runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kim Andersen (V), 2009-03-13:
Jeg synes, det kunne tyde på, at spørgeren måske har fået markeret over for formanden, at hun ønskede at få ordet til spørgsmål, inden hun havde hørt mit indlæg, for så havde der ikke været baggrund for at stille det spørgsmål, som lige er stillet.
Jeg har netop understreget, at det er en flerstrenget indsats, der skal i værk for at imødegå det, vi oplever på Nørrebro i de her uger.
Jeg har netop også redegjort for, at der, set med vores øjne, principielt på ingen måde er tale om en indskrænkning af retssikkerheden med det forslag, der foreligger her.
Der kan ikke aflyttes andre personer, end man i dag vil kunne aflytte med de regelsæt, der er gældende, men man udvider omfanget af kriminalitetsformer, hvor de nugældende regelsæt for aflytning kan bringes i anvendelse, og det synes vi er fornuftigt og rigtigt, når vi ved, hvad det er for en hård form for kriminalitet, vi står over for.
Line Barfod (EL), 2009-03-13:
Jeg kan forstå, at Venstre bruger den aktuelle situation med væbnede opgør og voldsom organiseret kriminalitet som en væsentlig begrundelse for, at vi nu yderligere skal indskrænke retssikkerheden, så uskyldige kan risikere, at deres telefon bliver aflyttet, uden at de selv på nogen måde er mistænkt for at have noget med kriminalitet at gøre.
Man har nu i de sidste snart 8 år forsøgt med hårdere straffe og flere og flere indgreb i retssikkerheden, og resultatet er, at vi har den værste organiserede kriminalitet og de største væbnede opgør nogen sinde.
Har Venstre overvejet måske at gribe til andre værktøjer, f.eks. at gå ud og være med til at sikre beskyttelse for dem, der taler imod, f.eks. sikre beskyttelse til den integrationskonsulent på Nørrebro, der har stået frem og har fortalt om, at han modtager trusler mod sig selv og sin familie, fordi han taler imod bander og hashsalg?
Brian Mikkelsen (KF), 2009-03-13:
Jeg tror, at der er en misforståelse her, for der gives ikke tilladelse til, at man kan aflytte flere personer som følge af det her forslag.
Altså, det er et praktisk redskab, så politiet nemmere kan aflytte mistænkte folk og bruge den teknologi, som nu engang er nødvendig i kampen mod terrorister, mordere, voldsmænd, bandemedlemmer, rockere osv.
Så politiet får altså ikke adgang til at aflytte flere personer end tidligere med det her lovforslag.
Der er klare regler for, hvornår man kan aflytte, og også for, hvordan domstolene behandler sådanne sager.
Så der er altså ikke noget skred i det.
Det her giver mulighed for, at man kan aflytte alle personens telefoner, så vedkommende ikke som i det konkrete eksempel, jeg nævnte her, kan skifte imellem - hold godt fast - 50 forskellige telefoner og samtidig have 25 taletidskort på sig.
Det viser altså den verden, vi står i, og det betyder, at politiet med det her forslag får nogle bedre muligheder for at efterforske, for at gribe fat i de kriminelle og så også få dem buret inde efterfølgende.
Simon Emil Ammitzbøll (UFG), 2009-03-13:
Det er derfor, at vi har retssikkerheden i Danmark, siger justitsministeren.
Det er noget af en udtalelse - som om retssikkerheden ligesom bare er noget, vi har, og så kan vi i øvrigt gøre, hvad vi vil.
Der er jo en utrolig tendens til, at der i virkeligheden lige så langsomt bliver skåret i de borgerlige, liberale frihedsrettigheder, at man ikke garanterer og spørger: Hvad betyder privatlivets fred egentlig?
Hvad er risikoen for, at jeg, hvis børnene til en person, jeg kender - hvad ved jeg - lige kommer forbi og bruger min telefon osv., pludselig også kan blive aflyttet?
Så kan almindelige mennesker blive aflyttet.
Er det der, vi skal ud?
Brian Mikkelsen (KF), 2009-03-13:
Det er jo derfor, at vi har retssikkerhed i det her land.
Det er derfor, at regeringen selvfølgelig er garant for det.
Og derfor er det også vigtigt at understrege, at det her lovforslag jo ikke indebærer ændringer i retsplejelovens betingelser for, hvornår der kan foretages bl.a. telefonaflytning.
Telefonaflytninger skal som hidtil være af afgørende betydning for efterforskningen, og der skal foreligge bestemte grunde til at antage, at der på den pågældende måde gives meddelelse fra en mistænkt.
Så derfor er sagens kerne den, at vi retssikkerhedsmæssigt er på rigtig, rigtig god grund, men det giver samtidig politiet nogle bedre muligheder for at efterforske forbrydelser og forhåbentlig også for at få fanget forbrydere på en mere overskuelig måde, i forhold til at de også benytter sig den nye teknologi og den nye verden, vi lever i.
Simon Emil Ammitzbøll (UFG), 2009-03-13:
Tak, jeg prøver lige forfra.
Jeg skal bare være sikker på, at jeg forstod justitsministeren korrekt, når der blev givet udtryk for, at man ikke var bange for, at uskyldige ligesom blev aflyttet i forbindelse med den her udvidede adgang til, at politiet kan aflytte en række forskellige telefoner.
Altså, er der ikke en risiko for, at vi går hen imod en situation, hvor vi ikke alle sammen er formodet uskyldige, men hvor vi alle sammen er det, som har været diskuteret lidt, nemlig potentielle forbrydere, og hvor det derfor sådan set ikke gør noget, om vi alligevel bliver aflyttet sådan i tredje led, selv om det i virkeligheden overhovedet ikke er os, der er mistænkt for en forbrydelse?
Er der slet ingen bekymring for privatlivets fred for almindelige mennesker?
Jeg skal bare lige være helt sikker på, at jeg forstod ministeren korrekt ...
Kim Andersen (V), 2009-03-13:
Nu bliver det så gentaget af hr. Ammitzbøll, og der er så noget fra hr. Ammitzbølls gamle parti, der ikke helt fornægter sig, trods alt.
Jeg mener helt klart, at det her er retssikkerhedsmæssigt forsvarligt.
Der er ikke nogen, der risikerer på må og få at blive aflyttet.
Der skal være en begrundet mistanke, der skal være tale om en svær form for kriminalitet, som falder inden for straffelovens paragraffer, der skal være tale om, at det, hvis man aflytter nogen, der ikke er tænkt aflyttet i forbindelse med en mistanke, efterfølgende skal meddeles til dommeren.
Det er retssikkerhedsmæssigt forsvarligt.
Men det er naturligvis også sådan, at det giver øgede beføjelser til politiet.
Men det kan man godt have uden at komme på kant med retssikkerheden.
Karen Hækkerup (S), 2009-03-13:
Jo, jeg kan godt se, at det kunne være et godt ændringsforslag, og jeg synes, at vi skal få det undersøgt.
Jeg har også læst høringssvaret, og jeg er også faldet over, at noget af det, man bl.a. kritiserer, er, at man ikke synes, at gruppen af mennesker, der bliver defineret som dem, der skal kunne aflyttes i en eller anden bredere sammenhæng, er særlig godt afgrænset.
Så jeg synes stadig væk, der er spørgsmål, vi skal have belyst under udvalgsarbejdet.
Jeg synes, at noget af det, som Det Radikale Venstre med hr. Morten Østergaard dér siger, absolut er værd at undersøge: Hvor mange mennesker regner man med at det her vil dreje sig om?
Vil det være en stor byrde for politiet at skulle få det her gjort inden for 24 timer?
Vil det kunne lade sig give sig?
Nu skal man jo aldrig sige, at noget ikke kan lade sig give sig, fordi det bliver en stor byrde, hvis man principielt er for, at man skal gøre det alligevel.
Så selvfølgelig skal vi tage debatten, men lad os tage den på et oplyst grundlag i udvalget.
Morten Østergaard (RV), 2009-03-13:
Altså, nu bliver det lidt unuanceret, hvis man siger, at det er menneskeliv, og at dem skal vi være med til at redde.
Jeg vil også gerne i enhver henseende være med til at redde menneskeliv, men det ændrer ikke ved, at man her kan spørge: Hvis den situation opstår, skal man så ikke sørge for hurtigst muligt at få en dommerkendelse?
Fru Karen Hækkerup spørger til bistand fra advokater.
Det er jo klart, at kronjuristerne betjener ministeren efter bedste evne, men der er jo nogle advokater, der har forholdt sig til det her, f.eks. Advokatrådet, der i deres høringssvar skriver, at en konsekvens af ændringen er, at borgernes retsbeskyttelse ændres tidsmæssigt fra at være en beskyttelse, der ligger forud for indgrebet eller inden for 24 timer efter iværksættelse heraf, til op til 4 uger efter.
Der er det bare jeg siger: Det skader jo hverken politiet eller nogen som helst andre, hvis man har den frist på 24 timer til at få en kendelse, hvis man ønsker at inddrage nye borgere i den efterforskning og den aflytning, man har gang i.
Jeg spørger bare: Er det her ikke noget, hvor det ikke handler om at redde menneskeliv, men hvor det handler om at sikre retssikkerheden, og uden at det overhovedet har nogen konsekvenser for politiets efterforskning?
Karen Hækkerup (S), 2009-03-13:
Jeg synes, at det er et rigtig godt spørgsmål, og jeg synes, at vi skal stille det til ministeren, så vi får svar på, hvad regeringen i virkeligheden har af holdning til det her.
For jeg kan sagtens se logikken i det, som hr. Morten Østergaard siger, men omvendt vil jeg også gerne lige have lov til at bede om, at nogle af de jurister, der sidder med det her, kommer ind over og giver en melding på det.
Jeg vil gerne sige, at det jo ikke er sådan, at man nu bare kan aflytte i flæng.
Hvis en eller anden dybt kriminel, som handler med mennesker, med våben, med stoffer, benytter en telefon og ringer til sin moster, vil det jo aldrig nogensinde blive opdaget.
Men hvis en dybt kriminel benytter en helt uskyldig borgers private telefon og ringer til en anden kriminel og det bliver sporet, vil der blive iværksat en aflytning.
Så det vil sige, at det er i de situationer, hvor numrene bliver brugt til at give meddelelser til andre kriminelle og altså til at planlægge ny kriminalitet, som altså kan koste menneskeliv, sådan nogle kendelser kan bruges.
Og jeg synes faktisk, at man må sige, at det handler om menneskeliv, og dem skal vi sørge for at redde, og derfor er jeg også villig til at stemme for det her forslag.
Morten Østergaard (RV), 2009-03-13:
Jeg lytter altid meget nøje, når fru Karen Hækkerup holder ordførertaler og svarer på spørgsmål.
I den forbindelse sagde fru Karen Hækkerup, at det var meget vigtigt med domstolskontrol, og det er jeg meget enig i.
Derfor vil jeg gerne spørge uden anstrøg af polemik.
Så skal man på et eller andet tidspunkt, senest efter 4 uger, vende tilbage og fortælle, hvem det er, man har aflyttet.
Men i særlige tilfælde skal man gøre det allerede efter 24 timer, altså hvis der er særlige forhold, der taler for det.
Vil fru Karen Hækkerup være imødekommende over for en idé om at sige, at hvis man efter at have fået lov til at aflytte alle en persons telefonnumre fandt ud af, at man også var nødt til at aflytte en anden person, så ville det pr. definition være en særlig omstændighed, der gjorde, at man inden for 24 timer skulle forbi en dommer for at have en kendelse på den person, sådan at vi fastholdt en domstolskontrol, der sagde, at hvis man vil aflytte en person i Danmark, skal man altså have en dommerkendelse for at gøre det?
Karen Hækkerup (S), 2009-03-13:
Jeg bliver jo på en eller anden måde provokeret til at sige, at hvor er det synd, at hr. Simon Emil Ammitzbøll havde så travlt med at tale med et andet medlem af Folketinget under mit tidligere indlæg.
For hvis nu hr. Simon Emil Ammitzbøll havde lyttet efter, ville svarene også have været lysende klare.
Jeg har lige præcis argumenteret for, at det her er indgribende, også i folks private frihedsrettigheder, og hver eneste gang man går ind og piller ved det, skal det være rigtig godt argumenteret, og det skal være på baggrund af en faglig debat, en offentlig debat.
Man skal ikke skjule noget under gulvtæppet, som jeg synes regeringen gør lidt ved at sige, at det er i ekstraordinære situationer, at vi skal handle ekstraordinært, når vi alle sammen godt ved, at den her lov ikke er en midlertidig tilstand.
Jeg synes faktisk, at jeg har redegjort for det, og jeg kan så bare sige, at man må lytte efter en anden gang.
Simon Emil Ammitzbøll (UFG), 2009-03-13:
Så er vi lidt tilbage til den her ubegrænsede tillid til Politiets Efterretningstjeneste, som er sådan en omsiggribende virus, der åbenbart smitter ufattelig meget.
Altså, efterretningstjenester skal være effektive, og de skal være effektivt kontrolleret, og tillid er ikke noget, man umiddelbart skal forbinde med efterretningstjenester, men kontrol.
Derfor er det, at jeg egentlig ville have foretrukket, at man havde ventet på den officielle evaluering.
Men spørgsmålet er jo også: Hvordan kan det her udvide sig?
Jeg er glad for, og jeg takker for, at Socialdemokraterne - heldigvis - dog afviser Dansk Folkepartis forslag, fordi det bare var en enkelt politibetjent, der sagde det.
Jeg var lige ved at sige: Uha, bare der ikke er ti lige om lidt, der siger det, for er det så Socialdemokratisk politik?
Er der ikke nogle dybere retssikkerhedsmæssige betragtninger fra Socialdemokraternes side om, at der ligesom må være en grænse et sted, og at man ikke bare skal give los, hver gang politiet beder om noget?
Karen Hækkerup (S), 2009-03-13:
Der bliver i lovforslaget bl.a. argumenteret for, at det lige præcis er de gode erfaringer fra PET i forbindelse med terrorlovgivningen, som gør, at man synes, at det virker, og at man derfor i virkeligheden gerne ville have mulighed for ikke kun at have den her aflytningskendelsesform, når det drejer sig om terrorsager, men også når det drejer sig om menneskehandel eller handel med store partier af våben og narko, altså ting, som slår mennesker ihjel, og som jeg synes, vi skal gøre, hvad vi kan for at bekæmpe.
Derfor vil jeg sige, at når PET allerede nu har lavet deres evaluering og har sagt, at det virker, hvorfor så vente på den formelle evaluering i 2010?
Meldingerne er allerede nu, at erfaringerne er positive.
Jeg synes i virkeligheden, debatten er lidt fjollet, for så vidt jeg ved, er fire plus fire lig med otte, og hvis man har fået en kendelse for 4 uger, kan man uden tvivl komme ned i dommervagten, og hvis der stadig væk er belæg for, at de personer, der bliver aflyttet, fortsat skal aflyttes, vil sådan en godkendelse også blive forlænget.
Jeg synes egentlig, at det er ganske udmærket, at man ikke udsteder aflytningsgodkendelser pr. automatik og nærmest ubegrænset, for hvad er det næste så, 12 uger, 16 uger, skal vi sige 1 år ad gangen?
Jeg synes, der er en fornuft i, at man skal runde domstolen, og jeg synes, at vi skal holde fast i, at selv om vi giver nogle udvidede beføjelser til politiet, så skal der altså være en dommer inde over det, der skal være balance i det, og det synes jeg der er meget fint med de 4 uger, som jo altid vil kunne blive forlænget, hvis der stadig væk er belæg for det.
Peter Skaarup (DF), 2009-03-13:
Men man må vel sige, at vi har en ekstraordinær situation i øjeblikket forstået på den måde, at de her bandeopgør, vi ser, med skyderier, hvor man i de her bandemiljøer i høj grad ernærer sig ved narkokriminalitet, er en ekstraordinær situation.
Det, vi så kommer med nu fra Dansk Folkepartis side, er, at vi så spørger, om ikke vi skulle gøre arbejdet lidt lettere for politiet og retten i øvrigt, ved at man ikke skal komme med alle de her petitessesager, hvor mulighederne for at aflytte en person skal fornyes, fordi vedkommende har skiftet telefon.
Det kan jeg så forstå Socialdemokraterne er med på.
Men derudover siger vi så også, at vi også har hørt, at der er et klart ønske om, at man får en bedre mulighed for over en længere periode at aflytte eksempelvis en bandekriminel, der har gang i de her narkoforretninger.
Så mit spørgsmål til Socialdemokraterne er: Hvis nu nogle folk på ledelsesplan hos politiet og anklagemyndigheden på et tidspunkt måtte komme og sige, at det er et problem, vil Socialdemokraterne så sadle om og støtte muligheden for de 8 uger i stedet for de 4 uger?
Det er vel ikke kun et problem, når menige betjente siger noget.
Jeg kan så forstå, at Socialdemokraterne mener, at man ikke skal følge det, men at man, hvis ledelsen siger noget, gerne vil følge det.
Vil Socialdemokraterne også det i fremtiden, hvis man fra højere plan kommer og siger det her?
Karen Hækkerup (S), 2009-03-13:
Der lyttede jeg sådan set både til spørgsmålet og til det svar, ministeren gav.
Ministeren svarede, at der ikke var nogen på højere plan i politiet, som havde ytret ønske om at udvide fra 4 til 8 uger, at man ikke vurderede, at det var noget praktisk problem, at man skulle have forlænget, og at man egentlig syntes, at balancen var der.
Så vil jeg bare sige, at jeg selvfølgelig henholder mig til det.
Hvis det er det, der er ministerens opfattelse af, hvad behovet er hos politiet, så synes jeg ikke, at man skal lovgive eller fremsætte beslutningsforslag ud fra, hvad en enkelt politimand på en eller anden tilfældig station har sagt.
Jeg synes, vi skal holde os inden for den skive, som jeg forstår ministeren har lagt op til.
Så vil jeg egentlig gerne lige anfægte en enkelt ting, som hr. Peter Skaarup siger om, at det her jo er en ekstraordinær situation med bandekriminalitet, og at vi skal gøre noget ved det.
Ja, det skal vi, og det er meget vigtigt.
Det er frygtelig trist, hvad der sker, når uskyldige mennesker mister livet, men jeg vil omvendt sige, at det er noget vås, når man står og siger, at det her er en ekstraordinær situation, for de lovændringer, vi laver, er jo ikke midlertidige, de kommer til at vare ved.
Derfor skal man ikke skjule sig under, at situationen lige nu og her er ekstraordinær.
Det her bliver jo ikke rullet tilbage, og det synes jeg man skal være ærlig og sige.
Peter Skaarup (DF), 2009-03-13:
Socialdemokraterne vil åbenbart ikke støtte Dansk Folkepartis forslag her, som vi egentlig har stillet med den hensigt at udstyre politiet med bedre redskaber til at bekæmpe bl.a. den bandekriminalitet, som det vel også ligger Socialdemokraterne meget på sinde at få bekæmpet.
Jeg vil gerne spørge, om Socialdemokraterne så vil lytte, hvis det er sådan, at det er et ønske fra politiet og anklagemyndighedens side, at man skal kunne udvide mulighederne for aflytning fra 4 uger til 8 uger på et tidspunkt.
Jeg kan jo i hvert fald sige, at på et af de besøg, som Retsudvalget foretog for ikke så lang tid siden, var en af de ting, der blev nævnt som et ønske fra politiets side, at man gerne ville have bedre redskaber, også når det gælder den periode, hvor man kan aflytte kriminelle i den organiserede kriminalitet.
Det er klart, at vi, i det omfang vi fra politisk hold opstiller forhindringer for, at politiet har sådan nogle redskaber, gør os selv en bjørnetjeneste.
Kim Andersen (V), 2009-03-13:
Vi har bestemt fortsat, også efter vedtagelsen af det her lovforslag, retssikkerhed i Danmark.
Det skal vi blive ved med at have, og det håber jeg at vi kan blive ved med at forsvare og være enige om.
Det princip og de værdier antastes på ingen måde principielt med vedtagelsen af det her forslag.
Så vil jeg gerne sige, at vi har gjort utrolig mange ting.
Ministeren har bebudet et nyt bandepakkeinitiativ, som vi snart skal behandle her i salen, vi har indført regler om unge- og forældrepålæg, vi har erstatningsansvarsloven, vi har taget en masse integrations- og forebyggelsesinitiativer, som udføres i kommunalt regi, og der er sat flere penge af til det formål, end der nogen sinde tidligere har været sat af og har været til rådighed.
Men derfor siger jeg ikke, at det, der gøres, gøres godt nok, og at vi får nok for de midler.
Der er stadig væk en stor opgave at udføre, det viser de seneste ugers hændelser jo alt for tydeligt.
Simon Emil Ammitzbøll (UFG), 2009-03-13:
Jeg synes, det er utrolig rart, at hr. Kim Andersen har lyst til at forholde sig til virkeligheden.
For nu er det jo 14 måneder siden, at jeg sammen med bl.a. Venstre og Konservative her i Folketingssalen vedtog, at der skulle gøres noget mere ved det forebyggende i forhold til den grove kriminalitet, netop så vi ikke fik flere, der begik den.
Til gengæld kan man straks kaste sig ud i sådan en eller anden form for indskrænkning af retssikkerheden.
Det kan godt være, at hr. Kim Andersen siger, at vi stadig har retssikkerhed.
Ja, det tror jeg sådan set er rigtigt, men man kan have større eller mindre grad af retssikkerhed, ligesom det kan være en varm eller en mere varm dag om sommeren.
Så vi får lidt mindre retssikkerhed.
Men skulle vi dog ikke se at komme i gang med at sørge for, at der kommer færre forbrydere? vil jeg spørge hr. Kim Andersen om.
Mange tak, hr. formand.
Jeg vil gerne spørge fru Karen Hækkerup om, hvorfor man synes, at det har sådan en hast at få indført den lovgivning, der bliver foreslået i dag.
Hvorfor kan man ikke afvente den evaluering, der skal være af aflytningsreglerne for terrorparagrafferne og se, hvordan de virker?
Den evaluering skal ske i 2010 og kommer fra Justitsministeriet side.
Derefter kunne man sige, at når man kender erfaringerne, kan det være, at man kan se, om det kan udvides til andre områder, i stedet for bare hu hej at kaste sig ud i det.
Line Barfod (EL), 2009-03-13:
Der er ingen tvivl om, at der er stort behov for at gøre noget for at forebygge, at unge kommer ud i kriminalitet.
Der er stort behov for at gøre noget for at forhindre nogle af de meget grove episoder, vi har set.
Men desværre er det, der har været fremherskende i de sidste mange år, siden regeringen og Dansk Folkeparti kom til magten, at man ikke gør noget for at forebygge det, men at man tværtimod kommer med en lang række tiltag, som virker modsat, som er med til at skabe et mere råt samfund, er med til at udstøde flere af de unge fra samfundet.
Det er altså symptomatisk, at Dansk Folkeparti ikke kan finde på andet end at blive ved med igen og igen at komme med de samme forslag, som man nu har prøvet at komme med mange gange, selv om vi de sidste mange år har set, at det absolut ikke virker bare at blive ved med at hæve straffene.
Det virker ikke bare at spærre flere og flere inde i fængsler.
Man kan også se sig rundtom i verden og se, at det ikke virker.
Det, man får ud af at tro, at man bare skal spærre en større og større del af befolkningen inde i fængslerne, er, at samfundet bliver mere råt, og at man får mere rå kriminalitet.
Det, der er brug for, er, at vi i stedet satser på at forebygge.
Det allervigtigste er den generelle, brede forebyggelse, det, at vi sikrer, at vores børn og unge har gode opvækstvilkår, at vi sikrer, at der faktisk er penge nok i hjemmet til at købe mad.
Jeg ved godt, at Dansk Folkeparti synes, det kun er i Grønland, man skal have penge til at købe mad til børnene, at det ikke er så vigtigt i Danmark, men jeg tror rent faktisk på, at det har betydning også for børn i Danmark, at de oplever, at der er penge nok i hjemmet til at købe mad, at de oplever, at der er penge til, at de kan holde fødselsdag, og at de oplever, at der er penge nok til, at de kan leve et almindeligt børne- og ungdomsliv, nøjagtig ligesom det er vigtigt at sikre, at de har en ordentlig skolegang, sikre, at de har mulighed for en uddannelse, men hvor det jo desværre går den helt, helt forkerte vej i øjeblikket, hvor færre unge får en uddannelse. Der er brug for, at mange flere får en uddannelse.
Det kræver, at man investerer i uddannelser.
Jeg synes, at Dansk Folkeparti skulle overveje at investere i uddannelser i stedet for i fængsler.
Det er faktisk meget billigere at investere i uddannelse end i fængsler, og samtidig slipper vi for, at der er mennesker, der bliver slået ihjel eller bliver voldsomt invalideret, fordi man ikke har villet sætte ind med forebyggelse, men kun vil sætte ind med hårdere straffe.
Det gør man ikke ved bare at sige, at de skal spærres inde i længere og længere tid, og at vi skal spærre flere og flere inde, nej, det gør man ved at få fat i dem, inden de kommer i gang med den alvorlige kriminalitet.
Det er det, man burde være optaget af, i stedet for at det eneste redskab, man kan tage fat i, er hårdere straffe og flere i fængsel.