runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-05-12:
Det giver mig anledning til igen at forklare, hvad det at holde de offentlige udgifter i ro indebærer.
Det indebærer, at man får fremskrevet de penge, man får, med pris- og lønudviklingen.
Så for det personale, man har, får man næste år det samme beløb, som man har fået i år, men forhøjet med lønudviklingen.
De vare- og tjenesteydelser, man køber, kan man også købe til næste år, for det fremskrives med prisudviklingen.
Og det er det, man får ved at holde de offentlige udgifter i ro.
Vores ræsonnement er ganske enkelt: Efter en årrække, hvor det offentlige forbrug er steget ganske meget, tror vi, at vi godt kan tage et par år, hvor vi simpelt hen holder udgifterne i ro i solidaritet med, at vi skal have gang i det private erhvervsliv, at vi skal sørge for, at de ressourcer, der er, bruges til at skabe nye arbejdspladser.
Det er det modsatte af, hvad Socialdemokraterne gør i deres plan, hvor man tager penge fra den private sektor for at booste den offentlige sektor.
Der har vi altså en anden tilgang til det.
Astrid Krag (SF), 2010-05-12:
Jeg tror, jeg vil fortsætte lidt, hvor den forrige spørger slap, nemlig det her spørgsmål om nulvækst, og hvorvidt det betyder, at serviceniveauet fortsat vil være fuldstændig uændret i kommunerne.
Der er jo ligesom to aspekter i det her, det ene er det aspekt, som den forrige spørger også var inde på, nemlig det, vi kan se rundtomkring i kommunerne nu, hvor man forbereder sig til den her nulvækst, og vi kan se massive sparekataloger rundtomkring.
Køge: 125 mio. kr.; Stevns, en lille kommune: 30 mio. kr.; Sønderborg: 300 mio. kr.; og – som den forrige spørger nævnte – også Fredericia, som en af ministerens partikolleger jo sidder i spidsen for.
Det første spørgsmål må være, om finansministeren virkelig vil stå her og benægte det, og om han også vil sige ligeud til de borgmestre, der foretager de her øvelser nu, og hvoraf nogle af dem er fra ministerens eget parti, at besparelser er konsekvensen af den her nulvækst, og dermed også fyringer.
Vil ministeren afvise det?
Og hvad er i så fald svaret til bl.a. de partikolleger, ministeren har i Venstre, som har været ude at sige: Jamen det vil betyde servicereduktioner?
Det siger f.eks. Esbjergs borgmester.
Hvad er finansministerens svar til de her folk?
Det andet spørgsmål drejer sig jo så om det her, finansministeren siger om, at nulvækst bare betyder, at det bliver det samme.
Jeg ved ikke, hvor lang tid det er, siden finansministeren selv har været i nærheden af et plejehjem eller nogle, der arbejder i hjemmeplejen, men vil finansministeren ikke give mig ret i, at når der kommer flere ældre, som er plejekrævende, betyder det, at hvis serviceniveauet skal opretholdes, må der også tilsvarende komme flere hænder, der kan give de ældre de ydelser, de har behov for?
Alternativt må det vel være sådan – hvis det skal være den samme personalegruppe, der skal hjælpe et større antal ældre – at servicen forringes.
Er det ikke sådan helt simpel, matematisk logik?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-05-12:
Så vil jeg gerne forklare, hvad nulvækst er.
Nulvækst betyder, at man har de samme penge til rådighed til næste år, som man har i år, men det reguleres med pris- og lønstigningen.
Så hvis man har 5.000 sygeplejersker ansat i år, kan man også have 5.000 sygeplejersker til næste år, fordi beløbet reguleres med lønudviklingen.
Man kan købe de samme vare- og tjenesteydelser til næste år, som man kan i år, fordi de reguleres med prisudviklingen.
Så man kan altså til næste år have det samme personale, som man har nu, og det er det, der ligger i at holde udgifterne i ro, at de reguleres med pris- og lønudviklingen.
Så kan hr. Morten Bødskov sikkert nævne mange kommuner, som har ubalance i deres økonomi, og som må tilpasse den.
Og jeg synes, at det er meget, meget fornuftigt, at man giver sig i lag med det så tidligt som muligt, og at det ikke bliver sådan nogle hovsaløsninger.
Jeg må blankt erkende, at regeringen ikke råder over den samme magiske trylledrik, som Socialdemokratiet og SF råder over, hvor man kan komme ud af krisen, uden at det får nogen konsekvenser for nogen som helst.
Derfor har vi jo længtes efter at få den socialdemokratiske plan på bordet, som ikke indebærer besparelser, som ikke indebærer skattestigninger, men som fører os frelst ud af den økonomiske krise, og det er jo en kanon plan.
Kirsten Brosbøl (S), 2010-05-12:
Nu gør ministeren så netop det, at hun fremhæver sit eget område og siger, at der på universitetsområdet er en fremgang.
Men sagen er jo, at der netop er tale om en samlet målsætning.
Jeg går ud fra, at regeringen fortsat har en overordnet målsætning, der hedder 50 pct.
Det kunne være interessant at høre, om man har opdelt det i sådan nogle undermål for de forskellige uddannelsesområder.
Det vil jeg egentlig gerne bede ministeren om at svare på om man har.
Eksisterer der delmål for de enkelte sektorer?
Det får mig til at vende tilbage til problemet med koordinationen mellem de to ministerier, for hvis videnskabsministeren sidder ovre i sit eget ministerium og bare glæder sig over, at tingene går den rigtige vej der, uden at man har en samlet tilgang til det her med, hvordan regeringen så har tænkt sig at opnå 50-procents-målsætningen, synes jeg egentlig, det er lidt bekymrende.
Så kan jeg sige, at hvis man kigger på kønsfordelingen blandt dem, der opnår en videregående uddannelse, kan man se, at pigerne faktisk har opnået 50-procents-målsætningen, mens det for drengenes vedkommende er 38 pct. af de etnisk danske drenge, der får en videregående uddannelse.
Der synes jeg måske, at det kunne give anledning til, hvis man er regering, at se på, hvad det er, der gør, at pigerne når det her mål, mens drengene altså sakker bagud og ligger under de 40 pct., når vi ser på de videregående uddannelser.
Liselott Blixt (DF), 2010-05-12:
Hvad er ministerens holdning til, at flere hospicer står uden patienter, selv om man ved, at der er lange ventelister og et stort ønske fra palliative patienter om at blive henvist til en hospiceplads?
nr. S 2176
Karen J. Klint (S), 2010-05-12:
Mener ministeren, at det er tilfredsstillende, at antallet af børn og unge, der afvises i børne- og ungdomspsykiatrien, er steget med 76 pct. siden 2007, som det fremgår af artikel i Jyllands-Posten den 7. maj 2010?
nr. S 2174
Lykke Friis (V), 2010-05-12:
Også tak for det spørgsmål.
Thisted Kommune har ansøgt om godkendelse af affaldsmængderne til et nyt anlæg, der er cirka dobbelt så stort som det eksisterende anlæg.
For at få det planlagte anlæg fyldt op, kan det blive nødvendigt at finde nye produkter, der kan brændes, at hente affald fra andre kommuner eller måske sågar importere affald.
Det er der sådan set isoleret set ikke de store problemer med, men når andre kommuner og andre affaldsforbrændingsanlæg samtidig også planlægger at øge kapaciteten på deres forbrændingsanlæg, kan det jo altså få uheldige konsekvenser.
En række kommuner i det midt- og nordjyske har ligesom Thisted Kommune søgt om at udvide deres forbrændingskapacitet – de fleste af dem vel at mærke, før Thisted Kommune søgte.
Som jeg tidligere har sagt, da vi diskuterede det her, kan man altså ikke afbrænde det samme affald to gange, og hvis alle projekter gennemføres, står vi i værste fald med dyre affaldsforbrændingsanlæg, der ikke er affald til.
Kommunerne risikerer simpelt hen at spilde penge på anlæg, der ikke er behov for.
Det er andre kommuner i det midt- og nordjyske også bekymrede for, som jeg antydede i mit forrige svar.
Flere kommuner har skrevet til mig og advaret imod at godkende for stor en kapacitet.
Det er nemlig ikke kun det nye affaldsforbrændingsanlæg, der får problemer med at skaffe affald nok til en økonomisk fornuftig drift, også eksisterende affaldsforbrændingsanlæg påvirkes af etablering af en ny kapacitet.
Derfor mener jeg, at det er klogt at undersøge affaldsgrundlaget grundigt, inden der træffes beslutning om nye anlæg.
Ole Vagn Christensen (S), 2010-05-12:
Jeg forstod, at vi faktisk vendte tilbage til svaret på det foregående spørgsmål.
Det her drejer sig om, om ministeren er enig i det principielle i, at det ville være skønt at få lidt mere gang i beslutningsprocessen.
Mit spørgsmål handler nemlig om udbygningen af fjernvarmen og om samtidig at få gang i beskæftigelsen, som ligesom vil blive et resultat af det.
Så må jeg sige, at når jeg kigger på vores affaldskort og ser, hvor de forskellige kraft-varme-værker er beliggende i det jyske, har jeg lidt svært ved at se, at man ikke skulle kunne opretholde og modernisere Kraftvarmeværk Thisted, og jeg tror da også, at hvis ministeren kigger på det kort, vil ministeren få den opfattelse, at det ligger i et område, hvor der faktisk eksisterer den mængde affald, der skal til, men derudover er der jo mulighed for, at man både kan fyre med flis og med halm og andre biobrændsler.
Og så vidt jeg har forstået, er det noget, der også indgår i de overvejelser, man har i ministeriet, om, hvordan og hvorledes man nu skal leve op til målet om brug af vedvarende energi, og heri indgår disse to produkter.
Og derfor forstår jeg ikke, at det skulle være nogen undskyldning for at få de her udvidelser sat i gang.
Lykke Friis (V), 2010-05-12:
Jo, men jeg gav jo sådan set allerede i mit forrige svar udtryk for, at jeg naturligvis også ønsker, at vi får gang i den her beslutningsproces, men det skal bare være sådan, at vi handler på et oplyst grundlag, og det grundlag er jo så rundt om hjørnet, som jeg netop var inde på det i mit forrige svar.
Så vil det selvfølgelig være glimrende – også for beskæftigelsen – at få mere i gang inden for det her område, men jeg går ud fra, at spørgeren er enig med mig i, at der ikke kommer meget beskæftigelse ud af det, hvis man spilder pengene på anlæg, der ikke er brug for.
Så på den måde bliver vi altså nødt til at analysere det her igennem til bunds, før vi træffer beslutningerne.
Karen J. Klint (S), 2010-05-12:
Hvilke årsager ser ministeren til, at antal henviste børn til børnepsykiatrisk undersøgelse er steget fra 9.226 i 2007 til 12.836 i 2009?
Ole Vagn Christensen (S), 2010-05-12:
Jeg er helt sikker på på baggrund af alle de papirer, der ligger, at den ansvarlige ledelse, der er ved Kraftvarmeværk Thisted, har været sig deres ansvar bevidst og ikke sender noget ind, hvis de ikke mener, at der er en fornuftig økonomi i forslaget.
Jeg ser det altså lidt sådan, at når man begynder sådan at drage andre ting ind end det, som er kommet fra kraft-varme-værket, og som man ikke har modbevist eksistensen af, så er det undskyldninger, så er der altså ikke en vilje til at få gjort noget ved tingene, så er det, som om der er en dårlig og en anden dagsorden end den, der drejer sig om at styrke de lokale områder.
Lykke Friis (V), 2010-05-12:
Jeg kan naturligvis afvise, at der skulle være en eller anden form for anden dagsorden eller dårlig dagsorden – for nu at bruge det udtryk, som spørgeren kom med.
Jeg synes, man bliver nødt til at forholde sig til, at andre kommuner i det midt- og nordjyske altså også er bekymrede, vel at mærke bekymrede for, at vi altså kommer til at godkende en for stor kapacitet, før vi netop har set på de respektive ansøgninger, der er inde.
Det synes jeg altså sådan set også er noget, som burde give stof til eftertanke hos spørgeren.
Ole Vagn Christensen (S), 2010-05-12:
Det giver stof til eftertanke, men hvis jeg havde siddet i ledelsen af det her foretagende, som ministeren sidder i, ville jeg ikke have affundet mig med, at det skulle tage 2 år, inden man sådan set nåede frem til en afgørelse.
Nu ved jeg godt, at det har ministeren heller ikke ansvaret for, for så længe har ministeren ikke været der, og jeg håber og tror, at når ministeren siger, at man nu har speedet op, at det er noget, vi kan regne med, og at der nu er svar på det, så er det, fordi ministeren har den opfattelse, at sådan vil tingene komme til at se ud, og så bliver det ikke mundsvejr, men så er det realiteter, vi står over for.
Angående det der med, om nabokommuner er bekymrede, vil jeg sige, at alle jo kan være bekymrede, men det, der er spørgsmålet, er sådan set, om det er et fornuftigt projekt, om der er økonomi i det, og om der er balance i det.
Jeg går virkelig ikke ud fra, at de folk, der sidder i spidsen, er uansvarlige.
Lykke Friis (V), 2010-05-12:
Jeg har bestemt ikke antydet, at virksomheden skulle være uansvarlig på nogen som helst måde.
Men problemet i den her sag er bare, at her betyder naboskab altså noget.
Vi er i samme båd så at sige, når det handler om affald, og vi bliver nødt til at analysere det igennem, så vi undgår en form for overkapacitet.
Så vil jeg altså godt lige minde spørgeren om, at der jo altså er et nyt affaldsdirektiv på EU-plan, som også komplicerer det her lidt, så der nu er et retskrav for danske virksomheder på at kunne eksportere deres affald.
Og tilsvarende har vi heller ikke nogen mulighed for at begrænse importen.
Det er ikke nogen undskyldning, men jeg siger bare, at her opererer vi altså ikke alene med nogle naboer internt i Danmark, men altså også med naboer i resten af Europa.
Tina Petersen (DF), 2010-05-12:
Det er glædeligt at høre, at vi nu kan sætte os ned og holde et møde om de problematikker, der er, og forhåbentlig også få dem løst.
Til det møde vil jeg så medbringe dokumentation til ministeren.
Sidst, men ikke mindst, vil jeg selvfølgelig overrække hende den her dvd, hvor man kan se, hvor langt vi faktisk er nået med den her ungdomsuddannelse.
Lad mig sige, at det, der er sket, er epokegørende i dansk historie.
Unge handicappede kan andet end at sidde på et værksted og putte skruer i pakker.
De kan faktisk blive fastansat hos mange forretningsdrivende.
Det vil ministeren også kunne se her.
Jeg kan ikke andet her til slut end at sige tak til ministeren, fordi hun er imødekommende.
Leif Lahn Jensen (S), 2010-05-12:
Jeg vil meget gerne spørge en anden gang.
Det vil jeg ikke have noget imod.
Jeg ved også, at ministeren er rigtig glad for at stå her, så det vil jeg gerne glæde ministeren med.
Det sidste spørgsmål er et lidt større spørgsmål – det kan vi også tage på et andet tidspunkt – nemlig spørgsmålet om, hvordan vi kan tænke os at få færre til at gå på efterløn.
Det kan vi selvfølgelig ved at skabe nogle flere job og nedbringe ledigheden.
Det er vi enige om.
Men har ministeren overvejet at forlange nogle bedre seniorordninger af de her virksomheder og måske påpege vigtigheden af det over for virksomhederne, så vi også på den måde kan få folk til at blive længere på arbejdsmarkedet?
Inger Støjberg (V), 2010-05-12:
Mit liv er jo sådan indrettet, at når hr. Leif Lahn Jensen er glad, så er jeg glad.
Så på den måde er jeg en nøjsom person.
Til spørgsmålet om, hvorvidt vi har overvejet seniorordninger: Jeg kører jo faktisk en seniorkampagne, hvor der netop kigges på mulighederne for at indrette arbejdsdagen og tilrettelægge arbejdet lidt anderledes, så man som senior har det bedre på arbejdsmarkedet.
Jeg har bl.a. selv været ude i Ikea, hvor de arbejder fuldstændig stringent med de her ting og derfor også har ret mange seniorer ansat.
Det er meget interessant, fordi det jo netop vil betyde, at flere danskere ville være længere tid på arbejdsmarkedet, og det får vi jo ganske enkelt brug for, fordi vi lige om lidt kommer til at mangle hænder.
Det er jo groft sagt sådan, at de årgange, der forsvinder fra arbejdsmarkedet, i runde tal antalsmæssigt er dobbelt så store, som de årgange, der kommer ind på arbejdsmarkedet.
Og så behøver man i hvert fald ikke være matematikprofessor for at regne ud, at det ikke i længden går op.
Så ja, jeg kan garantere for og berolige hr. Leif Lahn Jensen med, at jeg tænker meget i seniorordninger.
Kim Mortensen (S), 2010-05-12:
Deler ministeren økonomi- og erhvervsminister Brian Mikkelsens udtalte bekymringer for fremtidige privatiseringer af statslige selskaber, herunder DONG, Post Danmark og DSB?
Spørgsmålet lyder: Deler ministeren økonomi- og erhvervsminister Brian Mikkelsens udtalte bekymringer for fremtidige privatiseringer af statslige selskaber, herunder DONG, Post Danmark og DSB?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-05-12:
Beslutninger om salg af en statslig aktiepost vil altid bero på en konkret vurdering af selskabets situation og rammebetingelserne for dets virksomhed.
På den ene side er det ikke en statslig opgave at drive forretningsmæssig virksomhed på konkurrenceudsatte markeder, men på den anden side vil der i enkelte tilfælde ofte være særlige grunde, der trækker i den modsatte retning.
Jeg er derfor helt enig med økonomi- og erhvervsministeren, når han udtaler, at situationen er vidt forskellig fra selskab til selskab, og at staten skal tænke sig godt om, inden der træffes beslutning om privatisering.
Det vil imidlertid række for vidt at redegøre nærmere for enkeltselskaber i forbindelse med nærværende spørgsmål.
Jeg har for nylig haft lejlighed til at redegøre mere fyldestgørende for regeringens overvejelser vedrørende salg af aktier i DONG Energy i forbindelse med førstebehandlingen af beslutningsforslag nr. B 131.
Endelig kan jeg henvise til det kommende samråd i Finansudvalget om regeringens strategi for privatisering af statslige selskaber.
Kim Mortensen (S), 2010-05-12:
Det, der er lidt interessant, er selvfølgelig, at vi har en regering, der i 2001 lagde kraftigt ud med at lave totaludsalg og brandudsalg af de statslige selskaber, herunder et totalsalg af DONG Energy.
Det, der så er situationen nu, er jo, at det ene regeringsparti, nemlig Det Konservative Folkeparti, ved økonomi- og erhvervsministeren og ved partiets formand, Lene Espersen, faktisk rejser tvivl om, om det nu er den rigtige strategi, om det nu er klogt.
Eksempelvis siger økonomi- og erhvervsminister Brian Mikkelsen: Når man sidder i en kapitalfond, tænker man ikke på den danske stats ve og vel.
Så tænker man på sine aktionærer.
Det Konservative Folkepartis formand, Lene Espersen, der jo også er vicestatsminister, understreger det her synspunkt ved at sige: Man skal jo tænke sig grundigt om, før man f.eks. overlader energiforsyningen til andre lande og dermed frasiger sig de muligheder, man både indenrigspolitisk og udenrigspolitisk har for at bestemme tingene selv. Det mener jeg stiller den aftale, som regeringen har lavet med os, i et helt andet lys, og sætter nogle helt andre præmisser, end da vi indgik aftalen.
Når vi i Socialdemokratiet hele tiden har været betænkelige ved i det hele taget at gå ind og tale om et salg af DONG, er det selvfølgelig, fordi selv et delvist frasalg jo kan betyde, at man afleverer en ret bestemmende indflydelse til enten de finansielle eller strategiske investorer, der er i selskabet.
Nu er der så ud over her i spørgetiden også mulighed for at drøfte det i et samråd, men det kunne jo være rart her i Folketingssalen at finde ud af, om finansministeren deler den holdning, som findes i Det Konservative Folkeparti.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-05-12:
Det er da en klog ting, uanset hvad det drejer sig om.
Det gælder jo også med hensyn til privatisering, og så må det bero helt på den konkrete vurdering.
Med hensyn til kapitalfonde vil jeg sige, at der både er gode og dårlige erfaringer, ligesom der jo er i de fleste andre af livets forhold, havde jeg nær sagt.
Kim Mortensen (S), 2010-05-12:
Jamen er ministeren ikke enig i, at selv om vi forestillede os, at man i en anden økonomisk situation end den, der er nu, foretog et delvist salg af DONG Energy, som det hidtil har været planen, så ville man komme i en situation, hvor man skulle afgive eksempelvis bestemmende indflydelse i højere grad, end hvad mindretalsaktionærerne egentlig havde krav på, alene for at få solgt selskabet, og at man derfor for at bruge udenrigsministerens egne ord ville komme til at aflevere mere indflydelse til f.eks. udenlandske investorer, end godt er, og end der oprindelig var planlagt?
Inger Støjberg (V), 2010-05-12:
Det er nu lige friskt nok at stå og konkludere, at jeg end ikke har læst de tal, som Dansk Metal er fremkommet med.
Jeg kan bl.a. sige, at jeg her står med en artikel, som er printet ud fra Dansk Metals hjemmeside, og hvis hr. Leif Lahn Jensen gerne vil have syn for sagn, er han velkommen til at komme herhen og få den, hvis problemet er, at hr. Leif Lahn Jensen i virkeligheden ikke har set den.
Men det er sådan, at vi står ved det velfærdsforlig, der blev indgået med bl.a. Socialdemokratiet.
Det har jeg nævnt flere gange, og det ændrer sig sådan set ikke ved, at hr. Leif Lahn Jensen spørger igen, for svaret vil være det samme.
Leif Lahn Jensen (S), 2010-05-12:
Jeg tør godt spå om fremtiden.
Jeg tør godt spå, at inden november 2011 har vi en ny regering.
Så langt tør jeg da godt gå.
Det, der også er med efterlønnere, er, at man siger, at de vil holde fri og hygge sig, men ifølge tallene fra Dansk Metal, som jeg er sikker på at ministeren ikke engang har læst, er der faktisk 60 pct., der siger, at det ikke er fritiden, der gør det.
Det skyldes enten en høj ledighed eller svigtende helbred, og 75 pct. af alle de her LO-arbejdere har knoklet, siden de var helt unge.
Hvorfor ikke se lidt ud i fremtiden, for vi ved jo også, at der er social- og sundhedsassistenter og dagplejere, som slæber rundt på utrolig mange børn, som får skæv ryg og alle mulige andre skavanker?
De her mennesker forsvinder ikke i fremtiden, for vi skal jo stadig væk have passet vores børn og ældre.
Kan ministeren ikke godt se lidt frem og sige, at der stadig væk skal være en ordning om efterløn for de her mennesker?
Dengang vi havde den økonomiske forespørgsel, spurgte jeg også Venstres finansordfører, og Venstres finansordfører gav os faktisk en efterlønsgaranti.
Jeg kan ikke forstå, at det er så svært at sige, for det, jeg hører beskæftigelsesministeren sige, er: Ja, regeringen vil ikke røre ved det.
Kan beskæftigelsesministeren ikke bare sige: Jeg giver hermed en efterlønsgaranti?
For det er da til at forstå, og så kan man også sige: Jamen det er da dejligt.
Er det, fordi beskæftigelsesministeren ikke tør?
Eller hvad er det, der gør, at man ikke bare kan sige: I har hermed en efterlønsgaranti?
Inger Støjberg (V), 2010-05-12:
Det her er jo en total pseudodiskussion.
Altså, jeg siger, at regeringen selvfølgelig står ved de forlig, der ligger, herunder selvfølgelig også velfærdsforliget.
Derfor betragter jeg spørgsmålet som besvaret.
Leif Lahn Jensen (S), 2010-05-12:
Så det vil sige, at jeg skal forstå det sådan, at ministeren ikke kan give mig en efterlønsgaranti.
Inger Støjberg (V), 2010-05-12:
Hr. Leif Lahn Jensen skal forstå det præcis, som jeg siger det, nemlig at regeringen selvfølgelig står ved det velfærdsforlig, der er indgået med bl.a. Socialdemokratiet.
Leif Lahn Jensen (S), 2010-05-12:
Er ministeren enig i, at de lønmodtagere, der vælger at gå på efterløn, typisk er ledige og/eller nedslidte, jf. undersøgelsen »Dansk Metals Efterlønsundersøgelse 2009« og tilgængelige data fra Danmarks Statistik?
Inger Støjberg (V), 2010-05-12:
I 2009 valgte ca. 33.500 personer at forlade arbejdsmarkedet og overgå til efterløn.
Af dem kom ca. 86 pct. fra beskæftigelse og altså kun ca. 14 pct. fra ledighed.
Uanset hvordan man vender og drejer det, vidner det ikke om, at den typiske efterlønner kommer fra ledighed.
Den overordnede konklusion på analyserne er, at helbredstilstanden har en begrænset betydning for, om man vælger at gå på efterløn, ligesom det ikke kan konkluderes, at efterlønsordningen i særlig grad benyttes af personer med ringe helbred.
Der vil selvfølgelig være brancher eller faggrupper, hvor risikoen for nedslidning er større, og det er muligt, at man i disse grupper vil se relativt flere efterlønsmodtagere.
Men det er altså ikke det samme som at postulere, at den typiske efterlønner er nedslidt.