Joachim B. Olsen (LA), 2012-02-24:
Tusind tak.
Jeg har en liste her: at tvinge daginstitutioner til at gå i kirke; obligatorisk morgensang på folkeskoler; forbud mod kulturelle og religiøse særhensyn, såsom halalkød, faste, fridage under ramadanen og badeforhæng på folkeskoler; forbud mod at medvirke til at oprette, udbrede eller fastholde parallelle muslimske retssamfund; forbud mod Islamisk Trossamfund; forbud mod indrejse af folk med kontroversielle holdninger ud fra den idé, at der skal tages hensyn til, at folk skal have lov til at ytre sig, men alt inden for rimelighedens grænser; forbud mod shariazoneforkæmpere; forbud mod Hizb ut-Tahrir; tvangslukning af chathjemmesider uden kontrol; forbud mod burka og niqab i det offentlige rum.
Jeg anerkender, at der er problemer med integrationen i Danmark, og derfor er jeg også enig med Dansk Folkeparti i, at det er tragisk, at regeringen har fjernet starthjælpen og kontanthjælpsloftet, fordi det var reformer, som var med til at forbedre integrationen.
Det var reformer, som var med til at flytte indvandrere fra passiv forsørgelse over i beskæftigelse, og jeg er af den opfattelse, at den bedste integration finder sted på arbejdsmarkedet i mødet med dansk kultur og danske normer.
Der er miljøer i Danmark, hvor der udøves social kontrol, der er parallelle samfund, og der er også mennesker, som i hvert fald har en parallel retsopfattelse i forhold til den gængse i Danmark.
Men vi mener ikke, at de problemer løses ved, at vi går på kompromis med vores grundlæggende frihedsrettigheder.
I Danmark har man engang haft forbud mod indvandring af jøder.
Det havde man i 1600-1700-tallet, man havde regler for, hvor jøder måtte bosætte sig, og hvad de måtte ernære sig ved, man forbød jøder at udøve deres tro.
Engang var det også forbudt for danske børn at modtage undervisning af ikkelutheranere.
I det hele taget var Danmark engang et land, hvor kristne værdier blev påtvunget befolkningen.
Men alt det gjorde man op med ved junigrundloven i 1849, og den grundlovsgivende forsamling bestod hverken af kulturradikale eller kulturrelativister.
Det var ikke mænd, som naivt troede på, at alle kulturer er lige gode, fordi nogle kulturer indeholder fænomener, som undertrykker bestemte grupper eller individer.
Nej, det var folk som Grundtvig, det var kristne mænd, men de troede på, at der var én værdi eller ét begreb, som stod over alt andet, nemlig frihed.
Friheden kan være farlig, for det er ikke alle mennesker, som respekterer den.
Friheden indebærer også, at vi aldrig rigtig ved, i hvilken retning samfundet bevæger sig, og det kan gøre os ængstelige, men det betyder ikke, at vi skal bruge statsmagten til at forhindre forandring og slet ikke til at forbyde alt, som vi ikke kan lide, eller som vi ikke selv kan forstå.
Personligt forstår jeg ikke, hvorfor nogen kvinde vil iføre sig en burka.
Hvis jeg skal være ærlig, synes jeg, at det ser temmelig fjollet ud, og det er min ret at synes det, men jeg vil ikke forbyde det.
Men vi skal bruge statsmagten til at forhindre ulovlig tvang.
Shariazoner har i dag ingen juridisk gyldighed i Danmark, og det vil de aldrig få.
Imamrådet kan sige og mene, hvad de vil, men de kan ikke tvinge folk til at handle mod deres vilje.
Det er allerede ulovligt at forhindre myndigheders adgang til boligområder, og hvis man prøver, må man regne med at blive stillet for en dommer og risikere at blive berøvet sin frihed.
Kort sagt beskytter den danske lov allerede individer mod tvang og overgreb.
Det betyder ikke, at det ikke finder sted, men lovgivningen giver allerede politiet beføjelser til at gribe ind og bringe de skyldige for en dommer, og derfor kan Liberal Alliance ikke støtte beslutningsforslaget.