Margrethe Vestager (RV), 2010-10-07:
Ja, det ville i hvert fald kræve nogle køleelementer, som jeg ikke tror at vores klimapolitik ville tillade.
Det, som er tankevækkende, når vi får den der leg med, hvem der kan samarbejde med dem, og hvis politik der ikke kan spille sammen, er jo, at al politik handler om at finde ud af, hvad man kan samarbejde om.
Jeg har stor respekt for, at de 9 Radikale mandater ikke er 90.
Vi kan få indflydelse på ting, men vi kan ikke diktere noget.
Vi kan ikke stille ultimative krav om, at sådan og sådan skal det være.
Jeg håber, at det også er sådan i det samarbejde, som man har blandt Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti, at der ikke er nogen, der kan diktere, hvordan tingene skal være, men at man har et ordentligt samarbejde med hinanden.
En gang imellem kunne jeg godt få mistanke om, at det ikke forholdt sig sådan, men det er så en anden sag.
På den måde tror jeg at det er meget vigtigt at kunne sige til vælgerne: Stemmer I radikalt, får I en ny regering under Helle Thorning-Schmidts ledelse, men I får også De Radikale, der kæmper for sine sager, for sine ideer, for sit reformprogram hele døgnet rundt, for det tror vi er rigtigt.
Men vi må jo som alle andre partier være indstillet på at indgå i et samarbejde, og jeg håber sandelig også, at den nye regering, som vi får, bliver en samarbejdets regering og ikke bare en rød regering, der skal afløse det sort-blå bloksamarbejde, vi har i øjeblikket.
Vi er jo på radikal side en gang for alle vaccineret mod at være ultimative, og jeg tror også, de fleste af os har sådan en fornemmelse af, at man ikke skal tage ordet aldrig i sin mund.
Når jeg svarede, som jeg gjorde før, var det for at åbne døren ind til det radikale værksted, når vi udvikler den politik, som er vigtig for os.
Det var sådan set ikke på nogen måde for at tage nogen i skole, det var bare for at sige, at når vi skal lave en ny skattepolitik, bliver vi nødt til ligesom at slå fast, hvad det er for nogle principper, vi arbejder efter.
Et af principperne er altså højere skat på brug af ressourcer og lavere skat på arbejde, og et andet princip er, at vi ikke synes, øgede skatter er vejen til øget velfærd.
Vi synes, reformer er vejen til øget velfærd, og det er bl.a., fordi vi har set ned ad den gældssliske, regeringen har sat os ud på, og kan se, at hvis den skal skattefinansieres, ender vi jo et sted, hvor det slet, slet ikke kan forsvares, og derfor tror vi, at det på dette tidspunkt – lige nu, hellere før end siden – er meget bedre at komme i gang med de reformer, så folk i god ro og orden ved, hvad de har at holde sig til.
Det er nemlig vigtigt at vide, hvad man har at holde sig til, herunder hvad skatten er, herunder også hvor lang tid man kommer til at arbejde.
Vi tror nemlig, det betyder noget for folk, om de betaler skatten på den ene måde eller på anden måde, for så overvejer man, om man hellere vil bruge ressourcer, eller om man vil arbejde.
Det er derfor, vi har det grundprincip, at skatten på arbejde skal ned og skatten på forurening og ressourceforbrug op.
På samme måde har vi valgt reformvejen i stedet for skattefinansieringsvejen og dermed også det princip, at vi ikke synes, at øget velfærd skal skattefinansieres.
Vi synes nemlig, at danskerne betaler nok i skat.
Det er det, der er grundlaget for det, og der er sådan set ikke så meget mystik i det, men vi vil godt lave en dansklærerfraktion i Folketinget og diskutere de finere detaljer i ordvalget.
Men det er sådan set bare meget nøgternt at sige, at vi synes, danskerne betaler nok i skat, og vi synes, det påhviler politikere at prioritere og ikke bare udskrive øgede skatter.