Finn Sørensen (EL), 2015-05-08:
Tak, og tak for svaret.
Jeg skal jo ikke gøre mig til en vældig klog jurist, men jeg har bare prøvet at kigge lidt i loven.
Og i lov om kommunale udligninger og generelle tilskud til kommuner i § 14, stk. 5, står der, at finansministeren kan beslutte – fremhævningen er min for at fremhæve det, jeg vil spørge om – at en andel af tilskuddet efter stk. 1 alene udbetales, hvis kommunerne overholder budgetterne.
Det er sådan den korte version af det.
Og en tilsvarende bestemmelse ligger der for regionerne.
Det, mit spørgsmål går på, er: Er det rigtigt forstået, at når der står kan, er det noget, ministeren kan gøre, men han kan altså også lade være?
Tak, og tak til ministeren.
Til budgetloven hører der jo også andre lovkomplekser, bl.a. noget om sanktioner over for kommunerne.
Det er et spørgsmål, som KL har rejst flere gange, nemlig at de faktisk gerne ville af med de sanktionsmuligheder, som finansministeren har, hvis kommunerne overskrider budgetterne og overskrider regnskaberne.
Mit spørgsmål er sådan set et meget teknisk afklarende spørgsmål.
Er ministeren enig i, at den her sanktion ved budgetoverskridelse er noget, ministeren kan foretage, men at det ikke er noget, ministeren skal foretage?
Tak for ordet, og tak for debatten.
Den har været interessant på mange måder.
Alle er enige om, at det er bedre at forebygge end at helbrede, men når man så kommer med et forslag til en model, der kunne forbedre offentlige myndigheders muligheder for at forebygge og på den måde helbrede og spare mennesker og samfund for en masse problemer, så gør man forskellige krumspring for at undgå at forholde sig til sådan en model og arbejde videre med den.
Man gør sig umage for at læse alt muligt ind i forslaget, som ikke står der, og man henviser til nogle andre modeller, som man selv synes er meget bedre, og det er jo interessant.
Repræsentanter for, hvad skal vi sige, det økonomiske store flertal her i Folketinget, finansministeren og hans gode venner i Venstre, Konservative, Liberal Alliance osv., andre, der går ind for den finanspolitik, som finansministeren står for, siger, at deres bygger på evidens.
Det er jo fantastisk.
Skal vi lige spole tilbage til 2010, da VK-regeringen med støtte fra Dansk Folkeparti indførte en dagpengereform, der havde været igennem alle de her fine regnemaskiner, som finansministeren henviser til.
Der kom et rigtig godt resultat ud af de regnemaskiner dengang.
De sagde, ja, måske vil 4.000 mennesker miste deres dagpengeret, og det var så det hele.
Alle de andre ville komme i arbejde, fordi folk kommer jo i arbejde, når vi tager nogle penge fra dem, hvad enten de er arbejdsløse eller syge.
Virkeligheden har vist, at sådan gik det ikke.
Jeg giver ikke meget for den evidens, de der maskiner opererer med, men det er da lidt interessant, at man henviser til dem som argument for at afvise en model, der rent faktisk bruges i virkelighedens verden ovre i det her Sverige, som hr. Ole Birk Olesen var og er så glad for, sådan som han ser Sverige.
Så det siger jo lidt om iveren efter at prøve at sætte sig ind i, hvad sådan et forslag kunne bruges til.
Der er behov for nytænkning i det sociale arbejde.
Det er rigtigt, at der ikke er mange erfaringer at bygge på her i Danmark.
Der er dog et enkelt interessant eksempel, som KORA for nylig har præsenteret os for, som viser en massiv investering i helhedsorienteret kommunal indsats over for personer med en skizofrenidiagnose.
Det er rigtigt, at den er tre gange dyrere end standardindsatsen, hvor kommunen bare henviser til læger og psykiatere, men eksemplet viser altså, at den helhedsorienterede indsats tjente sig selv hjem på 2 år, hvor standardindsatsen skal helt op på 5 år eller mere, for at man kan se, at der er nogen økonomisk forbedring for kommunen ved det.
Det er dog et enkelt eksempel, som nok er værd at arbejde med.
Formålet med det her forslag var jo at vække finansministerens interesse for en verden, han måske ikke bevæger sig i så meget i forvejen.
Heller ikke selv om man har overskredet budgetterne af den grund, må man gøre det, og det er vel en af de ting, der er værd at diskutere i det videre arbejde.
Det er stadig bare en tanke, men det kunne være nogle partnerskaber mellem for eksempel kommunen og staten, hvor man satser på forebyggelse henover fire år.
Så kunne kommunen smide penge i, og det kunne staten også.
Han understreger dog, at der foreløbig ikke er nogen lovgivning på vej«.
Nej, det tror da pokker med de meldinger, vi har fået i dag.
Tak for ordet.