Villy Søvndal (SF), 2009-05-27:
Vi skal vælge de 13 danskere, der skal repræsentere Danmark i Europa-Parlamentet, og det er et vigtigt valg midt i en økonomisk krise, hvor millioner af mennesker i Europa mister deres job, og hvor hverdagen bliver utryg for mange.
Det er også et klart valg.
Det er et valg mellem på den ene side højrefløjen, der tror på, at bare markedskræfterne får frit spil, klarer de det – som om markedet var en gud – og på den anden side centrum-venstre i Europa, der mener, at politisk regulering af markedet er forudsætningen for at undgå arbejdsløshed, social dumping og klimakrise.
Denne politiske forskel blev i øvrigt illustreret meget tydeligt i sidste uge.
Den slags udmeldinger kunne man selvfølgelig ryste på hovedet af, hvis det ikke var, fordi de danske svineproducenter faktisk ejer de store slagterier.
Venstre ville ikke tage afstand fra vennerne i landbrugets top, men vævede og talte udenom.
Man havde ingen holdning til, at arbejdsgiverne ville skrotte overenskomsterne i en hel branche, og det var ikke kønt at se på.
I SF er vi meget klare.
Vi vil ikke finde os i, at danske løn- og arbejdsvilkår systematisk bliver udhulet, og vi vil ikke finde os i, at danske slagteriarbejdere fyres til fordel for østeuropæere uden overenskomst.
Vi bidrager gerne til at sikre erhvervslivet fornuftige arbejdsbetingelser, men som samfund skal vi aldrig acceptere at sidde tilbage med gyllen, med forureningen og med dagpengeudgifterne, mens svineproducenterne tjener penge på underbetalte østarbejdere.
Sagen med de danske slagterier er desværre langtfra enestående.
Over hele Europa er arbejdstagernes løn- og arbejdsvilkår under pres, mange steder med krav om direkte lønnedgang, og derfor er valget til Europa-Parlamentet den 7. juni så vigtigt denne gang.
Højrefløjen, liberalisterne vil lade stå til, markedet skal klare det hele, og enhver skal være sin egen lykkes smed – det er den linje, regeringen står for.
I SF er vi parate til at arbejde for at undgå massearbejdsløshed, social dumping og underbetaling.
Vi tror på en reguleret markedsøkonomi, som tager hensyn til mennesker og miljø, og vi tror, at valget den 7. juni bliver et nederlag for liberalisterne – ikke kun i Danmark, men i Europa – og en sejr for det sociale og grønne Europa.
Danmark står midt i en alvorlig krise, hvor mange tusinde lønmodtagere mister deres job.
Alene i marts mistede 10.000 deres arbejde, og tallene for april er sandsynligvis endnu værre; vi får dem i morgen.
Statsminister Lars Løkke Rasmussen fortjener ros for, at han nu er begyndt at erkende krisens alvor – bedre sent end aldrig.
Regeringens mantra er fortsat
: Lad os vente og se – vente og se på hvad?
På at arbejdsløsheden runder 100.000, 150.000, 200.000?
Jeg synes, regeringen efter debatten i dag skylder os og befolkningen nogle svar.
Hvad har regeringen tænkt sig at gøre for at undgå, at arbejdsløsheden eksploderer?
Hvor mange mennesker skal fyres, før regeringen sætter massivt ind med en grøn vækstplan?
Hvad vil regeringen gøre for at hjælpe de mange ufaglærte og de mange unge, der mister deres arbejde, med at komme videre i job eller uddannelse?
Vi har fra oppositionens side fremlagt klare bud på, hvordan vi skaber nye arbejdspladser, og jeg tror, at mange danskere har en forventning om, at også regeringen snart foretager sig noget.
Her under liberalismens dybe krise er der blevet meget langt mellem de politikere, der fortsat nærer blind tillid til den utøjlede kapitalisme.
Men der findes stadig nogle ganske trofaste liberalister rundtomkring – i CEPOS, måske også i dele af Venstre, og måske er statsministeren det også.
Sådan lyder det i hvert fald, når statsministeren taler om klima.
Ærlig talt
: Den udfordring, verden står over for, er af et sådant omfang, at vi ikke kan overlade det til markedet.
Skal den globale opvarmning standses, og skal vi bringe os i front med fremtidens grønne arbejdspladser, kræver det politisk regulering, politiske ambitioner og forpligtende internationale aftaler.
Takket være en stærk miljøbevægelse og tidligere regeringers indsats står vi stadig væk forholdsvis stærkt i Danmark, når det handler om f.eks. vedvarende energi; men det er ikke den nuværende regerings fortjeneste, tværtimod.
Da Vestas for nylig blev tvunget til at fyre godt 1.200 mand, handlede det om, at regeringen ikke havde satset på vindmøller og den vedvarende energi.
De store, toneangivende danske virksomheder er helt klar over, at markedet ikke bare løser det her af sig selv; de efterlyser politiske ambitioner på klimaområdet.
13 ud af 14 store danske virksomheder svarede for nylig, at de overhovedet ingen problemer har med grønne lovkrav, og halvdelen af de store virksomheder mener ikke, at regeringen gør nok for at reducere udslippet af drivhusgasser og begrænse klimaændringerne.
Derfor: Når Danmark til efteråret er vært for det store internationale klimatopmøde, skal vi – hvis vi tør – slå to fluer med ét smæk.
Vi skal både løse klimakrisen, og vi skal skabe masser af nye grønne job.
Det kan kun ske, hvis vi tør, og det kræver politiske ambitioner, politisk regulering og politisk handlekraft.
Markedet løser ikke disse problemer af sig selv, erhvervslivet er parat, oppositionen er parat, og det ville være skønt, om regeringen også ville komme op i gear.
VK-regeringen har jo siddet tungt på magten sammen med Dansk Folkeparti i 8 år.
Regeringen kom til magten i en økonomisk opgangstid, og i langt størstedelen af tiden siden 2001 har den haft vinden i ryggen.
Danskerne oplever, at både ældrepleje, børnepasning, sygehuse og folkeskoler er blevet ringere og ringere, siden regeringen med daværende indenrigsminister Lars Løkke Rasmussen i spidsen gennemførte kommunalreformen.
Ikke på et eneste område er der fremgang og markant tilfredshed at spore.
Værst ser det ud på ældreområdet, hvor 81 pct. synes, at kvaliteten er blevet dårligere, mens kun 1 pct. synes, den er blevet bedre, og det kan ikke være tilfredsstillende for regeringen at møde den dom fra vælgerne.
Det er statsministeren, der som indenrigsminister har haft ansvaret for kommunernes økonomi i årevis, og derfor er det også hans politik, der er til eksamen, og som altså dumper med et brag.
Det er bemærkelsesværdigt, at så mange borgere oplever en forringet velfærd og en ringere omsorg for vore ældre, vore børn og de mennesker, der er ramt af sygdom, og det endda efter en række år, hvor økonomien bare er buldret derudad, og regeringen sammen med Dansk Folkeparti har haft alle muligheder for at give velfærdssamfundet et løft.
Det er da noget af en bedrift, og man kunne få den tanke, at den forsømte velfærd er udtryk for et bevidst politisk valg – altså at regeringen af ideologiske grunde har ønsket at svække det, der er fælles, mens man langsomt, men sikkert har udbygget alt det, der er privat.
Vi har haft en lang debat om sundhedsområdet, men det er altså tankevækkende, at selv dele af regeringen erkender, at det ideologiske projekt på sundhedsområdet har betydet en solid overpris på mindst 25 pct. For os i SF er det afgørende, at vi får givet velfærden et løft til gavn for småbørnene og børnefamilierne, til gavn for skoleeleverne, til gavn for de ældre og til gavn for de syge.
Hvis det skal lykkes at skabe mere kvalitet, kræver det imidlertid, at regeringen dropper den politik, som i flere år har holdt kommunerne i en økonomisk spændetrøje.
Lige nu står rigtig mange af kommunerne over for nogle store sparerunder, og det vil betyde nedskæringer for børn, skoler og ældre.
Regeringen har stadig en chance for at rette op på velfærden, men det kræver, at man er parat til at give kommunerne en bedre økonomi.
Vi ønsker i SF et velfærdssamfund, hvor vi værner om vores fælles værdier.
De er blevet forsømt under denne regering, og det er derfor, vi vil give velfærden et løft.
Kommunerne skal have et løft, som borgerne kan mærke i form af reelle kvalitetsforbedringer for børn og ældre, og medarbejderne skal frigøres fra det blankettyranni og det bureaukrati, der tager tid og dræner dem for glæden ved at arbejde.
Regeringen og Dansk Folkeparti siger, at de i 7 år har forsøgt at skabe et sådant samfund.
De dumpede i undersøgelsen fra i søndags, derfor kræver udviklingen en anden regering, og det arbejder vi på.
Vi er parate til at tage over.