Nick Hækkerup (S), 2015-04-09:
Allerførst: Tak for den her forespørgsel om regeringens indsats og initiativer for at fastholde mennesker med depression og andre psykiske lidelser på arbejdsmarkedet.
Det er et yderst vigtigt og aktuelt emne, som vi skal diskutere.
Undersøgelser fra bl.a. mit eget ministerium og KL har på det seneste vist, at personer med en psykisk lidelse langt sjældnere er i arbejde end resten af befolkningen.
Det er vi i regeringen meget optaget af at få gjort noget ved.
Helt overordnet handler det om ligeværd mellem det at have en fysisk lidelse og det at have en psykisk lidelse.
Hvis vi skal nå frem til det ligeværd, kræver det altså også en kulturændring i vores syn på mennesker med psykiske lidelser.
Og der er sket noget.
Jeg tror, at de fleste har oplevet, at der i det lokalsamfund, hvor man voksede op, var et par stykker, som skilte sig ud.
Vi fik at vide af vores forældre, at de ikke kunne gøre for det, og at man skulle acceptere dem og hjælpe dem.
Men de var ikke en del af fællesskabet, og på en eller anden måde var de udstødte.
Den gruppe er sådan set ikke den gruppe, som er interessant i den snak, som vi har i dag.
Den gruppe er den gruppe, som lå lige ved siden af dem, nemlig alle de andre, alle de almindelige mennesker med arbejde, naboen eller kassedamen eller præsten; mennesker, som havde en eller anden grad af psykiske lidelser, men som holdt det hemmeligt, fordi de følte, at de var nødt til at holde det hemmeligt af skam eller af frygt for at miste arbejdet, for at miste vennerne, for at blive set skævt til ligesom de andre.
Eller måske vidste de ikke engang selv, hvorfor livet indimellem var så besværligt, og hvorfor det gjorde, at de kludrede, som de gjorde.
Der er vi ikke længere i dag, men der er altså et stykke vej endnu, før en psykisk lidelse ikke længere behøver at blive holdt hemmelig af frygt for eksempelvis at miste sit arbejde.
Hvis vi skal sikre bedre plads på arbejdsmarkedet til mennesker med psykiske lidelser, skal vi undgå stigmatisering; vi skal undgå fordomme, f.eks. om, hvorvidt man kan have et arbejde, når man er psykisk syg.
Det kan man, bare man får den rette behandling, og bare man møder den nødvendige forståelse.
Jeg vil forsøge at fremhæve tre kerneområder, der er væsentlige at understøtte, hvis vi skal nå målet om, at mennesker med psykiske lidelser i højere grad får tilknytning til arbejdsmarkedet.
For det første skal vi sikre, at mennesker med psykiske lidelser oplever, at de bliver mødt af et sammenhængende system på tværs af sektorgrænser, på tværs af forvaltningsskel.
Tilknytning til arbejdsmarkedet er et emne, som parterne er opmærksomme på i de sundhedsaftaler.
Desuden har regeringen med økonomiaftalen for 2014 prioriteret i alt 550 mio. kr. til indsatser i regioner og kommuner, som skal styrke indsatsen for de mange mennesker, som krydser de sektorgrænser.
Så har vi i regi af satspuljen for 2012 afsat 100 mio. kr. over 4 år til et fremadrettet og styrket samarbejde mellem behandlingspsykiatrien og almen psykiatri inden for rammerne af det, der kaldes shared care.
Forventningen er, at et bedre samarbejde kan afkorte sygdomsforløb og sikre en større grad af tilknytning til arbejdsmarkedet.
For det andet: Hvis vi skal skabe bedre plads på arbejdsmarkedet til mennesker med psykiske lidelser, skal vi også sætte tidligt ind ved tegn på psykisk lidelse.
Den nye ret til behandling, udredning i psykiatrien, som trådte i kraft i efteråret, betyder, at patienter udredes og behandles hurtigere, end tilfældet har været indtil nu.
Dermed er det også lettere for den enkelte at fastholde et job, f.eks. kassedamen, som på grund af angst har svært ved at passe sit arbejde.
Hvor hun tidligere var nødsaget til at langtidssygemelde sig, får hun nu langt tidligere i forløbet stillet en diagnose og kommer hurtigere i behandling.
Det betyder, at flere kan opretholde et arbejde, samtidig med at de er i behandling for en psykisk lidelse.
Endelig for det tredje skal vi være gode til at undgå, at egentlig behandling bliver nødvendigt.
Mentale problemer er årsagen til 50 pct. af alle langtidssygemeldinger og 48 pct. af alle førtidspensioner.
Det er utrolig vigtigt, at vi har for øje, at mistrivsel på arbejdspladsen ikke udvikler sig til en egentlig psykiske lidelse som angst og depression.
Til det formål har Sundhedsstyrelsen udarbejdet en forebyggelsespakke om mental sundhed.
Herudover har regeringen fastsat syv nationale mål for danskernes sundhed – to af de mål omhandler den mentale sundhed.
Og i satspuljeregi har vi i aftalen for 2014 afsat 7 mio. kr. til et nationalt partnerskab om mental sundhed på arbejdspladsen.
Det er der grund til at forvente sig meget af, og jeg håber, at de arbejdspladser, der deltager, kan blive gode rollemodeller for andre.
Målet er klart for regeringen: Vi skal have et rummeligt arbejdsmarked, hvor der ikke bliver set skævt til mennesker, som har en psykisk lidelse.