runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Bødskov (S), 2012-04-17:
Tak for det, formand.
Må jeg ikke starte med at takke for en god og grundig debat om forslaget i dag.
Med lovforslaget gennemfører regeringen jo den aftale, som regeringen har lavet med Enhedslisten og Liberal Alliance her i februar måned, som handler om familiesammenføringer til familier med børn.
Det vil sige, at vi laver en 6-års-grænse, de facto en 8-års-grænse, uden at man skal igennem integrationsvurderingen, som man tidligere skulle efter 2 år.
Kommer man så om på den anden side af 2-års-grænsen, lægger vi mere vægt på forældrenes integration – de forældre, der er her i Danmark – og vi lægger større vægt på forældrene i hjemlandet og deres reelle vilje og evne til at tage sig af barnet i hjemlandet.
Så er der en række andre særlige ting, som er med i aftalen.
Jeg synes, det er værd at være opmærksom på i debatten her – ikke mindst når man hører visse partiers deltagelse i debatten – at det, vi her har med at gøre, er børn.
Det er børn, vi har med at gøre, og det er børn, som skal have bedre muligheder for at leve sammen med deres familie i Danmark, og derfor er jeg faktisk meget godt tilfreds med den aftale, vi har lavet.
Så er der sagt en hel del omkring, at vi nu igen åbner op for et hav af et genopdragelsesrejser og andet.
Et godt spørgsmål til dem, der er kritiske over for det, er jo, om de, hvis de får regeringsmagten igen – det ved man jo ikke, men det håber vi ikke – vil undlade, at Danmark skal indstille sig på en dom mod Danmark fra Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol.
Jeg synes selv, at det er et meget godt spørgsmål, som man bør tage med i sine overvejelser, for det er jo grundlæggende det, det handler om.
Det, som regeringen med lovforslaget indfører, er jo netop det, som vi så at sige fik en dom imod os fra Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol for, nemlig når det handler om barnets formative år, altså eksempelvis hvilke netværk man har, og hvor lang tid man har været i Danmark.
Det er det, vi nu ændrer med lovforslaget, således at har barnet haft sine formative år her – det var det, dommen gik ud på – kan det få sin opholdstilladelse igen.
Jeg synes, det her lovforslag er godt.
Det kommer forhåbentlig ikke som nogen overraskelse.
Det havde de ikke under de tidligere regler.
Der var simpelt hen for rigide regler, og det er det, vi ændrer.
Endnu en gang tak til Liberal Alliance og Enhedslisten for at stå bag det her lovforslag.
I øvrigt også tak til både Venstre, Dansk Folkeparti og De Konservative for trods alt at kunne se noget positivt i det her.
Det, at de så ikke i forlængelse af det dilemma, som fru Inger Støjberg taler om, vælger at falde over til den her, vil jeg sige, moderate udgave af fornuftige regler, synes jeg at de skal genoverveje, når vi kommer videre i behandlingen af forslaget i Folketingssalen.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2012-04-17:
Jeg er udmærket tilfreds med det her forslag.
Det her lovforslag skal sikre, at børn i højere grad kan være sammen med deres familier, og det skal sikre, at især små børn ikke skal igennem en proces.
De skal naturligvis have lov til at være sammen med deres familier.
Martin Henriksen (DF), 2012-04-17:
Jeg spurgte den socialdemokratiske ordfører, hr. Jacob Bjerregaard, om der var lavet et notat på den problemstilling, at vi allerede i dag har problemer med at integrere indvandrerbørn, som er født og opvokset i Danmark, i forhold til at man nu siger, at nu kan forældre faktisk vente i 8 år, måske endda længere tid, med at hente deres barn til Danmark fra et andet land.
Det lyder, som om Det Radikale Venstre var overrasket over, hvor mange der egentlig var blevet familiesammenført, altså hvor mange børn der var blevet familiesammenført inden for de seneste år.
Det lød næsten også, som om det ikke havde været oppe i forhandlingerne, men det ved jeg så heller ikke.
Så vil jeg spørge ordføreren for Socialistisk Folkeparti, fru Karina Lorentzen Dehnhardt, om man har forholdt sig til, at når der skal en medarbejder ud fra kommunen og orientere om, hvilke konsekvenser der er forbundet med at sende sit barn på genopdragelsesrejse – altså når medarbejderen skal orientere om lovgivningen – må medarbejderen vel også blive nødt til at orientere om, at der er mulighed for, at barnet kan få sin opholdstilladelse igen, hvis barnet har familie og netværk og er opvokset i Danmark.
Det skal man også orientere forældrene om.
Og kan ordføreren ikke se, at der så kan være et dilemma, for så orienterer man faktisk om, at der er nogle konsekvenser, som man senere hen ophæver, hvis barnet har familie og netværk i Danmark?
Er det ikke et problem?
Den radikale ordfører sagde – og det har andre jo også givet udtryk for på venstrefløjen og fra regeringspartiernes side – at det er sådan, og jeg tror, at udtrykket var, at det nuværende regelsæt pr. automatik lukkede for familiesammenføring med børn, at det altså stort set var umuligt at blive familiesammenført med sit barn.
Så vil jeg bare til oplysning orientere Det Radikale Venstre om, at det undrer mig, hvis ikke følgende har været fremme under de forhandlinger, man internt har ført i regeringen.
Jeg har spurgt justitsministeren om følgende skriftligt: Vil ministeren venligst oplyse, hvor mange udlændinge under 15 år, der er kommet til landet som led i en familiesammenføring siden 2005?
Justitsministeren oplyste så skriftligt til mig, og jeg citerer fra svaret: »Udlændingestyrelsen har oplyst, at der i perioden 2005 og frem til den 21. januar 2012 er meddelt 4.880 opholdstilladelser på baggrund af familiesammenføring jævnfør udlændingeloven § 9, stk. 1, nr. 2 eller § 9 c, stk. 1 til udlændinge, der på afgørelsestidspunktet var under 15 år.« Så står der også, at der er nogle statistiske usikkerheder, men det er altså det tal, der er blevet oplyst til Folketinget af Justitsministeriet, så vil ordføreren ikke genoverveje sin udtalelse om, at der pr. automatik har været lukket, for det er åbenlyst faktuelt forkert?
Zenia Stampe (RV), 2012-04-17:
Jamen det har jo været næsten pr. automatik, at børn har fået afslag, hvis de har søgt efter 2 år.
De tal, som ordføreren refererer til, har jo drejet sig om de sager, hvor man har haft fri og lige adgang, fordi man søgte inden for 2 år.
Men det er jo ikke de børn, der har været i centrum for de nye regler.
Det er jo netop dem, hvor der gik mere end 2 år af alle mulige gode grunde.
Jeg er selv led i en skilsmissefamilie, og det er ved gud svært at finde ud af, hvor barnet skal bo.
Det er altså ikke kun, hvis man har en forælder i Thailand og en i Danmark, at det kan være vanskeligt at afgøre, hvor barnet skal bo.
Det kan også være svært, hvis man bor med en grusvej imellem sig, at finde ud af, hvordan den helt rigtige fordeling skal være.
Den er jo kun endnu sværere, når der er mange tusinde kilometer imellem forældrene.
Derfor har der været rigtig mange gode grunde til, at der er gået mere end 2 år, før forældre søgte om familiesammenføring med børn.
Martin Henriksen (DF), 2012-04-17:
Se, allerede der blev den radikale ordfører nødt til at nuancere sine udtalelser en lille smule.
Det er jo rigtigt nok, at der er en uenighed om, hvorvidt 2-års-reglen er rimelig eller ej.
Det er jo, fordi vi fra Dansk Folkepartis side har det synspunkt, at hvis man som forælder ønsker at hente sit barn til Danmark, skal der være mulighed for det, men man skal gøre det så hurtigt som muligt.
Det tror jeg også at man som forældre har en interesse i, andet kan jeg ikke rigtig forstå.
Det øger det barns muligheder for at blive godt integreret i det danske samfund.
Det siger erfaringen.
Når nu vi har fået fastslået, at det er forkert, at der pr. automatik har været lukket ned, taget i betragtning at 4.880 trods alt er blevet familiesammenført, og her taler vi altså om børn, folk, der er under 15 år, så vil jeg høre, om det er et tal, som man har forholdt sig til under forhandlingerne internt i regeringen med Enhedslisten og med Liberal Alliance, eller om det kommer som en nyhed her.
Det lød næsten, som om det kom som en nyhed.
Zenia Stampe (RV), 2012-04-17:
Vi har jo forholdt os til de børn, hvor der er gået mere end 2 år, siden forældrene fik opholdstilladelse, til der blev søgt familiesammenføring.
Der har vi jo set sager, hvor ganske små børn ikke har fået familiesammenføring, fordi man vurderede, at der ikke var mulighed for en vellykket integration.
Det har været ganske små børn, der endda har gået i skole i Danmark, har talt dansk, har haft bonusforældre og forældre, som har været velintegrerede, og som uden problemer har haft mulighed for at integrere det her barn, som i mange tilfælde allerede var integreret, i det danske samfund.
Det er da automatik, når de her børn kan dømmes ikkeintegrerbare, for så er det da i hvert fald ikke sund fornuft eller en konkret individuel vurdering, så må det være et nummer, man trækker i en automat, hvor det er fuldstændig tilfældigt, hvad der kommer ud, og det har i hvert fald intet at gøre med virkeligheden.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2012-04-17:
SF har sammen med den øvrige del af regeringen sat sig det mål at gøre op med den forrige regerings unuancerede integrationspolitik.
Målet har været at få en ny og fair balance.
Det står helt klart i regeringsgrundlaget.
Det er det, vi har forpligtet os til.
Det her lovforslag er så med til at sikre nogle fornuftige regler for familiesammenføring, hvor især barnet er i centrum.
Den nuværende lovgivning skelner skarpt mellem, om ansøgninger om familiesammenføring er sket før eller efter, at forældrene har boet her i 2 år.
Det afgørende for SF har aldrig været, hvornår ansøgningen er sendt af sted, men om familiesammenføring giver mening.
Derfor synes vi, den regel skal ændres.
I dag skal alle vurderes at have gode muligheder for vellykket integration for at kunne opnå tilsagn om sammenføring.
Vi mener faktisk slet ikke, at det giver mening at lave sådan en vurdering af helt små børn.
Det er også derfor, vi nu trækker en streg i sandet ved 6-års-alderen.
Desuden styrker vi så indsatsen over for forældre, der sender deres børn på genopdragelsesrejser, og det skulle selvfølgelig gerne gavne integrationen og børnenes skolegang.
Det her kommer af en aftale, som regeringen lavede i februar sammen med Enhedslisten og Liberal Alliance, og det, der var meningen, var, at barnets tarv ved familiesammenføringer skulle være i centrum.
Der har i den grad været brug for et fokus på, hvordan vi sikrer, at børnene ikke bliver ofre i en administrativ kamp om at få tilkendt familiesammenføring.
Det afgørende for SF er, at vi ikke opstiller unødvendige barrierer i reglerne for familiesammenføring.
Det afgørende skal og bør være at gavne integrationen til gavn for både den enkelte familie og samfundet som helhed.
Vi tager med vedtagelsen af det her lovforslag det første skridt til at gennemføre en række af de elementer, og vi støtter det naturligvis.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2012-04-17:
Jeg skal bare høre, om det er SF-politik, at det er rimeligt, at man straffer børnene, hvis de imod deres vilje er blevet sendt på genopdragelsesrejse af deres forældre.
Jeg spørger selvfølgelig, fordi den politik jo videreføres i lovforslaget, også selv om der er bedre mulighed for – og heldigvis for det – at få opholdstilladelsen tilbage.
Dem straffer man ved at fratage dem opholdstilladelsen i Danmark.
Er det SF-politik?
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2012-04-17:
Det, jeg synes er det vigtige, er, at nu har vi fået en ny regering, vi har fået en ny værdipolitik, og formålet med det her forslag er at sikre nogle bedre regler.
Det glæder jeg mig over, men man kan selvfølgelig godt diskutere, om man skulle gå videre.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2012-04-17:
Ja, det kan man bestemt.
Men jeg spørger selvfølgelig, fordi jeg ikke tror, der er nogen, der er i tvivl om, hvad Enhedslisten mener.
Og jeg kunne forstå på De Radikales ordfører, fru Zenia Stampe, at det heller ikke er De Radikales politik, at man straffer børn.
Så skal jeg bare høre, om det er SF's politik, eller om SF ikke mener, at det er en god idé, at man straffer børn.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2012-04-17:
Der er ingen tvivl om, at man godt kunne have ønsket sig at gå længere i den her sag, men nu har vi et kompromis, og det må vi så forholde os til.
Man kan sige, at tingene måske kan diskuteres på et andet og senere tidspunkt.
Jeg synes, det afgørende er, at nu har vi fået en ny regering, som har lagt en ny kurs for værdipolitikken, og det er nogle mere fair og bedre regler.
Vi skal sikre, at færre børn bliver ofre i de her sager.
Maja Panduro (S), 2012-04-17:
Jeg mener, det er dybt uacceptabelt og forkasteligt at lægge mig den slags ord i munden, for det har jeg på ingen måde sagt.
Det mener jeg ikke, og det ved Venstres ordfører også godt er jeg helt sikker på.
Lone Loklindt (RV), 2012-04-17:
Det er jo en interessant diskussion, vi er kommet ud i her.
Jeg kunne godt tænke mig at vide noget.
Hvis Venstres ordfører mener, vi skal prioritere i menneskerettighederne, handler det så om, at det er Folketinget, ministeren eller måske Venstres ordfører, der skal afgøre rækkefølgen af den prioritering, der skal være?
Er det nogle gange sådan, at sundhed, retten til sundhed, kunne ligge over en anden rettighed?
Kunne man forestille sig, at man i et land prioriterede noget højere end i et andet land?
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2012-04-17:
Nu tror jeg, at ordføreren for Det Radikale Venstre er opmærksom på, hvordan demokratiet foregår i kongeriget Danmark, så naturligvis er det ikke mig, der skal stille mig til dommer, og gud ske lov for det.
Men det, jeg siger, er, at vi skal være opmærksomme på, at hvis vi stiller de her 30 rettigheder lige, vil der være mulighed for at misbruge det og sige: Jamen vi kæmper for den og den rettighed, uagtet at vores befolkninger enten dør af sult, bliver tortureret, lever i slaveri eller andet.
Jeg synes, vi skal have modet til at prioritere.
Lone Loklindt (RV), 2012-04-17:
Nu er det netop sådan, at menneskerettighederne er individuelle, universelle og udelelige, og et parti som Venstre – hvor man går meget op i individets frihedsrettigheder eller frihed i det hele taget – kan man jo spørge, om det ikke er meget rimeligt, at det i virkeligheden er udgangspunktet i hver enkelt borgers rettigheder, at det er mig, der bestemmer, hvad der er vigtigst for mig, og at det er hr. Ellemann Jensen, der bestemmer, hvad der er vigtigst for ham.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2012-04-17:
Jeg er ikke sikker på, jeg forstår spørgsmålet, men naturligvis er jeg den nærmeste til at bestemme, hvad der er vigtigst for mig.
Eller jeg er ret sikker på, at jeg ikke forstår spørgsmålet.
Det er ikke, fordi jeg ikke ønsker at svare, men jeg forstår simpelt hen ikke, hvad der bliver spurgt om.
Jeg kan forsikre hr. Jeppe Kofod om, at vi i Venstre går ind for at kæmpe for menneskerettigheder, og at vi har forstået, at der er en principiel sidestilling af menneskerettigheder.
Men selv om ting er principielt sidestillet, så bliver man nogle gange nødt til at træffe nogle valg, og skal man vælge mellem 30 rettigheder – menneskerettigheder – så er det altså frihedsrettighederne, som man nødvendigvis må prioritere.
Det tør jeg godt tage stilling til.
Jeg vil gerne høre hr. Jeppe Kofods holdning til, hvordan man skal prioritere, hvis man skal, for det her med at sige, at uha, det må man ikke, det er da en nem og bekvem holdning.
For at vende lidt tilbage til den spændende diskussion, der blev startet før, vil jeg da spørge ordføreren, om det er ordførerens opfattelse, at det er op til de partnerlande, Danmark har partnerskaber med, helt selv at bestemme fra paletten af menneskerettigheder, hvad man synes er værd at kæmpe for.
Jeppe Kofod (S), 2012-04-17:
Det tror jeg ikke at jeg har nævnt på noget tidspunkt.
Tværtimod nævnte jeg, at menneskerettighederne, de økonomiske, sociale og politiske, er udelelige.
Og jeg må tilstå, at da jeg før hørte hr. Jakob Ellemann-Jensen tale om, at de politiske frihedsrettigheder var hævet over alle andre menneskerettigheder, så mindede det lidt om gamle dage, da man i Sovjetunionen sagde, at de økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder var vigtigere end de politiske rettigheder.
Nu er det så med omvendt fortegn, og det synes jeg er lidt ærgerligt.
Lad os da slå fast, at de grundlæggende menneskerettigheder, der gælder, de politiske frihedsrettigheder og de økonomiske og sociale rettigheder, er lige og udelelige, og det er dem, vi kæmper for, ikke mindst i vores udviklingspolitik.
Derfor er en mere rettighedsbaseret tilgang efter min opfattelse en meget stor styrkelse af hele det område, og jeg glæder mig til at se det udmøntet i praksis.
Jakob Ellemann-Jensen (V), 2012-04-17:
Skal jeg forstå det således – jeg kom nemlig også til at tænke på sovjetdagene, da jeg hørte hr. Jeppe Kofod før, men det var med et andet fortegn, pudsigt nok – at ordføreren mener, at det er lige så vigtigt at kæmpe for retten til deltagelse i kultur som at kæmpe for retten til sit eget liv?
Tom Behnke (KF), 2012-04-17:
Nej, men nu er det jo sådan, at vi overhovedet ikke har noget imod influenzavaccination.
Tværtimod så vil det da være fint for dem, der ønsker det.
Det, vi taler om, er betaling for det, og om det er rimeligt, at det er gratis for alle, eller om dem, der har råd til at betale for det, skulle have lov til at gøre det, for det er jo trods alt stadig op til dem selv at vælge, om de vil have en influenzavaccination.
Det er jo heldigvis ikke sådan – heldigvis ikke sådan – at vi lever i et samfund, hvor vi tvinger pensionisterne til, at de skal have en influenzavaccination, fordi vi tror, at det sparer penge i den anden ende af systemet.
Sådan hørte jeg næsten hr. Finn Sørensen give udtryk for, altså at det var en supergod forretning, at de ældre fik en influenzavaccination, og jeg hørte næsten, at der blev sagt, at det faktisk ville være en god idé, hvis vi sørgede for, at de alle sammen fik det.
Her taler vi om betalingen for det.
Det, vi taler om, er, om ikke vi skal sørge for at målrette hjælp og ydelser til dem, der har brug for hjælp, og så lade os andre tage vare på vores eget liv, tage ansvar for vores eget liv.
Det er en helt anden socialistisk politik, der går i retning af, at jo mere vi kan køre ind over statskassen og politikerne kan bestemme, hvem der skal have hvad, jo bedre.
Som konservativ har vi det stik modsatte synspunkt, og det er godt at få det slået fast.
Finn Sørensen (EL), 2012-04-17:
Tak for bemærkningerne.
Jeg kan jo godt tilslutte mig det her med, at vi skal prøve at kigge fremad.
Men der var lige en ting, jeg ville spørge om, og som vedrører, at fru Karin Nødgaard siger, at Enhedslisten skal bruge sin magt og vælde til at påvirke den siddende regering i den retning, vi gerne vil.
Det vil vi meget gerne, men nu er det jo sådan, at på det punkt, vi lige taler om, nemlig rammerne for kommunernes økonomi, er der noget der tyder på at den siddende regering er mere enig med det tidligere folketingsflertal, end den er med Enhedslisten, altså når vi taler om at tilføre flere penge til et område.
Det er jo så dér, hvor jeg vil sige, at for at kunne påvirke en regering er man jo nødt til så i givet fald at kunne hente nogle stemmer andetsteds i salen.
Derfor vil jeg gerne spørge fru Karin Nødgaard: Hvis det nu viser sig på baggrund af en grundig undersøgelse af hjemmeplejen, at der er behov for at tilføre området flere penge – og da vi jo nødig vil gå ud og stjæle dem fra nogle andre, der også trænger – vil fru Karin Nødgaard og hendes parti så være med til at lægge pres på, for at vi henter pengene hos de rigtig velbeslåede og meget rige mennesker i det her samfund?
Karin Nødgaard (DF), 2012-04-17:
Der er ingen tvivl om, at når vi netop drøfter sådan et væsentligt område som ældreplejen, ved vi, at den er meget bekostelig.
Vi ved også, at kommunerne er trængt i deres økonomi.
Det havde jeg også med i min egen ordførertale.
Jeg tror, at vi skal tage et skridt ad gangen i forhold til det her.
Og jeg tror faktisk, at ligesom vi i forhold til nogle af de ting, som kom fra Ældrekommissionens rapport, kunne se, at man faktisk kunne lave rigtig mange gode ting for de samme midler – nogle kostede måske ikke noget – kan vi også prøve at kigge på det i forhold til det her område.
Skulle det ske, at man siger, at man kan omprioritere nogle ting, er Dansk Folkeparti altid optaget af at forbedre sådan et politisk vigtigt område for os som ældreplejen og ældreområdet.
Men vores grundholdning er, at vi altid skal kunne finansiere tingene, at vi altid skal vide, hvor pengene kommer fra.
Jeppe Kofod (S), 2012-04-17:
Altså, det, vi diskuterer her, er, om menneskerettigheder er udelelige.
Der findes menneskerettigheder, politiske frihedsrettigheder og økonomiske og sociale rettigheder, der hænger nøje sammen.
Det er altså svært at hævde sin frihed, hvis man dør af sult.
Det er svært at deltage i et politisk demokrati, hvis man ikke har nogen uddannelse og ikke kan læse, skrive og regne eller noget som helst.
Så de hænger jo sammen, de er udelelige, og den erkendelse er man for mange år siden for længst nået til i Europa og resten af verdenssamfundet.
Derfor er det så forbløffende for mig at høre i dag, at Venstre mener, at nogle, nemlig basale politiske menneskerettigheder og frihedsrettigheder, er mere vigtige end sociale og økonomiske.
Så tror jeg altså, man har misforstået, hvad menneskerettigheder handler om, og jeg håber ikke, at det er udtryk for, hvad partiet Venstre mener, for det ville være et stort tilbageslag for den politik, som Danmark i øvrigt har stået for igennem mange år, hvor vi har støttet FN's menneskerettighedskonventioner på en række områder for at forbedre menneskerettighederne globalt.
Finn Sørensen (EL), 2012-04-17:
Ja, det er klart.
Alle partier i Folketinget er enige om, at vi skal kunne finansiere de udspil, vi kommer med.
Det, jeg spurgte om, var jo rimelig konkret.
For jeg går ikke ud fra, at fru Karin Nødgaard mener, det er en god idé f.eks. at tage fra daginstitutionsområdet, altså at flytte penge derfra over til de ældre, hvis vi finder ud af, at der skal bruges flere penge på ældreområdet på baggrund af en undersøgelse.
Mit spørgsmål gik jo meget præcist på: Vil Dansk Folkeparti, hvis det er nødvendigt at skaffe flere penge til det her område, hvad vi tror det er, være med til at finde pengene hos de 10 pct. rigeste i det her samfund, der jo har nydt godt af de meget store skattelettelser, de har fået gennem de sidste 10 års skattestop og forskellige forlig om skattelettelser?
Karin Nødgaard (DF), 2012-04-17:
Jeg vil ikke sige, hvor pengene skal komme fra, hvis det er lige nu, men vi vil gerne kigge på, hvordan man kan prioritere hele det her område meget højt og også højere, end det bliver gjort i dag.
Men med hensyn til at gå ind konkret og sige ja til det, som hr. Finn Sørensen spørger om, vil jeg sige, at jeg godt ved, at det er Enhedslistens politik, men det er ikke Dansk Folkepartis politik.
Jeg er glad for, at Enhedslisten fra starten har været meget positive over for vores beslutningsforslag.
Det sætter jeg stor pris på, men på det økonomiske område er vi nok ikke helt enige.
Jeppe Kofod (S), 2012-04-17:
Tak til Venstres ordfører for en positiv tilgang til lovforslaget.
Jeg synes, det politisk mest interessante, ordføreren nævnte, er den debat om, hvorvidt der er forskel på menneskerettigheder, for som jeg hørte ordføreren, så mener partiet Venstre, at der er nogle menneskerettigheder, der er vigtigere end andre.
Hvis det er tilfældet, er jeg nødt til at spørge ordføreren, om ordføreren ikke er klar over, at den debat har man jo haft for mange år siden, for allerede i 1990'erne tog man stilling til, at de sociale, økonomiske og politiske rettigheder er ligestillede.
Hvis man først begynder at gradbøje menneskerettigheder, er man ude på et skråplan, der svækker kampen for menneskerettigheder globalt.
Jeg har svært ved at få ind i mit hoved, at partiet Venstre nu vil være med til at svække kampen for menneskerettigheder ved at gradbøje de forskellige menneskerettigheder.
Kan det virkelig have sin rigtighed?