runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lene Hansen (S), 2008-11-20:
Tak for det.
Vi vender os også imod, at den øgede madudgift til søskende- og fripladsordninger tilsyneladende alene skal dækkes af forældrebetalingen.
På trods af flere spørgsmål til ministeren er det ikke lykkedes at få et klart svar på, om kommunerne har fået DUT-midler hertil.
Der nævnes intet om kompensation for denne merudgift i aktstykket vedrørende bloktilskud.
Vi betragter derfor lovforslaget som et brud på princippet om, at forældrebetalingen ikke skal dække udgifter til myndighedsopgaver som friplads- og søskenderabatordninger.
Alt i alt er det et dårligt lovforslag, men med en meget god hensigt.
Samlet set kan vi ikke støtte, at der indføres en discountløsning, samtidig med at forældrebetalingen har udsigt til at stige med op til 500 kr. om måneden pr. barn.
Vi andenbehandler i dag et lovforslag, der skal indføre et sundt frokosttilbud i alle landets daginstitutioner.
Socialdemokraterne har længe kæmpet for, at de små børn op til skolealderen kan få et sundt måltid mad i daginstitutionen.
Så hensigten med lovforslaget er vi meget enige i, men vi frygter, at den ordning, der herefter kan indføres, vil vise sig at blive meget dyr og meget dårlig.
Det er ikke lykkedes i udvalgsarbejdet at få klarhed over, hvor mange penge det vil kræve at indføre et sundt måltid i alle landets daginstitutioner.
Kommunerne kan med loven i hånden sætte prisen på daginstitutionspladser op med 5 procentpoint svarende til 20 pct.
Det er der mange der vil gøre, også der, hvor man i forvejen har madordninger.
Der er altså ikke sikret tilstrækkelig med finansiering til at dække samtlige udgifter forbundet med frokostmåltidet.
Vi frygter, at det kan medføre nedskæringer og forringelser på den pædagogiske kvalitet, hvis det bliver den eksisterende drift, der skal finansiere merudgifterne i forslaget.
Et er, at finansieringen af den daglige drift kun vanskeligt hænger sammen, lige så problematisk er det, at der ikke er taget højde for de anlægsudgifter, som kommunerne skal afholde for at leve op til kravene til køkkener, hvor der tilberedes eller bare anrettes mad.
Den udgift er betydelig, og vi har fremlagt tal fra Hvidovre, hvor udgiften løber op i 10 mio. kr.
Regeringen er altså igen ude med en gratis omgang på kommunernes vegne.
Helt galt bliver det, når den øvrige del af regningen skal betales, her er det forældrene, som må holde for.
Vi vender os kraftigt imod den meget voldsomme prisstigning, nogle forældre vil komme til at opleve.
I Århus har man regnet på det, og her vil en familie med to børn, en i vuggestue og en i børnehave, komme af med ca. 5.500 kr. alene for børnepasningen om måneden.
Hvis loven så samtidig bevirker, at man skærer i det pædagogiske tilbud for at få råd til at indføre en madordning, må det da opleves som helt absurd.
Vi vender os også imod, at den øgede madudgift til søskende- og fripladsordninger tilsyneladende alene skal dækkes af forældrebetalingen.
På trods af flere spørgsmål til ministeren er det ikke lykkedes at få et klart svar på …
Line Barfod (EL), 2008-11-20:
Vi har været meget i tvivl med hensyn til det her forslag, ikke den halvdel, der handler om at udvide, hvem der kan få mulighed for at holde orlov for at passe nærtstående,
det er vi klart for, men med hensyn til spørgsmålet om merudgiftsydelser har der været en del debat om, hvorvidt det nu også reelt sikrede en udvidelse af personkredsen, og det ville vi gerne være sikre på.
Vi har under udvalgsarbejdet fået en række løfter fra ministeren om, at det klart er meningen, at personkredsen, der kan modtage hjælp til ekstraudgifter, handicapkompenserende ydelser, merudgiftsydelser klart bliver udvidet.
Vi har fået løfte om, at ministeren vil holde meget skarpt øje med praksis og vil sikre, at de administrative organer rent faktisk følger det, der er intentionen fra lovgiverne om, at der skal være flere mennesker, der kan få de ydelser, der er så afgørende for dem.
Vi havde også gerne ligesom resten af oppositionen set, at vi havde fået sikret, at de mange, der har fået afslag på merudgiftsydelser eller har fået frataget deres merudgiftsydelser, også ville få genoptaget deres sager automatisk fra myndighedernes side.
Det kunne vi ikke komme igennem med, men vi er i hvert fald kommet så langt, at ministeren har lovet, at hun vil sikre, at der kommer brev ud til alle kommuner, og hun holder møde med Kommunernes Landsforening for at sikre, at borgerne bliver informeret bl.a. via annoncering i de lokale medier.
Det gør, at vi mener, at vi er kommet så langt, vi kan, med at sikre, at det her lovforslag reelt bliver en forbedring for de her mennesker, og derfor kan vi også støtte forslaget.
Bjarne Laustsen (S), 2008-11-20:
Jo, men nu er det jo ikke et spørgsmål om, hvad EF-forordningen omhandler.
Det, det handler om, er jo, hvad vi, hvis vi har nogle folk, der har svært ved at få en plads på arbejdsmarkedet, så gerne vil gøre ved det i Danmark.
På nogle strækninger må vi jo gerne gøre noget mere, hvis det er sådan, at det ikke er konkurrenceforvridende, eller at man støtter et bestemt erhverv, en bestemt industri eller sådan noget.
Derfor handler det jo om, at vi er kreative, og at vi bruger de muligheder, som vi har, fordi der tidligere har været den grænse på de 12 måneder.
Der kan sagtens være grundlag for, at vi ændrer på det i forhold til at sætte den ned til 6 måneder, og der er jo også undtagelsesbestemmelser for, hvilke specielle grupper der er omfattet af det.
Det er helt fint.
Men jeg spørger bare, for det jo også står i høringssvarene, hvorfor der skal være den forskel mellem offentlige og private arbejdsgivere.
Karen Ellemann (V), 2008-11-20:
Som nævnt i min ordførertale synes jeg, at det er meget væsentligt, at vi husker at holde øje med, hvad formålet er med netop det særlige børnetilskud.
Det særlige børnetilskud gives, hvis en udefrakommende situation gør, at forælderen lige pludselig står med eneforsørgerrollen, og at der ikke findes en far, altså en pludselig opstået situation.
En planlagt insemination, hvor man helt bevidst siger, at jeg vælger forældrerollen alene, er ikke noget, vi mener staten skal yde et særligt børnetilskud til.
Man kan jo stadig væk stadig få både børnebidrag osv.
Men hvad angår det her særlige børnetilskud, har det været vigtigt for os at holde fast i, hvad hensigten var med det, netop at det er i forbindelse med en udefrakommende situation.
Så det her er på ingen måde startskuddet til en glidebane, hvilket fru Line Barfod kunne frygte.
Jeg ser det helt klart blot som en konsekvens af den mulighed, at man nu kan blive kunstigt insemineret.
Line Barfod (EL), 2008-11-20:
Nu kan der jo godt ske mange ting i ens liv, efter at man har truffet nogle beslutninger.
Der kan ske økonomiske forandringer, der kan ske arbejdsmæssige forandringer osv., og det kan også være, at den, man på et tidspunkt måske havde håbet at komme til at bo sammen med, kommer man ikke til at bo sammen med.
Der kan ske mange ting.
Men det, jeg spurgte til, var sådan set ikke forældrenes perspektiv, men barnets perspektiv.
Ordføreren siger selv, at det er barnet, der skal være i centrum, og hvis vi nu også prøver at sætte barnet i centrum for Folketingets behandling, er det så ikke urimeligt over for det barn, hvis forældre har foretaget nogle andre valg, at straffe barnet?
Hvorfor er det så børneydelserne, det skal gå ud over?
Jeg forstår ikke, hvorfor man skal straffe de børn, der kommer ud af det, det forstår jeg simpelt hen ikke.
Tina Petersen (DF), 2008-11-20:
Jeg vil henvise til min ordførertale og igen sige, at det jo er nogle meget store og velovervejede beslutninger, man tager, inden man adopterer.
Som jeg beskrev, er der foretaget økonomiske vurderinger, når man vælger at adoptere som enlig.
Med hensyn til inseminering vil jeg sige, at her træffer man jo også nogle beslutninger, og vi må gå ud fra, at det selvfølgelig er den voksne, der er ansvarlig for, at der træffes de valg.
Men jeg vil da sige, at barnet jo burde være i centrum, og så er spørgsmålet: Er barnet i centrum, eller er det den voksne, der egentlig har et inderligt ønske om at blive forælder som enlig, der bliver sat højere?
Line Barfod (EL), 2008-11-20:
Det er ikke barnet, der vælger at blive barn af en enlig, det er ikke sådan, at man står et eller andet sted og får mulighed for at vælge, hvilken familie man skal ud i.
Det er de voksne, der vælger.
Når man så bliver barn i en familie, hvor der kun er én forsørger, hvad enten forsørgeren har adopteret barnet eller har fået barnet ved kunstig befrugtning, hvorfor skal det barn så have en barndom med færre penge end det barn, hvis mor har valgt at blive naturligt befrugtet?
Hvorfor skal de valg, som forældrene foretager, gå ud over barnet?
Tina Petersen (DF), 2008-11-20:
Man må jo sige, at det en gammel kending, som er vendt tilbage her til salen i dag.
I L 57 ændres nogle regler for det særlige børnetilskud, således at en enlig kvinde ikke har ret til særligt børnetilskud til sine børn, hvis børnene er blevet til ved kunstig befrugtning den 1. januar 2009 eller senere.
Lovforslaget præciserer også, at børn af en eneadoptant ikke har ret til særligt børnetilskud.
Den 2. april i år klargjorde vi i Dansk Folkeparti vores holdning vedrørende behandlingen af disse forskellige forslag.
Bl.a. har Højesteret i november 2006 fastslået, at der efter gældende regler ikke er mulighed for at yde et særligt børnetilskud til en enlig adoptant på grund af manglende forudgående tilknytning mellem barnet og adoptanten - en tilknytning, som vejledningen om børnetilskud forudsætter.
At en enlig vælger at adoptere et barn, ser Dansk Folkeparti ikke som en social begivenhed, der skal udløse en offentlig ydelse, men som et meget bevidst valg, som den enlige har overvejet de økonomiske konsekvenser af.
Forud for en adoptionstilladelse ligger der også en myndighedsvurdering af ansøgerens økonomiske forhold, som skal være tilstrækkelige til at kunne forsørge et barn.
Yderligere vil jeg endnu en gang slå fast, at det aldrig har været Dansk Folkepartis politik, at en enlig skal have ret til adoption.
Vores udgangspunkt har altid været, at et barn har ret til både en mor og en far.
Jeg kan sige, at i den videre behandling har Dansk Folkeparti nogle spørgsmål til forslaget, og vi ser frem til en fortsat positiv behandling.
Lene Hansen (S), 2008-11-20:
Det forslag, vi har foran os, til en lovændring for særligt børnetilskud fastholder og udvider efter Socialdemokraternes mening en forskelsbehandling af børn af enlige.
Børn, der er født af en enlig forsørger som et resultat af en kunstig befrugtning, fratages retten til det særlige børnetilskud, mens børn, der er født af enlige, som vælger ikke at oplyse farens navn, fortsat har ret til det særlige børnetilskud.
Der argumenteres med, at kunstig befrugtning er selvvalgt, og at man skulle have gjort sig klart, hvilke følger dette ville få, men de fleste graviditeter i dag er vel selvvalgte.
Og hvorfor barnet, der er født som følge af kunstig befrugtning, skal behandles anderledes i denne lovgivning end barnet, der er født uden en kendt far, er jo særdeles uigennemskueligt.
Lovforslaget ligner grangivelig en straffeaktion over for nogle børn af nogle enlige forsørgere.
Lovforslaget præciserer endvidere, at adoptivbørn af enlige fortsat ikke skal være berettigede til dette særlige børnetilskud, altså en fortsat forskelsbehandling.
Formålet med denne særlige ydelse opgives ellers at være at afhjælpe økonomien i familier med kun en forsørger.
Loven er derfor ikke konsekvent, når den giver mulighed for at yde tilskud til eneforsørgere, som ikke ønsker at opgive navn på faren, men fratager retten til ydelsen for andre eneforsørgere, der enten har født som følge af kunstig befrugtning eller har adopteret.
Konsekvensen af dette lovforslag er, at børn i Danmark bliver forskelsbehandlet på det groveste, og Institut for Menneskerettigheder påviser da også, at lovforslaget her må antages at være i modstrid med FN's konvention om økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder.
For os at se er det absurd at straffe barnet på denne måde ved at skele til, hvordan barnet er landet i kongeriget.
Vi kan derfor ikke støtte lovforslaget.
Karen Ellemann (V), 2008-11-20:
Citatet, jeg kom med her, er fra den daværende socialminister Henrik Dam Kristensen, som netop her understreger, hvad princippet er i det særlige børnetilskud, nemlig at det skal udbetales til den enlige forælder, som er uden indflydelse på pludselig at stå alene.
Lene Hansen (S), 2008-11-20:
Jeg skal høre, om ordføreren refererer fra lovens bogstav eller fra nogle bemærkninger, som ministeren kom med ved siden af, for hvis det er indbygget i loven, så er det klart, men det er også indbygget i loven, at der faktisk er to formål med det særlige børnetilskud, og det håber jeg ordføreren også anerkender.
Karen Ellemann (V), 2008-11-20:
Spørgerens partifælle, hr. Henrik Dam Kristensen, som er tidligere socialminister, har i forbindelse med behandlingen i år 2000, hvor man behandlede et beslutningsforslag om lignende spørgsmål, lagt meget stor vægt
på, at princippet om særligt børnetilskud til enlige forsørgere kun kan udbetales, når den enlige forsørger har været udsat for en social begivenhed, som den enlige forælder er uden indflydelse på.
Så det er meget væsentligt at holde fast i det her med, at man er uden indflydelse på det, for dermed opstår forskellen til at være enlig forsørger.
Lene Hansen (S), 2008-11-20:
Jeg skal høre, om ordføreren anerkender, at der kan være to formål med loven, dels det formål, som ordføreren fremhæver, dels det formål, at det særlige børnetilskud er konstrueret til at afhjælpe økonomien i familier, hvor der er en enlig forsørger.
Karen Ellemann (V), 2008-11-20:
Jeg er ikke enig i, at der er tale om diskrimination.
Jeg mener, at det er meget, meget væsentligt virkelig at holde tungen lige i munden i forhold til, hvad det særlige børnetilskud lige præcis er til, nemlig den her udefrakommende sociale begivenhed, der gør, at moderen eller faren pludselig står alene med forældreansvaret og dermed skal hjælpes med et særligt børnetilskud.
En kunstig insemination, som en enlig kvinde bevidst vælger at få, er på ingen måde en pludselig opstået social begivenhed, som man slet ikke er herre over.
Dermed er det igen væsentligt at sige, at det særlige børnetilskud kun er rettet mod de tilfælde, hvor man pludselig uden at have indflydelse på det står alene med forældreansvaret.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2008-11-20:
Men det er jo en meget mærkelig, selvmodsigende argumentationsrække, der er her.
Men det har en enlig kvinde, som ikke har en mand, ikke, til trods for at ordføreren her står og siger, at det særlige børnetilskud netop er lavet for børn af enlige forældre altså de børn, vi taler om her, eneadoptanters børn og kunstigt befrugtede kvinders børn.
Jeg er nødt til spørge, om det ikke også gør indtryk på ordføreren, at Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol har været ude at sige, at vi her altså har et problem i den danske lovgivning.
Ja, selv Det Danske Center for Menneskerettigheder har været ude at sige, at det her er et problem, fordi vi rent faktisk diskriminerer i børnehøjde.
Karen Ellemann (V), 2008-11-20:
Jeg er på ingen måde enig i, at der er tale om en voldsom diskrimination af børn.
Kernen i alt det her er det særlige børnetilskud.
Retten til det almindelige børnetilskud, ekstra børnetilskud til enlige osv. er altså i høj grad stadig til stede.
Det særlige børnetilskud er til de tilfælde, hvor man simpelt hen ikke kan gå ud og sige, at der er en far, som har et medansvar for barnets opvækst.
Dermed er det meget, meget væsentligt at sige, at det særlige børnetilskud netop er noget, der handler om en udefrakommende social begivenhed, en pludselig opstået begivenhed, eksempelvis at den ene forælder dør.
Det tilfælde, som vi taler om her, er den inseminerede kvinde, der bevidst vælger, at hun vil være eneforsørger.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2008-11-20:
Meningen med det særlige børnetilskud er jo netop at give børn et særligt tilskud, i tilfælde af at de vokser op med en enlig forælder.
Der er heldigvis mange instanser og kræfter i det her land - jeg kan nævne Børns Vilkår, Børnerådet osv. - som kæmper en brav kamp for, at vi skal se tingene ud fra barnets perspektiv.
Hvis vi lige et øjeblik prøver at se på det her ud fra barnets perspektiv, er det så ikke dybt diskriminerende, at et barn skal stilles forskelligt fra andre børn på grund af forældrenes valg?
Når regeringen enkelte gange har været inde på, at vi skal se det fra børnenes side, er det så ikke er spørgsmål om, at der her er tale om en voldsom diskrimination af børn?
Karen Ellemann (V), 2008-11-20:
Vi er jo rørende enige i, at der i Danmark er plads til mange forskellige familietyper.
Vi er bare ikke rørende enige om, hvem der har ansvaret for at betale for et bevidst valg i forhold til det at etablere sig som enlig forsørger.
I tilfældet, hvor en kvinde, der er blevet gravid ad naturlig vej, nægter at oplyse, hvem faren er eller simpelt hen ikke er i stand til at oplyse det og ikke bidrager til at opklare, hvem faren kunne være, ja, der fungerer det jo sådan i dag, at man virkelig bliver spurgt.
Der bliver lavet dybtgående undersøgelser, så der skal virkelig meget til, for at man som eneforsørger kan sige: Jeg kender simpelt hen ikke faren, og dermed skal jeg have ret til et særligt børnetilskud.
Det er for mig væsentligt, at vi holder fast i, hvad meningen med lige præcis det særlige børnetilskud er.
Det er det, som er hele kernen i det her lovforslag, og det er derfor, at vi støtter det.
Line Barfod (EL), 2008-11-20:
Det mærkelige er jo, at der, dengang man indførte muligheden for kunstig befrugtning også for enlige, ingen var, der talte om, at det skulle have den konsekvens, at man så ikke kunne få det særlige børnetilskud.
Jeg forstår heller ikke, hvor det her med det pludselige, der gør, at kvinden er alene, er kommet fra, altså det her ord pludselig.
Hvad med dengang, man blev naturligt befrugtet?
Det er der jo også kvinder, der stadig bliver i dag.
Hvad så, hvis de nu bliver befrugtede og ikke oplyser, hvem faren er - det er jo set tidligere gennem historien, igennem mange, mange år, også mens denne lov har bestået?
Hvorfor skal de så ikke have frataget det særlige børnetilskud, hvis man skulle følge fru Karen Ellemanns argumentation?
Det mest naturlige må da være at sige, at vi i Danmark altså har plads til mange forskellige familietyper, og at vi gerne vil støtte børnene i de familietyper.
Per Clausen (EL), 2008-11-20:
Det er jeg sådan set meget glad for at høre.
Så vil jeg spørge hr. Mogens Jensen, om det ikke også er rigtigt, at uanset hvor glad man har været for licensmodellen tidligere, må man jo erkende, at med den teknologiske udvikling, vi er inde i nu, vil det ikke tage lang tid, før man skal betale licens bare for at have en mobiltelefon af normal standard, og at det også i den situation bliver uholdbart at hævde, at licensen er en fornuftig måde at finansiere tv på.
Mogens Jensen (S), 2008-11-20:
Der sker jo mange ting hele tiden, også rent teknologisk, der gør, at det er nødvendigt at have den debat.
Det bliver en god og bred debat, der gør, at når vi når frem til en fornyelse af medieforliget, som vi vel skal forhandle på plads i løbet af 2010, vil der fra Socialdemokraternes side ligge en helt klar holdning til, hvordan vi mener at fremtidens public service skal finansieres.
Per Clausen (EL), 2008-11-20:
Den opfordring vil vi da meget overveje at tage imod, når der byder sig en lejlighed.
Der er jo ikke meget, der tyder på, at det salg af TV 2, som var en af vores vigtigste grunde til ikke at være med, nogen sinde bliver til noget, sådan som tingene udvikler sig.
Så hvis bare den erkendelse kunne brede sig, ville den sten jo være ryddet af vejen.
Jeg vil bare være sikker på, at det, hr. Mogens Jensen siger, skal forstås på den måde.
Det har jeg også forstået ud fra en kronik, hr. Mogens Jensen har skrevet sammen med fru Ellen Trane Nørby - det har han gjort som enkeltperson, så meget, som man nu kan det, når man er kulturordfører for et stort parti.
Men det er også udtryk for, at der i Socialdemokratiet har bredt sig en erkendelse af, at den nuværende finansieringsmodel næppe er holdbar i det lange løb, og at man derfor er nødt til at finde på en ny finansieringsmodel.
Og det er den debat, der foregår.
Mogens Jensen (S), 2008-11-20:
Som det jo både af kulturministeren og hr. Troels Christensen er slået fast, er det ikke lang tid siden, vi sidst havde en diskussion om det beslutningsforslag, der nu ligger her fra Enhedslisten, og jeg er også nødt til nok en gang at gøre opmærksom på, at jo faktisk alle Folketingets partier med undtagelse af Enhedslisten har indgået et medieforlig, bl.a. med den nye medielicens, som gælder frem til og med 2010, og det står vi selvfølgelig fra Socialdemokratiets side bag.
Når nu Enhedslisten er vældig ivrig efter at påvirke mediepolitikken, vil jeg da opfordre Enhedslisten til at melde sig ind i medieforligskredsen.
Det er faktisk et udmærket forum for at påvirke dansk mediepolitik, og jeg mener faktisk, at Enhedslisten kunne passe meget fint ind i medieforligskredsen.
Det synes jeg kunne være vældig konstruktivt.
Fra Socialdemokraternes side er vi naturligvis altid villige til at drøfte finansieringen af vores public service-medier, for det ligger os meget på sinde, at vi i Danmark har et stærkt og godt medieudbud til danskerne med indhold for enhver smag, et udbud, som også er uafhængigt at politiske, erhvervsmæssige og økonomiske interesser.
Derfor har vi også i partiet igangsat en intern debat om fremtidens finansiering af public service, og det er ikke mindst inspireret af en debat, der faktisk også foregår i mange andre lande i Europa.
Jeg kommer lige fra en høring organiseret under Europarådet, hvor flere lande overvejer fremtidens finansiering på området.
Hvad den debat fører frem til af konklusioner hos Socialdemokraterne, kan jeg ikke sige noget om nu, men én ting er helt sikker, og det er, at det er konklusioner, vi vil føre med os ind i den nuværende, utrolig brede kreds af medieforligspartier, og jeg synes som sagt, at det ville være meget, meget fint, hvis også Enhedslisten ville melde sig ind i kredsen og dermed være med til at påvirke dansk mediepolitik konstruktivt i fremtiden.
Troels Christensen (V), 2008-11-20:
Det er jo svært at spå om fremtiden, men lad os tage diskussionen, når vi når frem i nærheden af 2010.
Mogens Jensen (S), 2008-11-20:
Det er klart, at en af udfordringerne i licensmodellen er den samme, som vi også kender det fra, når man lægger afgift på forskellige medier for at opkræve blankbåndsafgifter: at når selv en neglefil i fremtiden måske vil kunne være et medie, som man kan høre radio og se tv på, så stiller det os over for nogle udfordringer.
Det er en af de udfordringer, vi står over for, men der er selvfølgelig også det faktum, at vi i dag har mange, der ikke betaler licens.
Det er også en stor udfordring, hvordan vi sikrer, at folk, at alle, er med til at finansiere det her område, og så i øvrigt også, at det socialt foregår så retfærdigt som overhovedet muligt.
Der er mange spørgsmål til den fremtidige finansiering, og vi er i gang med at finde det svar, vi vil give fra socialdemokratisk side.
Troels Christensen (V), 2008-11-20:
Det er da rigtigt – det har jeg også bemærket - at fru Ellen Trane Nørby har været ude i den her sag, men det er jo ikke første gang i danmarkshistorien, at enkelte politikere har været ude at ligesom lufte nogle synspunkter, og det er jo helt acceptabelt.
Men jeg kan helt klart slå fast, at i Venstre er der ikke nogen, der ryster på hånden i den her sag.
Vi holder fast i, at vi har fået en medielicens, og den vil gælde indtil 2010.
At vi vil gå ind i en diskussion om, hvorvidt noget har ændret sig, kan jo godt være, og så må vi tage den derfra.
Men ellers vil jeg sige, at vi jo er et stort parti, hvor der er højt til loftet, så vi skal selvfølgelig også have lov at have en åben og fordomsfri debat om de ting, det handler om, men indtil videre fastholder vi altså den medielicens og afviser det her beslutningsforslag.