Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-04-22:
Jeg er glad for på den korte tid i store linjer at få sagt noget om de mange succesfulde integrationsinitiativer, som jo er det, der tegner hovedbilledet.
Og jeg kan da også sige med det samme, at jeg undrer mig over - sådan som jeg har forstået forespørgslen - at man går så meget op i projekterne, fordi det jo kun er en mindre del af arbejdet, som i øvrigt er aftalt med alle satspuljepartierne.
Jeg ser helt anderledes på det end hr. Naser Khader.
Hvis man ser ud over Danmark og integrationsindsatsen, kan man næsten sige, at der både i Folketinget og i befolkningen jo er tale om et nationalt kompromis, og når det drejer sig om satspuljerne er hver eneste krone aftalt med satspuljepartierne.
Der er simpelt hen taget initiativ på initiativ, og det er da også lykkedes at skabe en langt bedre balance i indvandringen til Danmark.
Der er kommet styr på tilstrømningen, og det betyder jo også, at der kan sættes flere kræfter ind på integrationen, og vi kan se nu, at det har kunnet betale sig, at denne regering har gjort så stor en indsats for integrationen.
Også i medierne har man faktisk i de sidste par måneder set mange historier om, at det går fremad, og vi kan sige, at vi i dag har den laveste arbejdsløshed også for nydanskere.
Siden 2001 er 43.000 flere nydanskere fra tredjelande kommet i beskæftigelse, og beskæftigelsesfrekvensen er bare det sidste år steget fra 50 til 55.
Det er ikke set før.
Det er også lykkedes denne regering at øge antallet af nydanske elever på ungdomsuddannelserne og på de videregående uddannelser.
Hvordan ser det ud fra nydanskernes side?
Spørger man dem, føler tre ud af fem sig godt integreret i Danmark, og nye brugerundersøgelser af tilbuddene under integrationsprogrammet for de nyankomne flygtninge og familiesammenførte viser stor tilfredshed fra deres side med danskundervisningen og de aktive tilbud.
Jeg skal også nævne, at der ydes en vældig indsats af det frivillige Danmark på alle måder.
Der indgås også flere og flere venskaber mellem danskere og nydanskere, og udviklingen i antallet af nydanskere, der oplever diskrimination, tror jeg vi må sige er generelt faldende, men der er desværre stadig sørgelige undtagelser.
Vi kan også se, at der er flere danskere, der bliver gift med en nydansker, altså en, der har boet her og er bekendt med den danske kultur, hvorfor man altså ikke behøver at begynde forfra med integrationen.
Hvor det i 2001 var 63 pct., der blev gift med en person bosat i udlandet, er det i dag kun 38 pct., altså fra 63 pct. til 38 pct. siden 2001.
Det er en række positive tendenser, som ikke er til at komme uden om.
Men der er da naturligvis stadig mange udfordringer.
Der er, som hr. Naser Khader talte om, nogle få grupper, som vi simpelt hen ikke vil finde os i at have her i samfundet, radikaliserede grupper, kriminelle bander, og derfor har regeringen jo også, som det fremgår af regeringsgrundlaget, nedsat en gruppe til at se på, hvordan vi kommer videre med det kriminalpræventive og ikke mindst med antiradikaliseringsindsatsen.
Udfordringen består også i, at der vil være mange unge nydanskere de kommende år.
Nogle undersøgelser viser jo, at specielt måske nogle af pigerne er ved at have en lige så høj uddannelsesfrekvens som drengene på nogle af de højere uddannelser, men vi ved også, at der er andre nydanske elever, der har store faglige problemer i skolen.
Det er klart, at der også skal sættes ind for at hjælpe dem, der så kommer ind, især drengene, fordi de fortsat alt for ofte falder fra uddannelserne, også fordi de har svært ved at opfylde faglige krav og har svært ved at få en praktikplads, fordi de ikke er gode nok til dansk.
Men det kan altså ikke spærre for det faktum, at mange flere nydanskere er kommet i beskæftigelse i de senere år, mens der altså stadig er en kæmpe indsats at gøre over for dem, der ikke er kommet i arbejde.
På den ene side er nogle af pigerne altså dygtigere end drengene, og på den anden side er der andre områder, hvor kvinderne halter bagud.
Det er selvfølgelig vigtigt, at vi hele tiden satser på de unge, så de kan virkeliggøre en drøm, som langt de fleste utvivlsomt har, om, at de kan blive medlem af det danske samfund og også føle, at de er det, sådan som Grundtvig jo også i sin tid skrev det.
Det er utrolig vigtigt, også for antiradikaliseringen - det siger eksperterne faktisk - at indvandrere og nydanskere føler sig som en del af vores samfund, og at de også er en del af det.
Og derfor er det selvfølgelig vigtigt at udvise respekt for det enkelte menneske uanset kulturel baggrund, for at alle føler sig som en del af det danske folk og de værdier, som vi i Danmark hylder.
Hovedindsatsen på integrationsområdet er jo det basale: modtagelse, boligplacering, sprogstimulering, danskundervisning og aktivering.
Det er i meget høj grad kommunerne, der har ansvaret for det, men vi bistår jo fra Integrationsministeriets side på alle måder, og vi mener også, at vi har sammensat reglerne på en sådan måde, at kommunerne føler incitamenter til virkelig hele tiden at følge op på indsatsen.
Der er indført resultattilskud til kommunerne, så kommunerne får et tilskud på 30.000 kr., når en udlænding har gennemført danskuddannelse, og 40.000 kr. når en udlænding kommer i arbejde.
Der er taxameterstyring af danskuddannelse og ændrede refusionsregler, så vi præmierer de aktive kommuner.
Men det er klart, at vi hele tiden overvåger det for at se, om det kan blive bedre, og jeg selv og mine embedsmænd er hele tiden i løbende dialog med de involverede, erhvervslivet, arbejdsmarkedets parter osv.
og ikke mindst kommunerne, som vi hele tiden holder øje med og bistår og følger op på, når de har problemer, eller når vi synes, at de ikke gør det godt nok.
Vi støtter jo nemlig mange lokale projekter, netop for at styrke og videreudvikle integrationsindsatsen.
Vi er ikke de eneste, der gør det.
Der er også projekter i Danmark, der er støttet af EU, af kommuner, af private fonde og af Landsbyggefonden.
Der er altså tale om utrolig mange gode kræfter, der deltager i integrationsindsatsen i Danmark, lige fra de kommunale sagsbehandlere, der møder de nyankomne, til de mange frivillige kræfter, der gladelig bruger en masse tid på det her.
Hovedparten af de midler, der bruges på de enkeltstående integrationsprojekter, som altså er en lille del af hele integrationen, er som nævnt satspuljemidler, hvor alle partier bortset fra Enhedslisten indgår i beslutningerne, og det er noget, som ordførerne jo nøje kan følge med i, fordi vi hele tiden orienterer om, hvordan det går, og hvad pengene går til.
Det er vigtigt for mig at sige her, at jeg måske føler, at hr. Naser Khader er nogle år bagud, for vi er meget påpasselige, og jeg har igen understreget, efter jeg blev minister i Integrationsministeriet, at projekter altså ikke er noget med livsvarige ydelser til en god idé.
Meningen er jo netop, at det frivillige arbejde, om jeg så må sige, må lægge det til, der ligger i, at de yder en arbejdsindsats.
Masser af dem er jo båret af et stort frivilligt engagement, men vi er desværre også nødt til at skuffe mange og sige, at hvis det har kørt et par år, er vi nødt til at kræve, at de bliver selvbærende, og så stopper vi tilskuddene, og vi stopper selvfølgelig tilskuddene, hvis der er tale om, at det ikke er gået godt.
Jeg må sige, at efter jeg er blevet minister, er jeg også blevet overrasket over, hvor mange penge vi egentlig bruger på evaluering.
Jeg siger ikke, at det ikke kan blive bedre, for det kan altid blive bedre, men jeg er nødt til at sige, at Integrationsministeriet i lighed med Velfærdsministeriet og en række andre ministerier i de seneste år netop har haft øget fokus på den opstilling af klare succesmål og måling af effekten af den gennemførte indsats, som nu efterspørges.
Vi er naturligvis interesserede i, at vi for de penge, vi har, er med til, at både den generelle indsats og projekterne opnår de ønskede resultater, og at vi får mere integration for pengene.
Det er noget, vi hele tiden er opmærksomme på.
Arbejdet har også resulteret i, at alle projekter særskilt skal redegøre for den forventede effekt af projektet, samt hvordan projektet kan videreføres efter projektets afslutning.
Så altså, når der bliver spurgt til, om vi fra regeringens side vil medvirke til en kritisk gennemgang af støtten til integrationsprojekterne med henblik på at opnå mere integration, er mit svar, at det synes jeg egentlig vi gør, og vi har jo også Rigsrevisionen hængende over os, som godkender vores arbejde.
Vi finder selv, at arbejdet er tilfredsstillende, fordi vi hele tiden har pisken over nakken.
Jeg har også understreget over for embedsværket, at vi aldrig kan blive færdige med det her.
Vi er nødt til hele tiden at være selvkritiske, vi er nødt til hele tiden at svinge pisken over hinanden, vi er nødt til hele tiden at se efter i sømmene, om det, vi gør, er rigtigt: Er det blevet gammeldags, kan det gøres bedre, fungerer det godt, er der nye ting, vi skal tage op?
For når noget bliver bedre, er der noget, der er mindre godt, og så kaster vi os over det, og så kommer der gode ideer i ansøgningerne om projekter.