runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Malou Aamund (V), 2009-03-26:
Jeg kan bare takke for opbakningen.
Per Clausen (EL), 2009-03-26:
Så skal jeg bare sige til fru Malou Aamund, at jeg faktisk er meget glad for det svar, for det er et af de svar, som jeg håber at ministeren efterfølgende kan bekræfte, og det er sådan set ret afgørende for Enhedslistens stillingtagen til det her lovforslag.
Jeg er nemlig enig i, at det er et meget vigtigt kriterium for samarbejdet mellem universiteterne.
Malou Aamund (V), 2009-03-26:
Ikke mig bekendt.
Det, vi arbejder på, er selvfølgelig, at der skal være gode rettigheder for de studerende med hensyn til retssikkerheden.
Men nogle af tingene vil man jo præcisere i den aftale mellem den danske regering og det kinesiske universitet, herunder netop det, det gælder forskningsfriheden.
Men jeg vil godt understrege, at det her altså er et område, som regeringen står meget fast på, så hvis der er noget som helst område, hvor man mener, at forskningsfriheden ikke kan udfolde sig frit for de danske forskere, vil man i yderste konsekvens selvfølgelig blive nødt til at ophæve samarbejdet.
Det her er et område, hvor vi på ingen måde vil gå på kompromis.
Per Clausen (EL), 2009-03-26:
Nu indeholder lovforslaget jo en forholdsvis præcis beskrivelse af, at det er en betingelse for at indgå aftaler, at der er ligestilling, at der altså er taget hensyn til ligestillingen mellem mænd og kvinder.
Det andet, der handler om forskningsfriheden, fremgår noget mere uklart.
Er der en forklaring på, at det ene er klart beskrevet og det andet er uklart beskrevet?
Malou Aamund (V), 2009-03-26:
Jeg er hundrede procent enig i, at forskningsfriheden er ubøjelig, og at vi, når det gælder danske forskere, selvfølgelig skal stå ved det, uanset hvor det er henne.
Så det er da noget, som vi vil bakke op om, og vi vil ikke bare bakke op om den, vi vil også garantere den, for det er jo en del af den aftale, som regeringen vil arbejde på.
Når man laver den formelle aftale med det kinesiske universitet, er det et klart krav, at man skal gå ind og sikre rettigheder på det her område.
Jonas Dahl (SF), 2009-03-26:
Jeg har også læst bemærkningerne til lovforslaget, men der fremgår det ikke særlig klart, og det fremgår i særdeleshed ikke klart i den plan om Kinasamarbejdet, der kom fra regeringen.
Jeg tror, at den plan, regeringen har fremlagt, er på 114 sider, og jeg tror, at der står en enkelt gang, at forskningsfriheden skal være en del af det.
Jeg vil bare sikre mig, at ordføreren er enig i, at forskningsfriheden selvfølgelig er meget, meget vigtig for de danske universiteter, også når de agerer i Kina.
Malou Aamund (V), 2009-03-26:
Lovforslaget drejer sig ikke kun om Kina.
Jeg har den overbevisning, at jeg tror, at de bedste internationale samarbejder universiteterne imellem faktisk kommer nedefra og op, og at det opstår mellem de enkelte forskere og breder sig videre til universitetet.
Så jeg tror egentlig, at det er noget, der opstår på en helt anden måde, og derfor handler det her ikke udelukkende om, at der skal være et samarbejde med Kina.
Men det er rigtigt, at der som en del af finanslovaftalen er blevet afsat midler til et samarbejde med Kina og universitetet derude.
Bare for at være på den sikre side er der jo også som en del af aftalen stillet det krav, at man skal ind og sikre de rettigheder, der nu er for de studerende og forskerne på centeret, og der er jo netop tale om forsknings- og ytringsfrihed.
Jonas Dahl (SF), 2009-03-26:
Jeg er bare interesseret i at få ordføreren til at uddybe, hvordan man skal sikre den her forskningsfrihed, for lovforslaget drejer sig i høj grad om Kina.
Det er ligesom det, der er pointen i det - det tror jeg også at ordføreren var inde på - og Kina har jo også nogle udfordringer med hensyn til forskningsfriheden.
Vi har jo set i andre EU-lande, at de har været nødt til enten at stoppe projekterne eller i hvert fald ændret de projekter, man har i gang, meget markant - jeg tænker bl.a. på samarbejdet med engelske universiteter - fordi der netop er nogle problemer med forskningsfriheden i Kina, som rent faktisk bliver knægtet.
Har man også i de forhandlinger, som Venstres ordfører sammen med globaliseringspartierne har været med til, forholdt sig til, hvordan man vil kigge på det her, og hvordan man vil sikre forskningsfriheden i Kina?
Malou Aamund (V), 2009-03-26:
I forbindelse med regeringens ambitiøse globaliseringsstrategi fra 2006 havde man et særligt fokus på, at danske uddannelser skulle have et globalt perspektiv.
Vi har gennemført mange ændringer på området, og en af de væsentligste er udenlandsstipendieordningen, hvormed danske studerende kan tage deres taxameter med til udenlandske institutioner.
Mere end 450 studerende har benyttet muligheden på bare 6 måneder.
Så alt imens studerende drager ud og forskerne allerede arbejder internationalt, mangler vi kun at fjerne én barriere for at forløse det potentiale og de store muligheder, der ligger i den internationale videndeling, nemlig at vores universiteter, som klarer sig fint efter international målestok, får frihed til at samarbejde med og udbyde uddannelser i udlandet.
Fremover vil danske universiteter altså frit kunne etablere formelle aftaler med udenlandske institutioner.
De studerende vil kunne få et dansk eksamensbevis, og man vil kunne yde tilskud til det udenlandske universitet.
Det er sund fornuft, hvis vi kræver at have internationalt førende universiteter, at vi selvfølgelig også bliver nødt til at give rammerne for det og ikke stavnsbinde dem til Danmark.
Det vil gavne vores danske studerende og vores forskning, at vi nu giver fuld mulighed for at agere i den globale uddannelsessektor.
Derudover sikrer vi med lovforslaget også en større fleksibilitet ved tildeling af stipendier og fripladser.
Det bliver nu op til universiteterne selv at fordele midlerne efter behov bare med det formål for øje, at vi ønsker at tiltrække mest muligt talent til Danmark.
I nogle af høringssvarene har danske universiteter også gjort opmærksom på, at de egentlig gerne så, at størrelsen og andelen af stipendier blev forøget, og der vil jeg meddele, at vi fra Venstres side faktisk er interesseret i at kigge på det og kigge på, hvordan vi kan øge puljen, og vil gøre det i et senere samarbejde med uniforligskredsen.
Alt i alt er det to markante forslag, som ikke alene giver universiteterne større frihedsgrader og fleksibilitet, men også sikrer, at vi henter banebrydende forskning og ny viden hjem til Danmark.
Så Venstre støtter varmt forslaget.
Per Stig Møller (KF), 2009-03-26:
Min slutpointe er kun den her, nemlig at totalitære regimer trods alt har forandret sig mange steder i historiens løb, også i den islamiske verden.
Lad os i stedet for disse forenklinger arbejde for, at vi får demokratiseret og fremmet menneskerettighederne - jeg ved godt, at hr. Søren Krarup heller ikke kan lide menneskerettighederne - fremmet f.eks. kvindernes vilkår.
Straffene for æresdrab er jo steget voldsomt i Tyrkiet i de senere år.
Så der er da fremskridt, men der er også tilbageskridt, som jeg sagde.
Pressefriheden, som hr. Morten Messerschmidt var inde på, lader da meget tilbage at ønske, så der er jeg enig med hr. Morten Messerschmidt.
Det eksempel med Darwin er Erdogan måske ikke skyld i, for det er der ikke noget bevis for, men det er da i hvert fald en dumhed, der er begået af en redaktør af en eller anden grund.
Så der er da selvfølgelig mangler, og det er forkert at forestille sig, at vi siger, der ikke er mangler.
Vi siger, der er mangler, men vi siger bare, at de kan udbedres, og er de udbedret, så er vi i en anden situation.
Hr. Søren Krarup taler så om en anden tekst fra Karen Blixen end den, jeg talte om.
Men jeg beklager, at jeg forvekslede de to år.
Per Clausen (EL), 2009-03-26:
Jeg er selvfølgelig meget glad for, at fru Kirsten Brosbøl bekræfter det, som Venstres ordfører også sagde om det om forskningsfriheden, for så er den sag vel, om jeg så må sige, ved at være på plads, og det må ministeren så efterfølgende sørge for at vi kan blive helt overbevist om at den er.
Men der er en enkelt anden ting, som jeg godt vil høre fru Kirsten Brosbøls kommentarer til.
Når man nu laver det her samarbejde, og danske universiteter etablerer uddannelser i Kina eller i forskellige andre lande, vil det jo betyde, at man faktisk kommer i den situation, at der også bliver opkrævet penge hos danske studerende for at tage en dansk uddannelse, hvis de tager den i udlandet.
Jeg vil godt høre, om fru Kirsten Brosbøl mener, at det er en tilfredsstillende udvikling.
Hvordan vil fru Kirsten Brosbøl sikre, at det ikke får afsmittende virkning?
Hvis man læser universiteternes høringssvar om betalingsuddannelser, bliver man jo ikke beroliget, vil jeg sige.
Hr. Villum Christensens indledende bemærkninger afslørede, at jeg åbenbart har udtrykt mig usædvanlig kluntet og upræcist, og det vil jeg da gerne rette op på.
For det, jeg sagde, var jo ikke, at jeg var bekymret for, om de danske uddannelser havde en tilstrækkelig høj kvalitet, fordi der var nogen, der ville købe dem.
Nej, det, jeg sagde og det er måske en opfattelse, der kan være så langt væk fra Liberal Alliance, at man kan have svært ved at forstå den - var, at når uddannelse sælges til dem, der har råd til at betale, er der nogle, der ikke får den, nemlig dem, der ikke har råd.
Villum Christensen (LA), 2009-03-26:
Jeg kan forstå på Enhedslisten, at den omstændighed, at andre lande vil købe vores uddannelser, skulle være bekymrende, kvalitetsmæssigt bekymrende.
Men uanset hvordan vi definerer globaliseringen, tror jeg, vi må sige, at vi med det her forslag sådan rent substantielt befinder os i den absolut inderste kerne af begrebet.
Vi mener, at man skal give universiteterne fuld frihed til at gå samarbejdets vej, når det handler om udveksling og anerkendelse af forskningsbaserede uddannelser på tværs af landegrænser.
Det er et godt lovforslag, som universiteterne har været tæt på hele vejen igennem, og som indeholder de elementer, der er nødvendige, både set fra de studerendes og fra universiteternes side.
Med hensyn til det her med at udstede danske eksamensbeviser, som jo er at foretage en dansk forvaltningsakt, som det fremgår af bemærkningerne, er det vigtigt, at uddannelserne også bliver akkrediteret på et dansk grundlag.
Det skal være vores håb, at ministeren ved udmøntningen af de påkrævede samarbejdsaftaler vil bestræbe sig på at vise tillid til universiteterne, så vi undgår alt for rigide og bureaukratiske godkendelser af forhold, som ministeriet måske alligevel ikke rigtig har særlig meget forstand på.
Jeg er ikke særlig bekymret for de mange, som har haft besværligheder ved at skulle se udviklingen i de udenlandske universiteter i øjnene, altså det her med forskningsfriheden: Er de nu lige så gode, som vi er osv.?
Der er det min erfaring fra universitetsverdenen, at der da ikke er nogen universiteter, der gider at gå i samarbejde med andre, hvis der er meget snævre rammer for det universitet, man skal samarbejde med.
Det skal professorerne og de faglige miljøer såmænd nok finde ud af.
Den faglige fane skal holdes højt i Danmark, og det er jeg sikker på at universiteterne nok selv skal kunne finde ud af at gøre.
Jeg skal også hilse og sige, at de jo selv har et bureaukrati, som ikke er helt så ringe endda, hvor kontrolinstanser og alt muligt andet, ligesom man har i ministeriet, er til stede.
Jeg er ikke særlig bekymret for, at de ikke selv kan finde ud af at indgå de aftaler, som universitetet selv har glæde af.
Marianne Jelved (RV), 2009-03-26:
Vi synes, at det er et nyt skridt i den globale integration, vil jeg kalde det, og i det her tilfælde på uddannelsesområdet.
Sagen er jo, som også andre ordførere har gjort opmærksom på, at det er aftaler, der indgås mellem danske universiteter og udenlandske universiteter, og der er nogle krav til, hvad aftalerne skal indeholde.
Ministeren skal så i sidste instans godkende de indgåede aftaler.
Men jeg tror, at det i en begyndelse er meget klogt at lade det fungere, som lovforslaget lægger op til.
Der er jo også den sikkerhed, at ministeren kan se, om andre ting, som ikke er nævnt i de vilkår, som skal forhandles, også er opfyldt, herunder ligebehandlingsmæssige hensyn.
Det, jeg synes er spændende, er, at vi får udstedt danske eksamensbeviser langt væk fra Danmark, og at man måske i virkeligheden kan se et ønske fra andre lande om at lære af dansk uddannelsespolitik og de erfaringer, vi har.
Jeg synes også, at det er positivt, at vi kan have den type samarbejde.
Man kan så spørge sig selv, om det er klogt, at de omkostninger, der er forbundet med aftalerne og samarbejdet, skal foregå inden for nogle på finansloven fastlagte rammer.
Vi gør os nogle overvejelser, og vi gør nogle forsøg, og det er klart, at de rammer, som den her lovgivning lægger fast, er rammer i en begyndelsesfase, som ingen af os kan vide om vi synes er kloge, når vi ser 4-5 år frem i tiden.
Men med den begrundelse er vi i hvert fald indstillet på at bakke op om lovforslaget.
Endelig vil jeg nævne den fleksibilitet, der ligger i lovforslaget, med hensyn til fripladser og stipendier, som universiteterne selv kan varetage ansvaret for.
Også her er der en ramme fastsat på finansloven.
Som sagt synes vi i Det Radikale Venstre, at det er et udmærket skridt og en udmærket begyndelse på et samarbejde imellem meget forskellige lande, som vi faktisk tror også kan føre til et mellemfolkeligt godt udbytte.
Det kender jeg selv nogle eksempler på, og de virker som utrolig positive eksempler på de omgivelser, hvori virksomheden fungerer - langt væk fra Danmark. Så med disse ord siger vi ja til, at vi sætter det her i værk med de rammer, som lovforslaget har lagt for det.
Ellers må vi høre om det under udvalgsarbejdet, og så skal der være mægtig gode argumenter for, at vi i givet fald skal ændre det her.
Charlotte Dyremose (KF), 2009-03-26:
Jamen jeg kan kun glæde mig over, at vi er enige.
Jonas Dahl (SF), 2009-03-26:
Jeg er glad for, at ordføreren bekræfter netop det, der er det helt centrale, og det er, at den forskningsfrihed, der er gældende i Danmark, også kommer til at gælde på danske universiteter, der får virke i Kina.
Det er det helt, helt centrale for os, og derfor er jeg også glad for, at ordføreren sådan set præciserer det.
Charlotte Dyremose (KF), 2009-03-26:
Jamen det kan jeg fuldstændig bekræfte.
Det skal man jo sikre gennem de her ordninger, og derfor kan konsekvensen jo også være, at man må opgive samarbejdsaftalen.
Men faktisk synes jeg ikke, at den her fortalelse fra hr. Jonas Dahl giver speciel anledning til morskab.
Jeg synes faktisk, det er ganske alvorligt, fordi det jo netop er ret vigtigt.
Derfor synes jeg sådan set ikke, at der bare skal være morskab om, at vi kan sikre det, for hvis vi kan være med til at sikre bare lidt mere forskningsfrihed i nogle dele af verden, synes jeg sådan set også, at vi har gjort en rigtig god indsats, men det kræver jo så også, at vi står fast på vores forskningsfrihed.
Det er derfor, jeg kan bekræfte det, hr. Jonas Dahl spørger mig om, for hvis ikke vi står fast på det, ja, så nytter det jo ikke noget, og så kan vi ikke være det gode eksempel og det gode forbillede i verden omkring os.
Derfor skal det sikres, og det kan forhåbentlig sikres gennem de aftaler, der er, men ellers må man jo selvfølgelig som sidste konsekvens bryde aftalen; det er jo klart.
Jonas Dahl (SF), 2009-03-26:
Lige så vel som det skabte stor morskab, da der var en kær finansminister, der udtalte, at man kunne købe hele verden, så har jeg da ikke noget problem med at påtage mig morskab over, at ministeren nu skal sikre forskningsfriheden i hele Kina.
Men tilbage til det, der er det centrale her.
Det spørgsmål, der netop rejste sig sidste år, da regeringen fremlagde den her plan for samarbejde med Kina, var jo netop, at der stort set ikke stod noget som helst; der var de to linjer, jeg citerede tidligere i dag, omkring forskningsfriheden.
Jeg vil bare have ordføreren til at bekræfte, at der skal skabes sikkerhed for, at danske universiteter, der har forskning og har studerende i Kina, også har en forpligtelse til at sikre den forskningsfrihed, som er gældende i Danmark.
Kirsten Brosbøl (S), 2009-03-26:
Jeg vil gentage, at vi jo har brugt rigtig, rigtig meget krudt på i forbindelse med Erasmus Mundus-sagen at forsvare gratisprincippet på de danske universiteter, og det gør vi fortsat.
Og der er forhandlinger i gang om, hvordan man også sikrer en ordning fremover, så man kan sikre gratisprincippet fremadrettet, også for Erasmus Mundus-studerende.
Så der er slet ingen slinger i valsen, med hensyn til at gratisprincippet står ved magt.
Det her handler om, at danske studerende, hvis de tager til udlandet, kan få udlandsstipendiet med.
Og der ligger ikke noget i det her forslag, som åbner for brugerbetaling i Danmark.
Per Clausen (EL), 2009-03-26:
Jamen det er jeg med på, og det er jo også en anvendelig model, når det handler om, at danske studerende tager til udlandet, det er jeg helt enig i.
Vi kan jo næppe komme igennem med, at alle lande i verden skal indføre gratis uddannelse - i hvert fald ikke sådan lige i morgen.
Men jeg vil godt stille fru Kirsten Brosbøl dette spørgsmål: Er vi sikre på med det lovforslag, der ligger her, at det ikke får en eller anden form for afsmittende virkning?
Vi har jo altså før set, hvordan en lovgivning, som i hvert fald ikke fra Folketingets side var tilrettelagt, med henblik på at man skulle indføre brugerbetaling i Danmark, alligevel er blevet brugt til det.
Så jeg vil godt høre, om fru Kirsten Brosbøl er helt sikker på det, eller om hun også i lighed med Enhedslisten - for jeg deler fru Kirsten Brosbøls opfattelse af, at Socialdemokraterne har gjort meget for at sikre fri adgang til universiteterne - vil medvirke til at få den sag yderligere opklaret i forbindelse med udvalgsarbejdet.
Kirsten Brosbøl (S), 2009-03-26:
Jeg vil gerne sige, at Socialdemokraterne har brugt rigtig, rigtig meget krudt i over 1 år på at forsvare gratisprincippet i Danmark, og det vil vi helt sikkert fortsætte med.
Det, der jo er sikret her, er, at danske studerende, som bliver optaget på de her uddannelser, kan få udlandsstipendiet med, hvis der bliver opkrævet brugerbetaling på det pågældende universitet.
Og derfor vil de få dækket de eventuelle udgifter, der vil være til det.
Vi har jo selv været med til at indføre den her uddannelsesstipendieordning for år tilbage, og den vil man altså også kunne anvende her.
Bente Dahl (RV), 2009-03-26:
Jeg medgiver naturligvis, at det er vigtigt at kunne handle meget hurtigt, også i disse sammenhænge og måske ikke mindst i disse sammenhænge.
Men jeg mener, ministeren går meget på akkord med borgernes retssikkerhed med den prioritering af at kunne handle hurtigt.
Når der står i lovforslagets bemærkninger, at ministeren kan handle uden dommerkendelse, er det jo virkelig meget problematisk retssikkerhedsmæssigt set.
Skal vedkommende myndighed forklare sig, og skal ministeren kunne forklare sig, hvis der er handlet uden dommerkendelse?
Troels Lund Poulsen (V), 2009-03-26:
Tak for de mange kommentarer og igen tak til hr. Per Clausen for den store tillid, han jo viser ved at ville udlicitere spørgelysten til andre medlemmer af Folketinget; det kan jeg kun opfordre hr. Per Clausen til også at gøre på andre områder end miljøområdet.
Men det er ikke det, vi diskuterer i dag; det, vi diskuterer, er jo det løfte, som jeg gav for snart et år siden, om at fremsætte et lovforslag om vores pligt til at beskytte visse arter.
Lovforslaget er endnu et skridt hen imod at lave en bedre artsbeskyttelse i Danmark, og det supplerer den omfattende indsats, som allerede gøres i forbindelse med Natura 2000-planlægningen.
Det er ikke første gang, Folketinget bliver bedt om at gennemføre naturbeskyttelsesdirektiverne.
Med dette lovforslag er vi sikret langt ud i fremtiden, sådan som jeg i hvert fald ser det, men vi må nok også indstille os på, at det er en løbende proces hele tiden at sikre, at fortolkningen af direktiverne er opdateret.
Jeg vil gerne kvittere over for hr. Johs. Poulsen, som jo meget klart siger, at det er et ansvar, der går på tværs af Folketingets partier, og det er jeg fuldstændig enig med hr. Johs. Poulsen i.
Det, som lovforslaget jo tager afsæt i, er et generelt forbud mod forsætligt at forstyrre fugle og visse andre arter og et generelt forbud mod at beskadige eller ødelægge yngle- og rasteområder for visse dyrearter.
Fuglebeskyttelsesdirektivet og habitatdirektivet kræver, at vi gennemfører disse forbud i dansk ret.
Men det, der også er vigtigt for mig at sige, er, at vi ikke kun skal være interesseret i at styrke artsbeskyttelsen på papiret, det skal også ske i virkeligheden, det skal ske ude i naturen.
Det er også derfor, at vi med det, vi lægger op til i det her lovforslag, præsenterer en lang række hjælpeværktøjer og incitamenter, som skal gøre implementeringen mere effektiv.
Det er bl.a. gratis rådgivning og vejledning og også muligheden for at udarbejde forvaltningsplaner, samt at vi også sætter midler af til at lave bedre forhold for de beskyttede arter.
Jeg noterer mig selvfølgelig, at der vil komme en lang række spørgsmål i løbet af udvalgsarbejdet.
Det er helt forståeligt, for det er komplekst stof, og jeg glæder mig til en positiv drøftelse af de forslag og kommentarer, der måtte komme i forbindelse med lovforslagets behandling.
Eva Kjer Hansen (V), 2009-03-26:
Jeg undrer mig sådan set over, at ordførerne er faldet meget over det med, at man kan få adgang uden retskendelse.
Det følger altså fuldstændig de regler, der i øvrigt er på området i forhold til, hvis det kan være nødvendigt i en konkret situation at komme ind og få kontrolleret, om forholdene er i orden, og det bliver understreget, at det kun kan ske undtagelsesvis.
Normalt vil det jo være varslet, normalt vil det være aftalt, men selvfølgelig kan man have en situation, hvor kontrolmyndighederne måske vurderer, at her er opbevaringsstedets sikkerhed ikke i orden, at der er en risiko, og at der derfor er behov for at sikre sig, om der finder en forsvarlig opbevaring sted.
Det er sådan nogle situationer, der kan opstå, og det er kun for at sikre sig i forhold til, om der er situationer, hvor man ikke kan varsle besøget og få håndteret tingene på en hensigtsmæssig måde.
Lovforslaget vil jo blive udmøntet i en bekendtgørelse, hvor der vil være nærmere angivelse af, hvad det er for nogle regler, det indebærer.
Det kunne jo være sådan noget som tyverisikring, at man skal føre lagerlister meget nøje, at man skal sørge for at indberette til myndighederne, hvis nogle af de patogener bortkommer, eller hvad der nu kan tænkes at gøre sig gældende.
Det vil jo blive klarlagt i en bekendtgørelse.
Når forslaget her er et rammelovforslag, som giver bemyndigelse til ministeren, er det jo for at tage højde for den udvikling, der kan ske på området, og de problemer, der kan opstå.
Men retssikkerheden bliver jo dækket ind, ved at det bliver udmøntet i en konkretisering i bekendtgørelsen, hvor det vil fremgå, hvad det er for nogle krav, man skal leve op til.