Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-01-21:
I Danmark i dag bruger vi mere end 20.000 forskellige kemiske stoffer.
De indgår i alt fra hårfarve, cremer, vaskepulver til plastikflasker til vand, ja, selv gulvet i min datters vuggestue er fyldt med kemikalier.
Brugen øges fortsat, fordi de ofte giver produkterne bedre egenskaber.
Derfor møder vi danskere i stigende grad kemikalier i vores hverdag.
Lad os starte med de hormonforstyrrende stoffer.
Ifølge Miljøstyrelsen kan påvirkningen af stoffer hos forsøgsdyr bl.a. føre til en øget forekomst af misdannede kønsorganer, manglende nedfald af testiklerne til pungen for hanungerne, nedsat sædkvalitet hos dyrene senere i livet samt for tidlig pubertet for unghunnerne.
Piger får allerede i dag bryster som 8-årige, sædkvaliteten er i frit fald, og vi har en kraftig stigning i tilfælde af testikelkræft for blot at nævne nogle af de problemer, som Rigshospitalets Afdeling for Vækst og Reproduktion mistænker de hormonforstyrrende stoffer for at være årsag til.
Fire ud af fem danskere ønsker et forbud mod de hormonforstyrrende stoffer, viser en ny undersøgelse, som Forbrugerrådet har lavet.
Det bør vække til eftertanke hos sundhedsministeren.
Vi har allerede i kemikaliehandlingsplanen sat midler af til en øget indsats, men der er brug for mere, herunder mere forskning, så man med gode forskningsresultater i hånden kan udfase og forbyde de farlige stoffer.
Så lad os gå til andet område, nemlig kræftområdet.
Det er et område, som er ganske omkostningstungt for vores sundhedsvæsen som en enkelt sygdom.
Sidste år kostede kræftindsatsen over 1 mia. kr. bare i medicin.
Vi har brug for, at sammenhængen mellem udsættelse for miljøfaktorer såsom kemikalier og udvikling af kræft belyses.
Tilbage i 2003 mente regeringen det samme i den strategi for miljø og sundhed, som jeg tidligere har nævnt.
Den mente, at vi skulle bruge flere ressourcer på at undersøge sammenhængen med kemikalier.
Men den udfordring står stadig væk hen i det uvisse.
Vi ved, at visse kemikalier og tungmetaller såsom kviksølv er kræftfremkaldende.
De hormonforstyrrende stoffer mistænkes også for at være medvirkende til, at tilfælde af visse kræftformer såsom brystkræft og prostatakræft er stigende i Danmark.
Men vi har brug for mere viden, og vi har brug for, at de kræftfremkaldende stoffer bliver identificeret, og at Danmark presser på i EU for en strategi på det her felt, ikke alene for at vi kan få dem identificeret, men også for at vi kan få dem registreret.
Så har vi skaderne på centralnervesystemet.
Vi har fået meget mere viden om det.
Vi ved, at børn, der udsættes for ASO-farvestoffer, bliver hyperaktive.
Alligevel vil fødevareministeren ikke arbejde for et europæisk forbud.
Her burde sundhedsministeren jo træde i karakter og sige, at børns sundhed står over, hvad fødevareministeren ellers har travlt med at pleje af industriens interesser.
Vi ved, at visse opløsningsmidler har skadelig effekt, og ved en effektiv indsats mod dem har vi allerede begrænset skaderne.
Men på andre områder er vores viden alt for begrænset, og meget tyder på, at hormonforstyrrende stoffer også medfører skader på nervesystemet.
Vi har altså brug for en dokumentation af det her.
Vi har brug for at få det opsporet, undersøgt og begrænset, og her har vi altså også brug for et aktivt sundhedsministerium i langt højere grad, end det er tilfældet i dag.
Alt i alt er der masser af udfordringer, når vi taler om sundhed og kemi.
Jeg er faktisk lidt i tvivl om, hvorvidt sundhedsministeren har forstået alvoren af det.
Omfanget er nemlig stort, og det er effekten også.
Så det er langtfra nok, at det er Miljøministeriet, der gang på gang trækker i førertrøjen, når vi taler om kemikalier.
Her er Sundhedsministeriet også ansvarligt, og det skal i langt højere end i dag grad på banen, for det er et fælles ansvar.
Forslag til vedtagelse »Folketinget pålægger regeringen at udarbejde en stategi for miljø og sundhed inden udgangen af denne folketingssamling, hvor Miljøministeriet og Ministeriet for Sundhed og Forebyggelse begge bidrager til, at indsatsen fremadrettet løftes.
Strategien skal bl.a. indeholde et overordnet formål om at sikre sammenhængen mellem miljø- og sundhedspolitikken samt sikre et tættere samarbejde mellem de to ministerier i en langsigtet og forebyggende indsats.
Sundhedsministeren pålægges ligeledes at bidrage fagligt og økonomisk til regeringens kemikalieindsats og til at øge samarbejdet med Miljøministeriet.
Miljøministeren opfordres på denne baggrund til at fremlægge nye forslag til, hvordan kemikalieindsatsen kan udvides i 2010 og de kommende år med et særlig fokus på stoffer, der kan være hormonforstyrrende, kræftfremkaldende eller skadelige for fostre og forplantningen.