runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-01-19:
Det her med at stå og rive papir i stykker vækker mindelser.
Jeg ved ikke, hvad jeg kommer til at tænke på.
Altså, vi har lige haft nogle spørgere her, som har været koncentreret om én ting, nemlig hvordan vi kan få det offentlige til at bruge noget mere, hvordan vi kan udvide kommunernes servicerammer.
Derfor må jeg bare sige, at jeg mener, jeg har sådan et rimelig fornuftigt billede af, hvordan de forskellige skruer i maskinrummet kan justeres, og hvad det koster at skrue dem i bund eller halvvejs eller at løsne dem lidt.
Det rokker ikke ved, at opgaven er politisk kompliceret.
Jeg er slet ikke i tvivl om, at hvis vi skal lykkes med en reformdagsorden, som sikrer mere vækst og velstand i Danmark på sigt, opfylde en målsætning om, at det bedre kan betale sig at arbejde, gøre Danmark mere konkurrencedygtigt og sikre, at vores virksomheder kan rekruttere den dygtige internationale arbejdskraft, så har vi brug for et lidt længere tilløb, hvor vi ser nogle ting i en sammenhæng.
Et andet element er jo at kigge på, når vi kaster et lidt længere lys ind i dansk økonomi, hvad det så er for et råderum, der er de næste 7-8 år.
Kan der gøres noget for at gøre det større?
Og det er jo derfor, jeg ikke har dæmpet nogen ambition i forhold til det, der er beskrevet i regeringsgrundlaget, men tværtimod har sagt, at i lyset af den krise, vi befinder os i, er det mere sandsynligt, at vi kan indfri vores egne ambitioner, hvis vi giver os selv lidt længere tilløb.
For mig kan det jo ikke være afgørende, om forhandlingerne starter i april eller i september, for uanset hvad er skattelettelser noget, man giver for et finansår ad gangen.
Anders Samuelsen (LA), 2016-01-19:
Jeg forstod det på den måde, at statsministeren, hvis han kigger på det for sit eget partis vedkommende, sådan set er enig med mig i – og det er jeg glad for – at det her ikke udgør meget af det samlede velfærdssamfunds udgifter.
Det er også sådan, at vi har råd til et velfærdssamfund, efter at vi har begrænset budgettet med det lillebitte hjørne mod til gengæld at have givet danskerne den store fornøjelse, at de første 7.000 kr., de tjener hver måned, skal de ikke betale en krone i skat af.
Det har jo nemlig også den sideeffekt i forhold til det, som statsministeren startede debatten med i dag, nemlig diskussionen om flygtninge og muligheden for også at få integrationen til at virke bedre og få folk ind på arbejdsmarkedet, at det giver folk en langt større mulighed for at komme ind på arbejdsmarkedet, at man ikke er for dyr i forhold til den skat, man skal betale, for skat er med til at øge omkostningen på arbejdskraft.
Derfor er det vigtigt at få skatten ned.
Når vi samtidig ved, at hvis vi laver den her øvelse, bager vi en større kage, og så kan vi samtidig glæde venstrefløjen, for dermed opstår jo faktisk muligheden for, at der er endnu mere at finansiere alle deres velfærdsønsker med.
Så på den måde skulle man jo synes at vi burde kunne finde hinanden, og jeg håber, at det, der i hvert fald kommer ud af den diskussion, der var i sidste uge – og måske også af den debat, vi har her i dag – er, at vi kan samles om ikke kun at diskutere, hvem der får hvor meget, men hvad det er, vi får ud af at have fat i skattepolitikken som en del af værdipolitikken – både bedre integration, flere, der får en mulighed for at komme i arbejde, og et rigere Danmark.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-01-19:
Jamen det er jo et fromt ønske og en god ambition at have, og begge dele må jo stå sin prøve, når vi kommer derhen.
Og så er opgaven at få det oversat til noget, som ikke bare er et hjørne af et stykke A4-papir, men noget, der virker ude i den virkelige virkelighed.
Så jeg kan fastslå, at regeringens ambitioner er intakte, og jeg glæder mig til, at vi når hen på den anden side af sommerferien, hvor regeringen kan lægge en 2025-plan frem samt regeringens bud på de beslutninger, som kan understøtte den på en måde, hvor vi også kan indfri vores ønske om at sætte skatten ned.
Uffe Elbæk (ALT), 2016-01-19:
Det var jo ret illustrativt at se hr. Anders Samuelsen rive Danmarks økonomi i stykker lige før.
Derfor har jeg også skrevet et åbent brev til statsministeren i dag.
Jeg skulle åbenbart blive 61 år, før jeg nåede dertil.
Grunden til det er selvfølgelig, at vores samtale her i salen jo er meget kort, tre spørgsmål, tre svar og så videre i teksten.
Grunden til, at jeg fik lyst til at skrive et åbent brev, var de samtaler, jeg har haft med rigtig, rigtig mange borgere gennem de sidste måneder, men også kollegaer, både i Sverige og i Tyskland.
Så sent som i den sidste uges tid har jeg holdt møder både syd for den tyske grænse, men også i Malmø, og alle steder får jeg spørgsmålet: Hvad er det, der sker i Danmark lige nu?
Fra udlandets side spørger de: Hvordan kan det være, at vi er endt der, hvor vi har et dårligt forhold til vores nærmeste naboer?
Jeg har vitterlig aldrig i mit liv oplevet et så splittet og så tvivlende Danmark, som jeg gør for øjeblikket.
Derfor har jeg selvfølgelig lyst til at spørge statsministeren, om statsministeren også oplever den splittelse i samfundet, en splittelse mellem land og by, en splittelse mellem os herinde på Christiansborg, en splittelse ude i vores familier om, hvad vi vil med Danmark, hvad det er for et Danmark, vi gerne vil bygge op, hvor det er, vi gerne vil have Danmark hen.
Og det bekymrer mig rigtig, rigtig meget.
Det er noget, som mit parti er bekymret for, men det går langt dybere.
På tværs af partiskel hører jeg spørgsmål, der lyder: Hvordan pokker finder vi ud af at håndtere de udfordringer, vi står over for, og hvorfor kan I ikke finde ud af det inde på Christiansborg?
Oplever statsministeren også den splittelse og den tvivl i de samtaler, statsministeren har med både borgere, interesseorganisationer, virksomheder, kulturpersonligheder?
Er det det samme billede?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-01-19:
Tak for det og tak for det åbne brev.
Og bedre sent end aldrig.
Jeg skrev mit første, da jeg gik i 1. g, til amtsrådet, en klage over, at vores cykelstativer ikke var overdækket.
Jeg har læst det med interesse og vil også meget gerne prøve at tage det positivt ned.
Jeg er dog nødt til lige at sige, at det der billede af, at vi skulle have et dårligt forhold til vores nabolande, kan jeg ikke genkende.
Når der spørges ind til splittelse, vil jeg sige, at jeg kan godt genkende det billede, så meget desto mere som jeg kan føle det inde i mig selv.
Jeg er jo selv splittet.
Jeg tror, at alle fornuftigt tænkende mennesker er splittet i sig selv over det, vi er vidne til i den her tid.
Når vi ser det, vi ser i Køln, så kan man i en privat samtale med sig selv måske godt nå nogle ret hurtige konklusioner om, hvordan man skal løse alt det her.
Når man for sit eget indre øje ser nogle af de børn, der med deres forældre har været på flugt fra krig og ødelæggelse, og hvor den her »de er bare økonomiske migranter« altså helt åbenlyst intet har på sig, så bløder ens hjerte.
Så jeg tror da, at de fleste danskere i sig selv kan opleve den her splittelse mellem, om vi skal åbne døren, om skal vi lukke døren.
Og hvis vi vil fremme en ordentlig samtale, tror jeg, at vi er nødt til at tage det udgangspunkt, for tiden er ikke til simple svar.
Det lader sig ikke gøre bare at lukke døren, vende ryggen til og hygge sig i smug og lade, som om det der ikke eksisterer.
Men det lader sig jo heller ikke gøre bare at lukke døren op og lade den stå på vid gab og sige: Kom inden for, og hvis der er nogle, der i øvrigt vil tage chancen nu, hvor den alligevel står åben, og som er på flugt fra fattigdom, men ikke krig, så kom også bare med.
Så den her sag skal jo løses ved en eller anden balance, og jeg synes, at det vigtigste bidrag, vi kan give her, jo er at tale balanceret om tingene og lade være med at bilde folk ind, at der findes den nemme løsning, altså uanset om det er, at vi så bare trykker nogle ekstra penge, og så kan vi slet ikke mærke effekterne ude i kommunerne, eller det er: Vi lukker bare døren og lukker ikke nogen ind.
Og det er sådan set det bidrag til at bygge bro over den her splittelse, jeg vil insistere på selv at yde.
Uffe Elbæk (ALT), 2016-01-19:
Statsministeren fortæller om de samtaler, han har haft med gode kollegaer i Tyskland og Sverige, og siger, at de oplever, at dialogen har været fin og god, og at de kan forstå det, der er sket.
Jeg kan så sige, at jeg har holdt møde med det danske mindretal, De Grønne, erhvervsfolk og universitetsfolk lige syd for grænsen i Tyskland, og jeg har deltaget i et tilsvarende møde i Sverige, og begge steder siger de, at det, der sker lige nu, er, at der er ved at blive bygget psykologiske mure op mellem Danmark og Tyskland og mellem Danmark og Sverige.
Så de oplever, at det er meget mere komplekst og også truende og problematisk end det, som statsministeren her skitserer.
Til gengæld kan jeg godt lide, at statsministeren rent faktisk siger, at vi bliver nødt til at håndtere konflikten på en begavet måde.
Vi er jo dybt uenige, men hvordan håndterer vi konflikten?
Så mit spørgsmål til statsministeren er, om statsministeren vil sætte sig i front for en national samtale om, hvordan vi håndterer den uenighed, som der er langt inde i stuerne, om, hvor Danmark er på vej hen.
Jeg tror, det er helt afgørende, at statsministeren sætter sig i front for det.
Det er det, statsministeren kan – statsministeren er også min statsminister.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-01-19:
Vi skal også være åbne og ærlige om, at der jo er nogle politiske skel, der er helt løsrevet fra den situation, vi står i, og som jo også har implikationer i den situation, vi står i.
Vi bliver jo ikke pludselig forbrødret og et hundrede procents konsensusland, fordi der nu er en flygtningekrise – det må vi have respekt for.
Den kan så være større eller mindre, afhængig af hvordan man løser den første opgave, hvis man tror på, at opholdsvilkår betyder noget, men den er der jo, altså hele integrationsudfordringen.
Det er det med, at vi i en årrække frem skal leve med nogle mennesker, som er kommet hertil med en anden kulturbaggrund end vores og med et som udgangspunkt andet normsæt, og at der er en kæmpe risiko for, at det skaber kløfter, og at de havner som sociale klienter, medmindre vi tager skeen i den anden hånd.
Og i løsningen af den opgave er der da brug for, at alle står sammen, og det er jo også det, jeg appellerer til.
Jeg appellerer til, at man kan mene noget forskelligt om, hvor mange der skal komme, men når folk er kommet – hvad enten det er færre eller flere end det, man selv med sit eget politiske udgangspunkt ønsker – har vi som nation et fælles ansvar for at løse det bedst muligt.
Og det er jo det, vi sætter os i spidsen for med de to forhandlingsforløb, jeg tidligere i dag har beskrevet at vi nu er på vej til at sætte i gang.
Uffe Elbæk (ALT), 2016-01-19:
Ja, ros til de initiativer – jeg tror bare, det er vigtigt at være endnu mere ambitiøse på dem og endnu mere folkelige på dem, altså få den samtale ud i langt flere offentlige rum end ved et snævert møde på Marienborg, som i sig selv er fint, men som i min optik slet, slet ikke er nok.
Selvfølgelig er politik holdningsforskelle, men politik er også konflikter.
Det, jeg egentlig bare appellerer til, er, hvordan vi har eller håndterer de her konflikter.
Jeg ser ikke flygtningekrisen som den vigtigste krise for Danmark; jeg ser langt mere, at vi står i en værdikrise.
Det er det, der er den store udfordring set derfra, hvor jeg står.
De spørger statsministeren, om det er rimeligt at sammenligne en flygtnings økonomiske vilkår med en kontanthjælpsmodtagers økonomiske vilkår, når en kontanthjælpsmodtagers vilkår jo rummer, at vedkommende både har bolig og brugsgenstande og møbler og netværk.
Hvordan kan man overhovedet sammenligne de to størrelser?
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2016-01-19:
Men nogle gange er svaret, statsminister, at sende flere penge.
Og det er det ikke mindst i en situation, hvor udgifterne vokser markant, samtidig med at borgmestrene ikke har andre muligheder end at skære ned i forhold til vores ældre, vores børn og mennesker med handicap.
Jeg må sige, at jeg synes, statsministeren glider af – glat som en ål nægter man at forholde sig til, at finansministerens svar til kommunerne, svar til de ældre, der frygter nedskæringer, svar til de børn, som risikerer, at der kommer færre voksne til at tage sig af dem i daginstitutionerne, er: I jamrer.
Jeg synes faktisk, det ville være relevant, og jeg tror også, der er Venstreborgmestre, som godt kunne tænke sig at få et svar, hvis statsministeren sagde, om man var enig i, at det bare er jammer, eller om regeringen faktisk har tænkt sig at gøre noget for at løse problemet i 2016 – ikke engang, men her og nu – og hjælpe borgmestrene, hjælpe kommunerne med at løse den her kæmpe opgave, som er der, og som er dyr, eller om man har tænkt sig at gøre ingenting.
For straksopremsningen virkede ikke, statsminister.
Virkeligheden er derude.
Jeg hørte statsministeren sige, at statsministeren er statsminister i virkeligheden.
Virkeligheden er, at der skal skæres ned.
Hvad har regeringen tænkt sig at gøre ved det?
Søren Egge Rasmussen (EL), 2016-01-19:
Der står i høringsnotatet jo bl.a. følgende: »Arbejderbevægelsens Erhvervsråd finder, at det er en fejlprioritering at videreføre BoligJobordningen.
Jeg kan godt forstå, at ordføreren er vældig glad for, at den her ordning nu kan køre videre med en lille grøn overskrift.
Er det korrekt, at vi her har at gøre med, at der er nogle konservative kernevælgere i den nordlige del af København og nord for København, som får særlig glæde af den her ordning, som nu kører videre?
Brian Mikkelsen (KF), 2016-01-19:
Jeg har fuldstændig respekt for, at Enhedslisten er imod.
Jeg synes bare, at det er den samme pladerille, som Enhedslistens medlemmer kører i nu her.
Jeg synes, at man skal se på tallene.
Det kan godt være, at AE skriver det, de gør.
Der er 600.000 danskere, der har benyttet ordningen sidste år, og over halvdelen af dem havde en årsindkomst på under 350.000 kr.
Det er jo ikke rige nordsjællændere, så over halvdelen af dem kan ikke have været rige nordsjællændere.
Det er klart, at hvis rige nordsjællændere bruger den noget mere, kan de trække nogle flere penge fra, men sådan er det.
De køber også mere ind i SuperBrugsen eller i Kvickly, eller hvor det er, de handler.
Sådan er verden nu engang indrettet.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2016-01-19:
Jeg synes, det er lidt ærgerligt, at man bruger statsmidler på den her måde.
Det er trods alt 400 mio. kr., og jeg ser på, hvad der var af nedskæringer i finansloven på det grønne område, og jeg har samtidig kunnet konstatere, at der er et alternativt grønt flertal i Folketingssalen.
Tænk, hvis vi nu i samarbejde var kommet frem til at bruge 400 mio. kr. på 100 pct. grønne tiltag, som omfattede EUDP-midler, større varmepumper, geotermi m.v. Så havde vi virkelig kunnet få noget grønt ud af det her sammen med De Konservative.
Jeg synes, det er så ærgerligt, at man spilder penge på det her.
Jeg vil godt høre, om ordføreren ikke kan se, at der kunne være andre veje at gå.
Brian Mikkelsen (KF), 2016-01-19:
Jamen for os har det ikke været et spørgsmål om enten-eller, men om både-og.
Vi er helt enige i, at regeringen har været for brutal på miljøområdet.
Der har været for store besparelser, f.eks. på EUDP-området og på alle mulige andre miljøprogrammer, og det vil vi gerne være med til at finde nogle flere penge til, også sammen med et flertal i Folketinget.
Pelle Dragsted (EL), 2016-01-19:
Jeg er såmænd ikke i tvivl om, at ministeren mener, at finansloven i øvrigt er god, men jeg ved bare, at det ikke er tilfældet for SF og Alternativet.
Og derfor kan man godt undre sig lidt over, at de ikke tog sig det lidt bedre betalt; for det her var selvfølgelig noget, der var rigtig vigtigt for statsministeren at få i hus.
Det er derfor, jeg bare gerne vil høre
: Var der en forhandling om f.eks. at løfte fradraget, sådan at man i det mindste kom op på et omfang i den her grønne ordning, der bare nogenlunde svarede til det, som var omfanget i den sorte boligjobordning fra 2015?
Karsten Lauritzen (V), 2016-01-19:
Jeg vil hellere kalde det den blå boligjobordning fra 2015 end den sorte; det køber jeg i hvert fald ikke at man kalder den.
Men jeg anerkender til fulde, at den ordning, vi nu får, er grøn og væsentlig mere grøn end den tidligere.
Hvis jeg sådan skal svare på spørgsmålet, kan jeg sige, at der jo blev lavet en aftale i forbindelse med regeringsgrundlaget i sommer.
Der lagde man sig fast på beløbsgrænserne, og min opgave som skatteminister har været at fylde ud – og det har været det, forhandlingerne har gået på.
Selvfølgelig kunne man også have valgt at gøre det andet, men det har man så ikke gjort.
Og når man har lavet en politisk aftale, må man også stå ved den.
Det har partierne bag den nye, grønne boligjobordning gjort, og det vil jeg faktisk godt kvittere for.
Jens Joel (S), 2016-01-19:
Tak for det, også tak for formandens forståelse.
Nu har det været meget oppe – både da SF's ordfører var på talerstolen, og da Alternativets ordfører var deroppe – hvor de her penge kom fra.
Og så slog det mig bare lige, at det ikke er, fordi vi vil være nogle dårlige mennesker, at vi spørger ind til det her i dag; det er jo sådan set, fordi det har været fremhævet.
F.eks. siger Alternativets finansordfører, fru Josephine Fock, til Danmarks Radio, da man indgår aftalen: Vi har en klar aftale om, at der ikke går penge fra flygtninge, udvikling eller offentlig velfærd.
Det blev skrevet på Twitter og så overført til Danmarks Radios hjemmeside.
Så vil jeg bare høre, om skatteministeren kan bekræfte, at der er lavet sådan en aftale om, at pengene ikke kunne komme derfra.
Pelle Dragsted (EL), 2016-01-19:
Først en ros til ministeren for det her med at understrege, at man som politiker ikke bare skal have den her regnemodeltankegang.
Jeg håber, der bliver spidset ører hos vore tidligere kolleger fra rød blok, for jeg synes godt nok, der gik lidt meget regnemodellogik i den under den sidste regering.
Det skal vi have gjort noget ved.
Men jeg ville egentlig spørge om noget.
Vi hørte tidligere fru Lisbeth Bech Poulsen sige, at ministeren faktisk ærgrede sig over, at det kom til at koste mindre, end man havde troet.
Jeg var jo tidligere inde på det her med, at jeg måske synes, det er en lidt dårlig byttehandel i forbindelse med SF og Alternativet, for man slap 1 mia. kr. til en sort boligjobordning for så at få to gange 400 mio. kr. til en grøn.
Jeg vil bare høre, om ministeren kan bekræfte, at man sådan ærgrede sig, og jeg vil også gerne spørge, om man, hvis man virkelig havde ærgret sig, bare kunne have løftet fradraget for de grønne investeringer en anelse for ligesom at bringe lidt større balance i, hvad man betalte for aftalen fra SF's og Alternativets side, og hvad man fik den anden vej.
Brian Mikkelsen (KF), 2016-01-19:
Ja, det, man jo bl.a. kunne have gjort, var det, vi har foreslået fra konservativ side, nemlig at fjerne grænsen for, hvor meget man må benytte ordningen, altså ikke have grænsen på de 6.000 kr. og de 12.000 kr., i alt 18.000 kr., eller som tidligere 15.000 kr. – ligesom socialdemokraterne i Sverige har det, hvor man giver et langt større tilskud.
Og når man spørger socialdemokraterne i Sverige, siger de, at det er den bedste ordning, de har, fordi den giver stor beskæftigelse og gavner samfundsøkonomien.
Hvordan gavner det samfundsøkonomien i Sverige?
Jo, der flyttes nogle ressourcer fra den sorte økonomi til den hvide økonomi, fordi man får nogle beskæftigede, som betaler skat og betaler moms.
Det er derfor, svenskerne, altså de svenske socialdemokrater, er så begejstrede for det, og det er derfor, De Konservative i Danmark er så begejstrede for det.
Jens Joel (S), 2016-01-19:
Der er en stor beskæftigelsesmæssig effekt, siger man.
Er det rigtigt, at ordføreren kunne have fået en større beskæftigelsesmæssig effekt, hvis man havde gjort noget andet, og sådan set en større samfundsmæssig nytte?
Eller kunne man forestille sig, at vi kunne have fået en større samfundsmæssig nytte af den skattelettelse, hvis det ikke var blevet bestemt, at det kun gjaldt håndværkere, men også kunne gælde noget, man købte nede i SuperBrugsen eller et andet sted?
Altså, det er en totalt høkeragtig måde at argumentere på her i Folketinget, når man står og siger, at det er, fordi vi kan købe noget af hinanden – ja, det er jo sådan, vores samfund fungerer.
Men underkender ordføreren de rapporter, der er lavet, om, at man kunne have fået meget mere beskæftigelseseffekt for pengene, hvis man havde valgt at gøre noget andet end den her ordning?
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-01-19:
Det var godt, at ordførerens kollega lige kunne smutte over med det spørgsmål, som er blevet stillet tusinde gange i debatten, tror jeg – også da vi havde behandlingen herinde første gang.
Det er rigtigt, at da vi lavede aftalen, sagde vi: Det skal finansieres over finansloven.
Det er rigtigt.
I SF havde vi vores eget forslag, nemlig at tilbagerulle de selskabsskattelettelser – som der jo var stor polemik om, da vi sad i regeringen – som kostede 4 mia. kr., og som gav nul jobs.
Det er jo en anden diskussion.
Men på den måde er det en del af finansloven.
Det er rigtigt nok.
I den, vi lavede for 2015, og det ved spørgeren måske, blev det jo taget fra reserven, så det havde ikke nogen betydning for finansloven.
SF vil stille en række forslag til, hvordan vi kan få flere penge i statskassen, og dermed håber jeg jo heller ikke at Socialdemokraterne går med på flere lovforslag eller aftaler med regeringen om at give skattelettelser, hverken til de rigeste eller til virksomhederne.
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2016-01-19:
Først og fremmest kan man sige, at det, vi har konstateret, og det, vi kan læse ud af ministeriets svar, er, at det her jo i særdeleshed er en indirekte lettelse til de rigeste boligejere.
Det er jo det, der er blevet konstateret i mange forskellige undersøgelser og i ministersvar.
Men det var bare et interessant svar, og det var bare det, vi skulle have præciseret, nemlig at den her ordning er finansieret – og det er også det, SF vedkender sig – af en historisk skæv og meget, meget sort finanslov.
Tak for det.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-01-19:
Nej, jeg vil sige, at det er det modsatte, for i den sorte boligjobordning, som spørgerens parti jo var med til at lave, var der en skævhed i forhold til befolkningssammensætningen.
Alle forudsigelser viser, at når den bliver grøn og dermed energibesparende, har det en endnu større effekt på lavindkomstgrupperne, fordi man ikke længere kan få fradrag længere for at lave en jacuzzi eller et luksuskøkken.