runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Leif Mikkelsen (LA), 2013-05-21:
Sagt til ministeren: Nu taler jeg ikke om usle forhold og om dårlige forhold.
Dem mener jeg bestemt ikke vi skal efterligne.
Men virkeligheden er jo, at det er et højt omkostningsniveau, som danske vognmænd har.
Det er jo sådan en regeringssag eller en folketingssag ligefrem, i hvert fald et dansk problem, at vi har indrettet os med en så stor offentlig sektor osv., som gør, at vores afgiftstryk er højt.
Det er måske i virkeligheden det, vi skulle tale lidt om.
Er det realistisk at forestille sig, at det, der angår dele af vores erhvervsliv, som skal konkurrere tværs over grænser, overhovedet kan løses i EU, altså om det overhovedet har nogen fremtid for sig, eller om vi vil fortsætte den udvikling, så vi til sidst ikke kan finde danske vognmænd eller danske lastbiler, der er indregistreret i Danmark?
Der bygges terminaler i Sverige og andre steder af de her hensyn.
Så det er måske mere grundlæggende, vi skal tage fat.
Det her er i bund og grund kun en symboldiskussion, som Enhedslisten kommer med.
Den løser overhovedet ikke det problem.
Det var måske en dybereliggende diskussion, vi skulle have, måske også i andre sammenhænge end lige i forbindelse med det her.
Finn Sørensen (EL), 2013-05-21:
Jeg skal lige spørge ordføreren, om ordføreren overhovedet har læst Enhedslistens forslag, for jeg synes ikke, at ordførerens argumentation tyder på det.
Ordføreren siger, at det, Enhedslisten foreslår, er at tage et ensidigt skridt.
Det forstår jeg ikke rigtig.
Er ordføreren enig i, at det, Enhedslisten foreslår, er, at vi udnytter artikel 10 i en forordning – en EU-forordning, der regulerer det her spørgsmål?
Hvordan kan det være et ensidigt skridt?
Det forstår jeg simpelt hen ikke.
Og hvad er ordførerens begrundelse for ikke at støtte Enhedslistens forslag?
Den har jeg faktisk ikke hørt.
Jeg har hørt om alle mulige andre ting, man gerne ville, men bortset fra påstanden om, at det skulle være et ensidigt skridt, har jeg ikke hørt nogen argumenter imod Enhedslistens forslag.
Det vil jeg da meget gerne have, for så er det meget nemmere at diskutere tingene.
Tak, og tak til ministeren for fremlæggelsen.
Det er jo fint at få en orientering om de forskellige andre initiativer, som ministeren er i gang med, og jeg skal da heller ikke afvise, at der er nogle gode ting i det, men nu ligger der altså et forslag her fra Enhedslistens side, som vi skal forholde os til, og der forstår jeg simpelt hen ikke rigtig ministerens begrundelse for, at man ikke kan støtte det.
Ministeren siger, at vi skal kæmpe inden for EU – ja, men det er jo også det, forslaget går ud på.
Forslaget handler jo ikke om, at vi skal melde os ud – selv om det også kunne være fristende at fremsætte et sådant forslag her – nej, det handler om, at vi skal udnytte en forordning og en artikel 10 i en forordning, der giver os en mulighed for at præsentere det for Kommissionen, hvis vi synes, der er sket en alvorlig forstyrrelse i forhold til et bestemt erhverv, i det her tilfælde altså transporterhvervet.
Så derfor går mit spørgsmål til ministeren på: Er det, når ministeren afviser det her forslag, så af frygt for, at EU vil sige nej og sige, at det overhovedet ikke har noget på sig, eller er det, fordi ministeren mener, at der faktisk ikke er tale om en alvorlig forstyrrelse i forhold til det danske transporterhverv som følge af cabotagekørslen?
Henrik Dam Kristensen (S), 2013-05-21:
Jeg gjorde lidt ud af det indledningsvis, vil jeg sige til hr. Finn Sørensen.
Jeg vil bare sige, at for at man kan bruge den mulighed, som Enhedslisten her skitserer, skal der ud over at være tale om en alvorlig forstyrrelse, også være tale om, at det er i et afgrænset område.
Det, jeg prøver på at sige, er, at det, der vedrører cabotagekørslen, jo ikke kun er et dansk problem, men at det også er et europæisk problem, jeg havde nær sagt heldigvis, for det er jo i hvert fald det, der gør, at vi kan få løftet det her på europæisk niveau.
Derfor var min konklusion med hensyn til at afvise det her dels det, at jeg ikke tror på, at det er nogen farbar vej i forhold til EU, dels det, at det ikke vil være med til at løse problemet.
Det kan da godt ske, at det kan skabe lidt luft i 6 måneder, men hvad hjælper det?
Men det tror jeg heller ikke på at det kan skabe, og det var så det, hele min argumentation gik på med hensyn til at afvise det.
Så derfor er det, når det afvises, dels af de her saglige, ordentlige grunde, dels ud fra det, jeg, havde jeg nær sagt, synes er det fornuftige politisk, det, der kan bruges til noget, nemlig at sige: Hvordan kan vi komme i en situation, hvor vi bl.a. i EU får forbedret de her regler?
I mellemtiden kan vi så bruge alle de muligheder, som vi har, inden for de gældende forordninger, hvilket jeg også brugte resten af min taletid på at gennemgå.
Finn Sørensen (EL), 2013-05-21:
Jo, men det her er jo netop en af de muligheder, vi har inden for den gældende forordning, hvis vi mener, at der sker alvorlige forstyrrelser i forhold til transporterhvervet i Danmark
Det er jo det, det drejer sig om.
Vi skal jo ikke rejse forespørgsler til Kommissionen, der handler om, at det står slemt til i Frankrig eller i Tyskland eller noget lignende; det er jo ikke det, artikel 10 går ud på.
Den går jo ud på, at vi, hvis vi mener, at der sker en alvorlig forstyrrelse i forhold til vores eget transporterhverv, så kan fremlægge det for Kommissionen.
Er ministeren ikke enig i, at det er en af de muligheder, vi har for inden for den gældende forordning, til at få sat det her spørgsmål på dagsordenen i EU sammen med alle de andre udmærkede ting, som ministeren selv foreslår?
Så kunne det jo være, at det alt sammen, inklusive det her forslag, var med til at rejse diskussionen.
For hvis det er sådan, at de andre EU-lande – eller nogle af dem – også er bekymrede for det her, så vil det da kun skubbe på i forhold til en god udvikling, hvis Danmark benytter sig af den her mulighed.
Det kan være, at vi bliver hældt ned ad brættet – det er muligt – men så har vi rejst diskussionen, og der er da i hvert fald ikke noget at tabe ved det.
Og hvis der er, vil jeg gerne høre ministeren, hvad det i givet fald er, vi kan tabe ved at udnytte det, en legal mulighed, og så kan vi måske få en rigtig god, kort, saglig begrundelse for, at man ikke vil støtte Enhedslistens forslag.
For jeg må indrømme, at jeg ikke har hørt den endnu.
Henrik Dam Kristensen (S), 2013-05-21:
Så nytter det jo måske ikke at gentage det for tredje gang.
Men lad mig bare sige det meget klart: Det er jo en forkert konklusion, hr. Finn Sørensen kommer med.
Jeg brugte faktisk rigtig meget af min taletid i besvarelsen på at sige, at det her er et EU-problem, som jeg vil gøre, hvad jeg kan for at løfte.
Og jeg håber i øvrigt, at erhvervet, Folketinget og alle mulige andre vil være behjælpelige i forhold til det her.
Jeg har det så også sådan, at når man vurderer, at det er meningsløst at bruge den her forordning, i forhold til den måde, forordningen er skruet sammen på, så skal man ikke gøre det; det bliver det ikke ordentligt og troværdigt af.
Jeg tror faktisk, man gør vognmandserhvervet, chaufførerne og det internationale transporterhverv en større tjeneste, hvis man tager fat på det her på den gennemarbejdede og – vil jeg gerne tillade mig at kalde det – saglige måde, som jeg beskrev i min besvarelse.
Og det håber jeg sådan set også at Enhedslisten undervejs vil være med til at støtte.
Henrik Dam Kristensen (S), 2013-05-21:
Jeg vil bare gerne fastholde, lige præcis når vi taler om transport og da specielt transport, når det gælder lastbiler, at jeg tror, at der er brug for, at vi på EU-niveau også har nogle minimumsregler her, som er med til at sikre, at der også er rimelighed og ordentlig konkurrence.
Så rejser hr. Leif Mikkelsen sådan en bredere debat om indretningen af det danske samfund.
Det er jo ikke nogen ubekendt, at regeringen og Dansk Folkeparti står relativt langt fra hinanden.
Den der svingende liberalisme tror jeg ikke så meget på, vil jeg ærligt indrømme.
Jeg synes faktisk, at der er mange kvaliteter i det danske samfund, som også understøtter vognmændene.
Men som jeg sagde: Vejtransportrådet er faktisk ved at kigge også på omkostningsniveauet.
Morten Bødskov (S), 2013-05-21:
[Udfald af lyd]
... lyder som noget, som undertegnede kunne have udtalt.
Den blev vedtaget i slutningen af 1990'erne, da vi havde den store nordiske rockerkrig, og det ved hr. Tom Behnke også godt er tilfældet.
Så det, hr. Tom Behnke siger, holder ikke.
Den debat, der rejste sig om det her forslag, var jo bl.a. foranlediget af, at den tidligere regering med en konservativ justitsminister i spidsen og en konservativ retsordfører vendte sig kraftigt imod forslaget.
Og der må jeg sige, at den debat selvfølgelig gjorde indtryk.
Det er så ikke ensbetydende med, at presset mod rocker-bande-miljøet er blevet formindsket af den grund – tværtimod, har den her regering løftet det til det stærkeste niveau
nogen sinde.
Hr. Helge Adam Møller er citeret for, at der dengang i 2003 sad 180 rockere i fængslerne, og nu sidder der langt over 300 i fængslerne.
Så hvis man vil bruge det som udtryk for en forstærket indsats mod rocker-bande-miljøet, er man selvfølgelig velkommen til det.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2013-05-21:
I Venstre har vi den tilgang, at i stedet for bruge en artikel i en EU-forordning, som stort set aldrig bruges, vil vi hellere være med til at tage den udfordring op herhjemme.
Det er vi i fuld gang med i et samarbejde på tværs af mange partier, og det hilser jeg velkommen.
Jeg må så lige anholde noget, når hr. Henning Hyllested nævner de der 8.000 chaufførjob, der er tabt.
Det er jo rigtigt, at der er tabt 8.000 chaufførjob, men at sige, at de alle sammen er tabt på grund af cabotagekørsel, er vist en tilsnigelse.
Som jeg nævnte før, siger Danmarks Statistik, at cabotagekørsel i 2011 udgjorde 3,3 pct.
Det kan godt være, at det tal ikke er helt rigtigt, men selv om det var 6 pct., er det jo en stor tilsnigelse at sige, at de 8.000 job så er tabt på grund af cabotagekørsel.
Der er jo mange andre faktorer, der spiller ind.
En af dem er, at vi har en international krise, der har formindsket transportarbejdet.
Det spiller meget ind.
Og hr. Leif Mikkelsen var inde på noget meget klogt i et spørgsmål til ministeren før, nemlig at vi skal have afdækket, om der er nogle særlige danske regler, nogle byrder i Danmark, som der ikke er i andre EU-lande, og som vi skal have has på for at skabe en mere lige konkurrence, så vi ikke får den udflagning af lastbiler og chaufførjob.
Det er en helt anden sag, og der glæder vi os jo alle sammen meget til at se den rapport, der kommer fra Vejtransportrådet, som har nogle anbefalinger til, hvordan vi styrker de danske vognmænds produktivitet.
Christian Juhl (EL), 2013-05-21:
Tak for svaret af udenrigsministeren.
Hvad er det, der er sket med udenrigsministerens synspunkter siden 2005 og 2007, siden der er forskel på at have synspunkter som partiformand og som udenrigsminister?
Villy Søvndal (SF), 2013-05-21:
Jo, der er forskel på at være partiformand og at være udenrigsminister, det er et lidt andet job, man har, men der er ikke forskel på synspunkterne.
Det er derfor, at regeringsgrundlaget er helt tydeligt, nemlig at regeringen arbejder for at opnå de betingelser, der gør, at man kan være med til at anerkende en palæstinensisk stat.
Det er der ikke noget som helst ændret i i mit grundlæggende synspunkt.
Jeg har også argumenteret for – og jeg vil gerne gentage det – at jeg kun tror, man kan opnå fred i det her område, hvis der er to stater, der lever side om side: en palæstinensisk stat, hvor livsgrundlaget for palæstinenserne forbedres, og samtidig en israelsk stat, der kan leve i fred.
Det er forudsætningen for at bryde rigtig mange års dødvande i den her konflikt.
Det, vi så er optaget af, er selvfølgelig timingen i det her, nemlig at sikre, at der er en bred kreds af EU-lande, der går ind og laver en anerkendelse.
Christian Juhl (EL), 2013-05-21:
Det så jeg også gerne at vores udenrigsminister talte for og netop fulgte de 132 lande.
Når udenrigsministeren siger, at det skal være et bredt antal lande, før Danmark går med, er 132 så for smalt?
Eller skal vi op på 140 eller 150 lande?
Eller drejer det sig kun om, at det er EU-lande, der er med?
Anerkender ministeren ikke, at der er asymmetri, og at vi netop har brug for at styrke palæstinensernes forhandlingsevne og forhandlingsstyrke i de forhandlinger, der er, for at der sker noget?
Villy Søvndal (SF), 2013-05-21:
Jeg tror, det er helt afgørende at forstå, at hvis man for alvor skal rykke på den her dagsorden, er forudsætningen, at man rykker sammen.
Når verdens største økonomi, EU, rykker i et spørgsmål som det her, har det bare en helt afgørende betydning.
Det tror jeg også hr. Christian Juhl godt kan indse, nemlig at når der kommer en fælles meddelelse fra EU's udenrigstjeneste om at sikre, at der ikke kommer varer, der er produceret i ulovlige bosættelser, til et område, der med 550 millioner mennesker, så har det bare afgørende og langt større betydning, end når et land med 5 millioner mennesker rykker.
Vi har så gjort begge ting i de spørgsmål.
Vi har rykket selv som nation, og det er selvfølgelig også en af grundene til, at EU rykker i det her spørgsmål, altså at en række lande aktivt forsøger at forme en mere aktiv politik.
Så jeg er helt overbevist om, at hvis hensigten er at hjælpe palæstinenserne – og det synes jeg den er – så er det helt afgørende at sikre, at EU rykker samlet i det her spørgsmål.
Søren Espersen (DF), 2013-05-21:
Vi havde forleden et samråd i Udenrigsudvalget med udenrigsministeren om den opgradering, som ministeren nævner her.
Jeg vil lige være helt sikker på en ting, som jeg ikke helt forstod, selv om samrådet varede 1½ time.
Dengang fik jeg ikke helt fat på, om det, der tilbydes, og det, der gives til den palæstinensiske delegation, er en ambassade.
Kommer de ord til at stå, kommer de ord til at figurere, altså ordene ambassade og ambassadør, i det lovforslag, som udenrigsministeren vil fremsætte til efteråret?
Villy Søvndal (SF), 2013-05-21:
Det går helt tilbage til den forrige regerings tid.
Men det afgørende for os er, at vi opgraderer ambassaden til det, der svarer til en ambassade.
Det betyder, at man får de samme rettigheder, som ambassadører har, med hensyn til immunitet, med hensyn til invitationer osv.
Det synes jeg er helt afgørende som et skulderklap til den del af palæstinenserne og det palæstinensiske lederskab, som, synes jeg, skal opmuntres på grund af deres villighed til at finde en forhandlet løsning på den her palæstinensiske konflikt.
Vi gør det så samtidig med en række andre skridt.
Vi gør det, samtidig med at vi går aktivt ud og støtter det palæstinensiske selvstyre økonomisk i højere grad, end vi har gjort før; vi gør det, samtidig med at der etableres mærkningsordninger for varer, der er produceret i bosættelserne; og vi gør det alt sammen, for at Danmark også yder sit bidrag til at være med til at skubbe på den her proces.
Søren Espersen (DF), 2013-05-21:
Jeg kunne godt tænke mig, at udenrigsministeren besvarer mit spørgsmål.
Kommer ordet ambassade og benævnelsen ambassadør til at stå i det lovforslag, der bliver fremsat efter sommerferien?
Det var sådan set bare det, jeg spurgte om.
Mette Bock (LA), 2013-05-21:
Det har været en rigtig heftig debat, der har været, om bankernes nye tiltag i forhold til at pålægge gebyr for almindelige konti.
Baggrunden er selvfølgelig, at Danske Bank lagde ud og sagde, at nu skulle der også pålægges et mindre gebyr for en helt almindelig konto.
Og når man har lyttet til debatten, kan man faktisk godt få det indtryk, at det er noget, Danske Bank og andre efter dem har gjort ud fra et dybtfølt ønske om at bebyrde menigmand.
Der må jeg sige, at det har jeg meget vanskeligt ved at forstå.
Ikke desto mindre er det jo sådan, at der er omkostninger forbundet med at administrere, også en ganske almindelig lønkonto, og jeg mener, at det er ualmindelig naivt at tro, at hvis man pålægger bankerne, at de ikke må tage gebyr for en sådan konto, så vil de ikke sørge for at inddrive deres omkostninger andre steder.
Jeg synes, vi skal acceptere, at vi har det bankvæsen, som vi har, og jeg synes faktisk, at det, at nogle banker nu tager et gebyr for en ganske almindelig lønkonto, er med til at sikre en større gennemsigtighed og en større åbenhed i bankernes måde at drive deres forretning på.
Det er også sådan, at vi som kunder har en mulighed for at stemme med fødderne, og det vil sige, man kan bevæge sig; hvis ikke man synes, at ens pengeinstitut har rimelige vilkår, kan man bevæge sig et andet sted hen.
Sådan skal det være i et samfund, som har en fri konkurrence, sådan skal det være i et samfund, hvor markedet er med til at definere, hvad det er for ydelser, der bliver leveret, og derfor kan Liberal Alliance ikke støtte det fremsatte beslutningsforslag.
Frank Aaen (EL), 2013-05-21:
Udtrykket fair og rimelige vilkår er jeg ikke så stolt ved at lade bankerne definere.
Jeg tror desværre, at deres opfattelse af fair og rimelige vilkår er, at de skal tjene så meget som overhovedet muligt.
Her er det jo altså sådan, at man ikke kan få udbetalt sin pension.
Det har staten bestemt.
Man kan ikke få udbetalt sin kontanthjælp, man kan ikke få udbetalt andre ydelser uden at have en bankkonto eller et andet sted, hvor man kan få pengene.
Jeg spørger bare helt enkelt: Citatet om, at alle skal kunne hæve de penge, de har ret til, kvit og frit, er det korrekt, og er det stadig Socialdemokratiets holdning?
Benny Engelbrecht (S), 2013-05-21:
Jeg citerer bare lige fra Finansrådets henstilling fra den 13. september 2010: Finansrådet finder, at der gratis skal kunne foretages et rimeligt antal hævninger i løbet af året.
Der foreligger praksis fra Pengeinstitutankenævnet om, at i hvert fald et årligt kontoudskrift skal være gratis.
Det er selvfølgelig også det, som har udløst, som jeg sagde, den debat, som har været, altså netop fordi der er pengeinstitutter, der så ikke har levet op til Finansrådets henstilling.
Det er klart, at det alt andet lige må gøre, at der også fra politisk side har været bevågenhed omkring det, men jeg er til gengæld også ret sikker på, at når den arbejdsgruppe, der sidder, har en hensigt om at sikre en beskrivelse af, hvad fair vilkår er for forbrugerne, så finder vi også ud af det.
Mette Bock (LA), 2013-05-21:
Tak for det.
Jeg vil i dette særlige tilfælde følge i hr. Frank Aaens spor og spørge ordføreren for Socialdemokratiet, om jeg skal forstå ordførertalen på den måde, at ordføreren har skiftet holdning.
Ordføreren har jo på et tidligere tidspunkt meget klart meldt ud i pressen omkring det her spørgsmål.
Benny Engelbrecht (S), 2013-05-21:
Nu er jeg i tvivl om, hvilken holdning fru Mette Bock præcis sigter til, men jeg kunne forestille mig, at det er i forhold til lovgivningen.
Der bliver nikket af fru Mette Bock.
Som jeg netop kom ind på min ordførertale, er det jo en pseudodiskussion, al den stund at vi qua det udspil, der kom fra Kommissionen i sidste uge, på et tidspunkt netop skal overveje, hvordan spørgsmålet omkring håndteringen af gebyrer implementeres i dansk lovgivning.
Men det er klart, at hvis vi med en dansk ordning, hvor vi sådan med det, som man på nydansk kalder soft law, og ved hjælp af en aftale med Finansrådet, som blev implementeret i god skik-bekendtgørelsen, kan tage højde for det, kan det være, at vi slipper for at skulle lave en direkte lovimplementering.
Men det kan vi jo ikke vide, før vi har set et direktivforslag.
Mette Bock (LA), 2013-05-21:
Så prøver jeg lige en gang til.
Er det korrekt forstået, at ordføreren har meldt ganske klart ud, at ordføreren mener, at der ikke skal være gebyr på en almindelig bankkonto?
Benny Engelbrecht (S), 2013-05-21:
Det er fuldstændig rigtigt, at jeg har henvist til den henstilling, som Finansrådet lavede den 30. september 2010, hvori der står, at Finansrådet finder, at det skal være gratis, og at der skal kunne foretages et rimeligt antal hævninger i løbet af året.
Men det er også korrekt, at der er banker under Finansrådet, som ikke efterlever det.
Det er selvfølgelig klart, at det også har givet en relativt stor debat i Danmark, at den situation ikke har været der.
Heldigvis er der fortsat banker, som lever op til Finansrådets henstilling.
Frank Aaen (EL), 2013-05-21:
Nu har jeg sagt før, at rimelige vilkår kommer an på, med hvilke øjne man ser.
Altså, bankens vilkår kan det godt være at banken synes er rimelige, men mit eget indtryk er, at det ikke er altid, at kunden ser det på samme måde.
Men bare det helt enkle spørgsmål: Skal man have ret til at få udbetalt pension, kontanthjælp og andre ydelser fra det offentlige uden at betale for at få pengene?
Mener Radikale Venstre det – ja eller nej?
Andreas Steenberg (RV), 2013-05-21:
Og det mener jeg også at erhvervs- og vækstministeren redegjorde for: at i sidste ende er det muligt at få udbetalt sine ydelser fra det offentlige enten ved en check eller kontant.
Villy Søvndal (SF), 2013-05-21:
Jeg tror, at hr. Søren Espersen må have tålmodighed, til vi har udarbejdet lovforslaget.
Det afgørende er for os, at vi med det her lovforslag sikrer, at der er overensstemmelse mellem de nordiske lande, i forhold til hvordan vi håndterer Palæstina.
I øvrigt er det sammen med en række EU-lande, der har gjort noget lignende.
Finn Sørensen (EL), 2013-05-21:
Og tak til udenrigsministeren for fremlæggelsen.
Jeg kan forstå, og det kommer slet ikke bag på mig, at vi har et fælles mål, nemlig en levedygtig palæstinensisk stat.
Vi er også enige om, at en sådan løsning får man ikke, hvis det ikke også bygger på en anerkendelse af staten Israel, og at palæstinenserne selvfølgelig også må anerkende staten Israel som et led i den løsning.
Så vil jeg gerne spørge udenrigsministeren, siden han nu ikke kan støtte Enhedslistens forslag:
Mener udenrigsministeren, at Enhedslistens forslag og en vedtagelse af det her i Folketingssalen vil skade vores fælles mål, som jeg lige har beskrevet, og som jeg ved vi er enige om?
Søren Pind (V), 2013-05-21:
Det er nu alligevel bemærkelsesværdigt, som ministeransvar kan forandre tingene.
Når man betænker, hvad udenrigsministeren tidligere har ment om Palæstina og tidligere har sagt om, hvad der skulle ske, er det rart at se, at de gyldne kæder forpligter, og at man prøver at tilstræbe en lidt mere objektiv holdning end den, man havde før.
Sådan går det, når man kommer i hænderne på Udenrigsministeriet.
Det kan nogle gange være irriterende, men jeg vil sige, at præcis i udenrigsministerens tilfælde er det godt – ikke at jeg ønsker, at det skal være en vedblivende tilstand, men det er en helt anden sag.
Essensen i den her diskussion er balance.
Vores tilgang til hele det spørgsmål er, at man skal finde en løsning – for også vi går ind for en tostatsløsning – en balance mellem alle interesser, og det skal ske i et tæt internationalt samarbejde fortrinsvis baseret på flerheden af EU-stater.
Og der er det vigtigt for os, vil jeg gerne sige til udenrigsministeren, at det, når vi når derhen en dag, så sker i et bredt samarbejde.
Den nylige FN-opgradering blev skabt med bred opbakning i det danske Folketing på initiativ fra V og K, hvilket – måtte jeg forstå – understøttede udenrigsministerens linje i regeringen; det var godt.
Jeg synes, det er ærgerligt, at opgraderingen af den palæstinensiske repræsentation eller den palæstinensiske ambassade – udenrigsministeren sagde begge dele fra talerstolen – skal blive til en formalitetsdiskussion.
Essensen er, at vi ikke har været inddraget.
Spørgsmålet er, om et spørgsmål af denne vigtighed skal behandles sådan.
Jeg synes det ikke.
Jeg synes, vi skylder at finde brede løsninger, og som sagt vil Venstre gerne være med til at finde veje, når nu udenrigsministeren spørger.
Venstre vil gerne være med til at finde veje, men det skal ske ordentligt og respektfuldt, og det skal ske i et samarbejde.
Det her er alle konflikters moder.
Jeg synes, det er glædeligt, at det danske Folketing over en kam og bredt vil afvise det.
Jeg synes, det er glædeligt, at udenrigsministeren nu også er kommet i den båd, og derfor vil vi i denne sammenhæng følge regeringens indstilling og stemme for en afvisning af beslutningsforslaget.