runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christine Antorini (S), 2011-05-30:
Undervisningsministeren siger flot: Det ikke er der vel ikke nogen af os der kan have noget imod.
Sagen er jo den, at der ligger en meget klar tilkendegivelse fra Dansk Folkeoplysnings Samråd, der på vegne af alle de folkeoplysende organisationer siger, at de synes, det er en skidt idé, og det er begrænsende i forhold til, at de kan gennemføre det folkeoplysende arbejde, som vi ellers alle sammen hylder.
Derfor vil jeg bare en gang til nævne det, som står i det brev, vi alle sammen har fået fra DFS, og det er, at undervisningsministerens præcisering er en unødvendig begrænsning.
Og de siger, at det er en unødvendig begrænsning, fordi det forhindrer, at man kan lave det arbejde, som folkeoplysningen er bedst til, med udgangspunkt i »sin dybe rod i dansk kultur og danske værdier«.
Det er det, som undervisningsministeren gør det sværere for.
Troels Lund Poulsen (V), 2011-05-30:
Hvis man vil bruge flere penge på folkeoplysning, er det selvfølgelig en mulighed, men så kræver det, at man også har finansiering til de forslag, man stiller.
I forhold til spørgsmålet om de lukkede hold synes jeg bestemt ikke, at det er et knæfald for Dansk Folkeparti.
Det er sådan set bare en præcisering af, hvad der kan være sund fornuft.
Jeg kan ikke se, hvad problemet er, når man stadig væk har mulighed for at lave lukkede hold.
At der så er en begrænsning af det, så det ikke er lukkede hold, der skal køre gennem flere år,
er der vel ikke nogen af os der kan have noget imod.
Det er så ikke spørgsmål, der bliver læst højt her fra talerstolen, men dem kan man gå ind og finde på Folketingets hjemmeside, hvis man måtte have lyst til det.
I forhold til den kommunale udviklingspulje vil jeg sige, at det vel er meget kendetegnende, at det er forskellen på dem, der vil udvikling, og dem, der ikke vil udvikling.
Og spørgsmålet undrer mig lidt, for jeg synes sådan set, fru Pernille Frahm oftest er tilhænger af, at man skal prøve nye ting af.
Og det, at man nu giver mulighed for at kunne eksperimentere, er jo lige præcis det, der kan være med til at, om man så må sige, udvikle vores foreningsliv.
Derfor undrer det mig altså meget, at man har en sådan meget trist og gammeldags tilgang til det og siger, at det skal vi ikke gøre, for det vil være meget besværligt.
I forhold til de lukkede hold: Jamen altså, jeg synes da, det er en helt fornuftigt præcisering, der er lavet.
Det er da ikke nogen hemmelighed, at jeg også godt kan dele det syn, at hvis det er sådan, at man kan være på lukkede hold i flere år, hvad er det så for en del af folkeoplysningen, man deltager i?
Folkeoplysningen tager nu engang afsæt i, at man deltager i åbne hold, og ikke, at man deltager i lukkede hold.
Inger Støjberg (V), 2011-05-30:
Det er jo da i hvert fald en helt forkert konklusion, hr. Morten Østergaard kommer frem til her, for regeringen vil jo netop gerne have en frivillig ordning.
Vi vil blot ikke påtvinge og pålægge erhvervslivet flere byrder, end de allerede er pålagt.
Jeg synes faktisk, at vi i fællesskab burde prøve at gå den anden vej og pålægge erhvervslivet færre byrder, end de pålægges nu.
Med hensyn til at sætte en dato kan det jo netop være lidt svært, i og med at vi jo rækker hånden frem, kan man sige, til en meningsudveksling om det her, en drøftelse af gode ideer.
Og det er jo ret svært endda også selv for en radikal, tror jeg, at sætte dato på, hvornår det er, at den lyse idé præcis kommer frem, så derfor er det jo helt umuligt.
Men det kan ikke stå tilbage i dag som konklusion, at regeringen ikke ønsker en ordning for selvstændige.
Det kan det absolut ikke.
Det eneste, der står tilbage, er, at regeringen ikke ønsker at påtvinge erhvervslivet en ordning og pålægge erhvervslivet ekstra byrder, men at vi rigtig gerne vil være med til at kigge på en frivillig ordning.
Morten Østergaard (RV), 2011-05-30:
Det er muligt, jeg var uopmærksom, men jeg fangede ikke en dato for, hvornår det er, regeringen er villig til at forpligte sig til at løse den her opgave.
Og hvor længe man vil holde sig selv for nar med et budskab om, at man gerne vil lave en barselfond for selvstændige, men bare ikke på den måde, som er den eneste, der indtil videre vist sig at kunne lade sig gøre, er jo en helt privat sag.
Altså, hvor længe man vil holde sig selv for nar, er op til en selv, det kan man blive ved med længe, men spørgsmålet er, hvor lang tid vi andre skal acceptere at blive holdt for nar.
Nu er vi blevet holdt hen med snak i 5 år, og lovrevisionen er blevet udskudt et antal gange.
Så er spørgsmålet til ministeren bare, og det er et meget klart spørgsmål fra oppositionens side: Hvornår?
Hvis ministeren ønsker sin lovrevision, forlanger vi, at der kommer et klart bud, hvornår man vil forpligte sig til at forhandle den her løsning færdig – og jeg vil sige, at vi trækker stregen her for, hvor lang tid vi vil holdes hen med løs snak og tomme løfter.
Nu vil vi have en forpligtende dato fra ministeren, og kan ministeren ikke give det, tror jeg alle er klar over, hvad svaret er på hvorfor: Så er det, fordi man ikke ønsker en barselfond for selvstændige, og så skulle man jo tage at sige det.
Inger Støjberg (V), 2011-05-30:
Jeg tror sådan set ikke, det kommer bag på hr. Morten Østergaard, at regeringen ønsker en frivillig ordning og ikke en tvungen ordning.
Men nu kender jeg jo hr. Morten Østergaard og også Det Radikale Venstre så godt, at jeg ved, at det er et parti, der ønsker at gå ind i realitetsforhandlinger og være med til at finde løsninger på ting, og muligheden for det er der sådan set lige nøjagtig nu, fordi man skal se det her som en fremstrakt hånd fra regeringen.
Men jeg vil også gerne sige, at det er vanskeligt at strikke en frivillig ordning sammen.
Det vil jeg vedgå, selvfølgelig er det det, fordi der er rigtig mange hensyn, der skal indgå i det.
Omvendt synes jeg ikke, man skal opgive så let.
Morten Østergaard (RV), 2011-05-30:
Ja, en udstrakt hånd, hører vi, og det synes jeg da er helt relevant, for man må jo spørge sig selv: Nu har den her diskussion eller overvejelse stået på i 5 år, så hvor reel er regeringens vilje til at løse den her problemstilling?
Jeg forstår, at ministeren synes, det er en vanskelig sag, og det er jeg sådan set enig i.
Set fra ministerens stol er det en meget vanskelig sag, for på den ene side vil ministeren ikke være med til den model, som kan lade sig gøre, nemlig en obligatorisk model
– det afvises blankt – på den anden side vil ministeren gerne opretholde en facade, der viser, at man gerne vil være med til at finde en ordning, og derfor siger ministeren, at det skal være en frivillig model, som hun desværre ikke har noget bud på, hvordan man skulle strikke sammen.
Når man skal sætte to streger under det, bliver resultatet, at svaret fra regeringen på femte år er: Vi ønsker ikke en barselfond for selvstændige.
Derfor vil jeg bare sige til ministeren: Hvis ikke det er det billede, der skal stå, synes jeg, at ministeren nu, i dag, ved den her andenbehandling af forslaget om endnu en gang at udskyde lovrevisionen, klart bør redegøre for, hvad regeringen vil forpligte sig til, og hvornår en løsning med en barselfond for selvstændige skal være forhandlet på plads, så vi kan komme i gang med hjælpe de selvstændige, der vil sætte børn i verden.
Inger Støjberg (V), 2011-05-30:
Jeg kan i hvert fald bekræfte fru Line Barfod i to ting: Den ene er, at det her er en ganske vanskelig sag, og det tror jeg egentlig også fremgår ret tydeligt.
Men der er selvfølgelig også forskellige politiske holdninger til, hvorvidt man skal tvinge erhvervsdrivende til at indbetale til en ordning, som de ikke selv får gavn af.
Det andet, jeg kan bekræfte fru Line Barfod i, er, at det her også er en udstrakt hånd til oppositionen om at være med til at prøve at gennemtænke nogle frivillige ordninger, men det må sådan set også være fair nok, at en regering siger, at man ikke ønsker en tvungen ordning.
Der er politiske forskelle, og sådan er det jo i et demokrati, og det kommer nok heller ikke bag på fru Line Barfod.
Line Barfod (EL), 2011-05-30:
Men ministeren benægter ikke, at den rapport ikke er blevet fremsendt til forligspartierne.
Det, der var indgået forlig om, var, at der skulle laves undersøgelser, og at der skulle fremlægges forslag til konkrete modeller.
Det har ministeriet haft 5 år til.
Og det var altså ikke bare sådan en lille aftale; det var en bred aftale med samtlige Folketingets partier.
Folk fra alle partier var optaget af, at vi fik løst barselproblemerne, også for de selvstændige, at det ikke var i orden, at vi kun løste det for den del af arbejdsmarkedet, der består af lønmodtagere, men at vi også skulle finde en ordning for den del af arbejdsmarkedet, der består af selvstændige.
Det har man haft 5 år til.
Man fik lavet en rapport, som man ikke har fortalt er blevet lavet, og som forligspartierne ikke har haft mulighed for at få indsigt i.
Men det kræver, at ministeriet går i gang med det, man har lovet igennem 5 år, og at man kommer med de konkrete vurderinger af, hvordan ordningerne kan skrues sammen, for det er der ikke andre end ministeren, der har embedsapparatet til.
Inger Støjberg (V), 2011-05-30:
Sædvanen tro afspejler fru Line Barfods verdensbillede ikke helt det verdensbillede, som jeg ser, men jeg kan da bekræfte, at vi har haft flere møder om barseludligningsordninger.
Vi har også diskuteret, hvordan vi kommer videre herfra, og jeg vil også gerne bekræfte, at det er en ganske vanskelig sag, og at den også er mere vanskelig, end man sådan lige umiddelbart skulle tro.
Men det er nu engang sådan – og det tror jeg sådan set heller ikke kommer bag på nogen – at regeringen ikke ønsker en tvungen ordning og ikke ønsker at pålægge erhvervslivet flere byrder.
Tværtimod forsøger vi faktisk at gøre det nemmere at være erhvervsdrivende i Danmark og at pålægge erhvervslivet færre byrder.
Så jeg kan ikke bekræfte fru Line Barfods verdensbillede.
Men det, jeg reagerede på over for hr. Eigil Andersen, var i høj grad, at hr. Eigil Andersen nærmest truende sagde, at ministeriet skulle have skjult oplysninger.
Line Barfod (EL), 2011-05-30:
Jeg går ikke ud fra, at ministeren vil benægte, at den rapport, som hr. Eigil Andersen henviste til, ikke er blevet sendt til forligspartierne, og at den derfor ikke har været os bekendt, før vi fik debatten om det her lovforslag.
Så vil jeg høre, om ministeren kan bekræfte, at det er 5 år siden, at vi indgik et bredt forlig med alle Folketingets partier om, at ministeren skulle fremlægge forslag til modeller, og at ministeren endnu ikke er kommet med ét eneste forslag til model, hverken for en frivillig ordning eller for en tvungen ordning.
Kan ministeren også bekræfte, at der indtil nu ikke har været nogen realitetsforhandlinger om modeller?
Selv om ministeren ikke er kommet med nogen forslag, er oppositionen kommet med forskellige forslag, men vi har ikke det embedsapparat, der gør, at vi kan lave beregningerne eller de tekniske vurderinger af, hvad der kan lade sig gøre.
Det er ministeren, der har det embedsapparat, og ministeren har indtil nu ikke villet indgå i realitetsforhandlinger om de forskellige forslag, som oppositionen er kommet med.
Kan ministeren bekræfte, at det er sådan, det forholder sig?
Inger Støjberg (V), 2011-05-30:
Det er jo faktisk nogle ganske grove anklager mod et ministerium at komme med og påstå, at noget er blevet holdt skjult.
Det tror jeg hr. Eigil Andersen må tænke en lille smule over.
Det er ganske alvorligt.
Når det er sagt, må jeg sige, at jeg ikke ved, hvorfra hr. Eigil Andersen har en beløbsstørrelse på 100-200 kr., men man kan jo lave modeller på forskellige måder, det vedgår jeg gerne.
Hr. Andersen siger, at der sædvanen tro ikke bliver svaret på spørgsmålene.
Jeg tror nærmere, man kan sige: Sædvanen tro får hr. Eigil Andersen ikke det svar, hr. Eigil Andersen ønsker at få; men det er vel egentlig ikke så mærkeligt, i og med hr. Eigil Andersen er socialist og jeg er liberal, og derfor kan det jo ikke undre hr. Eigil Andersen, at vi ikke ser ens på tingene.
Det er korrekt, at Håndværksrådet har bakket os op i en obligatorisk ordning, men selvsagt behøver regeringen jo ikke altid at være enig med Håndværksrådet i de her ting, og regeringen har nu engang den politik, at vi ikke ønsker at pålægge erhvervslivet flere byrder end højst nødvendigt.
Og det er i det lys, det skal ses, at vi ikke ønsker en tvungen ordning.
Eigil Andersen (SF), 2011-05-30:
Der blev sædvanen tro
ikke svaret på spørgsmålet.
Spørgsmålet var, om ministeren helt seriøst mener, at hvis man laver en obligatorisk ordning, som måske vil koste den enkelte selvstændigt erhvervsdrivende 100 kr. eller 200 kr. om året, vil det ødelægge det danske erhvervsliv.
Mener ministeren det i fuld alvor?
Og kan ministeren bekræfte, at Håndværksrådet også har lavet en model for en obligatorisk barseludligning?
Kan ministeren bekræfte, at den 5 år gamle rapport, som vi har presset ministeren til at offentliggøre, og som har været holdt skjult af ministeriet i 5 år, indeholder nogle modeller, som f.eks. betyder, at udgiften vil være på 200 kr. pr. selvstændigt erhvervsdrivende pr. år?
Nick Hækkerup (S), 2011-05-30:
Sagen er den, og det er jo hele forslagets kerne, at vi ikke aner, hvor stort trækket vil være.
Der er lavet et skønsmæssigt overslag fra Skatteministeriets side, som siger, at det som sagt koster 1,75 mia. kr., og så er der blevet rejst en lang række spørgsmål undervejs i sagens behandling i udvalget, som indikerer, at det kan være, at det her beløb bliver større.
Vi ved det ikke, og det er derfor, vi har anmodet om så tidligt som muligt, når vi har opgørelserne af 2011-trækket, at gå ind og se, hvad trækket så har været, hvor meget ordningen bliver anvendt, og om vi har et problem, som ligger ud over den finansiering, som ligger i lovgivningen.
Så jeg har ikke nogen – det tror jeg ikke der er nogen der har – sikker vished om, hvad trækket vil være.
Vi har i hvert fald ikke kunnet få det frem under udvalgsbehandlingen og behandlingen af lovforslaget, og det er derfor, vi i al beskedenhed beder om, at vi sikrer os så godt som muligt.
Kristian Jensen (V), 2011-05-30:
Jeg er sådan set bare nysgerrig efter at vide, om den socialdemokratiske ordfører deler vurderingen af, at trækket vil blive så utrolig stort, at det kommer op omkring 5 mia. kr., som det blev sagt her.
For i givet fald, hvis Socialdemokratiet måtte dele den opfattelse, at det er så stort et træk, der er – hvilket jeg ikke er enig i, selv om det selvfølgelig vil være et tegn på, at rigtig mange er interesserede i ordningen, og jeg tror også, det er en god ordning, men jeg tror trods alt ikke, at så mange vil trække på ordningen –
er der da et finansieringsmæssigt problem.
Nick Hækkerup (S), 2011-05-30:
Der er til det her lovforslag stillet seks ændringsforslag.
Et af dem er stillet af Socialdemokratiet, SF og Det Radikale Venstre og handler om, at vi forpligter Folketinget til i 2012 at foretage en undersøgelse af omfanget af anvendelsen af den fradragsordning, som etableres.
Som alle nok erindrer, er det her jo lovgivningen om hjemmeservice og fradragsmuligheder i hjemmet, hvor der – når loven er fuldt indfaset i 2012 – er afsat en pulje på 1,75 mia. kr. til at dække det træk, der måtte være på ordningen i 2012.
Der har været vurderinger fremme, som går på, at det vil være et tocifret milliardbeløb.
Det er det måske ikke, men hvis man overfører erfaringerne fra den sammenlignelige svenske ordning, er vi i en situation, hvor trækket er på 5-6 mia. kr. Det betyder jo, at så er ordningen slet, slet ikke finansieret, og det her er vel at mærke 5-6 mia. kr. efter tilbageløb og efter adfærdsændringer.
Så der er en betydelig risiko for, at vi får slået et endnu større hul i statskassen, end der er i øjeblikket, og i den forbindelse bemærkes det, at der jo budgetteres med underskud på statens finanser i årene 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020 – så det hul vil kun blive endnu større.
Så pointen i den her sammenhæng er, at der bliver spillet hasard med, hvor mange penge det koster.
Man kan sige, at det så måske endda kunne gå, hvis det var sådan, at vi var opmærksomme på det og fulgte med i ordningens anvendelse, og det er sådan set det, ændringsforslaget går på, nemlig at sikre, at vi får lejlighed til at evaluere og følge med i, hvordan ordningen anvendes.
Julie Rademacher (S), 2011-05-30:
Det er jo en fantastisk facadeforestilling, vi her er vidne til i Folketingssalen i dag.
Man har haft over 5 år til at fremlægge en model for en ordning.
En mulighed kunne være en obligatorisk, en anden kunne være en frivillig ordning.
Det har stået fuldstændig åbent for ministeren.
Så skal man stå og lægge øre til, at man ikke ønsker og ikke har kunnet lave en model.
Regeringen har haft over 5 år til at fremlægge en frivillig model, så vi kan få indført en barselordning for selvstændige.
Derfor vil vi meget gerne, og det burde ikke komme bag på nogen, have trukket det her lovforslag tilbage til udvalget, så vi kan fortsætte diskussionen.
Men jeg kan også bare konstatere, at hvis regeringen ikke vil forpligte sig til en tidsplan, er det jo nok, fordi man grundlæggende er modstander af en barselordning for selvstændige, for lige nu har man fuldstændig åbne kort til at kunne strikke en model sammen.
Line Barfod (EL), 2011-05-30:
Der er ingen tvivl om, at socialt bedrageri er et problem for samfundet, noget, vi skal have en indsats imod, fordi det undergraver opbakningen til vores velfærdssamfund.
Men det er altså også afgørende, at den måde, vi bekæmper socialt bedrageri på, overholder de retssikkerhedsgarantier, vi normalt har, at den overholder menneskerettighederne, overholder databeskyttelsesreglerne, overholder retssikkerhedsloven, overholder grundloven, og det er der jo sat et alvorligt spørgsmålstegn ved.
Institut for Menneskerettigheder og Datatilsynet er kommet med nogle meget kritiske høringssvar.
Og ved den høring, vi holdt i Arbejdsmarkedsudvalget, var de endnu mere kritiske.
Man giver Pensionsstyrelsen ret til f.eks. at indhente oplysninger om hævninger, som borgerne har foretaget på deres bankkonti.
Men Pensionsstyrelsen får altså ret til at indhente de her oplysninger uden nogen dommerkendelse.
De skal bare have ret til at gå hen til en bank og sige: Vi vil gerne have oplysninger om den borger.
Og så kan de få dem.
Pensionsstyrelsen får også ret til at stoppe os alle sammen i lufthavne eller på banegårde helt vilkårligt og sige, at de gerne vil gerne se vores pas, og at de gerne vil have oplyst vores navn og adresse og cpr-nummer, og så kan de tjekke, om vi modtager sociale ydelser.
Og hvis vi modtager sociale ydelser, må de tage en kopi af vores billetter og andre rejsedokumenter.
Igen er det meget vidtgående muligheder, som de får, og det vil normalt være noget, politiet står for en efterforskning af med alle de retssikkerhedsgarantier, der er, og med politifolk, som er uddannet til at vide, hvad det er, de må gøre hvornår.
Det snedige i det her lovforslag består i, at man siger: Jamen det her er ikke en efterforskning af en forbrydelse.
Det er det, der gør, at Institut for Menneskerettigheder og Datatilsynet i den grad har tændt alle advarselslamper.
Det mener vi altså at man skal lytte til i Folketinget.
Når dem, vi har til at advare os, hvis vi er ved at gå for langt, siger, at her er vi ved at gå for langt, for her går vi altså virkelig ind og flytter nogle hegnspæle i forhold til, hvad vi normalt giver forvaltningsmyndigheder ret til, fordi vi går ind og siger, at forvaltningsmyndigheder må gøre noget, som politiet ikke engang må gøre, så er der altså et alvorligt problem. Det siger vi fra Enhedslistens side klart nej til.
Vi vil ikke være med til at give myndighederne mere vidtgående beføjelser, end politiet har, uden at folk har de samme retssikkerhedsgarantier, som de har, når politiet efterforsker en forbrydelse.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2011-05-30:
Hvis der skulle være nogen, der er i tvivl, står det at læse i »Fair Løsning 2020«, på side 51; det har selv beskæftigelsesministeren lagt mærke til.
Men når man så foretager indgreb på den måde, som ministeren lægger op til, er det bydende nødvendigt, at det sker inden for de rammer, som sikrer, at grundloven, datatilsynsloven og den europæiske menneskerettighedskonvention er overholdt.
Det har fyldt rigtig meget i udvalgsarbejdet – både gennem spørgsmål, høring og gentagne samråd.
Så sent som her til morgen har der været samråd med beskæftigelsesministeren og justitsministeren for at få afklaret, hvad der har været Justitsministeriets bemærkninger til lovforslaget, og få sikkerhed for, at der ikke er tvivl i Justitsministeriet, med hensyn til hvorvidt lovforslaget overholder gældende love og konventioner.
Uden at sige for meget kan jeg godt sige, at det er yderst kompliceret og uigennemskueligt, om end justitsministeren siger, at der ikke er problemer i loven.
Men for at sikre, at der er taget højde for den tvivl, der er i høringssvaret fra Datatilsynet og Institut for Menneskerettigheder, har vi bedt om teknisk bistand til en række ændringsforslag, som vi ønsker at fremsætte.
Og der er en række spørgsmål, der endnu ikke er afklaret, så jeg skal derfor anmode om, at vi får sagen tilbage i udvalget.
Bente Dahl (RV), 2011-05-30:
Men det bekymrer mig.
Det bekymrer mig, at det værdibårne og det værdiladede område eventuelt kan styres.
Jeg vil spørge ministeren, om ikke det vil være rimeligt, at det værdibårne og værdiladede område bliver skærmet efter armslængdeprincippet for at kunne udvikle sig frit.
Tina Petersen (DF), 2011-05-30:
Jeg bliver desværre nødt til at beklage.
Jeg står ikke med nogen af forslagene til vedtagelse, så jeg kan ikke se det pågældende forslag, men som jeg husker det, da jeg læste det, drejer det sig om den specifikke måde, man går i clinch på, når man beskriver kommunaldelen og folketingsdelen.
Her synes jeg mere overordnet at det andet forslag til vedtagelse var mere tiltalende.
Egentlig ligner de hinanden ganske meget på nær lige den ene kortfattede passage, som jeg helt bestemt mener spørgeren har fundet – eller hvad?
Troels Lund Poulsen (V), 2011-05-30:
Det er også derfor, jeg ikke kan støtte de forslag, som oppositionen har stillet.
René Skau Björnsson (S), 2011-05-30:
Jeg står her med en indkaldelse til stormøde på onsdag i Nyborg under overskriften »Stop hetzen«.
En lang række organisationer og aktører på området for mennesker med handicap siger: Vi har et problem i forhold til tonen over for mennesker med handicap og socialt udsatte, og der foregår en hetz.
Jeg deler den bekymring, og jeg deler også synspunktet om, at der foregår en hetz mod mennesker med handicap.
Jeg vil gerne høre, om ministeren også deler det synspunkt, altså ikke bare med hensyn til tonen, men også, at der er en hetz imod gruppen af mennesker med handicap.