Ida Auken (SF), 2008-05-14:
Jeg står her med en oversigt, som en af verdens mest anerkendte universiteter, Yale University, har lavet over, hvordan det går med miljøindsatsen i OECD-landene.
Hvis vi lige kigger her, kan vi se, at nr. 2, 3 og 4 på den her liste over OECD-landene, er Sverige, Norge og Finland, vores nordiske naboer.
Det gør der desværre ikke, vi skal helt her ned på 17. pladsen, hvor Danmark ligger og raller sammen med et land som USA, som jo ikke ligefrem er kendt som miljøets forkæmper.
I dag skal vi diskuterer OECD's gennemgang af Danmarks miljøpolitik, og det er en rapport, der tegner det samme billede som det, vi ser her fra Yale, nemlig at det ikke går ret godt for dansk miljøpolitik og da slet ikke, hvis man sammenligner os med andre lande.
OECD konkluderer i sin rapport, at Danmarks miljøpolitik kun klarer sig godt på et par enkelte indikatorer, mens vi klarer os dårligt på afgørende områder som luftforurening, hvor en million danskere lever i en uacceptabel luftkvalitet, og på miljøområdet generelt, hvor transport, landbrug, fiskeri og forbrug i dag lægger et voldsomt pres på vores omgivelser og ikke mindst vores natur.
Hvordan kan det så gå så galt, når vi nu har en statsminister og en miljøminister, der i den grad forsøger at brande sig som de grønne?
Jo, tidligere sagde vi om den her regering, at den sagde det forkerte, og den gjorde det forkerte.
I dag må det hedde sig, at regeringen nogle gange siger det rigtige, men stadig væk gør det forkerte.
Man bruger en masse fine udtryk som miljømilliard og mest miljø for pengene, men i realiteten sker der ikke så frygtelig meget.
Det er jo det, vi kan se, når vi får OECD-rapporten.
Et eksempel kunne være det skriftlige svar på spørgsmål nr. S 146, vi fik til Folketinget forud for debatten i dag, som gennemgår alle OECD's anbefalinger.
Men lige meget hvordan regeringen vender og drejer ordene, kommer den ikke udenom, at der med den her rapport er rettet en hård kritik mod Danmarks indsats på afgørende områder.
Og nej, der er ikke kommet styr på det hele.
Jeg vil her nævne fire områder, som regeringen bestemt ikke har styr på, og som jeg håber, ministeren vil kommentere.
Vægtigst er nok kritikken fra OECD om, at man ikke længere fører strategisk miljøpolitisk.
Igen og igen kritiserer den her OECD-rapport, at der mangler konkrete målsætninger, delmål og tidsfrister i dansk miljøpolitik, som man kan gå ind og måle regeringen på, så man kan se, hvordan det faktisk går i det her land.
Det forhindrer befolkningen, interessegrupper, grønne organisationer og Folketinget i at følge med i, hvad der faktisk sker på miljøområdet i Danmark, og om regeringen nu lever op til de mange fine ord.
Et andet område er luftforurening.
Det har vi snakket ret meget om i dag.
En million danskere lever i uacceptabel luftkvalitet, bliver syge, får astma, dør, og det problem kan man altså ikke løse med en NOx-afgift ude på skibene og ude i landbruget eller utilstrækkelige miljøzoner i fem byer.
Det tredje område er natur.
Alt er sat til hjørnespark med henvisning til, at regeringen inden udgangen af 2009 vil fremlægge en samlet plan for indsatsen i forhold til Natura 2000-områderne og vandområderne.
Dog kan selv ikke denne regering skjule de manglende randzoner, ligesom besparelsen på årets finanslov også gik ud over vand- og naturindsatsen.
Det fjerde er altså klimaindsatsen, og her er der ganske rigtigt efter enormt meget slid og slæb indgået en energiaftale mellem regeringen og oppositionen, der retter lidt op på de 6 spildte år.
Men aftalen er ikke nok.
Den indebærer jo ikke engang reduktioner, så vi kan leve op til vores Kyotoforpligtelser, ligesom den gør meget lidt for trafikken.
Men det var så langt, vi kunne komme med den nuværende regerings ambitionsniveau på klima- og miljøområdet, og så indgår vi selvfølgelig en aftale, så vi kan få skubbet det her et stykke ad vejen.
Så alt i alt er jeg selvfølgelig glad for, at Enhedslisten har rejst den her debat i dag, så vi får mulighed for igen at prøve at finde ud, hvad regeringen egentlig vil på miljøområdet.
Hvad er det, man vil?
Hvad er ambitionerne for dansk miljøpolitik?
Hvor er det, man vil hen?
Hvornår vil man nå det?
Det kan vi overhovedet ikke se, det er en jungle.
Hvordan det går i Danmark, kan vi heller ikke finde ud af, fordi vi mangler data på en masse områder.
Når der så kommer en kritik som OECD-rapporten, prøver man at feje den af, som om at der ikke er noget i den, der gør, at vi skal lægge vores handlinger om.