Claus Hjort Frederiksen (V), 2016-05-13:
Enhedslisten har bedt mig om at redegøre for den økonomiske situation i kommunerne, som vi allerede tidligere i dag også har drøftet i forbindelse med beslutningsforslag B 89.
I den forbindelse er det selvfølgelig relevant at se på den samlede offentlige økonomi og på det råderum, som vi har i den offentlige økonomi i de kommende år.
Som jeg også gjorde klart i min tale her i salen tidligere i dag, var der i september 2015, sidst vi opgjorde det finanspolitiske råderum, godt 15 mia. kr. frem mod 2020.
Siden da er de strukturelle indtægter fra Nordsøen nedjusteret med 5 mia. kr., og derfor har vi nu også måttet reducere det økonomiske råderum over de næste 4 år til ca. 10 mia. kr.
Det betyder samlet set, at vi har færre penge at gøre godt med i den offentlige økonomi, end vi tidligere troede.
Set i historisk perspektiv er det et begrænset råderum, vi har.
Samlet set er de strukturelle indtægter fra Nordsøen siden 2013, altså på bare 3 år, faldet med knap 20 mia. kr.
Det svarer stort set til halvdelen af de årlige udgifter til folkeskolen, og dermed er situationen en helt anden end under den tidligere regering.
Samtidig betyder tilstrømningen af flygtninge og migranter, at udgiftspresset inden for råderummet øges de kommende år.
Det øger behovet for skarpe prioriteringer, ligesom der er behov for at se på, om man ikke kan løse en række offentlige opgaver smartere, så man får mere for pengene.
Med andre ord har vi en fælles udfordring med at udvikle vores velfærdssamfund i en tid, hvor stramme økonomiske rammer er et grundvilkår.
Der er derfor behov for, at vi sammen sikrer en vedholdende udvikling i den offentlige sektor, og at vi sørger for, at pengene omprioriteres til der, hvor de gør mest gavn for danskerne.
Det er bl.a. i lyset af udsigten til stramme rammer, at regeringen har fundet det nødvendigt og rigtigt at udbrede omprioriteringsbidraget til også at omfatte kommunerne.
Omprioriteringsbidraget er et redskab, som har været anvendt i staten i mange år.
Det styrker muligheden for at ompriotere på tværs af sektorer og understøtter løbende effektivisering og udvikling.
Og ja, så er det også et redskab, som stiller store krav til at gennemføre effektiviseringer og prioriteringer ude i hver enkelt kommune og i hver en statslig organisation.
Men det er et nødvendigt redskab, for at vi kan sikre en vedvarende udvikling af den offentlige sektor, ikke mindst i lyset af de stramme rammer for den offentlige økonomi.
Man bliver nødt til at erkende, at der ikke er nogen lette alternativer, hvis vi også fremover skal have råd til en stærk velfærdsstat.
Det burde oppositionen også være de første til at anerkende, da det som bekendt var under den tidligere regering, altså med Enhedslisten som parlamentarisk støtteparti, at kommunerne kunne bruge 3 mia. kr. mindre på service.
Den nedskæring i rammerne formoder jeg at den tidligere regering fandt nødvendig i lyset af det begrænsede råderum i den samlede offentlige økonomi på samme vis som nu, hvor vi siger, at det er nødvendigt, at kommunerne fortsætter effektiviseringen.
Det billede er jeg lodret uenig i.
For det første mener jeg ikke, at vi kan leve med en offentlig sektor, som er støbt i beton, og hvor vi ikke kan omprioritere til de områder, hvor behovet viser sig at være størst.
For det andet køber jeg ikke præmissen om, at kommunerne med en samlet serviceramme på knap 240 mia. kr. ikke fortsat kan realisere store effektiviseringsgevinster.
Tværtimod er jeg overbevist om, at kommunerne fortsat kan gøre tingene smartere ved at lære af hinanden, via digitalisering, ved at konkurrenceudsætte flere opgaver – på samme vis som kommunerne har gjort de seneste år, hvor kommunerne ifølge KL hvert år har effektiviseret for mellem 2,5 og 3,0 mia. kr. Der er altså behov for, at kommunerne også gør dette fremadrettet.
De midler, vi frigør ved omprioriteringsbidraget, vil løbende blive udmøntet hen over regeringsperioden til prioriterede indsatser i den borgernære velfærd, dér hvor vi vurderer behovet er størst.
1,9 mia. kr. af omprioriteringsbidraget er i 2016 tilbageført til kommunerne til prioriterede indsatser på de borgernære serviceområder.
Og med finanslovsaftalen for 2016 valgte vi at prioritere ældreområdet, da vi afsatte 1 mia. kr. til en værdig ældrepleje.
Det vil altså sige, at kommunerne rent faktisk har flere penge til rådighed til service i 2016, end de havde i 2015.
Dermed har denne regering styrket den kommunale velfærd siden sin tiltræden.
For 2017 har vi besluttet at prioritere de kommunale velfærdsområder, bl.a. for at sikre den borgernære velfærd i lyset af flygtningetilstrømningen, ved at alle midlerne fra omprioriteringsbidraget vil blive tilbageført til kommunerne i forbindelse med økonomiforhandlingerne og finansloven for 2017.
I den forbindelse er det også væsentligt at bemærke, at regeringen og KL før påske indgik en aftale om integrationsområdet, hvor kommunerne bl.a. fik en økonomisk håndsrækning til at etablere nye boliger.
Samtidig med det er vi blevet enige om en lang række regelforenklinger, som gør integrationsindsatsen i kommunerne bedre og billigere, og som dermed understøtter ressourceudnyttelsen i kommunerne.
Tidligere i dag har Socialdemokraterne så foreslået, at vi garanterer, at kommunerne også får omprioriteringsbidraget tilbage i 2018 og i de efterfølgende år.
At give den garanti mener jeg er uansvarligt, ikke mindst i lyset af den nuværende økonomiske situation.
For som jeg også tidligere har gjort det klart, er det vores ansvar som ansvarlig regering at prioritere de årlige midler til de områder, hvor behovet er størst, og hvor der f.eks. opstår uforudsete merudgifter, på samme vis som vi skal kunne styre udgifterne og reagere, når centrale forudsætninger i økonomien ændrer sig, f.eks. når de strukturelle indtægter fra Nordsøen siden 2013 er faldet med knap 20 mia. kr. Derfor vil vi ikke allerede nu tage stilling til anvendelsen af omprioriteringsbidraget for 2018 og frem.
En anden væsentlig del af den kommunale økonomi vedrører de kommunale investeringer.
De offentlige investeringer har i de senere år været historisk høje.
Det gælder også de kommunale investeringer.
Det høje investeringsniveau har understøttet vækst og beskæftigelse under den økonomiske krise.
I takt med at den økonomiske vækst tager til, er der et behov for en normalisering af niveauet for de offentlige investeringer, og det er i tråd med en fornuftig stabiliseringspolitik, at lempelser under en lavkonjunktur modsvares af tilsvarende stramninger, når konjunkturerne bedres.
I de kommende år er det derfor en forudsætning, at de offentlige investeringer normaliseres svarende til de finansierede niveauer.
Hvis det ikke sker, vil vi skulle bruge vores begrænsede råderum til at finansiere investeringsniveauerne, og dermed vil der være endnu mindre at prioritere til service i de kommende år.
For kommunernes vedkommende er de første skridt til tilpasningen allerede taget bl.a. også under den tidligere regering.
De næste skridt vil blive taget i de kommende år, så vi sikrer, at de offentlige investeringer svarer til de finansierede niveauer.
Samlet set vil kommunernes økonomiske rammer også være stramme i de kommende år.
Det er nødvendigt i en tid, hvor rammerne for den offentlige økonomi er snævre.
De stramme rammer vil stille krav til kommunerne om at foretage de nødvendige prioriteringer og effektiviseringer,
på samme vis som det vil stille krav til regionerne og staten.
Det bliver ingen let opgave, det anerkender jeg fuldt ud.
Men betyder det så, at det ikke er muligt, og at det derfor automatisk vil føre til dårligere service?
For der er stadig masser af muligheder for at effektivisere i kommunerne ved at lære af hinanden, via digitalisering, ved at konkurrenceudsætte flere opgaver osv.
Det er helt nødvendigt, at vi også gør det, hvis vi skal sikre, at vi også fremover har et stærkt velfærdssamfund, uden at vi efterlader regningen til de kommende generationer.
Når det så er sagt, at det dog også værd at huske på, at denne regering sidste år valgte at prioritere flere midler til kommunerne end året før, og at det for 2017 er besluttet, at kommunerne vil have de samme midler til rådighed til service, som de har i 2016.
Tak for ordet.