runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Espersen (DF), 2014-02-18:
Lige inden jeg stiller mit spørgsmål til udenrigsministeren, vil jeg lidt usædvanligt prøve at besvare det, som fru Mette Bock spurgte om, altså hvad der egentlig var vores mellemøstpolitik.
Jamen min og vores mellemøstpolitik er, at alt det, israelerne og palæstinenserne kan blive enige om, går vi ind for.
Det er egentlig meget let.
Der er gud ske tak og lov en masse samarbejde, der foregår på tværs af grænserne i alle mulige sammenhænge – kulturelle og sportslige osv.
Så der foregår egentlig masser af ting, der er positive, men vi hører bare næsten aldrig om dem.
Det er ærgerligt.
Så til mit spørgsmål til udenrigsministeren: Hvordan har Israels reaktion på, at regeringen vil fremsætte det her lovforslag, været?
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2014-02-18:
Et langt stykke hen ad vejen synes jeg egentlig at det er et rimelig godt forslag, som omhandler ophavsretten.
Det handler jo bl.a. om en ændring af aftalelicensen, når man viderespreder radio- og tv-udsendelser i kabelanlæg osv., ligesom det handler om on demand-udnyttelse, når man optræder som tredjemand, hvilket virker som en god og fleksibel løsning.
Men den største del af forslaget handler om implementering af et EU-direktiv vedrørende brug af forældreløse værker og om, hvad det er, der kan kaldes forældreløse værker.
Først og fremmest vil jeg godt slå et slag for det danske aftalelicenssystem, også når det handler om forældreløse værker.
Jeg har læst ministeriets bemærkninger i høringsnotatet og sætter spørgsmålstegn ved det, der handler om, hvorfor ministerierne vil sige, at der med lovforslaget indføres et alternativ til aftalesystemet, når vi snakker om værker, som er grænseoverskridende.
Mit spørgsmål er hvorfor, og hvad det betyder for danske værker.
Når vi så snakker om, hvilke værker der bliver omfattet af loven, handler det bl.a. om filmværker, men ikke om billedoptagelser, der ikke betragtes som værker, eller om selvstændige fotografier.
Ministeriet siger, at det skyldes, at der ikke er hjemmel til det i direktivet, men uanset der ikke er hjemmel til det i direktivet, kan vi jo godt gennemføre det i den danske lovgivning.
Jeg håber at få en god forklaring fra ministerens side på, hvorfor det ikke også omfatter billedværker og fotografier, for det undrer mig meget.
Med disse kommentarer, også de negative, synes jeg, at lovforslaget er bedre end ingenting, men jeg synes, jeg skal have nogle gode svar fra ministeren, før vi kan sige, om vi stemmer for forslaget.
Özlem Sara Cekic (SF), 2014-02-18:
Jeg vil ikke gentage de ting, der er blevet sagt.
Jeg vil bare sige, at vi støtter lovforslaget om ændring af loven om ophavsret.
Vi synes, det er positivt, at EU-direktivet om forældreløse værker inkorporeres i det danske lovsystem, og at § 35 udvides til at tage højde for den teknologiske udvikling.
Vi støtter også indførelsen af kapitel 6, og vi støtter også ændringen af kapitel 35, som har til formål at følge den teknologiske udvikling og lægge sig op af de licensaftaler, der allerede indgås med Copydan.
Marlene Borst Hansen (RV), 2014-02-18:
Med det her lovforslag implementerer vi et EU-direktiv om visse tilladte anvendelser af forældreløse værker.
Med direktivet indføres en procedure for, hvordan de af direktivet omfattede organisationer ved at udføre en omhyggelig søgning kan få erklæret et værk eller en lydoptagelse, som findes i deres arkiver eller samlinger, et forældreløst værk.
Direktivet bestemmer endvidere, hvordan et forældreløst værk kan anvendes og under hvilke vilkår.
Grunden til, at vi gør det, og grunden til, at Kommissionen har vedtaget det her direktiv, er, at det er vigtigt, at lovgivningen følger med tiden og den teknologiske udvikling og det stadig større krav om tilgængelighed af viden samt bevaring og formidling af den europæiske kulturarv.
Det er alt sammen noget, vi fra radikal side støtter, og derfor støtter vi også lovforslaget.
Alex Ahrendtsen (DF), 2014-02-18:
Det er måske ikke så overraskende, at både Venstre og Socialdemokratiet støtter dette lovforslag, i og med at de jo også i denne sag har EU-sokker på som forventeligt.
Vi er ikke så optimistiske og positive i Dansk Folkeparti, og vi agter faktisk at stemme imod, vi synes, at lovforslaget er utilfredsstillende.
Det handler om forældreløse værker, men det ville måske være bedre at kalde det ophavsløse værker.
Forældreløs er jo sådan en lidt dårlig oversættelse af orphan works.
Men bortset fra det er den grundlæggende utilfredshed, som vi har, følgende: Vi er utilfredse, fordi vi faktisk får to systemer nu.
På den ene side bevarer vi det gode danske aftalesystem, aftalelicenssystem, men samtidig får vi så det nye EU-baserede.
Sidstnævnte er selvfølgelig både bureaukratisk og unødvendigt, for sådan er EU jo indrettet.
Hvad er så op og ned i hele den her sag?
I dag bliver ophavsløse værker og deres ophavsret i Danmark jo varetaget af organisationer som KODA og Copydan.
Kulturarvsinstitutioner overdrager så ansvaret for disse værkers ophavsret til Copydan, KODA osv., og det fungerer jo fornuftigt og fortrinligt, og Dansk Folkeparti synes egentlig, at vi skulle fortsætte på denne måde.
EU burde have baseret sit direktiv på dette system, den danske regering burde have fået EU overbevist om det, ganske enkelt fordi det er fornuftigt, det er gennemskueligt, men det ville man desværre i EU ikke.
Lovforslaget udspringer så af EU-direktivet med det poetiske navn 2012/28/EU.
Baggrunden for direktivet er, at man i EU er ved at digitalisere europæisk kulturarv, hvilket jo er godt.
Man ønsker at stille denne arv til rådighed for offentligheden, og det er derfor, man også lige skal have styr på de ophavsløse værker.
Så lovændringen bliver et supplement til aftalelicenssystemet i Danmark.
Det vil så også betyde, at kulturarvsinstitutioner fremover selv kan registrere og derved bruge ophavsløse værker, i stedet for at det er organisationerne, der gør det.
Helt ærligt, det er jo noget rod, det er bureaukratisk, for EU-systemet fordrer jo, at man laver en søgning i medlemsstaten efter ophavsretshaveren for hvert enkelt værk, og denne søgning skal oven i købet dokumenteres, og så skal den sendes til Kulturministeriet, der så sender det til en EU-database.
For at det hele ikke skal være negativt, vil jeg sige, at der også er gode ting i forslaget.
Bliver et værk f.eks. defineret som ophavsløst, gælder det i alle EØS-lande.
Men for Danmarks vedkommende kunne man egentlig bare have skrevet det ind i aftalelicenssystemet, nemlig at danske ophavsløse værker bliver stillet til rådighed for EØS-landenes kulturarvsinstitutioner.
Det ville være en langt bedre og smidigere løsning.
Så omhandler lovforslaget også § 35 om tv efter behov, altså on demand-tjenester, og flere beføjelser til Ophavsretslicensnævnet.
Det har egentlig ikke så meget med det foregående at gøre, men den ting støtter vi.
Vi vil ikke foreslå, at vi deler lovforslaget, så vi ender nok med at sige nej til hele lovforslaget, som det foreligger.
Troels Ravn (S), 2014-02-18:
Lovforslaget her er, som det er nævnt, todelt.
Det består af en implementering af et EU-direktiv, der bevirker, at forældreløse værker i visse tilfælde kan anvendes, og en tilføjelse til ophavsretsloven, der gør, at videnspredning af radio- og tv-udsendelser tilpasses den teknologiske udvikling.
Og man må bare sige til sig selv, at det da naturligvis er godt, når lovgivningen tilpasses og udvikles, så den flugter med aktuelle forhold i samfundet – i det her tilfælde den teknologiske udvikling.
Omkring anvendelse af forældreløse værker vil jeg påpege, at den del af loven har til formål at give visse almennyttige organisationer mulighed for at anvende såkaldte forældreløse værker uden at skulle indhente samtykke hos rettighedshaveren.
Dette giver mening, fordi begrebet forældreløse værker dækker over værker eller lydoptagelser, hvor rettighedshaveren ikke kan identificeres og lokaliseres.
Der stilles dog krav til den almennyttige organisation, der foretager en omhyggelig søgning efter de relevante rettighedshavere, inden de forældreløse værker kan benyttes, hvilket er ret og rimeligt.
I forhold til videnspredning af radio- og tv-udsendelser vil jeg sige, at den del af loven har til formål at tilpasse aftalelicensen om videnspredning af radio- og tv-udsendelser med den teknologiske udvikling, og der er særlig fokus på at inkludere muligheden for tredjemandsudnyttelse, primært on demand-tjenester, inden for aftalelicensens rammer.
I visse tilfælde er det sådan, at det vil være både umuligt og yderst besværligt for brugere af ophavsretligt beskyttede værker at indhente samtykke til udnyttelsen fra samtlige ophavsmænd.
Det gælder særlig i tilfælde af masseudnyttelse, f.eks. udsendelse i radio og tv, kabelviderespredning og kopiering på uddannelsesinstitutioner.
Så for på den ene side at tilgodese brugernes ønske om adgang til at udnytte de pågældende værker og på den anden side samtidig at sikre ophavsmændenes rettigheder findes der i ophavsretsloven bestemmelser om aftalelicenser.
Bestemmelserne medfører, at en repræsentativ organisation af ophavsmænd til en bestemt type værker kan indgå kollektive aftaler med en bruger om værksudnyttelse inden for et specifikt område, og aftalen får ikke alene virkning for medlemmerne af organisationen, men også for andre ophavsmænd til samme type værker. Det mener Socialdemokraterne er yderst fornuftigt, og vi støtter forslaget.
Eyvind Vesselbo (V), 2014-02-18:
Det lovforslag, vi i dag skal behandle, handler om to lovændringer angående ophavsrettigheder.
Den første del af lovforslaget har til hensigt at opstille klare regler for, hvordan og hvornår forældreløse værker kan benyttes, dvs. værker, hvor det ikke er muligt inden for rimelighedens grænser at finde ophavsmanden til værket.
Ændringen bunder i implementeringen af et EU-direktiv vedtaget under det danske EU-formandskab.
Det er i den forbindelse værd at bemærke, at den gældende lovgivning ikke rummer en definition af forældreløse værker, og det rådes der nu bod på.
Desuden vil en mere strømlinet lovgivning gøre det lettere for eksempelvis biblioteker at anvende forældreløse værker, nemlig i forbindelse med digitalisering, hvor offentligheden får adgang til værkerne.
Den anden del af lovforslaget handler om tilpasning af de gældende regler for ophavsrettigheder.
Anden del af lovforslaget har således til formål at tilpasse ophavsretslovens § 35 til den teknologiske udvikling.
Ideen er at gøre det lettere at beskytte og håndhæve ophavsretten, samtidig med at nye distributionsformer ikke udelukkes.
I Venstre finder vi begge dele af lovforslaget hensigtsmæssige.
Det er Venstres opfattelse, at implementeringen af EU-direktivet om forældreløse værker vil være til gavn for bibliotekerne og dermed øge brugernes mulighed for en bredere adgang til værker og materiale.
Med den gældende lovgivning risikerer værker og lydoptagelser, hvor rettighedshaverne ikke kan identificeres og lokaliseres, at forblive ukendte for offentligheden.
Vi finder det ligeledes hensigtsmæssigt at opdatere ophavsretslovens § 35, så den er tilpasset den teknologiske udvikling, hvorved det bliver lettere og mere gennemskueligt at distribuere radio, tv og tv-programmer på on demand-tjenester.
Brugen af on demand-tjenester og streaming er kommet for at blive, og derfor er det helt afgørende, at lovgivningen er tilpasset den nye digitale virkelighed og ikke fortsat kun forholder sig til såkaldt flow-tv.
Med ændringerne i forbindelse med nuværende lovforslag får vi en lovgivning, der i højere grad er i overensstemmelse med den hastige udvikling inden for de digitale medier i Danmark.
Direktivet blev desuden vedtaget i EU under det danske formandskab i 2012, og derfor er det selvsagt på sin plads, at også danske biblioteker får gavn af de EU-regler, som den danske regering selv har været med til at forhandle på plads.
Så Venstre støtter forslaget.
Marianne Jelved (RV), 2014-02-18:
Det har været en rigtig god og konstruktiv proces, der har fundet sted ved udarbejdelsen af den tillægsaftale, som nu udmøntes i lovgivning med L 122.
Alle involverede parter omkring egnsteatrene rundtom i landet har jo været med i den proces og har bidraget til, kan man sige, idéudviklingen og måden, vi har løst udfordringerne på.
Kommunerne var ikke særlig interesseret i starten, men er faktisk også tilfredse nu med den måde, vi har fundet ud af at løse det på, fordi de også kan se, at den budgetsikkerhed, de kan få i en 4-årig periode, også spiller en rolle for kulturlivet omkring deres egnsteater.
Derfor synes jeg, at det her er et rigtig, rigtig godt eksempel på, hvordan vi kan arbejde sammen for at få noget kvalitativt bedre ud af den gode ordning, vi har, i det her tilfælde for egnsteatrene.
Det kan jo være, vi kan finde andre områder, hvor vi også kan lave den type processer.
Derfor vil jeg sige til fru Mette Bock, som havde et forslag, som jeg ikke helt fik fat i hvad gik ud på, at jeg synes, at hvis man har gode ideer til noget, der kunne være med til at udvikle nogle ting, så har man faktisk en vis form for interesse i og også forpligtelse til at indvi hinanden i det og prøve at sætte en proces i gang og se, om vi kan finde ud af at gøre nogle ting, f.eks. skabe en udviklingsmulighed for teatrene.
Det er jeg også villig til at se på; det handler så også om at prioritere på en eller måde.
Til hr. Jørgen Arbo-Bæhr, der spørger til de 15 pct.s huslejebegrænsning og så dispensationsmuligheden alligevel, vil jeg sige, at det er et ret udmærket spørgsmål, for enten har man det ene eller så har man det andet.
Men her i kredsen, der arbejder med det her, har vi bare valgt at sige, at der kan være forhold på et enkelt teater, som vi ikke kan sidde herinde og vide noget om.
Derfor er det bedre at have et sikkerhedsnet, der gør, at vi også kan dispensere.
Det vil vi ikke sætte os til dommer over for.
Så med oprigtig politisk tilfredshed – hvis man kan tale om det i politik – vil jeg gerne igen kvittere og slutte med at sige tak til partierne og teatrene og kommunerne for samarbejdet.
Mette Bock (LA), 2014-02-18:
Tak for det.
Jeg vil med det samme sige, at vi i Liberal Alliance godt vil vente med at tage endelig stilling, til vi har haft udvalgsbehandlingen.
Det gør vi, fordi der jo her er tale om en implementering af et EU-direktiv, og vi vil gerne være sikre på, at der ikke er tale om en overimplementering.
Vi har jo noteret os, at der er en del høringssvar, som udviser en del skepsis i forhold til det spørgsmål.
F.eks. understreger Danske Advokater, at systemet til registrering af forældreløse værker er omstændeligt og rummer risiko for fejl.
Hvis f.eks. et bibliotek fejlagtigt registrerer i den fælleseuropæiske database, at et værk er forældreløst, bliver det op til rettighedshaverne at opspore og rette fejlen.
Det bringer altså rettighedshaveren i en retssikkerhedsmæssigt usikker position.
Der er også flere høringssvar, som understreger, at reglerne om forældreløse værker ikke er kommet til veje på baggrund af danske ønsker.
Det gælder Dansk Artist Forbund, KODA, og Samrådet for Ophavsret.
De understreger samtidig, at vi fra dansk side fint har kunnet håndtere problemstillinger i forbindelse med forældreløse værker igennem de aftalelicensordninger, som har fungeret i årevis.
Christian Juhl (EL), 2014-02-18:
Nu forstod jeg det sådan, at det var hele Folketinget, hr. Pind ville i dialog med, men det er da helt o.k.
Hvornår er så det rigtige tidspunkt?
Ja, det ved jeg ikke, men hvis forudsætningen for at skulle stemme ja til det her forslag er, at regeringen vil give en garanti for, at palæstinensiske flygtninge i Danmark kan komme tilbage til Palæstina, så bliver det lidt svært at lave en løsning, al den stund at det jo i forhandlingerne netop er til debat, om alle flygtningene kan komme tilbage til Palæstina.
For det vil betyde, at der stort set ikke er plads til de huse, der skal være der, da der jo er millioner af flygtninge, som skal tilbage.
Og derfor er det vel et spørgsmål, som Israel og Palæstina må finde ud af, når de nu i første omgang søger en løsning, en fredsløsning, hvor det indgår.
Søren Pind (V), 2014-02-18:
Regeringen har ikke involveret os i tilblivelsen af det her lovforslag, og det var sådan set det, vi i al stilfærdighed konstaterede.
For der burde sådan set være et behov for et bredt samarbejde om præcis sager af den her karakter i det danske Folketing.
Christian Juhl (EL), 2014-02-18:
Jeg vil gerne spørge hr. Søren Pind, om han synes, at 2 ½ år er forhastet.
Altså, vi har nu diskuteret den her sag i temmelig lang tid, og den tidligere udenrigsminister har taget nogle små skridt i retning af det her med det helt klare mål, at det her jo så skulle være det mulige endemål, indtil der var tale om en selvstændig stat.
Hvis det her er forhastet, hvordan i alverden skal vi så lave politik sammen med Venstre?
Så kan vi jo næsten ikke lave noget, uden at det vil blive kaldt forhastet.
Fatma Øktem (V), 2014-02-18:
Jeg skal gøre det ganske kort.
Grunden til, at jeg tager ordet i dag under tredjebehandlingen, er, at jeg er blevet gjort opmærksom på, at der er en fejl i det betænkningsbidrag, Venstre har afgivet.
Venstre stiller sig tilfreds med svarene og vil tage disse til efterretning.«
Sætningen skulle have lydt: »Derudover er det justitsministerens vurdering, at der ikke foreligger en reel risiko eller en reel mulighed for, at de danske straffebestemmelser om seksuel vold, tvangsægteskab, tvangsaborter og tvangssterilisation omgås, ved at disse aktiviteter bliver rykket til udlandet.
Venstre stiller sig tilfreds med svarene og vil tage disse til efterretning«.
Venstre stiller sig med andre ord tilfreds med justitsministerens vurdering af, at der ikke er nogen reel risiko eller reel mulighed, og når det er sagt, stemmer Venstre for forslaget.
Mette Gjerskov (S), 2014-02-18:
Tak, formand.
Det er jo sådan, at regler om diplomatiske forbindelser er fastlagt i konventionen om diplomatisk immunitet og den slags, det ligger i Wienerkonventionen, men da Palæstina ikke er anerkendt som en selvstændig stat, er de jo heller ikke omfattet af disse regler.
Så det, man gør i det her lovforslag, er altså, at man bemyndiger regeringen til at indgå en aftale med Palæstina om at få nogle lignende vilkår for den palæstinensiske repræsentation i Danmark, og det synes vi fra Socialdemokratiets side er vældig fornuftigt.
Det ligger fuldt ud i forlængelse af den politik, som den her regering har ført i Palæstinaspørgsmålet, altså om en tostatsløsning, men det er jo så vidt muligt også en normalisering af situationen.
Det er en anerkendelse af, at palæstinenserne er gået aktivt ind i fredsprocessen, det er et fælles nordisk ønske om, at vi i de nordiske lande nogenlunde behandler palæstinenserne ens, og det ligger så i øvrigt også i forlængelse af FN's beslutning om Palæstinas status.
Så jeg kan kun sige, at jeg da ser frem til at have en dialog med Venstre i udvalget, og det ville jo være lykkeligt, om Venstre også kunne bakke op om det her lovforslag, men samtidig må jeg også sige, at jeg finder lovforslaget både fornuftigt og fuldstændig i tråd med den politik, som den nuværende regering har ført.
Lene Espersen (KF), 2014-02-18:
Det, jeg sagde, vil jeg sige til hr. Christian Juhl
, var, at der er tale om en særlov.
Jeg har det principielle synspunkt – og det har Det Konservative Folkeparti – at man skal være yderst, yderst tilbageholdende med at fremsætte lovforslag til særlove, og der er ikke noget tvingende behov for, at det absolut skal igennem Folketinget nu.
Jeg synes, at det timingsmæssigt er utrolig dårligt tilrettelagt at komme med forslaget nu.
Det var noget andet, hvis der var blevet lavet en fredsløsning på Mellemøstkonflikten og der var tale om, at der kom en palæstinensisk stat; så kunne jeg forstå det.
Men jeg kan ikke se, hvorfor det lovforslag skal komme nu, og derfor kan vi ikke støtte det.
Christian Juhl (EL), 2014-02-18:
Tak for et kort svar.
Så vil jeg gerne spørge: Når ordføreren siger, at Folketinget tvinges til at vedtage det her lovforslag, er det så ikke lige i overkanten?
Jeg mener: Vi har da alle sammen vores frie ret til at trykke på både den røde, den grønne og den gule knap, når vi skal til at stemme og tage stilling til selve forslaget?
Lene Espersen (KF), 2014-02-18:
Nej, det gør jeg ikke.
Christian Juhl (EL), 2014-02-18:
Det bliver understreget, at det er en særlov.
Det er det jo også, og det er da i særdeleshed også en særlig situation, som palæstinenserne efterhånden har været i i rigtig, rigtig mange år.
Lene Espersen (KF), 2014-02-18:
For Det Konservative Folkeparti har mellemøstpolitikken altid hvilet på det princip, at man skulle kunne gå på to ben.
Der skal både tages et hensyn til staten Israels legitime ret til at kunne eksistere, også i fredelig samdrægtighed med sine naboer, og på den anden side et ønske om at give palæstinenserne en mulighed for at få deres egen stat og egne muligheder for frit at udleve deres liv.
Det har altid præget vores tilgang til mellemøstpolitikken, uanset hvem der har siddet i udenrigsministerstolen, og uanset hvad vi ellers har diskuteret.
Det er også med de briller på, at jeg nu vil komme med et par lidt krasse kommentarer til det forslag i forbindelse med særloven, der her fremsættes.
Regeringen fremsætter jo i forbindelse med særloven et forslag, hvis formål er at give Palæstinas mission i Danmark, missionspersonale samt familiemedlemmer tilhørende personalet husstandsrettigheder og immuniteter i et omfang, der svarer til de rettigheder og immuniteter, der tilkommer diplomatiske repræsentationer her i landet.
Og selv om vi altså er enige i, at det er klart, at man på tidspunkter skal støtte palæstinensernes kamp – derfor støttede vi også det ønske, der var omkring at kunne blive medlem af UNESCO, og var enige om, at man skal støtte præsident Abbas' meget, meget inkarnerede og meget målrettede forsøg på at se, om ikke man kan få skabt fremskridt – så mener vi ikke, at timingen med det her lovforslag overhovedet er godt.
Lige nu forhandler udenrigsminister Kerry med de stridende parter, og vi synes altså, det er meget problematisk, at man på den baggrund kommer løbende med et lovforslag på nuværende tidspunkt.
Jeg vil gerne sige, at vi for det første altså har en stor skepsis over for særlove, og vi synes, man skal være yderst tilbageholdende med at anvende dem.
Endnu værre bliver det så, når man så læser lovforslaget, for for mig at se er der ikke noget behov for absolut at tvinge lovforslaget igennem Folketinget nu.
Der står i lovforslaget, at man har truffet beslutning om at gøre det sammen med Finland, men det er da ikke noget argument.
Det kunne lige passe, at finnerne sagde: Vi gør det, fordi vi har truffet beslutning om at gøre det med Danmark.
Så er det lidt ligesom to børn, der kommer rendende ind hos mor og far for at få lov til et eller andet.
Jeg synes også, at det er selvmodsigende, at man på den ene side erkender, at der ikke er nogen selvstændig stat, men på den anden side også gerne vil lade, som om der alligevel er det.