Christian Juhl (EL), 2015-01-15:
Jeg er enig med SF's ordfører i, at frivilligt arbejde er en væsentlig del af vores demokrati og måde at fungere på som civilsamfund.
Uden det ville det jo både være et kedeligt, men også et meget trist demokrati at leve i.
Derfor er det selvfølgelig vigtigt, når samfundet ikke længere kan sikre et stykke arbejde til en i en periode, at der må være nogle muligheder for at få mening i tilværelsen alligevel, mens man går og venter på det næste job.
Allerbedst ville det jo være, at der var job til alle, men det er ikke det mål, regeringen har sat sig, og derfor må vi jo leve med den arbejdsløshed, der er, og give det de fornuftigste rammer.
Det, der er interessant, er jo, at folk er så vilde efter at arbejde, at de rent faktisk nogle gange vil arbejde gratis.
Det ser vi med nogle af de ordninger, der findes, f.eks. nyttejob, hvor folk står i kø for at få lov til at have en mening med tilværelsen.
Jeg har tænkt lidt over, at det jo netop modbeviser den borgerlige myte om, at folk ikke gider arbejde.
Når man virkelig kan stå op og gå ud og spørge, om man ikke godt må være med og få forlænget ens nyttejob, så er der ved at være noget galt i samfundet – netop det, at der ikke er arbejde til dem, der gerne vil arbejde.
Og det vil stort set alle.
Det er et dilemma, vi har her, for de arbejdsløse skal selvfølgelig have en mulighed for at lave noget fornuftigt arbejde og som hovedregel det, man har lyst til, politisk arbejde, boligarbejde, socialt arbejde osv., men vi er også nødt til at dæmpe deres lyst til det, når det bliver ordinært arbejde, de går ind og laver, og de kommer til at fortrænge.
Derfor er der et dilemma i det her forslag, som vi er nødt til at tage alvorligt.
Bekendtgørelsen siger i forvejen, at der er to ting.
Den ene er aktiviteterne – og der ser jeg ikke det store problem, for det er stort set foreningsarbejde – hvorimod den anden, altså det, der hedder ulønnet arbejde, jo er egentligt arbejde, som kunne være ordinært arbejde for andre, og derfor er der en stor fortrængningsrisiko, når man laver de her ting.
Vi går faktisk fra noget, man kunne kalde en symbolsk mulighed for at lave noget, når man kan lave noget i 4 timer, til et egentligt deltidsarbejde på 15 timer, når den her forsøgsordning kommer i gang.
Ja, det er endda sådan, at Kommunernes Landsforening laver økonomiske beregninger på, hvor meget frivilligt arbejde kan overtage problemet med at få varme hænder nok rundtomkring i sektorerne.
Så derfor skal vi være meget opmærksomme på det, der sker her, og jeg kan godt forstå, at især de folk, der er ansat inden for plejesektoren, er nervøse.
Hvis vi skal støtte det her forslag, er vi nødt til at stramme op netop på bekendtgørelsen og vejledningsmaterialet, fordi ellers vil det skride for os.
Det er ikke nok at sige, at det en forsøgsordning.
Vi skal være helt opmærksomme på, at det her skal være omfattet af en rimelighedsordning, som vi har på andre områder, nemlig der, hvor vi har løntilskudsjob.
Der skal ske en løbende monitorering lokalt, og det vil sige, at det er de lokale arbejdsmarkedskræfter, der skal ind og være med til at holde øje med, hvor det her render hen.
Jeg mener også, at vi skal gå så vidt, at når det er 15 timer, skal vi sige, at hvis der er lønnet arbejdskraft på den arbejdsplads i forvejen, skal fagforeningen med ind og godkende, at man kan lave ulønnet arbejde her.
Ellers skrider det.
Så vil jeg gerne have, at vi arbejder bekendtgørelsen og vejledningsmaterialet igennem, så der ikke står ting i dem, som gør folk skrækslagne, f.eks. med hensyn til egentlig pleje af ældre, syge eller handicappede i eget hjem.
Det er jo farligt, hvis det bliver stående, og det er en presset branche i forvejen, som tager imod så mange folk på forskellige ordninger, at jeg godt kan forstå, hvis man tænker: Hvor pokker er de ordinære job efterhånden ved at være henne?
Jeg vil gerne bede om, at vi får snakket med ministeren om det i udvalgsarbejdet, fordi ellers kan vi ikke støtte det her forslag.
Der er såmænd mange pæne ord fra ordføreren om den vigtige betydning af det frivillige arbejde.
Men jeg synes ikke, at der er noget problem i den nuværende begrænsning, hvad angår foreningsarbejdet, idrætsforeninger, politiske foreninger og den slags ting.
Der, hvor vi måske bør se på det, er jo der, hvor det fortrænger ordinært arbejde.
Er det helt uden for ordførerens fantasi at forestille sig, at når man går fra 4 timer til 15 timer, vil der komme et reelt pres på de ordinært ansatte, ved at de frivillige så kan bruges som en reel arbejdskraft, og at det dermed lægger et pres på og en risiko for fortrængning af ordinært arbejde på en række områder?