runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Benny Engelbrecht (S), 2010-04-15:
Vi kan utrolig godt lide, at folk vælger hunde, som er sunde og har et godt sind.
Jeg har noteret mig, at der faktisk er rigtig, rigtig mange af dem, som man kalder for bastarder eller gadekryds, som hører til blandt dem, som er de allersundeste hunde.
Jeg synes, at det ville være meget uhensigtsmæssigt, hvis det var sådan, at man alene kunne anskaffe sig hunde, som har en stamtavle.
Det vil jo være konsekvensen, hvis man har en positivliste, at folk ikke kan anskaffe sig en ikkeraceren hund.
Christian H. Hansen (UFG), 2010-04-15:
[Lydudfald] … at der bliver nedsat et udvalg, som laver et kæmpe arbejde, og så får man at vide her i Folketinget fra Dansk Folkepartis side, at alt det, der er lavet i Justitsministeriet, overhovedet ikke holder vand.
Der er simpelt hen ikke noget af det, der duer.
Det er jo da interessant; så det er da rigtig godt at lovgive ud fra – det er også derfor, at det her lovforslag ikke skal blive til noget.
Men jeg vil bare oplyse over for fru Marlene Harpsøe – for jeg tror måske ikke, hun har læst det – at det faktisk er rottweileren, der står øverst på den her liste, og den race kan jeg ikke se i lovforslaget.
Så der er jo slet ingen harmoni i det her lovforslag.
Mit sidste spørgsmål er: Jeg har set adskillige gange, at fru Marlene Harpsøe har udtalt til pressen, at hun går ind for det her lovforslag, så hvad er det, der er sket siden de udtalelser og til i dag?
Marlene Harpsøe (DF), 2010-04-15:
Først vil jeg sige, at jeg synes, at det er en underlig kritik, som hr. Christian H. Hansen her rejser.
Selvfølgelig har vi ikke valide tal i dag, og det arbejde, som hundeudvalget har lavet, har vi selvfølgelig kigget på med interesse.
Når det så er sagt, vil jeg sige, at ja, jeg har flere gange været ude og sige, at hvis justitsministeren vurderede, at der var brug for et forbud mod de her farlige hunde, ville vi i Dansk Folkeparti støtte op om det.
Der kom man i Justitsministeriet frem til, at det kunne man godt se simpelt hen var løsningen.
Og der er sådan set ikke sket noget siden da, men vi må jo også, når vi her får fremlagt et forslag fra regeringen, fra justitsministeren, gå kritisk til det og sige: Er alt i orden?
Er alt, som det skal være?
Og alt er p.t. ikke i orden, bl.a. i forhold til at ejeren skal dokumentere, at den pågældende hund ikke er en forbudt race.
Det er stadig væk ikke i orden.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2010-04-15:
Jeg kan jo godt huske, da vi behandlede Dansk Folkepartis forslag her i Folketingssalen, og der var forbud ikke en del af forslaget.
Jeg kunne godt tænke mig, at fru Marlene Harpsøe gjorde nærmere rede for, hvad der er sket i mellemtiden, som gør, at man synes, at et forbud er vejen frem, ud over at justitsministeren synes, det var en god idé. Gør det slet ikke noget indtryk på fru Marlene Harpsøe, at Hundeudvalget faktisk fraråder det her, og at stort set samtlige høringssvar til den her lovpakke siger, at et forbud ikke kan håndhæves, at det ikke er vejen frem?
Folk vil anskaffe sig andre hunde.
Det her giver ikke nogen reel tryghed.
Marlene Harpsøe (DF), 2010-04-15:
Vi har i Dansk Folkeparti lavet en vurdering.
Vi har sagt: Vil et forbud virke efter hensigten i forhold til, hvad vi ønsker?
Og vi ønsker, at det store antal af kamp- og såkaldte muskelhunde, som altså er eksploderet i Danmark gennem de sidste 15 år, bliver reduceret.
Disse hunde skaber selvfølgelig utryghed for f.eks. forældre.
Kan man sende sit barn ned på legepladsen, for hvad nu, hvis der kommer en farlig hund rendende og bider ens barn?
Det er da noget, som vi må tage alvorligt.
Når det så er sagt, er der altså også stor forskel på de her racer, som vi forbyder med det her lovforslag, og så ganske almindelige hunde som en golden retriever eller en puddelhund.
Der er en fundamental forskel på dem, og derfor synes vi i Dansk Folkeparti, at man må lave en politisk afvejning: Vil man reducere antallet af de her hunde i Danmark, eller vil man bare lade stå til?
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2010-04-15:
Jeg er jo enig i, at noget skal gøres, for vi kan ikke blive ved med at holde til, at der i offentligheden ses de her ubehagelige angreb på andre dyr og på små børn osv.
Det har vi i SF også ønsket.
Vi har stillet forslag, som er blevet behandlet her i Folketingssalen.
Men hvordan har fru Marlene Harpsøe det egentlig med at forbyde 13 hunderacer, som fru Marlene Harpsøe oven i købet selv synes der ikke er noget entydigt statistisk belæg for at forbyde?
For vi har ikke noget materiale, der siger, at lige præcis de her 13 hunderacer er farlige.
Til gengæld har vi nogle indikationer på, at schæferen og rottweileren er de dyr, som er farlige.
Hvordan har fru Marlene Harpsøe det egentlig med at stå her og på så spinkelt et grundlag sige: De 13 racer skal forbydes?
Marlene Harpsøe (DF), 2010-04-15:
Det er jo slet ikke korrekt, at der i dag er noget materiale, som skulle bevise, at f.eks. rottweileren skulle være den hund i Danmark, som bider mest.
Det er en ting.
Der er også en anden ting.
Jeg har det udmærket med de 13 hunderacer på den her forbudsliste, hvis det kan betyde, at vi får færre af de her grimme, grimme sager om børn, som bliver ædt af de her dræbermaskiner.
Altså, der må jeg indrømme, at jeg synes, at det er et positivt tiltag, hvis vi kan forhindre, at børn, men også hunde, bliver angrebet af en farlig hund.
Jeg tænker jo selvfølgelig også på, at man i Zoologisk Have f.eks. har katte.
De er forsvarligt buret inde, så de ikke kan skade mennesker.
Jeg mener altså, at det er en god idé, at man er varsom og påpasselig i omgangen med netop farlige dyr, uanset om der så er tale om en farlig kat eller en farlig hund.
Jeg forventer heller ikke, at et flertal i Danmark ønsker at have løsgående, farlige katte – som dem i Zoologisk Have – rendende rundt på gaderne.
Hr. Christian H. Hansen ved udmærket godt, at det ikke er noget, jeg kan svare på, for der er jo ingen troværdig statistik på området.
Det ville jeg ønske at der var, og jeg håber på, at der på sigt med det her, vi indfører, bl.a. i forhold til hele registreringsdelen, bliver en bedre registrering, og at alle hunde i Danmark bliver registreret, så vi i forbindelse med den del, som omhandler statistikken, kan få nogle bedre tal i fremtiden.
Men de tal, der er i dag,
er altså ikke valide nok.
Christian H. Hansen (UFG), 2010-04-15:
Tak for det.
Jeg ved jo, at man har en begrænset taletid, så man kan jo ikke nå at få sagt det hele, men så kan man stille det som spørgsmål undervejs.
Det er sådan, at den hollandske stat i 2008 fjernede forbuddet mod pitbull, og det er sådan, at den tyske delstat Slesvig-Holsten i 2009 afskaffede listen over hunderacer, der var forbudt.
Hvorfor tror den socialdemokratiske ordfører, hr. Benny Engelbrecht, at man har valgt det, og hvorfor tror den socialdemokratiske ordfører at man også overvejer at fjerne listen i England?
Benny Engelbrecht (S), 2010-04-15:
Jeg synes, at det er meget vigtigt, at politiet stopper de farlige hunde, de møder på deres vej, og sætter ind over for dem, og at man i øvrigt har stor fokus på at samle de kompetencer, der skal til.
Det er sådan, at der findes nogle særlige dyreværnsenheder i politiet.
Det er, som jeg forstår det, langtfra dem alle, der virker effektivt.
Der er nogle undtagelser i bl.a. Syd- og Sønderjyllands politikreds, hvor man netop har en stor fokus på problemstillinger generelt omkring dyrevelfærd, og hvor man har en ret velfungerende afdeling.
Det håber jeg selvfølgelig også at vi vil drage nytte af, og at vi kan indsamle erfaringer i den kommende tid i Retsudvalget, for jeg synes, det er altafgørende, at vi har fokus på det.
Men vi har ikke nogen interesse i at udskille den her særlige indsats, som politiet yder bredt, for det ville jo så betyde, at der i sidste ende ville være færre folk til at løfte opgaven.
Det skulle gerne være sådan, at man som borger i dette samfund i alle tilfælde kan henvende sig til en politibetjent og sige, at man har et problem med en hund, og få hjælp fra politiet, når det er nødvendigt.
Liselott Blixt (DF), 2010-04-15:
Det er jo ikke det, man læser i lovforslaget.
I lovforslaget står der også, at man forbyder 13 angivne hunderacer samt krydsninger.
Og hvis man ikke kan dokumentere, hvilken krydsning ens hund er,
så kan politiet aflive den.
Nu er jeg et af de mennesker, der godt kan lide at have en hund, som er et kryds, netop for at undgå de raceting, man ser med schæferhunde, der bliver avlet så meget, at de faktisk bliver mere syge af det og mere aggressive end ellers.
Derfor har jeg godt kunnet lide at få nogle gadekryds, men det betyder, at jeg ikke kan dokumentere, hvilken hund jeg har.
Og jeg ved faktisk, at der er mange i dagens Danmark, der har kryds, der er glade for gadekryds.
Hvordan skal vi kunne dokumentere, hvad de kommer fra?
Er det her en form for racehygiejne for hunde?
Irene Simonsen (V), 2010-04-15:
Nu er det i hvert fald meget væsentligt at få nogle misforståelser væk her, som jeg kan høre er ved at komme på banen.
Sådan som jeg opfatter det her lovforslag, så er det nemlig sådan, at hunde af de 13 racer, der fremadrettet bliver forbudt med det forslag her, jo ikke bliver aflivet.
De ejere, der nu har de hunde, får jo ikke deres hunde aflivet, medmindre hunden skambider nogen.
Det er det, der står.
Og jeg kan lige referere, hvad det er, justitsministeren har sagt i fremsættelsestalen, nemlig at politiet skal træffe afgørelse om aflivning af en hund, der ved et overfald skambider et menneske eller en anden hund.
Det vil sige, at der skal ske en ulykke, før ens hund bliver aflivet.
De ejere, der nu er af de 13 racer, kan beholde deres hund, hvis den ellers opfører sig ordentligt og ikke overfalder nogen.
Så kan de beholde deres hund, til de enten selv vælger at aflive den eller den dør en naturlig død.
Liselott Blixt (DF), 2010-04-15:
Det glæder mig umådelig meget, hvis det er hensigten, for Dansk Folkepartis holdning er også klar: Hunde, der bider og er aggressive, skal aflives.
Det står: Med lovforslaget indføres et forbud mod besiddelse og avl af 13 angivne hunderacer samt krydsninger, hvori disse racer indgår.
Hvis der er tvivl om, hvorvidt en hund er omfattet af forbuddet, skal hundens besidder dokumentere hundens race eller type.
Kan besidderen ikke dokumentere, at hunden ikke tilhører en af de forbudte racer, skal hunden aflives.
Irene Simonsen (V), 2010-04-15:
Jeg vil da meget gerne være med til, at det præciseres under udvalgsarbejdet, for jeg opfatter loven således, at man kan beholde sin hund, dog skal den være i mundkurv og snor, når man færdes med den, hvis det er en af de 13 hunderacer.
Så vil den kun blive aflivet i det tilfælde, hvor den viser den aggressive adfærd og overfalder nogen.
Jonas Dahl (SF), 2010-04-15:
Jeg studsede lidt over ordførerens bemærkning før om, at det var politiet, der skulle ud og aflive de her hunde.
Det kan godt være, at jeg misforstod ordføreren, men fra SF's side er det i hvert fald tilgangen, at hvis en hund skal aflives, må det trods alt være op til en dyrlæge.
Det er måske spild af politiets ressourcer, hvis de skal gå rundt og aflive hunde.
Men det kan være, at ordføreren vil uddybe det.
Når ordføreren bliver ved med at fremhæve, at der skal være fokus fra politiets side, vil jeg gerne høre, om det betyder, at der fra regeringens side kommer ekstra ressourcer til politiet, eller om man tager ressourcerne til at håndhæve den her lov fra et andet sted, og i givet fald hvor det sted er, man tager de her ressourcer fra.
Irene Simonsen (V), 2010-04-15:
Jeg tror ikke, politiet skal aflive hundene selv.
Jeg forestiller mig ikke, at de skal ud med pistolen og skyde dem ned på gader og stræder.
Det er jo således, at det er Justitsministeriet og dermed også justitsministeren, der har forhandlingerne med politimyndighederne om, hvilke ressourcer der skal tilgå politiet.
Man tager jo det hele over en kam og siger, at de og de sager er der, og de og de ressourcebehov er der, og dermed afsættes der over finansloven de ressourcer, som nu skal afsættes til politiets arbejde.
Tænk sig, hvis vi på hver eneste sag, der kræver politiets ressourcer, skulle til at indføre i loven, hvor mange penge der så skulle følge med – sikke et rod, det kunne blive med økonomi.
Jeg tror, det er væsentligt, at det kører efter det mønster, det altid har kørt.
Jonas Dahl (SF), 2010-04-15:
Så må vi bare konkludere, at regeringen og Venstre ikke er villige til at afsætte ekstra ressourcer til at håndhæve en lov, som alle eksperter fraråder, og som hundeudvalget – det har ordføreren selv kaldt det – selv har sagt nej til.
Det er vel underligt at vedtage en lov, som alle er imod, og så bagefter sige, at man i øvrigt ikke vil bruge ressourcer på at håndhæve det.
Klinger det ikke lidt hult i ordførerens ører?
Irene Simonsen (V), 2010-04-15:
Jeg har på ingen måder sagt herfra, at der ikke er ressourcer til den her opgave.
Jeg har sagt, at jeg har fuld tillid til, at det forhandles mellem justitsministeren og politimyndighederne, hvilke ressourcer der skal være til rådighed, ikke kun til det her, men til alle de områder, som politiet skal tage sig af.
Pia Adelsteen (DF), 2010-04-15:
Jeg vil godt fortsætte lidt i det her med dokumentation, for som fru Liselott Blixt har udtrykt det, forstår jeg simpelt hen ikke det her.
Hvis man er ejer af et gadekryds, ejer man jo ikke en stamtavle på sin hund.
Det vil sige, at man kan sige, at der var vist noget med, at der var sådan en race i for to generationer siden, og det var også en blanding osv.
Når der står i forslaget, at man skal kunne dokumentere, at de forbudte racer ikke er en del af ens blandingshund – det skal man kunne dokumentere – hvordan pokker skal det kunne lade sig gøre?
Det kunne jeg godt tænke mig at vide.
Irene Simonsen (V), 2010-04-15:
Det, der bliver vendt om her, er, at det er hundeejeren, der skal kunne dokumentere, hvor man har sin hund fra, og hvordan det er.
Jeg kan ikke stille et modspørgsmål til Dansk Folkeparti, så jeg vil gøre det på den måde, at jeg vil undre mig og sige: Jamen er vi ikke enige om, at med det her lovforslag skal vi de hundesager, der har været, til livs, hvor jeg bestemt også har set Dansk Folkepartis medlemmer reagere i pressen og andre steder, når der har været de her ekstreme sager, hvor en hund har skambidt og overfaldet og været til fare for sine omgivelser.
Og hvad enten det er en krydsning, eller det er en ren race, er det jo væsentligt, at de episoder med de hunde stopper.
Pia Adelsteen (DF), 2010-04-15:
Vi er jo slet ikke uenige om, at når en hund skambider eller overfalder andre, så skal hunden dø.
Det er sådan meget klart udtrykt, vil jeg vove at påstå, og det er jo sådan set uanset race.
Det, vi har et problem med, er i forhold til at dokumentere, for det står i forslaget, at man skal kunne dokumentere, at de forbudte racer ikke er en del af ens hund, og det kan man jo ikke, når man ikke har en stamtavle.
Det kan man ikke, når man ikke har papirer på, hvordan ens hund er avlet.
Det har man altså ikke på gadekryds.
Det er jo noget, der tilfældigvis er sket mellem naboer eller gennem hækken, eller hvordan vi nu skal sige det.
Og så kommer der nogle gange nogle rigtig vidunderlige hvalpe ud af det og nogle gange nogle rigtig forfærdelige nogle.
De forfærdelige skal selvfølgelig væk, men det kan man jo først konstatere, hvis de har gjort noget, og det er det problem, vi simpelt hen har.
Irene Simonsen (V), 2010-04-15:
Men vi kan nok alle huske episoden, men jeg tror hverken manufakturhandleren eller grisehandleren var i tvivl om, hvad det var, der foregik, og hvem der var mor, og hvem der var far.
Derudover vil jeg sige, at lad os nu lige prøve at se på det her i praksis, fordi hvis der kommer en anmeldelse til politiet, det kan være fra en nabo, der føler, at en hunds adfærd er meget truende, de er bekymrede, man aner ikke, hvad det er for en hund, men man kan sige, at der har været den og den meget voldsomme adfærd, så vil politiet jo reagere nu, hvor der står, at der skal være en væsentlig indsats, og tage ud og samtale med de mennesker.
Hvis der er en adfærd, der er meget voldsom, er det vel kun rimeligt, at de mennesker skal kunne dokumentere, hvad det er for en hund, sådan at vi kan komme de her overfald i forkøbet, altså handle før de sker.
Christian H. Hansen (UFG), 2010-04-15:
Tak for det.
I partiet FOKUS er vi utrolig optaget af dyrevelfærd.
Det er en af vores mærkesager, og derfor har vi også lagt mærke til, at der i det her lovforslag bliver lagt utrolig mange opgaver ud til politiet.
Altså, politiet skal kontrollere utrolig mange ting.
Så jeg vil gerne spørge den socialdemokratiske ordfører, om Socialdemokratiet også går ind for, at vi i Danmark får indført et dyreværnskorps, også kaldet et dyreværnspoliti, ligesom vi ser det i England, USA og andre lande, som kan tage sig specifikt af de her opgaver.
For vi kan jo se, at der med lovforslaget her bliver påført politiet endnu flere opgaver.
Så jeg vil bare sikre mig, at Socialdemokratiet som en selvfølge også går ind for et dyreværnspoliti i Danmark.
Benny Engelbrecht (S), 2010-04-15:
Ordføreren har jo bl.a. været inde på spørgsmålet om chipmærkning, og det har også været noget af det, vi undervejs har haft en drøftelse af her i salen.
Chipmærkning er jo dette at få registreret hundene allerede fra 8-ugers-alderen og er noget af det, som har været meget afgørende, og som også både Dansk Folkeparti, SF og Socialdemokraterne selv tidligere har fremsat forslag om.
For som ordføreren jo også så rigtigt siger: Der er ikke nogen særlig god statistik, i forhold til hvad det er for nogle hunderacer, der bider.
Og den forudsætter, at vi foretager en ordentlig registrering.
Christian H. Hansen (UFG), 2010-04-15:
Tak for det.
Nu hørte vi jo i Dansk Folkepartis ordførers tale et par eksempler på forfærdelige bid, men jeg forstår bare ikke, at man ikke nævnte den rottweiler, der skambed nogle børn på Bornholm; jeg forstår ikke, at man ikke nævnte den schæferhund, der skambed nogle børn i Sønderjylland; jeg forstår ikke, at man ikke nævnte den gravhund, der bed nogle børn på Fyn i næsen.
Julie Skovsby (S), 2010-04-15:
Eftersom formanden for Ungdomskommissionen, politidirektør Johan Reimann, siger nej til, at kurven er ganske jævn, og at der altså ikke sker noget knæk på kurven mellem de 13-årige og de 14-åriges kriminalitet – andre eksperter siger det samme – så er det altså ikke et argument fra eksperter, der har overbevist Det Konservative Folkeparti om, at den her politik skulle ændres.
Det må være et argument fra Dansk Folkeparti, og vi får åbenbart ikke noget svar på, hvad det er for et argument, Dansk Folkeparti er kommet med, som har overbevist hele regeringen og særlig Det Konservative Folkeparti.
Tom Behnke (KF), 2010-04-15:
Dertil kan jeg sige, at Dansk Folkeparti ikke er kommet med et eneste argument, der har overbevist os om noget som helst, i den her sammenhæng.
Vi har haft en drøftelse af det her; vi har også haft en drøftelse i den konservative folketingsgruppe; vi har haft en drøftelse med justitsministeren om de her ting; vi har fået forelagt forskellige ting; vi har selv gjort os nogle erfaringer; jeg har selv 22 års erfaring som politimand.
Alt det tilsammen har bevirket, at vi har sagt: Vi er nu nået til 2010.
Vi kan se, at det er et markant anderledes kriminalitetsbillede, der gør sig gældende i dag, end det var for 30 år siden eller for 300 år siden.
Vi kan se, at de unge, der begår kriminalitet, er meget hårdkogte, desværre – desværre er de det.
Det er nogle få, men de er til stede, og de få bliver vi nødt til at kunne tage hånd om, samtidig med at det her skal ses som 1 element ud af 100 elementer, hvor de 99 andre handler om alle de forebyggende og præventive tiltag.
I dag diskuterer vi kriminel lavalder.
Den anden diskussion får vi på et andet tidspunkt.
Karsten Nonbo (V), 2010-04-15:
Jeg vil bare korrigere fru Lone Dybkjær.
Det, jeg sagde, var ikke, at det flød.
Jeg sagde bare, at de kunne lave kriminalitet forskellige steder, så sagerne hobede sig op, således at man først kunne lave konsekvenser en måned eller to senere, og så blev konsekvensen jo, at så skulle de sættes ind efter sociallovgivningen ved tvang, og det er jo noget med, at de kommer for en dommer en gang om året.
Det var det, jeg sagde.
Det var ikke det andet.
Det er noget, som fru Lone Dybkjær lægger mig i munden.
Lone Dybkjær (RV), 2010-04-15:
Men så er det jo dér, der er et svigt i indsatsen.
Man går i virkeligheden for lud og koldt vand, det er jo sandheden, fordi man starter ikke pludselig med at begå kriminalitet forskellige steder inden for 2 måneder.
Sådan hænger livet trods alt heller ikke sammen.
Derfor er det den forebyggende indsats på et langt tidligere tidspunkt, der skal til.
Jeg plejer at sige det på den måde, at enhver lærer, der kommer ind i en 1. eller 2. klasse, med det samme kan se, hvor der burde laves en forebyggende indsats, og enhver lærer må også konstatere, at den forebyggende indsats ikke sker, fordi henvendelser til kommunen forbliver ubesvarede.
Karsten Nonbo (V), 2010-04-15:
Jamen det her drejer sig også om at få et redskab mere, og det er jo korrekt, at der er nogle, hvor man allerede i 1. og 2. klasse kan se, at de vil blive kriminelle.
Det drejer sig om at få dem registreret centralt, og det kan man i politiets kriminalregister som 14-årig, hvor de farer rundt fra den ene kreds til den anden, således at man kan handle mere konsekvent og man kan handle med det samme, i stedet for at vente til det er for sent.
Så det er jo et redskab mere, man får, og det behøver man da ikke sige nej til.
Ellers er jeg enig i, at man kan se det med mange unge, men der er desværre nogle, hvor man ikke kan se det.
Forebyggelsen hjælper heldigvis for mange.
Det hører vi bare ikke noget om, for der er det jo forebygget.
Det, det gælder om, er der, hvor det ikke er lykkedes at forebygge.
Der er altså nogle stykker.
Vi kan snakke forebyggelse og forebyggelse, men vi ved jo, at der er nogle stykker, hvor forebyggelsen ikke har hjulpet, og der skal vi også have et redskab bagefter.
Tom Behnke (KF), 2010-04-15:
Jeg har også tidligere ladet mig fortælle, at Socialdemokratiet ville sørge for, at alle folketingsmedlemmer var i salen, for nu skulle der virkelig stilles spørgsmål til det her lovforslag.
Jeg kan se, at stort set alle er mødt frem, og det er jo godt nok; men jeg må også konstatere, at spørgsmålene efterhånden begynder at køre i ring.
Jeg har svaret på det pågældende spørgsmål tre gange tidligere; nu skal jeg svare på det igen for fjerde gang.
Det, der gør sig gældende, er, at vi har konstateret, at grovheden af de forbrydelser, der bliver begået, er så alvorlig, at vi bliver nødt til meget konsekvent og markant at sanktionere det.
Vi bliver nødt til at sørge for, at vi kan fastholde de pågældende unge i et behandlingsforløb, et uddannelsesforløb, så de kommer ud af deres kriminalitet.
Det er det, der er meningen med det.
Det er jo ikke bare at låse dem inde og så smide nøglen væk.
Det er et spørgsmål om at sørge for, at de kommer ud af deres kriminalitet.
Det sidste er, at det er vores klare opfattelse, at de, der begår kriminalitet, er modne nok til at forstå, hvad det er, de gør forkert, og derfor må de også stå til ansvar for deres handlinger.