runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Villy Søvndal (SF), 2009-10-08:
Nej, det er det ikke, for fru Henriette Kjær ved jo godt, at dem, der betaler virksomhedsskatten i Danmark, er dem, der opererer ude i Nordsøen, og bankerne og de finansielle institutioner.
Det er dem, vi rammer.
Jo, det er det da, det er en kendt sag.
Det har finansministeren jo selv besvaret et spørgsmål om.
Der tror jeg lige, at fru Henriette Kjær skal genlæse, hvad jeg sagde.
Kigger man på den aftale, vi har lavet, er det grønne islæt i den jo, at vi lægger en betalingsring rundt om København, at vi præmierer det at anvende kollektiv trafik ved at sænke billetprisen.
Men det er klart, at vi jo ikke har klaret hele verden med det udspil, »Fair Forandring«, vi er kommet med.
Vi skal nok komme med stribevis af udspil også på det grønne område, det lover jeg for, det føler vi os forpligtet til som Danmarks grønne parti.
Pia Kjærsgaard (DF), 2009-10-08:
Jeg skal bare lige have en præcisering, for det er vigtigt, når det drejer sig om hr. Villy Søvndal og SF i forhold til efterlønnen.
Det er jo sådan, at der er indgået et forlig.
En række partier, Dansk Folkeparti, Socialdemokratiet, Det Radikale Venstre og regeringen har indgået et forlig om efterlønnen, og det tror jeg er godt, igen set i lyset af den tryghed, der helst skal være hos den danske befolkning specielt i disse tider.
Der vovede hr. Villy Søvndal sig lidt langt ud, det sker jo en gang imellem, i Dagbladet Børsen, jeg tror, det var for 14 dage siden – 10 dage siden, det var helt nøjagtigt den 29. september, så så lang tid siden er det ikke – hvor Børsens journalist siger: I vil i princippet gerne være med til at ændre efterlønnen?
Ja, men vi har ikke noget stort behov for det, siger hr. Villy Søvndal.
Altså, jeg må sige, jeg undrer mig lidt over, at SF overhovedet har gjort sig tanker, for det er i hvert fald modsat af det, vi tidligere har hørt SF sige og stå for.
Men sådan er der jo så meget.
Jeg vil spørge hr. Villy Søvndal, om det var en smutter, eller om det sådan ligger i det der, der hele tiden foregår i SF, hvordan man nu hele tiden skal ændre politik.
Villy Søvndal (SF), 2009-10-08:
Jeg er rigtig glad for spørgsmålet, så tak for det.
Det, jeg bliver spurgt om i artiklen, er, om efterlønnen er hellig for SF.
Det er jo en kendt sag, at vi hele tiden har syntes, at modregningen i efterlønnen er udformet på en måde, så den lavtlønnede bliver ekstremt hårdt modregnet i det nuværende system.
Når jeg så bliver spurgt, om SF vil ændre på efterlønnen, troede jeg egentlig, at det var så almindeligt kendt i hele verden, at SF er modstander af forringelser i efterlønnen, men tilhænger af de her forbedringer.
Pia Kjærsgaard (DF), 2009-10-08:
Der er mange ting at sige til det: Godt forsøgt og – undskyld tiltaleformen – hvordan synes du lige selv det går?
Altså, den holder ikke en meter.
Det er jo skrevet oppe fra en af spindoktorerne i SF's pressetjeneste, eller hvor de nu befinder sig, fordi hr. Villy Søvndal med garanti vidste, at han ville blive stillet det spørgsmål i dag.
Lad mig så også sige, at det jo ikke er længere siden end lige før den 29. september, nemlig den 24. september – og det er igen det der med forliget om efterlønnen – at hr. Villy Sohn til Ritzau siger: Vi er ikke en del af forliget om efterlønnen.
Det er De Radikale – et hug til De Radikale igen, igen – og dermed har de bundet sig til et dagpenge- og efterlønssystem, som rækker mange år frem, men vi går ikke til forhandlinger hverken med trusler eller tabuer.
Altså, der er godt med luft hos hr. Villy Søvndal og SF.
Er det ikke rigtigt?
Villy Søvndal (SF), 2009-10-08:
Jeg tror, fru Pia Kjærsgaard kom med en fortalelse.
Villy Sohn er for mig en ikke kendt person.
Jeg kender to andre, men de mikser navnene anderledes, men fint nok.
Jeg skal lige komme med en lille rettelse.
Fru Pia Kjærsgaard spurgte, om det var spindoktorerne i SF.
Nej, nej.
Altså, jeg vil gætte på, at vi har cirka lige så mange, som man har i Dansk Folkeparti.
Man har tidligere spurgt, om ikke vi skulle stille dem op på linje og prøve at se, hvem der havde flest.
Det tilbud står stadig væk ved magt.
Når det gælder spørgsmål om efterløn og dagpenge, er det jo en kendt SF-position, at SF aldrig kunne drømme om at gå ud og forringe forholdene.
Derfor var vi som bekendt ikke med i efterlønsforliget i 1997.
Derfor var vi heller ikke med i det næste.
Vi deltager ikke i forringelser af dagpenge, af efterløn.
Hans Christian Schmidt (V), 2009-10-08:
Tak for det.
Jeg har jo også siddet og lyttet til hr. Villy Søvndal, og jeg kan forstå, at man nødig vil lave nogen forringelser, og derfor må jeg så måske også forstå det sådan, at hr. Villy Søvndal har fortrudt, at man er gået ind og har lavet det her oplæg, som jeg tror man er kommet til at kalde »Fair forandring«, og jeg er nok nødt til at sige, at det må være noget, man har for sig selv, for jeg tror ikke, der er noget, man vil kunne nikke genkendende til ude i befolkningen.
Jeg er bare nødt til at sige: Er det så noget, hr. Villy Søvndal har fortrudt: at man er kommet til at ramme de svageste skuldre?
Eller var det meningen?
For det, der står tilbage, er jo, at helt almindelige borgere bliver ramt af »Fair forandring« i en tid, hvor de vel næppe synes, det er noget, de har behov for.
En ting er, at SF, Socialistisk Folkeparti, eller hvad vi nu skal kalde det, gerne vil gøre det dyrere at komme på arbejde, men jeg forstår, at hr. Villy Søvndal selv har sagt til pendlerforeningens formand, tror jeg det var, at man så måtte se lidt på det.
Men tidligere har vi jo hørt, at fru Helle Thorning-Schmidt har sagt, at der ikke rigtig kan ændres på noget.
Hvor er vi henne?
Er det, fordi hr. Villy Søvndal har fortrudt?
Villy Søvndal (SF), 2009-10-08:
Det er klart, at vi kan lægge forskelligt i det udtryk, der hedder helt almindelige borgere.
Da det her skatteoplæg blev introduceret, havde de et glimrende billede i TV 2 i udsendelsen om aftenen, hvor de havde været oppe ved Rungsted Havn.
De havde truffet en meget vellønnet mand med en årsløn på 1,8 mio. kr., der sad på et skib til 8,5 mio. kr.
Han ville blive ramt af det her, og han syntes, at det var uretfærdigt.
Så havde de fundet en, der hed Pibe-Per; han havde ikke ret mange penge, han havde f.eks. ikke været på ferie i 20 år.
Han ville vinde på vores oplæg, og derfor var han meget begejstret ved udsigten til, at det her blev gennemført.
Man kan forsøge at lave mange spinhistorier fra Venstres side, men man kan ikke benægte, at virkningen af det her solidt er, at dem i toppen af samfundet er dem, vi tager fra, til gengæld for at flytte pengene over til dem, der ikke har så mange: almindelige hårdtarbejdende lønmodtagere, folk, der er gået på pension, folk på overførselsindkomster.
Det er en indlysende sandhed i den måde, det her er skruet sammen på.
Nej, det har Villy Søvndal ikke fortrudt.
Villy Søvndal er meget begejstret for det oplæg, vi har lavet, om fair forandring, som betyder, at vi i forhold til miljøet vil tage vare på det, fru Henriette Kjær spurgte om, nemlig sikre, at vi flytter til kollektiv trafik de steder i landet, hvor det er muligt.
Og så anerkender vi, at der er områder i landet, hvor man ikke kan flytte, og der har vi til gengæld brug for at få skiftet den gamle bilpark ud med en mere miljørigtig bilpark.
Det er derfor, vi vil halvere registreringsafgiften fra starten og så give 5 år til at få skiftet bilen ud.
Jeg er også meget tilfreds med det, vi vil gøre for at sikre, at vi får en bedre folkeskole.
Det er der i sandhed brug for.
Alt i alt er det jo et projekt, vi har lavet i et samarbejde med Socialdemokratiet – jeg vil jeg godt kvittere for det – og som vi synes er rigtig godt.
Det kan godt være, at hr. Schmidt kan glæde sig over en enkelt ting, og det skal være ham vel undt, men i alle de målinger, jeg har set om det, synes folk faktisk også, det er en god idé.
Det her har jo også noget at gøre med at turde i politik, det er noget med at turde forandre og at turde designe en ny fremtid.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2009-10-08:
Jeg vil fortsætte der, hvor fru Pia Kjærsgaard slap, fordi jeg synes, at hr. Villy Søvndal slap for let.
Man er virkelig på grænsen af, hvad der er rigtigt og forkert i forhold til diskussionen om efterløn.
For hvad var det egentlig, der blev sagt til Børsen for kort tid siden om efterlønnen?
Reformer på sygefravær, spildtid i trafikken, afbureaukratisering af den offentlige sektor og flere igennem uddannelsessystemet bør være nok til at hente den ekstra arbejdskraft, der bliver brug for i fremtiden.
Så kommer det, bare så hr. Villy Søvndal også husker det: Men hvis der skal mere til, har SF principielt ikke noget imod at se på efterlønnen.
Sådan sagde hr. Villy Søvndal til Børsen.
Jeg går ikke ud fra, at det, man er villig til at se på, er ting, der gør, at efterlønnen æder endnu mere arbejdskraft, når man lige har sagt, at man ville skaffe arbejdskraft.
Det skal ikke være nogen hemmelighed, at vi i Liberal Alliance var meget lykkelige, da vi så den her melding fra hr. Villy Søvndal.
Vi tænkte: Nu er der endelig mulighed for at komme lidt videre med diskussionen af, hvordan vi skal sikre fremtidens velstand.
Men kan hr. Villy Søvndal i det mindste ikke indrømme, at man i de der 4 timer i september faktisk havde en reformvilje i SF, som man så ikke har længere, i stedet for at komme med den der udenomssnak?
Villy Søvndal (SF), 2009-10-08:
Tværtimod.
Det, jeg nævner i interviewet, er i diskussionen om, hvordan vi skaffer mere arbejdskraft.
Der er nogle indlysende ting, man bør tage fat på.
Ifølge Arbejderbevægelsens Erhvervsråd spilder vi 30.000 mandetimer rundt om København, fordi folk holder i kø.
Tænk, hvor meget rigere vi kunne blive, hvis det ikke var tilfældet.
Så er der en ekstremt voksende kurve over antallet af mennesker, der bliver syge af stress og af at arbejde.
Tænk, hvis vi tog fat på det.
Så er der mulighed for at afbureaukratisere den offentlige sektor.
Tænk, hvis vi tog fat på det.
Så nævner jeg i forlængelse af det efterlønnen, men det er jo, fordi der er mennesker, der ellers gerne ville arbejde, men ikke gør det, fordi præmien er så lille, når man bliver modregnet så hårdt, som man bliver under den nuværende efterløn.
Det er derfor, der også er arbejdskraft i vores forslag om at sikre, at modregningen i efterlønnen ikke er så hård, som den er under det nuværende system.
Og så er der fuldstændig logisk sammenhæng i det, jeg fremfører.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2009-10-08:
Men der er en ting, jeg ikke helt forstår ved svaret.
Jeg synes, at jeg i 15 år eller sådan noget har hørt på, at hr. Villy Søvndal har sagt, at folk på efterløn var folk, der var nedslidte.
Nu skal de arbejde noget mere.
Kan man bestemme sig?
Er det folk i den arbejdsduelige alder, der i virkeligheden burde forsørge sig selv, eller er det folk, som skal forsøges af det offentlige?
Sandheden er den, at det jo er de svage grupper, som SF påstår de er talerør for, som er de største ofre, fordi man ikke laver reformer af efterlønnen, af dagpengene, af folkepensionen.
Vi burde have en senere tilbagetrækningsalder, så vi kan skaffe den relevante arbejdskraft i fremtiden.
Det er det, der gør, at vi får råd til et ordentligt sundhedsvæsen og ordentlige skoler.
Det er det, der gør, at der er ordentlige forhold for især almindelige mennesker og de allerdårligst stillede.
Det er i forhold til dem, der bliver sparet.
Bankdirektørerne og rødvinsdrikkerne, eller hvem det er, hr. Villy Søvndal taler om, skal nok have råd til at betale for sig selv.
Næh, ofrene bliver ganske almindelige danskere.
Frank Aaen (EL), 2009-10-08:
Jamen det ændrer jo ikke ved, at SF har skrevet under på, at der skal anskaffes 30 megadyre kampfly, som vil koste et stort milliardbeløb.
Altså, har Danmark brug for nye kampfly?
Det synes jeg da godt at vi kunne få et svar på her i debatten.
Hvorfor skal vi bruge så mange milliarder på ting, der er bedst egnet til krig eller kun er egnet til krig?
Hvad er formålet?
Hans Christian Schmidt (V), 2009-10-08:
Havde hr. Villy Søvndal fortsat med at se fjernsyn den aften – for det var en god aften –
så havde han også kunnet se to folk, der arbejdede på et bryggeri i Fredericia.
Den ene kom fra Sønderjylland og skulle køre fra Sønderborg til Fredericia, og på spørgsmålet om, hvad det ville betyde, kunne han i hvert fald regne ud, at det var en formue.
Det skal man lige forstå.
Jeg kan forstå, at man har regnet med, at bilen normalt efter 5 år må være tjenlig til at blive skiftet ud, men sådan er det jo ikke alle steder i landet.
Sådan er det med fjernsynsudsendelser.
Jeg er bare interesseret i at få at vide, om hr. Villy Søvndal har fortrudt, at der med det her forslag, »Fair forandring«, vil blive lagt flere byrder på de svage skuldre.
Villy Søvndal (SF), 2009-10-08:
Tak for spørgsmålet.
Jeg mener nu, at det er en forkert beskrivelse.
Det, som faktisk lykkedes i forsvarsforliget, var for det første at få nedbragt antallet af kampfly fra – hvis jeg husker rigtigt – 48 til 30.
Det kaldte vi engang nedrustning på venstrefløjen, når den slags lykkedes.
For det andet udskød vi samtidig beslutningen om, hvornår der skal købes nye kampfly, fordi de nuværende F-16-fly kan levetidsforlænges, og det er nemmere, når man ikke har så mange af dem.
Morten Østergaard (RV), 2009-10-08:
Fru Pia Kjærsgaard mente ikke, at regeringen havde mindreværdskomplekser.
Man kan selvfølgelig få så lavt et selvværd, at enhver snak om mindreværdskomplekser ville være det rene praleri, og derfor kan det måske være forklaringen.
Jeg synes, at det, som fru Pia Kjærsgaard her i dag forud for et kommunalvalg skylder et svar på, er, hvordan man vil sikre den tryghed i økonomien, som man mener er så vigtig – og det er jeg for så vidt enig i – for den danske økonomi som helhed.
Det hul, der på sigt vil være i de offentlige finanser, er jo af en størrelse, som svarer til, at vi skal lukke hver anden daginstitution eller de største universiteter.
Så stort er det hul.
Fru Pia Kjærsgaard kan vælge at gennemføre reformer, som vi anbefaler det i Det Radikale Venstre, eller hun kan vælge at indføre enorme skattestigninger, eller også bliver der inden for en kort tidshorisont gennemført markante besparelser på velfærden, og det bliver kommunerne, der skal løse den opgave.
Pia Kjærsgaard (DF), 2009-10-08:
Men ellers er der jo altså ikke nogen partier, der synes, at man midt i en krise skal begynde med store reformer.
Jeg fornemmer ligesom, at de der reformer er arbejdsmarkedsreformer på efterlønsområdet, og bortset fra hr. Villy Søvndal er der vist ikke nogen, der på det sidste har nævnt, at der måske kunne være behov for en efterlønsreform.
Han blev hurtigt klar over, at det var en fejltagelse at komme frem med det.
Jeg tror altså, det er fornuftigt, at Folketingets partier i, jeg vil næsten sige relativt stor enighed ikke føler, at man lige nu skal begynde at snakke reformer.
Der er meget utryghed i det danske samfund lige nu, og min og Dansk Folkepartis vurdering er, at der vil blive større utryghed, når Det Radikale Venstre begynder at snakke om reformer i forbindelse med dagpenge, efterløn osv. midt i en krisetid.
Morten Østergaard (RV), 2009-10-08:
Det var så lidt om, hvad Det Radikale Venstre vil, men det var jeg egentlig udmærket klar over.
Det, jeg er optaget af, er, hvad Dansk Folkeparti gerne vil.
Det, som ligger fast, er jo, at den økonomiske plan, som regeringen påstår at støtte sig til, nemlig 2015-planen, hænger i laser.
Der er et underskud på et tocifret milliardbeløb på sigt, og det, fru Pia Kjærsgaard skylder svar på, er, hvad Dansk Folkeparti vil gøre.
Det er jo en tryghed, der skal skabes for indeværende kommunalvalgsperiode – det er en 2015-plan, og de reformer, der skal gennemføres for at få den til at hænge sammen, skal naturligvis foretages i løbet af den periode, hvis altså ikke det, man går og pønser på, er massive nedskæringer i den offentlige sektor på et sted mellem 10 og 15 mia. kr. Derfor er det jo, at man, når man år efter år lægger stemmer til finansloven, så skylder et svar til borgerne, kommunalpolitikerne og alle andre på, hvordan man vil få økonomien til at hænge sammen.
Det er rigtigt gengivet, at Det Radikale Venstre gerne vil lave reformer, for vi synes ikke om nedskæringer eller store skattestigninger, men hvad er fru Pia Kjærsgaards tanker, og har man en aftale med regeringen om, hvordan man skal få det til at hænge sammen?
Pia Kjærsgaard (DF), 2009-10-08:
Jeg kan i hvert fald sige, at man ikke går med tanker om kæmpestore offentlige nedskæringer.
Men det følger jo ligesom lidt med det, hr. Morten Østergaard siger med hensyn til reformerne.
Det vil jeg bare overlade til Det Radikale Venstre og Liberal Alliance.
Sådan er det.
Jeg tror bare, at de ting, som er sat i værk, de ting, som Dansk Folkeparti også ønsker at sætte i værk, nemlig at der bliver skabt flere arbejdspladser, at vi fremrykker offentlige investeringer, at vi har vedtaget erhvervspakker, at vi har lavet bankpakker, at vi har et ønske om, at infrastrukturprojekter, renoveringer af eksisterende vejnet osv. fremskyndes, vil give flere arbejdspladser, og det er det, vi har behov for i en tid med krise og med stigende arbejdsløshed.
Det er det, der skal til for at få økonomien på fode igen.
Jeg tror, det er det eneste middel.
Jeg tror ikke et sekund på, at man skal begynde at drøfte reformer midt i en finanskrise.
Det lyder virkelig sygt i mit hoved.
Özlem Sara Cekic (SF), 2009-10-08:
Nu er jeg meget spændt på at høre, om ordføreren vil svare på mit spørgsmål.
Indtil videre går det jo fantastisk med at svare udenom.
Men jeg prøver.
Nu sagde fru Pia Kjærsgaard, at mange mennesker har brug for en hjælpende hånd, f.eks. omsorgssvigtede børn.
Nu har vi jo lige forhandlet Barnets Reform I for et par dage siden, og der var det jo sådan, at Dansk Folkeparti havde mulighed for at gå ind og skabe en økonomi, der gjorde, at det var muligt at anbringe lille Jonas, der havde blå mærker på kroppen, selv om kalenderen viste oktober, november eller december, hvor kommunekassen var tom.
Det sagde Dansk Folkeparti nej til.
Pia Kjærsgaard (DF), 2009-10-08:
Jeg tror egentlig, at den enighed, der nu er kommet om Barnets Reform, viser, at det er det rigtige, der er gjort.
Jeg synes egentlig, det er lidt pudsigt – var det i går, man lavede den aftale? – at SF allerede nu kan sige, at det er noget, der ikke kommer til at virke
Det forstår jeg simpelt hen ikke.
Özlem Sara Cekic (SF), 2009-10-08:
Jeg prøver igen.
Jeg startede med at sige, at det ikke er sikkert, at ordføreren vil svare på mit spørgsmål, og det gjorde fru Pia Kjærsgaard heller ikke, så nu prøver jeg igen.
Da vi indgik den aftale med alle satspuljepartier, var det utrolig vigtigt for SF, at der var økonomi til at anbringe børnene.
I dag viser tal fra Ankestyrelsen, at når man når slutningen af året, er der simpelt hen ikke penge nok til at anbringe.
Det er vel ikke så svært at forstå, at der simpelt hen mangler penge på det her område, hvis det er, at de her børn skal anbringes.
Derfor stiller jeg mit spørgsmål igen: Føler fru Pia Kjærsgaard overhovedet ikke, at Dansk Folkeparti har et ansvar, når de går ind og lægger stemmer til en regering, som også blokerer for at gøre en forskel for de mest udsatte grupper – i det her tilfælde udsatte børn, som bliver sexuelt misbrugt, som bliver udsat for vold, som bliver omsorgssvigtet?
Pia Kjærsgaard (DF), 2009-10-08:
Jeg beklager fru Özlem Sara Cekics beklagelse over det her forlig, som jeg egentlig troede der var sådan relativ enighed om.
Men jeg må bare melde hus forbi, når et forlig eller reform, der blev indgået i går, allerede nu kalder på SF's utilfredshed.
Det forstår jeg ikke.
Frank Aaen (EL), 2009-10-08:
Nu talte hr. Villy Søvndal om den nye venstrefløj, og vi håber bestemt også, at den nye venstrefløj – hvis vi skal bruge det udtryk – vinder næste valg sammen med os andre, sådan at vi får et skifte i dansk politik, ingen tvivl om det.
Det arbejder vi hårdt på.
Men en del af den nye venstrefløj, som hr. Villy Søvndal er i nu, går altså ind for, at vi skal købe nye kampfly.
Det forstår jeg sådan set ikke.
Og derfor kunne jeg godt tænke mig at spørge hr. Villy Søvndal om, hvor mange nye kampfly Danmark skal investere i, og hvad de skal bruges til.
Pia Kjærsgaard (DF), 2009-10-08:
Jamen jeg synes faktisk, at hr. Orla Hav i al sin visdom burde være blevet oppe i Nordjylland, som jeg kan forstå stadig væk er prioriteret meget højt i hr. Orla Havs bevidsthed, og have sørget for, at alle de der ting var kommet igennem.
Det havde da været meget bedre og meget nemmere end at stå her i Folketinget og brokke sig og i øvrigt ikke have særlig meget indflydelse.
Hr. Orla Hav havde måske i virkeligheden haft større indflydelse, hvis han var blevet i Nordjylland.
Jeg må bare sige i forhold til det der med bankdirektørernes løn, at det nu snart begynder at blive komisk.
Vi ønsker ikke som S og SF at indføre kørselsafgifter, højere afgifter på slik, cigaretter, og jeg ved ikke hvad.
Ahr, nu var der lige det dér, sagde hr. Villy Søvndal, at det ikke gjorde noget, at dem, der var socialt dårligt stillede, var usunde.
De skulle have et eller andet tilskud, det er så godt nok ikke med i regnestykket, men jeg kunne ligesom forstå, at det skulle de have, for man er godt klar over, at der sidder nogle, der synes, at det, som SF agter at indføre, er rigtig, rigtig surt.
At man vil lægge højere afgifter på landbruget, tror jeg heller ikke at nordjyderne er særlig glade for, men nu tog hr. Orla Hav det selv med i sin ordførertale.
At man ønsker en klimaafgift på 75 kr. pr. flybillet, er nordjyderne heller ikke særlig glade for.
Hr. Orla Hav bragte selv Nordjylland ind, men han burde faktisk være blevet deroppe og så have lavet alle de der ting, som han ikke kan finde ud af at lave sammen med den socialdemokratiske folketingsgruppe i Folketinget.
Igen: Vi prioriterer jo de ældres vilkår på den måde, vi overhovedet kan, fra Folketingets side, nemlig ved at sørge for, at der hele tiden bliver tilført flere økonomiske midler.
Vi gør det også igen i forhold til efterårets finanslovforhandlinger.
Må jeg sige med hensyn til den udbragte mad: Jamen det har vi sådan set med i vores oplæg.
Jeg kan forstå, at Socialdemokratiet mener det samme, men der tror jeg bare, at det ender, som det plejer, at det vil være Dansk Folkeparti, der sidder med ved bordet, der får det gennemført, og Socialdemokratiet, der ikke vil være med.
Hvem er det så egentlig, der kan sige: Vi gjorde, hvad vi kunne?
Og hvem er det, der kan stå her ved den næste store debat og klage over tingene, som man ikke selv var med til at gennemføre?
Med hensyn til det, vi indledte ved sidste års finanslovforhandlinger, hvor vi lagde loft over madprisen på institutionerne, synes jeg, at det er en fremragende idé – og jeg kan forstå, at Ældre Sagen også synes, at det er en fremragende idé – at der også bliver det på den udbragte mad.
Som hr. Orla Hav måske vil vide, er det et af de punkter, at vi tager med til finansloven.