Flemming Møller Mortensen (S), 2011-02-10:
Regeringen vil gerne være en regering, som gør noget, og det er der jo i og for sig heller ikke noget i vejen for, hvis det, man gør, er fornuftigt, rigtigt og fagligt begrundet.
Intentionen for regeringen er givetvis, at man vil værne om de private lodsejere, som vi også lige har hørt fra fru Birgitte Josefsen her fra talerstolen: Det er urimeligt at lægge udgifter over på de private.
Ja, det kan man sige, men vi skal jo kigge bag om det, der er funktionen for vandløbene i den her sammenhæng.
Der er ikke lavet nogen konsekvensvurderinger af det her lovforslag.
Fra socialdemokratisk side ønsker vi at vide meget mere om det her område.
Det er nemlig sådan, at vandløbene udgør en stor værdi.
Der er meget funktion forbundet med dem, og der er også rigtig meget alvor forbundet med vandløbene og de miljøer, der er omkring dem.
Vandløbene skal aflede vand, ja, men de udgør også et meget væsentligt element i de arealer, som er tæt forbundet med vandløbene.
Der er rigtig meget biodiversitet, biologisk mangfoldighed, forbundet med områderne omkring dem.
I forbindelse med vandplanerne, som vi arbejder rigtig meget med i øjeblikket, og som især kommunerne arbejder meget med, er det også helt afgørende, at vandløbene både i kvalitet og i funktionalitet er på plads.
Vi arbejder hen mod en god økologisk tilstand i vandløbene, og det ved vi er et problem.
Vi ved også, at klimatilpasning er et tiltagende stort problem, hvorfor vandløbene skal have kvalitet også for at modstå det.
Alt i alt er der behov for en overordnet og langsigtet planlægning på det her område.
Vi skal vide noget mere, vi ved ikke nok i dag, hvorfor vi også her fra talerstolen i dag fra socialdemokratisk side vil foreslå, at vi får afholdt en eksperthøring på området, så vi bliver klogere samlet set.
Mit eksempel derhjemmefra, fra den kommune, jeg forlod, da jeg blev valgt til Folketinget for 3 år siden, er, at vi har gennemgået en kommunalreform, hvor tre små himmerlandske kommuner blev slået sammen.
Hver kommune havde sin egen praksis på vandløbsområdet.
Det er dog fornuftigt nu, hvor vi står over for vandplanerne, at kommunerne får mulighed for at lave en harmonisering, så de ikke skal forvalte efter tre forskellige principper, men det synes Venstre ikke, fordi der er risiko for, at det kommer til at koste landbruget noget.
Der er et stort paradoks forbundet med det her.
Regeringen har vel forhåbentlig vedkendt sig, at kommunerne har ringe økonomi.
Jeg har også godt set, at der har været tilfælde, hvor nogle kommuner har sagt, at de måske også har lavet en nedklassificering fra offentlig til privat for at spare nogle penge, men der er altså også megen anden alvor forbundet med det, og det er det, vi bl.a. ser i KL's høringssvar.
Hvad angår det kommunale selvstyre, synes jeg, det er særdeles tankevækkende at høre Venstres ordfører, fru Birgitte Josefsen, stå her og fratage kommunerne deres råderet, endda at lave en lov på det her område med tilbagevirkende kraft, i forhold til at de ude i kommunerne frygter, at de qua en dårlig økonomi, som regeringen har sikret dem, og en ringe økonomi fremover med den lovede nulvækst i adskillige år frem fratages en ret til at planlægge fornuftigt og fagligt begrundet.
Socialdemokraterne støtter ikke det her forslag, men vi vil i udvalget rejse ønsket om at få afholdt en eksperthøring.
Hr. Jørn Dohrmann stiller mig et spørgsmål; jeg stiller også hr. Jørn Dohrmann spørgsmål.
Er det ikke korrekt, at vi har rigtig mange tusind kilometer vandløb i Danmark i dag, som er private vandløb, hvor de private lodsejere har en vedligeholdelsespligt, og at kriterierne for vedligeholdelsen er nøjagtig de samme, som hersker for de offentlige vandløb?
Altså, dermed være sagt, at der ikke er forskel for naboer, om vandløbet er offentligt eller privat; men det giver kommunerne en mulighed for at harmonisere, altså lave ensartede regler, og dermed også for at lave en langsigtet, fremadrettet planlægning for vandløbene.
Til spørgsmålet fra hr. Jørn Dohrmann vil jeg sige, at det, der er forskellen, er, hvem der træffer beslutningen om op- og nedklassificering af vandløb.
Det, der for mig at se er problemet, er, at det bliver ministeren, der sætter kriterierne, og at det ikke er kommunen, som har detailkendskabet til vandløbet, som er inde over det.
Det er et reelt problem.
Jeg vil vende den om og sige til fru Birgitte Josefsen: Den kommunalreform, vi var igennem for få år siden, bød kommunerne inden for de nye kommunegrænser meget forskellige forhold.
Jeg sad selv som udvalgsformand for kultur- og fritidsudvalget, og vi blev budt rigtig mange harmoniseringsopgaver for at sikre, at borgerne i den nye kommune fik den samme kvalitet og de samme tilbud.
Det er nøjagtig det samme, der gør sig gældende her, men Venstre griber ind, fordi gruppen, det måske kan gå ud over i forhold til at få nogle – og det er ikke betydelige – udgifter, er landbruget.
Vi har også set i de sidste dage, hvordan Venstre og Konservative gør alt, hvad de kan, for at lefle for landbruget.
Det her er også en leflen.
Vi værner hos Socialdemokraterne om det kommunale selvstyre, og jeg synes, Kommunernes Landsforenings høringssvar er skarpt og præcist.
Det her drejer sig om faglighed, det drejer sig ikke om at slippe af med nogle opgaver og få andre til at betale for dem.