runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Trine Mach (SF), 2011-05-10:
I vores øjne understreger Socialdemokraternes forslag om at lave nationalparker på havet, at der også for havmiljøet er en opposition, som gerne vil sætte sig selv lidt større miljøpolitiske horisonter, end den nuværende tilgang indebærer.
Danmarks natur til vands og til lands trænger til et boost af politisk vilje og indsats, især når det gælder beskyttelse mod næringssalte og fiskeri, når det gælder havområderne.
Vi ved jo godt, at der er brug for en intensiv indsats både for at bevare biodiversiteten og også på den helt store bane.
Vi synes, at øget biodiversitet er et mål i sig selv, og vi ved også, at det vil gavne både fiskebestande og lokalt fiskeri, noget af det, som Socialdemokraterne understreger i deres forslag.
Marine nationalparker kan være et godt yderligere redskab til at beskytte havmiljøet, og i forslaget ligger der en, man kan kalde det zonering af områderne, som er ret interessant, fordi det åbner for en bredere tilgang til den marine naturbeskyttelse.
Det vil vi meget gerne arbejde videre sammen med Socialdemokraterne om, især med det for øje, at en proces, som sætter gang i etablering af nationalparker til havs, ikke må komme til at stå i vejen for en reel gennemførelse af den allerede vedtagne beskyttelse.
Men vi mener godt, at man kan forestille sig, at der med de rette kriterier for nationalparkerne kunne beskyttes både arter og natur, som ikke nødvendigvis er omfattet af habitatdirektivet.
Det må vi se nærmere på.
Så vi ser frem til en mere indgående og konstruktiv drøftelse af forslaget.
De foreslåede områder til placering af nationalparkerne vil vi også gerne gå konstruktivt ind i, og i den videre behandling vil vi også meget gerne bringe Øresund i spil som et relevant område, for Øresund har jo en ret enestående marin natur, både hvad angår dyreliv og havbund, som bl.a. skyldes, at trawlfiskeri har været forbudt meget, meget længe.
Så Øresund er på mange måder et meget unikt område, men det er også et område, som ifølge fagfolk er under pres.
Så i det videre arbejde vil vi gerne se på, om ikke også Øresund kunne være oplagt at udpege til marin nationalpark.
Det kan vi drøfte videre i udvalgsarbejdet, og det ser vi frem til.
Jørn Dohrmann (DF), 2011-05-10:
Jamen jeg skal jo ikke blande mig i, hvordan hr. Johs. Poulsen opfatter tingene.
Men faktum er jo, at med det her forslag ønsker forslagsstillerne at begrænse områdets brug, altså pålægge nogle restriktioner.
Der er det bare, vi siger, at det ønsker vi ikke, hverken her eller i den nationalpark, som bliver lavet på land, og derfor er vi uenige.
Vi må bare sige, at hvis resten af oppositionen i de andre forhandlinger, som ellers normalt foregår i andre lokaler, ønskede at få kæmpestore arealer, måske hele Sjælland, ind under som nationalpark, så var det måske værd at overveje.
Men når de ikke ønskede at få de helt store arealer ind, hvor både Dansk Folkeparti og Venstre var parate til mindre arealer, så kunne man jo udvide det.
Man kunne have startet, hvis man ville, men det ønskede De Radikale ikke at gøre.
Johs. Poulsen (RV), 2011-05-10:
Nu taler han om, at Venstre og Dansk Folkeparti ønskede, at lodsejerne skulle have erstatning i forhold til de restriktioner, de blev påført.
Jeg går da ud fra, at det er gået op for ordføreren, at i forbindelse med de fire nationalparker, som er i fuld gang, og den femte, som forhåbentlig snart kommer, er der ingen restriktioner som følge af selve nationalparklovgivningen.
Den baserer sig netop på frivillighed, og det er kun via anden lovgivning, der kan komme forskellige former for restriktioner ind, og det er helt uafhængigt af, om det er nationalparkområder eller ej.
Så jeg må fastholde, igen af hensyn til historieskrivningen, at der kun er to grunde til, at vi ikke for længst er færdige, og derfor synes jeg, det er helt unfair at stå og beskylde forslagsstillerne for at have forhalet det spørgsmål og komme med alle mulige andre mærkelige udsagn, som åbenbart skal bruges til at nedgøre det forslag, der ligger.
Jeg synes sådan set ikke, det er særlig værdigt, hvis jeg skal være helt ærlig.
Jørn Dohrmann (DF), 2011-05-10:
Det var kun et spørgsmål om, om man skulle vælge at tage den helt store model, hvor man netop går ud og tager en masse private arealer med ind over, selv om ejerne ikke ønsker at være med.
Der er altså folk, der decideret har skrevet til os og sagt: Vi ønsker ikke at være en del af den her nationalpark.
Det vil forslagsstillerne så pålægge dem at de skal være, men der var det bare, at både Venstre og Dansk Folkeparti sagde: Det ønsker vi ikke, det vil vi gerne lige give en tur mere.
Der er vi bare fuldstændig uenige om, om man skal tvinge dem ind i det og sige, at nu er de en del af nationalparken, eller man ikke skal, og der må vi sige, at vi gerne vil have frivilligheden med ind i det.
Det ved jeg godt at rød blok ikke ønsker; man ønsker, at de her restriktioner bare skal trækkes ned over folk, uden at de får erstatning for det, mens Dansk Folkeparti sammen med Venstre ønsker, at der skal være fuld erstatning, hvis det er, man pålægger dem nogle restriktioner.
Derfor er der et stykke vej endnu, inden vi har alle nationalparker på plads.
Vi vil gerne have nationalparker, men det er ikke sådan, at ved at vi ikke kalder det en nationalpark, kan det ikke være natur.
Folk passer godt på det, de vil gerne tage ud i skovene, uanset om det hedder en nationalpark eller ej.
Johs. Poulsen (RV), 2011-05-10:
Dansk Folkepartis ordførers ordførertale havde masser af udsagn, som strittede i alle mulige forskellige retninger, og dem skal jeg ikke kommentere så meget.
Jeg skal blot af hensyn til historieskrivningen sige, at når Dansk Folkepartis ordfører forsøger at give omverdenen det indtryk, at det er forslagsstillerne, som forhaler spørgsmålene om at få grænsedragningerne lavet på den femte og sidste nationalpark – for det er jo reelt og indholdsmæssigt det eneste udestående, der er tilbage – så er det historieforfalskning.
Både forslagsstillerens parti og de fleste andre partier har meget længe ønsket at få de ting gjort færdige, og da vi sad der sidste gang, ønskede ministeren det også, sådan som jeg oplevede ministeren.
Mette Gjerskov (S), 2011-05-10:
Der kom en lille smule klarhed, for det var åbenbart, fordi ordføreren havde blandet det her forslag sammen med det forslag, vi skal tale om efterfølgende.
Det er jo fair nok, det kan ske for enhver.
Jeg synes, det er vigtigt at holde fast i, at vi jo netop taler om at inddrage benyttere og beskyttere af havets ressourcer.
Det står igen og igen og igen.
Når vi taler om et nationalt sekretariat, er det, fordi vi belært af regeringen ved, at der er mange forskellige instanser, der skal koordineres, når vi taler om havet.
Det har vi lært af.
Vi siger, at der nok lige er nødt til at blive koordineret lidt her.
Vi er nok nødt til at have nogle til at tale sammen, for ellers ved vi, hvem det er, der bliver taberen.
Hver gang er det naturen, der bliver taberen, når myndighederne går i hat og briller, og når regeringen siger det ene den ene dag og noget andet den anden dag.
Derfor er det utrolig vigtigt, at vi får det koordineret, men hvis Dansk Folkeparti har et andet forslag til at koordinere, så kan vi sagtens tale sammen.
Jørn Dohrmann (DF), 2011-05-10:
Jeg må bare sige, at forslaget, som ligger her, er skudt langt over målet.
At lave et nationalt sekretariat for nationalparker mener vi ikke er den måde, man skal løse det her på.
Der skal man gå ind, ligesom vi gør med de landbaserede nationalparker, og se på, hvad der er i området, vi skal tage særligt hensyn til.
Hvorfor skal det lige bestemmes ovre fra en bestemt arbejdsplads her i København, hvordan det skal se ud?
Det er altså dem, der bor i området, dem, der skal benytte det, jeg synes er meget bedre til at bestemme det her.
Så er der det med en kommission, som vi skal behandle om lidt, der skal finde flere penge: Der er vi da helt sikre på, at hvis det stod til Socialdemokraterne, så var det bl.a. sådan noget som »Grøn Vækst«, der skulle holde for for at betale til de her havnationalparker.
Det er jeg slet ikke i tvivl om, og det er også det, man lægger op til med det næste forslag, som vi skal behandle om lidt
Der skal findes nogle penge til de her ting, men man vil ikke selv finansiere dem.
Så er der nogle af tingene, bl.a. det her nationale sekretariat, hvor man siger, at det så kan finansieres fra Copenhagen Consensus Center.
Det kan man jo sige er en måde at finansiere det på, men det er ikke den måde, vi ønsker at prioritere det på.
Mette Gjerskov (S), 2011-05-10:
Det var godt nok en lang svada, men det var meget svært at finde den røde tråd.
På den ene side var havnationalparker helt ude i skoven, og på den anden side var det da en meget god idé, vi kunne tale om på længere sigt.
Og så blev der blandet noget ind med lodsejere.
Altså, hvem er lodsejere på havet?
Det synes jeg er meget vigtigt at slå fast.
Det er jo det, der er hele forskellen i forhold til nationalparker til lands.
Jeg skal forstå helt præcist, hvad det var for nogle penge, ordføreren mente blev taget fra »Grøn Vækst«.
Jeg er ikke sikker på, at det måske helt er det samme forslag, vi diskuterer.
Det her forslag er finansieret ved at tage pengene fra Copenhagen Consensus Center.
Det har vist aldrig været en del af »Grøn Vækst«.
Så jeg har lidt brug for at høre, hvad sådan konklusionen er fra Dansk Folkeparti på det her.
Hvad mener Dansk Folkeparti med lodsejere?
Hvad mener Dansk Folkeparti med »Grøn Vækst«-penge?
Og hvad mener Dansk Folkeparti sådan helt konkluderende om forslaget?
Eyvind Vesselbo (V), 2011-05-10:
Nu ved jeg ikke, hvem der lige skulle gå ud og ødelægge havbunden og ødelægge naturen i det område, som man måske er meget tæt knyttet til.
Jeg synes, det er en lidt speciel opfattelse at have, at der er nogle mennesker, der synes, det er en god idé at gå ud og ødelægge naturen der, hvor de selv bor, eller som de har en tilknytning til.
Så det kan jeg sådan set ikke følge.
Og jeg kan stadig ikke følge, at det er nødvendigt at lave nogle restriktioner.
Jeg er fuldkommen enig med fru Mette Gjerskov i, at man skal bevare områderne.
Det er det, der er hensigten, men man skal jo også have lov at udnytte dem på de præmisser, som findes i området.
Det at lægge restriktioner betyder jo samtidig, at man også er restriktiv over for brugen og nydelsen af området, og det er vi sådan set ikke enige i er godt.
Jeg kunne se, at der var en lille åbning omkring det nationale sekretariat, men der er ingen åbning omkring restriktionerne.
Derfor fastholder vi, at vi ikke kan støtte det, men vi vil meget gerne drøfte tingene igen, og det kommer vi jo til i udvalget.
Mette Gjerskov (S), 2011-05-10:
Jeg var nu ikke så overrasket over, at Venstres ordfører var venlig.
Det er set før.
Det, jeg var overrasket over, var de mange venlige ord, Venstres ordfører brugte på et forslag, som han alligevel vil stemme ned.
Det var sådan set dér, overraskelsen lå.
Jeg vil sige, at det jo er helt afgørende for os, at der bliver en lokal inddragelse.
Selv om vi taler om et havområde, en fjord eller et område ud for Bornholm, er der jo stadig væk mennesker, der har interesser i det her, og det synes jeg faktisk også jeg meget tydeligt har beskrevet i forslaget.
Vi vil jo netop inddrage de mennesker, som har interesser i det – både benyttere og beskyttere.
Det, der er hele grundlaget for hele vores naturvision, vi lige har lavet, er, at vi vil inddrage og udnytte den effekt, der kan være ved, at dem, der gerne vil benytte, og dem, der gerne vil beskytte, faktisk nogle gange har fælles interesser.
Det er såmænd det, vi gerne vil med havnationalparkerne.
Det havde jeg håbet at Venstre ville være lidt mere positive over for, fordi det selvfølgelig også kræver, at der bliver nogle restriktioner.
Vi kan jo altså ikke have, at der f.eks. bliver ødelagt havbund i områder, som er særlig følsomme.
Det kan vi jo ikke.
Jørn Dohrmann (DF), 2011-05-10:
Jeg vil bare sige, at det med at indføre restriktioner på fiskeri er det samme som at sige, at lodsejeren ikke må bruge gødning på land.
Her vil man så sige til den enkelte fisker: Du må ikke fiske i det her område, du må sejle længere væk.
Det har nogle omkostninger for den enkelte fisker i det område, og der er jeg bare nødt til at sammenligne de her ting.
Man bliver aldrig lokal ejer af et matrikelnummer ude på havet, men man har altså lige pludselig nogle ekstra omkostninger, og det tager forslagsstilleren overhovedet ikke hensyn til.
Derfor siger jeg, at det her kommer til at koste arbejdspladser i det erhverv, men rød blok er nok fuldstændig ligeglad med, hvad det kommer til at koste.
Det samme gælder for råstofindvinding.
Det er ikke billigt at sejle med de her skibe, og hvis man så lige pludselig forbyder at indvinde råstoffer i et bestemt område, betyder det, at der kommer ekstra omkostninger på.
Hvem skal betale det?
Er der nogen af de her forretningsdrivende, der kan få en erstatning for det tab, de lider?
Ikke hvis det står til Socialdemokraterne, og det er der, vi er bekymrede, og det er derfor, vi ikke bliver enige om det her.
Vi vil gerne diskutere, om der skal være nogle nationalparker, men det skal være på de samme præmisser, som vi kender fra lovgivningen om normale nationalparker, hvor det foregår frivilligt, og vi må så finde ud af, hvad vi kan blive enige om og lægge frem.
Derfor ser jeg i hvert fald ikke det her forslag som noget, der har groet i Dansk Folkepartis have.
Jeg tror nærmere, at man, fordi man har haft dårlig samvittighed, gerne vil ud at sige, at vi gerne vil have nationalparker også på havet.
Johs. Poulsen (RV), 2011-05-10:
Jeg skal tage den korte udgave og sige, at Radikale Venstre støtter beslutningsforslaget, under forudsætning af at det kan holdes inden for den tidsramme, der er angivet i forslaget.
Vi mener, det er relativt vigtigt, at man ikke får en diskussion, som i virkeligheden spærrer for, at man kan komme i gang med det arbejde, som er påkrævet, og som vi er enige med forslagsstillerne i, nemlig at der også skal findes alternative måder at finansiere naturforbedringer på i Danmark.
Hvis man nu skal være venlig, kan man jo sige, at det forslag, miljøministeren nævnte som argument mod at se på det her, nemlig at man i Miljøministeriet har opfundet en mulighed for, at man sammen med en telefonudbyder har lavet en aftale om, at når de får helårsabonnementer, planter de også noget skov, er jo sådan set et eksempel på en alternativ finansiering, men det er jo ét eksempel.
Jeg har da svært ved at se, at nogen kunne have noget imod, at man måske i virkeligheden fik udviklet 50, 100 eller 200 kreative eksempler på, hvordan man rent faktisk kan komme videre ad den vej.
Nu ved jeg jo ikke, om tanken primært er tænkt i Venstre, eller om det er i Miljøministeriet, men jeg kunne forstå på Venstres ordfører, at han i hvert fald ville tænke selv, først og fremmest.
Der er nu mange eksempler på, at det er gået galt, når Venstres ordfører har gjort det, og derfor vil jeg ikke anbefale, at man massivt kører ad den vej.
Tværtimod tror jeg sådan set, vi må sige, at når man har haft kommissioner nedsat til at pege på forskellige løsninger på en række af de samfundsmæssige udfordringer, vi står med, har det ofte været derfra, man trods alt har fået de mere gennemarbejdede bud på, hvordan man kan gribe ting an.
Man kan så være enig eller uenig i de bud, der er kommet, men der er i hvert fald kommet bud på bordet, som så har givet anledning til, at vi har diskuteret, hvordan tingene kunne tages.
Jeg ved godt, at regeringen, selv om den jo selv netop har nedsat både skattekommission, arbejdsmarkedskommission og velfærdskommission og også andre kommissioner, måske ikke altid har brugt forslagene sådan lige med det samme, de blev offentliggjort.
Men de, der interesserer sig en lille smule for politik, ved jo godt, at der i virkeligheden ikke er gået ret lang tid, før forslagene igen er kommet på bordet, og så har man faktisk taget dem til sig og i større eller mindre omfang gennemført dem, fordi de netop var gennemarbejdede og gennemtænkte forslag.
Derfor kan vi bifalde, at man rent faktisk forsøger at indhente gode ideer til, hvordan man også kommer videre på det her område.
Vi mener faktisk, at Danmark har ret gode erfaringer med at have kommissioner, blot de er relativt hurtigarbejdende, således at man ikke skal vente meget længe på resultaterne, og med det som afsæt som sagt, kan vi bakke op om den tankegang, der ligger i beslutningsforslaget her.
Tage Leegaard (KF), 2011-05-10:
Dette forslag opfordrer regeringen til at nedsætte en kommission, der skal undersøge mulighederne for alternative finansieringskilder til naturindsatsen samt en forbedret udnyttelse af eksisterende ordninger.
En øget indsats for naturen hilser vi naturligvis altid velkommen.
Der er ingen tvivl om, at det, hvis vi skal have mere natur i Danmark, så fremadrettet vil være en opgave for samfundet at være med til at skaffe de nødvendige midler.
Man kan ikke forvente, at landbruget, jordbrugere, jordejere uden støtte forvalter naturen på den måde, som det forventes, for at skaffe den fremgang i artsrigdom og diversitet, som vi alle sammen ønsker, og da i hvert fald slet ikke i det omfang, som der fra regeringens side også er lagt op til.
Alligevel er jeg ikke tilhænger af den konstruktion, som der er lagt op til med nærværende forslag.
I forbindelse med »Grøn Vækst« er der fuld understøttelse til hjemtagelse af landdistriktsmidler.
I forbindelse med finansloven blev der afsat midler, bl.a. af miljømilliarden, til at understøtte mulighederne for at lave naturpleje som driftsgren, en produktionsform, som der helt klart vil være fornuft i at støtte med den kommende reform af EU's landbrugspolitik, og som bl.a. også kan være med til at understøtte landbrugserhvervet og skaffe nogle arbejdspladser i landdistrikterne.
I øvrigt er der mulighed for fonde for at opkøbe arealer til naturformål, hvilket i høj grad er en god ordning, som allerede har været med til at sikre god natur rigtig mange steder i Danmark.
I Det Konservative Folkeparti er vi af den opfattelse, at der i højere grad er brug for handling end for en kommission, i hvert fald på nuværende tidspunkt.
Jeg er spændt på de fremtidige drøftelser om forslaget, men for nuværende kan vi ikke støtte forslaget.
Jørn Dohrmann (DF), 2011-05-10:
Jamen jeg må bare sige, at vi ikke er enige i det, som forslagsstilleren har skrevet her om, at man vil finde nye veje til finansiering.
Det er, som vi ser det, nye tiltag, om det betyder afgifter, eller om det betyder skatter, skal jeg ikke blande mig i på nuværende tidspunkt.
Der kan komme mange ideer til, hvordan det skal være.
Man afsatte en masse penge på finansloven, man brugte dem bare reelt ikke, hvorimod Dansk Folkeparti har været med til at afsætte den ene miljømilliard efter den anden og reelt er gået ud og har brugt pengene og har sagt: De her projekter betyder noget for os, og vi vil gerne finde pengene, vi kommer med pengene.
Vi skal ikke ud og bede alle mulige andre om at finde pengene for os.
Det er jo at give alle mulige andre opgaven i stedet for at tage opgaven på sig og sige: Vi kommer med pengene, og så er det jer, der skal løse opgaven.
Det er det, vi forstår ved at give naturen et rigtigt løft, nemlig at komme med pengene i stedet for bare at sige, at man skal gøre noget, og så sker der ingenting.
Mette Gjerskov (S), 2011-05-10:
Jeg ved slet ikke, hvor Dansk Folkeparti har fået den idé fra.
Er det med Københavnsvej så også forbundet med en afgift?
Altså, det er helt langt ude, vi er jo helt ude på overdrevet nu.
Nye veje uden om statskassen, uden om skatteyderne, er sådan set faktisk det, der står.
Hvordan får vi skabt noget økonomi på naturområdet?
Hvordan får vi skabt nogle arbejdspladser på naturområdet?
Det er det, det drejer sig om, så det tror jeg er meget vigtigt at Dansk Folkeparti holder fokus på.
Så vil jeg bare helt fredsommeligt sige, at vores naturpolitik naturligvis er finansieret, naturligvis er den da finansieret.
Det, vi gerne vil i forbindelse med den her kommission, er at finde noget ekstra, at prøve at tænke nyt, at prøve at være lidt moderne i natursynet i stedet for at bruge den der betonudgave, vi hører fra Dansk Folkeparti om, at det bare er noget farligt noget, der kommer og stjæler alle arbejdspladserne.
Jørn Dohrmann (DF), 2011-05-10:
Jamen jeg tror da slet ikke, at forslagsstilleren har læst sit eget forslag.
Der står her, at man foreslår, at der skal findes nye veje til at finansiere.
Det er altså nye skatter og afgifter, det er nye belastninger til erhvervet.
Det er den måde, jeg læser det på.
Med hensyn til at nedsætte en kommission må jeg bare sige, at vi jo har sagt, at vi hellere vil afsætte pengene på finansloven, i stedet for at det er alle mulige andre, der skal komme med deres ideer til, hvordan man skal finde nogle penge.
Jeg havde forestillet mig, at man nemt ville have kunnet sige: Det er sådan, vi ønsker at finansiere det i fremtiden.
Men man har ingen idé om i den røde blok, hvordan man ønsker at finansiere det.
Derfor ønsker man at nedsætte en kommission for at skaffe flere afgifter og få flere kroner i kassen.
Det er sådan, jeg forstår forslaget, fordi det står i forslaget.
Men det er jo ikke nemt, hvis ikke man selv har nogle forslag til, hvordan de her ting skal finansieres, hvis man ikke selv tør sige, at man prioriterer det på sin finanslov.
Det har vi jo fra Dansk Folkepartis side gjort i de sidste mange år, og vi har så også brugt de penge, men det ønsker fru Mette Gjerskov åbenbart ikke at gøre.
Mette Gjerskov (S), 2011-05-10:
Man ved næsten slet ikke, om man skal le eller græde.
Hvor skal jeg starte?
Dette forslag drejer sig om en kommission, som skal udtænke nye måder til at finansiere ekstra natur på.
Jeg ved overhovedet ikke, hvor ordføreren fik alt det der med afgifter, skatter, skatteborgernes penge, finanslov, og jeg skal komme efter dig, fra.
Jeg hæftede mig rigtig meget ved miljøministerens indledning.
Miljøministeren kunne ikke genkende, at vi står i en naturkrise.
Så må jeg bare spørge, om ministeren ikke har læst en eneste af de ekspertrapporter, vi står med.
Jeg skulle have taget Danmarks Miljøundersøgelsers rapport med, tror jeg, som decideret opfordrer til, at natur kommer ind i det kommende regeringsgrundlag, for intet mindre kan gøre det, hvis der skal gøres noget.
Jeg står her med Det Grønne Kontaktudvalgs opsummering af »Danmarks natur 2010«, hvor de taler om viben, som er truet, om agerhønen, som er truet, om haren, som er truet, og hvor det hele er problemer.
Jeg står her med Helsinkikommissionens afrapportering om, hvordan det egentlig går derude i Østersøen – det går ad hekkenfeldt til, siger de.
Jeg kan simpelt hen slet ikke forstå, hvordan ministeren kan mene, at vi ikke står i en naturkrise.
Det må ministeren simpelt hen uddybe.
Karen Ellemann (V), 2011-05-10:
Det er jo meget interessant, at man fra socialdemokratisk side hiver alle rapporterne op og siger, at det alene altså gør, at vi nu skal have en naturkommission, fordi naturkommissionen så vil løse de naturudfordringer, vi har.
Jeg anerkender i høj grad – det gør jeg allerede i min tale – at der er udfordringer, og jeg redegør også præcist for, hvordan vi håndterer de her udfordringer, hvordan vi arbejder stædigt, målrettet, vedholdende med masser af initiativer i forhold til netop, som et eksempel, at stoppe tilbagegangen i naturens mangfoldighed, og med alle de mange initiativer, som jo netop er finansieret qua regeringens stålsatte vilje til netop at sikre finansieringen af nye naturinitiativer; det, som vi bl.a. har gjort med »Grøn Vækst«. Så når der er et forslag her i dag om, at nu skal vi så nedsætte en naturkommission, er det blot, at jeg afviser det og siger: Men det er da ikke naturkommissionen, som skal løse udfordringerne med at skabe mere natur i Danmark.
Det skal de initiativer, som vi i dag ser glimrende eksempler på, nemlig ved at man indgår private og offentlige samarbejder og derigennem får skabt yderligere mere skov i Danmark.