runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Nikolaj Villumsen (EL), 2016-04-19:
Jeg må sige, at jeg simpelt hen ikke køber det stråmandsargument.
Det er jo ikke nogen naturlov, at Danmark giver militær støtte til en regering, der sammen med private militser groft undertrykker sin egen civilbefolkning.
Altså, man kunne jo eksempelvis gøre det, at man sagde: Vi giver jer simpelt hen ikke militær støtte, før I opfører jer ordentligt.
Og det er faktisk det, jeg gerne vil spørge hr. Martin Lidegaard om.
Nu står vi i en situation, hvor vi har FN's ord for, at de styrker, som vi skal ind og give militær støtte i Irak, er i gang med at udsulte civilbefolkningen i Fallujah.
Burde det ikke være radikal politik at sige: Kære venner, så går den ikke længere, så kan vi ikke give jer militær støtte?
Martin Lidegaard (RV), 2016-04-19:
»De irakiske styrker« dækker jo over en lang række grupperinger: kurdiske styrker, sunnimuslimske styrker og også shiitiske styrker.
Så jeg kan desværre ikke udelukke – og sådan er den komplicerede virkelighed i Irak – at der er shiitiske militser, der stadig væk begår overgreb.
Der bliver lagt det absolut størst tænkelige pres.
Jeg har bare svært ved at se, at det skulle være et argument for at lade Daesh tage hele Irak, hvad jeg tror er alternativet, hvis der slet ikke er militær modstand mod Daesh eller støtte til det fra os.
Nikolaj Villumsen (EL), 2016-04-19:
Tak for det.
Når vi overhovedet står og har diskussionen om udlevering af fanger til de irakiske styrker, skyldes det jo, at de irakiske styrker gør sig skyldige i systematiske krænkelser af menneskerettighederne, altså at de systematisk mishandler fanger, at de henretter dem, og desværre også, at de irakiske styrker sammen med de her iranskstyrede shiamilitser begår grove overgreb mod den irakiske befolkning.
Det vil jeg godt spørge til.
Hr. Martin Lidegaard har tidligere udtrykt bekymring om, hvordan de irakiske styrker og tilknyttede shiamilitser har opført sig, eksempelvis da de brændte sunnimuslimske landsbyer af omkring Tikrit.
Nu har vi så en helt konkret situation, hvor FN i sidste uge slog alarm og sagde, at de irakiske styrker og tilknyttede shiamilitser er en del af den udsultning, der lige nu foregår af civilbefolkningen i Fallujah.
Så jeg kunne egentlig godt tænke mig at høre fra De Radikale, som så nu har tænkt sig at stemme for en fortsat militær støtte til nogle, som ifølge FN gør sig skyldige i udsultningen af civile: Hvornår er nok nok?
Martin Lidegaard (RV), 2016-04-19:
Jeg forventer ikke her i denne fase – det, som vi giver ja til i dag – at der er større risiko for civile tab, end der har været i den første fase.
Vi forstår, at der vil være den samme praksis, hvor man gør sit alleryderste for at undgå civile tab fra de danske piloters og red card holders side, så det tror og håber jeg ikke bliver anderledes.
Som sagt handler det jo samlet set om at redde civile, som i øjeblikket – og det er i tusindvis af civile, for ikke at sige titusindvis eller hundredtusindvis af civile – hærges af Daesh, der har slået mange tusind ihjel. Vi kan ikke løse hele konflikten i Syrien med det her, men det er heller ikke intentionen.
Det er intentionen at beskytte civile; det er i hvert fald vores primære formål.
René Gade (ALT), 2016-04-19:
Er det ordførerens oplevelse, at den krig, vi skal til at føre nu, hvor vi måske kun bakker op og det ikke er os, der bomber og går ind og er på landjorden, vil kræve flere civile tab, for at vi kan nå vores mål om at udrydde IS?
Det er jo lidt det, der er mit problem med det her beslutningsforslag, for det går på, at vi skal udrydde IS.
Det er en kamp mod terror og IS – entydigt IS.
Det er ikke på den måde, jeg egentlig hører De Radikale tale om problematikken normalt.
Der plejer det at være mere nuanceret, hvad det er, der skal til.
Er det ordførerens opfattelse, at vi for at nå det mål om at udrydde IS kommer til at gå ind i en periode nu, hvor vi vil opleve flere civile tab?
Martin Lidegaard (RV), 2016-04-19:
Ja, altså, nu er det jo selvfølgelig meget målrettede operationer, der bliver foretaget i Irak, hvor vi netop ikke er inde med egentlige kamptropper – det er koalitionen heller ikke.
Men man støtter irakiske soldater på jorden fra luften.
Jeg har simpelt hen ikke mulighed for at kunne vurdere validiteten i det, som hr. René Gade ligesom antyder, nemlig at der da må være mange, mange flere civile tab.
er, at i hvert fald i forbindelse med de danske bidrag har der ikke været civile tab.
Og når jeg tør sige det, er det, fordi jeg ved, hvor grundigt vi forsøger at samle op på det og monitorerer hver enkelt sag.
Vi har haft en sag, hvor vi var i tvivl, og hvor hele Forsvarsudvalget var ovre at se de pågældende videoer.
Vi gik virkelig grundigt til det, og jeg blev i hvert fald overbevist om, at der ikke var tale om civile.
Men man kan ikke garantere det, og jeg må også medgive, at der er civile tab.
Og jeg kan lige så lidt som hr. René Gade vide, om der er andre i koalitionen, der har en anden statistik, end vi har.
René Gade (ALT), 2016-04-19:
Jeg oplever, at ordføreren jo er enig i, at de civile tab, der sker, er nogle, vi, ligegyldigt hvilken variant vi vælger, får meget svært ved at undgå.
Vi hører så tallene fra fru Eva Flyvholm, som vi blev oplyst om på høringen bl.a., nemlig at der er meget, meget få accepterede civile tab fra koalitionens side, altså de tab, man ligesom siger der har været, det vil sige der, hvor koalitionen går ud og siger: ja, det er korrekt.
Lad os antage, at det er 21 civile tab ud af 12.000 bombninger.
Mener ordføreren, at det skaber tryghed og tillid hos lokalbefolkningen, når man siger, at med så mange bombetogter – og vi kan ikke sige, om det er rigtigt eller forkert; vi må antage, at de her tal er korrekte – har der i kampen for at befri lokalbefolkningen været 21 civile, som vi har været skyld i døde.
Det lyder helt ulogisk for mig – om man er enig eller uenig i, at den her krig og den her indsats skal laves – at man kun anerkender så få civile tab.
Min idé om krig er, at der er mange civile, der dør.
Martin Lidegaard (RV), 2016-04-19:
Det er helt klart noget af det, der gør det her valg i dag så svært.
Det vil jeg gerne medgive.
Når vi støtter, er det jo, fordi vi er meget overbevist om, at det her samlet set vil føre til færre civile tab, end hvis man lader Daesh fortsætte sin hærgen med at slå totalt tilfældige ihjel, voldtage osv.
Det indbefatter også en masse civile tab, og samlet set er det altså vores overbevisning, at man kommer flere civile til hjælp på den her måde, bl.a. fordi vi er ret overbevist om, vi er faktisk fast overbevist om, at i hvert fald de danskere, der er med i indsatsen, vil gøre deres absolut yderste, som de har gjort indtil nu, for at undgå civile tab.
Så vi er lige så optaget af at beskytte civile ofre, som Enhedslisten er, men vi har nok den formodning, at det i det her tilfælde vil have større civile konsekvenser, og at der vil komme flere civile ofre, hvis hele koalitionen trak sig og Daesh fik lov til militært at indtage Irak.
Eva Flyvholm (EL), 2016-04-19:
Jeg er ikke enig i betragtningen om, at man gør stadig mere.
I betragtning af at man snart har gennemført 12.000 bombninger og man indtil videre kun har indrømmet 21 civile tab, så synes jeg ikke, man gør nok.
Det, jeg gerne vil høre ordføreren om, er, om det her ikke er dybt alvorligt, netop fordi vi ved, at antallet af civile dræbte, ødelæggelse af huse og hjem osv. lige præcis er noget, der kan være med til at styrke Islamisk Stat og ekstremistiske kræfter, fordi lokalbefolkningen føler sig smadret og bombet og derfor kan komme til at støtte op om de her kræfter.
Er det lige præcis ikke noget, vi bør være bekymret for?
René Gade (ALT), 2016-04-19:
Det er også et virkelig kompliceret spørgsmål, så jeg forventer heller ikke at få et svar på måneder eller år.
Alligevel mener jeg, at det, vi taler om her, jo er lokalt.
Jeg er med på det med de fem punkter, og jeg synes, at der er rigtig mange af dem, der er gode, for der bliver ikke kun talt om militær indsats i det her beslutningsforslag.
Jeg mener bare, at vægtningen er skæv, og at vi burde træffe nogle andre beslutninger og starte et andet sted.
Når det er sagt, savner jeg alligevel også at høre noget om, at hvis vi ikke kan sætte et antal år på, hvor lang tid det her vil tage, er det så plus 5 år, vi skal være engageret?
Derudover er der spørgsmålet: Hvad så med alle de andre steder, hvor IS er nu?
Jeg har senest hørt, at der er 20.000 rundtomkring i Afrika.
Jeg tror, det var i Nigeria.
Nick Hækkerup (S), 2016-04-19:
Det kommer an på, hvor intensivt vi gør det.
Men der er ingen tvivl om, at det her vil tage lang tid.
Og der vil jeg godt anholde det med, at det så tit bliver sagt, at der ikke er nogen plan, og at vi ikke ved, hvad vi skal.
Jo, der er sådan set en plan, og det, vi skal, er at nedbryde og besejre ISIL.
Det er sådan, det er formuleret, og det er også derfor, at det her kun drejer sig om kampen mod ISIL.
Hvordan skal det ske?
Jo, det skal ske, og det ved ordføreren godt, ad fem veje.
Nemlig for det første militær og for det andet ved at tage initiativer til stabilisering herunder civil genopbygning, som Danmark jo er en del af, og som skal intensiveres, herunder for det tredje at stoppe tilstrømningen af fremmede krigere.
For det fjerde skal finansieringen til ISIL afskæres, og endelig skal vi som det femte element imødegå ISIL's propaganda.
Alle de her elementer skal jo ske og vil givetvis ske med varierende hastighed.
Jeg tror selv, og det er bare mit bud, at den stabilisering, der skal til, og som er et af de helt centrale elementer, kommer til at tage lang tid.
Nogle af de andre tror og håber jeg kan komme til at gå markant hurtigere.
Holger K. Nielsen (SF), 2016-04-19:
Men jeg mener, det er en fuldstændig forfejlet analyse, som hr. Nick Hækkerup præsterer der.
Altså, nazismen var f.eks. meget bundet til Tyskland og den tyske situation efter første verdenskrig, og det her kan ikke identificeres som et specifikt geografisk problem, der lige pludselig er opstået, og som man kan bekæmpe ved at bekæmpe nogle kræfter i det område.
Sandheden er jo den, at islamismen som sådan har mange former og er mange forskellige steder.
Det er jo ikke bare Islamisk Stat.
Er det ikke bare fuldstændig naivt at forestille sig, at man kan bekæmpe islamismen – den ideologi, som jeg er enig i er forfærdelig – ved at føre ensidig krig mod Islamisk Stat i Syrien, når nu bevægelsen også er mange andre steder, og når det måske ikke har så meget at gøre udelukkende med islamisme, men også er simpel magtpolitik, vi er oppe imod?
Nick Hækkerup (S), 2016-04-19:
Vi kan jo lave det der paradenummer med, at man svarer det, man skal svare.
Vi kan også prøve at tage debatten, som den i virkeligheden bør tages – i det her tilfælde af respekt for spørgeren.
Jeg anerkender, og det sagde jeg også, at det her er superkomplekst.
Men jeg tror ikke – og jeg kender spørgeren godt nok til at vide, at han bestemt også har den intellektuelle kapacitet til at hæve sig over den overvejelse – at det her bare er en anden tilfældig terrorgruppe.
Det er det altså ikke.
Det er altså den her form for islamisme, som er en religiøst baseret ideologi, som indeholder den her totalitære fortolkning af islam, og som har etableringen af det her globale kalifat som sit mål – og som i øvrigt indeholder alle de her træk, som karakteriserer de store totalitære ideologier.
Jeg synes i virkeligheden, det er en supervigtig pointe.
Jeg synes, at hvis man gennemlæser, hvad der er skrevet om det, må man også bare sige, at det her måske i virkeligheden har ligget og slumret, helt tilbage fra da de andre store totalitære ideologier var i fremmarch.
Og det synes jeg altså er en ekstremt vigtig pointe.
Holger K. Nielsen (SF), 2016-04-19:
Vi er jo enige om, at Islamisk Stat er en brutal bevægelse, og at der også er en eller anden ideologisk fundering bag – selv om det i virkeligheden er nogle gamle Saddam Hussein-officerer, der har bygget det op.
For hvad er der tale om?
Der er jo tale om, at der er bygget en organisation op, som lever af den frustration, der er blandt specielt mange sunnimuslimer i området – på grund af undertrykkelsen i Irak fra shiaernes side og også på grund af manglende fremtidsmuligheder i Syrien.
Det er jo derfor, det er hul i hovedet at sammenligne med anden verdenskrig og sammenligne med 1930'erne, som hr. Nick Hækkerup gør det.
Det her er jo en helt anderledes kompleks situation, hvor man kommer ind og bliver en del af en borgerkrig i Syrien og Irak.
Og tror hr. Nick Hækkerup, at det vil forbedre mulighederne for at få en fredelig løsning, at vi fra Vestens side intervenerer der?
Er erfaringerne for det ikke så dårlige, at hr. Nick Hækkerup lige skulle tænke sig lidt om?
Irak i 2003 var Socialdemokraterne imod.
Er man ikke bange for, at der sker det samme her?
Nick Hækkerup (S), 2016-04-19:
Som det blev sagt ved førstebehandlingen, støtter Socialdemokratiet det foreliggende beslutningsforslag, ligesom vi jo i øvrigt støtter de øvrige initiativer, civile som andre, der er, til at bekæmpe ISIL.
Det helt fundamentale grundlag for den position er, at ISIL jo står for en religiøst baseret ideologi, som rummer den her totalitære fortolkning af islam, og at deres endemål er at lave et kalifat, altså gennemføre en erobring af verden med alle midler.
Man må vel også sige, at vi nærmest har set alle midler præsenteret i den konflikt, sådan som den har udviklet sig indtil videre – overgreb, massehenrettelser, forfølgelse af civile og systematiske krænkelser af menneskerettighederne, bare for at nævne nogle af dem.
Sandheden er, at på den måde er det, som Islamisk Stat repræsenterer, at sammenligne med de andre store totalitære ideologier, altså nazisme, fascisme og kommunisme, som accepterer vold og folkedrab som et middel til at nå et utopisk samfund.
Det har vi historisk i Socialdemokratiet altid bekæmpet.
Det er helt uacceptabelt.
Hvis vi ser lidt tilbage i historien, kan vi se, at under optakten til anden verdenskrig døde socialdemokrater i Tyskland, alene fordi de var socialdemokrater, fordi der var et nazistisk system, som brugte terror, vold og henrettelser som midler.
Det samme har gjort sig gældende for fascisterne, der jo helt åbenlyst ikke ville anerkende almindelige demokratiske principper, og vi har også set det udspille sig for åbent tæppe i de tidligere kommunistiske lande.
Derfor er det her bare en situation, hvor der ikke er plads til, at vi ryster på hånden.
Det her er en situation, hvor vi, uanset at det er kompliceret – og det er kompliceret – bliver nødt til at sige, at her skal der kæmpes, at her bliver vi nødt til at sætte ind med de midler, der er nødvendige, også de militære midler.
Derfor støtter vi forslaget, som det ligger, og derfor støtter vi, at Danmark bliver ved med at være meget aktive i kampen mod Islamisk Stat.
Mette Bock (LA), 2016-04-19:
Det er det, der er formålet med det hele.
Og jeg synes faktisk, at Enhedslisten og de øvrige partier, som ikke støtter det her forslag, skylder at præsentere deres plan.
Hvad er den langsigtede plan?
Og hvilket motiv skulle partierne bag B 108 have for at gøre det her, hvis vi mente, at det kun ville føre til en forværring af situationen?
Vi har i hvert fald ikke noget motiv, som skulle gøre, at vi ville støtte noget, der giver en forværring af situationen.
Men vi kæmper fortvivlet for at finde den mindst ringe løsning, så vi kan få bedre styr på, hvad der sker.
Finn Sørensen (EL), 2016-04-19:
Jeg tror, at det store flertal af befolkningen er helt enig i, at det burde være sådan.
Og når vi kigger på de sidste 15 års krigsførelse, er det jo altså fjerde gang – hvis det kan gøre det – at vi kaster os med ind i en krig, som amerikanerne har sat i værk, men hvor de gerne vil have vores deltagelse, og hvor der ikke er nogen plan.
Hvornår er nok nok?
Mette Bock (LA), 2016-04-19:
Det kan godt kan lyde, hvis man lytter til den debat, vi har i dag, som om tingene er fuldstændig planløse: Vi kaster nogle soldater derned, vi smider nogle bomber uden at tænke over, hvor vi smider dem, og så ser vi, hvad der sker.
Der bliver jo lavet en plan for, hvordan man skal sætte ind, og hvad man gerne vil gøre.
Det er rigtigt, at der ikke er en plan for den dag, hvor vi når til det punkt, at vi har fået nogle til at sætte sig omkring et bord og lave en fredsslutning, og for, hvad der yderligere skal ske den dag, hvor der bliver styr på, hvordan IS udvikler sig osv.
Men det er for mig at se et andet spor.
For det er jo fuldstændig rigtigt, at der ved siden af det militære spor er et politisk spor, og der burde vi i hvert fald lære af nogle af de ting, som vi har oplevet tidligere, nemlig at hvis man ikke ved, hvad man gør den dag, hvor man kan sige at røgen har lagt sig, er det vanskeligt.
Men når det er sagt, vil jeg også sige, at selv om man laver udførlige planer på området, kan det jo være rigtig, rigtig svært at forudsige, om de så er realistiske den dag, man når dertil.
Finn Sørensen (EL), 2016-04-19:
Ordføreren er også realistisk nok til at erkende, at bombardementer ikke kan undgå at medføre civile tab, hvilket igen vil kunne styrke ISIL, for det, de i høj grad lever af, er at kunne pege på de onde vestmagter, der smider ild ned fra himlen.
Ordføreren erkender det ikke så klart som fru Marie Krarup, men jeg tror alligevel, at ordføreren erkender, at der er en stor fare for, at man kommer til at samarbejde med og støtte nogle andre ekstremistiske grupper, der i virkeligheden opfører sig lige så svinagtigt og umenneskeligt, som ISIL gør.
Og flere bombardementer vil føre til flere flygtninge.
Der er ingen plan for, hvad der skal ske bagefter.
Der er ingen plan for, hvem vi skal samarbejde med.
Det vil sige, at der er overvejende sandsynlighed for, at den her krig medfører langt større ulykker end det, vi ser i dag.
Mette Bock (LA), 2016-04-19:
Altså, budskabet er jo, at vi skal overholde de internationale regelsæt, der er for det her.
Det er et fuldstændig klart budskab, at sådan skal det være.
Og det mener jeg ikke at de danske soldater, vi sender af sted, har nogen som helst grund til at betvivle er det, som er afsættet for den danske krigsdeltagelse.
Peder Hvelplund (EL), 2016-04-19:
Er det virkelig sådan, at det danske parlament sender soldater af sted med det budskab: I må godt bryde konventionen, for det sker der jo i krig?
Kan budskabet fra parlamentet ikke være, at selvfølgelig skal konventionerne overholdes, og selvfølgelig opstiller vi et regelsæt, som kan garantere, at det ikke kommer til at ske, at vi bryder dem?
Mette Bock (LA), 2016-04-19:
Nu bliver vi igen afkrævet garantier.
Der gives ingen garantier i krig.
Vi skal leve op til de internationale regler, der er om fangehåndtering.
Det er det, som er afsættet og målet for vores krigsdeltagelse.
Til gengæld vil jeg gerne opponere imod det, hvis man tror, at når vi går i krig, kan vi forudsige alt, og at ansvarlige parlamenter kan detailstyre den konkrete situation på det konkrete sted med de konkrete involverede.
Det kan vi ikke, og det er jo derfor, vi har et internationalt regelsæt.
Det er en form for grundlov, kan man sige, i forhold til hvordan parterne skal gøre tingene i en krig.
Men at krig er uforudsigeligt, tror jeg vi alle kan blive enige om, og derfor bliver vi nødt til at holde fast i, at årsagen til, at vi har et internationalt regelsæt, er, at det skal være et paradigme, det skal være normen for, hvordan man behandler fanger, som er taget i krigssituationer.
Nick Hækkerup (S), 2016-04-19:
Jeg er enig i, at vi ikke får ødelagt den her totalitære fortolkning af islam alene med krigen i Syrien og alene med det beslutningsforslag, vi har til behandling i dag.
Ikke desto mindre synes jeg, det er en meget, meget vigtig facet i det.
Altså, jeg synes i virkeligheden, der er behov for at løfte den her diskussion lidt op og spørge: Hvad er det, vi kæmper om her?
Efter min mening kæmper vi altså om, hvordan vores verden skal indrettes og se ud.
Hvad er det for nogle holdninger, vi vil have til mennesker?
Hvad er det for nogle holdninger, vi vil have til liv?
Hvad er det for nogle holdninger, vi vil have til det samfund, som skal skabes?
Søren Søndergaard (EL), 2016-04-19:
Først tak til ordføreren for at tage ordet.
Man kan sige, at Islamisk Stat er et produkt af undertrykkelse i Irak, og så er det et produkt af Assad, Assads diktatur og grove behandling af hans egen befolkning.
Det vil sige, at vi må fjerne grundlaget for deres opbakning i Irak, undertrykkelsen, og vi må fjerne grundlaget for opbakningen i Syrien, undertrykkelsen.
Det er derfor, jeg spørger: Hvem forventer ordføreren vil gå ind at overtage de områder, som vi bomber Islamisk Stat ud af?
Lad os nu forestille os, at vi med et eller andet magisk trick kan fjerne alle Islamisk Stats soldater fra Syrien, hvem vil så gå ind at overtage de områder, og hvor lang tid vil der gå, før vi har Islamisk Stat igen?
René Gade (ALT), 2016-04-19:
Nu har vi fået at vide, at de tre partier, som går imod det her forslag, mangler at fremvise en plan.
Alternativet har jo virkelig forsøgt at komme igennem med, at der skal være en plan, men det er en plan, der ikke lige p.t. i det politiske liv her i Folketinget kan accepteres som en plan, fordi den simpelt hen er for langsigtet.
Det er det, jeg hører, for hvad skal første skridt være, og hvordan kan man indlede den her dialog?
Koalitionen er allerede i gang, og hvis man fra dansk side fravælger militær lige nu, er det ikke troværdigt.
Jeg kunne godt tænke mig at høre ordførerens holdning til den indsats, som et flertal af partier i Folketinget med få undtagelser i dag siger ja til.
Hvor lang tid kommer det her til at tage?
Altså, hvad er vores tidshorisont?
Alternativets plan er meget, meget langsigtet, og der vil også ske civile tab som følge af den plan, vi har fremlagt.
Men hvor lang tid kommer Danmark til at skulle være engageret i den her konflikt for at udrydde IS fra Jordens overflade?
Nick Hækkerup (S), 2016-04-19:
Men nu begår spørgeren præcis det samme trick en gang til, nemlig at man beder mig om at give et svar, som står i nogle oplysninger, som man godt ved er tavshedspligtbelagte.
For hvis jeg begynder at bevæge mig ind i, hvordan det er man finder ud af, hvad det er for nogle grupper, så begynder jeg jo at bevæge mig på kanten af vores tavshedspligt.
Eva Flyvholm (EL), 2016-04-19:
Jeg synes jo, det ville være mere betryggende med et klart ja eller nej.
Men i forhold til det delvise ja er ordføreren så tryg ved de grupper, som Danmark kommer til at samarbejde med i Syrien?
Mener ordføreren, at vi kan stå inde for dem?
Nick Hækkerup (S), 2016-04-19:
Uden at bryde min tavshedspligt tror jeg jeg må svare dertil, at svaret er delvis ja, og ellers er processen jo ikke hemmelig.
Eva Flyvholm (EL), 2016-04-19:
Så vil jeg bare gerne spørge ordføreren, om han selv – hånden på hjertet – kan sige, at han ved, hvad for nogle grupper der kommer til at være tale om at Danmark skal støtte i Irak og Syrien.
Nick Hækkerup (S), 2016-04-19:
Jeg er ikke sikker på, at der var et spørgsmål, og hvis der var det, forstod jeg det simpelt hen ikke.
Men jeg synes stadig væk, at der er grund til at holde fast i, at vi jo på det lukkede samråd i Forsvarsudvalget har fået en redegørelse for, hvordan man forholder sig til de grupper, som vi vil skulle ind og støtte, og vi har også fået at vide, at de her oplysninger er tavshedspligtbelagte.
Og det er det, jeg mener, når jeg siger, at det er en svinestreg, altså når man bruger det forhold, at vi ikke kan fortælle om det, til at mistænkeliggøre det.
Peder Hvelplund (EL), 2016-04-19:
Jeg er da ked af, hvis det er sådan, at jeg ligefrem står og udfører en svinestreg.
Jeg kan sige, at jeg i hvert fald ikke er klar over, hvad det er for nogle grupperinger, og jeg har også lidt svært ved at se ud fra den viden, jeg sådan har om situationen i Syrien nu – det er ganske vist som lægmand – hvilke grupperinger dernede det præcis er, som man, når man bliver rekvireret som luftstøtte et eller andet sted fra og man sidder oppe i et F-16-fly, kan forlade sig på og tro på.
Jeg er med på, at der er nogle kurdere, som er sekulære og demokratiske, men hvilke andre grupperinger dernede det er vi skulle kunne basere vores militære indsats på og støtte, har jeg rigtig, rigtig svært ved at se.