runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Inger Støjberg (V), 2011-02-24:
Altså, jeg vil da meget gerne indrømme det, der står i lovforslaget – ellers skulle det da også være meget, meget mærkeligt – nemlig det, at det her netop giver et klart incitament, for hvis man kan gennemføre en uddannelse på ordinære vilkår, er det da langt det bedste.
Så vil jeg da sådan set også næsten håbe, at fru Julie Rademacher også kender lidt til Socialistisk Folkepartis politik, i og med at fru Julie Rademacher jo allerede har indledt bryllupsplanerne med Socialistisk Folkeparti, forlovelsen har jo da i hvert fald fundet sted.
Julie Rademacher (S), 2011-02-24:
Nu må jeg altså skuffe beskæftigelsesministeren og sige, at jeg desværre ikke har nogen bryllupsplaner med en SF’er, desværre heller ikke med hr. Eigil Andersen, hvis det skal være med den på; han er gift, siger han.
Men hvis nu vi skal holde os til forslaget og forholde os til det, vil jeg sige, at beskæftigelsesministeren hverken svarede på hr. Morten Østergaards spørgsmål eller hr. Eigil Andersens spørgsmål om afbureaukratisering og sådan set heller ikke på mit.
Så jeg vil egentlig gerne meget kort spørge: Er der egentlig ikke tale om, at der er mere bureaukrati i det her forslag, som de tidligere spørgere netop har påpeget?
Og ministeren kan jo den her gang svare meget kort, svare ja eller nej.
Inger Støjberg (V), 2011-02-24:
Nogle gange kan man godt have oppositionen lidt mistænkt for, at når man svarer på spørgsmål her og ikke svarer lige præcis det, oppositionens politikere gerne vil have, bliver det betragtet, som om man ikke har svaret på spørgsmålet.
Men der må man nok blot konstatere, at sådan er politik jo, vil jeg sige til fru Julie Rademacher.
Der er altså bare forskel på holdninger, og det bliver der jo ikke ændret på, selv om den ene part står på Folketingets talerstol og den anden sidder nede i Folketingssalen.
Når der bliver spurgt til bureaukrati, vil jeg altså bare sige, at jeg synes, at det er alt, alt for snævert at se på det her lovforslag med bureaukratiske briller.
Jeg synes faktisk tværtimod, at det er ekstremt vigtigt at se på, hvad det er, vi får ud af det her lovforslag.
Vi får faktisk det ud af det, at unge mennesker, der kan tage en uddannelse på helt ordinære vilkår, også får et klart incitament til at gøre det.
Per Ørum Jørgensen (KD), 2011-02-24:
Tak for det.
For under 4 år siden havde vi her i landet en familieminister, og vi havde også en familie- og arbejdslivskommission.
Familiepolitikken har jo altid været en hjertesag for Kristendemokraterne, og derfor synes vi også, at det er relevant at tage den her forespørgsel i dag for netop også at få en drøftelse af, hvad der så skete med hensyn til at skabe større sammenhæng mellem familieliv og arbejdsliv.
Jeg vil godt lige læse indledningen til Familie- og Arbejdslivskommissionens rapport.
Der står: »Selvom de fleste danskere er tilfredse med deres balance mellem familielivet og arbejdslivet, så er der fortsat mange mennesker, for hvem det er en udfordring at få hverdagen til at hænge sammen.
Således svarer tre ud af ti erhvervsaktive danskere, at de ofte eller jævnligt oplever balanceproblemer.
Det svarer til, at op mod 900.000 erhvervsaktive danskere har problemer med at finde en god balance mellem familie- og arbejdslivet.
Efterfølgende er formanden for Familie- og Arbejdslivskommissionen, fru Linda Nielsen, som er juraprofessor,
citeret i Politiken
: Hun understreger, at behovet for at hjælpe børnefamilierne ikke er blevet mindre.
Vi kunne godt have ønsket, at flere af vores tanker var blevet ført ud i livet.
Vi er et meget særligt land.
Ingen andre steder arbejder folk lige så meget, mens de har små børn.
Vi skal sørge for at skabe rigtig gode vilkår for børnene.
Det betyder vildt meget for vores fremtidige velfærd og vækst.
Når vi så ser på de 31 anbefalinger, som Familie- og Arbejdslivskommissionen kom frem med i maj 2007, må vi blot konstatere, at med lidt god vilje er 3 af de 31 forslag og anbefalinger gennemført, og at man derved ikke har hørt efter de mange gode anbefalinger.
Vi må sige, at mange af de pæne ord, der blev sagt i den sammenhæng i forbindelse med kommissionens arbejde, har været tomme ord.
I selv samme artikel i Politiken fremhæver socialministeren, at lukkedage på almindelige hverdage er afskaffet – det kan man måske sætte lidt spørgsmålstegn ved – at enlige forsørgere får større SU, og at Balanceprisen er indført.
Det var, hvad der kom ud af den øvelse.
Vi synes selvfølgelig fra Kristendemokraternes side, at det er for ringe et udbytte af det store stykke arbejde i forhold til en helt relevant problemstilling.
Louise Schack Elholm (V), 2011-02-24:
Familien er kernen i de fleste danskeres liv.
For forældre er børn det vigtigste i livet, og for barnet er familien udgangspunktet i livet.
Familien er med andre ord helt afgørende for os som mennesker.
Vi er alle sammen en del af en familie; hvor vi kommer fra, og hvem vi er.
Familien er en afgørende del af vores identitet, og den giver tryghed og støtte.
Derfor skal vi værne om familien.
Vi skal give familien de bedste vilkår, vi kan.
Vi har brug for alle på arbejdsmarkedet, også forældrene.
Det er familiernes eget ansvar.
Familierne skal have friheden til at indrette sig, som det passer dem.
Men det er vigtigt at sikre, at rammerne omkring familierne er fleksible og smidige.
I Venstre tager vi af den grund udgangspunkt i at forbedre børnefamiliernes rammer.
Venstre har derfor været med til at sikre afskaffelsen af løsrevne lukkedage.
Vi har været med til at sikre muligheden for selv at vælge daginstitution.
Vi har været med til at give mulighed for at tage pengene med sig til et privat dagpasningstilbud.
Vi har nedsat forældrebetalingen til daginstitutioner.
Vi har gennemført 1 års fleksibel barselorlov.
Vi har været med til at gennemføre en fleksibel frokostordning i daginstitutionerne.
Vi har været med til at lave Barnets Reform, som skal hjælpe de svage børn og familier, og meget, meget mere.
Venstre er altså hele tiden opmærksom på at forbedre rammerne og forholdene for børnefamilierne.
Vi vil allerede om 10-20 år opleve alvorlige lommesmerter i statskassen.
Det har vi foreslået at løse ved at forbedre de raske ældres muligheder for at blive på arbejdsmarkedet lidt længere.
Oppositionen vil i stedet for bede forældrene om at arbejde mere.
Desuden fremlægger oppositionen en så uansvarlig og ufinansieret økonomisk politik, at boligejerne i sidste ende vil komme til at betale for Socialdemokraternes og Socialistisk Folkepartis gyldne løfter gennem højere renter på deres boliglån.
Det er generationstyveri, som vil sætte de yngre generationer til at betale og arbejde ekstra meget, for at de ældre generationer kan trække sig lidt tidligere tilbage fra arbejdsmarkedet.
En vellykket familiepolitik skal sikre familierne gode rammevilkår, give familierne frihed til og ansvar for at tilrettelægge deres eget liv og støtte de familier, der har svært ved at klare sig selv.
Folketinget konstaterer, at regeringen sammen med Dansk Folkeparti og Liberal Alliance har taget en række initiativer, som skaber bedre rammer for balance mellem familie- og arbejdsliv.
Folketinget opfordrer til, at der fortsat arbejdes for at understøtte familiernes trivsel og balancen mellem familie- og arbejdsliv, bl.a. gennem gode rammevilkår og valgmuligheder samt ved at hjælpe de familier, der ikke kan klare sig selv.«
Eigil Andersen (SF), 2011-02-24:
Jeg fangede i forbifarten, da ministeren holdt sit indlæg, at ministeren sagde, at regeringen har opfyldt 5 ud af de 31 anbefalinger, som kommissionen oprindelig kom med.
Det betyder jo, at der er 26 punkter, som ikke er opfyldt.
Jeg synes, at det er meget alvorligt, at de ikke er det.
Og jeg vil gerne nævne et par stykker af dem og spørge om ordførerens mening.
Anbefaling nummer syv fra kommissionen lyder: Forældre til børn under 14 år bør have en lovfæstet ret til at holde mindst 2 ugers ferie med deres børn hvert år.
Det griber jo ind i ferieloven og i arbejdsgivernes ferietilrettelæggelse.
Vil Venstre være med til det?
Så er der et andet spørgsmål: Hjemmeserviceordningen bør udvides og gøres tilgængelig for familier med børn under 14 år.
Det er jo en ordning, der kan gøre, at man som meget travlt familie kan få fat på noget hjælp til at klare nogle ting i husholdningen og med rengøringen og andre ting, og det er der nok mange, der vil sætte pris på.
Det er det, pensionister kan.
Vil Venstre være med til det?
Eigil Andersen (SF), 2011-02-24:
Jeg vil gerne fortsætte lidt i samme spor og spørge, om ministeren ikke er enig i, at der her er tale om, at ministeren skaber mere administrativt bøvl.
Altså, der har hidtil været et par satser for revalidering, og nu kommer der otte-ti, afhængigt af hvor mange man vil tælle med.
Samtidig hermed er der flere, der vil have ret til at få hjælp til deres boligudgifter, og der skal man, som Kommunernes Landsforening peger på, ind at se på en masse ting omkring deres husleje, el, vand og varme, og hvad det hele koster.
Det er virkelig arbejde til kontorfolk, der er der.
Morten Østergaard (RV), 2011-02-24:
For ikke så forfærdelig længe siden var vi i gang med at rydde op i reglerne om ydelser til unge, fordi der nu skulle være større klarhed omkring det, det skulle være lettere at overskue.
Er ministeren enig i, at man må sige, at det her forslag isoleret set komplicerer tingene, ved at der nu kommer yderligere en grænse ind i det?
Man er ikke længere ung, når man er under 25 år, men man er altså ung i den her sammenhæng, når man er under 30 år, og dermed opstår der en kompleksitet der, hvor vi sådan set for nylig var i gang med at forenkle.
Julie Skovsby (S), 2011-02-24:
Det er vigtigt for mig at sige, da det lige nu er sådan, at vi har mistet mange arbejdspladser, at det først og fremmest handler om at få skabt vækst i Danmark og sikre, at langtidsledigheden ikke bider sig fast.
Men man kunne måske også forestille sig, at visse fagforbund ville gå ind i den her debat med det forhandlingskriterium, at de repræsenterer mange børnefamilier, og at man netop skulle prøve at se på nogle særlige ordninger for børnefamilierne; det synes jeg kunne være rigtig interessant.
Derfor tror jeg ikke, man bare skal sige, at der kun er en løsning her, for det er jo en bred vifte af forskellige forslag, som sammen skal skabe den rigtige løsning for mange forskellige grupper i samfundet.
Inger Støjberg (V), 2011-02-24:
Nej, det er jeg altså ikke enig med hr. Morten Østergaard i.
Nu ved jeg jo, at hr. Morten Østergaard normalt ser verdensbilledet som lidt mere bredt og også har lidt mere bredde i sin samfundsøkonomiske tankegang.
Det væsentlige er altså, at man som ung netop ikke kommer til at opleve den her meget store fremgang, men tværtimod oplever, at det stadig væk skal være sådan, at alle har et incitament til at tage en uddannelse på helt ordinære vilkår.
Morten Østergaard (RV), 2011-02-24:
Er det ikke det, der er problemet, når vi diskuterer afbureaukratisering, at vi så kan sidde og holde møder om afbureaukratisering?
Ministeren har fremsat 46 forslag, og vi andre har også fremsat nogle forslag, men kort tid efter mødes vi hernede og finder på nogle nye regler, som så bliver lagt til, så vi på den måde ender med at sidde med en underskov, der er lige så forviklet af regler, som den hele tiden har været.
Det her er jo så beskedne midler.
Den eneste grund til, at det her forslag gennemføres nu, er jo, at man har været nødt til at lede med lys og lygte efter selv de mindste besparelser, som så skulle være på unge, der har haft noget sygdom, som har holdt dem væk fra arbejdsmarkedet.
Men vi kan jo bare ikke løbe fra det med, at hver gang vi lægger nye regler til, komplicerer vi systemet.
Og man skal da være meget skeløjet for ikke at kunne læse i høringssvarene, at det er det, man også advarer mod fra KL’s side.
Der er jo under det i det store billede en lang række nye forudsætninger – boligberegning og alt muligt andet – som bliver lagt til, og derfor vil jeg bare ærgre mig over, at vi, når vi er enige om at afbureaukratisere, så skal opleve, at der kommer nye forslag, der samtidig komplicerer tingene.
Julie Rademacher (S), 2011-02-24:
Det er utroligt, så godt beskæftigelsesministeren kender Socialistisk Folkeparti, SF, og dets politik.
Men nu handler det her om regeringens politik.
Og det her handler om, at vi her har et lovforslag, som gør, at omkring 1.600 skal betale op mod 100 mio. kr. for at lukke et hul i statskassen.
Vil ministeren ikke indrømme det?
Inger Støjberg (V), 2011-02-24:
Nej, der bliver jo sådan set ikke indført flere satser.
Men jeg tror da nu nok, at hr. Eigil Andersen og Socialistisk Folkeparti skal passe uendelig meget på med at indgå i sådan en afbureaukratiseringsdebat.
Jeg tror, at jeg sådan her inden for den seneste uges tid vel nærmest vil kunne tælle en håndfuld regler sammen, som Socialistisk Folkeparti har fremlagt og gerne vil indføre.
Eigil Andersen (SF), 2011-02-24:
Jeg har altså den vane, at jeg ryster på hovedet, hvis jeg hører noget, jeg mener er forkert og er noget sludder.
Vi har masser af forslag, også forslag til, at man kan køre en bulldozer gennem beskæftigelsessystemet og få ryddet op i de millioner af regler, der er på det område.
Der bliver ikke svaret på det, jeg spørger om, og det passer desværre heller ikke, hvad ministeren siger, nemlig at der ikke bliver indført flere satser.
Det gør der jo på det her område.
Det er jo mennesker, som er sårbare, som har nedsat arbejdsevne, nogle af dem skal klare sig for noget, der svarer til SU.
SU er beregnet på, at man kan have et fritidsjob ved siden af sin uddannelse.
Det kan de her mennesker ikke.
Jeg synes, at det er et umenneskeligt forslag, og det vil jeg gerne høre ministerens kommentar til.
Inger Støjberg (V), 2011-02-24:
Det ville nok komme lidt bag på hr. Eigil Andersen, hvis jeg gav hr. Eigil Andersen ret i, at det her er et umenneskeligt forslag.
Det mener jeg bestemt ikke at det er, for så havde jeg nok heller ikke fremsat det.
Tværtimod mener jeg faktisk, at det her giver et klart incitament til, at unge, der netop kan klare det, skal tage en uddannelse på helt ordinære vilkår.
Den intention kan jeg faktisk ikke forstå at hr. Eigil Andersen ikke er enig i.
Med hensyn til at afskaffe regler vil jeg sige til hr. Eigil Andersen, at så sent som her i weekenden var hr. Eigil Andersen ude for at ville indføre nye regler på beskæftigelsesområdet, så til det der med at køre en bulldozer igennem Beskæftigelsesministeriet og at det så skulle rydde op i reglerne, hvis det var hr. Eigil Andersen, der ligesom fik lov til at køre den bulldozer, vil jeg sige, at jeg tværtimod tror, at det ville komme til at afføde ønsker om mange nye byggetilladelser.
For det er sådan set sådan, hr. Eigil Andersen fører politik.
Det gør han ved krav om nye regler, krav om nye begrænsninger og det ene og det andet.
Men det er jo sådan, vi kender Socialistisk Folkeparti og hr. Eigil Andersen bedst.
Jeg vil gerne fastholde, at det her altså også er et spørgsmål om at se på incitamenterne, altså se på, hvordan vi kan sørge for, at unge, der kan tage en uddannelse på helt ordinære vilkår, også gør det.
Det er sådan set det, jeg synes er lidt en skam ikke kommer frem i debatten i dag, fordi man fra f.eks. hr. Morten Østergaards side har stirret sig meget blind på den anden del af selve lovforslaget.
Louise Schack Elholm (V), 2011-02-24:
Forslaget om, at forældrene skulle kunne holde 2 ugers ferie sammen med børnene vil jeg mene skal være op til arbejdsmarkedets parter at afgøre.
Vi har jo en flexicuritymodel i Danmark, hvilket hr. Eigil Andersen udmærket godt ved som arbejdsmarkedsordfører for Socialistisk Folkeparti, og den betyder, at arbejdsmarkedets parter aftaler langt størstedelen af de spilleregler, der er på arbejdsmarkedet, og dertil hører også feriereglerne, med hensyn til hvor meget ferie man holder.
Eigil Andersen (SF), 2011-02-24:
Og det kan han som regel henvise til.
Så hvis der skal ændres her, for at man kan være sammen med sine børn og være sikker på det, så skal der lovgivning til.
Så jeg er ikke tilfreds med svaret, men jeg vil da gerne også nævne et par andre eksempler på, hvad man foreslog fra kommissionens side, og som ikke er opfyldt: Der skal skabes bedre betingelser for, at mænd kan tage barselorlov.
Der er virkelig noget at arbejde med der.
Så bør der laves en barseludligningsordning for selvstændige erhvervsdrivende.
Ja, det bør der da.
Selvstændige erhvervsdrivende kan ikke få den barseludligning, som man kan få, hvis man er lønmodtager.
Og det har regeringen faktisk allerede lovet.
Jeg mener, at den gjorde det for 4 eller 6 år siden.
Det skulle ske, men det er ikke opfyldt.
Jeg synes, det er synd for alle de damefrisører og kioskejere og direktører, som så ikke kan få en ordentlig barselorlov med en vis økonomisk dækning.
Vivi Kier (KF), 2011-02-24:
Som indledning til mit spørgsmål får jeg faktisk lyst til at sige: Hvem skal nu betale?
Jeg lyttede rigtig godt efter og kunne jo i hvert fald høre, at der blev sagt, at man med forslaget til vedtagelse her ville gøre op med kommunernes nulvækst.
Så siger jeg: Landet er i en økonomisk krise.
Hvordan vil man finde pengene til at lukke hullet i statskassen, som jeg dog ved at også spørgeren har anerkendt er 50 mia. kr.?
De 12 minutter mere om dagen har man allerede skrottet, fordi man ikke lige kan finde dem, det er de 15 mia. kr. Er det ikke sådan lidt provokerende og lidt luftfrikadeller at stå her og kræve noget, som man ikke engang selv kan anvise betalingen for?
Julie Skovsby (S), 2011-02-24:
Når det helt konkret handler om nulvækst i kommunerne, er det jo en del af Socialdemokraternes og SF's finanslovforslag, så der er jo i det forslag anvist de helt konkrete finansieringsmodeller.
Vivi Kier (KF), 2011-02-24:
Ja, vi lader være med at hænge os i det, for det er jo et forslag, som er pillet fra hinanden, både af økonomer og af Socialdemokraterne og SF selv, som også har anerkendt, at det her ikke hænger sammen.
Det tager vi så et andet sted.
Så lyttede jeg mig til, at der står i forslaget til vedtagelse, at man også vil fjerne loftet over tabt arbejdsfortjeneste.
Fru Mette Frederiksen, Socialdemokraternes egen socialpolitiske ordfører, har igen og igen – og jeg kan citere fra adskillige aviser – stået og sagt, at det faktisk kunne være meget fornuftigt at gå ind og kigge på at sætte et loft, og så spørger jeg bare: Mener man det ikke mere, er man ikke enig i, hvad den tidligere socialpolitiske ordfører har ment på det her område?
Julie Skovsby (S), 2011-02-24:
Det er sagt meget tydeligt, at det, vi vil, er, at vi vil tilbagerulle de besparelser, som man har lavet på området.
Jeg vil være åben for at gå ind på et senere tidspunkt og vurdere det, men lige præcis i forhold til det her forslag vil jeg egentlig gerne nævne, at da vi behandlede det i Socialudvalget, gjorde det indtryk på mig, at rigtig mange organisationer ikke var tilhængere – faktisk ingen – af forslaget, som regeringen har gennemført.
Der blev sagt nogle meget kloge ord, synes jeg, da flere organisationer havde foretræde for udvalget, nemlig at vi skal huske på, at familierne i Danmark er den billigste omsorgsleverandør, man overhovedet kan få.
Sagt med andre ord: De her organisationer advarede imod, hvad det vil have af konsekvenser for familierne, at man nu går ind og sætter et loft og dermed tvinger nogen til at forlade hus og hjem.
Jeg synes bare, at det var godt sagt og det var klogt sagt.
Vi skal virkelig huske på, hvad det er, vi bryder ned, når vi bryder familier ned, og det er lige præcis det, man gør med det her forslag, på et meget lille område og for en lille gruppe, men som det har store konsekvenser for.
Per Ørum Jørgensen (KD), 2011-02-24:
Jeg kunne egentlig godt lide, at Socialdemokraternes ordfører sagde, at vi skal løfte i flok for at kunne imødegå de udfordringer, der er med, at børnefamilierne i højere grad får en sammenhæng mellem arbejdsliv og familieliv.
Men det, som jeg ser problemer i, er, at Socialdemokraterne samtidig siger, at vi skal løfte i flok i forhold til den økonomiske udfordring, og at vi alle sammen skal til at arbejde 12 minutter mere om dagen.
Det vil sige, at børnefamilierne jo ifølge det socialdemokratiske forslag om, at vi skal arbejde 1 time mere om ugen, får mindre tid til at være børnefamilie, og det er for mig at se vel egentlig det mest børnefamiliefjendske forslag, der er stillet i nyere tid, for det vil jo selvfølgelig få konsekvenser for de her 900.000 danskere, som synes, at det er svært at få en sammenhæng mellem familieliv og arbejdsliv, netop fordi det, de efterspørger, er mere tid til at være familie.
Hvordan har Socialdemokraternes ordfører det med det?
Julie Skovsby (S), 2011-02-24:
Situationen i Danmark er den, som vi hørte om tidligere i debatten, at vi har mistet op mod 170.000 private arbejdspladser, og det er noget, vi er blevet hårdt ramt af overalt i landet, men på Fyn er vi særlig ramt, og også børnefamilier oplever jo, at ledigheden begynder at bide sig fast.
Derfor er det utrolig vigtigt, at vi får skabt vækst, for noget af det værste, der kan ramme et samfund, er jo langtidsledighed, og det er også utrolig hårdt for de familier, det går ud over.
Så det første, vi skal gøre, er selvfølgelig, at vi holder hånden under beskæftigelsen ved at fremrykke de offentlige investeringer.
Når vi så er kommet igennem krisen, er det, som vi alle sammen ved, den demografiske udvikling, der gør, at vi bliver nødt til at arbejde mere alle sammen.
Hvordan det så helt konkret skal udmøntes, kan jeg ikke stå her og give nogen præcise svar på, før vi ser resultatet af de forhandlinger, der skal finde sted.
Per Ørum Jørgensen (KD), 2011-02-24:
Jeg er nødt til at spørge ordføreren, om ordføreren ikke er enig med mig i, at det, børnefamilierne og specielt småbørnsfamilierne efterspørger, er mere tid til at være familie, men når nu Socialdemokraterne sammen med SF vil fratage de her småbørnsfamilier tid til at være sammen ved at sige, at vi alle sammen skal arbejde 1 time mere om ugen, så får vi jo bare større problemer.
Det er også derfor, Kristendemokraterne ikke kan støtte det socialdemokratiske forslag om, at vi skal arbejde 1 time mere; der er andre måder at løse de udfordringer på.
Men vil Socialdemokraternes ordfører give mig ret i, at det forringer vilkårene for børnefamilierne, hvis det bliver, som Socialdemokraterne siger: at vi skal arbejde 1 time mere om ugen?