Magnus Heunicke (S), 2014-04-04:
Den gode nyhed til spørgeren her er, at de strategiske analyser, som jeg husker blev sat i gang, da spørgeren selv besad det embede, som jeg nu besidder, nemlig som transportminister, netop er udkommet.
Hvis man dykker ned i dem, vil man netop kunne se, at vi stadig væk regner på selve økonomien i Kattegat, men landsdelstrafikmodellerne er nu udkommet, og jeg tror, det var i sidste uge, de faktisk blev offentliggjort.
Den helt entydige konklusion er, at timemodellen ikke er en modsætning til Kattegat.
Man kan nærmest sige, at for få en Kattegatforbindelse skal man have en timemodel.
De er nærmest hinandens forudsætninger, ikke forstået på den måde, at timemodellen vil være spildte penge, hvis ikke Kattegat kommer, naturligvis, men at Kattegat vil forudsætte, at der vil være investeringer på linje med timeplanen.
Derfor er svaret på spørgsmålet: Vi har afventet disse landsdelstrafikmodeller, de strategiske analyser er kommet, og konklusionen er entydigt, at det her ikke er i modstrid med visionerne om en fremtidig eventuel Kattegatforbindelse.
Tak for det.
Jeg vil da gerne starte med at takke for den positive modtagelse af lovforslagene her.
Det glæder mig oprigtigt, at så mange bakker op om forslagene.
Og det glæder mig faktisk også – ud over, at der kan være politisk debat, hvilket jeg også er en stor tilhænger af at vi har – at selve formålet med lovforslaget, nemlig at styrke den kollektive trafik og indføre det, som nogle åbenbart har døbt et flagskib, er at få det flagskib sendt fra land og få styrket den kollektive trafik så markant og afgørende, at faktisk selv de partier, som har tilkendegivet, at de formentlig vil stemme imod, afhængig selvfølgelig af udvalgsbehandlingen, jo har sagt, at man sådan set er enige i, at det her flagskib vil være en styrkelse af den kollektive trafik.
Det glæder mig enormt meget, at det er tilfældet, fordi det jo vil betyde forbedringer, som virkelig vil kunne mærkes rundtom i hele Danmark.
For det første gennemfører vi timemodellen mellem de fem største byer i Danmark.
Det betyder jo, at man i fremtiden vil kunne komme til både København, Aarhus og Esbjerg på bare 1 time, hvis man sætter sig i toget i Odense.
For det andet elektrificerer vi den resterende del af hovednettet.
Det betyder, at vi får en langt grønnere og langt mere moderne togbetjening med eltog.
Og for det tredje er der jo også en række andre projekter, som også vil gavne passagererne, og det er i hele landet.
Der bliver etableret en ny bane til Billund.
Vi styrker Ny Ellebjerg som trafikknudepunkt.
Vi styrker passager- og godstrafikken i Nordjylland, skaber øget banekapacitet mellem Herning og Holstebro og laver ekstra spor ved Gødstrup til gavn for det kommende supersygehus.
Alt sammen er med i den her plan.
Vi må også være helt ærlige og sige, at som man jo ved, og som vores erfaring fra store, rigtig store infrastrukturanlæg siger, vil der jo også være protester mod anlæggene, selvfølgelig navnlig i anlægsfasen.
Og med så stort et projekt her kommer vi ikke uden om, at der også kommer til at være det her.
Det er derfor, vi i dag behandler to lovforslag samtidig, for vi gør alt, hvad vi kan for at begrænse ulemperne mest muligt.
Men vi må også sige, at hvis vi skal forbedre infrastrukturen til gavn for borgere og samfundet, er der beklageligvis ikke nogen vej uden om ulemper i en vis periode.
Det handler så om at gøre det bedst muligt.
Nummer 1 er selvfølgelig, at rejsetiderne vil forbedres markant.
Når man fremover skal i skole, på arbejde eller besøge venner og familie, vil man kunne gøre det på langt kortere tid.
Vurderingen er – og prøv lige at høre det tal her – at de rejsende vil spare 9 mio. timer hvert eneste år med timemodellen som helhed.
Det er 9 mio. timer, som man kan bruge på alt muligt andet end at sidde i toget, når man er kommet frem til sin endestation.
Den tid er jo en af grundene til, at det her er fantastisk godt og er noget, der styrker vores produktivitet som nation, fordi det, nummer 2, skaber arbejdspladser her og nu.
Det har vi talt om – og 20.000 job her og nu i form af de medarbejdere, som skal ud og udføre det her arbejde – men det styrker også vores konkurrenceevne og vores produktivitet, at vi kan komme hurtigere frem til vores arbejde frem for at sidde i toget og vente på at komme frem.
Som nummer 3 er det jo til gavn for vores passagerer, at vi får elektrificeret jernbanen.
Vi har lige i denne uge skullet håndtere endnu en skandale i IC4-projektet.
Jeg synes, at det store fremskridt her er, at det nu er slut med at lægge planer for, at IC4 skal spille en vigtig rolle for fremtidens danske jernbane.
Nej, for IC4 er gårsdagens teknik, det er diesel.
Nu bliver det eldrift, og eltog kan man altså køre hurtigere og miljørigtigt, og man kan købe dem som færdigproduceret, gennemprøvet hyldevare i resten af Europa til at sætte ind i den danske trafik.
Det understreges jo også af – og der er også blevet sagt her, og det er blevet sagt af de partier, som siger, at de stemmer imod – at selve timemodellen jo blev formuleret i 2009 som en fælles vision for den danske jernbane i en meget, meget bred politisk aftale mellem både Venstre og Konservative og Liberal Alliance, som altså sagde, at de også var store tilhængere af visionen, timemodellen, og selvfølgelig også S, SF og Dansk Folkeparti, som jo nu tager ansvaret for at få det ført ud i livet sammen med Enhedslisten og selvfølgelig også Det Radikale Venstre i regeringen.
Den vision for den danske jernbane kan vi i dag tage et skridt på vej til at realisere.
Men som jeg indledte med at sige, kan loven jo ikke stå alene.
Der er brug for nogle bestemmelser, der på den ene side beskytter projekterne mod fordyrelse og på den anden side giver mulighed for at hjælpe de borgere, der bliver særlig berørt af projekterne, ved at give mulighed for en tidligere overtagelse af deres ejendom end de regler, vi har haft hidtil, har foreskrevet.
Derfor er det altså, at vi har to lovforslag på dagsordenen i dag.
Det, jeg taler om nu, er L 173, der indeholder mulighed for at nedlægge forbud, pålægge byggelinjer samt foretage – og det er det her, der er interessant for borgerne – fremrykket ekspropriation.
Det er noget, man har arbejdet med i lang tid i forbindelse med at anlægge veje, og det er de hovedprincipper, vi nu overfører til det her lovforslag – hovedprincipperne i det.
Fordelene ved at have sådan nogle generelle hjemler i jernbaneloven bliver jo, at man på et langt tidligere tidspunkt i et projektforløb kan få mulighed for at benytte bestemmelserne, uden at man skal afvente det allersidste punktum på papiret, før man kan få hjemlerne tilvejebragt i en projekteringslov.
Så nu bliver det til en konkret vurdering af, hvornår et projekt har så fast en karakter, at den myndighed, der har ansvaret for projekteringen, kan bruge de foreslåede nye bestemmelser i jernbaneloven.
I den konkrete vurdering indgår en lang række momenter, herunder om der er indgået politisk aftale – og det er der – om at arbejde videre med et konkret baneprojekt, og om der er bevilget penge til projekteringen og til det konkrete anlæg.
Projektet skal med andre ord være så langt i processen, at det konkret vurderes, at projektet vil blive gennemført i praksis.
Det er jo noget af det, vi taler om i dag.
Hvad angår bestemmelserne her, er jeg jo godt klar over, at det også kan være bebyrdende for lodsejerne, hvis ejendommene bliver pålagt byggelinjer, men for det første ville de pågældende også blive mødt med byggelinjer, hvis der i stedet var tale om et vejprojekt – fordi det er samme principper, vi bruger her – og for det andet sikres de samme lodsejere de her rettigheder, herunder mulighed for at komme af med deres ejendom mod erstatning, hvis byggelinjen virker særlig bebyrdende for de pågældende.
Samtidig indføjes der også en generel mulighed for at fremrykke ekspropriation, som ikke er betinget af, at de pågældendes ejendom er pålagt byggelinjer.
Muligheden foreligger for de lodsejere, der berøres særlig indgribende af et kommende anlægsprojekt, og det vil sige, at de med stor sandsynlighed senere vil skulle eksproprieres.
Disse lodsejere kan, hvis de samtidig er i en særlig vanskelig situation – det kan f.eks. være, at man lige er blevet skilt, ramt af sygdom eller jobtab eller andet – anmode om at blive eksproprieret allerede i projekteringsfasen. Med de ord vil jeg sige, at jeg ser meget frem til den videre behandling af forslagene.
Det er kæmpestore forslag, også meget omfattende, og derfor tror jeg også, man må forudse, at der kommer mange spørgsmål i udvalget, og der vil vi bestræbe os på at besvare dem så hurtigt og selvfølgelig også så grundigt og detaljeret som overhovedet muligt.