runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rasmus Prehn (S), 2011-05-26:
Dansk Folkepartis ordfører kommer noget vidt omkring her.
Jeg vil gerne indledningsvis glæde mig over, at ordføreren erklærer sig enig i, at der et problem, som der skal gøres noget ved.
Der, hvor ordføreren så ikke er enig, er med hensyn til hvad for nogle værktøjer der skal bruges.
Der bruger ordføreren så det her billede med et vandrør eller en termostat, hvor der løber vand ud, og man så sender en blikkenslager ud med en saks.
Det virker selvfølgelig tosset, hvis det er det, man gør, det kan jeg godt se.
Men hvad for nogle værktøjer er det, Dansk Folkeparti foreslår?
Hvad skal man gøre, når det rent faktisk er sådan, at under halvdelen af danskerne forstår de skrivelser, de får fra det offentlige?
Altså, ordføreren erkender jo, at der er et problem her – hvad for nogle værktøjer er det så, Dansk Folkeparti foreslår?
For hvis det fosser ud med vand, skal man så bare sidde derhjemme og sige: Vi har nok ikke det rigtige værktøj, så vi bliver bare hjemme, og så kan vandet bare blive ved med at fosse ud?
Hvad er Dansk Folkepartis forslag så?
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-05-26:
Jeg synes jo egentlig, at ministeren var inde på nogle af de helt klare ting i det.
Altså, vi har en årlig måling, der hedder »Bedst på Nettet«, hvor man går ind og foretager en landsdækkende måling af, hvordan den videndeling, der foregår inden for det offentlige, opleves.
Der viser det sig jo, at 83,7 pct. af brugerne mener, at teksterne på hjemmesider osv. faktisk er skrevet i et klart og letforståeligt sprog.
Det er så baseret på 29.390 personer, som har svaret på den her brugerundersøgelse.
Sådan nogle ting vidner jo altså om, at det ikke står så skidt til, som Socialdemokraterne måske ligefrem ønsker at det skal stå til.
Jeg synes jo måske, at man nogle gange skulle prøve at glæde sig over, at der faktisk er nogle ting, der lykkes, frem for, om jeg så må sige, at male fanden på væggen i stedet for.
Jeg synes, det er et grundlæggende problem, at kommunerne har ansat for mange medarbejdere i informationsafdelingerne, for jeg mener faktisk, at man overøser borgerne med informationer, kampagner og jeg ved ikke hvad.
Derfor er der nogle steder, hvor man er nødt til at sætte denne informationsbølge lidt i bakgear.
Jeg tror, det ville være en klar forbedring, at man ikke overøste folk med unødige informationer, men derimod kun tog det, der var nødvendigt.
Det er også en af årsagerne til, at vi har valgt at lave regelforenkling og tvinger kommunerne til at offentligegøre færre ting i trykte medier.
Troels Christensen (V), 2011-05-26:
Jeg tvivler bare på, at man ligesom kan få folk til at gå ind på den hjemmeside, når de sidder i nuet og har problemer med at forstå det.
Så tror vi meget mere på den der Web 2.0-teknologi, som nogle jo allerede har sat på deres hjemmeside, så de kan gå ind og kommentere sprogbrugen, allerede mens de er der.
Så vi vil hellere have en udvikling af det, så man kan svare her og nu, men vi er enige om, at vi skal have fokus på det her område.
Det er utrolig vigtigt, at vi kan forstå hinanden myndigheder, virksomheder og borgere imellem.
Karsten Lauritzen (V), 2011-05-26:
Det kan vi jo godt se på efterfølgende.
Det er jo ikke det samme.
Og det er jo sådan, at alle de høringssvar, der kommer ind, al den rådgivning, der er fra Institut for Menneskerettigheder, fra en række af de andre høringsberettigede organisationer, til det lovforslag, kigger man jo på, og jeg er sikker på, at Socialdemokratiet også har det sådan, at nogle af de vurderinger og anbefalinger, der kommer, tillægger man stor værdi, og nogle mindre, nogen slet ingen værdi, og det er jo fint nok.
Sådan har det altid været, og sådan vil det også fortsat være.
Det, vi diskuterer her, er, om vi skal begrænse deres mandater, og det siger vi så nej til.
Og jeg må sige til fru Karen Hækkerup, at jeg ikke forstår, hvordan hun kan stille sig op på den der høje piedestal, når hendes politiske ordfører i dag i Information er ude at sige, at vi skal begrænse presse- og ytringsfriheden, fordi der er nogle aviser, der ikke skriver noget pænt om Socialdemokratiet.
Det er da dobbeltmoral, så det vil noget.
Per Clausen (EL), 2011-05-26:
Jeg håber da, at hr. Karsten Lauritzen, de gange han har anbefalet EU-traktater til danske vælgere og selv stemt for dem, har været opmærksom på, at forholdet mellem den dømmende, udøvende og lovgivende magt ikke er den samme i EU, som den er i Danmark, altså at EU-Domstolen har en særlig forpligtelse til at sikre, at grundprincipperne i EU – det med det indre marked, den frie bevægelighed osv. – bliver sat igennem, også når de politiske systemer handler for langsomt.
Det er sådan set en del af grundprincippet i EU, og det har hr. Karsten Lauritzen accepteret, anerkendt og anbefalet danskerne at støtte.
Så kan det jo være, at det er kommet som en overraskelse for ham, at det indimellem får nogle konsekvenser, også for Danmark.
Det, jeg bare ikke forstår, er, at somme tider er der nogle Venstrefolk, der taler om, at nu vil de ikke finde sig i det, nu vil de gøre oprør, men det kan jo ikke på nogen som helst måde komme som en overraskelse, at EU-Domstolen handler offensivt og forsøger at sætte de her ting igennem.
Karsten Lauritzen (V), 2011-05-26:
Det er jo rigtigt; det er jo sådan, det er.
Altså, sådan er det jo også i forholdet mellem den lovgivende, den udøvende og den dømmende magt i Danmark – det samme gør sig gældende i EU.
Det, man kan påpege – og hvor jeg godt vil sige, at Dansk Folkeparti jo har en pointe – er, at vi f.eks. har en situation nu efter Metockdommen, hvor en EU-borger, f.eks. en tysker, der er vandrende arbejdstager i Danmark, med henvisning til arbejdskraftens fri bevægelighed har større rettigheder i forhold til familiesammenføring end en dansk statsborger.
Vi kan så i mellemtiden glæde os over, at det berører meget, meget få sager ud af den samlede mængde af udlændingesager – men det er jo sådan, det er.
Men tilsyneladende bliver det med Socialdemokraternes stemme, at man begrænser pressefriheden i Danmark, for nu sagde fru Karen Hækkerup godt nok indledningsvis, at det ikke var Socialdemokraternes politik at trække nogle aviser i støtte, men jeg bliver bare nødt til at spørge ind til det, for på forsiden af Information i dag står der: »S-profil blæser til kulturkamp mod borgerlige medier.«
Der er Socialdemokratiets talsperson, den politiske ordfører, citeret for at sige, at han godt kunne tænke sig at begrænse nogle af de borgerlige aviser og trække dem i – hvad hedder det? – portostøtte.
Han siger: »Jeg får nok ikke lov til det.
Men jeg kunne godt tænke mig det.«
Så vil jeg godt spørge, om det så ikke er det, der er Socialdemokratiets politik.
Er det ikke det, man har tænkt sig at gøre, når det nu er det, man godt kunne tænke sig?
Karen Hækkerup (S), 2011-05-26:
Hvis Venstres ordfører havde fulgt lidt med i stedet for kun at forholde sig til avisen fra morgenstunden, ville ordføreren også have været opmærksom på, at hr. Sass Larsen har været ude at sige, at det her er sagt med et skævt smil, og at det selvfølgelig ikke er partiets politik, at man på nogen som helst måde vil gå ind og begrænse pressefriheden.
Men jeg synes, at det siger meget, at det er det eneste kort, Venstres ordfører har at trække i en debat, hvor Venstres ordfører har stået på Folketingets talerstol og talt så varmt for Dansk Folkepartis forslag, som man overhovedet kan, når man alligevel skal ende med at afvise det.
I virkeligheden fremstår det ganske tydeligt, at stod det til, at hr. Karsten Lauritzen skulle følge sit hjerte, havde han støttet det her forslag, fordi han i virkeligheden er enig i det, som Dansk Folkeparti siger.
Det synes jeg er langt mere bekymrende.
Karsten Lauritzen (V), 2011-05-26:
Hm, hvis man skulle føre fru Karen Hækkerups argumentation til ende, kunne Dansk Folkepartis ordfører så tage ordet om lidt og sige, at beslutningsforslaget er fremsat med et sådan lidt skævt smil og lidt humoristisk, og så formoder jeg, at fru Karen Hækkerup og nogle af de andre, der har kritiseret beslutningsforslaget, vil læne sig tilbage og sige: Nå, o.k., var det sådan?
Sådan fungerer det jo ikke.
Når man siger noget på forsiden af en avis, og når man fremsætter et beslutningsforslag, må det være, fordi man mener det.
Vi i Venstre er ikke enige med Dansk Folkeparti i beslutningsforslaget, og derfor stemmer vi imod.
Og jeg kan bare notere mig, at den der korrektion, som fru Karen Hækkerup henviser til at den socialdemokratiske politiske ordfører er kommet med, jo i hvert fald ikke hverken er på forsiden eller de to sider i avisen, så derfor må det, man umiddelbart kan udlede, være, at Socialdemokratiets politiske ordfører godt kunne tænke sig at begrænse pressefriheden, hvis man kom til magten.
Og det er da langt værre end indholdet af det beslutningsforslag, som Dansk Folkeparti fremsætter her.
Karen Hækkerup (S), 2011-05-26:
Jamen jeg ved altså næsten ikke, hvad jeg skal sige til det.
Altså, når man fremsætter et beslutningsforslag, har man gennemarbejdet det, inden man lægger det frem i Folketinget.
Når man giver en kommentar til en avis, læser man ikke altid citater igennem, og ting, som er sagt, kan se anderledes ud, når de står på skrift, eller de kan være blæst anderledes op.
Så jeg havde faktisk troet, at om der var nogle, der kunne have forståelse for, at der kunne ske sådan noget som det her, ville det da være Venstres ordfører.
Jørgen Poulsen (RV), 2011-05-26:
Man kan sige meget om Dansk Folkeparti, men man kan jo i hvert fald ikke sige, at de stikker under stolen, hvad der er hensigten med det her forslag.
Det her forslag har alene til hensigt at lukke munden på Institut for Menneskerettigheder.
Derfor var det også meget velgørende, at ministeren her så klart satte foden ned og sagde: Nok er nok.
Tak for det.
Når man ser på den slags forslag, bliver man jo også nødt til at vurdere dem på, hvad de skal tjene til.
Og jeg tror faktisk ikke, der findes et eneste menneske her i salen, inklusive medlemmerne af Dansk Folkeparti, som ser det her forslag som en styrkelse af menneskerettighederne, som en styrkelse af respekten for menneskerettighederne.
Det er jo helt lysende klart, at det, man vil her, er, at man vil undergrave selve fundamentet for menneskerettighederne.
Man vil have lov til at kunne gå lidt længere, et skridt længere på kanten af menneskerettighederne, uden at nogen modsiger partiet.
Dansk Folkeparti henviser til en lang række eksempler, hvor instituttet har været kritisk til netop forslag fra partiet.
Det er alt sammen forslag, som har bevæget sig på kanten af de forskellige menneskerettighedskonventioner, og når instituttet så stiller kritiske spørgsmål, får instituttet skyld for at politisere, for når kritikken er rettet mod Dansk Folkeparti, så politiserer man – ellers hører man ikke om politisering.
Og når man politiserer, kommer med kritik af Dansk Folkeparti, ja, så er der kun ét svar: Så skal det forbydes. I Radikale Venstre er vi af en helt anden opfattelse.
Vi mener ikke bare, at det er instituttets ret at pege på ting, som kan være problematiske i forhold til den danske lovgivning og internationale aftaler, vi anser det helt enkelt for instituttets pligt.
Det er det, vi har dem til.
Så siger Dansk Folkeparti, at instituttet jo ikke har pligt til at politisere.
Næh, det er da så sandt, som det er sagt.
Men problemet er jo bare, at alt det, som Dansk Folkeparti ikke kan lide, automatisk bliver stemplet som politisering.
Dansk Folkeparti forstår simpelt hen ikke, at instituttet er vogtere af menneskerettighederne og derfor også har pligt til at ytre sig, så Folketinget ikke kommer galt af sted med lovgivning, som kan være i strid med internationale konventioner.
Så siger man, at instituttet ikke er neutralt eller upartisk i sine meldinger.
Nej, selvfølgelig er instituttet ikke neutralt eller upartisk i sine meldinger.
Naturligvis er instituttet altid på menneskerettighedernes side, og derfor er de meget partiske, når det gælder menneskerettighederne og angreb på menneskerettighederne.
Jeg synes, at Dansk Folkeparti med det her forslag fuldstændig har klædt sig selv af til skindet.
Her har man foregøglet folk, at man var et parti, som gik ind for ytringsfrihed, men ytringsfriheden gælder åbenbart kun, i det omfang man selv kan bruge den til at slå andre i hovedet med.
Det synes jeg er afslørende, og jeg synes også, det er uværdigt, og Radikale Venstre kan på ingen måde støtte det her forslag.
Pia Adelsteen (DF), 2011-05-26:
Det var jo godt nok noget af en brandtale, må man sige.
Jeg har såmænd ikke noget imod menneskerettigheder, det tror jeg ikke at der er nogen af os i Dansk Folkeparti der har, men der er en grænse for, hvad man kan kalde menneskeret, og derfor vil jeg godt spørge hr. Jørgen Poulsen: Er det en menneskeret at være en social bedrager, som vi ikke må stoppe i lufthavnen?
Jørgen Poulsen (RV), 2011-05-26:
Jeg kender ikke de der konkrete ting, der foregår i lufthavnen, men jeg går ud fra, at man følger landets love, og det er vel så noget, som man vedtager på demokratisk vis her i Folketinget, ligesom man vedtager, at Institut for Menneskerettigheder er et uafhængigt institut, som skal vogte menneskerettighederne.
Karen Hækkerup (S), 2011-05-26:
Jamen der er meget forskel på, hvilken tilgang man har til dialog, og hvilken tilgang man har til at tage en samtale om nogle af de problemstillinger, der bliver nævnt.
Det er noget helt andet end at tage en konstruktiv debat, at gå ind i en dialog og forholde sig til de argumenter, der kommer frem.
Det er også derfor, at vi, når vi laver lovgivning i Danmark, altid skal sørge for at have den vinkel med inde over.
Vi må ikke være en retsstat, der går på kompromis med menneskerettighederne.
Det bliver i hvert fald aldrig med Socialdemokraternes stemmer.
Pia Adelsteen (DF), 2011-05-26:
Men ordføreren har lige stået og sagt, at hun ikke mener, at regeringen altid lytter til Institut for Menneskerettigheder, så derfor stiller jeg jo spørgsmålet.
Det er jo netop, fordi der i mine øjne fra Institut for Menneskerettigheder kommer en politisk udtalelse, som man som parti ikke nødvendigvis er enig i.
Og derfor gør man det ikke.
Men det kan jeg forstå at man altså vil gøre i Socialdemokratiet, for man klandrer jo den nuværende regering for ikke at gøre det.
Det, som jeg egentlig studsede lidt over, er – der har jeg måske opfattet det en lille smule anderledes end fru Karen Hækkerup – at ordføreren sagde, at hvis de for tit kommer med den der politiske slutkommentar, altså, der er en vurdering, men så kommer de for tit med en politisk kommentar om, at det bør man måske ikke gøre alligevel, er det, at man begynder at lægge mindre vægt på, hvad der bliver sagt.
Er det så ikke et argument for netop at begrænse deres virke, så den vurdering, man får fra Institut for Menneskerettigheder, er, at det her kan man godt gøre i henhold til menneskerettighederne, og at de så i øvrigt glemmer det politiske, for så vil man jo netop lægge vægt på, hvad der kommer derfra?
Karsten Lauritzen (V), 2011-05-26:
Jeg er ikke sikker på, at man når til det resultat ved at begrænse instituttets virke, som der bliver lagt op til i beslutningsforslaget.
Institut for Menneskerettigheder er en selvstændig institution med en selvstændig bestyrelse, og de må lægge den linje med hensyn til, hvordan de bedst muligt forvalter den opgave, det er at sende høringssvar ind og lave menneskerettighedsarbejde.
Der kan man jo vælge at prioritere Danmark, fordi man mener, at der er enormt store menneskerettighedsproblemer i Danmark, og bruge mange ressourcer på det.
Man kan også vælge at prioritere det, at der er store problemer i Syrien og i nogle af de nordafrikanske lande og i en række andre lande rundtomkring i verden.
Det er jo sådan en prioritering, bestyrelsen vil foretage.
Hvis jeg var en del af bestyrelsen, vil jeg sige, at jeg synes, at de skal fokusere på de lande, hvor der er de største menneskerettighedspolitiske udfordringer, og det er ikke i Danmark, men uden for landets grænser i den store verden.
Jørgen Poulsen (RV), 2011-05-26:
Jeg synes jo nok, at det var en meget lunken afvisning af det her forslag, i hvert fald i forhold til det, ministeren sagde.
Det var, som om hr. Karsten Lauritzen nærmest beklagede, at han ikke kunne gå ind for forslaget.
Han har stor forståelse for, at forslaget er blevet fremsat.
Derfor bliver jeg nødt til at spørge, om Venstres ordfører mener, at det her forslag er med til at styrke respekten for menneskerettighederne her i landet?
Karsten Lauritzen (V), 2011-05-26:
Jeg mener sådan set, at al debat om menneskerettigheder er fornuftig.
Jeg håber da, at det er en debat, som Institut for Menneskerettigheder hilser velkommen.
Hvis man mener, at ytringsfriheden er vigtig, og retten til at ytre sig om menneskerettighederne er vigtig, må det jo også være fair nok at tage en debat om det. Dansk Folkeparti har fremsat et beslutningsforslag, som vi i Venstre ikke kan støtte, men man må da sige, at nogle af pointerne er der.
Det giver f.eks. slet ikke nogen mening, at man vælger at prioritere at bruge penge på en dukkevideo med anbefalinger om, hvad man skal lave i danske børnehaver.
Det er en forkert prioritering.
Fint nok, men så må de også leve med, at der er nogle politikere, der synes, at det er en dårlig idé, men det betyder jo ikke, at vi ønsker at gå ind og begrænse deres virke.
Jeg er ikke bekendt med en frihedsrettighed, der skulle hedde frihed fra kritik.
Det er jo det, hr. Jørgen Poulsen plæderer lidt for, nemlig at der er noget, man ikke må kritisere.
Man må ikke kritisere Institut for Menneskerettigheder.
Man må gerne kritisere undertegnede, regeringen, Folketingets arbejde, Institut for Menneskerettigheder, for sådan er det jo i et demokrati, og sådan skal det også være.
Det betyder ikke, at vi fra borgerlig side sådan som Socialdemokratiet ønsker at trække støtten til særlige aviser tilbage eller tage støtten fra borgerlige debattører.
Der er så i øvrigt ingen, der helt præcist ved, hvem de er, eller ved, hvor man skal finde de 100 mio. kr. henne.
Jeg synes, det er en fin debat, vi har her i dag, og jeg synes, det er fint, at vi kan diskutere, hvordan Institut for Menneskerettigheder prioriterer deres ressourcer.
Men når de er en selvejende institution, må vi også fra Folketingets side respektere, at de prioriterer anderledes, end vi individuelt eller som politisk partier eller som folketingsmedlemmer ønsker det.
Karen Hækkerup (S), 2011-05-26:
Inden jeg når til at kommentere det her beslutningsforslag, kan jeg måske indledningsvis starte med at sige, at vi ikke ønsker at fratage nogen medier nogen støtte.
Men til det, sagen handler om: Sagen handler om et beslutningsforslag fra Dansk Folkeparti, hvormed man ønsker at indskrænke arbejdskommissoriet for Institut for Menneskerettigheder, således at de ikke skal koncentrere sig særlig meget om, hvad der sker herhjemme, men at de mere skal have fokus på, hvad der sker andre steder.
Jeg synes, at det er et bekymrende forslag, for vi må altid være opmærksomme på, at krænkelser af menneskerettigheder kan ske alle steder, og vi har et Institut for Menneskerettigheder som har et kommissorium, som er bredt, og som handler om at rådgive Folketinget og regeringen om, hvad der sker i ind- og udland, og stå for forskning.
Derfor var jeg også utrolig glad for udenrigsministerens tale.
Jeg synes, at den var god.
Jeg synes, at den var klar, og jeg synes, at den meget klart og præcist redegjorde for, hvorfor det er vigtigt, at vi har et Institut for Menneskerettigheder, og hvorfor vi også skal værne om, at den uafhængighed, som de har, er en, som selvfølgelig er en forudsætning for deres troværdighed, og en, som vi har respekt for i Folketinget.
Vi ved jo godt, at når Dansk Folkeparti får kritik, har de det med at blive voldsomt sure.
Det gælder uanset, hvem den kommer fra, om det er enkeltpersoner eller organisationer eller Institut for Menneskerettigheder.
Dansk Folkeparti bryder sig ikke om kritik.
Vi ser ganske ofte, at når der skal nedsættes nævn eller kommissioner, beder Dansk Folkeparti om, at enkeltindivider simpelt hen bliver pillet ud, fordi de har ytret sig kritisk.
Det synes jeg er meget betænkeligt.
Derfor kan det heller ikke komme som nogen overraskelse, at Dansk Folkeparti kommer med et forslag som det, vi har set her.
Men jeg kan på vegne af Socialdemokraterne klart afvise, at vi på nogen måde kunne gå ind i overvejelser om at støtte et forslag, der i den grad vil underminere Institut for Menneskerettigheders virke, som vil begrænse deres ytringsfrihed, og som vil gøre, at vi som retsstat vil stå noget afklædt – altså hvis vi gik ind på det her.
Som jeg sagde, var jeg meget glad for ministerens tale.
Jeg er dog ikke altid enig i det, hun sagde, om, at regeringen tager kritikken alvorligt.
Jeg vil sige, at det ikke altid er min opfattelse, at det er sådan, det virker, men jeg var glad for ordene og den kraft, de blev sagt med.
Derimod var jeg bekymret over Venstres ordførers indlæg.
Jeg synes, at det var bekymrende at skulle høre på, at man i virkeligheden i Venstre er enig i, at Institut for Menneskerettigheder politiserer.
Det synes jeg er at gå langt, når man påtænker, at Institut for Menneskerettigheders kommissorium lige præcis tildeler dem netop den opgave at rådgive Folketing og regering.
Derfor har de selvfølgelig også ytringsfrihed til at sige, præcis hvad det er, der ligger dem på sinde, når de gerne vil rådgive os i, hvordan vi bedst muligt sikrer, at menneskerettighederne overholdes i Danmark.
Pia Adelsteen (DF), 2011-05-26:
Jeg bliver simpelt hen nødt til at spørge, om en socialdemokratisk regering altid vil gøre det, som Institut for Menneskerettigheder siger de skal gøre.
Når jeg spørger, er det, fordi jeg tog et eksempel tidligere, hvor Institut for Menneskerettigheder har sagt, at det er bekymrende, at man står ude i lufthavnen for at tjekke, om der er sociale bedragere.
Det er en indskrænkning af privatlivets fred, og jeg ved ikke hvad.
Vil man så lade være med det?
Karen Hækkerup (S), 2011-05-26:
Det er Folketinget, der lovgiver i Danmark, og sådan vil det også være fremover, uanset hvilken regering der kommer til at sidde efter det kommende valg.
Forskellen mellem den tilgang, som Dansk Folkepartis ordfører har til spørgsmålet om værdien af udtalelser fra Institut for Menneskerettigheder, og den værdi, som jeg tillægger det, er, at jeg på vegne af Socialdemokraterne og som socialdemokrat altid vil lytte med respekt, og jeg vil anerkende de argumenter, der tages i brug.
Så er det muligt, at der er en politisk uenighed, og det er så fint, men det betyder ikke, at jeg synes, at Institut for Menneskerettigheder politiserer.
Men kompetencen til at lave lovgivning ligger i det danske Folketing, og der ligger den, når man har taget en debat på et veloplyst grundlag, og der skal selvfølgelig indgå alle de overvejelser, bekymringer og tanker, der kan lade sig gøre, men det er Folketinget, der vedtager lovgivningen.
Jørgen Poulsen (RV), 2011-05-26:
Det er jo præcis det, jeg tænker på.
De eksempler, som hr. Karsten Lauritzen kommer med, rimer jo ikke helt på ordet frihed, selv om det jo er det, hr. Karsten Lauritzens parti gerne står for.
Jeg vil så bare gerne spørge: Er det ikke sådan, at Menneskerettighedsinstituttet faktisk ville forsømme deres pligt ved ikke at gå ud med deres kritik og med deres meninger i de tilfælde, hvor forslag, som kommer op her salen, ligger på kanten af menneskerettighederne?
Er det ikke deres pligt?
De kan vel ikke have pligt til at være uafhængige, for i de tilfælde må de jo i virkeligheden være meget partiske, nemlig ved at stå på menneskerettighederne side.
Pia Adelsteen (DF), 2011-05-26:
Jamen tilfældet er såmænd ikke så besværligt: Vi har lavet en kontrol ude i lufthavnen for at fange sociale bedragere, hvor man stopper folk, der kommer hjem fra ferie, og siger: Får du noget kontanthjælp eller noget som helst?
For man er faktisk ikke berettiget til at få kontanthjælp, hvis man har været på ferie.
Institut for Menneskerettigheder betragter simpelt hen de midler, man sætter i værk for at finde sociale bedragere, som ude af proportioner, og så skal jeg bare spørge: Er det en menneskeret?
Det er netop lige præcis det, de skal, men at sige, at det er ude af proportioner at forsøge at fange sociale bedragere, er det ikke at politisere?