runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Brian Mikkelsen (KF), 2007-03-21:
Jeg sammenfattede i min mail en ordveksling, som havde fundet sted den pågældende dag, den 25. marts.
Mailen er ment som en fortrolig orientering til bestyrelsesformanden, fordi han selv havde bedt om det, og derfor har jeg ikke tænkt mig – og jeg finder det heller ikke korrekt – at referere mere fra det møde, også fordi jeg simpelt hen ikke rigtig kan huske det.
Der er sket rigtig meget de sidste 4 år, og i den tid er der diskuteret meget om Irak.
Det var ment som en orientering til bestyrelsesformanden, men der er sket rigtig, rigtig meget siden, og jeg kan ikke huske særlig meget fra det møde.
Rasmus Prehn (S), 2007-03-21:
Kulturministeren har jo begået et ganske fyldestgørende referat af det her regeringsmøde, hvor det bliver ridset op, hvad der blev sagt omkring Danmarks Radio.
Tidligere på dagen havde vi lejlighed til at spørge statsministeren om det her møde, og det var så desværre sådan, at statsministeren fuldkommen havde mistet sin hukommelse på det her område.
Statsministeren var fuldkommen blank.
Han kunne ikke huske, hvad der var sket på det her møde.
Derfor kunne det jo være, at kulturministeren nu med det her meget fyldestgørende referat kunne være med til at uddybe, hvad der står.
Derfor vil jeg gerne have ministeren til at uddybe regeringens holdning til, at der en meget stor utilfredshed med Danmarks Radios dækning som meget ensidig, de har specielt set sig sure på et par kvindelige værter og Ole Sippel, som mange nævnte som ekstrem i sin ytring mod koalitionen, og herunder oplyse, hvilke konkrete kvindelige værter på Danmarks Radio, regeringen har set sig sur på, jævnfør kulturministeren mail af 25. marts 2003 til DR's daværende bestyrelsesformand.
Brian Mikkelsen (KF), 2007-03-21:
Nu synes jeg, at man skal falde lidt ned fra hr. Jens Peter Vernersens side.
Jeg vil vove den påstand, uden at have et empirisk grundlag for det, at vi nok har verdens frieste medier i Danmark – det kan være, at der er nogle undersøgelser, der viser, at vi er nummer to eller nummer tre – fordi der er ingen redaktionel indblanding, og fordi vi har pluralisme og diversitet i pressen.
Og vi har ikke villet true med noget som helst.
Jeg har om nogen på regeringens vegne talt om et stærkt Danmarks Radio.
Det bedste, man kan lære af, er jo historien.
I 2006 indgik vi et medieforlig, som styrkede Danmarks Radio, gav Danmarks Radio flere penge, flere muligheder for at agere.
Det er jo historie.
Det viser, at vi ville have et stærkt, uafhængigt DR, og det viser også, at vi tror på journalistisk integritet, men også på en demokratisk debat, hvor man selvfølgelig har lov til at mene, hvad man vil, men hvor den journalistiske beslutningsproces bliver truffet ét sted, og det er hos nyhedschefen og i direktionen.
Så derfor har den mail og den dialog, jeg har haft med ledelsen, jo ikke haft noget at gøre med, hvad vi forventer, man gør, men har haft noget at gøre med, hvad vi har ment om forskellige ting.
Og så må man jo selv så at sige træffe sine konklusioner, men det har ikke noget med direktionen at gøre, for den har vi jo ikke udøvet noget som helst pres på eller pression over for.
Hvorfor skulle vi gøre det?
Vi er glade for en fri presse i Danmark.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jens Peter Vernersen (S), 2007-03-21:
Vi lever netop i et demokrati, hvor vi har et sæt spilleregler, og en af spillereglerne her er, at ministeren ikke har nogen instruktionsbeføjelse i forhold til Danmarks Radio.
Det har været sagt nogle gange.
Og alligevel går man altså ud og fortæller helt præcist i en mail til Danmarks Radios formand, hvordan man forventer, at Danmarks Radio skal agere.
Jeg ved ikke, om kulturministeren har tænkt på, hvad det her kan sammenlignes med, når regeringen på den måde er i gang med sin værdikamp.
Et af de allervigtigste mål, ved man jo fra andre styrer, er radiostationen.
Man skal overtage radiostationen, så har man magten.
Og det er jo det, man forsøger i regeringen, nemlig at overtage en radiostation, en national radiostation, og sige til den: Hvis ikke I gør sådan og sådan, så er vi utilfredse med jer.
Ja, vi mener i øvrigt, at I kunne blive privatiseret osv.
Men så havde man måske ikke den mulighed.
Men det er jo det, man gør.
Man overtager en radiostation, forsøger at få det ud af radioen, som man ønsker.
Det er lige bestemt det magtmiddel, man bruger i andre stater, som vi meget nødig vil sammenlignes med.
Brian Mikkelsen (KF), 2007-03-21:
Der mangler noget i ræsonnementet.
Der mangler jo, hvad konsekvensen skulle være.
Sagen er den, at vi har styrket Danmarks Radio, og sagen er den, at jeg gentagne gange har sagt på vegne af regeringen, at vi vil have en stærk Danmarks Radio.
I 2003 svarede jeg SF's Aage Frandsen på spørgsmål 4520, og i det svar oplyste jeg, at det er min opfattelse, at DR skal opretholdes som en selvstændig og offentligt licensfinansieret public service-station, og at regeringen ikke har planer om at privatisere DR.
Vi har ikke ændret opfattelse siden da.
Da socialdemokratiske og radikale ministre ringede til David Trads som indlandsredaktør i DR Nyheder, fordi de var rasende over, at Radioavisen næsten hver morgen kunne berette om en ny rutsjetur for euroen over for dollaren – det gavnede ikke jaet, lod de forstå – havde de selvfølgelig en mening med, at de syntes, det var en skæv vinkling.
Jeg synes sådan set, at det var fornuftigt nok, hvis de ville ringe om det, og så må det selvfølgelig også være sådan, at der er ytringsfrihed for ministre til at udtrykke, hvad de mener.
Og når andre ministre så, som spørgeren hentyder til og henviser til, løbende har henvendt sig til DR både under den nuværende regering og under den tidligere regering – nu har aviserne jo bragt nogle eksempler, kan jeg se, med nogle ministre, der har rettet henvendelse – så synes jeg sådan set, det er fair nok.
Hvis man mener, man er blevet ukorrekt behandlet, hvis man mener, der er for skæv en vinkel i forhold til, hvordan man opfatter virkeligheden, må man selvfølgelig godt fortælle det.
Selvfølgelig må man da fortælle det.
Vi lever i et demokrati.
Mogens Jensen (S), 2007-03-21:
Det er da sjovt, at alle de private samtaler, ministeren har haft med bestyrelsesformanden, med det samme bliver kolporteret videre til den programansvarlige i Danmarks Radio, nemlig generaldirektøren.
Det er jo egentlig grunden til, at vi overhovedet ved, at de samtaler har fundet sted, så der er altså en fuldstændig klar forbindelse mellem det, ministeren skælder ud over og giver skideballer for til DR's bestyrelsesformand, og det, der går videre til de ansvarlige for programvirksomheden, og det er jo her, vi har problemet.
Det er ikke alene skideballer og trusler og pression, regeringen forsøger jo at styre Danmarks Radio, og det er her, vi har problemet.
TV 2's bestyrelsesformand siger jo klart, at TV 2 aldrig har været udsat for sådan noget, og hvornår har der så været en naturlig dialog, skideballer og trusler over for TV 2's bestyrelsesformand?
Brian Mikkelsen (KF), 2007-03-21:
Jeg kan godt gentage: Der var en løbende dialog mellem bestyrelsesformanden og undertegnede, og den var tænkt som en opfordring til, at man selvfølgelig holdt hinanden orienteret, lige så vel som bestyrelsesformanden givetvis havde en løbende dialog med politikere fra alle partier inklusive Socialdemokratiet.
At det skulle kunne opfattes som politisk pression og trusler, tror jeg man skal meget langt ud for at kunne forstå, men det er jo fair nok.
Men jeg kan rolig sige, at det ikke var ment som politisk pression eller som en trussel, og det interessante er, at modtageren heller ikke opfattede det som en pression eller en trussel.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Mogens Jensen (S), 2007-03-21:
Jeg kan jo konstatere, at nu er det en ren tilståelsessag.
Nu siger ministeren selv, at de samtaler, den kommunikation, der har været med Danmarks Radios bestyrelsesformand, simpelt hen har haft til formål, at ministeren kunne komme ud med sin holdning til, hvordan Danmarks Radios redaktionelle indhold skulle tilrettelægges.
Vi har jo mange eksempler på, at det er sket gennem den her regerings levetid, helt konkrete eksempler, som nu kan dokumenteres.
Jeg forstår ministeren på den måde, at ministeren også selv mener, at det som minister er en helt farbar vej at tage, at man kan uddele skideballer til bestyrelsesformænd, sende mails til bestyrelsesformænd, hvor man fortæller, hvordan man som minister mener at det redaktionelle indhold skal tilrettelægges.
Er det ikke et eklatant brud på armslængdeprincippet, når man forsøger at blande sig så direkte i forhold til bestyrelsesformanden?
Arne Toft (S), 2007-03-21:
Da Socialdemokratiets ordfører i denne sag, hr. Frank Jensen, er på tjenesterejse, skal jeg på hans vegne fremføre følgende her ved førstebehandlingen af L 124: Socialdemokratiet kan tilslutte sig lovforslaget, som har til formål at videreføre den nuværende tilskudsaftale for tilskuddet til Grønlands hjemmestyre for 2008 og 2009.
Det er efter vores opfattelse en rigtig løsning, som fører frem til afslutningen på arbejdet i Grønlandsk-dansk Selvstyrekommission, der forventer at afgive en betænkning i efteråret 2007.
Selvstyrekommissionen skal i henhold til sit kommissorium bl.a. overveje og stille forslag om, hvorledes de grønlandske myndigheder kan overtage yderligere kompetence, hvor dette er forfatningsmæssigt muligt, samt overveje og stille forslag til en ny ordning vedrørende det økonomiske mellemværende mellem Grønland og Danmark.
Vi kan tilslutte os til L 124.
Birgitte Josefsen (V), 2007-03-21:
Ja, da vores ordfører, hr. Lars Christian Lilleholt, heller ikke kunne være til stede i dag, vil jeg på vegne af Venstre fremføre vores synspunkter i forbindelse med tilskud til Grønlands hjemmestyre.
Venstre kan støtte op om lovforslaget, L 124, der er til behandling her i dag, om at yde Grønland et bloktilskud på godt 3,2 mia. kr. årligt for hvert af årene 2008 og 2009, korrigeret for prisudvikling.
Vi synes, det er glædeligt, at man nu igen har fået en flerårig aftale, som parterne er nået frem til i enighed.
Vi skal i de kommende år fastholde intentionerne om at arbejde frem imod endnu flere egenindtægter til det grønlandske samfund i form af privatindtjening og deraf stigende skatteindtægter for det offentlige.
Venstre er derfor positiv over for øremærkning af 50 mio. kr. til et sektorprogram for uddannelse og erhvervsudvikling.
Dette skaber et øget fokus på et forbedret uddannelsesniveau i Grønland og på udvikling af den private erhvervssektor.
Det vil forhåbentlig i fremtiden medføre, at Grønland opnår et forhøjet uddannelsesniveau, som kan skabe vækst og innovation i Grønland.
Venstre vil med interesse afvente Selvstyrekommissionens beretning om, hvorledes de grønlandske myndigheder kan overtage yderligere ansvar, hvor dette er muligt, og Selvstyrekommissionens forslag til en ny økonomisk ordning mellem Grønland og Danmark.
Venstre støtter forslaget.
Brian Mikkelsen (KF), 2007-03-21:
Der er intet angreb på Danmarks Radio.
Vi har styrket Danmarks Radio.
Altså, jeg synes hele tiden, man skal se på historien.
Vi har styrket Danmarks Radio: flere penge, mere public service.
Danmarks Radio har fået det bedre i løbet af de seneste år, og det er jo det bedste bevis på, at vi værner om uafhængighed, integritet og journalistisk frihed.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Lovforslaget sattes til forhandling.
Rasmus Prehn (S), 2007-03-21:
Ja, afslutningsvis er jeg nødt til at sige, at det har været en hel usædvanlig særegen oplevelse at opleve kulturministeren her i dag.
Vi hørte kulturministeren hele eftermiddagen igennem tale om, at kulturministeren har ytringsfrihed, at han ligesom alle andre har ret til at ytre sig i offentligheden.
når vi så her i Folketinget opildner kulturministeren til at ytre sig, til at ytre sig om det referat, kulturministeren har skrevet fra regeringsmødet om de her ting, om det meget hårde personlige angreb på Ole Sippel, om det meget hårde personlige angreb på Lisbeth Knudsen, ja, så er kulturministeren lige pludselig fuldstændig tavs og vil ikke benytte sig af sin ytringsfrihed; så er det lige pludselig så pinligt, at kulturministeren ikke vil ytre sig om det længere.
Det afslører jo med al ønskelig tydelighed, at det, der er tale om, er, at regeringen har foretaget et hidtil uset benhårdt angreb på Danmarks Radio, og at man nu, hvor det kommer frem i offentligheden, synes, det er så pinligt, at man skynder sig at blive fuldstændige tavse og lukke fuldstændig af, mens man prøver at pakke det ind i et eller andet med ytringsfrihed.
Men ytringsfriheden vil man ikke bruge til at forklare sig.
Brian Mikkelsen (KF), 2007-03-21:
Der har ikke været nogen intentioner om at ændre i nogen programmer eller i programplanlægningen.
Der har jo blot været en forespørgsel fra bestyrelsesformanden, som har bedt om at blive orienteret.
Det er han så blevet, og det er den dialog, der har været.
Det er heller ikke blevet opfattet på den måde af bestyrelsesformanden.
Jens Peter Vernersen (S), 2007-03-21:
Ministeren har jo aldrig skrevet den her mail med en forventning om, at det skulle holdes hos Danmarks Radios formand.
Det er jo helt åbenbart, at det har drejet sig om at få lagt linjen om, fordi regeringen var utilfreds; det står der fuldstændig klart og tydeligt.
Om det er lykkedes, er jo svært at bedømme.
Men der er i hvert fald én ting, der er helt sikker: Forsøget har været gjort, man ønskede, at der skulle ske ændringer.
Jeg håber virkelig, at Danmarks Radio har medarbejdere, der kan stå imod den slags afpresning.
Brian Mikkelsen (KF), 2007-03-21:
Det kan man have fuld tillid til, simpelt hen fordi den daværende bestyrelsesformand ikke opfattede det som pression eller trusler; simpelt hen fordi Christian Nissen selv i Politiken den 17. marts 2007 siger, og jeg citerer: »Da jeg sad og skrev bogen i efteråret, hæftede jeg mig slet ikke ved mailen fra Brian Mikkelsen.
Og jeg opfattede den da slet ikke som en sensation«.
Der må og skal altid være en dialog mellem en bestyrelsesformand og ministeren på de forskellige områder; sådan må det være.
Så må man træffe sine egne beslutninger i bestyrelsen ud fra de mange indtryk, man selvfølgelig får.
Sådan er demokratiet, sådan fungerer det.
Og der får man indtryk ind, og så danner man nogle holdninger, og sådan må det være.
Jens Peter Vernersen (S), 2007-03-21:
Det er jo helt åbenbart efter dagens debat, først med statsministeren og nu med kulturministeren, at regeringen med statsministeren i spidsen og med kulturministeren som budbringer har ageret rå magt over for Danmarks Radio og forsøgt at få dem til at ændre i programmerne.
Det er helt åbenlyst.
Det, man gør her i sit brev, er jo, at man forlanger ændringer i den redaktionelle linje, på en sådan måde at befolkningen ikke kan have tillid til det, der kommer ud af Danmarks Radio, og det er jo det, man ser i stater, hvor regeringen tager magten over radiostationerne, som det også blev nævnt her for et øjeblik siden.
Brian Mikkelsen (KF), 2007-03-21:
Der er ingen som helst kampagne imod DR.
Vi er glade og stolte af uafhængigheden i medierne.
Der er en dialog mellem bestyrelsesformand og minister.
Så er der jo ministre, som er utilfredse med nogle af programmerne; det er de jo sådan set i deres gode ret til.
Jeg kan jo nævne nogle af de ting, som vi har været udsat for tidligere fra socialdemokratiske og radikale ministre i forbindelse med forskellige begivenheder – det er jo sådan set også deres ret at være utilfredse på den måde – og hvis man selv beder om en reaktion, så får man den selvfølgelig.
I forhold til den nuværende bestyrelsesformand er der ikke den dialog, forstået på den måde at han ikke har bedt om, at han bliver orienteret på den måde.
Det er klart, at vi mødes en gang imellem, men ikke på samme måde, fordi han ikke har den samme interesse i at gå ind i det.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2007-03-21:
Jeg ved næsten ikke, hvordan jeg skal ende den her dag.
Ministeren siger, at det er o.k., at man kritiserer Danmarks Radio som minister, for man har ytringsfrihed.
Hvor usmagelig jeg end synes at VK-regeringens kampagne imod DR i forskellige medier har været igennem de sidste 6-9 måneder, så synes jeg dog, at det er langt mere fair, at man udøver sin pression gennem offentlige kanaler, end at man gør det på en gedulgt måde i hemmelighed, sådan som kulturministeren har gjort i forbindelse med DR's tidligere bestyrelsesformand, Jørgen Kleener, den samme Jørgen Kleener, som selv har skrevet, at han modtager skideballer fra kulturministeren på grund af kulturministerens utilfredshed med DR's nyhedsdækning.
Hvis regeringen fortsætter sin kampagne imod DR, kunne vi så i det mindste ikke få et løfte om, at det foregår offentligt i stedet for i det skjulte?
Brian Mikkelsen (KF), 2007-03-21:
Jamen jeg har som minister lige så vel som andre ministre, der har rettet henvendelse, både under den nuværende regering og under den tidligere regering, fuldstændig klart en ret til at ytre mig om, hvad jeg mener om de forskellige produktioner; selvfølgelig har jeg det.
Der er det bare vigtigt at understrege, at man i bestyrelsen har det overordnede programansvar, og så må man træffe sine endelige beslutninger nede i redaktionerne; der sidder der jo ikke nogen politikere og blander sig.
Og derfor vil jeg stadig væk vove den påstand, som jeg afleverede for lidt siden, og udfordre med, at vi nok har nogle af verdens frieste medier, og hvis man måler det på forskellige leder og kanter, er vi nok nr. 1, 2 eller 3 eller noget i den stil.
Vi har diversitet, pluralisme og frihed i vores medier, og det kan vi være stolte af, og det skal vi værne om og kæmpe for.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2007-03-21:
Vi kender alle lande og systemer, hvor det er ganske normalt, at kulturministre retter henvendelse til ledelsen i offentlige radio- og tv-selskaber for at uddele skideballer.
Det her er noget, som, hvis man skal sige det på en pæn måde, kunne ske i Berlusconis Italien.
Det er den pæne version.
For det er da ikke i orden, at en kulturminister ringer til DR's bestyrelsesformand for at uddele skideballer, alene af den grund at ministeren er utilfreds med nyhedsafdelingens vinkling og dækning.
Er det her fremtiden for kulturministerens virke i forhold til DR's bestyrelsesformand, eller er det slut med den her slags henvendelser og skideballer?
Brian Mikkelsen (KF), 2007-03-21:
Det interessante er jo, hvordan afsender og modtager vurderer det her, og at det er som led i en normal dialog med en bestyrelsesformand og en minister.
Sådan skal det være, nemlig at der selvfølgelig er en reaktion på, hvordan verden hænger sammen, og der må man jo så sige: Jamen sådan fungerer verden.
Lige så vel kan man jo sige til bestyrelsesformanden: Du må ikke læse aviser, du må ikke åbne en bog, du må ikke se tvaviser, fordi der er kritik af dig.
Sådan fungerer det jo ikke.
Selvfølgelig må der være en sådan dialog, og alle politikere, inklusive ministre, både under den tidligere regering og under den nuværende regering, har selvfølgelig en ret til at ytre sig og komme med meninger om de forskellige ting.
Sådan må det være.
Mogens Jensen (S), 2007-03-21:
Jeg synes ikke, at jeg fik svar fra kulturministeren på det her.
På den anden side kan jeg konstatere, at ministeren nu mener, at han er i sin fulde ret til at kontakte bestyrelsesmedlemmer, give dem skideballer og dermed udøve pression med hensyn til, hvad ministeren mener er det rigtige, der bør ske i de pågældende institutioner.
Det er da – vil ministeren ikke medgive mig det? – et decideret brud på armslængdeprincippet, når ministeren forsøger at presse og gennem skideballer at påvirke konkrete institutioner til at gøre, som ministeren mener er det rigtige, selv om de selv skal træffe beslutningen.
Brian Mikkelsen (KF), 2007-03-21:
Nej, for det foregår jo på den måde, at man selvfølgelig kommer med en vurdering af, hvordan tingene er, men der er ikke nogen, der siger: Sådan skal det være.
Det er jo der, hvor grænsen går, så at sige, og der må man jo selv træffe sine beslutninger i DR på det tidspunkt, i DR's bestyrelse og i DR's redaktion.
Nu skal man jo passe på, at man ikke bliver for højtravende her.
Selvfølgelig må det være tilladt, at der er en dialog om, om man synes, dækningen er objektiv eller ej; vi lever altså trods alt i et demokrati.
Så derfor har man da ret til og mulighed for at sige, om man synes, det er objektivt eller fair eller ej.
Det har man da ret til.
Forskellen ligger i, om man så går ind og siger: Du skal røre ved den eller den eller den.
Det må de sådan set selv om, og det er der ikke nogen der har blandet sig i på noget tidspunkt.
Hvad de træffer af personalemæssige dispositioner, er der ikke nogen, der har været inde over eller har rørt ved eller tænkt på, det må de sådan set selv om.
Mogens Jensen (S), 2007-03-21:
Ja, jeg synes da, at man kan konkludere efter dagens debat her med kulturministeren og statsministeren, at den her regering sætter helt nye standarder for, hvor meget en regering kan tillade sig at udøve pression over for de offentligt betalte medier, i det her tilfælde Danmarks Radio.
Jeg synes, vi har fået synliggjort en kampagne, hvor det jo rent faktisk også er væltet frem – og der kommer måske mere endnu – med direkte henvendelser fra ministerniveau ned til Danmarks Radio, hvor bestyrelsesformanden oven i købet får skideballer med hensyn til, hvordan Danmarks Radio skal agere.
Der vil jeg gerne spørge kulturministeren: Når nu det er tilfældet og gælder Danmarks Radio og åbenbart med regeringens accept og ministerens accept, vil det så være noget, han vil overføre til andre kulturinstitutioner?
Foregår det her også i forbindelse med andre kulturinstitutioner og deres ledelser, altså, at ministeren bare kan ringe og sige, at nu skal det være sådan, som han siger, og uddele skideballer?
Brian Mikkelsen (KF), 2007-03-21:
Man kan sige, at der jo var en stor diskussion om Afghanistanfilmen.
Nu ved jeg ikke præcis, hvornår det var, hun egentlig stoppede i DR, men der var jo stadig væk en diskussion om det.
Så der vil altid være en diskussion om Danmarks Radio, fordi det er vores vigtigste public service-medie, og der er altid nogle politikere, som vil føle sig ramt, som føler sig dårligt eller skævt behandlet.
Sådan vil det være i et demokrati, og det må DR jo vænne sig til, og det gør de jo også; det synes jeg, de sådan set håndterer meget flot.
Så det har ikke noget at gøre med, om det var Lisbeth Knudsen eller ej.
Rasmus Prehn (S), 2007-03-21:
Lad mig spørge på en anden måde: Nu hvor Lisbeth Knudsen ikke længere er i Danmarks Radio, oplever kulturministeren så, at der er færre problemer i Danmarks Radio?
Brian Mikkelsen (KF), 2007-03-21:
Det skal altså ikke opfattes som andet, end at det endelige redaktionelle ansvar for den journalistiske dækning ligger hos chefen for nyhedsafdelingen, sådan som arbejdsdelingen i DR's direktion er.
Jeg har ikke været i forbindelse med Lisbeth Knudsen angående de ting, så jeg ved ikke, hvordan hun har håndteret dem.
Jeg har ikke snakket med hende eller med nogen i hendes afdeling om, hvordan man redigerede, eller hvad man gjorde.
Det må de sådan set selv om, og jeg havde ikke noget problem med Lisbeth Knudsen.
Rasmus Prehn (S), 2007-03-21:
Jamen af det referat, som kulturministeren har skrevet, fremgår det jo tydeligt, at i hvert fald kulturministeren har den opfattelse, at en af årsagerne til, at problemet ikke er løst endnu, er Lisbeth Knudsen.
Hvordan får kulturministeren det til at hænge sammen med sit svar
lige før?
Brian Mikkelsen (KF), 2007-03-21:
Jeg synes ikke, der var noget problem med Lisbeth Knudsen.
Der var tale om en orientering om, at når der foregår en redaktionel beslutningsproces, ligger den ét sted, og det er hos nyhedschefen, når det handler om objektivitet og om at sikre en kvalitetskontrol.
Det var det, der var en diskussion om i det offentlige rum på det tidspunkt, men jeg havde ikke noget problem med Lisbeth Knudsen, når der nu bliver spurgt om det.