runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Meta Fuglsang (SF), 2011-02-22:
Oppositionen er, og SF er, kommet med en række forslag.
Vi er kommet med udspil på integrationsområdet, vi er kommet med beslutningsforslag her i salen, som indeholder en lang række helt konkrete punkter.
Når der har været opstået sager i pressen, er vi kommet med konkrete forslag til, hvad man skulle gøre.
Det gælder straf for dem, som tvinger nogen til at indgå ægteskab, det gælder konkret hjælp til, hvordan unge mennesker kan blive hjulpet, det er f.eks. inddragelse af pas, hvis man risikerer, at de bliver sendt ud af landet, og det gælder rådgivningscentre, det gælder en lang række punkter, som vi er kommet med.
Nogle af de ting er nu kommet med i det, som regeringen har gjort undervejs, men, punkt 1, vores forslag forsvinder altså ikke, fordi regeringen gør dem til sine egne.
Punkt 2: Der er stadig væk ting på vores lister, som hr. Karsten Lauritzen godt kender, og som endnu ikke er gennemført med det her, og det vil vi gerne være med til.
Det er det, jeg sådan set prøver at nå frem til.
Det er at lukke øjnene for virkeligheden, når hr. Karsten Lauritzen gang på gang siger, at vi ikke vil noget og ikke har stillet nogen forslag.
Det passer simpelt hen ikke.
Karsten Lauritzen (V), 2011-02-22:
SF har ikke nogen løsninger på det her.
SF har ikke de svære løsninger på den lange bane.
Man har et ønske om, at man skal tilføre de eksisterende tilbud nogle flere ressourcer, og det er fint nok, det er jo det, vi har gjort – i øvrigt i fællesskab – i satspuljeforligskredsen, så man fra 2009 til 2014 giver 82 mio. kr. til en lang række af de ting, som fru Meta Fuglsang efterspørger.
Det er jo fint nok.
Men synes fru Meta Fuglsang så ikke, det er lidt forkert at stille sig op på Folketingets talerstol og sige, at der er store mangler, at der er store problemer, at der er mange ting, man godt kunne tænke sig var bedre end i den her redegørelse, når man ikke kan nævne noget, ud over at eksisterende tilbud skal have tilført nogle flere ressourcer?
Det skal vi nok gennemføre i fællesskab.
Men kunne man ikke forlange en lillebitte smule mere af, hvad det er, SF helt præcis vil, når det lyder, som om der er en hel masse ting, som man ikke synes at regeringen gør godt nok på det her område.
Det er jo fair nok, at SF ønsker at anerkende den indsats, som er gjort i fællesskab i satspuljekredsen, men jeg må indrømme, at jeg synes, det er lidt problematisk, at SF stiller sig op og siger, at vi skal have tilføjet det her mange flere ting, men så ikke præcis kan nævne, hvad det skal være.
Meta Fuglsang (SF), 2011-02-22:
Jeg skal da indledningsvis takke for, at Venstres ordfører siger, at jeg har en flot retorik.
Det kan vi så i hvert fald starte med, så kan det være, vi når til at få ros for politikken lidt senere.
Jeg har sagt, at der er mange gode ting i det her.
Jeg har også sagt, der er mange ting, vi måske kunne blive enige om, for
noget af det, som oppositionen tidligere er kommet med, har regeringspartierne jo taget op nu, så på den måde kunne det også være, at vi kunne blive enige lidt hurtigere.
Det, jeg mener med de svære løsninger, er dem, som kræver tid og penge, som kræver, at man kigger på helhedsløsninger.
F.eks. ved jeg, at det kan være svært at få plads til piger, der har problemer i hjemmet, altså at bevare økonomien til de anbringelsespladser, de tiltag og de tilbud, der er til de unge mennesker.
Og hvis man ikke er parat til at bevare økonomien til de tilbud, er det også svært at opretholde den rådgivning og den forebyggelse, der skal til, til de unge mennesker.
Så det, jeg appellerer til, er sådan set, at vi prøver at blive enige lidt hurtigere, end hvis vi skal komme med et forslag, som regeringen skal tage op et år senere, og så sætter os sammen ved bordet og diskuterer det her.
Karsten Lauritzen (V), 2011-02-22:
Det var jo noget af en skolelærerbelæring, som SF's ordfører kom med.
Jeg må indrømme, at det ville være fint nok, hvis SF så anerkendte tingene, som de var.
Fru Meta Fuglsang siger: Vi er helt enige.
Jeg må sige, at SF er modstander af 24-års-reglen, er modstander af tilknytningskravet og har en lang række ting på udlændinge- og integrationsområdet, som i hvert fald partiformanden, hr. Villy Søvndal, siger han ikke er enig med regeringen i.
Så det passer jo ikke, at vi er enige.
Det, jeg egentlig vil bede fru Meta Fuglsang om, er sådan i samarbejdets gode ånd helt præcist og konkret, når hun taler om de der svære løsninger, at sige, hvad de mangler, der er i det, der ligger her, er.
Hvad er det, fru Meta Fuglsang savner?
Fru Meta Fuglsang har gentagne gange nævnt, at hun savner ting, de svære løsninger på den lange bane.
Hvad er det så, som SF helt præcis godt kunne tænke sig?
Hvad er det for nogle løsninger?
Så skal vi nok i fællesskab få dem gennemført, men hvad er det helt præcis ud over den flotte retorik, som fru Meta Fuglsang pakker sit budskab ind i?
Karen J. Klint (S), 2011-02-22:
Tak for det.
På nogle områder er vi enige om at det går den rigtige vej, men på andre punkter kan vi jo ikke bevise om det går den rigtige vej, for hvad er årsagen til det stigende antal henvendelser?
Er det mere viden, eller er det, fordi problemerne er større?
Så det, jeg vil spørge ordføreren om, er: Når nu ordføreren går ind for det, der i redegørelsen kaldes for en national strategi, hvad har så forandret sig siden den 4. maj sidste år, hvor den samme ordfører jo stod og sagde til oppositionens beslutningsforslag, at der ikke var grundlag for at gøre noget mere end det, der var i gang?
Hvad er der sket af negativt fra den 4. maj sidste år og til nu?
Karsten Lauritzen (V), 2011-02-22:
Som jeg sagde i min ordførertale, tror jeg ikke, at det stigende antal af indberetninger og af unge nydanske kvinder og i enkelte tilfælde også unge nydanske mænd, der benytter sig af de tilbud, som vi finansierer over satspuljen, er udtryk for, at der er kommet flere tvangsægteskaber.
Det er blot udtryk for, at den debat, vi har haft – og som Det Radikale Venstre mig bekendt har kritiseret for at være for hård i tonen; man har sagt, at vi snakker for meget om indvandrere og om tvangsægteskaber – og det fokus, der har været fra et flertal i Folketingssalen, har gjort, at flere og flere unge kvinder ved, at hvis de kan vriste sig fri af den sociale kontrol, deres familier har over dem, kan de også få hjælp hos de relevante myndigheder.
Det tror jeg at de stigende indberetninger er udtryk for, mere end at det er udtryk for, at problemet er blevet større.
Det er slet ikke løst, og jeg lytter gerne til forslag, også fra Det Radikale Venstre, til, hvordan vi i højere grad, end vi gør i dag, effektivt kan bekæmpe tvangsægteskaber.
For det, vi gør i dag, er slet ikke nok, men 24-års-reglen, tilknytningskravet og den faste og fair udlændinge- og integrationspolitik er noget, der er med til at forhindre og bekæmpe tvangsægteskaber.
Marianne Jelved (RV), 2011-02-22:
Det er rigtigt, at ægteskabsmønstrene har ændret sig, men vi ved reelt ikke noget om, hvor mange tvangsægteskaber der var før 24-års-reglen, og hvor mange der er nu.
Det står klart, at vi ser en stigning i antallet af unge, der henvender sig til krisecentrene med det her problem, og vi ved også, at der sidder en hel masse i Malmø med det her problem.
Jeg synes i virkeligheden, at det er en fantastisk stigning, og jeg vil bede hr. Karsten Lauritzen svare, så godt det nu kan lade sig gøre, på følgende: Synes hr. Karsten Lauritzen ikke også, at det er en bemærkelsesværdig stigning?
Der er altså mange flere tvangsægteskaber, end selv jeg havde troet.
Karsten Lauritzen (V), 2011-02-22:
Der var jo en række årsager til at afvise det beslutningsforslag.
Det tror jeg også at jeg nævnte i min ordførertale på daværende tidspunkt, og jeg tror også, at jeg har sagt – debatten ligger som sagt tilbage i tiden, men man kan gå ind og tjekke på Folketingets hjemmeside – at selvfølgelig skal vi gøre mere.
Jeg må sige, at det, der ligger i redegørelsen, og det, man lægger op til i en ny national strategi, synes jeg sådan set er fornuftigt, og så skulle Socialdemokratiets ordfører glæde sig over, at det, man har efterspurgt tidligere, nu rent faktisk kommer.
Fru Marianne Jelved skal ikke være ked af, at hendes hukommelse ikke altid er så god, som hun godt kunne tænke sig.
Jeg har det samme problem, selv om jeg er et par år yngre end fru Marianne Jelved, så det skal hun ikke være ked af – i hvert fald er det så en sorg, vi begge deler.
Vi ved, at det med en del af de ægteskaber, der blev indgået om sommeren, foregik på den måde, at man rejste til hjemlandet, og at der så blev indgået et ægteskab – det kunne være et reelt ægteskab, men det kunne også være et tvangsægteskab.
Jeg vælger nu engang at tolke de to ting som et udtryk for, at 24-års-reglen har haft en effekt.
Marianne Jelved (RV), 2011-02-22:
Jeg synes, det er interessant, at hr. Karsten Lauritzen flere gange i sit indlæg nævner, at 24-års-reglen har virket imod tvangsægteskaber.
Hr. Karsten Lauritzen henviser så til Rockwool Fonden.
Jeg erkender, at min erindring ikke altid er, hvad jeg kunne ønske at den var, men kunne jeg bede hr. Karsten Lauritzen referere, hvad det er, Rockwool Fonden siger om virkningen af 24-års-reglen i forhold til tvangsægteskaber?
Karen J. Klint (S), 2011-02-22:
Jamen det gør jeg også, for jeg synes faktisk, at det er meget positivt, hvis vi kan nå til en enighed her i salen, og det vil jeg vende tilbage til i min ordførertale.
Men jeg har det lidt ligesom fru Marianne Jelved med hensyn til den diskussion, der er omkring 24-års-reglen.
Når vi kigger på, hvad Rockwool Fonden har sagt, kan vi læse, at den jo har sagt, at det er rigtigt, at folk gifter sig senere, men til gengæld får vi mange flere under 24 år, der søger herop af andre årsager end familiesammenføring.
Så man kan ikke bare se, hvordan balancen er, på antallet af unge, der kommer til Danmark.
Nogle har en anden begrundelse, end de havde for nogle år siden.
Meta Fuglsang (SF), 2011-02-22:
Tak for svaret.
Det var trods alt et lidt mere klart svar end dem, vi har fået tidligere.
Så er der spørgsmålet om, hvad man så mere kan gøre.
24-års-reglen har jo fyldt rigtig meget indtil nu, men i virkeligheden indeholder den redegørelse, der er kommet fra ministeren her, temmelig mange andre ting end 24-års-reglen og også noget fremadrettet.
Så når ordføreren er parat til at gå langt for at beskytte de her unge kvinder og formentlig også de unge mænd, selv om det ikke bliver sagt, mod tvangsægteskab, er ordføreren så parat til at bruge de forslag, der måtte komme, om, hvad vi kunne gøre for at styrke forebyggelsen af tvangsægteskaber, selv om de kommer fra oppositionen, og altså gå længere end det, der ligger her, når vi nu kommer med nogle flere gode ideer?
Karsten Lauritzen (V), 2011-02-22:
Altså, 24-års-reglen er en beskyttelse af unge nydanske kvinder og kvinder, som kunne blive familiesammenført til Danmark for at indgå et tvangsægteskab.
Det er en beskyttelse af dem.
Ja, det kan man godt, men i Venstre har vi nu indtaget det synspunkt, at vi ikke vil være med til at have en udlændinge- og integrationspolitik som den, Enhedslisten og også Socialistisk Folkeparti i en vis udstrækning ønsker, hvor man ikke stiller krav i forbindelse med indvandring, og hvor man får et system, som ikke vil forhindre tvangsægteskaber, men tværtimod vil understøtte og gøre det lettere for de familier, som ønsker at føre deres børn ind i et tvangsægteskab og fastholder dem i en situation med social kontrol
Det vil vi ikke være med til i Venstre.
Det er alt andet end liberal politik.
Meta Fuglsang (SF), 2011-02-22:
Jamen så tror jeg alligevel, at jeg vil tage tråden op fra fru Line Barfod, som har stillet spørgsmål her tidligere.
For det, der bliver spurgt ind til, er jo ordførerens frihedsbegreb, i forbindelse med hvad der virker eller ikke virker, når man bliver tvunget.
Jeg hører lidt ordføreren sige, at 24-års-reglen betyder stop for tvangsægteskaber, og også, at der er en formodning om, at når en person er under 24 år, drejer det sig om et tvangsægteskab, så derfor er der overhovedet ikke nogen grund til at overveje andet, end at man skal have 24-års-reglen, fordi den i sig selv forhindrer tvangsægteskaber.
Jeg vil gerne fastholde spørgsmålet om en afvejning af den frihed, der ligger i at kunne gifte sig med den, man ønsker at gifte sig med, over for det indgreb i frihed, der ligger i 24-års-reglen.
Karsten Lauritzen (V), 2011-02-22:
Nej, det er ikke rigtig forstået.
Jeg synes, at det er meget barokt at opleve Enhedslisten her, Enhedslisten, som om nogen er modstander af, at der bliver stillet krav til familiesammenføring, og om nogen er modstander af, at man forsøger at regulere indvandringen, men blot ønsker, at det skal være fuldstændig frit, og som vil give frit lejde til de familier, som ønsker at tvinge deres børn ind i et ægteskab, så de kan få en familiesammenføring.
Hvis det stod til Enhedslisten, havde vi ikke en fast og fair og stram udlændinge- og integrationspolitik, der var med til at forhindre tvangsægteskaber.
Så havde vi fri indvandring i Danmark med det resultat, at enormt mange kvinder ville blive tvunget ind i et ægteskab og fastholdt i en situation med social kontrol, som de overhovedet ikke har fortjent.
Jeg har her i dag ikke hørt et eneste forslag fra Enhedslisten – det kan være, at vi senere får et – til, hvad man skulle gøre i stedet for den indsats, som regeringen har gjort, og som rent faktisk har virket.
Det vil jeg holde fast i.
Line Barfod (EL), 2011-02-22:
Nu er der stadig væk ingen reel viden om, hvorvidt 24-års-reglen har forhindret tvangsægteskaber.
Der er en masse gode tiltag, som er sat i gang på baggrund af de mange forslag, som oppositionen og andre er kommet med.
Det er rigtig, rigtig godt, og de virker forhåbentlig.
Jeg skal bare høre, om jeg forstår det rigtigt.
Venstre er, for måske at forhindre, at nogle bliver tvunget til ægteskab – man ved ikke, om det forhindrer, at nogle bliver tvunget til det – parat til at bruge tvang over for en masse andre mennesker ved at sige, at de ikke må bo i Danmark sammen med den, de elsker.
Karsten Lauritzen (V), 2011-02-22:
Det er lidt mærkeligt, for det plejer jo ikke at være Enhedslisten, der er meget optaget af, hvordan vi skaber mere frihed for folk.
Venstre har lavet 24-års-reglen og tilknytningskravet med henblik på at forhindre tvangsægteskaber.
Så er det rigtigt, at det forhindrer nogle under 24 år i at blive gift.
Selv om der ikke er nogen tvang involveret i det, må de vente.
Men det sker af hensyn til de indvandrerkvinder, som vi hjælper til ikke at blive tvunget ind i et ægteskab.
Det er jo sådan en afvejning, vi har gjort, og den har vi selvfølgelig bare retfærdiggjort, og jeg vil også vove den påstand, at man ud af de ting, som Rockwool Fondens og Socialforskningsinstituttets undersøgelser viser, kan tolke, at det har haft en effekt og har forhindret tvangsægteskaber, bl.a. fordi en af de ting, som det jo gør, er, at kvinderne kan få en uddannelse.
Og jo flere kvalifikationer, man tilegner sig, jo længere uddannelse, man kan tage, jo bedre står man også rustet til at sige fra over for den familie, som vil tvinge en ind i et ægteskab imod ens vilje.
Line Barfod (EL), 2011-02-22:
Det er lidt forskelligt, hvad ordføreren siger.
Indimellem siger ordføreren, at vi faktisk ikke ved noget reelt om, hvor mange tvangsægteskaber der var før, hvor mange der er i dag, og hvor mange der måske er blevet forhindret af 24-års-reglen.
Vi ved heller ikke, som fru Marianne Jelved var inde på, hvor mange der i stedet for er flyttet til Malmø. Så der er rigtig mange ting, vi ikke ved.
Vi ved, at der stadig væk er et kæmpe behov for at gøre en indsats for at forhindre tvangsægteskaber, men vi ved jo også, at der er en del mennesker, der på grund af 24-års-reglen, tilknytningskravet og de andre ting, der er indført, bliver forhindret i at bo sammen med den, som de faktisk ønsker at bo sammen med.
Hvordan passer de to ting sammen?
Karsten Lauritzen (V), 2011-02-22:
Man kunne godt tage Socialforskningsinstituttets undersøgelse: Det er jo sådan en interviewundersøgelse, hvor man bl.a. interviewede nogle og tyve kvinder, tror jeg nok, hvor de fleste af dem kom til under den tidligere regering, og der er en af kvinderne, der kommer med et udsagn, som jeg husker meget tydeligt.
Det er selvfølgelig ikke videnskabeligt, men det er trods alt en kvinde, som har været i et tvangsægteskab og valgt at bryde med sin mand – hun blev hentet herop nede fra Tyrkiet og familiesammenført under den socialdemokratisk-radikale regering.
Hun siger i den her interviewundersøgelse fra Socialforskningsinstituttet, at hun ville ønske, at de regler, der er indført om 24-års-regel og tilknytningskrav, havde været gældende for hende, for så havde hun ikke stået i den situation, hun nu befandt sig i.
Jeg må sige, at det i hvert fald er en øjenvidneberetning om, at tilknytningskravet og 24-års-reglen har haft en effekt.
Ja, selvfølgelig.
Det, der er kommet, er forslag om at afskaffe 24-års-reglen, beklagelser over tilknytningskravet og forslag om at lempe udlændinge- og integrationspolitikken.
Så er det rigtigt, at vi i fællesskab har finansieret nogle ting over satspuljen, men det er sket mindst lige så meget på regeringens initiativ som på oppositionens.
Jeg glæder mig til at høre de præcise svar.
Jeg må bare undre mig, for i det udspil til en ny integrationsaftale om pointsystemet, som Socialdemokratiet og SF har lavet, ønsker man at lave ét system for dem over 24 år og ét system for dem under 24 år, på trods af at Socialistisk Folkeparti siger, at de er modstandere af 24-års-reglen og ikke vil stemme for den hernede i Folketingssalen.
Det viser med al tydelighed, hvordan der er fuldstændig rod i oppositionens, herunder SF's, udlændinge- og en integrationspolitik.
Marianne Jelved (RV), 2011-02-22:
Det er faktisk ikke korrekt.
Jeg kan betro hr. Karsten Lauritzen i denne meget snævre forsamling, at jeg mange gange har besøgt den daværende integrationsminister, som dengang var fru Karen Jespersen.
Der har været andre under SR-regeringen, og jeg er ikke helt sikker på, at det var fru Karen Jespersen, der var fadder til 25-års-reglen, men det kan man slå op.
Jeg har mange gange besøgt fru Karen Jespersen på hendes kontor og sagt, at hvis hun havde nogle gode ideer i sin skuffe, skulle hun komme med dem til mig, så skulle jeg hjælpe hende med at få dem igennem.
Det har jeg sagt, uden at jeg vidste, hvilke ideer der lå i den skuffe.
Så der skal ikke skabes myter om min manglende vilje til at skabe resultater på det her område, også under SR-regeringen, nøjagtig som i dag.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2011-02-22:
Men hvis man nu viser sig at være dårlig til at drive virksomhed, og man går ned et par gange i træk og har dummet sig, er der nogle muligheder for at få gældssanering.
Det er bare rigtig, rigtig svært, når man er dømt, at få gældssanering for de her omkostninger.
Kigger vi på, hvor mange der har fået det, viser det sig, at man rent faktisk skal gå i rigtig mange år, hvor man måske er på passiv forsørgelse eller fortsætter med sin kriminalitet, før man kommer i betragtning.
Man skal simpelt hen have en totalt umulig livssituation.
Det kan da ikke være i Dansk Folkepartis interesse, at folk fortsætter deres kriminalitet.
Vil man overveje det her system, hvis det viser sig, at det faktisk er tilfældet, at det her får folk til at fortsætte i kriminalitet og dermed skabe nye ofre?
Pia Adelsteen (DF), 2011-02-22:
Nej, egentlig ikke.
Det, som jeg synes er det rigtige ved vores system, er, at man har nogle omkostninger i forbindelse med en straffesag, det har man også i civile retssager osv., og den, der bliver dømt, er som regel også den, der skal betale sagsomkostningerne.
Det finder jeg ganske rimeligt, og jeg synes, at det er en del af den straf, man får, dels i en kriminalsag, dels i andre sager, som man taber, at det er en del af omkostningerne ved at tabe en sag.
Så nej, jeg vil sige, at det ikke gør det store indtryk på mig, at vi er et af de få lande, der har sådan et system.
Jeg synes, at det er et godt system.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2011-02-22:
Jeg skal bare spørge Dansk Folkeparti, om det gør indtryk på Dansk Folkeparti, at Danmark stort set er det eneste land i Europa, som har den her praksis, hvor man ikke tager hensyn til den dømtes indtægt, når man udmåler de her omkostninger, og at vi altså formentlig har skabt et system, som bevirker, at folk ender på passiv forsørgelse eller fortsætter deres kriminalitet.
Pia Adelsteen (DF), 2011-02-22:
Og i Dansk Folkeparti er vi af den opfattelse, at det er et godt system, som skal bevares.
Vi støtter derfor ikke, at man skal skabe mulighed for hel eller delvis eftergivelse af sagsomkostningerne i straffesager, herunder at der skal ske eftergivelse af sagsomkostningerne i straffesager for personer, der ikke har begået ny kriminalitet i en periode på 5 år efter endt afsoning.
Vi er af den opfattelse, at den nuværende lovgivning giver passende muligheder for at få eftergivet ens gæld, og i forslagets opgørelse over sagsomkostninger – som ganske vist er tilbage fra 2003 – kan man da også se, at langt størstedelen af sagerne har forholdsvis små sagsomkostninger.
Ud af 29.575 sager havde de 24.392 sager en omkostning på under 5.000 kr., altså er der 5.183 sager, hvor beløbet er på over 5.000 kr., og det svinger så i betragtelig grad, kan man sige.
Og der er mulighed for at lave en afdragsordning, så økonomien ikke belastes i så høj grad.
Der er også mulighed for at søge gældssanering.
Vi er i Dansk Folkeparti af den opfattelse, at når man straffes, hører sagsomkostningerne med som en konsekvens af det, man har lavet.
Man må tage sin straf, og man må betale omkostningerne.
Og så mener vi ganske enkelt ikke, at man skal stille kriminelle bedre end andre skyldnere.
Dansk Folkeparti kan med disse ord ikke støtte forslaget.
Kim Andersen (V), 2011-02-22:
Tak for ordet.
Venstre kan ikke støtte det fremsatte beslutningsforslag her fra Socialistisk Folkeparti, men vi kan sagtens se noget positivt i de intentioner, der ligger i forslaget.
Derfor er jeg også meget glad for, at justitsministeren har givet en meget grundig redegørelse for sit og regeringens syn på beslutningsforslaget.
Der er, som justitsministeren har nævnt, en arbejdsgruppe, der arbejder med de mange problemstillinger, der er i den her sammenhæng, og som ministeren har redegjort for.
Og når den arbejdsgruppe har afsluttet sit arbejde, og der foreligger en indstilling, er vi meget åbne over for at se på, hvordan vi kommer videre i forhold til at løse en problemstilling, som vi anerkender er der.
Vi skal naturligvis arbejde konstruktivt på at sørge for, at færrest muligt falder tilbage i kriminalitet efter udstået straf, og vi skal naturligvis også se på, hvordan vi kan indrette tingene sådan, at folk ikke fastlåses i en gældssituation, som gør, at fremtidsperspektivet er håbløst for dem, så vi risikerer at tvinge dem ud i et fortsat kriminelt forløb.
Det har ligesom ikke noget perspektiv, sådan en situation.
Modsat er der altså også nogle problemstillinger i afgrænsningen for folk, der ikke har afsonet, men alligevel har fået en dom.
Normalt hæfter man jo personlig for den gæld, man har pådraget sig, og det skal man jo nødig kunne komme ud af ved at få en dom osv. osv.
Så alt i alt bliver vi altså nødt til at afvente et seriøst resultat fra arbejdsgruppen og en indstilling fra justitsministeren, og så vil vi være positive.
Så det er en afvisning af beslutningsforslaget her, men det er samtidig en anerkendelse af en række af de intentioner, der ligger bag forslaget.
Lars Barfoed (KF), 2011-02-22:
Det vil jeg se frem til.