Jonas Dahl (SF), 2016-01-22:
Jamen jeg vil jo sige, at jeg næsten ville ønske, at man kunne lave sådan et eksperimentarium med Liberal Alliance, men jeg ville bare nødig bo i det.
For jeg synes ærlig talt, det virker lidt, som om man siger, at nu er der sådan en rapport, som siger, at der kan fjernes nogle, og så må kommunalpolitikerne finde ud af, hvor de skal fjerne de her penge.
For det kommer jo så nok ikke til at gå ud over velfærden, hvis man spørger Liberal Alliance.
Det tror jeg de fleste borgere i det her land vil opleve, og det tror jeg langt de fleste borgmestre vil være enige med mig i.
Når vi behandler lovforslaget her om værdighedspolitikken, hænger det jo sammen med den værdighedsmilliard, som de ældre blev stillet i udsigt i forbindelse med finansloven.
Det er sådan set også det, debatten i dag har drejet sig mest om, for den har ikke drejet sig så meget om det konkrete lovforslag.
Nu vil jeg indledningsvis prøve at tage hul på det lovforslag, som vi rent faktisk står med, og så skal jeg gerne også knytte et par ord til finansloven, for det er der åbenbart en stor lyst til at debattere, så det tager vi da gerne.
Jeg synes, det er fint, at man gerne vil se på livskvalitet, selvbestemmelse, kvalitet af tværfaglighed og sammenhæng i pleje, mad og ernæring og en værdig død.
Det er alt sammen noget, som jeg tror det bliver meget svært i det hele taget at blive uenige om.
Så kan man diskutere, om det er noget, som vi fra Folketingets side skal sige til kommunerne de skal gøre.
Jeg vil gætte på, at langt de fleste kommuner allerede har forholdt sig til mad og ernæring og en værdig død og kvalitet i hjemmeplejen, for ellers vil jeg sige, at jeg næsten ville være overrasket.
Jeg har sådan set – set fra SF's side – ikke nogen problemer med det lovforslag, der ligger.
Jeg synes, det er fint at få en debat, og det tror jeg det vil give ude i kommunerne, altså om, hvad en værdig ældrepleje er, og det hilser jeg velkommen.
Så på den baggrund kan jeg sige, at vi fra SF's side støtter den del af forslaget.
Det behøver vi ikke at diskutere så længe.
Men det, der selvfølgelig også er interessant, er det, som man gerne vil diskutere fra højrefløjens side, nemlig det her omprioriteringsbidrag, som er omdrejningspunktet i forhold til det her lovforslag, og det er det, som i sidste ende skaber den finansiering, vi står med her med ældremilliarden, for det var jo det, man gik med til i forbindelse med finansloven.
Det betød jo helt konkret færre penge til børn, færre penge til syge, færre penge til de udsatte, fordi man en lang række steder ude i kommunerne nu skal ud at finde pengene, som nu skal formøbles, når der skal forhandles finanslov.
Det kan man selvfølgelig så have en politisk diskussion om.
Men det, der måske nok er interessant at se på, er, hvad der så skal ske med de ældre, for det er jo det, som Dansk Folkeparti, som har fået det her forslag igennem, har været meget optaget af.
Gik de ældre fri, eller gjorde de ikke?
Hvis vi nu skruer tiden tilbage til i sommer, var der faktisk en ældremilliard, og den var aftalt af den tidligere regering og SF som et led i finansloven.
Der var en milliard øremærket til ældreområdet.
Så vidt, så godt.
Jo, der behandlede man såmænd en kommuneaftale i Folketingets Finansudvalg – jeg havde selv fornøjelsen af at deltage – og hvem stemte for?
Det gjorde Dansk Folkeparti bl.a. – i øvrigt sammen med resten af den borgerlige blok.
Der var i øvrigt så også nogle fra den røde blok, men lad det nu ligge i den her debat.
Jeg synes, det er tankevækkende, at man med den ene hånd i sommer kunne tage en milliard, og når man så skal lave en finanslov, kan man dele en milliard ud, og nu kommer man så hoppende og springende og siger, at det er blevet meget, meget bedre.
Jeg har enormt svært ved at se det her regnestykke: Man har taget en milliard, og så giver man en ny milliard, og så siger man, at nu er det blevet en milliard bedre.
Jeg tror ærlig talt mest, der er tale om det sidste.
Der bliver lagt op til yderligere besparelser, og vi ved, at der i de kommende år kommer flere ældre, og derfor kan man selvfølgelig også spørge sig selv, om det er nok med det nuværende antal kroner til ældreplejen.
Nej, det er nok tvivlsomt, i og med at vi kommer til at se flere ældre, der får brug for hjemmepleje, fordi der ganske enkelt bliver flere ældre de kommende år.
Derfor tror jeg også, at hvis der er problemer med værdigheden i ældreplejen, bliver de nok ikke mindre de kommende år, uagtet om man laver en politik eller ej.
Det, man selvfølgelig kan håbe, er, at man kan være med til at tage fat på nogle af de problemstillinger, som selvfølgelig vil blive rejst sig i de kommende år, når der kommer flere ældre og sandsynligvis også færre ansatte i ældreplejen, qua at de borgerlige har besluttet sig for at gennemføre et omprioriteringsbidrag.
Det har mere været en diskussion af, hvordan alle vi andre kan leve, og det er igen den borgerlige blok, der har været meget optaget af, hvad det er, vi betaler i skat.
Der skal man huske på, at nogle af de ældre medborgere, vi står med her, har haft deres tid på arbejdsmarkedet, de har betalt deres skat, så nu er de klar til dybest set at høste frugterne af det hårde slid, de har lavet, da de var ude på arbejdsmarkedet.
Man kan måske også stille sig selv det spørgsmål, hvordan det er med kommunernes selvstyring.
Bliver den øget af, at man kommer med et krav fra Folketinget om, at man skal lave en værdighedspolitik?
Det gør den måske ikke, men derfor kan der selvfølgelig godt være fornuft i at gøre det.
Man kan også spørge sig selv, om kommunerne ikke altid har haft en politik i forhold til bedst mulig pleje og omsorg.
Den opgørelse kunne være interessant at se, og det kan være, vi får den at se den kommende tid.
Med de ord vil jeg sige, at vi godt kan tilslutte os værdighedspolitikken, vi stiller os lidt kritiske over for, hvor pengene kommer fra, for det her er uløseligt koblet sammen med den finanslov, som de borgerlige vedtog lige inden jul.