runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Manu Sareen (RV), 2013-04-10:
Jeg synes ærlig talt lige, det er at stramme den at sige det der med at ændre holdning, for præmissen for spørgsmålet var faktisk en helt anden.
Og det er jo ikke, fordi jeg på nogen som helst måde har ændret holdning efter at have læst CEPOS' rapport.
Forskellen ligger rent faktisk i, at spørgsmålet er kommet på skrift, for, som jeg også sagde oppe fra talerstolen, der var nogle ting i spørgsmålet, der var uklare sidste gang.
Men sådan er det jo nogle gange, når man har en debat. Når det er sagt, så er det jo rigtigt, at der er homoseksuelle, som har nogle vanskeligheder, men jeg tror også, det er vigtigt at skrive sig bag øret, at man selvfølgelig kan gøre en masse ting og komme med en masse tiltag – jeg har også nævnt nogle af dem – men det, som er udgangspunktet i rapporten, er jo det mindset, altså den holdning, folk har.
Jeg kan huske, at jeg allerede for mange, mange år siden startede med det og opfordrede f.eks. imamer til at tage emnet op rundtomkring, hvor de nu kom.
Så jeg tror, det er nogle af de værktøjer, man skal bruge, hvis man skal ændre holdninger.
Jeg glæder mig over, at spørgeren har taget sin jahat på i dag, og jeg tager det som en håndsrækning til og indikation af, at vi snart skal drikke kaffe for bl.a. se på, hvad vi sammen kan gøre på det her område.
Det drejer sig bl.a. også om Vatikanstaten, som jeg også hører at fru Fatma Øktem er interesseret i.
Men ud over det vil jeg bare sige, at der selvfølgelig sker rigtig meget på det her område.
Sabah er nævnt, dialogkort og så fremdeles er nævnt.
Jeg håber helt klart, at vi kan tage hinanden i hånden og blive ved med at holde den her debat kørende.
Det er ikke rigtigt, at jeg har standset det.
Hvad vi også har gjort – det tror jeg at fru Fatma Øktem har glemt –
er, at da vi vedtog lovforslaget om vielser af par af samme køn, gav vi faktisk mulighed for, at andre trossamfund også kunne vie par af samme køn, så jeg synes, det helt klart er et tegn på, at vi gerne vil den del.
Til sidst vil jeg også lige sige, at Danmark er gået sammen med andre europæiske lande om at få lavet en handleplan, så vi på EU-niveau kan sætte fokus på lige præcis homoseksuelles rettigheder.
Jeg tror nemlig på, at det der med at samle kræfterne og skabe en debat og blive ved med at sætte fokus på det lige præcis er vejen frem.
Christian Friis Bach (RV), 2013-04-10:
Jeg må igen bare opfordre til, at spørgeren måske laver en simpel lille beregning, som siger godt 15 mia. kr. og 5 millioner mennesker, det giver cirka 3.000 kr. pr. indbygger.
Det er det rigtige tal.
Det har jeg også fra OECD.
Så vi må jo sætte os ned og sammenligne vores respektive indberetninger fra OECD, men der er ikke nogen tvivl om tallene, der er ikke nogen tvivl om niveauet: I Danmark yder den enkelte dansker et beløb på ca. 3.000 kr. – 2.900 kr. tror jeg er det sådan helt præcise tal.
Det giver vi pr. indbygger, pr. dansker i udviklingsbistand.
Det er det rigtige tal.
Det er jo heller ikke svært bare med simpel hovedregning at sige, at når nordmændene giver en større procentdel af deres indkomst, end vi gør, og de i øvrigt er rigere, end vi er, er det nok ret sandsynligt, at nordmændene så giver mere pr. indbygger, end vi gør.
Derfor passer de tal, som den ærede spørger har, ganske enkelt ikke.
Jeg mener, at det niveau, Danmarks bistand er på, er rimeligt.
Det er et flot niveau, vi kan være det bekendt.
Det gør en forskel i verden, og det gør en forskel for os danskere.
Hans Kristian Skibby (DF), 2013-04-10:
Jeg har heldigvis en kopi til ministeren af en del af den artikel, der har været i den britiske avis.
Men det må jo så naturligvis komme an på en nærmere undersøgelse.
Men så vil jeg gerne spørge ministeren om noget andet set i forhold til det, og det er, at EU jo har sagt, at man faktisk er nødt til at spare på udviklingsstøtten.
Det er jo sådan, at i det arbejdspapir, som ligger til forhandling i øjeblikket – måske ved ministeren lidt mere om, hvor langt man er med det arbejdspapir i EU, hvor EU's Ministerråd har gang i nogle budgetforhandlinger – og som i hvert fald var fremme så sent som den 7. februar i år, står der, at man har planer om at lave en beskæring af EU's udviklingsprojektstøtte på omkring 100 mia. dkr.
Så vil jeg gerne spørge ministeren: Når selv EU kan finde på at diskutere, at der ikke er så mange penge, som der har været, desværre, til at give væk, kan ministeren så ikke også godt forstå, at det måske godt kunne danne baggrund for, at der i Danmark blev rejst en lignende principiel diskussion om, om Danmark har råd til at give de omkring 17 mia. kr., som vi samlet set giver årligt i udviklingsstøtte?
Hans Christian Schmidt (V), 2013-04-10:
Tak for det.
Jeg har tidligere spurgt ministeren i et § 20-spørgsmål, S 1471, om ministeren er enig i, at det er en god idé at chartre et fly til 300.000 kr. til 53 romaers hjemrejse til Beograd.
Spørgsmålet gik på, om ministeren syntes, at det var en god idé, at man brugte 300.000 kr. på det.
Ministeren har svaret, og det vil jeg selvfølgelig kvittere for, og han slutter med at sige: »Derfor er jeg også meget tilfreds med, at politiet på en dag sendte 53 afviste serbiske asylansøgere hjem til Serbien.
Udsendelsen sender efter min opfattelse også et meget klart signal til denne gruppe om, at de ikke har noget at gøre i Danmark.«
Det er jeg faktisk enig med ministeren i, men det, jeg gerne ville have at ministeren svarede på, var, om det er rimeligt at bruge 300.000 kr. på det.
Når jeg spørger om det, er det, fordi man i den avisartikel, hvor man jo bl.a. kan finde de her oplysninger, også bliver oplyst om, at en enkeltbillet direkte til Beograd kun koster 762 kr. pr. passager.
Derfor kan man jo spørge sig selv: Er det så rimeligt, at man bruger 300.000 kr.?
Det vil jeg så gerne give ministeren mulighed for at svare på i dag.
Christian Friis Bach (RV), 2013-04-10:
Men faktum er, at EU's samlede internationale engagement, altså hvor meget Europa ligesom bruger i verden, altså globalt, er steget med den nye budgetaftale, der er blevet lavet.
Det er ikke steget meget, men en smule.
Det presser vi på for sker.
Danmark presser på for, at andre lande skal yde mere.
Det er den vej, vi ser, også ud af krisen, fordi det er i verden, at væksten sker og velstanden og mulighederne er.
Hans Kristian Skibby (DF), 2013-04-10:
Hvis man kigger tilbage, som jeg også tidligere har nævnt i den diskussion, vi har her i dag, kan man se, at der i EU-systemet varsles en nedbringelse af udviklingsstøtten.
Hvis man kigger på de meldinger, der var så sent som den 7. februar i år fra EU's Ministerråd, ser man, at der i hvert fald for en måned siden i de arbejdspapirer, der ligger, blev lagt op til, at den såkaldte H4-pulje skal reduceres fra de nuværende 525 mia. kr. til 455 mia. kr. i budgetåret 2014.
Det er altså en begrænsning af udviklingsstøtten på 70 mia. kr. Hvad angår Udviklingsfonden, som EU også råder over – det er et andet udviklingstiltag – vil man ifølge arbejdspapiret gå fra 225 mia. kr. ned til 195 mia. kr.
Det er en besparelse på 30 mia. kr.
Alt i alt lægger EU's Ministerråd op til en besparelse på 100 mia. kr. i EU's udviklingsstøtte.
Så spørger jeg igen: Kan ministeren ikke også godt forstå, at der er rigtig mange borgere her i landet – meningsmålinger eller ej – som spørger, om det ikke også er rimeligt, at vi i Danmark begynder at kigge på at rette ind efter den trend med, at der desværre ikke er så mange penge til rådighed, og selvfølgelig barberer lidt af vores udviklingsstøtte i stedet for at øge den?
Christian Friis Bach (RV), 2013-04-10:
Den oversender vi gerne.
Den er offentligt tilgængelig.
I de målinger, der løbende bliver lavet af, hvad danskerne synes om udviklingsbistand, bakker syv ud af ti danskere op om det danske udviklingssamarbejde.
Cirka en tredjedel af danskerne mener, at vi giver for meget.
Det tal er faktisk faldet lidt fra sidste år til i år, kun marginalt, fra godt en tredjedel til lidt under en tredjedel
Det er noget, danskerne bakker op om, er stolte af, og det sender et klart signal til regeringen om, at det skal vi bestemt fortsætte med.
Men vi anerkender da, at der er krise i Danmark.
Derfor går vi meget langsomt frem.
Målet for regeringen er fortsat at nå 1 pct. af vores samlede indkomst i internationalt samarbejde, i udviklingsbistand, men vi går meget forsigtigt og langsomt frem, hvad spørgeren også kan notere, hvis han kigger i OECD-statistikkerne.
Der står, at vi går meget langsomt frem.
Sidste år gik vi endda en lille smule tilbage på grund af, kan man sige, nogle statistiske tilfældigheder.
Målet er at øge udviklingsbistanden, men vi går meget forsigtigt og langsomt frem, fordi vi selvfølgelig anerkender, at der er en krise i Europa.
Men lukker vi os inde og lukker vi verden ude nu, bliver det endnu sværere at komme ud af krisen, fordi det er verden og ikke mindst verdens fattige lande, der skal trække os og Europa ud af krisen.
Det er der, væksten og velstanden er; det er der, vores fremtidige muligheder ligger.
Hvis vi lukker verden ude og lukker os inde nu, begår vi derfor en meget stor fejl, og så bliver det endnu vanskeligere at komme ud og få overskud og få styr på den danske økonomi.
Hans Kristian Skibby (DF), 2013-04-10:
Ministeren har ret i, at Danmark er et rigt land.
Men det skulle det også gerne blive ved med at være.
En af forudsætningerne for at kunne give udviklingsstøtte er, at vi har overskud i Danmark.
Med de budgetter for statens finanser, som regeringen lægger frem, må ministeren, i øvrigt uden at være finansminister, i Folketingssalen kunne redegøre for, at det faktisk er et budget med et massivt milliardunderskud.
Det er jo ikke sådan, at vi har overskud.
Vi har faktisk underskud i Danmark, og jeg håber også, at ministeren er klar over det.
Så sent som i dag er der jo kommet meldinger fra EU om, at Danmark stadig væk er på den her kritiske liste over EU-lande, som der særlig bliver holdt øje med, fordi vi har en svag økonomi.
Jeg håber, at ministeren er klar over det.
Det er faktisk sådan, at EU's økonomikommissær bl.a. med baggrund i det europæiske semester, som det jo hedder, går ind og kigger på de europæiske lande og deres nøgletal, hvordan det går med deres gældsafvikling, gældsudvikling, arbejdsløshedstal, statsunderskud og alle mulige andre nøgletal for samfundsøkonomien, herunder den danske, i øvrigt.
Der er altså stadig væk nogle advarselslamper, der blinker.
Det gør de bl.a., fordi vi har underskud i Danmark.
Det kan godt være, at ministeren kan prale af, at der er et flertal i en meningsmåling, som siger, er det er fantastisk, men jeg tror simpelt hen ikke på det, og jeg vil gerne have, at ministeren som minimum i hvert fald giver en tilbagemelding om, hvordan den meningsmåling er blevet tilvejebragt, for den vil jeg frygtelig gerne have lov til at se.
Christian Friis Bach (RV), 2013-04-10:
Lad mig sige til spørgeren, at jeg bestemt tager både skeptikerne og kritikerne alvorligt.
Når folk skriver til mig eller henvender sig til mig og udtrykker den bekymring, som spørgeren også her udtrykker, tager jeg det alvorligt, og jeg svarer ofte personligt og indgår i en dialog om Danmarks internationale engagement.
Jeg tager den skepsis og kritik alvorligt.
Men jeg kan notere mig, at syv ud af ti danskere bakker markant op om den danske udviklingsbistand.
Der er et stort folkeligt engagement bag det, at Danmark skal være en stærk stemme i verden, imod fattigdom, for menneskerettigheder, for demokrati, for forandringer i verden, for at løse de store problemer, der er i verden, i kampen mod pirater og terrorisme, i kampen for at skabe fred og fordragelighed, så folk kan leve i tryghed og i værdighed, også i kampen for at skabe vækst og velstand i verden, som så kan komme godt igen til os selv.
Danskerne bakker op bag det, og jeg synes, spørgeren skulle være stolt af det og anerkende det.
Selvfølgelig skal vi tage skeptikerne alvorligt, men jeg tror, at danskerne godt ved, at der er problemer i Danmark, og dem skal vi løse.
Der går regeringen foran.
Der har måske været knap så meget engagement i de sidste 10 år, men regeringen går foran i forsøget på at løse de problemer, Danmark står over for.
Det bliver anerkendt bredt i verden, men det bliver også anerkendt, at vi samtidig går foran med at løse de problemer, som verden står over for.
Uagtet at der er store problemer i Danmark – det erkender jeg – er der jo større problemer i verden, og Danmark skal være med.
Vi er et rigt land, vi er et stabilt land, vi har masser af viden, virksomheder og mennesker, der kan bidrage, det skal vi være stolte af, og det skal vi bruge ude i den store verden.
Hans Kristian Skibby (DF), 2013-04-10:
Der er mange måder at glæde sig på i et land.
I Danmark har vi også mange bekymringer og mange udfordringer.
Vi behøver bare at kigge os omkring – nu er der ikke så mange her i salen i dag, men der foregår mange debatter her i Folketingssalen, hvor det bliver diskuteret, hvordan Danmark kommer bedre igennem den her internationale finanskrise.
Vi snakker vækstinitiativer, vi snakker massive besparelser på kontanthjælpsområdet, dagpengereformer, efterlønsreformer og alle mulige andre tiltag, som går ind og kigger på de velfærdsgoder, som danskerne har.
Vi har mennesker, som ikke kan betale deres regninger, vi har folk, der mister deres arbejde.
Det er ret konkrete ting; det er danske udfordringer i Danmark.
Det er derfor, jeg spørger ministeren, om ikke ministeren godt kan se, at der er en vis skepsis i befolkningen over for, at vi har en regering, som vælger at udvide den danske udviklingsstøtte med 609 mio. kr. om året, når vi står herhjemme og skærer ned og sparer på det, vi andre kalder for almindelig borgernær kernevelfærd.
Og det er selvfølgelig det, som jeg gerne vil have at ministeren skal forholde sig til i forhold til de spørgsmål, som vi stiller her i dag.
Christian Friis Bach (RV), 2013-04-10:
Tak for det.
Spørgsmålet fra hr. Hans Kristian Skibby går lidt i samme retning som det tidligere spørgsmål, nemlig om jeg har forståelse for, at der er flere og flere danske skatteborgere, som har svært ved at forstå regeringens prioritering, når man bruger flere danske skattekroner i udlandet og sparer herhjemme.
Jeg kan notere mig, at et stort antal danskere, ca. 70 pct., bakker op om udviklingsbistanden – der er kommet en ny undersøgelse.
Det er en tredjedel af danskerne, der mener, at niveauet er for højt, men der er solid opbakning bag det danske udviklingssamarbejde.
Det er noget, vi i Danmark står sammen om, og det er noget, danskerne bakker op om, og det glæder jeg mig over.
Jeg tror, at det er den rigtige strategi.
Det begynder at gå godt i verdens fattige lande; mange af dem buldrer nu derudad, stadig væk ekstremt fattige, men de buldrer derudad.
De skaber vækst, de skaber velstand.
Det har hjulpet, at vi har fået børnene i skole; det har hjulpet, at vi har fået sundhedsklinikkerne til at fungere; det har hjulpet, at vejene er blevet etableret, og at demokratierne og menneskerettighederne bider sig fast i de her lande.
Vi ved det historisk fra lande som Sydkorea, som nu er et industriland med stor vækst og stor samhandel med Danmark.
Vi ved det fra Vietnam, og vi ved det fra striber af de andre udviklingslande.
Nu begynder det at gå godt, nu begynder det at gå fremad.
Det er til gavn for Danmark, og det synes jeg spørgeren skulle anerkende, og spørgeren skulle være stolt af, at vi har fået så mange mennesker ud af fattigdom.
Fattigdom, andelen af mennesker, der lever i fattigdom, er halveret i de sidste 20 år.
Det er et flot resultat, der har krævet et stærkt internationalt samarbejde.
Danmark er gået forrest, det kan vi godt være bekendt, og det synes jeg spørgeren skulle glæde sig over.
Hans Kristian Skibby (DF), 2013-04-10:
Har ministeren ikke forståelse for, at der er flere og flere danske skatteborgere, som har svært ved at forstå regeringens prioritering, når man bruger flere danske skattekroner i udlandet og sparer på kernevelfærden herhjemme?
Fatma Øktem (V), 2013-04-10:
Mange tak.
Jeg skal prøve at gøre mine spørgsmål meget direkte og korte og ikke lave for mange indskudte sætninger, så ministeren misforstår mig.
For det er fuldstændig korrekt, at vi for 6 dage siden her i salen havde den samme debat, hvor jeg lagde op til, at jeg synes, at diskriminationen af homoseksuelle fra etniske minoritetsmiljøer er meget markant.
Jeg mangler sådan set et eller andet sted ministerens anerkendelse af, at det her er et stort ligestillingsproblem.
Jeg stillede netop spørgsmålet til ministeren, og ministeren svarede efterfølgende, at han og regeringen ikke skelnede imellem kristne homoseksuelle og homoseksuelle fra etniske minoritetsmiljøer.
Jeg ved ikke helt, hvordan jeg skal fortolke ministerens svar nu, om ministeren ser det her som et stort problem, hvilket jeg kan forstå at han gør, efter han har læst rapporten fra CEPOS, der viser, at hver fjerde gerne ser, at der kommer en lovgivning imod homoseksualitet.
Det giver selvfølgelig et billede af, hvad det er for et miljø, de her mennesker befinder sig i,
og jeg synes jo, at det meget tydeligt fortæller, at det er et stort problem.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, om ministeren, hvis det er sådan, at han har ændret holdning med hensyn til ikke at skelne på baggrund af etnicitet, vil gøre noget særligt for den her gruppe, og hvad ministeren vil gøre, hvis det er sådan, at ministeren anerkender, at det her er et stort problem.
Christian Friis Bach (RV), 2013-04-10:
Jeg vil igen anføre, at beløbet på de 6.000 kr. er forkert, uanset hvad der står i det notat, som spørgeren står med i hånden.
Og hvis der står, at kilden er OECD, kunne man måske foranlediges til at tro, at den person, der har tastet det ind, har begået en lille fejl i indtastningen af beløbet fra OECD's valide statistik til en avisartikel, som spørgeren så har læst.
Jeg vil bare igen sige, at det her er simpel hovedregning.
Jeg giver gerne en lille grundig introduktion og vil sågar tilbyde at stille en lommeregner til rådighed for spørgeren, for det er simple beregninger, der siger, at det er ca. 3.000 kr. Og andre lande giver mere, end vi gør, pr. indbygger og i procent og i beløb.
Så Danmark ligger flot, men vi lægger ikke forrest.
Så vil jeg om EU's beskæringer i udviklingsbistanden sige, at det nu igen er et citat, som jeg ikke helt kan placere.
Men der blev skåret i EU's samlede udviklingsbistand i forhold til det udkast, Kommissionen havde lavet.
Men EU's samlede internationale engagement er øget med det budget, der er.
Det samme er briternes, for de tror også på, at et stærkere engagement i verden bliver til gavn for Europa, og det samme gør nordmændene.
Så der er lande, der går foran, der er lande, der på trods af den økonomiske krise øger deres udviklingsbistand, briterne endda markant.
Det gør de, fordi de tror på, at det er en rigtig investering for Europa, det er en rigtig investering for verden, og det er en rigtig investering for Storbritannien.
Astrid Krag (S), 2013-04-10:
Er det ikke Enhedslisten her i Folketinget, der har et slogan om banditter i habitter?
Det er i hvert fald ikke det, der har været mit ærinde i forhold til den danske lægestand.
Jeg vil sige, at jeg fra starten har gjort klart, at der var tale om et indspark fra mig i debatten.
Der var tale om, at jeg gerne ville have diskuteret beløbsgrænsen.
For det er jo ikke rigtigt, når spørgeren siger, at arbejdsgruppen blankt har afvist at snakke om et forbud.
Der var min umiddelbare reaktion og det, jeg sparkede ind med i debatten, at for mig lyder 300.000 kr. umiddelbart som et højt beløb.
Når arbejdsgruppen mener, det kan være relevant at snakke om et forbud, så lyder det for mig som et højt beløb med 300.000 kr. pr. virksomhed, som lægen må investere af sine egne midler direkte i lægemiddelindustri, når vi nu er enige om – og det må man jo sige, når spørgeren spørger, hvad det så er, der ikke virker ved de nuværende regler, hvorfor vi overhovedet går i gang med det her, og hvad det hele handler om – at der fra alle sider er et ønske om at få nogle opdaterede, moderne habilitetsregler, der kan sikre åbenhed, der kan sikre, at en læge kan indgå i et vigtigt samarbejde med industrien om forskning og ny viden om medicin med færre bivirkninger; at vi kan helbrede flere mennesker, der bliver syge; og at lægen skal kunne indgå i det samarbejde uden at få beklikket sin habilitet.
Der var fra industriside et ønske om at få moderniseret habilitetsreglerne, så de igen kunne tiltrække læger og gøre dem interesseret i det samarbejde og ikke oplever, at læger trækker sig, fordi de er bange for, at der kan sætte spørgsmålstegn ved deres habilitet, og ikke mindst oplever en usikkerhed på patientsiden omkring habiliteten.
Jeg ved ikke, om man skal tage spørgerens spørgsmål som udtryk for, at spørgeren ikke anerkender, at der er brug for at få opdateret og moderniseret habilitetsreglerne.
Jeg oplever til gengæld, at den efterspørgsel har været der fra alle andre parter.
Sophie Løhde (V), 2013-04-10:
Tak for besvarelsen.
Hvis den sidste del af ministerens besvarelse skal tages som udtryk for, at ministeren alligevel ikke mener, hvad ministeren selv har været ude at foreslå, så er jeg faktisk oprigtig glad over at stå her i dag med ministeren.
Jeg kan så bare have mine bange anelser, for ministeren har jo været ude i diverse medier og i ramme alvor foreslået, at vi skal have et forbud mod, at læger kan købe en aktie i selskaber, der producerer lægemidler.
Forbuddet går jo i øvrigt fuldstændig stik imod anbefalingerne fra den ekspertgruppe, som ministeren selv omtaler, og når nu ministeren selv er så venlig at fremhæve, at der allerede i dag er et eksisterende regelsæt, som har eksisteret, med ministerens ord, i 80 år – det skal jeg ikke rejse tvivl om – så er det, jeg også stiller mig selv spørgsmålet: Hvad er det for en baggrund, som ministeren har for at kunne rejse tvivl om myndighedernes eksisterende godkendelsesprocedure, hvor der jo i dag er nogle regler, som gør, at man som læge skal godkendes for at kunne investere i medicinalbranchen, og hvor man vel at mærke kun kan få tilladelsen fra Sundhedsstyrelsen, hvis de vurderer, at det ikke gør lægen inhabil som læge i forhold til sit faglige virke?
Det er den ene del.
Den anden del vedrører jo spørgsmålet om, hvad hele formålet med det her forbud er.
Det synes jeg ikke alene er udtryk for en meget, meget grov påstand mod landets læger, nemlig at de bare sidder og udskriver medicin på bekostning af patienternes helbred for at kunne tilgodese en eller anden ikkeeksisterende mulighed for at kunne påvirke aktiekurser.
Jeg synes samtidig, at det er udtryk for en minister, som retter en helt ekstremt stor mistænkeliggørelse mod samtlige landets læger på et for mig at se temmelig usagligt grundlag.
Så hvorfor er det, at ministeren med det eksisterende regelsæt i baghånden enten ikke stoler på sin egen myndighed i forhold til de eksisterende godkendelsesregler eller ikke stoler på landets læger, men har den grundholdning, at de bare alle sammen åbenbart er en samling banditter, der tænker mere på pengepungen end på patienten?