Søren Gade (V), 2008-05-15:
Tak for det.
Først vil jeg gerne have lov at sige tak for den brede støtte, jeg har oplevet her, til det beslutningsforslag, vi behandler i dag.
Der har været nogle spørgsmål, og jeg skal prøve at besvare dem, og ellers må ordførerne spørge igen.
For nu at tage det her med, hvorfor bladene er vigtigere i år, end de var sidste år, så er det sådan, at vi præcis for et år siden havde en opgave, som foregik i ørkenen, og det var først i sensommeren, Danmark fik en opgave i det, vi kalder Green Zone.
Siden vi fik den opgave i Green Zone, har Taleban ændret taktik.
Lad mig om det her med datoerne - og hvorfor det var den 10. april, at hr. Holger K. Nielsen hørte om det - sige til hr. Holger K. Nielsen: Det var således, at der i slutningen af marts måned kom en henvendelse fra forsvaret, hvor forsvaret redegjorde for, at man mente, at man kunne forbedre soldaternes sikkerhed ved udsendelse af de her helikoptere.
Så var det ikke alene min ret, men også min pligt at orientere partierne bag Afghanistanbeslutningen om, at jeg havde modtaget det brev fra forsvaret.
Det var faktisk noget, som jeg fornemmede at partierne var glade for.
Da det så blev annonceret - og det var ikke af mig, for jeg var nemlig ikke i landet på det tidspunkt - den 10. april, var det jo, fordi forsvaret så på det tidspunkt kunne begynde med sine forberedelser.
Og det, at vi førstebehandler beslutningsforslaget nu, er ikke noget, der udsætter udsendelsen af de helikoptere, for forsvaret fik lov til at begynde at forberede sig, da vi havde opnået den politiske enighed, som er nødvendig for at kunne udsende de her helikoptere.
Der er jeg nødt til at sige at jeg er uenig med hr. Holger K. Nielsen.
Det er sådan, at den politiske beslutning bliver taget, og derefter får forsvaret at vide, at der er taget en politisk beslutning.
Det kan jo ikke være omvendt, nemlig at det går i udvalg i forsvaret, og bagefter bliver der så truffet en politisk beslutning.
Så jeg synes faktisk, at rækkefølgen har været rigtig.
Om bevæbningen af disse Fennechelikoptere vil jeg gerne sige, at der er tale om en overvågningshelikopter, som har selvbeskyttelsesudstyr, således at forstå, at hvis der bliver skudt et varmesøgende missil op mod helikopteren, vil det her selvbeskyttelsesudstyr være i stand til at forvirre det her missil, så helikopteren ikke bliver skudt ned.
Så kan man sige, at håndvåben er helikopteren jo ikke beskyttet imod på anden måde, end at det er flyvehøjden og -hastigheden, der beskytter helikopteren mod håndvåben.
Den bevæbning, der vil være på helikopteren, vil være piloternes egen bevæbning, og så kan der være et let maskingevær.
Men jeg vil gerne understrege over for hr. Holger K. Nielsen: Der er ikke tale om kamphelikoptere; der er tale om observationshelikoptere, som skal være med til at forøge sikkerheden for soldaterne, i og med at de ved hjælp af deres varmesøgende udstyr kan se folk, som man ikke kan se fra jorden, ligesom de vil kunne overvåge de her konvojruter, som køretøjerne kører ad.
Erfaringerne med helikopterne har vi jo så fra vores indsættelse i Irak, hvor vi erfaringsmæssigt ved, at de gjorde en forskel.
Det kan skyldes mange ting, og det er ikke sikkert, at man opnår den samme effekt i Afghanistan.
I Irak var det således, at da FN havde en flyveforbudszone i den sydlige del af Irak, gjaldt det ikke helikoptere, og derfor brugte Saddam Hussein helikoptere til at slå shiamuslimer ihjel i den sydlige del, og man var skrækslagen for helikoptere.
Det kan have haft en indvirkning på brugen af Fennechelikoptere, hvor man beskyttede eller overvågede ruterne for de engelske konvojer.
Faktum er, så vidt jeg erindrer, at der ikke var et eneste vellykket vejsidebombeangreb mod de britiske konvojer i den periode, hvor vi havde vores Fennechelikoptere i luften.
Der var angreb, men ikke nogen, der kostede menneskeliv.
Derfor har forsvaret så med baggrund i de hændelser, der har været, og som har kostet danske soldater livet, vurderet, at de tror på, at Fennechelikopterne isoleret set kan gøre en forskel, hvad angår sikkerheden, men de kan selvfølgelig ikke garantere det.
Det er så det, vi er blevet enige om i kredsen bag Afghanistanbeslutningen at vi i hvert fald så er villige til at prøve, i og med at intet skal være uprøvet.
Og derfor vil jeg sige også til hr. Frank Aaen, at der altså ikke er tale om en oprustning, i og med at der ikke er tale om kamphelikoptere eller noget, der bare ligner, men at der er tale om observationshelikoptere.
Der er nogle ting i det, hr. Frank Aaen siger, som vi rent faktisk er enige i.
Jeg er enig med hr. Frank Aaen i, at man ikke kan vinde i Afghanistan med militære midler alene.
Og det er også vigtigt for mig at understrege, at det heller ikke er det, regeringen lægger op til.
Der er jo nu forhandlinger i gang i kredsen af partier bag Afghanistanbeslutningen om en ny Afghanistanstrategi, hvor bl.a. endnu en forøgelse af den civile bistand bliver drøftet.
Og der er en forventning om, at de drøftelser - det er under ledelse af udenrigsministeren - er færdige inden sommerferien.
Må jeg så ikke også godt have lov at sige, at jeg er enig med hr. Frank Aaen i, at det på visse områder er et dystert billede, der bliver tegnet af FE - Forsvarets Efterretningstjeneste - men det er også vigtigt for mig at sige, at der jo rent faktisk sker fremskridt.
Der er jo forskellige meningsmålingsinstitutter, som stiller det samme spørgsmål i Afghanistan år efter år.
Bl.a. har BBC og ABC News og det tyske ARD for tredje år i træk spurgt afghanerne: 54 pct. af afghanerne synes, at tingene går i den rigtige retning; 70 pct. af de adspurgte beskriver deres levevilkår som gode eller meget gode; 56 pct. synes, at Taleban og sikkerheden er et af de største problemer; Taleban er meget upopulære, kun 5 pct. støtter Taleban; 67 pct. støtter tilstedeværelsen af NATO og ISAF.
Det er en undersøgelse, som også bliver bakket op af CBS, altså det canadiske tv-selskab, der har spurgt igennem 5 år, og hvor 70 pct. af de adspurgte synes, at Karzai gør et godt stykke arbejde.
Sådan er det altså et nuanceret billede.
Selv om jeg ikke skal stå her og male det lyserødt, vil jeg sige til hr. Frank Aaen, at der altså også momentvis er gode ting, der foregår dernede.
Og det, der er vigtigt for mig at understrege, er, at den afghanske befolkning langt hen ad vejen tror på regeringen og tror på de udenlandske styrkers tilstedeværelse, i og med at de har fået en bedre hverdag.
Så er jeg enig med hr. Frank Aaen i, at man kan synes, at det går for langsomt med den civile genopbygning, men det er jo netop en af pointerne, at man ikke kan få gang i genopbygningen, hvis der ikke er en vis form for sikkerhed.
Man får heller ikke, vil jeg sige til hr. Frank Aaen, ngo'er eller civile organisationer til at tage derned, hvis der er mangel på sikkerhed.
Derfor er det pinedød nødvendigt, at vi bibringer noget sikkerhed og uddanner den afghanske hær, så den selv kan tage noget ansvar, så der kan komme yderligere gang i den civile genopbygning.
Og det er ikke bare noget, vi arbejder for i Danmark; det er rent faktisk noget, som man er enige om i NATO, i og med at det danske Concerted Planning and Action - altså det her med at man har den civile og den militære del til at gå hånd i hånd, og at der er et tæt, koordineret samarbejde - rent faktisk har vundet indpas.
Der er rigtig mange lande, herunder briterne, som vi arbejder tæt sammen med, som er fuldstændig på det rene med, at man kan vinde en krig med militære midler, men man kan ikke vinde freden.
Derfor bliver der altså brugt rigtig mange kræfter på civil genopbygning.
Vi ser også med stor tilfredshed, at der er kommet en ny SRSG, altså en special representative of the secretary general, og det er den norske diplomat Eide, som jo skal være med til at koordinere NATO-indsatsen og koordinere den med den afghanske regering, ligesom der er lagt op til, at man skal have en FN-repræsentant i de forskellige hovedområder, som skal være med til at koordinere indsatsen både for FN, NATO og EU, og hvem der ellers måtte være spiller på banen, således at vi opnår en maksimal effekt af alle de mange milliarder af dollar, der bliver brugt i Afghanistan hvert eneste år.
Jeg tror, at jeg vil holde med det.