runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Vivi Kier (KF), 2010-04-19:
Det her lovforslag har jeg set frem til med stor glæde, fordi jeg tror, at vi med de her nye initiativer får sat en tyk streg under vigtigheden af den tidlige indsats over for udsatte børn og unge.
Kort sagt er det vores hensigt, at alle, der omgås udsatte børn i hverdagen, skal reagere langt hurtigere, så der sættes en hurtig indsats i gang.
For jo tidligere en indsats, jo mere tryg bliver det enkelte barns opvækst, og muligheden for at hjælpe hele familien bliver langt større.
Det er et omfattende lovforslag, vi står med, men det er et meget vigtigt lovforslag.
Den tidlige indsats er nemlig også den forebyggende indsats.
Jeg ønsker at forebygge, at familier går i opløsning, jeg ønsker at forebygge det, at børn oplever svigt på svigt, og jeg ønsker at forebygge, at børn vokser op i hjem uden voksenkontakt.
Derfor er jeg meget tilfreds med, at der er afsat midler til at implementere reformens indhold for.
Et svigtet og udsat barn skal have den bedst tænkelige hjælp.
Barnets Reform sikrer en konservativ hjertesag, nemlig den tidlige og sammenhængende indsats over for et udsat barn.
Vi skal i tide sikre kontinuitet i barnets liv, så det får mulighed for at knytte sig til stabile og kærlige voksne og dermed får ro og tryghed i en ellers omtumlet tilværelse.
Underretningspligten skærpes med det her forslag, og det forventer jeg mig meget af.
Man holder nemlig ikke op med at være sårbar, blot fordi man bliver 18 år.
Derfor lægger vi i Barnets Reform også vægt på, at et barn, der er anbragt uden for hjemmet, kommer godt i vej med en ungdomsuddannelse.
Derfor ser jeg også frem til efterårets forhandlinger om efterværnet, og alle partierne bag reformen er enige om at styrke det.
Det er desuden et stort og trygt fremskridt, at vi styrker plejefamilierne med både supervision, mere undervisning og bedre tilsyn.
Barnets ret er hele omdrejningspunktet.
Den proces begyndte, da vi her i Folketinget vedtog en øget mulighed for tvangsbortadoption og kontinuitet i anbringelserne.
Med Barnets Reform sættes der nu et fornemt punktum.
Jeg kan varmt tilslutte mig lovforslaget.
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-04-19:
Jeg ved ikke, om det var, fordi jeg talte tyrkisk, at selve budskabet ikke kom frem, eller om der var noget galt med lyden.
Jeg sagde faktisk, at vi støtter Barnets Reform, fordi vi er en del af aftalen.
Og mange af de forslag er jo også nogle, som SF har arbejdet på i mange, mange år. Når jeg så efterfølgende siger, at Barnets Reform har nogle mangler, noget, som jeg i øvrigt også sagde under forhandlingerne, og som i øvrigt meget usædvanligt står i selve aftaleteksten, er det, fordi der ikke har været flertal for økonomidelen, selv om SF, Socialdemokraterne og Det Radikale Venstre gerne så, at der var en refusionsordning, mens flertallet, det vil sige Dansk Folkeparti, De Konservative og Venstre, ikke ønskede at hjælpe de børn, som står i de situationer ude i kommunerne.
Når det så viser sig, at der i oktober, november og december ikke er penge til det, vil vi gerne gå ind og kigge på en refusionsmodel.
Det står faktisk i aftalen.
Der er jo ingen grund til at gøre det til en større hemmelighed.
Barnets Reform løser altså ikke alle problemer.
Hvis man tror det fra De Konservatives side, skal man tro om, for det gør den altså ikke.
Vivi Kier (KF), 2010-04-19:
Det er jo ikke første gang, vi står med et forslag om muligheden for tilkøbsydelser i den kommunale ældrepleje.
Der kan siges både positivt og negativt om det her forslag.
En af de negative konsekvenser kan blive, at der vil ske en udvidelse af det offentlige opgavefelt, hvilket vil sige, at kommunen nu også vil få mulighed for at tilbyde ydelser, som ligger ud over serviceforpligtelsen, og det kan jeg se som et problem.
Lad mig tilkendegive med det samme, at jeg dog ikke er mere modstander, end at hvis det i de kommende forhandlinger med kommunerne viser sig, at tilkøbsydelser bliver et vigtigt tema, så er jeg åben for igen at se på en mulig konstruktion.
Jeg finder dog stadig, at det i en tid, hvor vi kan se, at vi i årene frem vil komme til at mangle arbejdskraft, er overordentlig vigtigt, at vi sikrer personale i den offentlige sektor til at levere basale serviceydelser.
Derudover har jeg ikke et ønske om at gøre den offentlige sektor større, snarere tværtimod.
Det er her, vi skaber væksten, så vi også i årene fremover både kan fastholde og udbygge vores velfærdssamfund.
Jeg kan altså ikke tilslutte mig beslutningsforslaget, som det ligger her, men tilkendegiver, at jeg er åben over for at se på en mulig konstruktion, hvor tilkøbsydelser kan blive en realitet, hvis kommunerne har et stærkt ønske herom i de kommende forhandlinger.
Maja Panduro (S), 2010-04-19:
Først og fremmest vil jeg sige tak for de gode spørgsmål.
Jeg vil gerne spørge ordføreren om holdningen til den her undersøgelse fra Den Sociale Ankestyrelse, som jeg refererede til tidligere, og som har vist, at det netop er et stort ønske fra de ældre, at de kan få lov til at få tilkøbsydelser hos deres kommunale udbydere, fordi mange af dem er virkelig glade for den hjemmehjælper, som de har i dag, og den service, som kommunen leverer, og derfor rent faktisk ofte kun nødtvungent skifter over til det private, fordi de er nødt til det for at kunne få tilkøbsydelser fra den samme leverandør.
Anne Baastrup (SF), 2010-04-19:
Jeg vil tillade mig at læse beslutningsforslaget op, således at vi lige kan få dæmpet talen om alle de der forfærdelige konsekvenser, som Dansk Folkepartis ordfører kunne udlede af forslaget.
Det, det handler om i al stilfærdighed, er: »Folketinget pålægger regeringen at tage initiativ til, at kommunerne får mulighed for at tilbyde tilkøb i ældreplejen på samme vilkår som private virksomheder.
Forslaget skal sikre, at den kommunale ældrepleje kan yde en sammenhængende service, der tager højde for den ældres livssituation som helhed, og samtidig bidrage til større valgfrihed og en øget tryghed for ældre med ønske om ekstra ydelser.«
Så kort kan det siges, og andet ligger der ikke i det.
Det, det jo drejer sig om her, er at sikre, at den ældre, som gerne vil have gjort ekstra rent, fordi familien kommer på besøg, som gerne vil have arrangeret sig med en lagkage, som gerne vil have de der småting, som gør, at hendes liv hænger sammen, ikke skal ud på det private marked.
Så er det, jeg siger: Hvor svært kan det være?
Jeg er helt sikker på, at kommunerne ikke nu opbygger kæmpestore administrative arrangementer for at tjene en frygtelig masse penge på de gamle, der gerne vil have lavet lagkage.
Det, det handler om, er, at vi giver kommunerne en mulighed for stille og roligt at tilrettelægge ældreplejen på en sådan måde, at de ældre kan opleve tryghed i deres dagligdag.
Jeg har også på fornemmelsen, at det, vi snakker om nu, er noget, som allerede er ved at blive gennemført.
Når ministeren her fra talerstolen siger, at hun ikke vil acceptere SF's og Socialdemokraternes forslag, så er det regeringssprog, der går på, at det bliver gennemført her i forbindelse med kommuneforhandlingerne, men at det ikke skal hedde sig, at vi derved får vedtaget vores beslutningsforslag.
Så det skal nok gå alt sammen.
Jeg er helt sikker på, at når vi mødes efter sommer, vil vi kunne konstatere, at vi kan lave en beretning, hvor vi så skriver af, hvad Kommunernes Landsforening og regeringen har indgået af fælles aftaler om det her tema.
Så skal vi ikke bare vente og se?
Maja Panduro (S), 2010-04-19:
Lige den del er jeg nu ikke så bekymret for, særlig fordi vi jo også, som vi skriver i beslutningsforslaget, faktisk hører fra nogle kommuner, at man lige nu står med en overkapacitet på området.
Det kan selvfølgelig ændre sig, men er det ikke rigtigt, at der jo ikke er vandtætte skodder imellem de private leverandørers arbejdskraftspulje og det offentliges arbejdskraftspulje?
Så de betænkeligheder, som ordføreren beskriver, må i hvert fald også gøres gældende for det private.
Og det lød, som om ordføreren sådan støttede ideen om, at man kunne købe tilkøbsydelser hos de private leverandører, selv om det vel trods alt stadig må betragtes som konkurrenceforvridende.
Benedikte Kiær (KF), 2010-04-19:
Som jeg fremhævede i mine indledende bemærkninger, er der nogle fordele ved, at det er den samme person, der er i hjemmet, men som sagt mener vi også, at der er så mange problemer tilknyttet tilkøb, at vi overordnet set ikke umiddelbart mener, at det er en god idé, og det er derfor, vi ikke kan støtte forslaget.
Erling Bonnesen (V), 2010-04-19:
I dette beslutningsforslag lægges der op til, at kommunerne skal kunne sælge ekstra ydelser til ældre.
Det er vores holdning, at det er vigtigt at skelne imellem, hvad man som ældre er visiteret til af grundlæggende service ifølge gældende visitationsregler, f.eks. på grund af helbredsforhold m.v., og så det, man gerne vil have som ekstra ydelser, også kaldet tilkøbsydelser.
Den første del, den grundlæggende service, er en offentlig kerneopgave, som helt naturligt skal tilbydes alle ældre, der har behov for det efter gældende visitation, og det er en grundlæggende del af vores velfærdssamfund.
Den anden del er, at man gerne vil købe tilkøbsydelser, og det kan man i dag gøre ved at købe det hos dem, som tilbyder det.
Men det er da en spændende debat at føre, og man skal se på de muligheder og problemstillinger, der er ved eventuelt at give kommunerne visse muligheder på lige vilkår med private servicefirmaer.
Så lad os bare tage en debat om det.
For det første skal der i givet fald en klar adskillelse til, således at man ikke risikerer, at der i den kommunale økonomi sker en sammenblanding med andre kommunale aktiviteter.
Det skulle nødig være sådan, at kommunerne med det forslag, som her er præsenteret, begynder at kræve op hos de ældre for praktisk hjælp, og at vi så risikerer, at de opkrævede penge bliver brugt til nogle helt andre ting, f.eks. vejvedligeholdelse eller andre opgaver.
Samtidig skal der i givet fald også ses på en sikring af reelt frit valg til borgerne, og der skal i givet fald sikres en reel ligebehandling mellem kommunale og private leverandører.
Ovenstående problemstillinger anvises der ingen løsninger på i det foreliggende forslag fra Socialdemokraterne og Socialistisk Folkeparti.
Samtidig har jeg også noteret mig, at et vist antal kommuner og forskellige organisationer har udtrykt forskellige holdninger til de her forslag og emner.
På grundlag heraf, og da det foreliggende forslag er noget ukonkret, kan vi ikke støtte det, og Venstre afviser derfor forslaget.
Maja Panduro (S), 2010-04-19:
Det glæder mig, at Venstre er åbne over for at diskutere det her.
Jeg synes, at jeg trods alt fornemmer et vist stemningsskifte fra Venstres side, i forhold til når vi hidtil har haft de her diskussioner.
Ordføreren lægger jo selv vægt på det her med, at der skal være tale om et reelt frit valg og en reel ligebehandling af den kommunale og den private leverandør, og det er vi fuldkommen enige i.
Faktisk er det jo en af grundene til, at vi foreslår det her.
Det er jo sådan, at der netop i dag ikke foregår en reel ligebehandling mellem den kommunale og den private aktør, fordi den kommunale aktør ikke har mulighed for at konkurrere på lige vilkår med den private.
Mener ordføreren ikke, at det her i virkeligheden kunne bidrage til en bedre konkurrence på markedet?
Det må da være noget, som Venstre kan støtte.
Erling Bonnesen (V), 2010-04-19:
Det er også derfor, at vi siger: Lad os prøve at få det undersøgt, lad os prøve at få det diskuteret.
Vi har ikke taget stilling, og derfor melder vi også klart ud – det gør jeg i hvert fald i min ordførertale
: Lad os tage en debat om det, og såfremt kommunerne tager det med til forhandlingerne, må vi høre, hvad de så har af bud på det.
Så har jeg altså også allerede bare markeret en række problemstillinger, som jeg kan få øje på at vi skal prøve at få vendt.
Så det må være en sådan åben og fri tilgang til det.
Maja Panduro (S), 2010-04-19:
Det synes jeg er utrolig glædeligt og igen også nye toner fra Venstre, så det vil jeg da gerne takke for.
Ordføreren siger, at der kan være lidt tvivl om, hvorvidt kommunerne ønsker det her, men det er jo sådan, at vi bare kan se, at det har været et meget stærkt ønske, og den altovervejende del af de signaler, vi får, er, at det ser man meget gerne.
KL siger det, og også KL's tidligere formand, som var Venstremand, Erik Fabrin, har udtrykt et kraftigt ønske om det her.
I den analyse, som Den Sociale Ankestyrelse lavede, om det frie valg på ældreområdet, hvor man undersøgte 15 kommuner, var det også sådan, at samtlige 15 kommuner sagde, at de faktisk betragtede det som konkurrenceforvridende, at det i dag kun er de private virksomheder, som må tilbyde tilkøbsydelser.
Så det glæder mig utrolig meget, hvis Venstre også kan se det.
Maja Panduro (S), 2010-04-19:
Der er to ting, jeg vil sige.
I forhold til den bekymring, som ordføreren udtrykker, for, om ikke det kunne blive forvirrende, at det skal være de samme, som leverer basisydelsen og tilkøbsydelserne, vil ordføreren så ikke bekræfte mig i, at det jo allerede er tilfældet i dag med de private leverandører, som borgeren har mulighed for at vælge?
Faktisk ved vi jo endda, bl.a. fra den undersøgelse, som Den Sociale Ankestyrelse lavede, at det netop er muligheden for at få tilkøbsydelserne og ønsket om stadig væk at have den tryghed, at det er den samme medarbejder, der kommer i ens hjem, der ofte er grunden til, at folk vælger den private udbyder i stedet for den kommunale udbyder.
Så på den måde sker den sammenblanding, som ordføreren er bekymret for, jo allerede.
Vi skriver jo også flere gange i forslaget – og det tror jeg at ordføreren også har læst – at det her ikke må forringe basisydelsen, selvfølgelig må det ikke det.
Det her er tilkøbsydelser, som de private allerede i dag har mulighed for at tilbyde; det kan det offentlige ikke, og det vil vi gerne lave om på.
René Christensen (DF), 2010-04-19:
Jo, det er rigtigt, og jeg tror da også oprigtigt på, at det er det, man mener.
Jeg siger bare, at jeg tror, man godt kunne komme ud i den situation, at det ville blive svært at skille det ad.
I forhold til det med de private, altså at man allerede har mulighed for det i dag, er det jo et meget bevidst valg, den borger har taget: Jeg ønsker en privat leverandør.
Her har vi så den situation, at man får en kommunal ydelse, og hvor man så måske som borger siger: Jamen jeg føler faktisk ikke, at den kommunale ydelse, jeg får, er god nok, og derfor ønsker jeg at købe til.
Og her er det så kommunen, der også skal yde den her ydelse.
Og der tror jeg altså, det bliver svært at skille det ad, med hensyn til hvornår ens egenbetaling starter, og hvornår den ydelse, man har fået, slutter, altså den rene visitering.
Og hvis vi kommer ud i, at det skal være noget med, at man skal klikke ud og ind i forhold til det, borgeren er visiteret til, og så det, som den ekstra ydelse gælder, kommer vi ud i et bureaukrati, der er ganske forfærdeligt.
Men der må man jo se på, om der er nogen, der har opfundet den dybe tallerken, i forhold til hvordan man kan skille de her ting ad.
Jeg ser bare, at der godt kunne være en konflikt i det, både i forhold til medarbejderne, der skal udføre det, og i forhold til borgerne, som ligesom skal føle, at de også får den her ekstra kvalitet, som de har købt.
Erling Bonnesen (V), 2010-04-19:
Nu var det måske mere en kommentar end et spørgsmål, og det er jo også fair nok.
Nu blev der nævnt, at der var tale om 15 kommuner, så vi skal jo lige have med, at der måske også er andre kommuner – eller det er der – der har forskellige andre synspunkter om det.
Så det bliver da lidt spændende også at høre KL's samlede og om jeg så må sige sammenvejede svar på det her.
For der er jo en række problemstillinger i det her, som de enkelte kommuner sådan set ikke har leveret svaret på endnu.
Så det må vi selvfølgelig bede om og også prøve at få med ind i debatten, så vi får klarlagt et ordentligt beslutningsgrundlag, altså så vi får et gennemarbejdet grundlag at tage stilling til det på og vurdere det ud fra.
Det er sådan set lige præcis dér, vi står.
René Christensen (DF), 2010-04-19:
Det, der bl.a. var blevet lagt op til, var, at man op til flere gange kunne have de her møder, uden at forældrene var orienteret.
Det er der ikke lagt op til mere.
Vi synes, det er positivt, at man har mulighed for at få de her møder i en begrænset mængde med henblik på at tage hånd om børnene og de problemer, der er.
Vi mener bestemt ikke, at man gang på gang skal kunne behandle sager vedrørende en familie, uden at familien aner, at den er en sag i kommunen.
Men det, der ligger her, som vi fik forhandlet os frem til – og jeg er da fuldstændig enig i, at det var noget, vi fik forhandlet os frem til; det er vel sådan, når man udarbejder sådan et forslag, at vi så snakker om tingene, og det håber jeg da også at Socialdemokratiet gerne vil – synes vi faktisk er ganske fornuftigt, både i forhold til børnene, i forhold til familierne og så sandelig også i forhold til dem, som har med børnene at gøre i deres hverdag, altså skolelærere, socialforvaltning og andre.
Mette Frederiksen (S), 2010-04-19:
Jeg tager ordet, fordi det undrer mig, at Dansk Folkepartis ordfører glæder sig over det nye SSD-samarbejde, hvor medarbejdere i eksempelvis sundhedsplejen, dagtilbud og skole kan tale sammen, for det var Dansk Folkeparti helt imod under forhandlingerne.
Det var jo et socialdemokratisk forslag, som vi fik ind i forhandlingerne, og som alle partier til sidst, godt nok i reduceret form, valgte at bakke op om.
Vi synes nemlig, det er helt forkert, at en socialrådgiver, der f.eks. er ansat på en skole i København, ikke kan tale med en folkeskolelærer om et barns forhold.
Dansk Folkeparti har hele tiden talt imod det her forslag, fordi man syntes, at det var at vægte barnets rettigheder og tarv for meget på bekostning af forældremyndighedsindehaveren.
Så jeg vil egentlig bare gerne høre, om Dansk Folkeparti har ændret holdning, eller om man siger et under forhandlingerne og noget andet i Folketingssalen.
Line Barfod (EL), 2010-04-19:
Hvis man virkelig er så optaget af afbureaukratisering, hvordan kan det så være, at Dansk Folkeparti ikke trækker sin støtte til det enorme bureaukrati, der ligger i tvangsprivatiseringen på ældreområdet?
Hvorfor er det ikke der, Dansk Folkeparti insisterer på, der sættes ind, i stedet for at indskrænke demokratiet og retssikkerheden?
Martin Henriksen (DF), 2010-04-19:
Nu er jeg jo ikke enig i, at vi svækker demokratiet for den enkelte ældre.
Det mener jeg simpelt hen ikke man kan sige vi gør med det her lovforslag.
Dette lovforslag – som medfører, at der bliver afbureaukratiseret ude i kommunerne, at der kommer nogle regelforenklinger – frigør nogle ressourcer, som kommuner jo kan bruge på netop at skabe velfærdsforbedringer.
Det, som store dele af venstrefløjen har råbt og skreget på, er jo altså, at vi nu skulle lave nogle regelforenklinger, så det kunne gøre godt ud i kommunerne, og det mener jeg faktisk det her gør.
Jeg mener i hvert fald, at kommunerne, såfremt det her bliver vedtaget, har en oplagt mulighed for at vise, at de kan løfte ansvaret.
Men det er klart, at hvis kommunerne ikke er i stand til at forvalte deres ansvar på en fornuftig måde, må vi kigge på at genindføre nogle af de regler, som vi her afskaffer.
Det skal der ikke være nogen tvivl om.
Vi må også sige, at vi i dag ser kommuner, som med det nuværende regelsæt ikke er i stand til at forvalte deres ansvar på en ordentlig måde over for f.eks. ældre, og det understreger bare, at det i høj grad er et kommunalt ansvar, og det skal man leve op til.
Line Barfod (EL), 2010-04-19:
De beløb, der bliver brugt på demokrati og retssikkerhed, er jo meget, meget små sammenlignet med de kolossale beløb, der bliver brugt på tvangsprivatiseringen.
Det kom frem, dengang man bevilgede ½ mia. kr. ekstra til tvangsprivatisering.
Der fik vi efterfølgende ved en lang række spørgsmål afdækket, at langt de fleste af de penge ikke gik til at få mere hjemmehjælp ud til borgerne, nej, de gik til bureaukratiet, fordi man ønskede, at private firmaer skulle byde ind.
Hvorfor holder Dansk Folkeparti fast i, at det er meget vigtigere at sikre, at private virksomheder kan komme ind at overtage hjemmeplejen, end at sikre, at der kommer mere hjemmepleje til de ældre?
Martin Henriksen (DF), 2010-04-19:
Som sagt skulle snittet jo ligge et sted, og her kommer snittet så til at ligge.
Ældrerådene – og også Ældre Sagen – har så at sige ansvar for og til opgave at sørge for at holde øje med de processer, der er i kommunerne, og med de ting, der bliver besluttet.
Før de forskellige forslag, som er til behandling, bliver vedtaget, skal de sørge for, at de bliver sendt til høring i ældrerådene.
Der har man jo mulighed for lokalt at øve indflydelse på de forskellige ting.
Det er også muligt for lokale politikere at sige, at de mener, at det i deres kommune er rigtig vigtigt at bevare f.eks. det at bruge pårørenderåd, og så kan de blive ved med det, og hvis nogle kommuner mener, at opgaverne skal løftes på en anden måde, kan de beslutte at gøre det på den måde.
Med hensyn til det her med, at Dansk Folkeparti ikke skulle være interesseret i den enkelte ældres rettigheder, mener jeg sådan set, jeg allerede har redegjort for, at det er vi, som også det resultat, der rent faktisk ligger, er et bevis for.
Netop i forhold til det, der oprindelig blev foreslået, er der nogle justeringer og nogle ting, som er taget ud af regeringens afbureaukratiseringsforslag.
Det gør, at vi fra Dansk Folkepartis side kan sige, at vi frigiver nogle ressourcer, der forhåbentlig kan blive brugt til bedre ældrepleje og mange andre fornuftige ting, samtidig med at vi også fastholder nogle regler, som med vores øjne er med til at sikre fokus på den enkelte ældre.
I Dansk Folkeparti har vi ikke en eller en meget ideologisk indgangsvinkel til det.
Vi siger ikke, at det skal være det private, der tager sig af en bestemt opgave, eller at det skal være det offentlige, der tager sig af en bestemt opgave.
Det kan være, at man finder ud af, at der faktisk er nogle i den private sektor, der kan gøre det bedre.
Det kan også være, at den offentlige sektor begynder at blive bedre, fordi den kan se, at der kommer noget konkurrence.
Det tror jeg egentlig kan være meget sundt.
Må jeg så ikke bare sige, at det, der ligger i det her forslag, jo netop er, at man frigør ressourcer til eksempelvis velfærdsforbedringer ude i kommunerne.
Anne Baastrup (SF), 2010-04-19:
Hvad er grunden til, at Dansk Folkeparti helt tilsidesætter udtalelsen fra foreningen for svage ældre?
Hvorfor forholder Dansk Folkeparti sig slet ikke til, at man med det her lovforslag ophæver kommunens forpligtelse til at have et pårørenderåd på plejehjemmene, hvor der også er mange svage ældre?
Hvad er grunden til, at Dansk Folkeparti slet ikke har nævnt, at det også drejer sig om, at mennesker med handicap er omfattet af de her regler?