runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Aaen (EL), 2010-12-02:
Det, der er kernen i diskussionen, er jo, at i danskledede operationer eller operationer, hvor danske styrker udgør en meget stor del af indsatsen, er de danske styrker i dag med til at tage fanger, og vi ved, at nogle af de fanger, vi er med til at tage, ender i fængsler med tortur, forsvinden eller drab.
Men det er ikke noget, som Det Konservative Folkeparti synes at den danske regering skal tage noget medansvar for?
Helge Adam Møller (KF), 2010-12-02:
Tak for velviljen fra mine medordføreres side.
Så lad mig starte med konklusionen, som jeg ikke tror der er så mange der havde forventet kunne være anderledes: Det Konservative Folkeparti er hundrede procent og meget direkte og meget klart imod dette forslag.
Og det vil jeg selvfølgelig godt begrunde.
Jeg vil først sige, er jeg er meget enig i alle de ting, ministeren sagde i sin ikke ordførertale, men ministertale, også de juridiske betragtninger og betragtningerne om folkeretten.
Men jeg vil så alligevel som konservativ ordfører måske tillade mig at være endnu mere konkret og endnu mere direkte, for det her forslag fra Enhedslisten, fra bl.a. hr. Frank Aaen, har jo hverken til formål at hjælpe afghanere eller danskere eller englændere eller amerikanere.
Der er kun ét eneste formål, og det er at sikre, at de danske soldater i Afghanistan ikke har nogen som helst mulighed for at løse de opgaver, de har påtaget sig i overensstemmelse med FN's resolution og på opfordring fra den afghanske regering.
Det er bl.a. nogle kampopgaver, nogle opgaver med uddannelse af afghanske soldater og nogle genopbygningsopgaver.
Hvorfor kan de ikke løse dem?
Nej, for ifølge det her forslag, hvilket man kan læse klart og tydeligt på forsiden, skal de fremover bruge alle deres kræfter på at føre lister, på at registrere, på at modtage orientering og på at føre tilsyn med hundredvis og i løbet af et halvt eller et helt år med tusindvis af fanger, som et stort antal andre nationer har ansvaret for ifølge den internationale folkeret.
Hvordan hænger det nu sammen?
Jo, masser af de aktioner, som danske soldater deltager i i disse dage, har deltaget i tidligere og deltager i i de kommende måneder og år, er jo aktioner, hvor der side om side med danske soldater deltager afghanske soldater eller afghanske politifolk, baltiske soldater, engelske soldater og amerikanske soldater.
I enkelte af dem deltager der faktisk også soldater fra andre lande.
Og da der er nogle af disse lande, der er meget, meget større, og afghanerne har langt, langt flere, bliver der altså hver dag og hver måned taget og tilbageholdt
rigtig, rigtig mange fanger
Så det løber op i tusindvis.
Og hver eneste gang, når der har været bare én dansk soldat med, skal der altså føres tilsyn og lister og kontrolleres.
Det er det, der står.
Lad mig minde om, hvad der står, og hvis ikke man kan læse det – der var lidt strid om, hvorvidt man kunne læse – læser jeg lige de sidste fire linjer fra forsiden
: »For at sikre dette« – altså tilsynet med alle disse tusindvis af fanger taget af mange forskellige nationer – »skal danske styrker føre lister over alle personer, der er tilfangetaget under aktioner med dansk medvirken, og gennemføre tilsyn og modtage orienteringer om, hvor de måtte befinde sig, indtil løsladelse eller domfældelse.« Så det er altså noget, der kan gælde de næste 3, 5 eller 7 år, og det er hundredvis, for ikke at sige tusindvis.
Og det vil sige, at det her umuliggør, at en eneste af de 750 danske soldater dernede kan løse de opgaver, som hun eller han har, og derfor stemmer vi selvfølgelig imod med stor fornøjelse.
Gitte Lillelund Bech (V), 2010-12-02:
Nej, det er bestemt ikke sådan, at hvis man ikke er enig – lad os nu sige, at ikke alle er enige i min læsning af beslutningsforslaget – vil det ændre på regeringens holdning.
Vi afviser forslaget uanset hvad, og – hvis vi skal fortsætte den diskussion, vi også havde i formiddag, hvor vi jo havde samråd om stort set det samme – bl.a. med det udgangspunkt, der hedder, at Afghanistan er en suveræn stat, og at vi er i gang med at lave partnering sammen med de afghanske sikkerhedsstyrker; det er både hæren og politiet.
Det betyder altså også, at hvis det er sådan, at det er den afghanske hær eller det afghanske politi, der tager fanger, er det dem, der har ansvaret for de pågældende fanger.
Inden for den partnering laver vi uddannelse af de afghanske sikkerhedsstyrker i forbindelse med netop overholdelse af menneskerettigheder og overholdelse af folkeret.
Og endelig, som jeg også var inde på, har vores soldater en særlig forpligtelse til at gribe ind med en handle- og meldepligt, hvis de overværer noget, som er i strid med de internationale konventioner.
Og det er jeg også ret sikker på at vores soldater gør.
John Dyrby Paulsen (S), 2010-12-02:
Ja, det tror jeg nok var en præcisering.
Men det betyder jo i virkeligheden, at ministeren læser noget ind i det forslag, vi nu behandler, som der ikke er ret mange af os andre, der læser ind i det, og på den baggrund forkaster ministeren forslaget.
Betyder det, at hvis vi under udvalgsbehandlingen af forslaget præciserer, hvad det egentlig er, der menes, nemlig at det ikke er sådan, som ministeren frygter at man måske kunne læse ind i det eller at nogen kunne læse ind i det, men er på en anden måde, forholder det sig pludselig anderledes med hensyn til ministerens holdning til det her beslutningsforslag?
For jeg må indrømme, at jeg har det ligesom hr. Holger K. Nielsen, at jeg har svært ved at læse det her ind i det, men jeg bøjer mig, hvis juridisk sagkundskab siger, at det kan man læse ind i det.
Men skal jeg forstå ministeren sådan, at så kan man i virkeligheden bare præcisere den anden del af beslutningsforslaget, og så er ministeren sådan set helt fint med?
Gitte Lillelund Bech (V), 2010-12-02:
Åh, jeg beklager meget, at jeg så ikke fik talt helt tydeligt.
Det, jeg forsøgte at forklare hr. Holger K. Nielsen, var, at hvis man ville, kunne man sådan set læse det her beslutningsforslag sådan, at alt, hvad der foregår inden for vores ansvarsområde i Helmandprovinsen, er vores ansvar, og dermed, at alle, der tilbageholdes i vores ansvarsområde, uanset hvem der tilbageholder dem – uanset om det er de danske styrker eller de afghanske styrker – er de vores ansvar.
Der siger jeg: Det er ikke tilfældet.
Men hr. Holger K. Nielsen mente, at jeg læste beslutningsforslaget forkert, og jeg siger: Man kan faktisk godt læse beslutningsforslaget sådan, at alt, hvad der foregår inden for vores ansvarsområde, altså inden for vores area of operation, som vi jo kalder det – operationsområdet, hedder det – sådan set er vores ansvar.
Og det er jo ikke det, der er tilfældet, for i henhold til folkeretten er det, som jeg har nævnt, sådan, at den stat, der har fangen i sin varetægt, også har ansvaret for fangen.
John Dyrby Paulsen (S), 2010-12-02:
Nu synes jeg, at der opstår en meget stor forvirring, som sådan set ikke har så meget med beslutningsforslaget at gøre.
Det, jeg hørte ministeren sige, var – jeg skrev det ned her, men det kan være, at jeg har hørt forkert – at alt, hvad der sker inden for vores ansvarsområde, har vi ansvar for.
Men så svarede ministeren på hr. Holger K. Nielsens spørgsmål, at Afghanistan er en suveræn stat, og ministeren sagde tidligere i dag på et samråd: Vi arbejder sammen med afghanske sikkerhedsstyrker, men der er ikke en fælles kommando, eller vi har ikke kommando over dem.
Kan ministeren ikke lige præcisere, hvad det er, ministeren mener?
For det her åbner op for en ladeport af ansvarsområder, som jeg ikke tror at nogen af os i denne sal har interesse i i forbindelse med Afghanistan.
Gitte Lillelund Bech (V), 2010-12-02:
Det synes jeg nu sådan set også jeg kan, vil jeg sige til hr. Holger K. Nielsen.
Det, jeg bare betvivler, er lige præcis hele grundlaget for det her beslutningsforslag, som hedder, at vi sådan skal føre lister over alle personer, som er tilfangetaget, vi skal gennemføre tilsyn, vi skal modtage orientering osv.
Og det, jeg siger, er, at det ønsker regeringen ikke at støtte, og det er der to gode grunde til.
Den anden grund er, at vi rent faktisk, hvis vi tager udgangspunkt i Afghanistan, som er en suveræn stat, dér laver partnering med de afghanske myndigheder, og vi laver partnering med de afghanske sikkerhedsstyrker, og hvis det er sådan, at det afghanske politi eller den afghanske hær tilbageholder fanger, er det jo altså, da Afghanistan er en suveræn stat, i sidste ende Afghanistans ansvar, og det er det også i henhold til folkeretten.
Derfor synes jeg jo nok, at det, vi skal gøre i Afghanistan – for jeg ved godt, at Afghanistan er et vanskeligt tilfælde, fordi det er et udviklingsland – er, at vi skal hjælpe Afghanistan med kapacitetsopbygning, så man sådan set kan håndtere det her på rette vis.
Holger K. Nielsen (SF), 2010-12-02:
Jamen altså, det er da en underlig måde at læse forslaget på, for der står jo fuldstændig klokkeklart: fanger, der pågribes eller tilbageholdes i danskledede militære aktioner eller aktioner med betydelig dansk deltagelse.
Det er da noget fuldstændig andet end det, ministeren fortolker det til.
Altså, som minister skal man da også kunne læse en tekst sådan på en rimelig måde.
Frank Aaen (EL), 2010-12-02:
Jeg vil bare give tilsagn om, at vi selvfølgelig vil medvirke i sådan en proces, der gør, at det egentlige indhold i forslaget kommer skarpere frem, end det åbenbart gør i dag.
For det er selvfølgelig det, der er formålet, altså at vi får klarhed over, hvordan vi har ansvar for dem, vi er med til at tage til fange.
John Dyrby Paulsen (S), 2010-12-02:
Jeg tror ikke, at jeg har mange kommentarer.
Jeg kvitterer for tilsagnet og synes jo bare, at vi skal komme i gang.
Morten Østergaard (RV), 2010-12-02:
Som led i den radikale seniorpolitik har vi ladet den sædvanlige radikale forsvarsordfører, hr. Niels Helveg Petersen, deltage i en anden træfning end den her sag, og jeg skal på hans vegne fremføre, at vi også synes, at det er en meget relevant debat, som Enhedslisten rejser med forslaget.
Der har jo i de senere år været en lang række sager, hvor der har været bragt tvivl om, hvilke forhold der er gældende, og hvilke situationer der er opstået i kølvandet på den internationale deltagelse, som Danmark har haft.
Derfor synes jeg også, at det, når man her i dag hører den konservative ordfører ligesom sige, at der dårligt er nogen anledning til at have den her diskussion, fordi det er klokkeklart, så virker noget fjernt fra den debat, som jo har udspillet sig, også i relation til den danske krigsdeltagelse.
Der har vi jo deltaget i aktioner, godt nok på baggrund af et snævert flertal her i Folketinget, men ikke desto mindre deltaget i aktioner med lande, som åbent har sagt, at de mente, at i visse situationer gjaldt de konventioner, som der ellers henvises til, ikke; og som jo også, hvis vi tænker på USA og Abu Ghraib eller Guantánamo, også har behandlet fanger på en måde, som vi også selv har fundet anledning til at kritisere.
Derfor er der god grund til at have den her debat for for Danmarks vedkommende at sikre, at de fanger, vi tager i forbindelse med militæraktioner rundtomkring, bliver behandlet præcis efter de konventioner og regler, der gælder på området.
Det er jo i virkeligheden selvfølgelig noget, man gør ud fra humanitære hensyn til dem, man fanger, men det er i høj grad også noget, man gør for sin egen skyld, i det fald danske soldater bliver taget til fange, fordi vi jo ønsker, at alle de her konventioner overholdes, uanset hvem der tager fangerne, og hvem der er fanger.
Derfor er det også, til trods for den lidt negative modtagelse fra ministerens side, at vi hæfter os ved, at der jo netop også i forsvarsforligskredsen er aftalt, at der skal laves en militærmanual, som helt åbenlyst set fra vores synspunkt bør adressere de ting, som er nævnt her i beslutningsforslaget.
Derfor synes jeg egentlig, at man sagtens kunne have valgt en mere positiv tilgang til debatten her i dag, nemlig at sige, at der reelt er behov for, at vi langt mere tydeligt forholder os til, hvordan vi med de konflikter, vi havner i nu, håndterer de regler, der er på området, så vi er sikre på, at ingen efterfølgende skal kunne rette kritik mod Danmark eller de danske soldater, fordi fanger, vi har taget, ikke er blevet behandlet efter forskrifterne.
Så vi er positive, men håber, at vi kan klare det i forsvarsforligskredsen, fordi vi altså har den her aftale om den militære manual, som vi mener bør kunne løse opgaven, og det opfordrer vi ministeren til at lægge sig på sinde.
Holger K. Nielsen (SF), 2010-12-02:
Danmark er blevet en krigsførende nation.
Siden 2001 er der ført en krigerisk udenrigspolitik i det her land, hvor militære interventioner er blevet det helt fremtrædende i dansk udenrigspolitik.
Det har givet og giver stadig væk helt nye problemstillinger, som vi skal forholde os til i det danske samfund, hvilket vi løbende gør.
Det er om soldater, der vender hjem og har store problemer, når de vender hjem.
Det er døde soldater, som kommer hjem og skal begraves.
Det er pårørende og familie, som er dybt berørte af og i sorg over det.
I forlængelse af de nye problemstillinger er også spørgsmålet om tilbagetagne fanger.
Da vi i 2003 behandlede det første mandat til Irakkrigen, var det, så vidt jeg husker, ikke et spørgsmål, der dominerede debatten særlig meget.
Det var det heller ikke, da vi behandlede de første Afghanistanmandater.
Det var sådan set ikke noget, som vi på det tidspunkt var så opmærksomme på.
Men det er vi jo blevet siden hen, ikke mindst på baggrund af de sager, som har været oprullet i forskellige medier, i film osv., hvor hele spørgsmålet om Genèvekonventionerne, folkeretten og det moralske ansvar har fået en helt ny og mere nærværende betydning for vores politik.
Jeg synes, det er meget relevant, at Enhedslisten fremsætter det her forslag, for der har faktisk været situationer, hvor man må spørge os selv, om det kan være rigtigt, at fanger, vi taget til fange og overgiver til afghanske myndigheder, bliver udsat for tortur i fængslerne.
Det er jo det, mange af de sager, der er kommet frem, senest WikiLeaks-afsløringerne, illustrerer, og det er vi nødt til at forholde os til, og det er derfor, at Enhedslisten har fremsat det her beslutningsforslag.
Det handler om, at når danske soldater pågriber fanger eller er i situationer, hvor der er betydelig dansk deltagelse, og hvor der bliver pågrebet fanger, har vi også efterfølgende et ansvar.
Jeg synes, det er rigtigt, at vi tager det her spørgsmål op.
Jeg synes, det er rigtigt, at det her forslag er fremsat.
Jeg synes, Enhedslisten skal have tak for at have fremsat forslaget, og vi støtter beslutningsforslaget.
Det, der slog mig, var, at der kom et meget konkret spørgsmål fra hr. Frank Aaen, og det kunne hr. Ib Poulsen ikke svare på.
Så er det, at jeg spørger, om man ikke er i stand til fra Dansk Folkeparti side at forholde sig principielt til vigtige spørgsmål som det her.
Ib Poulsen (DF), 2010-12-02:
Det, vi forholder os til, er, om det regelsæt, vi har, er godt nok eller skal forbedres hen ad vejen.
Det, vi har, og den måde, vi uddanner vores soldater på, og det ansvar, vi tager som politikere, mener vi er ganske udmærket.
Holger K. Nielsen (SF), 2010-12-02:
Skal det sidste tages som udtryk for, at Dansk Folkeparti ikke kan argumentere principielt og kun kan besvare spørgsmål, hvis der er en helt konkret case, og at man ikke er i stand til at forholde sig til, om forskellige handlinger er i strid med folkeretten og er moralsk angribelige?
Det synes jeg da er interessant.
Ib Poulsen (DF), 2010-12-02:
Jamen det er jo en fiktiv ting.
Altså, man kan jo ikke svare på sådan noget.
Man kan blive stillet over for alle mulige teser, og så skal man svare ud fra dem, men man er nødt til at have en konkret sag, som man så kan vurdere ud fra.
Vi har dygtige og velengagerede soldater, som gør alt for at overholde menneskerettighederne og den humanitære folkeret.
Frank Aaen (EL), 2010-12-02:
Tro det, hvem der vil.
Må jeg få svar på spørgsmålet?
Hvis Danmark er med til at tage en afghaner til fange under en dansk ledet operation, hvor det så ikke lige er danske soldater, men afghanere, der foretager selve anholdelsen, og den anholdte afghaner bliver fængslet, mishandlet, tortureret eller dræbt, har Danmark så noget ansvar i det forløb?
Ib Poulsen (DF), 2010-12-02:
Jamen altså, vi har jo lært meget i Afghanistan siden 1980, hvor de kommunistiske russere invaderede landet, og hvor man blandt andet havde danskere under sig til at forhøre nogle egyptere.
Der var blandt andet en egypter, som hed Mahmoud, og som blev forhørt af en dansk udsending, en 28-årig kommunist, der var udsendt af det sovjetiske kommuniststyre.
Mahmoud blev forhørt og forsvandt efterfølgende; der er forlydender om, at han muligvis ligger i en af de her massegrave, hvor der ligger 12.000 begravet fra den tid.
Det har vi lært meget af, så det er jo ikke den måde, vi skal gøre tingene på.
Jeg kan oplyse til dem, der lytter, at den unge udsendte kommunist var en hr. Frank Aaen.
Frank Aaen (EL), 2010-12-02:
Hvis det er en dansk ledet operation, der fører til, at der bliver taget et menneske til fange, og det så tilfældigvis er en afghansk soldat, der foretager selve anholdelsen, og fangen derfor bliver sendt til et afghansk fængsel og mishandlet, udsat for tortur og eventuelt drab, har Danmark så slet ikke noget ansvar for det forløb?
Ib Poulsen (DF), 2010-12-02:
Vi har dygtige, engagerede, samvittighedsfulde og veluddannede soldater, og de gør alt for at overholde menneskerettighederne og den humanitære folkeret.
Hvis vi siger ja til Enhedslistens forslag, kan vi ikke længere deltage i internationale militære operationer.
Danmark gør jo alt for at sikre, at vi overholder menneskerettighederne og den humanitære folkeret, og det gør vores soldater så sandelig også.
Det er blandt andet noget af det, de bliver uddannet til.
Når Danmark deltager i internationale operationer, skal vi ifølge Enhedslistens forslag – og i modsætning til det sidste forslag, man fremsatte – nu føre lister over personer, der er tilfangetaget under aktioner med dansk medvirken.
Det siger sig selv, at det ikke kan lade sig gøre med alle de hundredvis tilfangetagne soldater, der er.
Før en udsendelse uddanner vi vores soldater i den humanitære folkeret, og de har skriftlige instrukser og retningslinjer for magtanvendelse og rapportering.
John Dyrby Paulsen (S), 2010-12-02:
Jeg er fuldstændig enig i, at problemet jo er formuleringen dansk medvirken.
Det er vi alle sammen enige i.
For det kan være småting, lige fra at man har leveret kortene, til at man har leveret efterretningsoplysningerne og alt muligt andet.
Jeg tror, at man i virkeligheden skal tage udgangspunkt i, at det skal være en dansk ledet aktion, eller en aktion med meget stort, betydeligt dansk islæt.
Men om den holder sådan ud fra en juridisk vurdering, skal vi jo også finde ud af.
Så jeg kan ikke sige, at jeg har et forslag, der sådan er juridisk bindende.
Det er der folk, der er meget bedre end mig på det juridiske område, der skal tage stilling til.
Men udgangspunktet kunne f.eks. være det, der er formuleret i en anden del af beslutningsforslaget, nemlig det her med en dansk ledet aktion.
Karsten Nonbo (V), 2010-12-02:
Det er da fair nok, at hr. John Dyrby Paulsen har en åbning der, og jeg tror egentlig også, at vi er enige om det, for når det er en dansk ledet aktion, er der jo ingen tvivl.
Men hele debatten og i det hele taget stridsspørgsmålet bliver jo der, hvor vi medvirker, som hr. Helge Adam Møller også sagde, sammen med måske fire eller fem andre nationer.
Det drejer sig om at finde en definition der.
For i de missioner, vi deltager i, må der vel være en anden, der er leder.
Hvorfor kan vedkommende ikke være lige så god som en dansk leder, som vi sætter vedkommende på?
Hvad er det, der gør, at vi føler, at vi skal være noget mere end nogen andre?
Og på hvilket niveau, i hvilket lag vil hr. John Dyrby Paulsen have den åbning?
Vi kan sidde og følge det.
Hvis vi har en helikopter liftet i forhold til en mission, så medvirker vi jo.
Har hr. John Dyrby Paulsen en eller anden definition på, hvor den åbning skal være, ellers har jeg svært ved at se andet, end at det rette er, at der er én leder.
Det er vedkommende, der er ansvarlig.
Gitte Lillelund Bech (V), 2010-12-02:
Det er sådan, at størstedelen af de aktioner, der sker i vores ansvarsområde i Afghanistan, er nogle, som enten udføres af os, eller også udføres de af afghanerne, eller også udføres de i en kombination heraf.
Og jeg har det sådan, at sådan som jeg læser beslutningsforslaget, så kunne man sådan set godt tolke det sådan, at det ville være aktioner, som foregår ...
altså, man kan jo i bund og grund sige, at det, vi gør i Helmand, er, at vi har en danskledet operation, fordi vi har et operationsområde, som vi har fået af ISAF, og som vi skal tage os af.
Hvis man vil, kan man sådan set godt sige, at det er en danskledet operation, og at alt, hvad der foregår inden for vores operationsområde, sådan set er vores ansvar.
Og det er bare det, jeg anfægter, fordi det synes jeg sådan set ikke skal gælde i forhold til vores tilbageholdte.
Holger K. Nielsen (SF), 2010-12-02:
Jamen det er lige til de sidste bemærkninger: Der står jo ikke, at det er alle fanger i det danske ansvarsområde; der står meget konkret i beslutningsforslaget, at det er fanger, der er fanget i forbindelse med aktioner, hvor danske styrker er involveret.
Det er da noget helt andet, end at man skal have ansvaret for alle fanger.
Morten Østergaard (RV), 2010-12-02:
Det kan jeg bekræfte.
Thomas Jensen (S), 2010-12-02:
Men da jeg så har hørt Dansk Folkepartis ordfører begynde at kloge sig på, hvorvidt Socialdemokraterne og SF har været inde omkring de her forhandlinger, vil jeg bare gerne bede hr. Morten Østergaard som sandhedsvidne – en mand, der jo har været med i forhandlingerne – om at bekræfte, at Socialdemokratiets og SF's boligordførere ikke har været inviteret med ind til forhandlinger i forligskredsen.
Morten Østergaard (RV), 2010-12-02:
Nu er det jo så fru Anita Knakkergaard, der står med notatet, så jeg vil tillade mig at tro, at det er korrekte tal.
Jeg kan ikke huske, præcis hvad tallene er.
Det, jeg synes er afgørende, og det, som vores kritik består af, er, at man satte dem, man mente var dygtigst, til at udmønte regeringens strategi mod ghettoisering – det var dem, der blev kaldt programbestyrelsen.
De blev sat til at vurdere situationen, og de sagde, at hvis det skal lykkes at skabe både radikale fysiske og sociale forandringer, kræver det et væsentligt medfinansieringsbidrag fra statskassen.
Anita Knakkergaard (DF), 2010-12-02:
Der ved jeg at hr. Morten Østergaard også har sådan et notat, som vi fik lavet, da vi sad i forhandlingerne.
Vil hr. Morten Østergaard ikke kunne bekræfte, at der fra 2007 til 2010 er blevet tilført 754 mio. kr. statslige midler til indsatser i ghettoer og udsatte boligområder, og at 465 mio. kr. heraf ikke er satspuljemidler?
Morten Østergaard (RV), 2010-12-02:
Altså, jeg synes, fru Anita Knakkergaard trods alt må have den respekt for andre partier i Folketinget, at hun kan se, at det jo er de færreste, som bare vil blåstemple aftaler, nogle andre har lavet.
Nu animerer jeg så lidt til, at S og SF skal finde det i sig og trods alt stemme for lovforslaget, men jeg mener ikke, man med rimelighed kan forvente, at nogle skal have det med politiske aftaler, som Norge har det med EU: at det, der kommer ud af faxen, accepterer man.
Derfor synes jeg også, det var klodset af regeringen ikke at forsøge at få et bredt forlig, for så havde det været op til S og SF, om det, der var på bordet, var tilstrækkeligt i forhold til deres egne ønsker.
Nu vælger man i stedet for en proces, hvor de ikke engang får lov til at præsentere deres synspunkter, og det gør jo, at man bliver sårbar over for den kritik, at man på det her område har tilrettelagt det sådan, at det aldrig kunne ende med et bredt forlig.
Det synes jeg ikke bare er uklædeligt, jeg synes også, det er uklogt, for jeg mener sådan set, at det altid styrker en siddende regering at lave brede forlig.
Endelig vil jeg sige, at vi også stillede krav om mange flere milliarder, end regeringen havde i sit udspil, og heldigvis lykkedes det jo ved fælles hjælp at få en anden aftale end den, der ellers var udgangspunktet.