runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Holger K. Nielsen (SF), 2011-05-27:
Der er ingen tvivl om, at der var en konflikt – det var der da – og den konflikt blev løst, som jeg sagde i min tale, på klassisk diplomatisk vis gennem en såkaldt verbalnote, som er et eller andet diplomatisk redskab, som formentlig går mange hundrede år tilbage i tiden, og hvori man erkender, at der har været en konflikt og man har fundet en form for løsning på det.
Jeg mener, at man fra dansk side løb en åben dør ind.
Jeg mener ikke, at vi gav noget.
Kineserne mente tilsyneladende, at de havde fået meget ud af det, men sådan er klassisk diplomati, vil jeg sige til hr. Søren Espersen, og det burde hr. Søren Espersen jo også vide som en person, der har beskæftiget sig med de her spørgsmål i mange, mange år.
Selvfølgelig blev der da løst en konflikt.
Jeg synes ikke, at prisen er værd at snakke om.
Jeg mener, det er en fortsættelse af vores politik.
Jeg mener, at vi stadig væk har ret til at kritisere kineserne.
Vi har stadig væk ret til at støtte tibetanerne, men det er rigtigt, at vi erkender, at det er inden for Kinas territoriale grænser, at kampen for tibetansk autonomi, selvstændighed, skal føres.
Det mener jeg ikke er noget nyt, og derfor kan man sige, at den her konflikt blev løst på helt, helt klassisk vis.
Søren Espersen (DF), 2011-05-27:
Det her bliver nok ganske kort.
Jeg kan høre, at også den konservative ordfører bliver ved med at køre i den samme rille, som de andre har gjort: Der er ikke noget nyt, der er ingenting sket, den der verbalnote var ingenting – den var bare en bekræftelse på det, vi altid har haft.
Men hvorfor blev kineserne så så begejstrede, at de med ét sådan løste alle bånd for dansk erhvervsliv?
Pludselig var alt bare fryd og gammen, og den kinesiske leder kom til klimatopmødet.
Hvis der ikke var noget nyt i det, hvis der i virkeligheden ikke står noget, hvorfor opstod så den der kolossale kinesiske begejstring?
Så glemmer vi det med det hypotetiske.
Jeg kan bare stadig væk konstatere, at Dalai Lama altså ikke syntes, at den verbalnote var noget særligt at samle på.
Han kaldte den en fejlvurdering, og han kaldte den upassende.
Det lader vi bare stå.
Det næste spørgsmål, jeg vil stille hr. Jeppe Kofod, er: Hvad angår det her engelske ord oppose, altså at modsætte sig, hvorfor tror hr. Jeppe Kofod så, at det lige pludselig gik forrygende godt med eksporten til Kina, efter at den her verbalnote, som efter hans egne oplysninger slet ikke ændrede spor i dansk udenrigspolitik over for Kina, blev vedtaget?
Alting gik som smurt, ingen blev længere chikaneret.
Hvis ikke den her verbalnote havde nogen som helst betydning, hvad var det så, der gjorde, at det skiftede dramatisk fra den 9. december til den 10. december?
Hvad var det så, der var foregået i mellemtiden, der gjorde det langt, langt nemmere for dansk erhvervsliv at eksportere til Kina?
Frank Aaen (EL), 2011-05-27:
Det er jo ikke en teoretisk diskussion.
Det er jo en anerkendelse af et folks ret.
Det er helt konkret.
Det er ikke teori, det er ikke universitetssnak, det er holdning til, hvilke rettigheder man synes et folk har, men hos Venstre er det altså sådan, at man gladelig sælger et folks ret til selvbestemmelse, fordi det tjener danske interesser.
Jeppe Kofod (S), 2011-05-27:
Jeg synes, at den her debat er meget, meget mystisk.
Altså, jeg synes, at det i dansk udenrigspolitik er vigtigt, at vi arbejder med realiteter og ikke fuldstændig usandsynlige teoretiske hypoteser som den, hr. Søren Espersen stiller op.
Tibetanerne har ikke ønsket en selvstændig stat.
De ønsker autonomi inden for Kinas grænser.
Det skal vi støtte dem i.
Hvad nogen måtte beslutte ud i fremtiden, aner vi jo ikke, men jeg tror, at det er stærkt usandsynligt.
I stedet for synes jeg, vi skal koncentrere kampen om at sikre tibetanernes menneskerettigheder.
Det er der stærkt behov for.
Der er stærkt behov for en kritisk dialog med Kina om de her punkter, men ikke for at begynde at sige, at det er et helt andet mål, vi sætter i Folketinget, for deres selvstændighed.
Frank Aaen (EL), 2011-05-27:
Det er mest en kommentar.
Jeg synes, det er meget langt at gå ud fra Danmarks interesser at sælge et andet lands ret til selvbestemmelse og så oven i købet sige – og det er simpelt hen helt ude i hampen – at det er for tibetanernes egen skyld.
Det står for sig selv.
Michael Aastrup Jensen (V), 2011-05-27:
Det kan godt være, at hr. Frank Aaen mener, at det står for sig selv på sådan en negativ måde, men det er jeg så dybt uenig med hr. Frank Aaen i.
Jeg synes, det meget er en gentagelse af debatten fra sidste år, vi er godt i gang med.
Vi har en situation, hvor eksiltibetanerne ønsker det samme, som vi ønsker, nemlig reelt selvstyre med kulturel og religiøs frihed med fokus på menneskerettigheder.
Det kæmper Danmark for.
Det har Danmark kæmpet for igennem rigtig mange år, det kæmper EU for, og det kæmper USA for.
Og den kamp opgiver vi ikke.
Så diskuterer vi også noget rent teoretisk om dit og dat osv.
Skulle vi ikke hellere holde os til sagens kerne, for der er nok at kæmpe om der, og der har vi også fælles kurs i forhold til tibetanerne?
Det andet synes jeg, al ære og respekt for hr. Frank Aaen, er en teoretisk diskussion, der burde holdes på et universitet eller andre steder.
Lad os hellere holde os til realpolitik herinde.
Selv om hr. Frank Aaen prøver at gøre os til nogle dårlige mennesker, som hr. Frank Aaen sikkert mener vi er på en lang række områder, al ære og respekt for det, så kan vi stå inde for den politik, som vi har, fordi vi faktisk mener, at det er den bedste måde at sikre bedre vilkår for tibetanerne selv på.
Hvis vi begyndte straks at lave et opbrud med det, som alle andre lande, inklusive eksiltibetanerne selv, kæmper for, hvor langt ville vi så komme med den kurs?
Jeg mener, at det vigtige er at prøve at samarbejde på tværs af forskellige lande omkring nogle reelle mål, som holder sig inden for Kinas forfatning, men som også vil betyde gevaldig meget for den enkelte tibetaner, der lever i dag i Tibet.
Og jeg må indrømme, at selv om hr. Frank Aaen er imod, at vi åbenbart skal arbejde for det, så bliver vi ved med at arbejde for det, fordi vi mener, det er et realistisk mål, og vi også mener, det er et mål, der er værd at kæmpe for.
Frank Aaen (EL), 2011-05-27:
Jeg er helt med på, at Socialdemokratiet aldrig har krævet eller sagt, at Tibet skal være en selvstændig nation, men har Socialdemokratiet før verbalnoten udtalt sig principielt mod tibetanernes ret til uafhængighed?
Jeppe Kofod (S), 2011-05-27:
Jeg tror, at hr. Frank Aaen godt ved, at vi har en etkinapolitik på linje med USA, resten af EU osv., der går ud på, at vi respekterer Kinas territoriale integritet og hermed også, at Tibet er en del af Kina.
Men inden for etkinapolitikken ønsker vi autonomi, når det gælder religiøse forhold, kulturelle forhold, respekt for menneskerettigheder osv. for tibetanerne.
Det er politikken, og derfor ville det være tosset og mærkeligt, hvis vi gik ud og sagde, at vi ønsker, at tibetanerne skal have deres egen stat, også fordi de ikke selv ønsker det.
Det ville jo ikke være særlig klogt, og det tror jeg heller ikke der ville komme noget godt ud af.
Så jeg kan ikke erindre, at nogen socialdemokrater har sagt, at Tibet skal have deres egen stat.
Det tror jeg må stå for hr. Frank Aaens egen regning.
Frank Aaen (EL), 2011-05-27:
Men jeg startede jo også med at sige, at jeg var klar over, at man ikke har sagt det.
Det, jeg spurgte til, var, om Socialdemokratiet har sagt, at tibetanerne ikke har ret til en selvstændig statsdannelse.
Må jeg så lige sige noget til det der med etkinapolitikken.
Det diskuterede vi også sidste år.
Etkinapolitikken var jo et spørgsmål om, om det var Taiwan eller Beijing, der repræsenterede Kina.
Det var det, der var problemstillingen vedrørende etkinapolitikken, og der siger man, at det er Beijing, der repræsenterer hele Kina.
Det er noget helt andet.
Men igen: Har Socialdemokratiet før verbalnoten udtalt sig principielt imod tibetanernes ret til selvstændighed?
Jeppe Kofod (S), 2011-05-27:
Jeg har meget svært ved at forstå spørgsmålet, for det er jo ikke det, der er tibetanernes ønske.
Tibetanerne ønsker ikke en selvstændig stat, og hvorfor så diskutere det?
Det, tibetanerne ønsker, og det, vi kæmper for, er autonomi inden for Kinas grænser.
Derfor synes jeg, at det er et lidt mystisk spørgsmål, hr. Frank Aaen stiller.
Men jeg vil gerne bekræfte, at vi talrige gange har udtalt os stærkt til støtte for Dalai Lama og tibetanernes ønske om autonomi på det religiøse og kulturelle område, og hvad angår respekt for menneskerettighederne, inden for Kina grænser.
Søren Espersen (DF), 2011-05-27:
Til den diskussion om, hvorvidt »independence« betyder »uafhængighed« eller »selvstændighed« – og der er også det engelske udtryk autonomy – vil jeg sige, at jeg synes, det er stort set det samme.
Kan vi ikke bare sige, at det er nogenlunde det samme?
Det bliver brugt fuldstændig i flæng.
Nu siger hr. Jeppe Kofod, at tibetanerne jo slet ikke ønsker det her.
Hvad så hvis de på en kongres om et par uger finder ud af, at de gør det?
Skal vi så ændre den her verbalnote, hvor der står, at nu modsætter vi os tibetansk uafhængighed, eller skal den bare blive stående?
Hvis nu der sker det – det er en hypotetisk situation – at tibetanerne pludselig siger, at de vil have fuld selvstændighed, hvor står Socialdemokraterne så?
Naser Khader (KF), 2011-05-27:
Der var en konflikt – det var der – og den blev så løst ved verbalnoten.
Det, der bare skulle til, var åbenbart, at vi eksplicit understregede eller forklarede vores etkinapolitik, som vi har haft siden 1950’erne.
I øvrigt er det vigtigt at understrege, at FN aldrig har anerkendt et selvstændigt Tibet.
Vivi Kier (KF), 2011-05-27:
Derfor er det også glædeligt, at i gårsdagens aftale om en sundhedspakke er der givet tilsagn om en udrednings- eller diagnosegaranti på 30 dage.
I det her beslutningsforslag gælder det så patienter med allergisymptomer.
Jeg kan ikke lade være med at sige, også i forlængelse af den foregående taler, at vi godt nok kan ende med rigtig, rigtig mange beslutningsforslag i den her sal, hvis vi skal igennem alle diagnoser og igennem alle symptomer.
En ny specialeopdeling så dagens lys tilbage i 2004, hvor specialet allergi blev lagt sammen med nogle andre specialer.
Som ministeren var inde på i sin tale, blev der i 2010 nedsat en arbejdsgruppe, der lige nu sidder og vurderer hele den omlægning af specialerne, vi lavede, og især evaluerer på, om den nuværende struktur svarer til det reelle behov, vi kan se der er.
På den baggrund kan vi heller ikke fra konservativ side støtte det her beslutningsforslag, som jeg også mener mangler et økonomisk skøn.
Jeg vil gerne sige, at allergi er dybt generende for den enkelte patient.
Det kan også være rigtig, rigtig svært at diagnosticere, hvad det er, man er allergisk over for, så jeg er også helt enig med de tidligere ordførere i, at forskning i, hvorfor så mange mennesker får allergiske symptomer, er meget, meget vigtigt.
Sluttelig vil jeg sige, at hvis der er et ønske om at skrive en beretning, deltager jeg selvfølgelig gerne i det.
Søren Espersen (DF), 2011-05-27:
Det var så den kinesiske del af det.
Altså, vi er enige om, at de blev glade.
For nu havde de sådan fået det, som de syntes de kunne leve med – måske havde de oven i købet selv skrevet sætningen; det kunne jeg godt forestille mig at de havde.
Men så er der den anden part, nemlig den tibetanske part.
Den modtagelse, verbalnoten fik der, var ikke helt så god, når Dalai Lama kalder den dels upassende, dels en fejlvurdering.
Hvordan kan det så være?
Altså, er han dum eller hvad?
Kan han ikke se, at det er fuldstændig, som det var før, eller kunne der være nogle andre forklaringer på, at han kaldte den upassende?
Lene Espersen (KF), 2011-05-27:
Jeg vil sige til hr. Søren Espersen, at som sagt opfatter jeg det sådan, at der mellem regeringen og et bredt flertal i Folketinget og Dansk Folkeparti nok alene er en uenighed om, hvorvidt det var det ene eller det andet ord, der skulle bruges i forhold til at definere positionen omkring en uafhængighed af Tibet.
Som sagt mener jeg, at det jo er den rene logik, at hvis man går ind for en etkinapolitik, går man også ind for en etkinapolitik, og det betyder selvfølgelig, at Tibets fremtidige rolle skal indeholdes inden for den etkinapolitik, og i den ligger der det, som er Dalai Lamas ønsker, og det synes jeg da er noget, som bør tillægges en ret stor vægt, nemlig at man ønsker en udvidet grad af autonomi og selvbestemmelse, men altså ikke nogen løsrivelse.
Søren Espersen (DF), 2011-05-27:
Jeg vil bare lige slå fast, at det her ikke var en uoverensstemmelse mellem Dansk Folkeparti og regeringen.
Det var en uoverensstemmelse mellem vores holdning og Kinas udtrykkelige ønske og forlangende, at der skulle stå »opposes«.
Det fik jeg at vide i Udenrigsministeriet, og igen var det altså før den nuværende udenrigsministers tid, men sådan var det.
Det var ikke et ord, der var oppe til diskussion.
Det var færdigskrevet i Peking, og det kunne man bare skrive under på.
Sådan var det.
Så det var ikke noget med regeringen på den ene side og Dansk Folkeparti på den anden side.
Det var Kina, som havde dekreteret det her, og det skulle Danmark acceptere, ellers blev det et kedeligt klimatopmøde.
Lene Espersen (KF), 2011-05-27:
Jeg vil sige til hr. Søren Espersen, at det, jeg sådan set synes er den allervæsentligste pointe, jo er, at verbalnoten her ikke på nogen som helst måde forhindrer Danmark i at udleve det, vi ønsker skal være fremtiden for Tibet, nemlig en langt større grad af autonomi og selvbestemmelse, og det er jo det, der er det afgørende.
Birgitte Josefsen (V), 2011-05-27:
Indimellem tænker jeg på, hvorfor så mange rammes af en allergisk reaktion, og det synes jeg faktisk man bør fokusere mere på.
Derfor vil jeg opfordre de eksperter, vi har på området, til at fokusere på det og sætte forskningsprojekter i gang, så vi kan få belyst, hvorfor så mange danskere har en allergisk reaktion og allergiske sygdomme. Hvad angår det konkrete beslutningsforslag, vil jeg starte med at sige, at vi har betænkeligheder ved at bakke op om forslagsstillerens ønske om via lov at oprette fem regionale netværksbaserede specialer af den grund, at vi er orienteret om, at Sundhedsstyrelsen i 2010 igangsatte en status og perspektivering af speciallægeuddannelsen, og i den forbindelse blev der nedsat en arbejdsgruppe, som specielt skulle fokusere på opdeling af specialer og fagområder og på, om den nuværende specialestruktur svarer til behovet nu og i fremtiden.
I arbejdsgruppen deltager bl.a. repræsentanter for de lægevidenskabelige selskaber.
Det forum er det rette til at belyse, om bestemte funktioner, herunder f.eks. også behandling af allergi, organiseres mest hensigtsmæssigt som et fagområde eller et speciale.
Den igangværende perspektivering forventes afsluttet inden udgangen af 2011, er jeg blevet oplyst om.
Allerede i specialeplanlægningen er der sat krav om funktioner, der svarer til centre.
Herudover har vi konstateret, at regionerne allerede i dag kan etablere samarbejde mellem specialerne på regionsfunktionsniveau.
Så for det første vil vi i Venstre meget gerne afvente det arbejde, der er igangsat af Sundhedsstyrelsen.
For det andet har vi stor tillid til, at de praktiserende læger og regionerne har fokus på området, så alle får en god udredning og behandling.
Jeg vil derfor opfordre forslagsstilleren til, at vi afslutter processen omkring B 137 med at skrive en beretning.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2011-05-27:
Vi vil gerne være med til at sikre, at der træffes kloge beslutninger, når det angår vores miljø, fødevarer, trafik og boliger, for der er jo mange årsager til, at folk bliver allergikere.
Helt overordnet set
dækker det jo over, at man kan være allergisk over for fødevarer, medicin, dyr, miljøet, skimmelsvamp, solcreme, brændeovne eller konserveringsmidler – der er rigtig mange ting.
Derfor er det rigtig vigtigt, at det ikke kun er på sundhedsområdet, at man gør en øget indsats, men at man i høj grad også sætter fokus dels på forskning og dels på, hvordan man kan lære af de forskellige områder, der er, således at man kan lave klog lovgivning, der handler om, hvordan vi undgår, at der kommer mere skimmelsvamp i vores boliger, i takt med at vores klima ændrer sig og der kommer flere tunge regnskyl osv. osv. Dansk Folkeparti har fremsat et forslag til folketingsbeslutning, som handler om, at man, punkt 1, vil have, at de fem eksisterende kliniske allerginetværk skal formaliseres – i hvilken grad de skal formaliseres synes jeg ikke fremgår så tydeligt – og punkt 2, ønsker at få skabt overblik over de tilskudsordninger, der er til allergikere.
Jeg vil gerne sige, at vi fra Socialdemokratiets side synes, at begge ting er meget sympatiske.
Vi synes måske ikke, det er noget, man decideret behøvede at tage op i Folketingssalen for at få gjort, men vi er enige i, at det er godt at sætte fokus på det, fordi der stadig er ting i den danske allergiindsats, der halter.
Vi kan dog ikke støtte forslaget, som det ligger her – og det skulle jeg også hilse og sige på SF's vegne – bl.a. fordi vi, som andre også har været inde på, ikke mener, at det her er noget, som vi kan stemme os til i Folketinget, med tanke på at vi også har regioner og andre, der bør tage ansvar.
Men vi vil da gerne takke forslagsstillerne for at sætte fokus på området, og vi indgår gerne i drøftelser om, hvordan vi kan styrke behandlingen og få de her ting til at blive virkelighed, også uden for Folketingssalen
Med de ord vil jeg sige, at Socialdemokratiet ikke kan støtte forslaget.
Lone Dybkjær (RV), 2011-05-27:
Man må sige, at Dansk Folkeparti tager fat på de forskellige sygdomme sådan rimelig systematisk, og man kan også sige, at det er meget godt, at vi nærmer os afslutningen på folketingsåret, for ellers kunne vi komme langt omkring, så vidt jeg kan forstå.
Jeg synes, det er vigtigt at sætte fokus på allergi.
Jeg synes måske, det havde været ønskeligt, for det tror jeg er et af de helt store problemer, hvis Dansk Folkeparti med alle de millioner og milliarder, de har fået gennem de sidste forhandlinger – også her på sundhedsområdet er der kommet en del penge – havde satset på, at vi havde fået en udredningsgaranti, fordi det måske kunne være nyttigt i den her sammenhæng.
Jeg føler ikke … nej, jeg mener ikke, for det er ikke en følelsessag, at Folketinget skal behandle samtlige sygdomme her i landet her i Folketingssalen.
Det er ikke ensbetydende med, at der ikke kan være ting, man skal have fokus på, men så synes jeg måske, at der findes mere egnede fora end lige her fra Folketingets talerstol.
Når dette er sagt, skal jeg bare henholde mig til det, ministeren sagde, som jeg synes var en udmærket fremstilling af tingenes tilstand.
Og hvis der er ønske om en beretning, har vi da heller ikke noget imod at bruge tid på det.
Birgitte Josefsen (V), 2011-05-27:
Cirka hver femte dansker plages dagligt af kroniske smerter, og det antal vokser.
Jeg er ikke i tvivl om, at kroniske smerter har store menneskelige, sociale og samfundsmæssige omkostninger, og derfor er det, at vi i Venstre er optaget af, at man sikrer en hurtig udredning og diagnosticering, og at der hurtigt derefter sker en opfølgning med det behandlingstilbud, der er behov for i forhold til den enkeltes problemer og behov.
Netop derfor er vi meget tilfredse med, at sundhedsministeren har sagt ja til, at der arbejdes videre på at få etableret og oprettet diagnostiske centre og team rundtomkring, som understøtter den praktiserende læges udredning, og at der i de team også kan tages over, når den praktiserende læge må sige, at nu rækker hans eller hendes kompetencer ikke videre til at færdiggøre opgaven.
Det er jo netop også det, der har dannet basis for den aftale, der blev indgået så sent som i går, hvor der er skrevet ind, at man nu skal have opsat nogle mål for, hvordan vi kan sikre, at alle borgere, der bliver ramt af sygdom, får en hurtig udredning.
Vi er ligeledes optaget af at følge det arbejde, der er igangsat i både regioner og kommuner på baggrund af den kronikerpulje, der bliver afsat, og som er aftalt i finansloven og i økonomiforhandlingerne mellem regioner og kommuner 2009-2010.
Det arbejde, som man har sat i gang i regioner og kommuner, viser, at man her netop har fokuseret på de diagnoseområder, som rammer bredt i befolkningen, og jeg har via lidt research kunnet konstatere, at samtlige regioner og kommuner har sat fokus på diagnoseområderne diabetes, rygerlunger, hjerte-kar-sygdomme og muskel- og skeletsygdomme.
Altså er det, der efterspørges i beslutningsforslaget, allerede ved at se dagens lys.
Venstre vil derfor foreslå, at vi fra Folketingets side viser respekt for det arbejde, som kommuner og regioner har igangsat.
Vi vil nemlig gerne sikre de bedste rammer for både undersøgelse og behandling, også af personer med muskel- og skeletsygdomme, og vi ser gerne, at der gives mulighed for at implementere det, der er brug for, med basis i, hvad der nu måtte vise sig at være behov for og basis for lokalt og regionalt.
Vi vil derfor opfordre forslagsstilleren, Dansk Folkeparti, til, at beslutningsforslaget danner basis for, at vi skriver en fælles beretning.
Michael Aastrup Jensen (V), 2011-05-27:
Jamen jeg prøver at besvare spørgsmålet fra hr. Søren Espersen.
Meget kan man kalde mig, men jeg er ikke psykolog og ved, hvad folk mener, når de siger forskellige ord.
Derfor har jeg den klare holdning, at jeg prøver at lytte til, hvad det er, folk siger, og eksiltibetanerne siger meget klart, at man ønsker reelt selvstyre, altså selvstyre, ikke uafhængighed, og det er præcis det samme mål, vi har.
Men at fortolke, hvad folk mener, når de siger noget, vil jeg overlade til andre eksperter.
Søren Espersen (DF), 2011-05-27:
Jeg skal gøre det kort, men det er bare lige, når man går ind i de der tekniske diskussioner omkring sætningen og udenrigsministerens brug af det her ord accordingly, som egentlig betyder »i overensstemmelse med«.
Man starter med at slå fast, at man går ind for en etkinapolitik, og i overensstemmelse hermed »modsætter« man sig.
Der er det afgørende, synes jeg, bare at få slået fast, at man sagtens kunne have fået et sandsynligvis enigt Folketing med, hvis man havde nøjedes med at skrive »do not support«, som briterne har gjort, men som kineserne i det her tilfælde modsætter sig.
Jeg synes altså, at det er væsentligt at slå fast, fordi det ikke hænger sammen, at man anerkender tibetanerne som et selvstændigt folk i folkeretlig forstand – det har man gjort gentagne gange i dansk udenrigspolitik – og så pludselig ændrer det dramatisk.
Lene Espersen (KF), 2011-05-27:
Som jeg sagde før til hr. Søren Espersen, der netop gik ind og spurgte til, hvad der blev ment med udtrykket grundige drøftelser, refererede det jo til, at efter at forholdet mellem Danmark og Kina var kølnet betragteligt, var der ad flere omgange drøftelser mellem regeringen og Udenrigspolitisk Nævn om forholdene mellem Danmark og Kina, og det tror jeg at man kan få bekræftet ved at gå tilbage og se, hvad der har været af møder i Udenrigspolitisk Nævn.
Det var det, som jeg refererede til.
Naser Khader (KF), 2011-05-27:
Til første del vil jeg sige, at der åbenbart ikke skulle mere til for at gøre kineserne glade.
Og det er da godt nok.
Det, vi gjorde, var bare at skære ud i pap, hvad vores etkinapolitik går ud på.
Det andet, jeg vil sige, vedrører noget, som hr. Søren Espersen har sagt flere gange i dag, nemlig det med det upassende.
For det er ikke verbalnoten, Dalai Lama kalder for upassende.
Det er Kinas rolle, der er upassende – og ikke selve verbalnoten.
Han finder det upassende, at Kina i 2009 pressede Danmark til at vedtage en meget vidtgående erklæring om Tibet.