Brian Mikkelsen (KF), 2010-05-11:
Regeringen arbejder hele tiden for at sikre en høj forbrugerbeskyttelse i Danmark.
Derfor lancerede vi i januar i år den forbrugerpolitiske handlingsplan »Ansvarlig forbrugerpolitik« med en række initiativer, der skal forbedre forbrugerbeskyttelsen.
Handlingsplanen indeholder bl.a. et initiativ, der skal sikre bedre forbrugerbeskyttelse i forbindelse med entrepriseaftaler, nemlig AB-Forbruger.
AB-Forbruger er en frivillig standardaftale, som forbrugerne kan vælge at benytte, når de indgår en aftale med en håndværker om et byggearbejde, der overstiger 3.000 kr. I tilknytning til AB-Forbruger er der udarbejdet en kort og brugervenlig standardkontrakt for byggearbejderne, som tydeliggør, at AB-Forbrugers aftalebetingelser gælder.
Ved underskrivelse bliver det et juridisk bindende dokument, en kontrakt, der forpligter begge parter.
AB-Forbruger indeholder bl.a. bestemmelser, der sikrer, at forbrugeren i tilfælde af uenighed om prisen for et arbejde kan holde hele eller dele af betalingen tilbage.
Beslutningsforslaget fra Socialdemokraterne har ligesom AB-Forbruger til formål at forbedre forbrugerbeskyttelsen ved entrepriseaftaler.
Forslaget er dog uhensigtsmæssigt på en række områder.
For det første pålægger beslutningsforslaget håndværkerne nye byrder, som vil betyde en fordyrelse af byggeriet.
F.eks. skal der være et forbud mod, at håndværkeren kan kræve, at forbrugeren skal betale forud for hele eller dele af arbejdet.
Det vil i praksis betyde, at parterne ikke kan aftale, at forbrugeren betaler helt eller delvis forud, f.eks. ved specialproducerede vinduer, inden håndværkeren bestiller dem.
For det andet lægger forslagsstillerne op til, at der skal indføres en lovgivning, som på en række punkter ikke kan fraviges.
Det vil forhindre forbrugere og håndværkere i at tilpasse aftaler, som kan være til fordel for dem begge.
Det kunne f.eks. være en aftale om, at forbrugeren får nedslag i prisen mod selv at stå for den løbende oprydning.
For det tredje foreslås det, at en forbruger skal sikres mulighed for at rette et direkte krav mod håndværkerens underleverandører, f.eks. i tilfælde af at håndværkeren ikke lever op til de kontraktlige forpligtelser.
Det vil betyde et brud med almindelige formueretlige principper i dansk ret, hvor udgangspunktet er, at man skal rette sit krav mod den, man har indgået sin aftale med.
Generelt vil ufravigelige lovkrav på entrepriseområdet, som beslutningsforslaget lægger op til, kræve et grundigt forarbejde, et sagkyndigt udvalg.
Det skyldes, at sådanne regler skal tage højde for, at en entrepriseydelse er en individuel og yderst kompleks ydelse.
For regeringen har det været afgørende, at vi fik AB-Forbruger ud at virke rigtigt.
AB-Forbruger har kun eksisteret i få måneder, men det er min klare forventning, at forbrugerne og håndværkerne vil tage AB-Forbruger til sig på samme måde, som det allerede i dag er tilfældet med AB 92.
AB 92 retter sig primært mod de professionelle parter og anvendes i forbindelse med stort set alle større entrepriseaftaler.
Erfaringerne fra AB 92 viser, at det er muligt at have en juridisk bindende aftale, samtidig med at vi bevarer den fleksible aftalefrihed på området.
Parterne bag aftalen spiller en vigtig rolle i forhold til at få udbredt kendskabet til AB-Forbruger.
Dansk Byggeri, Tekniq og Håndværksrådet har også gjort meget ud af at informere og rådgive deres medlemmer om AB-Forbruger.
Derudover har Forbrugerrådet lanceret et tema om håndværkeraftaler på deres hjemmeside, hvor forbrugerne anbefales at anvende AB-Forbruger i forbindelse med entrepriseaftaler.
Endelig er der på boligejer.dk lavet en side om AB-Forbruger med en vejledning til en række bestemmelser i AB-Forbruger.
Det er aftalt, at AB-Forbruger skal evalueres i 2012, og derfor mener jeg, at vi nu skal give AB-Forbruger tid til at virke, og så må vi afvente resultatet af evalueringen, før vi tager endelig stilling til, om der er behov for justeringer af ordningen.
Afslutningsvis vil jeg opsummere: Regeringen kan ikke støtte Socialdemokraternes beslutningsforslag.
Det skyldes som nævnt, at forslaget om et ufravigeligt lovgrundlag rejser en række problemstillinger af både juridisk og praktisk karakter.