runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Torsten Schack Pedersen (V), 2008-05-29:
Jeg er glad for fru Mette Frederiksens sidste kommentar, for jeg var ved at være lidt bekymret med hensyn til de ting, som hr. Henrik Dam Kristensen som socialminister lagde vægt på.
For da hr. Henrik Dam Kristensen blev spurgt om, hvorvidt den sociale ulighed havde været stigende under SR-regeringen, forholdt han sig ikke til alle mulige matematiske begreber, men lod i stedet for vægten ligge på, hvordan det var gået med arbejdsløsheden, andelen af mennesker i lavindkomstgrupperne, antallet af SU-modtagere, hvordan indkomstudviklingen havde været for alle aldersgrupper, og hvordan det var gået med den del af befolkningen, der havde de laveste indkomster.
Det er jo interessant at prøve at tage de tal frem i dag, for hvad er virkeligheden?
Virkeligheden i dag er, at de ting, som den socialdemokratiske socialminister i 2001 brugte til at måle uligheden på, entydigt er forbedret alle sammen.
Arbejdsløsheden er historisk lav, antallet af SU-modtagere er højt, aldrig har så mange været i gang med at tage en uddannelse, og der har været indkomstfremgang for alle aldersgrupper og for alle indkomstgrupper.
Så jeg synes, det er lidt besynderligt, at vi skal lægge øre til en historie om, at uligheden er så skrækkelig, og at det går så forfærdeligt.
Når man bruger den samme målestok, som hr. Henrik Dam Kristensen brugte i 2001, er der succes.
Mette Frederiksen (S), 2008-05-29:
Jeg vil gerne som indledning sige, at ulighed sådan set godt kan være skrækkelig, og når vi er så optaget af at bekæmpe den stigende ulighed, vi ser i vores samfund, er der mange grunde til det.
En ting er, at det handler om retfærdighed, men noget andet er, at det også handler om, at jo mere ulige et samfund er, jo færre mennesker er der, som kan få lov til at bruge deres ressourcer.
Et samfund med ulighed er også et samfund, der blokerer for, at nogle børn og unge kan få lov til at folde alle de egenskaber og evner ud, de har.
Så antallet af unge i uddannelse, antallet af mennesker, man kan få flyttet fra arbejdsløshed ind på arbejdsmarkedet er meget, meget vigtige elementer i at bekæmpe uligheden.
Men lige så vigtigt er det at sikre, at mennesker, der bor til leje i vores almene boligsektor, har en ordentlig bolig og også kan få det i fremtiden.
Lige så vigtigt er det at sikre, at der er fri og lige adgang til behandling, når man bliver syg.
Sophie Løhde (V), 2008-05-29:
Nu har ordføreren jo talt meget om ulighed i forhold til sundhed, og her kunne jeg godt tænke mig at høre ordførerens holdning til, om der også er en bekymring i forhold til de psykisk syge i Danmark, om det er noget, som Socialdemokratiet fremadrettet kunne tænke sig at gøre lidt mere for at skabe lige muligheder inden for.
Når jeg spørger, er det jo, fordi faktum er, at det netop er Socialdemokraterne, som i Region Hovedstaden har frataget unge piger med spiseforstyrrelser - som i øvrigt er den psykiske lidelse, som flest unge dør af herhjemme i Danmark - retten til at kunne få mulighed for at komme i behandling i privat regi, når det offentlige ikke har kunnet tilbyde behandling.
Er det den form for politik, som Socialdemokratiet synes er den bedste til at forsøge at gøre noget ved ulighed?
Er det retfærdigt?
Det var det udtryk, ordføreren brugte før.
Det kunne jeg godt tænke mig at høre.
Mette Frederiksen (S), 2008-05-29:
Altså, det er jo virkelig et problem for os som samfund, at vores kommuner og regioner bliver holdt i så stramme økonomiske tøjler, at de ikke er i stand til at prioritere eksempelvis vigtige dele af psykiatrien.
Der er så meget på velfærdsområdet, kommunalpolitikere og regionspolitikere ville have lyst til, mulighed for og grundlag for at gøre bedre, hvis ellers de økonomiske rammer kunne komme i orden.
Jeg tror, at det, der er et af vores allerstørste problemer på det psykiatriske område, er, at vi ikke i tilstrækkelig grad har villet prioritere de psykiatriske sygdomme på lige fod med det somatiske område, altså de fysiske sygdomme.
Det, at der nu er gennemført en behandlingsgaranti på 1 måned, kommer desværre kun til at forværre situationen.
Sophie Løhde (V), 2008-05-29:
Ordføreren siger, at vi holder bl.a. regionerne i stramme økonomiske tøjler.
Lige præcis den argumentation duer dog ikke på det her område, for det var sådan set sådan, at regeringen havde lavet en pulje til det her.
Så pengene blev altså leveret fra staten til regionerne.
De skulle blot søge om at få del i de her midler, så de unge piger kunne komme i behandling.
Hvor mange ansøgninger kom der fra Socialdemokratiet i Region Hovedstaden?
Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti er gang på gang blevet stemt ned.
Det vil sige, at de økonomiske muligheder jo har været der, men fra Socialdemokratiets side har man ikke ønsket at samarbejde med de private.
Man synes, det har været bedre at overlade pigerne til at stå på en venteliste i 1 år til 1 ½ år, og derfor er faktum med den socialdemokratiske politik jo også, at det kun er dem, som har pengepungen eller forsikringspolicen i orden, som kan få lov at komme i behandling for en psykiatrisk lidelse.
Derfor vil jeg bare igen spørge ordføreren: Er det retfærdigt?
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2008-05-29:
Jeg anerkender, at ordføreren ikke har den samme læreruddannelse, som jeg er i besiddelse af, men derfor synes jeg alligevel, at det faktisk er en skændsel at høre på, at lærerne i den grad bliver kritiseret både for deres metodefrihed og for deres måde at håndtere hele den bredde af børn, de skal magte i folkeskolen, for jeg hører faktisk ordføreren blive ved med at kritisere, at der ikke er den undervisning, der skal til, for hvordan kan børnene ellers gå ud uden at få den faglige kompetence, de har brug for.
Det er jo sådan - og det ved vi jo - at kommunerne organiserer sig igennem, hvordan de vil have deres skoler til at fungere, og de gør det rigtig godt.
Jeg er jo bekendt med, at der er adskillige kommuner, der f.eks. har deletimer i klasserne helt frem til 4. klasse, og det betyder, at der kun er 12 elever i nogle af timerne.
Hvordan kan ordføreren så stå og nedgøre lærernes kapacitet og faglighed på den måde, som ordføreren gør?
Gitte Lillelund Bech (V), 2008-05-29:
Det lyder, som om fru Mette Frederiksen slet ikke har fulgt helt med i, hvordan det så er gået i folkeskolen, efter den her regering kom til, for det, der er sket i folkeskoleforligskredsen på initiativ fra denne regering, fra Venstre og Konservative, er, at der er strammet op på tingene, sådan at der bliver givet flere timer i dansk og matematik, det er, at der er strammet op, sådan at man rent faktisk følger eleverne.
Der er sat mål for, hvad eleverne skal kunne, der er indført elevplaner, som jeg ved ikke nødvendigvis var Socialdemokraternes kop te, og bare til orientering for fru Mette Frederiksen så er det faktisk sådan, at vi i den PISA-undersøgelse, som kom i 2006, ligger væsentlig bedre i læsning, end vi gjorde tidligere.
Når jeg tager læsning frem, så er det sådan set, fordi det var fru Mette Frederiksen, der selv brugte læsning som eksempel for folkeskolen.
Det er også sådan, at PISA-undersøgelsen fra 2006 rent faktisk viser, at der ikke er en skævvridning med hensyn til, hvilken etnisk baggrund man har, og hvorvidt man læser godt eller dårligt.
Det er i højere grad et spørgsmål om, hvorvidt der har været fokus på læsning eller ej, og Danmark er altså gået frem på det her område.
Så jeg vil bare gøre fru Mette Frederiksen opmærksom på, at læsning måske ikke lige præcis er det område, hvor fru Mette Frederiksen skal bryste sig af, at Socialdemokraterne kan en hel masse og vil en hel masse, for alt det, som vi har gjort nu, var alt det, som Socialdemokraterne ikke ville være med til, da de sad i regering før 2001.
Gitte Lillelund Bech (V), 2008-05-29:
Jeg synes jo, det var meget interessant, at fru Mette Frederiksen kom ind på folkeskolen og problematikken med elever, der forlader folkeskolen uden at kunne læse en avisartikel, for det er jo ikke det, der er tale om.
Det var sådan, at da den her regering kom til i 2001, fik vi den første PISA-undersøgelse - den kom i december 2001 - og den sagde meget, meget klart, at 18 pct. forlod skolen uden at kunne læse en avisartikel.
Det var altså som følge af den undervisning, som havde stået på, mens Socialdemokraterne havde regeringsmagten.
Som jeg forstår fru Mette Frederiksen, så mener fru Mette Frederiksen stadig væk, at det her er et problem.
Mette Frederiksen (S), 2008-05-29:
Når vi Socialdemokrater er en del af forligskredsen bag folkeskolen, så er det jo selvfølgelig, fordi vi søger indflydelse, hvor vi kan, fordi vi gerne bidrager til en forstærket faglighed i vores folkeskole, og fordi vi meget gerne vil sikre, at ethvert barn, der forlader vores folkeskole, har de forudsætninger, de kompetencer og de ressourcer, der skal til
Så derfor er det ikke nok at hvile på laurbærrene, som jeg hører ordføreren fra Venstre foreslå.
Der er behov for en forstærket indsats.
Vi peger eksempelvis på, at hvis ikke man er i stand til at læse ordentligt ved udgangen af 1. klasse, så skal man have ret til en forstærket indsats, man skal have ret til at få hjælp til sine lektier, og man skal have ret til at sidde i klasselokaler uden for mange kammerater omkring sig, og det vil sige, at der er behov for at få klassekvotienten ned.
Tænk, hvis alting var så godt, som ordføreren påstår at det er.
Men det er det jo ikke.
Vores frafald på ungdomsuddannelserne i Danmark er højt, det er alt for højt.
Vi er endog meget langt fra at nå en fælles politisk vision og målsætning om, at 95 pct. af en ungdomsårgang skal have gennemført en ungdomsuddannelse, og vi ved jo godt, at en af årsagerne til, at der er så mange unge, der ikke får gennemført den meget, meget nødvendige ungdomsuddannelse, er, at de kompetencer, man skal have med sig fra sin folkeskoletid, ikke er tilstrækkelig gode.
Jeg synes, det er et kæmpe stort problem, at vi i Danmark i dag stadig væk ser, at der er så utrolig mange børn, der ikke i tilstrækkelig grad får de egenskaber og den lærdom med sig videre i livet, som folkeskolen skulle give, og derfor er der behov for at sætte fokus på folkeskolen, både hvad angår klassekvotienter og adgang til lektiehjælp, som er vigtige forudsætninger, der i dag ikke er til stede, men også i det hele taget for at få diskuteret, om de læringsmetoder, vi benytter os af, både i vores folkeskole og på ungdomsuddannelserne, er tilstrækkelige gode.
Ellen Trane Nørby (V), 2008-05-29:
Jeg kan høre på Socialdemokraternes ordfører, at hun mener, at det, at Danmark ligger i spidsen blandt de lande i OECD, der har den mindste økonomiske ulighed og har færrest i den laveste indkomstgruppe, i sig selv er et problem.
Nu har jeg taget listen over de Ginikoefficienter med, som jo er det, ordføreren refererer til, i forhold til hvordan ulighed opgøres.
Der vil jeg bare spørge, hvad det er for et af de lande, der ligger bedre placeret end Danmark, som fru Mette Frederiksen mener er så attraktivt: Er det Hviderusland, er det Slovakiet, eller er det Ungarn?
Det er de eneste lande, der ifølge den nyeste opgørelse har mindre ulighed end Danmark.
Mette Frederiksen (S), 2008-05-29:
Det er en fuldstændig rigtig målsætning, at minimum 95 pct. af en ungdomsårgang skal have en ungdomsuddannelse.
Det er en helt rigtig målsætning, men det er desværre mit indtryk, at det kommer til at knibe med at nå dertil.
Frafaldet på vores ungdomsuddannelser er højt.
Vi har allerede talt om de mange børn, der forlader folkeskolen uden de nødvendige kompetencer og forudsætninger, og så tror jeg, at vi også i Folketinget bliver nødt til at forholde os til, at den undervisningsform, vi har valgt både for vores folkeskole og for vores ungdomsuddannelser, måske ikke i tilstrækkelig grad sikrer, at vi kan nå det mål.
Vores skole er blevet meget teoretisk.
Den er blevet meget akademisk.
Den er blevet meget lidt praksisorienteret i sin tilgang, og jeg tror, at vi må erkende, at man mange steder i dag har en undervisning, som ikke i tilstrækkelig grad tilgodeser de børn og unge, som ikke kommer fra bogligt stærke miljøer og hjem - desværre.
Vivi Kier (KF), 2008-05-29:
Jeg mener altså, at hvis vi holder fast ved ulighed i sundhed, ved enhver jo - og det brugte ordføreren også lidt af sin taletid på at sige - at uddannelse er så vigtig.
Der er meget, meget forskel på, om man har uddannelse eller ikke har uddannelse.
Der er faktisk lavet et mål for, at 95 pct. skal i gang med en ungdomsuddannelse.
Vi hørte nogle spørgsmål tidligere med hensyn til det her med læsning, og der er jo faktisk sat massivt ind, og det er jo soleklart for enhver, at sætter man sådan et mål, er det jo ikke nok, at vi står herinde og vedtager det, og så er det gennemført fra i morgen ude i samfundet, men jeg ved, at
i de rigtig, rigtig mange kommuner, jeg kommer ud i, tager man faktisk det her mål meget, meget seriøst, så jeg tror også, at vi ad den vej har sat ting i gang.
Men jeg vil gerne høre, om ordføreren synes, at det er et rigtigt mål, vi har sat os, nemlig, at 95 pct. af en årgang skal ud og have en uddannelse.
Mette Frederiksen (S), 2008-05-29:
Jeg synes, at det er fint, at regeringen har behov for at få hjælp til at formulere en mere progressiv og fremadrettet forebyggelsespolitik og derfor har nedsat en kommission.
Når vi fra oppositionens side foreslår, at Folketinget og regeringen som initiativtagere skal sikre, at der kommer en samlet indsats imod uligheden, er det, fordi vi faktisk synes, at det haster.
Hvis ikke ulighed skal blive så teoretisk, som Venstres ordfører var inde på før, er der grund til at handle nu, og der er masser at tage fat på, hvad angår ulighed i sundhed.
Noget af det, vi eksempelvis kunne tage fat på med det samme, kunne jo være at sikre, at alle børn og unge får ordentlig mad - god, sund, ordentlig mad, når de er i vuggestue, når de er i børnehave, og når de er i skole.
Det kunne vi gå i gang med med det samme.
Det er jo en lidt speciel diskussion, der indledes nu, for man må næsten forstå Venstres ordfører sådan, at der ikke er plads til forbedringer at der ikke er behov for at imødegå den ulighed, der er i vores samfund.
Jeg må forstå ordførerens indlæg sådan, at der kun er grund til at glæde sig over det, der allerede er opnået, men jeg vil gerne her fra talerstolen sige meget klart, at som Socialdemokrater stiller vi os ikke tilfredse med det Danmark, som vi ser i dag.
Vi stiller os ikke tilfredse med, at der er en meget klar sammenhæng mellem den baggrund, ens forældre har, og om man selv får en uddannelse.
Det synes vi er lige så uretfærdigt, som vi altid har syntes det.
Vi stiller os ikke tilfredse, når vi kan se pensionister på den ene side af vejen, der har masser af opsparing, masser af pensionsordninger og masser af dejlige og gode muligheder, og det under vi dem, og vi så kan se, at der går en enlig folkepensionist ovre på det andet fortov, der har boet til leje hele sit liv og kun lige har - kun lige har - til kanten af neglene, fordi vedkommende er folkepensionist, og fordi det kan være svært at få folkepensionen til at række.
Det stiller vi os ikke tilfredse med.
Derfor vil partiet Venstre blive ved med at se os Socialdemokrater presse på for at skabe et Danmark med mere retfærdighed, som ikke kun formelt, men også reelt giver de samme muligheder til alle.
Vivi Kier (KF), 2008-05-29:
Jeg hæftede mig ved, at ordføreren i sit indlæg brugte lidt tid på ulighed i sundhed.
Det synes vi Konservative også er et rigtig væsentligt emne at forholde sig til og tage stilling til.
Men så hæftede jeg mig ved, at da forslaget til vedtagelse blev læst op, blev der sagt, at man ville pålægge regeringen at lave en samlet plan for hele det her område med ulighed, og så vil jeg blot spørge, om ordføreren ikke er vidende om, at der jo rent faktisk er nedsat en forebyggelseskommission, hvor et af de punkter, Forebyggelseskommissionen skal kigge på, netop er, hvordan vi bedst kommer ulighed i sundhed til livs, og om man ikke er indstillet på at vente på det stykke arbejde, som kommissionen kommer med i januar/februar - tror jeg, uden at være helt sikker.
Mette Frederiksen (S), 2008-05-29:
Jeg vil meget gerne have lov til at fortælle ordføreren for Venstre, hvordan jeg måler fattigdom.
Det gør jeg ved at bevæge mig rundt i Danmark; det gør jeg, når Frelsens Hær fortæller mig, at køen til at få julehjælp vokser; det gør jeg, når jeg møder unge mødre på kontanthjælp, der er ramt af kontanthjælpsloftet, og som er så hårdt spændt for, at deres børn ikke kan få lov til at deltage i de samme børnefødselsdage, som andre børn; det gør jeg, når jeg står på apoteket for at købe penicillin til min egen lille søn og ser en førtidspensionist gå hen til skranken for at få den medicin, førtidspensionisten har behov for, og da førtidspensionisten får oplyst beløbet - efter at Dansk Folkeparti og regeringen har gjort medicinen dyrere i Danmark - vender sig om og går ud af apoteket uden sin medicin.
Det er den måde, jeg måler fattigdommen på.
Jeg er ikke så optaget af fattigdom i teorien.
Det, jeg kan konstatere, er, at trods de gode forhold er der desværre nogle, der får færre muligheder i dag.
Ellen Trane Nørby (V), 2008-05-29:
Grunden til, at jeg nævner Ginikoefficienten, er, at det er den, Socialdemokraterne lægger til grund for den måde, de definerer fattigdom i Danmark på.
Det synes jeg er en akademisk diskussion, som er så afkoblet fra virkeligheden, som den overhovedet kan blive.
Det er jo ikke interessant, om det er den ene eller den anden grænse, eller hvor Danmark ligger placeret.
Det, der er interessant, er jo netop den sociale indsats, vi har gjort som regering, og hvor vi også kan se, at arbejdsløsheden er historisk lav.
Mennesker har fået et grundlag og en egenindtjening, der gør, at de på en helt anden måde kan bestemme over deres egen tilværelse.
Derfor vil jeg bare spørge fru Mette Frederiksen, hvorfor det er, vi hele tiden skal have sådan en akademisk diskussion om uligheden i stedet for at fokusere på det, der reelt set er det største problem, netop den nye ulighed, som ordføreren har så lidt fokus på, i stedet for den reelle sociale ulighed .
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-05-30:
Generelt om den her problemstilling vil jeg sige, at jeg har meget svært ved at se et system for mig, hvor man går op i ydelse, når man melder sig syg.
Det vil samtidig betyde, at der ingen økonomisk tilskyndelse er til at blive rask snarest muligt.
Man skal jo også i den her forbindelse, når vi snakker psykiske sygdomme, være opmærksom på, at sygdom er mange ting.
Det er naturligvis også ifølge gældende regler sådan, at de, der har nedsat arbejdsevne, har mulighed for at få et fleksjob eller revalidering, og permanent syge, der ikke kan arbejde, har mulighed for at søge førtidspension.
Men jeg vil gerne sige, at det for mig er helt afgørende, at vi bevarer perspektivet om, at de pågældende kan komme i arbejde, og at vi ikke laver et system med omvendte incitamenter.
Line Barfod (EL), 2008-05-30:
Jeg er ikke i tvivl om, at ministeren og jeg er grundlæggende uenige.
Derfor er der heller ikke nogen grund til, at ministeren står og læser højt af sit beredskabspapir fra ministeriets embedsmænd om, hvad regeringens generelle holdning er.
Jeg stillede to meget konkrete spørgsmål.
Det ene er, om ministeren tror, at det forbedrer eller forværrer muligheden for at blive rask, hvis man hver måned ikke ved, om man har penge til at betale sin husleje, og dermed risikerer at blive sat på gaden.
Det var det ene konkrete spørgsmål.
Det andet konkrete spørgsmål er, om ministeren nogen sinde har prøvet at stå nede i supermarkedet og skulle købe ind til en hel måned for 1.500 kr. - både til mad, toiletpapir og alt, hvad man ellers har behov for til en hel måned, hvis man skal have noget at spise hver dag og måske oven i købet gerne skulle have lidt grønt indimellem.
Har ministeren nogen sinde prøvet at stå i den situation?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-05-30:
At købe ind har jeg prøvet.
Jeg har også levet som student på kollegium og har skullet købe ind med små midler.
Det tror jeg de fleste af os har.
Men jeg må da erkende, at det i de senere år har været min kone, der står for de ugentlige indkøb.
Men det er da en underlig debat at starte at spørge, om jeg har prøvet at købe ind i en forretning.
Ja, det har jeg.
Det har jeg faktisk gjort rigtig mange gange.
Men tilbage står jo så bare det rent principielle i den her sag.
Det er jo, at jeg tror, at vi skal sætte ind med nogle andre foranstaltninger, og jeg gennemgik jo før nogle af de 14 initiativer, vi har taget for psykisk syge for at hjælpe dem ind på arbejdsmarkedet.
Der tror jeg, at det, at vi har mentorer og den slags ting, der kan hjælpe med til at stabilisere, gør, at vi giver de unge mennesker en chance.
Men jeg vil gerne vende tilbage til, at det for mig er ulogisk, at man går op i ydelse, når man bliver syg, og at man går ned i ydelse, når man bliver rask.
Det tror jeg ikke er et sundt princip.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-05-30:
Nu er det jo sådan, at vi bliver valgt på nogle grundholdninger, og jeg kan godt sige med det samme, at hvis man lægger op til, at regeringen skulle ændre grundholdninger i udlændingepolitikken, bliver det meget svært, for det gør vi ikke.
Det, jeg ser i dag - og som jeg også så under valgkampen - er, at man set fra vores side undergraver asylsystemet, og det vil vi ikke være med til.
Men vi vil godt være med til at se, om vi kan blive klogere på nogle praktiske løsninger, når vi nu har læst den rapport.
Özlem Sara Cekic (SF), 2008-05-30:
Det kan godt være, at ministeren ikke er særlig glad for, at man i sin tid fik vedtaget den her lov, men jeg vil bare lige sige, at det faktisk er noget rigtig, rigtig godt, man har gjort.
Det har gjort, at der er rigtig mange unge mennesker, som har en meget alvorlig lidelse som skizofreni, som har fået ro til at tage deres medicin, følge deres behandlinger og på den måde have en jordisk chance for at komme ud på arbejdsmarkedet.
Jeg er fuldstændig enig med ministeren i, at vi skal gøre alt for, at unge mennesker, som har en psykiatrisk lidelse, kommer ud på arbejdsmarkedet.
Det, der skal til, er først og fremmest, at de får ro.
Vi ved jo godt, at den her lov kun rammer skizofrene og borderlinepatienter.
Når man er skizofren, har man vrangforestillinger.
Man tænker, at der er slanger, der er på vej ud af en, man kan ikke snakke, fordi der kommer slanger ud af munden, og man hører stemmer.
De her mennesker har ikke mulighed for at komme ud på arbejdsmarkedet, før de har fulgt deres behandling.
Så vil jeg bare lige spørge ministeren, om ministeren ikke er enig med mig i, at skizofreni er en meget alvorlig lidelse, og at den skizofrene har brug for at have ro omkring sig, hvis han eller hun skal komme ovenpå.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-05-30:
Nu kender jeg jo ikke de enkelte diagnoser.
Der er sikkert nogle, der har brug for ro, der er sikkert nogle, der har brug for aktivitet, og der er sikkert nogle, der har brug for at komme ud på en arbejdsplads og møde andre kollegaer.
Så det kan jeg ikke rigtig udtale mig om.
Jeg kan bare sige, at jeg synes, at det system, vi har med starthjælp, har vist sin styrke, for der er flere på starthjælpsniveau, der er kommet ud af systemet og i arbejde eller i uddannelse, end der er af dem, der fik den høje ydelse.
Det er jo sådan set baggrunden for, at vi tog det her initiativ.
Line Barfod (EL), 2008-05-30:
Jeg vil gerne høre, om ministeren tror, at det, hvis man er psykisk syg, forbedrer ens muligheder for helbredelse eller forværrer ens muligheder for helbredelse, hvis man hver måned går og er nervøs for, at man ikke har penge nok til at betale huslejen.
Det andet spørgsmål er: Har ministeren nogen sinde prøvet at stå nede i supermarkedet og skulle købe ind for 1.500 kr. til en hel måned af mad, drikkevarer, toiletpapir, tandpasta og sæbe - alle de mange ting, man skal bruge til en hel måned?
Har ministeren nogen sinde prøvet det eller bare overvejet, hvordan man får 1.500 kr. til at slå til for hele måneden, hvis man skal have en varieret kost?