Nikolaj Villumsen (EL), 2016-04-12:
Jeg vil sige, at jeg synes, det er vigtigt at få debatten her i dag.
Det er vigtigt at få sat fokus på Europarådets arbejde, og i den sammenhæng vil jeg gerne sige tak til udenrigsministeren for at tage debatten med Folketinget og også for redegørelsen, som jo sætter fokus på, at Europarådet gør et stort arbejde, og at Danmark faktisk også igennem Europarådet gør et godt og desværre ofte overset arbejde.
Jeg synes også, det er vigtigt at få fokus på Europarådets arbejde, fordi der jo i løbet af i dag er opstået visse misforståelser.
Det lykkedes eksempelvis Dansk Folkepartis ordfører at få Europarådet rodet sammen med både FN og EU, og jeg vil sige, at det er vigtigt at understrege, at det altså ikke er og ikke kan være en undskyldning for Dansk Folkeparti for at lade Ungarn løbe fra deres aftaler og lade Tyrkiet løbe fra deres aftaler, at man er træt af flygtningekonventionen eller statsløsekonventionen, for det har absolut intet med Europarådet at gøre.
I stedet mener jeg, vi burde stå sammen her i Folketinget og insistere på, at de aftaler, som andre lande har forpligtet sig til at overholde sammen med os i samarbejdet i Europarådet, bør de ikke løbe fra, og dem bør vi minde dem om, når vi diskuterer det, også i Den Parlamentariske Forsamling.
Det var Dansk Folkeparti ikke ivrige efter at gøre, da vi diskuterede Ungarn.
Jeg håber, man fra Dansk Folkepartis side vil være ivrig eller begynde at være det, når vi diskuterer Polen og udviklingen i Tyrkiet.
Europarådet spiller en vigtig rolle i at samle Europas lande.
Man samler landene – fra Island til Aserbajdsjan, fra Portugal til Rusland – om en fælles forpligtelse til at overholde menneskerettighederne og til at efterfølge Menneskerettighedsdomstolens afgørelser.
Jeg må sige, at vi desværre ser en meget bekymrende udvikling i de her år; vi ser en udvikling, hvor grundlæggende demokratiske rettigheder er under pres; vi ser i voldsom grad problemer i Aserbajdsjan, hvor oppositionen fængsles og retsforfølges; vi ser grove krænkelser i Rusland, hvor civilsamfundets organisationer jages og lukkes, og hvor civilsamfundsorganisationer anklages for at være udenlandske agenter; men vi ser desværre også den her skidte udvikling i lande som Ungarn og Polen.
Her er grundlæggende rettigheder under pres fra de nuværende regeringer.
I Ungarn oplever vi, at civilsamfundsorganisationer efter bedste russiske stil jagtes.
I Polen trædes landets forfatning og dermed grundlæggende demokratiske rettigheder under fode, og jeg synes, det er en bekymrende udvikling.
Det er en udvikling, som EU som institution har meget lidt fokus på, da det er egne lande, krænkelserne finder sted i.
Jeg synes, det viser, at Europarådet er en vigtig organisation, fordi man her sætter fokus på problemerne og kritiserer krænkelserne, hvor end de finder sted.
Det er helt afgørende, synes jeg, at vi fra både den danske regerings side og fra delegationen til Den Parlamentariske Forsamlings side støtter Europarådet i den her kritik.
Lige meget hvor krænkelserne finder sted, om det er i Ungarn, Tyrkiet, Rusland, Aserbajdsjan eller Polen, bør kritikken falde fra Europarådet.
Ligeledes har vi set, at Europarådet har spillet en vigtig rolle, synes jeg, i at kritisere konsekvenserne af EU's økonomiske politik i forbindelse med krisen.
Man har fra Europarådets side kritiseret de konsekvenser, som nedskæringspolitikken har haft for sociale og demokratiske rettigheder.
Man kan grundlæggende sige, at vi ofte i de forløbne år har haft en konflikt mellem to europæiske institutioner om, hvilken krisepolitik der skulle føres, og hvilke konsekvenser den her krisepolitik måtte have.
Europarådet har insisteret på, at man ikke skulle gå på kompromis med menneskers grundlæggende rettigheder.
Det synes jeg er vigtigt, og jeg synes, det understreger behovet for, at EU også tiltræder Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol og menneskerettighedskonventionen, fordi vi desværre ser den her konflikt, hvor to institutioner, som Danmark er medlem af, slås om håndteringen af en krise.
Og det ser desværre ud til, at det er menneskerettighederne, som taber.
Det synes jeg ikke kan være rigtigt, og Danmark bør sætte behovet for en tiltrædelse fra EU's side af menneskerettighedskonventionen på dagsordenen.
Et sted, hvor vi har set voldsomme krænkelser af menneskerettighederne, er i Tyrkiet.
Her havde vi fra Europarådets side en klar kritik af de krænkelser af grundlæggende rettigheder, der foregik: fængsling af journalister, overgreb på oppositionspartier, og indførelse af sikkerhedszoner i de kurdiske områder, så befolkningen og partierne blev forhindret i at føre valgkamp.
Her rettede vi fra Europarådets side en klar kritik.
Desværre valgte EU at tilbageholde sin årlige rapport til efter valget.
Jeg synes, det var skammeligt, at EU agerede på den måde.
Jeg synes, det var positivt, at Europarådet var klar i sin kritik, og det viser, at det er helt afgørende, at Europarådet er der for at holde menneskerettighedsfanen højt, når EU vælger at indgå skumle aftaler for at undgå flygtninge i Europa.
Vi har ligeledes set, hvordan Menneskerettighedsdomstolen har afsagt hasteafgørelser her i det nye år, bl.a. i forhold til at sikre adgang til lægehjælp til civile i de belejrede kurdiske områder i Tyrkiet.
Det har de tyrkiske myndigheder valgt ikke at følge.
De har i stedet for bombet en lang række civile i de berørte områder, som Europarådet rettede henvendelse til dem om.
Jeg synes, at det er grotesk, og jeg er ked af, at et flertal i Folketinget afviste det forslag fra Enhedslisten, der ville have sikret en sammenhængende dansk politik, og at vi ikke kom i en situation, hvor vi udbetalte over en kvart milliard skattekroner til et land, som har forpligtiget sig til at overholde aftalerne og sikre, at at man i forhold til grundlæggende menneskerettigheder følger domstolsafgørelser fra Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol.
Det var ikke flertallets holdning her i Folketinget, men jeg håber, at Danmark vil sætte fokus på det store problem, det er, at en lang række lande, ikke mindst Aserbajdsjan, Rusland og Tyrkiet, ikke følger domstolsafgørelserne fra Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol.
Jeg vil klart opfordre udenrigsministeren til at gå i dialog med Folketingets delegation til Europarådets Parlamentariske Forsamling.
Jeg ser, at Europarådet kan spille en vigtig rolle.
Jeg ser, at Danmark kan bidrage rigtig, rigtig positivt til Europarådets arbejde.
Helt konkret ser jeg, at Europarådet kan spille en vigtig rolle i at stoppe det nuværende ræs mod bunden i forhold til håndteringen af flygtningekrisen.
Jeg ser, at Europarådet kan spille en rigtig vigtig rolle i forhold til den bekymrende udvikling omkring menneskerettigheder både inden for og uden for EU, og jeg mener derfor, at det bør være sådan, at Danmark opprioriterer indsatsen i Europarådet.
Lige nu har vi en udvikling, som også er blevet drøftet tidligere i dag her i salen, hvor vi ser, at både Rusland og Tyrkiet befinder sig i kategorien af store bidragsydere, altså lande, som står for en stor del af Europarådets budget.
Det er bekymrende, at de selv samme lande, der står for en meget stor del af krænkelserne og en meget stor del af sagerne ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol og i meget, meget lille grad følger domstolsafgørelserne, er dem, som Europarådet i højere og højere grad er økonomisk afhængigt af.
Der er det helt afgørende, at vi fra Danmarks side forsøger at modarbejde den udvikling.
Det ville selvfølgelig være positivt, hvis Danmark øgede sit bidrag til Europarådet.
Det ville være fornuftigt, hvis Danmark arbejdede for, at ligesindede lande, ikke mindst nordiske og andre lande, gjorde det samme, så vi sikrer, at Europarådet også i fremtiden har musklerne til at stå op for menneskers grundlæggende rettigheder, lige meget hvor der er behov.