undtagelser, men fra Christiansborg har man haft meget travlt med meget hurtigt at konkludere på grundlag af nogle sager, som man ved langt mindre om end de kommunalpolitikere, der har behandlet dem, gør.
Jørn Dohrmann (DF), 2012-04-20:
Jamen det er jo netop derfor, vi har sat det på dagsordenen, så ordføreren også får en chance for ligesom at forklare sig.
Det, vi har sagt, er bl.a., at der er masser af eksempler, hvor man kan spørge, om det tjener almenvellet, at man eksproprierer, f.eks. til Roskildefestivalen.
Der kan jeg spørge: Synes ordføreren, at det er eksempler, hvor det er helt i orden, og at det bare skal køre videre?
Kan ordføreren ikke se, at der er et problem, eller vil han ikke se det?
Jens Joel (S), 2012-04-20:
Der er ganske, ganske få ting, der er uden fejl i den her verden, så vi kan nok godt blive enige om, at der sker fejl fra tid til anden.
Jeg fik to ting med fra det her indlæg og spørgsmål.
Det ene var det her omkring, at jeg tilhører den yderste venstrefløj.
Det vil jeg ikke kommentere, det må andre folk jo vurdere.
Men så er der sagen om, hvorvidt vi vil gøre noget, og der er det bare, jeg siger: Jeg synes, at forslagsstillerne skylder at dokumentere, at der rent faktisk er et problem, altså at der bliver handlet i strid med den ånd, som er i loven, at der bliver truffet alt for mange ekspropriationsafgørelser, som er forkerte.
Og så længe jeg ikke mener, at man fra højrefløjens side har dokumenteret, at vi rent faktisk står med et problem, som retfærdiggør en hel generel lovændring, synes jeg, at det er svært.
Det er ikke, fordi vi ikke vil diskutere det, men man kunne jo starte med at diskutere, om der er et problem, der skal løses.
Jørn Dohrmann (DF), 2012-04-20:
Jamen det er helt tydeligt, at den nuværende ordfører ikke er inde i sagen og bare taler på baggrund af en uvished.
Altså, når der kommer klare eksempler på bordet, må den yderste venstrefløj jo også tage stilling til dem.
Når sagen er kørt gennem Natur- og Miljøklagenævnets system, som ordføreren selv nævner, kan man gå videre til domstolene, og der er der altså ikke nogen fri proces og gratis billetter at dele ud af.
Det tror jeg måske ordføreren er klar over.
Og det er jo der, det koster penge for den enkelte borger.
Og det er jo derfor, vi har foreslået, at man skal kunne komme hurtigere igennem systemet, så man kan få sin erstatning udbetalt.
Og vi vil gerne diskutere, om det så skal være sådan, at der skal være en tidsramme, inden for hvilken sagen kan køre videre.
Men det kan altså ikke være rigtigt, og det håber jeg heller ikke ordføreren mener, at det er borgeren, der skal tages som gidsel ved både at skulle betale sine omkostninger og vente på at få sin erstatning.
Villum Christensen (LA), 2012-04-20:
Der er vist ikke nogen i dette Folketing, der ikke synes, det er væsentligt, at vi får rent drikkevand.
Så langt, så godt.
Selvfølgelig skal man tage de tiltag, der er nødvendige.
Men jeg vil stadig væk advare mod, at når man opbygger store systemer – og jeg mener, at ordføreren selv var inde på det i sin ordførertale – så kan det ikke nytte noget, at vi hver gang opnår det modsatte.
Vi gør noget for at effektivisere, tingene bliver store, og så er der i øvrigt også nye opgaver, man kunne tænke sig at tage sig af.
Altså 28 nye ting, man kunne tænke sig at kaste sig over, for alle vil jo gerne vokse, og man får en administrerende direktør, og hvad ved jeg.
Tænk, hvordan det var, da vi havde de lokale, frivillige vandværker.
Det var jo helt, helt andre omkostninger, vi havde med at gøre.
Selvfølgelig er udfordringen nok en lidt anden i dag, men det må stadig væk være legitimt og rigtigt, at vi herinde en gang imellem også sætter en bremse i og siger, at vi ikke alene i den gode sags tjeneste kan sidde og se på, at vi har dobbelt så høje udgifter på almindelig drift, som andre lande har.
Jørn Dohrmann (DF), 2012-04-20:
Det, som jeg gerne vil spørge ind til – jeg tror, jeg kender svaret lidt – er jo, at det vel også går ud på at sikre drikkevandet.
Altså, nogle af de omkostninger kommer jo også, fordi man gerne vil sikre, at kvaliteten er i orden og at man har nogle indvindingsområder, som man i særlig grad beskytter.
Det tror jeg da, at Liberal Alliance vil hilse velkommen.
Vi kan jo godt have nogle målsætninger.
Hvis vi havde fortsat med den gamle retorik og den gamle metode, vi gjorde det efter, havde vi måske kunnet spare en milliard kroner, men nu har man så brugt nogle af de her penge til at sikre noget af drikkevandet, så det – hvad skal man kalde det – ikke bare kommer ud i kloakkerne.
Det er vel også sådan, at man ligesom prøver på at sige, at vi har nogle sundheds- og servicemål, vi gerne vil opnå, og vi vil også gerne opnå noget energieffektivisering.
Det må erkendes, at man har foretaget noget, som ruller tingene lidt tilbage, og som bliver dyrere, og nu prøver man så på at rette op på nogle af de skævheder, der er, ved at udnytte energien på den rigtige måde.
Anerkender Liberal Alliance ikke, at det her er et lille skridt på vejen?
Villum Christensen (LA), 2012-04-20:
Vi vedtager rigtig mange love herinde, som er skridt i den rigtige retning.
Det, jeg bare forsøger at sige, er, at vi lægger lag på lag, og i forvejen ligger vi, som jeg sagde, i superligaen, når det handler om udgiftsniveauet.
Når man fremsætter 28 nye ting, vi kan investere i og vælte over på forbrugerne, som KL har gjort her, og vi samtidig er i den situation, at det er de store virksomheder, som betaler den her regning – jeg nævnte eksempelvis slagterisektoren, som bruger rigtig, rigtig meget vand – så er bundlinjen på den her øvelse, at vi forringer vores konkurrenceevne.
I Liberal Alliance er vi 9 i forhold til 170, og vi synes, det er vigtigt, at der trods alt er 9, der en gang imellem siger: Det her må få en ende, for alle lægger lag på lag i den gode sags tjeneste, men der er ikke ret mange, der kerer sig om, hvad bundlinjen er, når man lægger det hele sammen.
Selvfølgelig skal vi gøre en hel masse i forhold til klimatilpasning, men der er jo ingen der siger, at det ikke er en samfundsopgave.
Hvorfor er det forbrugerne og dermed også de store virksomheder, der får hovedopgaven i forbindelse med finansieringen?
Det er det, der er min bekymring.
Jørn Dohrmann (DF), 2012-04-20:
Jamen jeg vil bare spørge hr. Villum Christensen, om Liberal Alliance ikke synes, at de forbedringer, der trods alt ligger i det forslag, der er fremsat her, er et skridt i den rigtige retning.
Vi kan så diskutere den milliard, som egentlig var oplægget i starten.
Altså om man kunne få effektiviseret, og om man kunne få billigere vand – det kommer nok ikke til at ske lige foreløbig.
Men er hr. Villum Christensen ikke enig i, at når der så er nogle små fremskridt her, så skal vi alle sammen ligesom prøve at bakke op om det og sige, at det her da er et skridt i den rigtige retning?
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2012-04-20:
Dette lovforslag er endnu et eksempel på den forenkling, som regeringen ønsker at gennemføre på miljøområdet.
Lovforslaget skal sikre vandselskaberne bedre muligheder for at få tillæg til prisloftet for omkostninger til gennemførelse af miljø- og servicemål.
Forslaget vil ændre i dele af praksis fra sidste år, hvor der blev skelnet mellem driftsomkostninger i almindelighed og omkostninger til at opnå miljø- og servicemål.
Lovforslaget lægger derfor op til, at en større andel af driftsomkostningerne kan kategoriseres som miljø- eller servicemål.
Det vil sikre, at der er overensstemmelse i administrationen i de forskellige vandværker.
Derudover vil lovforslaget fjerne en administrativ hindring, således at vandselskaberne har mulighed for at udnytte energi fra spildevandsslam.
Der er allerede blev sagt meget godt om det her lovforslag, og jeg kan tilslutte mig det hele.
SF støtter naturligvis forslaget.
Lone Loklindt (RV), 2012-04-20:
Vi har lige behandlet L 148, som handlede om at gøre det lettere for kommunen at stille krav i kommuneplanlægningen i forhold til klimatilpasning.
Det her lovforslag, L 149, handler om, at vandselskaberne skal have mulighed for at foretage klimasikring både gennem investeringer og drift.
Vi har i Danmark en vandsektor, som har verdensklasse, når det kommer til forsyningsteknologi og drikkevandskvalitet.
Vi har en branche, der koncentreres mere og mere, og der er stor forskel fra et selskab til et andet i størrelse, arbejdsmetoder og ledelsessystemer.
Radikale Venstre var jo oprindelig ikke med i forliget om vandsektorloven.
Det her er første del af en tretrinsrevision.
Den sidste planlagte vil komme i 2013 efter en egentlig evaluering af loven.
Lovforslagets hovedformål er nemlig nu at gennemføre nogle klare regler om miljømål og servicemål.
Det skal sikre, at kommunalbestyrelsen kan tage sig af den overordnede fastsættelse af miljømål, mens selskaberne får kompetence til at udmønte de overordnede drifts- og servicemål.
Meningen er, at det skal være muligt for vandselskaber at finansiere de omkostninger, der er forbundet med at opfylde målene.
Det indebærer i et vist omfang en ændring i den praksis, der har været i 2011 og 2012, hvor der i højere grad har været sondret mellem almindelige driftsomkostninger, som alle vandselskaber har, og som er underlagt benchmarking, og de individuelle driftsomkostninger til miljø- og servicemål, som er forskellige fra selskab til selskab.
Med forslaget bliver det også lettere administrativt for vandselskaberne at udnytte energien fra behandling af spildevandsslam.
Det er ikke længere nødvendigt med en selskabsmæssig adskillelse.
Det var sådan en unødvendig administrativ barriere, idet energiproduktionen i vandselskaber i forvejen er reguleret af andre love og regler for de tilknyttede aktiviteter, hvis vandselskabet skulle have mulighed for at sælge den overskydende energi, som det ikke selv kan anvende.
Kvaliteten skal være i orden, det skal prisen selvfølgelig også, men det vigtigste er i virkeligheden, at vi får mulighed for, at selskaberne kan drives, så klimasikring og servicemål kan der tages højde for i den almindelige drift af selskaberne.
Det Radikale Venstre er meget positive over for forslaget og ser frem til den videre behandling.
Jørn Dohrmann (DF), 2012-04-20:
Tak for det.
Vi siger også, at det her er et skridt i den rigtige retning.
Vi har jo selv været med til at lave den forudgående lov, som egentlig sagde, at man skulle spare et milliardbeløb for borgerne på hele vandområdet.
Der er nok nogle, der sidder tilbage og spørger sig selv om, hvor de penge er henne, og hvem det lige er, der har sparet de penge.
Det gør jeg også nogle gange selv, for det er ikke til at se.
Men derfor prøver vi også på at gøre det endnu bedre.
Med det lovforslag, der ligger her, kan man sige, at man fastsætter, hvem det er, der ligesom skal tage sig af at fastsætte miljømålene.
Ja, det er myndighedernes opgave, og så er det selskaberne, der skal tage sig af at drive virksomheden, kan man sige, altså at udmønte de her mål.
Vi synes jo, at miljø- og servicemål er gode at have.
Vi mener også, man kan sige, at der er omkostninger forbundet med at drive et vandselskab.
Nogle gange kan man behandle og udnytte nogle af de affaldsprodukter, der er i forbindelse med, at man har et spildevandsanlæg og en vandsektor ved sin side.
Der skal det jo helt klart være sådan, at man også kan udnytte de energipotentialer, der er der, hvis man har et biogasanlæg, eller hvad det nu end kunne være for et anlæg, der kunne give strøm.
Har man overskudsstrøm, skal man også kunne sælge strømmen, for vi lavede det jo dengang sådan, at der skulle være fuldstændig vandtætte skodder – det passer meget godt for sådan et vandselskab, at der er vandtætte skodder – men det betød også, at nogle af pengene jo ikke kunne flyttes rundt med, de skulle blive i den enkelte sektor, og det har jo ikke altid været så hensigtsmæssigt.
Derfor vil vi sige, at det her er et skridt i den rigtige retning, og det skal bare ikke udvikle sig til, at nogle af de her selskaber begynder at investere i store biogasanlæg, og at det så bliver deres hovedaktivitet.
Det er ikke det, der er lagt op til med lovforslaget her.
Det overordnede mål, som Dansk Folkeparti gik til forhandlinger om dengang, var at få en prissænkning på vandet.
Det har vi stadig væk for øje, og vi vil gerne have den prissænkning, men vi må også erkende, at med mange af de ekstra ting, som vi ønsker, altså energieffektivisering og den slags ting, nye rør rundtomkring, bedre kloakker, mere tætte kloakker, er det selvfølgelig penge, der skal til på det her område også, så derfor får vi nok ikke prissænkningen lige foreløbig.