Jytte Andersen (S), 2007-01-11:
Socialdemokrater er til enhver tid parate til lovgivning på arbejdsmarkedsområdet, der støtter vækst og øget beskæftigelse og nedbringelse af ledigheden.
Det gælder, når vi er i opposition, og det gælder, når vi er i regering.
Da vi overtog regeringsmagten i 1990’erne, var der en katastrofalt høj ledighed og en slap arbejdsmarkedspolitik med lange, passive dagpengeperioder og ringe tilbud til de ledige.
Det fik vi ændret totalt.
Efterfølgende foretog vi justeringer, i takt med at vi fik nedbragt ledigheden og øget beskæftigelsen.
Dette var baggrunden, vi gik til forhandlinger på i foråret 2006.
Med en rekordlav ledighed, en stærk økonomi og begyndende arbejdskraftmangel på flere områder var en videreudvikling af de arbejdsmarkedspolitiske redskaber for os naturligt.
Visse ting består dog.
Nu som dengang er det socialdemokratisk politik så tidligt som muligt at sætte fokus på den enkelte lediges muligheder og behov i indsatsen.
Nu som dengang har vi et noget andet syn på balancen imellem rettigheder og pligter for de ledige, end de borgerlige partier har.
For den nuværende regering er der jo tale om en kontrakt, hvor borgeren og regeringen forpligter sig gensidigt, en kontrakt, hvor borgeren risikerer levebrød og hæderlighed – regeringen højst at sætte en spindoktor på et par timers overarbejde.
For socialdemokrater er der derimod tale om et gensidigt forhold.
Vi er faktisk indstillet på at forme indsatsen som et tilbud, og samtidig er vi på det rene med, at med høj beskæftigelse kan det retfærdiggøres over for modtagelige grupper at stramme lidt på rådighedsreglerne.
Det kræver en besindelse på den aktuelle situation, og det kræver indsigt og respekt for den enkelte lediges situation.
Regeringens udspil »Fremtidens velstand og velfærd« fra foråret 2006 byggende på en klassisk borgerlig holdning om, at de ledige skal straffes økonomisk og rettighedsmæssigt, mistænkeliggøres og kontrolleres, var dog for os fuldstændig uacceptabelt.
Vores krav var: at rettighederne skal have et konkret kvalitativt indhold og pligterne afstemmes efter foreteelsen; mere og bedre uddannelse tidligere i ledighedsforløbet; målrettede jobsamtaler; bedre jobrotation; at a-kassernes rolle skulle styrkes; særlig fokus på udsatte ledige og særlig fokus på de ældre på arbejdsmarkedet.
Forhandlingsresultatet efter lange og seje forhandlinger synes vi er godt, og vi støtter det forslag, der ligger.
Men skulle nogen nu sidde med det indtryk, at Socialdemokraterne er enige i regeringens udspil, vil jeg bare give nogle eksempler på de forskelle, der faktisk er fra udspil til resultat: Der er sket en massiv styrkelse af uddannelsesindsatsen for de ledige tidligt i ledighedsforløbet; forslaget om halve dagpenge til unge mellem 25 og 29 år er fjernet; forslaget om genoptjeningskrav er fjernet; forslaget om fjernelse af særregler for de 55-årige er væk – mange ældre risikerede at falde ud af dagpengesystemet; forslagene om betydelige stramninger af rådighedsreglerne er fjernet, men vi har strammet op på rådighedsreglerne.
Der er mange gode ting i det lovforslag, der ligger.
Der er skabt grundlag for en ny model for ordinær formidling med a-kasserne som centralaktør; forenkling af samtaletyper og også af rådighedsregler; bedre indsats for indvandrere med målrettede løntilskud og mentorordning; ungdomsuddannelser til alle – også med virksomhedspraktik; forenkling og permanentgørelse af jobrotationsordning; flere voksenlærlinge; kampagne mod sort arbejde.
Og som noget af det sidste, jeg vil fremhæve, ser vi også evaluering af andre aktører som en god aftale.
Med disse bemærkninger vil jeg anbefale forslaget.