runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Merete Riisager (LA), 2012-02-23:
Næh, men det er måske også en rigtig god beskrivelse af, at der jo er nogle markante forskelle på at være liberal og konservativ.
For mig at se er det at være borgerlig altså også at udvise tillid til dem, man har givet et hverv, og sørge for, at de kan udføre det, i stedet for at sidde og diktere, præcis hvad de skal gøre, helt ned til, hvad for en tekst de skal gennemgå sammen med eleverne.
Det overrasker mig meget, at ordføreren siger, at faglighed ikke spiller nogen rolle i denne sammenhæng, for fagligheden er for Liberal Alliance det fuldstændig afgørende parameter for grundskolen, og det er den, vi skal holde fokus på hele tiden.
Så hvis kanonlisterne ikke har noget som helst med faglighed at gøre, undrer det mig meget.
Lene Espersen (KF), 2012-02-23:
Jamen jeg synes jo, at det, der kommer fra Liberal Alliance, er så selvmodsigende, for på den ene side siger Liberal Alliance, at man ikke skal stille nogen krav til hverken lærere eller skole, at det skal de liberale kræfter nok klare af sig selv, og på den anden side siger Liberal Alliance, at man alligevel skal have meget fokus på fagligheden.
Man kan jo ikke have fokus på fagligheden, hvis ikke man stiller nogle krav, og vi har stillet en lang række bindende krav til folkeskolen for at sikre os, at børnene lærer det, de skal, og det står vi selvfølgelig fast på, vil jeg sige.
Så vi er meget optaget af fagligheden i Det Konservative Folkeparti.
Men det, vi diskuterer i dag, er kanonlister.
Vi taler om, hvorfor et bredt flertal i Folketinget har besluttet sig for, at der er bestemte værker og bestemte historiske begivenheder, som vi ønsker at alle danske elever, der går i folkeskolen, skal have kendskab til.
Det handler om vores almendannelse, om noget, der kitter os sammen som nation, og det kan man slet ikke putte ind under sådan en faglighedshat.
Det handler simpelt hen om at have en fælles referenceramme, og det synes vi er vigtigt, hvis Danmark som nation skal bestå, og hvis danskerne som folk stadig væk skal have noget fælles at referere tilbage til.
Annette Vilhelmsen (SF), 2012-02-23:
Jeg er glad for, at det blev rettet, at det ikke var mig, der talte om stressede lærere.
Jeg har talt om så meget andet.
Mit spørgsmål går egentlig på, hvordan man får en kvalitetsdiskussion om folkeskolen og en forholden sig til, at vi vil være meget ambitiøse på vegne af vores folkeskole.
Når vi principielt ikke er for kanonlister, men bakker op om, at der ligger en beslutning om det – og det gør vi – er det, fordi vi ikke mener, at kanon er en sag for Folketinget.
Vi laver politik her, og kanon er noget for folkeskolen, det er ikke en politisk sag.
Det er det, vi synes.
Mit spørgsmål går på, om Konservative kunne synes, det var interessant at prøve at tage en værdimæssig diskussion om folkeskolen og ikke en specifik diskussion om værker, men simpelt hen en diskussion om, hvordan vi vil leve op til formålsparagraffen i folkeskolen om demokrati, medborgerskab osv.
Lene Espersen (KF), 2012-02-23:
Jeg vil gerne sige til fru Annette Vilhelmsen – for jeg lyttede faktisk til, hvad fru Annette Vilhelmsen sagde om det med, hvordan vi får en endnu bedre folkeskole – at jeg tror, der er meget, som Socialistisk Folkeparti og De Konservative kan blive enige om.
Jeg er faktisk enig i fru Annette Vilhelmsens tanker om didaktik og også i det hele taget om den debat, der er startet, og som handler om, at lærerne skal undervise efter viden og ikke efter vane.
Der skal være nye måder, hvorpå vi kan lære lærerne at lære fra sig på den rigtige måde.
De skal både prøve at bruge nye former for formidling, hvad enten det er via it eller andet, og de skal faktisk også bruge den nyeste forskning i, hvordan tingene fungerer.
Jeg har selv været ekstremt inspireret af en kvindelig hjerneforskers bog, der handler om, hvordan pigers og drenges hjerner udvikler sig forskelligt.
Faktisk bør det også tages med i undervisningen, at man har forskellig evne til at koncentrere sig i løbet af et folkeskoleforløb.
Det er bare ikke det, debatten her i dag handler om.
Det var derfor, jeg sagde til fru Merete Riisager, at jeg ikke har noget imod at diskutere faglighed, og hvordan vi får en bedre folkeskole.
Det er bare ikke det, debatten i dag handler om.
Men det ser vi frem til i forbindelse med kommende drøftelser om folkeskolen.
Annette Vilhelmsen (SF), 2012-02-23:
Jeg tror, hjerneforskeren, der beskæftiger sig med området, er Ann-Elisabeth Knudsen, og noget af det, hun kommer med, er også ganske spændende.
Det, vi diskuterer i dag, er lige præcis kanonen.
Så er der faktisk også et spørgsmål i forhold til historie, som vi ikke kan vide så meget om, fordi det sådan set stadig væk er ganske nyt, hvordan historiekanonen vil udvikle sig.
Men det, som jeg synes kunne være spændende at høre fra De Konservative, selv om fru Lene Espersen taler på vegne af fru Mai Henriksen, er, hvordan vi med kanonen sikrer, at eleverne får mulighed for at beskæftige sig med det, som vi med vores måske manglende fantasi ikke har fået øje på er et af værkerne.
Det kan godt være, at vi synes, Rifbjerg er interessant og spændende, men det er jo også en værdimæssig beslutning, at Rifbjerg er mere spændende end f.eks. Michael Strunge, som larmer ved sit fravær på listen.
Lene Espersen (KF), 2012-02-23:
Man kan altid diskutere, hvordan man kan få flere værker ind, men jeg vil sige, at jeg af egen erfaring, fordi jeg selv har to børn, der går i folkeskolen, hvoraf den ældste faktisk går i 3. klasse, har oplevet, at noget af det her kommer ind i undervisningen og faktisk bliver brugt på en utrolig dynamisk måde.
Jeg ved fra historiekanonlisten, at både Tutankhamon som repræsentant for den egyptiske kultur og Solvognen er på listen for 3. og 4. klasse.
Solvognen har min søn allerede beskæftiget sig med.
Der har historielæreren meget, meget flot formået at kombinere noget af det, vi ønskede de skulle få formidlet i historie, med at tage rundt og set det i det danske landskab og dermed også få flyttet nogle af de urolige drenge lidt ud, så de får noget frisk luft. Så jeg har faktisk meget stor tiltro til, at folkeskolelærerne kan bruge det her proaktivt og også bruge nye undervisningsmetoder til at få gjort det levende og spændende.
Jeg er faktisk blevet imponeret over, hvor meget mit eget barn har lært i historie.
Han går trods alt kun i 3. klasse.
Alex Ahrendtsen (DF), 2012-02-23:
Det har virkelig været en debat med vitaminer, og det skal de ærede kolleger have mange tak for.
Jeg har en særlig tak til fru Lene Espersen, som sagde noget uhyre væsentligt, ganske prunkløst og enkelt.
Vi har noget, der binder os sammen, sagde hun, vi har noget, der binder os sammen, også noget mellem Enhedslistens ordfører og Dansk Folkepartis ordfører, hvor svært det måtte være at forstå.
Vi har noget, der binder os sammen.
Det er væsentlige ord at lægge sig på sinde.
Og jeg synes, at vi hele tiden skal huske dem.
Det er derfor, vi sidder her alle sammen.
Vi bekymrer os jo om Danmark og det danske folk.
Vi har noget, der binder os sammen.
Dog vil jeg sige, at der er lang vej igen på nogle områder, og især bekymrede Liberal Alliance mig.
Jeg synes, at de viser en særlig form for hippieliberalisme eller Christianialiberalisme.
Derfor er det måske ikke så underligt, at Liberal Alliance i dag hænger sammen med det røde flertal, men sørgerligt er det.
Jeg skal forklare, hvorfor jeg synes, at det er sørgeligt.
Altså, det burde egentlig være klart for alle, at i dag lever vi ind i en medie- og facebookkultur.
Konkurrencen fra fjernsyn, spil, radio, internet osv. er jo helt enorm.
Og hvis vi ikke tager den udfordring op, risikerer vi jo bare at blive nogle grønsager, som lever i nuet, og som går hen til den nærmeste pizzabutik, og som ikke kender til det her vidunderlige samfund og land, som vi bor i, og som ikke kender til den strid og den kamp, som vore forfædre har ført for, at vi kan stå her i dag.
Og det har de jo gjort på baggrund af noget, nemlig på baggrund af en kultur, som ikke er tilfældig.
Det er vores opgave at sørge for, at eleverne får det med.
Det er vores opgave som politikere at sikre et dannelsesniveau.
Vi er valgt til at gøre det.
Vi er ikke valgt til bare at sige, at det er ét fedt, og at det må lærerne selv om, de har deres frihed, vi har tillid til dem, og der sker ikke noget.
Nej, vores opgave er at modvirke vilkårlighed, så Hassan fra Vollsmose og Sofie fra Vedbæk har noget at være fælles om, så de har noget, der binder dem sammen.
Jeg vil gerne takke for debatten endnu en gang.
Jeg synes, at den har været virkelig opløftende på mange måder, selv om der er lang vej endnu for venstrefløjen, før den indser, hvor vigtigt det egentlig er med kanonlister.
Til sidst vil jeg takke for ministeren for de gode indlæg og for, at hun én gang for alle har slået fast, at lærerne skal følge loven, de skal gøre, hvad der bliver sagt her fra Folketinget, det er vigtigt.
Lars Christian Lilleholt (V), 2012-02-23:
[Lydudfald]
... takke ministeren for den meget,meget klare melding, at ministeren står ved aftalen, og at ændringer i aftalen kræver enighed mellem parterne.
Med den meget klare melding kan Venstre stemme for det forslag til vedtagelse, som en række partier i dag har fremsat, herunder regeringspartierne.
Jeg takker også for bemærkningen om mulighederne for at udvikle offshoreområdet.
Det er et område, som beskæftiger rigtig, rigtig mange mennesker, og hvor der er et stort potentiale, og hvor der er en stor eksport af knowhow og viden.
Lene Espersen (KF), 2012-02-23:
Jamen det er jo sådan set det, der er noget af det mest bekymrende ved debatten i dag.
Det kommer ikke bag på mig, at Enhedslisten, Socialistisk Folkeparti og Det Radikale Venstre har haft de holdninger, som de har haft, men at Liberal Alliance, der sådan set betegner sig selv som et borgerligt parti, har så kulturradikal en holdning til tingene, synes jeg faktisk har været det mest overraskende ved debatten her i dag.
Det har fuldstændig været en kopi af hr. Anders Samuelsens gamle parti, Det Radikale Venstre.
Jeg må sige til fru Merete Riisager, at kulturkanonen intet har at gøre med det faglige niveau i folkeskolen.
Jeg ved ikke, hvorfor det skal rodes ind i den her debat.
Det har vi i Det Konservative Folkeparti meget klare holdninger til.
Det her handler om, hvordan vi sikrer sammenhængskraften i vores samfund.
Det handler om, hvordan vi sikrer dannelsen af vores børn, og om at have en fælles referenceramme i forhold til vores historie og det sted, vi kommer fra.
Og det ser jeg ikke som nogen som helst form for diktat over for lærerne; jeg ser det faktisk som en forudsætning for, at vi har en fælles historiefortælling i vores folkeskole.
Merete Riisager (LA), 2012-02-23:
Ordføreren beskriver, hvor fattigt eller måske ligefrem sjælløst det er ikke at gå ind for en centralistisk bestemt liste over forfatterskaber.
Jeg må spørge ordføreren: Hvordan er det lige, at et hyrdebrev skal forbedre fagligheden og formidlingen af dansk kulturarv, som ordføreren tilsyneladende er inde på?
Hvordan skal den her tvangsforanstaltning, hvor vi presser noget ned i halsen på lærerne, som de ikke ønsker, som de ikke har bedt om, som de ikke synes hører hjemme i undervisningen, forbedre fagligheden og formidlingen af dansk kulturarv?
Nej, nu var det bestemt heller ikke formen, jeg her talte om.
Man skal jo kunne undervise i form af tilstedeværelsesundervisning, man skal kunne undervise digitalt, man skal kunne gå ud af skolen osv.
Det er ikke metoden her, der er vigtig for mig.
Det, jeg siger, er, at vi skal kunne udvikle nogle faglige portaler, hvor lærerne får en større tilgængelighed til materialerne, og hvor der hele tiden opbygges en faglig dynamik og en faglig kerne.
Det er for mig at se langt mere interessant end at have lister, som er fastfrosset i tid og sted, og det er for mig at se en bedre måde at kvalificere materialet, kvalificere fagligheden og den kulturelle kerne, som ligger i fagligheden, på.
Karen Ellemann (V), 2012-02-23:
Ordføreren taler for de her dynamiske netværk, de her dynamiske inspirationskilder, og jeg er fuldstændig enig med ordføreren i det.
Er de to ting her modsætninger?
Merete Riisager (LA), 2012-02-23:
Der er bestemt ikke noget dårligt ved selve forfatterskaberne.
Det, jeg siger, er, at kanonlisterne fastfryser fagligheden, og det er det sidste, vi har brug for i en dynamisk verden.
Vi har hverken brug for at fastfryse fagligheden eller kulturen; det skal være dynamiske objekter, som hele tiden bevæger sig og udvikler sig.
Lars Dohn (EL), 2012-02-23:
Den her stikprøve, som kun er en stikprøve, viser, at kun 60 pct. af dansklærerne konsekvent anvender kanonlisterne, og at 46 pct. af historielærerne konsekvent anvender dem.
Nu bliver der sagt, at det ikke skal være med fængsling, men med hvilke midler skal undervisningsministeren sørge for at gennemtvinge det her, og hvordan hænger det sammen med dansk folkeskoletradition at gennemføre et sådant raid?
Nu vil jeg selvfølgelig lige afvente og høre, hvordan ordføreren vil ordbelægge svaret.
Lene Espersen (KF), 2012-02-23:
Det, som den konservative ordfører, fru Mai Henriksen, foreslog ministeren på samrådet, var, at der blev sendt et hyrdebrev ud.
Det synes jeg selv ville være et ganske udmærket forslag.
Jeg synes, det er vigtigt, at den ansvarlige minister får understreget, at det, vi har forpligtet os til i fællesskab herinde politisk i forbindelse med folkeskoleforliget, er noget, der skal undervises i.
Jeg anerkender da, som ministeren sagde, at for deles vedkommende, bl.a. af historiekanonen, er der tale om en udrulning, om man så må sige, af det på undervisningsniveau.
Men jeg synes, der skal gøres noget ved det, og jeg synes, det er vigtigt at sende et politisk signal om, at det her betyder noget for os, for det betyder noget for vores børn, at de ved, hvor de kommer fra, og at vi har en alment dannende undervisning tilfælles, uanset hvor man bliver undervist i den danske folkeskole.
Lars Dohn (EL), 2012-02-23:
Er det ikke i ordførerens interesse at få undersøgt lidt dybere, hvorfor de her vældig gode forslag ikke bliver anvendt, for tankerne med det fra forslagsstillernes side er jo formentlig rigtig gode?
Hvorfor er det ikke lykkedes?
Er det ikke interessant for os politikere at vide det?
At sende et hyrdebrev – ja, det kender vi vel nok lidt virkningen af.
Det er ikke for at underkende ministerens gennemslagskraft, men vi får efterhånden så mange breve.
Lene Espersen (KF), 2012-02-23:
Nu har vi jo, vil jeg sige til hr. Lars Dohn, et folkestyre i Danmark.
Et demokrati hviler jo altså på, at vi her i Folketinget har truffet en beslutning om noget.
Der er blevet lavet en aftale, et forlig, på det her område, på folkeskoleområdet, og det skal lærerne efterleve.
Hvis der er nogen, der ikke har forstået det, skulle de nok ikke have valgt at blive lærere, for så svært er det altså ikke at forstå disse kanonlister.
Jeg kan selvfølgelig ikke vide, om det simpelt hen er på grund af manglende efteruddannelse eller det er manglende vilje fra lærernes side ud fra nogle af de argumenter, vi har hørt her i dag, om, at der måske var noget andet, de syntes der var bedre at undervise i.
Uanset hvad synes jeg, det er vigtigt, at vi sender det signal til lærerne, at de naturligvis skal efterleve det, vi har aftalt.
Annette Vilhelmsen (SF), 2012-02-23:
Nu kan jeg jo ikke vide, hvad det er for en skole, hr. Alex Ahrendtsen har gået i, men i den folkeskole, jeg har været så heldig at gå i, har det da i hvert fald været sådan, at vi har skullet tygge os igennem både »Løgneren« og Blixens værker osv., så jeg tror, vores oplevelser af det her er meget forskellige.
Jeg er enig i det så langt, at det er rigtig vigtigt, at vi har en fælles kulturbaggrund, kulturindsigt og kulturforståelse; så langt er jeg helt enig.
Men jeg er ikke enig i, at det er noget, vi skal gå ind og vedtage politisk.
Jeg synes – og det er jo også den tilgang, vi har til det i SF – at det er samtalen om kulturen, og at det er det liv, der leves i kulturen, der er det vigtige, og som vi skal sørge for at rammerne er til stede for, og at vi, når vi som Folketing beslutter, hvad der er rammerne for folkeskolen, så gør det i tillid til, at lærerne er uddannet med baggrund i denne forståelse og hele den demokratiopfattelse, vi har, og at de møder et fagligt grundlag, som gør, at de er i stand til at udføre deres opgave.
Og det, der er det allervigtigste, er, at vi skal være inspirationen til, at den her debat kan fortsætte.
Vi kan ikke lave lister over det, for hvis vi gør det, vil man begynde at vinke af, og så er diskussionen om alt det, der ikke står på listen, måske ikke så væsentlig.
Så vi er enige i det med en fælles kulturbaggrund, men vi er ikke enige i, at det er noget, som man skal beslutte politisk.
Alex Ahrendtsen (DF), 2012-02-23:
Tak for den fine tale.
SF taler på linje med Det Radikale Venstre om tillid og frihed – og det er jo godt nok – der er masser af tillid og masser af frihed til folkeskolen og folkeskolelærerne.
Men er SF ikke enig med Dansk Folkeparti i, at denne tillid ikke har været nok til at sikre, at der var en fælles referenceramme, en fælles kultur, og at der er historiske begivenheder og værker, som vi alle kommer til at stifte bekendtskab med i skolevæsenet?
For mit eget vedkommende kan jeg som eksempel på det nævne – og der er masser af eksempler – at jeg ikke er stødt på nogen af disse værker eller forfatterskaber, der i dag er en del af kanonlisten, da jeg gik i skole – ikke ét af dem.
Så mit spørgsmål er: Er det ikke Folketingets opgave at udstikke rammerne for, hvad vi anser for at være væsentligt for det danske folk at kende til, både historisk og litterært?
Lars Dohn (EL), 2012-02-23:
Jeg kan forstå på ordføreren, at kánon virkelig er kanón.
Altså, det er virkelig en gave til det danske folk og den danske folkeskole.
Hvis nu der er noget, der ikke virker, tror jeg også, at man som lovgiver skal se på, hvorfor det ikke virker.
Hvorfor har lærerne ude i skolen ikke taget den gave til sig?
Er det ikke noget, der vækker nogle tanker hos ordføreren?
Engang var der noget, der hed stænklappeloven, og det var vist kun dem, der producerer, sælger og monterer stænklapper, der syntes det var en god idé.
Den lov afskaffede man igen.
Peger den her stikprøveundersøgelse ikke i retning af, at der skulle gøres de samme overvejelser nu?
Alex Ahrendtsen (DF), 2012-02-23:
Jeg ved ikke, om man skal sammenligne dansk kultur og historie og litterære værker med stænklapper; det minder mig lidt for meget om socialistisk tankegods.
Det, der er sagen, er jo, at folkeskolelærerne ikke har fulgt loven om forpligtende kanonlisteundervisning, som Folketinget har vedtaget.
Og hvad enten de kan lide det eller ej, skal de jo gøre det.
Der har været et flertal i Folketinget, som har ment – og stadig væk mener – at det er en god ting, at vi har en fælles kultur; at der er noget, vi alle har kendskab til, så det hele ikke bare handler om at tale om stænklapper eller finanskrise eller huspriser.
Mennesket er andet end et økonomisk dyr.
Mennesket er også sprog, kultur, historie.
Lars Dohn (EL), 2012-02-23:
[Lydudfald]
... socialistisk tankegods.
Det burde vi have lært af.
Vi fra Enhedslisten har i hvert fald lært rigtig meget af det.
Og derfor synes vi, det er en rigtig god måde at arbejde på, når man lytter til græsrødderne og hører, om det fungerer godt derude.
Omvendt kan jeg sige, at der i den egn, hvor jeg kommer fra, var en godsejer, der altid åbnede for traktormotoren for at se, hvorfor den gik så godt.
Altså, det skal man heller ikke, men man skal i hvert fald undersøge, hvorfor det her ikke fungerer.
Det bør vi gøre.
Alex Ahrendtsen (DF), 2012-02-23:
Undervisningsministeren har jo meget præcist beskrevet, at kanonlisterne først er ved at blive indfaset.
Lærerstanden har brug for tid til omstilling, og det får de.
Lad os prøve at kigge lidt tilbage til tiden, før kanonlisterne blev indført.
Da var det jo sådan, at der var en form for uofficiel kanonliste – og nu er vi tilbage i 1930'erne, 1940'erne og 1950'erne.
Langsomt, som jeg har vist i min tale, forsvandt forståelsen for, at det var nødvendigt, at man kendte til bestemte værker og historiske begivenheder.
Og der er altså mange mennesker, der efterspørger sådan en fælles historisk referenceramme.
Det blev der lyttet til her i Folketinget; vælgerne krævede det.
Vælgerne krævede, at vi stadig væk som folk kunne definere os selv ud fra historie, ud fra kultur.
Men vi vidste også, at der var sket et voldsomt skred i folkeskolen og i læreruddannelsen, der umuliggjorde, at sådan noget blev indført i skolen af sig selv.
Så derfor valgte Folketinget ganske enkelt at tage hånd om det, beslutte det, og sige: Det her er så vigtigt, at vi ikke kan overlade det til tilfældigheder og maskinrum.
Alex Ahrendtsen (DF), 2012-02-23:
Jeg indrømmer, det er lidt underligt at indlede min begrundelse for denne forespørgsel om kanonlister med at nynne, men jeg skal søge at forklare det, for der er en mening med galskaben.
Den musikkyndige har sikkert noteret sig, at jeg nynnede to forskellige toner og tilsammen fire noder, nemlig begyndelsen på Wagners bryllupsmarch.
Den er verdensberømt – i hvert fald i den vestlige kulturkreds.
Vi ser blomster for os, hvid brudekjole, nervøs mand i jakkesæt, Dannebrog foran kirken, fest, musik, taler.
Mere skal der ikke til, fire toner, for de er kendt af alle og husket af alle, selv børn kender til dem.
Dette er kultur, fælles kultur, kanonkultur. Jeg har brugt dette for at vise, hvilken velsignelse en fælles kultur er for mennesker.
De fire toner vækker minder, der får folk til at trække på smilebåndet, giver mulighed for kærligt at drille to, der kysser.
For Dansk Folkeparti er en fælles kultur og kanonlister af det gode.
Af flere grunde var det temmelig oprørende.
For det første fordi mange lærere så stort på, hvad Folketinget med et bredt flertal havde besluttet.
For det andet fordi det afslørede et ubehag ved en fælles kultur blandt nogle af lærerne.
Sidstnævnte vil jo være helt naturligt.
Med disse indledende ord ser jeg frem til debatten i salen.
Lene Espersen (KF), 2012-02-23:
Jeg vil sige til hr. Nikolaj Villumsen, at EU ikke blander sig i Danmarks finanspolitik.
Vi kan selv lave den finanslov, vi vil, vi skal bare holde os inden for nogle rammer, og den konservative partiformand har også ganske klart udtalt, at han synes, det er helt relevant og naturligt, at man gør sådan fra EU's side.
Vi har været tilhængere af stabilitets- og vækstpagten, lige siden den kom til, som en helt naturlig konsekvens af det at have en økonomisk og monetær union, så vi kan ikke se noget som helst problem i, at der bliver lavet nogle overordnede rammer, nogle overordnede mål, som man skal holde sig inden for.
Nikolaj Villumsen (EL), 2012-02-23:
O.k., så det, at der bliver sat en snæver ramme, som det danske Folketing må bevæge sig inden for, er så ikke indblanding i fremtidige Folketings finanslove og finanspolitik.
Det synes jeg da er et interessant synspunkt, som jeg tror at der er mange danskere, inklusive mig selv, der ikke helt forstår logikken i.
Men kunne man ikke få lidt mere frem, hvad det var, der gjorde, at Det Konservative Folkeparti skiftede holdning?
Altså, det skulle da nødig være sådan, at Det Konservative Folkeparti skiftede holdning, fordi den socialdemokratiske regering lige pludselig var for finanspagten.
Lene Espersen (KF), 2012-02-23:
Jamen vi har netop ikke skiftet holdning.
Vores holdning har sådan set hele tiden været den, at man skal føre en ansvarlig økonomisk politik.
Det har været et bærende element i Det Konservative Folkepartis partihistorie altid, og derfor har vi også sagt, at der skal være orden i statens husholdningsbudget.
Det var sådan set også derfor, at jeg i min tale her sagde, at vi hele tiden har været tilhængere af, at der kom en budgetlov, der simpelt hen lagde begrænsninger på, hvor mange penge Folketinget kan bruge af fremtidige generationers pengepung.
Vi synes ikke, det er rimeligt, at man forgælder Danmark, så vi har ingen problemer med, at Danmark selv laver en budgetlov, hvor vi siger til andre lande: Vi bruger ikke flere penge, end vi har.
Jeg synes sådan set, at den er ganske gavmild.