Johs. Poulsen (RV), 2008-11-18:
Når man har hørt på den nu snart 3 timer lange debat i dag med afsæt i forespørgslen, kan man godt gå hen og få det indtryk, at man lever i forskellige verdener, afhængig af hvem man spørger.
På den ene side er der nogle, der tegner et billede af, at alt stort set er idel lykke, det hele kører, som det skal, og tingene er i orden.
På den anden side tegnes der et billede af, at alt er elendighed, vi står ude i regn og kulde, som fru Mette Gjerskov sagde, på apostlenes heste og venter på busser, der ikke kommer, og det hele er helt, helt forfærdeligt.
Jeg tror sådan set ikke, at nogen af billederne er korrekte, og jeg synes egentlig, at det ville klæde Folketinget og debatten, hvis man måske i lidt højere grad fokuserede på nogle af de områder, hvor man dokumenterbart kan konstatere, at her er der ting, der kan forbedres i forhold til de målsætninger, vi gerne vil opnå i forbindelse med kollektiv trafik og det at flytte folk fra specielt individuelle biler til busser og tog og med de miljøgevinster, der ligger i forlængelse af det, og det, vi også gerne vil sikre, nemlig at der er en fundamental service i vore byer, men for den sags skyld også på landet, som betyder, at hvis ikke man har mulighed for at transportere sig individuelt, f.eks. på cykel eller anden måde, så har et andet tilbud i form af en kollektiv trafik, der fungerer.
Der må man jo nok sige, at hvis man kigger nærmere efter under de mange ord, er der naturligvis nogle steder, hvor der er udfordringer, som trænger til at blive belyst nærmere, og som trænger til at blive - hvad skal man sige - taget hånd om.
Først og fremmest synes vi fra radikal side, at der hvor man må konstatere, at busdriften er presset, er i de tyndtbefolkede dele af landet, og det er i landsbyer.
Der er der hårdt pres på, forstået på den måde, at vi kan konstatere dokumenterbart, at der bliver færre ruter og færre afgange, og derfor bliver det også sværere for de mennesker, der er afhængige af den kollektive trafik, at kunne bo og leve det pågældende sted, hvis man rent faktisk skal transporteres.
Der har i dag været en debat om navngivne gymnasier.
Den kan man selvfølgelig godt forlyste sig med, men det er jo en kendsgerning i alt fald, at man bliver nødt til at have en fundamental service på busområdet i landsbyer og landområder, hvis man vil sikre, at folk kan bo i landsbyer og landområder og f.eks. frekventere ungdomsuddannelserne, der som oftest ligger i en lidt større by.
Der bliver selvfølgelig nødt til at være en service, der er i orden på de områder, som gør, at man rent faktisk kan nå frem.
Jeg synes, at det, man bør fokusere fremadrettet på - ikke mindst når man skal investere i fremtiden - er at sikre, at sådan nogle helt fundamentale serviceområder rent faktisk også er dækket ind.
Der kan man så diskutere, om det kræver flere penge eller ej.
Jeg synes ikke, at man kan afvise, at det kunne betyde, at der skulle flere penge til.
Det skulle måske være i en anden form, end vi har set det hidtil, og jeg er sådan set enig med de ordførere, bl.a. fru Henriette Kjær, der har sagt, at der jo hverken miljømæssigt eller på anden måde er noget sjov i, at der kører nogle store tomme busser rundt i nogle områder, som rent faktisk hverken til opfyldelse af miljømæssige eller servicemæssige mål bidrager positivt, men at man i stedet finder mere intelligente løsninger.
Det er da også meget mere interessant set med vores øjne, og derfor har vi også lagt vægt på, at man fokuserer på de erfaringer, som drages både indenlands og udenlands, hvor man målrettet satser på, at kunden oplever tilbuddet som spændende og godt og interessant.
Der er man faktisk også i stand til at tiltrække flere passagerer.
Det skal vi naturligvis lære af, og det skal vi naturligvis bruge til noget fornuftigt, og det synes vi man først og fremmest skal have fokus på.
Men i forhold til den debat, der har kørt om statsligt medansvar - og der undrer vi os lidt over, at regeringspartierne og Dansk Folkeparti ikke kunne se det - synes vi naturligvis også, at der samlet set også er et statsligt medansvar for, at tingene fungerer ordentligt.
Jeg er enig i, at det er kommunerne og regionerne, som har det primære ansvar, og som udgangspunkt har ansvaret for busdriften, men naturligvis er det statens ansvar, hvordan man så at sige lægger rammerne til rette, og specielt i forhold til regionerne har staten et medansvar, fordi man har indrettet regionernes finansiering på den måde, man nu engang har.
Kommunerne kan dog lave en tværgående prioritering.
Det vil sige, at de kan vælge at flytte penge fra et område til et andet område og dermed prioritere den kollektive trafik i form af busserne, hvis de ønsker det, og for den sags skyld også gøre det modsatte, hvis de ønsker det.
Regionerne er derimod sværere stillet i den sammenhæng.
De kan flytte en ganske lillebitte smule rundt, men der er meget stærke begrænsninger på, hvad man kan flytte rundt i regionerne, og det skyldes jo, at man har lavet en finansiering, hvor man ikke selv skaffer sig sine indtægter og heller ikke selv må flytte rundt og lave tværgående prioriteringer, som man ellers må i alle andre politiske fora.
Det synes vi er et problem, og man har naturligvis et statsligt medansvar for, at man har en sådan finansieringsmodel, og vi så meget gerne, at man fik kigget nærmere på det og dermed fik givet mere frihed også til regionerne i forhold til at løse deres opgaver, hvor de er bundet meget op på det i dag.
Derfor skal jeg på vegne af Det Radikale Venstre fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse
»Folketinget lægger vægt på, at det som udgangspunkt er kommunerne og regionerne, der har ansvaret for beslutninger om service - og dermed finansiering - af bustrafikken.
Samtidig anerkender Folketinget, at staten har et medansvar for, at busdriften kan opretholdes på tilfredsstillende og velfungerende vis.
Folketinget opfordrer på den baggrund regeringen til sammen med kommuner og regioner at bygge videre på de positive erfaringer fra Helsingborg, hvor passagertallet er steget 18 pct. fra 2004 til 2006.
Fremgangen skyldes blandt andet klare målsætninger, en langsigtet strategi, samt at busselskaberne får en bonus efter passagertal og passagertilfredshed.
Der er tilsvarende forsøg i Danmark, som foreløbig viser meget gode resultater,
og Folketinget opfordrer til, at disse erfaringer inddrages i en fremadrettet forbedring af busdriften.
Endelig hilser Folketinget det velkommen, at regeringen i den kommende investeringsplan vil investere massivt i den kollektive trafik.
Folketinget opfordrer regeringen til at have fokus på sammenhængen i den kollektive trafik og mellem transportformerne i forbindelse med investeringsplanen.«