runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Gitte Lillelund Bech (V), 2008-06-10:
Jeg vil godt benytte den her lejlighed til at sige tak.
Jeg synes, vi skal sige alle de danske soldater en stor tak, de soldater, der hver dag sætter deres liv på spil i Afghanistan i kampen for de demokratiske værdier, som vi står for i Danmark.
Var det ikke for jer, kunne Danmark ikke spille den internationale rolle, som vi gør i dag.
Danmark har vist, at vi tør stikke næsen frem, når det kommer til demokratiske værdier, vi tør spille en aktiv rolle i kampen mod islamisk ekstremisme, vi overlader ikke blot opgaven til andre og større lande.
Det at gøre en forskel har en pris, og det skal vi turde erkende.
Vi oplevede det i sidste uge med et angreb på den danske ambassade i Islamabad, og vi oplever det hver gang, vi modtager dræbte eller sårede danske soldater, der kommer hjem fra Afghanistan.
Derfor synes jeg faktisk, at vi skylder vores danske soldater at give dem den bedste sikkerhed, og det er det, vi gør, når der er et flertal i Folketinget, der lige om lidt siger ja til at udsende et helikopterbidrag til Helmandprovinsen.
Samlet set synes jeg, at alle de soldater, der måtte sidde derude og interessere sig for, hvordan Folketinget debatterer, skal se, at når der er et stort flertal, der om et øjeblik siger ja til at udsende helikopterne, er det sådan set, fordi vi meget gerne vil beskytte jer, og det er sådan set også, fordi vi vil sige tak for den indsats, som I gør.
Det er noget, vi værdsætter fra Folketingets side, det er noget, vi værdsætter fra et flertal af danskernes side, og det er noget, som alle afghanerne værdsætter.
Det synes jeg bare I derude skal vide.
Frank Aaen (EL), 2008-06-10:
Jeg tror, vi alle sammen bekymrer os om soldaternes sikkerhed, og det ligger os meget på sinde, hvad det er, vi gør, når vi sender folk ud i militære operationer.
Jeg tror ikke, der er nogen, der skal komme og tage patent på det, for det tror jeg gælder os alle sammen.
Men det er jo ikke det samme som at diskutere, om det er en klog operation, vi har sendt folk ud i.
Det chokerer mig faktisk en hel del at høre, at når man prøver at rejse sådan en debat, skal man i den grad udsættes for grov kritik.
Det er sådan set vores forbandede ansvar her i Folketinget at sørge for at debattere ordentligt om den udenrigspolitik, vi fører, om den politik, vi fører over for fremmede folk, om det er en klog politik, eller om det ikke er en klog politik.
Det mener jeg bestemt den her sag er meget velegnet til.
Jeg vil bare gøre opmærksom på - og det var derfor, vi ville have det tilbage i udvalget - at det af de papirer, vi har set, om, hvad man ønskede sig af hjælp fra soldaterne i marken, fremgik, at det i mindre grad var et spørgsmål om helikoptere, mens nødvendigheden af en større civil indsats i højere grad blev fremhævet.
Men det er der altså et flertal i Folketinget der har en anden opfattelse af, og sådan er det. Så håber jeg altså, at vi på et tidspunkt kan få ordentlig tid, som jeg også har set Det Radikale Venstre har anbefalet, som Dansk Institut for Militære Studier har anbefalet, så vi kan få en meget bredere og længere debat om, hvordan dansk sikkerhedspolitisk skal udvikle sig efter Fogh og efter Bush.
For det er det, der er ved at komme på dagsordenen, at vi får en tid efter Fogh og efter Bush, hvor vi kan gennemtænke vores sikkerhedspolitik, og det vil vi meget gerne bidrage til.
Helge Adam Møller (KF), 2008-06-10:
Hr. Frank Aaen sagde, at det eneste, Danmark gjorde i den her sag, var at traske i hælene på præsident George Bush.
Der var jo enkelte, der kunne tro, at det, hr. Frank Aaen sagde, var sandheden.
Dem, vi trasker i hælene på, er FN.
Det er FN's Sikkerhedsråd, som i enighed har anbefalet Danmark og resten af verden at stille soldater til rådighed i Afghanistan.
Det har Danmark sammen med 40 andre lande gjort.
Så vi trasker altså i hælene på FN.
Og helt ærligt: Det har jeg det godt med!
Frank Aaen (EL), 2008-06-10:
Jeg er enig i, at Danmark bør komme meget tættere på FN-sporet.
Det har vi været tidligere i historien, og det bør vi komme igen.
Men det ændrer ikke ved, at det samlede udtryk for den danske udenrigspolitik i denne regerings tid har været at traske i hælene på George Bush, først til Afghanistan og derefter til Irak, og det har bare ført til den ene dårlige situation efter den anden.
Hvis man er i tvivl om, at det er regeringens politik at traske i hælene på George Bush, kan man jo bare gense de tv-bånd - og jeg håber, de kommer rigtig tit i fjernsynet - der kom fra USA.
Statsministeren besøgte George Bush og hyldede George Bush i en sådan grad, at selv alle amerikanere fik det dårligt.
Bush er den største statsmand i vores tid George Bush!
Jeg tror, at selv hr. Helge Adam Møller fik det lidt skidt ved at høre den fuldstændig hæmningsløse ros af George Bush, som vi heldigvis snart er fri for.
Helge Adam Møller (KF), 2008-06-10:
Ja, når man ikke ved, hvad man skal svare, kan man jo tale om noget helt andet.
Jeg gør opmærksom på, at hr. Frank Aaen sagde, at vores engagement i Afghanistan alene var at trampe i George Bushs fodspor.
Jeg gør opmærksom på, at det er FN, der i fuldstændig enighed har bedt Danmark og andre lande i verden om at stille soldater til rådighed.
Det har vi gjort sammen med 40 andre lande, og jeg synes, det er godt at følge FN.
Lad mig så også lige gøre opmærksom på, at når vi snakker Afghanistan, gik der for 6½ år siden, da Taleban herskede, nul piger i skole i Afghanistan; i dag går 2,2 millioner piger i skole.
Dengang havde 8 pct. af befolkningen adgang til lægehjælp, i dag er det 82 pct.
Jo, der er sket fremskridt, og det takket være, at FN har bedt os, og at vi har fulgt FN's opfordring.
Det synes jeg er godt.
Margrethe Vestager (RV), 2008-06-11:
Jeg håber bestemt ikke, at det er karakteristisk, men det, som stod meget klart, og som jeg blev præsenteret for, efter at vi i lighed med alle andre partier i Folketinget havde været ude og ikke bare på det skarpeste at fordømme terrorangrebet, men selvfølgelig også at vise medfølelse med pårørende, sårede, de ofre, der havde været, var hr. Søren Espersens markering af, at han nu så Danmark i samme position som Israel og USA.
Det synes jeg på mange måder er tankevækkende, for spørgsmålet er, om det er i overensstemmelse med varetagelse af danske interesser, at det er dér, vi er.
Jeg synes, det er meget vigtigt, når vi lægger den linje, der skal varetage danske interesser, at vi er sikre på, at vi vælger de rigtige redskaber, og i det lys kan jeg naturligvis stå inde for det.
Jeg tror også, at hvis fru Pia Kjærsgaard så hele indslaget i NEWS, som vi har lagt på vores hjemmeside, så man selv kan se det, ville hun kunne se, at der ikke er noget af det, som efterfølgende er blevet skudt mig i skoene med at gå terroristers ærinde, og hvad ved jeg.
Jeg tror, at hvis vi når frem til at kunne tage en nøgtern, målfast og realistisk debat om vores virkemidler i udenrigs- og sikkerhedspolitikken, vil det også være ganske klart, at det, der er enighed om i det danske Folketing, er at varetage danske interesser, herunder jo også kampen mod terrorisme.
Det er nyt for mig, at Dansk Folkepartis formand finder det irrelevant, hvad hr. Søren Espersen siger, men det ordner man sikkert internt.
Det, jeg synes er karakteristisk, når vi diskuterer de her ting, er spørgsmålet om, hvorvidt vi skal ændre vores udenrigspolitik på baggrund af et terroristangreb, eller om vi skal overveje, om vi har de rigtige virkemidler til bl.a. at intensivere kampen og forebyggelsen af terrorisme.
Der har jo været et terroristangreb, så med andre ord: Der er ting, der ikke lykkes for os.
Det skulle meget nødig ske igen, selv om jeg er alvorligt bange for, at der stadig væk er en risiko for, at det kan ske igen.
Jeg oplever, at det er i det øjeblik, hvor man begynder at italesætte, at det her handler om at gå terroristers ærinde.
Det er sådan set der, problemet opstår, i stedet for at man tager det helt nøgternt og helt stille som et spørgsmål om varetagelse af danske interesser.
Det tror jeg nemlig vi står sammen om meget, meget bredt i det danske Folketing.
Pia Kjærsgaard (DF), 2008-06-11:
Jeg skal spørge fru Margrethe Vestager om det, som fru Margrethe Vestager sagde i sin første udtalelse efter bomben i Pakistan, nemlig: »Jeg tror da, at det her vil afføde en diskussion af vores udenrigspolitiske linje …«.
Det blev sagt til TV 2 NEWS den 2. juni 2008.
Føler fru Margrethe Vestager, at der har været opbakning til det?
Følger fru Margrethe Vestager, at der har været andre end Enhedslisten og sådan til dels SF, der har lagt op til, at vi nu skal lave forandringer, fordi vi er blevet angrebet på den frygtelige måde, altså af en terroristbombe på den danske ambassade i Pakistan?
Jeg forstår det simpelt hen ikke, for fru Margrethe Vestager, som er formand for Det Radikale Venstre, skal da ikke udtale sig på baggrund af, hvad hr. Søren Espersen fra Dansk Folkeparti siger.
Det er jo fuldstændig irrelevant.
Altså, den udtalelse faldt jo på baggrund af den handling, der skete, nemlig terroristangrebet på den danske ambassade i Pakistan.
Begynder man nu fra radikal side at ændre udenrigspolitik, i forhold til hvad Dansk Folkeparti siger?
Det er jo en ganske utrolig bortforklaring, fru Margrethe Vestager kommer med.
Margrethe Vestager (RV), 2008-06-11:
Vi er måske gået til det fra en anden vinkel end at støtte nogle krav, som andre har stillet op.
Jeg har to bemærkninger.
Den ene er, at det for os har været meget vigtigt at fortsætte indsatsen for at skabe plads til at gøre arbejdet.
Jeg har meget, meget tit den oplevelse, når jeg besøger institutioner og taler med mennesker - det være sig skolelærere, socialrådgivere og mange forskellige - at de ikke oplever, at der bliver vist tillid til deres faglighed og deres menneskelige engagement.
Det tror jeg er vigtigt, når vi diskuterer rekruttering.
Det er vigtigt, at folk oplever, at der bliver sat pris på det, de kan, og på det, de gør.
Det er det, vi kalder for tillidsreform.
Den anden er, at vi - vel siden sidste efterår - har meldt meget klart ud, at vi tror, der er behov for i en sammenhæng at se på løn og rekruttering - ikke fordi løn er det hele, men fordi løn er en del af det.
Men der skal bare mere til.
Det kan vi jo f.eks. se på det faktum, at vi har en alt for lille søgning til nogle af de uddannelser, der leder frem til et arbejde i den offentlige sektor.
Ja, ikke nok med, at det er blevet det, det har det været et stykke tid.
Forslaget til vedtagelse fra i år ligner til forveksling forslaget til vedtagelse fra sidste år.
Det, der er meget centralt, er at give større frihed og mindre central styring, for i det øjeblik, at det hele tiden er regeringen, som pålægger kommunerne, at de skal gøre sådan, og de skal gøre sådan, så er det vores vurdering, at den så skaber man en hæmsko for den vilje til ledelse, til at påtage sig ansvaret i kommunerne for at konkurrenceudsætte nogle ting, for at gennemføre processer, det kan være ligning, det kan være andre ting, for at se, og man kan gøre det her på en bedre måde over for borgerne, men jo også over for skatteborgerne, som jo ofte er de samme personer, fordi der er en forventning om, at det her bliver gjort stadig bedre med stadig større forventninger og stadig større kvalitet, samtidig med at der, når det kommer til stykket, selvfølgelig er en grænse for, hvilke midler man kan bruge på det.
Og derfor er det i det lys, man skal se forslaget, at vi ønsker langt større frihedsgrader for kommunerne, og det adresserer sådan set de punkter, som hr. Anders Samuelsen nævnte.
Line Barfod (EL), 2008-06-11:
Jeg forstod det sådan, at De Radikale støtter, at vi skal have en lønkommission, og Radikale er jo også i dag med i forslaget til vedtagelse om, at der skal bedre økonomiske rammer til kommuner og regioner.
Derfor vil jeg spørge, om De Radikale også mener, at det er regeringens ansvar, at vi står i den fastlåste situation i dag; at det i høj grad er regeringen, der allerede har grebet ind i forhold til en konflikt, ved at finansministeren har dikteret den økonomiske ramme, og ved at man har lagt så snævre bånd på kommuner og regioner, at de ikke har selvstyre, ikke har ret til selv at forhandle og ikke har ret til selv at være med til at prøve at finde løsninger - det er finansministeren, der sidder med diktatet og i forhold til regionerne jo også direkte sidder med og skal godkende den aftale, der bliver indgået.
Anders Samuelsen (NY), 2008-06-11:
Man kan faktisk vælge at se det forslag til vedtagelse, som ligger i dag fra Socialdemokratiet, SF, Det Radikale Venstre og Enhedslisten, som et første reelt bud på et samlet regeringsgrundlag for denne blok i Folketinget.
Jeg synes da, det er interessant at se, at nogle af de ting, der lægges vægt på, er, at der skal være mindre konkurrence i kommunernes opgaver, at man ikke må kunne straffe kommunerne, hvis de ikke lever op til aftalerne, og at man ønsker at sikre økonomi og råderum til kommunerne, så de kan leve op til alskens forventninger.
Er det virkelig blevet radikal politik?
Margrethe Vestager (RV), 2008-06-11:
Jeg tror, at noget af det her er lidt mere indirekte end som så.
Altså, jeg vil meget gerne tilslutte mig den konservative ordførers meget store ros til de mange, der har lavet aftaler, og for de allerallerfleste af de faglige parters vedkommende er det jo lykkedes at lave en aftale - en aftale, som giver et godt fundament for de næste 4 år.
Men når det er sagt, tror jeg, at det er vigtigt, at vi får lavet en kommission, som ser på, hvad det egentlig er, vi taler om, når vi taler løn.
Hvad taler vi egentlig om, når vi sammenligner løn?
for ikke engang der er der enighed.
Dernæst vil jeg sige, at spørgsmålet om rekruttering er et ret bredt spørgsmål, fordi det handler om arbejdsvilkår i sin helhed.
Jeg har nogle gange mødt folk, der siger: Jo, det er rigtigt - det med lønnen
det er en lønkamp, men vi vil også gerne have flere kollegaer, for hvis der ikke er kollegaer, kan vi ikke gøre vores arbejde, så kan vi ikke være til stede for de mennesker, som dels har brug for en faglighed, dels har brug for vores omsorg.
Der, hvor jeg synes regeringen svigter, er i det forhold, at man ikke skaber de reformer, som giver den arbejdskraft, der gør, at der kan være et råderum, for det er jo den mekanisme, der er, nemlig at den virkelig, virkelig hårde valuta, vi i øjeblikket dealer i, er, om der er de medarbejdere, der skal til, for at vi kan begynde at bruge de midler, der er til rådighed.
Det er det, vi mangler, og det er der, regeringen burde have været langt mere offensiv.
Line Barfod (EL), 2008-06-11:
Fru Margrethe Vestager talte om udfordringen med at sikre, at vi har kvalificerede medarbejdere til den offentlige velfærd fremover.
Det, der jo også får rigtig mange til at strejke, er, at de vurderer, at det er nødvendigt at gøre noget, hvis vi skal sikre, at der er nogen til at løfte det arbejde også i fremtiden.
Derfor vil jeg spørge, om De Radikale kan støtte de to krav, som bl.a. er formuleret af LO Storbyerne og Fagligt Ansvar, om, at der skal nedsættes en lønkommission, der skal se på, hvordan vi får ligeløn for mænd og kvinder og for offentligt ansatte og privatansatte, og om, at der skal skabes langt bedre rammer for kommuner og regioner ikke kun for at sikre bl.a. bedre løn- og arbejdsvilkår, men også for at kunne udvikle velfærden.
Kan De Radikale støtte, at de to krav lægges til grund, når vi skal se på, hvordan vi også kan sikre muligheden for at have dygtige medarbejdere fremover?
Henriette Kjær (KF), 2008-06-11:
Jeg mener, det hænger godt sammen.
Det hænger jo også rigtig godt sammen med, at Det Konservative Folkeparti er et socialt ansvarligt parti.
Vi har lavet en anbringelsesreform sammen med bl.a. SF, som giver kommunerne meget bedre muligheder for en tidlig indsats, og som sætter barnet i centrum.
Jeg mener, at der med den anbringelsesreform og det store arbejde, man har lavet fra Velfærdsministeriets side i forhold til udsatte børn, hvortil der også bliver givet penge over satspuljen, er penge til at tage hånd om de udsatte børn.
Jens Peter Vernersen (S), 2008-06-11:
Der ligger faktisk et meget, meget fint dokument i Sundhedsudvalget, bilag 48, der viser, at væksten i sundhedsudgifterne er blevet mindre - er blevet mindre - under VK-regeringen, at de har haft en mindre vækst under VK-regeringen, end de havde under den socialdemokratisk ledede regering; det skal jeg henvise til.
Jeg vil godt sige, at det er helt konkrete spørgsmål, jeg stiller.
Man har brug for sådan en strålekanon på Rigshospitalet - nu taler vi ikke medarbejderne - og den koster 1 mia. kr.
Den kan lave strålebehandling af børn, sådan at man kun lige rammer det sted, hvor der er kræft.
Det betyder, at børn helt sikkert ikke senere får kræft, som der ellers kan være risiko for.
Hvad vil man investere i hos De Konservative: skattelettelser eller en sådan strålekanon?
Så vil jeg sige i forhold til medarbejderne, at det jo præcis er det samme problem, man står i nu her.
Socialdemokraterne foreslog sidste år i august, at man skulle afsætte en pulje, sådan at man kunne finde en løsning på det offentlige arbejdsmarked.
Det blev afvist.
Så derfor står vi sikkert med problemerne, fordi man også dér hos De Konservative hellere vil give skattelettelser end være med til at løse det problem, som nu har plaget samfundet i 2 måneder.
Henriette Kjær (KF), 2008-06-11:
Jamen det er jo vigtigt, at der er en veluddannet sygeplejerske, der kan betjene strålekanonen.
Og derfor er det vigtigt, at hun eller han ser et incitament i forhold til, at det kan betale sig at gå på arbejde og tage nogle ekstra timer, så man kan udnytte strålekanonen hundrede procent.
Det er jo det, der netop er kernen i regeringens politik: Vi laver en sammenhængende politik, der ikke kun sikrer arbejdsudbuddet, men selvfølgelig også, at der foretages de nødvendige investeringer inden for sundhedsområdet.
Og det må man sige: Der er jo virkelig sket et løft, siden den socialdemokratisk ledede regering sad med regeringsmagten.
Det må man sige.
Der bliver behandlet nogle flere patienter nu, og der er indkøbt mere materiel end nogen sinde før.
Selv om jeg håber, at der går lang tid, inden Socialdemokraterne kommer til magten igen, så vil jeg gerne, hvis det sker, se, hvordan man stiller sig, når der igen skal være forhandlinger på det offentlige arbejdsmarked.
Det er en uhørt situation.
Det her er en leflen for de grupper på arbejdsmarkedet, som jeg kun tror man fremsætter, når man sidder i opposition.
Men igen vil jeg sige til hr. Jens Peter Vernersen, at man ikke kan stille tingene op på den måde.
Man kunne så også sige, om der så ikke skulle bygges en letbane mellem Ishøj og Lyngby i stedet for, så folk kunne køre mere miljørigtigt og vi kunne passe på kloden i stedet for for de samme penge - og sådan kunne vi jo blive ved ud i et utal af sammenligninger.
Og sådan kan man altså ikke føre politik.
Anders Samuelsen (NY), 2008-06-11:
Tak for det.
Venstres helt store bidrag til regeringssamarbejdet har selvfølgelig været skattestoppet, som har stået stort set nagelfast i alle de år, regeringssamarbejdet har varet.
Dansk Folkepartis store bidrag har været udlændingepolitikken.
Hvad har De Konservatives store bidrag til regeringssamarbejdet egentlig været?
Da Schlüter kom til magten i starten af 1980'erne, var der 10 pct. af de fuldtidsbeskæftigede, der blev ramt af topskatten.
I dag er det over 44 pct. af de fuldtidsbeskæftigede, der bliver ramt af topskatten.
Hvor har De Konservative været henne?
Henriette Kjær (KF), 2008-06-11:
Det synes jeg simpelt hen nærmest er for sjovt.
Vi har jo bidraget med to gange skattelettelser.
Det er klart, at det er De Konservative, der har presset på, for at vi overhovedet kom så vidt som til at få skattelettelser.
I starten, når vi sagde »skattelettelser«, grinede folk jo af os.
At det så ikke lige er topskatten, der er kommet med, skyldes jo, at der ikke er flertal for at røre ved topskatten.
Det kræver 90 mandater, og dem kan vi jo ikke mønstre.
Vi vil gerne være større, og det er da også dejligt, at Ny Alliance nu er kommet ind og hjælper os i kampen med at få gjort noget ved topskatten, men det gør det jo ikke alene.
Jeg synes absolut, det er godt nok, at vi har fået skattelettelser i to omgange, skattelettelser, der rammer bredt i den danske befolkning, og som har øget arbejdsudbuddet.
Det er et utrolig flot resultat, vi har fået hjem, og som vi er stolte af og glade for.
Men vores tid er ikke slut endnu.
Der har lige været folketingsvalg, og vi har en lang periode.
Næste år afleverer Skattekommissionen sin rapport og sine anbefalinger, og så tager vi debatten.
Vi håber selvfølgelig, at den påviser, at det vil være en god idé at fjerne topskatten, og så har vi det som et godt udgangspunkt at diskutere ud fra.
Flemming Bonne (SF), 2008-06-11:
Når jeg har bedt om ordet, er det, fordi jeg fornemmer, at den konservative ordfører er meget skråsikker på, at kommunerne er i stand til at finansiere de merudgifter, de står over for, samtidig med at de bokser med de sparekrav, der er.
En af de kommuner, jeg taler om, kæmper i forvejen med besparelser på 38 mio. kr. på driften alene.
Jeg er ikke sikker på det.
Henriette Kjær (KF), 2008-06-11:
Vi er et af verdens rigeste lande overhovedet.
Der er ikke født flere børn end tidligere, vi har ikke haft et babyboom her for nylig.
Jeg må sige, at hvis man ikke kan løse det her problem inden for den økonomiske ramme, man har i kommunerne, synes jeg ikke, man gør det godt nok.
Så mener jeg, at man prioriterer forkert.
Jeg er selvfølgelig enig i, at udsatte, sårbare børn skal have noget, der minder om allerførsteprioritering.
Dem skal vi sikre et godt liv.
Vi skal bryde den negative sociale arv.
Det går selvfølgelig ikke, at de har det dårligt og bliver misrøgtet af deres forældre.
Men kommunerne må kunne løse den opgave inden for rammen.
Flemming Bonne (SF), 2008-06-11:
Jeg vil bede ordføreren om at gøre sig den ulejlighed at prøve at gå ind og kigge på Indenrigsministeriets egne kommunale nøgletal og se, hvilke variationer der er kommunerne imellem.
Hvis de skal finansiere flere anbringelser, er det altså folkeskolerne, normalundervisningen og de ældre, det kommer til at gå ud over.
Jeg har jo altid i min naivitet opfattet Det Konservative Folkeparti som et rimelig socialt ansvarligt parti, men jeg bliver godt nok chokeret, når jeg hører de udmeldinger, der kommer nu.
Når pengene er delt ud til globalisering, velfærdsløft og regionerne, er der vel 200-300 mio. kr. tilbage til kommunerne, som man kan forhandle om.
Anders Samuelsen (NY), 2008-06-11:
Det er vel ikke helt godt nok at sige, at man ikke har mandater nok, og at der skal 90 mandater til at have et flertal.
Man har vel et eller andet sted også nogle hjertesager, som man brænder så meget for, at man er villig til at sætte noget mere ind på dem.
Sandheden er på nuværende tidspunkt, at den sammensatte marginalskat for folk, der tjener omkring 230.000 kr., er 55 pct.; for folk, der tjener omkring 350.000 kr. om året, er den 60 pct., og for folk, der tjener over 550.000 kr., er den over 70 pct.
Synes den konservative ordfører helt ærligt, at det er godt nok, efter at man har siddet på bænkene i 6-7 år?
Der står her i forslaget til vedtagelse, at, og jeg citerer: »Derfor pålægges regeringen at sikre økonomi og råderum til, at kommuner og regioner kan leve op til de forventninger, regeringen har skabt hos befolkningen … med løfter om bedre og mere velfærd, især i forhold til børn, folkeskole, ældre og sundhedsbehandling.«
Når man så sammenholder det med, at Enhedslistens ordfører, som lige var på, jo tolkede det her som et udtryk for, at der skulle kastes flere midler til kommunerne, flere penge ud til kommunerne, er det så en fejlfortolkning fra Enhedslistens side, eller er det en holdning, som Det Radikale Venstre står bag, altså øgede offentlige udgifter, også øgede offentlige udgifter i kommunerne?