runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-09-07:
Så vender vi jo tilbage til formiddagens diskussion, hvor der blev sat spørgsmålstegn ved provenuskønnet i S og SF's forslag om et loft på 100.000 kr. for pensionsindbetalinger, og hvordan det hænger sammen med oplysningerne i Økonomisk Redegørelse fra maj 2009 på side 185, som hr. Morten Bødskov så poetisk udtrykte det.
Oplysningerne i Økonomisk Redegørelse angiver det provenu, som man får ind ved at indføre et loft over ratepensioner, som blev vedtaget i forårspakke 2.0.
Når Finansministeriet har vurderet, at dette loft over ratepensioner giver et større provenu end S og SF's forslag, som vedrører andre skattepligtige pensionsindbetalinger, og det er så især livrenter, er der en enkel grund til det.
Skattegrundlaget er derfor størst med det loft over ratepensioner, som regeringen indførte med forårspakke 2.0.
I analyser foretaget af Skattekommissionen blev det vurderet, at der samlet var indbetalinger til ratepensioner på 7 mia. kr., som oversteg loftet på 100.000 kr.
Analysen viste desuden, at der var yderligere 3 mia. kr. i indbetalinger på andre pensionsordninger, som oversteg 100.000 kr.
S og SF's forslag går jo netop på at udvide loftet til disse andre ordninger, og det vil sige, at provenuet fra S og SF's forslag derfor må være mindre end det provenu, som opnås med loftet over ratepensioner.
Ole Sohn (SF), 2010-09-07:
Først forlanger man, at Skatteministeriet som et svar på et forslag fra os skal meddele, at der intet provenu er ved at lægge loft over pensionsindbetalingerne.
Det meddeler man Folketinget.
Så finder man selv ud af, at det måske er en helt god idé, og så beder man de samme embedsmænd om at lave et nyt svar, fordi man skal bruge de penge.
Så vender man på en tallerken.
Så kan det godt give penge.
Det er simpelt hen en uanstændig måde at behandle embedsmændene på.
Derefter gør man det, at man beder dem om at beregne for perioden 2004-2005, hvilke indbetalinger der har været på pensioner.
Der er det rigtigt, at hovedparten var på ratepensioner, men hvad sker der, når man laver et loft over en del af pensionsindbetalingerne?
Så er det som forbundne kar, så flytter pengene over til livrenterne, og det er derfor, at indbetalingerne til livrenter er steget så meget.
Hvis man bruger de rigtige tal, vil jeg gerne spørge: Fra hvilket årstal har man taget den beregning?
Det må ministeren jo vide.
Han har fået et talepapir.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-09-07:
Det er, fra dengang man lavede beregningerne fra 2003 til 2005.
Line Barfod (EL), 2010-09-07:
Regeringen og Dansk Folkeparti har jo valgt, at f.eks. direktøren for Danske Bank skal have en skattelettelse på en halv million kroner.
For det beløb kunne man få omkring 1.500 hjemmeplejebesøg.
Det er pænt mange, og det kunne hjælpe rigtig mange mennesker.
Man kan sige, at der jo er to muligheder med det, finansministeren siger, om at kommunerne skulle have fået flere penge.
Enten er alle kommunalpolitikerne i dette land fuldstændig dumme og uduelige og kan slet ikke finde ud af noget, siden de er nødt til at lukke skoler, skære ned på børnehaver, skære ned på handicapområdet og området med på socialt udsatte osv.
Der kommer godt nok flere penge i kroner og øre, men udgiftsniveauet er også stærkt stigende og mere stigende, end at de penge, der kommer, kan dække det, og man er derfor nødt til at skære i servicen over for den enkelte og er f.eks. nødt til at sige, at der er handicappede, som ikke længere selv kan bestemme, hvornår de vil i seng, og derfor ikke længere kan komme til aftenarrangementer, og at der er skoler, der må lukkes osv.
Jeg vil spørge finansministeren: Hvad er det rigtige svar?
Er det kommunalpolitikerne, der er dumme og uduelige, siden der bliver skåret overalt, eller er det finansministeren, der tager fejl i, at der er råd til at opretholde velfærden?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-09-07:
Politik er naturligvis at prioritere.
Men jeg vil gerne sige til fru Line Barfod, at kernevelfærdsydelserne siden 2001 er steget med 74.000 mio. kr., og det er historisk højt.
Vi bruger 74.000 mio. kr. mere på velfærd, end man brugte i 2001, altså mere end den regering, fru Line Barfod støttede dengang, og derfor er det på månen at sige, at vi skærer ned i samfundet.
Det er fuldstændig uhæderligt – 74.000 mio. kr. mere bør da gøre et indtryk på fru Line Barfod!
Potentialet er 40 mia. kr. Kom med et forslag.
Yildiz Akdogan (S), 2010-09-07:
Finansministeren påstår, at udgifterne til kernevelfærdsydelser er steget siden 2001.
Finansministeren understregede også, at han fører ordentlig politik.
Jeg kunne egentlig godt tænke mig at prøve at udfordre det her ord ordentlig politik.
For jeg kan ikke rigtig gennemskue det ordentlige i den politik, der er blevet ført, hvor man nærmest kvæler kommunerne og presser dem til at skære ned på velfærdsydelserne, presser dem til at spare på børnenes pleje, på skolerne, på ældreområdet.
Alene i Københavns Kommune skal man spare 350 mio. kr. på børneområdet.
Jeg vil ikke ligefrem sige, at det er en stigning, når vi taler om velfærdsydelser.
Men regeringen og finansministeren valgte også at kalde det for en omprioritering.
Jeg kan ikke helt forstå den her omprioritering, hvor man giver de bedrestillede 60.000 kr. i skattelettelser; en bankdirektør, har vi fået at vide, har fået 0,5 mio. kr. i skattelettelser.
Jeg er sikker på, at Københavns Kommune godt kunne bruge de penge.
Så jeg vil gerne spørge finansministeren: Er det en ordentlig, en fair politik?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-09-07:
Nu vil jeg gentage: Siden 2001 er kernevelfærdsområderne løftet med 74.000 mio. kr.
Den offentlige sektor er det største, den nogen sinde har været.
Det offentlige beslaglægger den største del af BNP, det nogen sinde har gjort.
Så den snak om nedskæringer er ikke rigtig.
Det, kommunerne får til næste år, er det samme beløb, som de får i 2010, oven i købet reguleret op med, hvad pris- og lønudviklingen måtte vise.
Så hvis Københavns Kommune omprioriterer, så er det jo omprioritering, for de har det samme beløb.
Jeg så forleden dag, at hr. Nicolai Wammen, Århus' borgmester, gik ud og sagde, at han skulle spare 323 mio. kr.
Der er jeg jo nødt til at sige, at når man så går hjem og kigger på tallene, kan man se, at Århus Kommune får 300 mio. kr. mere til næste år i bloktilskud, end de får i år.
Så det må jo nok være nogle andre ting, der gør, at hr. Nicolai Wammen skal ud at finde de penge – måske manglende økonomisk styring.
Yildiz Akdogan (S), 2010-09-07:
Tak for det.
Det er bemærkelsesværdigt, at finansministeren hele tiden har en tendens til at skubbe aben videre til de andre – det er kommunernes skyld, det er borgernes skyld, det er kommunalpolitikernes skyld, det er aldrig finansministerens ansvar, selv om finansministeren råber højt om, at han fører en ordentlig politik.
Her synes jeg finansministeren burde påtage sig det ansvar.
Det er trods alt ham, der ligesom har styr på økonomien; det er i hvert fald den rolle, han har fået.
Ministeren sagde lige før, at de svageste betaler prisen, når der ikke er orden i økonomien.
Synes ministeren egentlig ikke, at det lige nu er de svageste, der betaler prisen?
Det er folkeskoler, der bliver skåret ned på, det er børneplejen, der bliver skåret ned på; overalt i kommunerne, også i de borgerlige kommuner, sparer man.
Så synes finansministeren ikke, at han har et ansvar for den politik, der bliver ført lige nu af den her regering?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-09-07:
Takket være, at vi har ført en ansvarlig økonomisk politik, og at vi i 2008 havde afskaffet den offentlige sektors nettogæld, kunne vi – takket være det – så føre en af de mest ekspansive økonomiske politikker i OECD-området, som bl.a. har givet sig udslag i, at vores stigning i ledigheden har været meget lavere end i en lang række andre lande.
Det er jo udslag af, at vi har kunnet føre den her politik, så der er blevet langt færre ledige i Danmark, end vi frygtede, men jo også sammenlignet med en lang række andre lande.
Rasmus Prehn (S), 2010-09-07:
Men det er jo stadig væk for mange, og noget af det, der ikke kan lade være med at undre, når man sidder og hører på debatten her, er den måde, finansministeren taler om skattelettelser som den eneste vej til øget produktivitet på.
Det er jo altså egentlig sjovt at se, at bare for ganske få år siden tilbage i 2007, da regeringen lavede en 2015-plan, var det uddannelse, da var det forskning, da var det investeringer i fremtiden, der skulle vise vejen frem, og det var det, der skulle gøre, at vi skulle kunne klare os i konkurrencen med andre lande.
Er finansministeren ikke oprigtigt bange for, at finansministeren gør sig skyldig i et brud med det, der har været traditionen i Danmark, nemlig at vi har satset på uddannelse og forskning, på at være klogere og være smartere, frem for bare at bringe omkostningerne ned?
Skal vi ikke passe på, at vi ikke sætter den fordel, vi har haft i Danmark, over styr ved at spare os ud af krisen frem for at investere og arbejde os ud af krisen?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-09-07:
Hvis vi nu tager en af de ting, som hr. Rasmus Prehn siger, nemlig forskningsbevillingerne, kan vi se, at der på finanslovforslaget er afsat flere penge til forskning.
Fra 2006 til 2011 øges de offentlige forskningsbevillinger samlet med godt 5 mia. kr. fra 14 mia. kr. til godt 19 mia. kr.
Det er jo en stigning på mere end en tredjedel, og stigningen skal ses i sammenhæng med den målsætning, vi har i globaliseringsaftalen om, at de offentlige forskningsbevillinger skal udgøre 1 pct. af BNP fra og med 2010.
I 2010 anvendte vi 18,4 mia. kr. til forskning.
Af finanslovforslaget fremgår det, at vi i 2011 vil bruge 19,3 mia. kr.
Rasmus Prehn (S), 2010-09-07:
Det er jo sådan set lidt rystende, at vi har en finansminister, der her under ministeransvarsloven simpelt hen er rejsende i fup og fiduser og talmanipulation.
Sagen er jo den, at de ekstra penge, der bliver givet til forskning, jo er nogle, som vi er en række partier, der er blevet enige om, tilbage i 2006 og 2007 i globaliseringsaftalen.
Vi er med til at lave den aftale, der sikrer, at vi bruger mange penge på forskning, men det, som finansministeren har gjort, er jo med genopretningsplanen at lægge op til, at der skal spares på forskning.
Og så skylder finansministeren altså stadig at komme med et svar på, om det er udtryk for et ideologisk skifte, et paradigmeskifte, i forhold til, at det nu ikke længere er den danske vision at satse på forskning og uddannelse, på at være klogere og smartere end de andre.
Nu er det at blive billigere og have lavere omkostninger end de andre, at sætte skatten ned.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-09-07:
Til hr. Rasmus Prehn bliver jeg bare nødt til at gentage: Til forskning var der i 2010, altså i år, afsat 18,4 mia. kr. I 2011, som det fremgår af finanslovforslaget, er der afsat 19,3 mia. kr.
Benny Engelbrecht (S), 2010-09-07:
Jeg bemærkede, at finansministeren netop i Politiken den 21. august meget præcist har formuleret, hvad kravene er til en trepartsaftale.
Det er for det første en regering, som er parat til at forhandle, for det andet naturligvis arbejdsmarkedets parter, som er parate til at forhandle.
Jeg går også ud fra, at finansministeren er enig med mig i, at der for tiden ikke er en regering, som er parat til at søge den løsning via en trepartsaftale.
Derfor er det naturligvis ikke muligt på denne side af et valg rent faktisk at lave en konkret model.
Men vi er vel også enige om – finansministeren har selv bekræftet det – at der er et handlekatalog på op til 40 mia. kr. at arbejde inden for.
Er det ikke sådan?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-09-07:
Det undrer mig, at socialdemokrater så kækt stiller sig op og fortæller om de muligheder, der er, for at udmønte 15 mia. kr. på arbejdsmarkedsreformer.
Jeg har set LO's oplæg; de siger, at der kan være op til 40 mia. kr.
Men det er jo ikke potentialet, der er afgørende, det afgørende er, hvilket forslag Socialdemokratiet kommer med.
Det ville da være en kæmpe oplevelse for os alle sammen her i dag, hvis hr. Benny Engelbrecht ville fortælle om bare ét forslag, der gav noget.
For det, jeg kan konstatere, er: Det er ikke efterløn, det er ikke en forhøjelse af den overenskomstaftalte arbejdstid, det er ikke en dagpengereform – den vil man tværtimod rulle tilbage – og så begynder det jo at tynde lidt ud, hvis man sætter sig ned og kigger på, hvad Arbejdsmarkedskommissionen har foreslået.
Så er det sådan noget med, at deltidsbeskæftigede kan ønske fuld tid.
Det prøvede man jo i Region Midt her i 2008, hvor man tilbød 800 deltidsansatte sygeplejersker at komme på fuld tid, og der meldte sig 5.
Med al respekt for det potentiale, som LO og Socialdemokratiet og SF har skitseret, er der langt fra 5 personer og til 15 mia. kr.
Det, der er humlen i det her, er jo, at Socialdemokratiet og SF ikke på denne side af valget vil fortælle vælgerne, hvordan man vil opfylde de der ting.
Det er da tankevækkende, når man i egen opfattelse har sådan nogle gode forslag, at man ikke vil fortælle vælgerne, hvad de går ud på.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-09-07:
Jeg synes, at det har været en trist debat i dag på den måde, at der har fløjet rigtig mange usandheder gennem luften, ikke mindst om oppositionens politik.
Nu var finansministeren oppe at sige, at der ikke var samling om oppositionens politik.
Man kan så spørge om, hvilken samling der er om regeringens politik.
Dansk Folkeparti har tilsyneladende på den ene side adopteret alt, men kommer på den anden side ind fra sidelinjen med nye krav om 28-års-regler og andre ting, der igen vil forringe mulighederne for danskere til at tage ud at møde andre.
De Konservative vil en masse ufinansierede skattelettelser.
Finansministeren står og siger, at vi vil splitte skoleklasser op, hvis der er mere end 24 elever, men sandheden er, at der i vores udspil står, at det er noget, der skal indfases over 10 år startende i 0. klasse.
Hold nu op med de der usandheder!
Til gengæld må vi så konstatere, at den genopretningspakke, som vi jo også et eller andet sted diskuterer i dag, vil komme til at ramme særlig Vestegnen og Udkantsdanmark med stramningerne i dagpengene.
Reduktionen af børnechecken vil ramme de børnerige familier og gøre, at der vil være flere børn i fremtiden, der vil opleve at vokse op i fattigdom.
Og nu rammer man også kunstig befrugtning.
Er ministeren enig med mig i, at det er historisk, at man nu politisk tager initiativer, der på sigt vil begrænse fødselstallet i Danmark, frem for at gøre det muligt at få flere børn, frem for at sikre sig, at man tager initiativer og skaber incitamenter til, at danskerne får flere børn?
Er ministeren enig med mig i, at det her er en historisk vending, med hensyn til hvordan man fører politik i Danmark for at få flere børn sat i verden, for at få flere borgere i det danske samfund?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-09-07:
Jeg vil gerne sige til fru Hæstorp Andersen, at når man skal spare, konsolidere økonomien, fremtidssikre økonomien, så skal der jo træffes nogle beslutninger, og det er jo ikke sådan, at vi synes, at det er særlig sjovt at spare.
Vi ville jo gerne, at pengene væltede ind i statskassen, så vi kunne gøre mange gode ting, men det er nu altså sådan, vil jeg sige til fru Hæstorp Andersen, at man en gang imellem er nødt til ligesom at konsolidere og se på, om man ikke skulle holde en pause i opbygningen af velfærd og så lige sige: Nu må vi lige holde det på det niveau, vi er på i øjeblikket.
Og det er jo det, vi har gjort.
Vi konsoliderer økonomien.
Så har vi i selve genopretningspakken lavet en omfordeling.
Vi har villet bruge 10 mia. kr. på sygehusene, på flere i uddannelse og til de socialt svage grupper.
Der har vi så gennemført nogle besparelser, men det er jo ikke penge, vi har taget ud af den offentlige sektor – det er jo en omfordeling, der sker.
Så jeg mener, at fru Hæstorp Andersens fremstilling af, at vi skærer ned, er forkert.
Vi holder en pause.
Kommunerne har de samme penge til næste år, som de har i år, oven i købet fremskrevet med pris- og lønreguleringen.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-09-07:
Selv hvis man køber argumentet om, at kommunerne skulle have de samme midler til rådighed til næste år, så laver det jo ikke om på, at en masse mennesker vil blive ramt af de ændringer, der kommer til at ske i dagpengene, og at det er noget, som særlig vil ramme de mennesker, som bor i Udkantsdanmark, hvor det tit er sværere at få arbejde.
Det er ændringer, som vil ramme Vestegnen og mange af de steder, hvor man i forvejen ligger ned, særlig hårdt.
Det laver heller ikke om på, at børnechecken er noget, som også er kommet familier til gode, som har det svært med at få tingene til at hænge økonomisk sammen i hverdagen.
Igen: Det her vil betyde, at den sidste besparelse, man nu gør ad bagvejen, er at indføre brugerbetaling i det danske sundhedsvæsen.
Efter at man har fået en statsminister, som var sundhedsminister, ja, som engang endda var amtsborgmester, og som har stået og sagt, at vi aldrig mere skal have brugerbetaling i det danske sundhedsvæsen, at vi i hvert fald ikke skal have mere af det, så kommer man nu og siger: Hov, vi fandt lige en patientgruppe, der kan betale.
Samlet set betyder alle de her initiativer jo, at familier og især de fattige familier vil opleve at få færre penge mellem hænderne, de vil opleve at få det sværere.
Og jeg mener ikke, at ministeren svarede på mit spørgsmål: Er ministeren enig i, at det er historisk, at man laver en finanslov, som i de kommende år vil være med til at begrænse fødselstallet i Danmark og sikre en dårligere udvikling i befolkningstallet, frem for en udvikling, hvor danskerne har lyst og virkerum og råd til at få flere børn til gode for en sund dansk stat.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-09-07:
Det er historisk, vil jeg sige til fru Hæstorp Andersen, at vi har været igennem den største økonomiske krise siden 1930'erne.
Det er uomgængeligt, at den betyder, at vi må holde igen på nogle ting.
Vi kan ikke fortsat udbygge velfærden, som vi havde planlagt.
Den genopretningspakke, som regeringen og Dansk Folkeparti har gennemført, er efter min mening en afbalanceret pakke, som sikrer, at byrderne bliver jævnt fordelt over mange grupper i det danske samfund.
Det er jo helt afgørende for, at vi så kan arbejde os ud af krisen.
Det, som fru Hæstorp Andersen nu trasker i kølvandet af med sine partikammerater, er jo bare at kritisere alt, hvad regeringen foretager sig, samtidig med at man i dag præsenterer en politik, hvor man lader det hele stå til, og hvor gældsætningen fortsætter.
Det er efter min mening en meget uansvarlig ting, for hvis der ikke er orden i økonomien, er der kun en gruppe, der betaler for det, og det er de svagest stillede.
De rige skal såmænd nok klare sig, vil jeg sige til fru Hæstorp Andersen.
Maja Panduro (S), 2010-09-07:
Tidligere her i salen i dag var vi vidne til en lidt heftig hanekamp imellem Liberal Alliances ordfører og De Konservatives ordfører, og det handlede om, hvem der kunne love flest skattelettelser.
Vi har også i landets aviser set en smule forvirring, det har især handlet om selskabsskatten, og derfor vil jeg gerne stille finansministeren et spørgsmål.
Vi har jo set, at De Konservative var ude at foreslå, at man skulle sænke selskabsskatten.
Det var Liberal Alliance naturligvis med på.
Skatteministeren var sådan lidt skiftevis for og imod, og finansministeren selv har også været ude at sige, at det kunne man måske nok godt se på.
Vi ved jo, at hvis man vil sænke selskabsskatten med 1 procentpoint, vil det koste 1 mia. kr. ifølge Finansministeriets beregninger.
Derfor har jeg et opklarende spørgsmål til finansministeren: I en situation, hvor landets økonomi allerede er kuldsejlet, bl.a. på grund af u- og underfinansierede skattelettelser, er der så nu udsigt til flere skattelettelser fra vores ansvarlige borgerlige flertal, og hvis ja, hvor skal pengene så komme fra?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-09-07:
Denne regering arbejder kun med finansierede skattelettelser, og det vil også gælde alle de gode ideer, jeg kan høre om, til forskellige ændringer af skatten.
Maja Panduro (S), 2010-09-07:
, når jeg spørger, er det jo netop bl.a. ihukommende, at finansministeren generelt har et, skal vi kalde det liberalt forhold til, hvordan man definerer fuldt finansieret, også når det handler om skattelettelser.
Jeg vil også gerne spørge, om vi kan få en garanti fra finansministeren for, at det ikke igen bliver velfærden, børnene og de ældre, som skal betale, hvis vennerne nu får held med at få opfyldt deres brændende ønske om en selskabsskattelettelse.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-09-07:
Regeringen har ikke givet ufinansierede skattelettelser, og vi agter heller ikke fremover at give ufinansierede skattelettelser.
Benny Engelbrecht (S), 2010-09-07:
Jeg kunne også forstå på det, ministeren refererede, at man der kunne skaffe op til 40 mia. kr.
Tidligere har finansministeren jo f.eks. i Berlingske Tidende den 17. maj sagt, at de konkrete initiativer med stor sikkerhed ikke kan levere de fulde 15 mia. kr.
Man må sige, at det i hvert fald er to vidt forskellige signaler, som finansministeren sender på den måde.
Men jeg vil egentlig blot bede finansministeren om at bekræfte, at en plan med de elementer, som LO skitserer i deres oplæg, er i stand til ikke bare at finansiere de 15 mia. kr., men at der rent faktisk er en række forskellige potentielt mulige måder at finansiere de 15 mia. kr. på – som finansministeren så rigtigt siger, er der et katalog på op til 40 mia. kr. at vælge imellem.
Sofia Rossen (IA), 2010-09-07:
Det danske forslag til finanslov for 2011 kan bedst betegnes som et stort spareforslag.
Regeringen har været ude at sige, at den vil bane vejen ud af krisen for Danmark.
For mig at se
er vejen ud af krisen endnu længere med forslaget her.
Især vores socialt udsatte borgere, de psykisk syge, alkoholikerne og de hjemløse rammes hårdt af forslaget, når satspuljen bliver omtrent 700 mio. kr. mindre end sidste år.
Det er urimeligt, uanstændigt og uforståeligt i et samfund som det danske.
Det er urimeligt og uanstændigt, fordi gode og vigtige projekter for udsatte grønlændere i Danmark må lukke og slukke.
Spændende og vigtige sociale projekter, som er i støbeskeen, og som der er brugt ressourcer på, får med sparekniven det endelige dødsstød.
Væresteder som Qiperoq på Vesterbro i København og flere andre er truet på deres eksistens, til trods for at de rammer et kæmpe behov hos socialt udsatte grønlændere.
Det samme gælder for satspuljefinansierede projekter for udsatte grønlændere i andre dele af landet, såsom dagtilbudet Kammak i Århus og værestedet Perput i Aalborg.
Hvis Perput lukker, vil der opstå et tomrum for gruppen af udsatte grønlændere, der ellers ville have en reel chance for at komme videre og få en endnu mere selvhjulpen tilværelse i det danske samfund.
Nedskæringerne er uforståelige, fordi regeringen så sent som i februar i år søsatte regeringens program for Danmark 2020, hvori et af programmets ti målsætninger er: Danmark skal være blandt de bedste til at skabe lige muligheder.
Det er ikke just det, det nye finanslovudspil afspejler.
Som Grønlands repræsentant i Folketinget har jeg for længst gjort socialministeren opmærksom på de meget alvorlige menneskelige konsekvenser af, at man ikke finder alternative finansieringsmuligheder for værestederne.
Det kom der imidlertid ikke meget ud af.
Jeg vil derfor gerne appellere til finansministeren om at vise den lydhørhed og menneskelighed, der hidtil har manglet fra regeringens side.
Det vil klæde Danmark og gavne de svageste i samfundet, at de sociale projekter, såvel i regi af de grønlandske huse som andet, kan regne med en garanti for finansiering, hvad enten det er i form af satspuljemidler eller i form af midler fra den nye pulje, som regeringen har planer om at oprette.
Det skylder vi dem, som ønsker et socialt retfærdigt samfund, og det skylder vi os selv.
Der er omkring 1.500 socialt udsatte grønlændere i Danmark.
Det betyder, at der er behov for flere og ikke færre væresteder.
Jeg er klar over, at regeringen med sit forslag til finanslov eller sparelov forsøger at give sit bud på en løsning til den voldsomme krise, dansk økonomi er i, men jeg vil gerne opfordre til, at regeringen ser værestederne for socialt udsatte som en del af den løsning, der skal få os ud af krisen, og ikke som en del af problemet.