Søren Søndergaard (EL), 2015-11-16:
Tak for det.
Efter Enhedslistens opfattelse har denne diskussion både en juridisk og en politisk side.
Hvis vi kigger på den juridiske side, vil vi se, at den er fuldstændig klar.
Hvis vi siger ja den 3. december, har vi overgivet kompetence, også i forhold til asyl- og udlændingepolitikken til EU.
Den er overgivet.
Bum, færdig!
Den ligger der.
Fordi det er så klart, kan vi også stemme for Dansk Folkepartis forslag til vedtagelse, som bare konstaterer denne juridiske kendsgerning.
Så er der også en politisk side, og det er så det andet.
Det er, at når den magt så er overført til EU, hvornår vil Folketingets flertal – det kan være med 1 stemmes eller 10 stemmers flertal – vælge at aktivere det, altså rent faktisk igangsætte det?
Det er klart, at vi har fået en politisk garanti, som er blevet skrevet ind i bemærkningerne til et lovforslag, og vi har jo hørt mange, der har været oppe og slå på den politiske garanti, at det vil man i hvert fald ikke gøre, før der har været en folkeafstemning.
Der bliver jeg så bare nødt til at sige, at det så grundlæggende er et spørgsmål om politisk tillid, altså om man har tillid til de partiers garanti.
Der er ikke noget juridisk i det.
Men har man tillid til, at politiske partier på Christiansborg altid holder ord, aldrig går videre, end de har lovet, f.eks. på EU-området, aldrig går længere, end befolkningen i almindelighed ønsker, jamen så kan man jo stole på den politiske garanti.
Det er jo helt oplagt.
Så jeg mener, at den del af det er et spørgsmål, som folk må gøre op med sig selv, i forhold til om de politisk har tillid til ikke bare de nuværende politikere, men også alle kommende politikere, fordi det som sagt kan være et andet Folketing, og så kan det jo være nogle andre.
Når det gælder selve sagens indhold, er det jo ikke nogen hemmelighed, at Enhedslisten er ekstremt kritisk over for EU's flygtninge- og asylpolitik.
Vi har meget svært ved at se, at den på nogen måder er solidarisk eller hensigtsmæssig.
Hvis vi ser på, hvad der er grundlaget for, at vi i dag har de frygtelige og forfærdelige scener med flygtninge, der må søge over havet for at komme hertil og søge asyl – noget andet er så, om de får det eller ej – og må benytte sig af menneskesmuglere for at komme hertil, er der kun én forklaring på det, og den forklaring hedder jo EU og transportøransvaret, altså det, der gør, at folk bliver holdt ude af Fort Europa og ikke får mulighed for at komme hertil og søge asyl, hvilket jo efter vores opfattelse er dybt problematisk.
Folk skal have lov til at søge asyl.
Om de så skal have asyl, afhænger jo af, om de har et asylgrundlag.
Men det at tvinge folk ud i en proces, som EU har stået bag, hvor de må sætte livet på spil for overhovedet at få muligheden for at søge asyl, synes vi er ganske katastrofalt.
Derfor undrer det os også lidt, at der er visse partier, der nærmest gør det synonymt, gør det til det samme at være for en fælles EU-flygtningeog asylpolitik og gå ind for en mere lempelig eller en mere progressiv eller humanistisk politik, eller hvilket ord man nu vil vælge.
Der må vi bare konstatere, at der ikke er nogen sammenhæng.
I det hele taget har vi svært ved at se sammenhængen i holdningerne hos visse partier.
Jeg må sige, at det gælder især Radikale Venstre og Socialistisk Folkeparti, fordi man på den ene side laver en aftale om en politisk garanti, som er bekræftet med det forslag til vedtagelse, der er lagt frem her i dag, hvor man siger: Vi giver hinanden vetoret, Venstre vetoret, Konservative vetoret, Socialdemokratiet vetoret i forhold til, at EU får indflydelse på det her område.
På den anden side fører man så kampagne for at sige, at EU skal have indflydelse på det her område, fordi det så vil gå meget bedre.
Jeg forstår simpelt hen ikke, hvordan de to ting hænger sammen, men det er måske primært mit problem.
I forhold til at føre en fornuftig flygtningepolitik er det Enhedslistens opfattelse, at problemet først og fremmest ligger i det danske Folketing.
Vi er selvfølgelig underlagt nogle ting, der er kommet fra EU, og som har været rigtig dårlige, men f.eks. i forhold til om vi vil tage 1.000 eller 5.000 i en eller anden frivillig fordelingsordning, som vi tilslutter os, er alene et spørgsmål for det danske Folketing.
Det er klart, at der står vi for nogle andre synspunkter end en række andre, og derfor vil vi heller ikke være med til at give EU mere magt på det område.