Per Clausen (EL), 2015-01-13:
Jeg tror bare, at man skal være klar over, at det samme synspunkt kan fremføres i 2020, når vi kommer til at forhandle det der.
Der kan man nemlig også spørge: Kan vi nu beslutte os til, at vi vil have et vindog brintscenarie, for kunne man ikke forestille sig noget andet?
Jeg tror, at vi ud fra den viden, vi har på nuværende tidspunkt, godt kan træffe en afgørelse om, at det, vi vil prioritere, er vind og sol og i begrænset omfang også bioenergi.
Det tror jeg godt man kan; man kan godt beslutte sig til, hvad det er, man vil prioritere mest, ud fra det, vi ved i dag.
Det kommer vi alligevel til om et par år, medmindre vi vil overlade det fuldstændig til tilfældighederne, og det kan jeg ikke anbefale.
Der er jo ikke meget tvivl om, at spørgsmålet om klimaforandringer hele tiden trænger sig mere og mere på.
Der er heller ingen tvivl om, at hvis vi kigger på det globalt, internationalt, er vi meget, meget langt fra den målsætning, som man har tilsluttet sig i FN, om at reducere temperaturforandringerne til 2 grader.
Et af de mest markante er måske den meget store andel af den danske elforsyning, som allerede i dag leveres i form af vedvarende energi, primært vindenergi.
Det er jo en rigtig succeshistorie, der faktisk på mange områder står fuldstændig i modsætning til de påstande, der ofte fremføres i debatten, nemlig at vindenergi aldrig nogen sinde kan blive en sikker leverandør af el til vores forsyninger.
Vi er også i den situation i Danmark, at det er lykkedes for os at fastholde de målsætninger, der lå i energiforliget, både de målsætninger, der vedrører omstilling til vedvarende energi, og de målsætninger, der handler om reduktion i CO2-udslippet, også på trods af at der har været, hvad skal man sige, antydninger af, at i hvert fald nogle af de partier, der var med i aftalen, helst så, at den aftale aldrig var indgået, og nu forsøger at vikle sig ud af den.
Det, som så til gengæld er en af de store udfordringer, vi står over for, er jo, at vi også skal videre.
Og i hvert fald når det handler om spørgsmålet om en fortsat udbygning af vindenergi, hvad det er for nogle scenarier, vi skal arbejde på fremadrettet, så er der lavet et udmærket analysearbejde af Energistyrelsen, som peger på, at der er gode muligheder for via et vind- eller brintscenarie at give vind en meget central placering.
Det, som også er karakteristisk for analyserne, er, at de siger, at vi kan tage det helt roligt, at vi ikke behøver træffe nogen beslutninger nu, at vi kan klare det i 2020, uanset hvilket scenarie vi vil vælge.
Og der må man jo bare sige, at hvis vi for alvor vil sikre, at el bliver en vigtig del af løsningen på energiudfordringen, både i transportsektoren og varmesektoren, så er vi faktisk nødt til at træffe beslutninger inden for relativt kort tid, for ellers risikerer vi, at vi i varmesektoren investerer i andre og dårligere løsninger end det f.eks. at investere i varmepumper.
Og vi risikerer også, at den indførelse af elbiler, som er en vigtig del af løsningen, ikke sker.
Det er derfor, jeg synes, det kunne være passende på det her tidspunkt at få en klar tilkendegivelse fra regeringen af, hvad det i grunden er for et scenarie, man ser for sig som løsningen på spørgsmålet om overgangen til vedvarende energier, det, der så gør os uafhængige af fossile brændstoffer.
Hvornår har man tænkt sig at tage de nødvendige initiativer?
Og hvornår skal vi i gang med at diskutere for alvor, hvad der skal ske efter 2020?