Flemming Bonne (SF), 2010-04-26:
Formålet med beslutningsforslaget er at pålægge regeringen at ophæve kommunernes forpligtelse til under et at konkurrenceudsætte en bestemt procentdel af deres opgaver.
Forslaget er ikke et spørgsmål om for eller imod konkurrenceudsættelse.
Forslaget respekterer det kommunale selvstyre og skal ses på den måde, at forslagsstillerne er overbevist om, at kommunalbestyrelserne selv er i stand til at beslutte, hvordan man organiserer og driver kommunerne effektivt, og hvordan man opnår den rigtige pris og kvalitet.
Målene i det nye regeringsprogram er, at mindst 31½ pct. af de kommunale opgaver skal konkurrenceudsættes i 2015.
Ud over at det er et konkret indgreb i kommunernes selvstyre – også selv om det bliver sagt, at der bliver tale om aftaler, må vi fastholde, at det er et indgreb i selvstyret og kommunernes styringsret – finder vi i SF det meget betænkeligt at øge graden af tvangsstyret udlicitering, uden at vi kender effekten af det.
På de hårde tekniske områder kan man vel sige, at der formentlig ikke kan ske andet, end at man kommer til at betale lidt for meget for ydelserne.
Der er ingen, der kan komme til skade ved det.
Anderledes kan det sagtens forholde sig, når de bløde velfærdsområder kommer i spil.
Her er det ikke kun pris og kvalitet, der påvirkes; her taler vi også om forsyningssikkerhed, vi taler om værn mod konkurser, vi taler om hårdt arbejdsmiljø, nedslidning af medarbejdere samt en række sideeffekter, som vi ikke kender, sideeffekter, som vi ved flere lejligheder har bedt om at få lavet en videnskabelig undersøgelse af hvad kan handle om.
Vi er lidt optaget af, at kommunalbestyrelserne skal træffe de rigtige valg, når de forholder sig til udlicitering, og der har de altså ikke meget at støtte sig til.
Her skal vi igen huske på, at hvis der går et eller andet galt, er det jo ikke regeringen, der skal tage skraldet, men det er de kommunalbestyrelser, som har skullet tage nogle beslutninger om udlicitering.
Det er som sagt tidligere foreslået, at der tilvejebringes dokumenteret viden om virkninger og samlet effekt af udliciteringerne.
Det mangler, for der findes ikke reelt dokumentation, som beslutningstagerne kan forholde sig til.
En sådan dokumentation bør foretages på et uvildigt grundlag.
Vi har så, som jeg sagde fra min plads for et øjeblik siden, haft erhvervsministeren til i dag ligesom at tilkendegive, at man faktisk godt kan tage fejl i nogle store, tunge sager, når man privatiserer.
Vi har også kunnet følge med i debatten og se, at hvis De Konservative får magt, som de har agt, skal de centrale mål hæves til 36½ pct., og hvis Venstres erhvervsordfører får opbakning, skal alle offentlige opgaver i udbud.
Dansk Industri har været ude med en påstand om, at udlicitering kan give besparelser på 15-20 pct.
En medarbejder fra Guldborgsund Kommune har dog pillet hele DI’s argumentation fra hinanden.
Hvis vi samtidig lægger ind, at de private leverandører skal tjene nogle penge, kan vi lægge 10 pct. oven i de 20 pct., det er 30 pct., og så bliver vi altså nødt til at forholde os til, om man virkelig tror, at der er kommuner, der handler så uansvarligt, at de betaler 30 pct. for meget for ydelserne.
Professor Carsten Greve har ikke været i stand til at finde dokumentation for de samlede virkninger af udliciteringen.
Så er det bare, jeg vil sige, at diskussionerne her vil fortsætte, så længe vi gætter, og så længe vi bygger vores diskussion på mytedannelser.
Jeg skal anbefale, at vi stiller de øgede krav om konkurrenceudsættelse i bero, og jeg tror også godt, jeg kan love, at der ved et kommende regeringsskifte ikke vil være de her centrale krav.