runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Michael Aastrup Jensen (V), 2010-03-04:
Tak for det.
Nu har vi jo hørt fra både Dansk Folkepartis ordfører og Enhedslistens ordfører, at verbalnoten skulle have lavet et stilskifte og ikke mindst et politikskifte i forhold til dansk udenrigspolitik vedrørende Tibet.
Da nu hr. Mogens Lykketoft har flere års erfaring og ikke mindst under tidligere regeringer, end jeg har,
så synes jeg, at det kunne være rimelig interessant at høre hr. Mogens Lykketofts vurdering af, om verbalnoten ændrede dansk politik vedrørende Tibet.
Så har jeg en ting vedrørende forslaget til vedtagelse, som jeg glemte at sige, da jeg læste det op på vegne af de mange partier, og som jeg synes retfærdigvis skal siges.
Det er, at når vi siger »som en del af Kina«, så skal det selvfølgelig retfærdigvis være »som en del af Folkerepublikken Kina«.
Det er bare, så vi får den korrekte formulering med i forslaget til vedtagelse.
Mogens Lykketoft (S), 2010-03-04:
Det, jeg forgæves i forhold til hr. Søren Krarups evne til overhovedet at lytte til andre mennesker prøvede at forklare før, var, at jeg ikke mener, der er nogen modstrid mellem den form for realpolitik, der føres fra den danske regering og flertallet i Folketinget, og så den størst mulige chance for at opfylde tibetanernes legitime ønske om reelt selvstyre.
Og så vil jeg i øvrigt sige, at den seneste, der har brugt udtrykket realpolitik i stor udstrækning, var Henry Kissinger, som jeg ikke har haft noget indtryk af at hr. Søren Krarup nogen steder i sine samlede skrifter ligesom har distanceret sig fra.
Søren Krarup (DF), 2010-03-04:
Jeg vil i øvrigt ikke tvinge hr. Mogens Lykketoft til at læse alt det, jeg har skrevet, men jeg vil sige, at jeg tror, han ville blive klogere af det.
I hvert fald når han udtaler sig om det, jeg har sagt, så er det ikke helt meningsløst at have læst det.
Men jeg vil sige, at det, vi møder her, jo er det mest skamløse knæfald for magten.
Der var – og det brugte naturligvis også hr. Mogens Lykketoft – et begreb, der under krigen fik stor indflydelse i Danmark.
Det hed realpolitik.
Det bestod i, at man altid bøjede sig for en stormagt.
Jeg synes ærlig talt, at vi i Danmark skulle opretholde en vis afstand til den realpolitik, der består i, at vi svigter et stakkels fordrevet folk, der ikke overhovedet kan være frit i sit eget land.
Per Dalgaard (DF), 2010-03-05:
Jeg kan oplyse fru Mette Gjerskov og alle andre om, at der i atmosfæren findes 0,035 pct. CO2.
Jeg gentager lige: 0,035 pct. CO2 – bare for at sætte tingene i proportion.
Så vil jeg med hensyn til kommunernes økonomi sige: Hvad er det dog for noget sludder?
Jeg står her med aftalen om investeringer i kommunerne:
Med aftalen om kommunernes økonomi øges investeringerne i 2010 markant.
Der er med aftalen sikret fuld finansiering af et historisk højt anlægsniveau på 20 mia. kr. i 2010.
Længere nede står der: Regeringen har afsat 22 mia. kr. fra Kvalitetsfonden til medfinansiering af et løft osv. på dagtilbud, folkeskole, idræt osv.
Så hører vi igen og igen – og det vil sikkert blive gentaget, når jeg nu sætter mig ned – at kommunerne ingenting har at gøre med.
Jamen altså, herre, du milde, hvordan skal man egentlig få en debat i gang, når fakta simpelt hen bare benægtes?
Det forstår jeg ikke.
Mette Gjerskov (S), 2010-03-05:
Jeg vil gerne holde fast i, at vi har en finansminister, som siger det meget klart – de andre år har han snakket det væk på andre måder, og det har tidligere finansministre også – og man kan ikke tale sig uden om det i år.
Finansministeren siger klart: Nul vækst.
Det er ensbetydende med, at man har de samme penge, som man havde sidste år, men i mellemtiden er tingene bare steget, og det vil sige, at man kan købe mindre, end man kunne sidste år.
Derfor har de brug for den ekstra håndsrækning fra os.
Det er det, vi gerne vil give dem.
Så kan vi godt begynde at tage en lang diskussion om, hvor meget CO2 der er i atmosfæren – det er jo fløjtende ligegyldigt.
Det, der er det interessante, er, at jo mere CO2 vi udleder, jo varmere bliver kloden, og jo mere hat og briller går der i vejret, og det bliver vi nødt til at forholde os til.
Per Dalgaard (DF), 2010-03-05:
Det er jo egentlig fantastisk, at man igen og igen skal høre på, at kommunerne ingenting får.
Altså, jeg ved snart ikke, hvordan man skal forklare fru Mette Gjerskov, at der gives milliarder til kommunerne.
Det siver jo åbenbart bare fuldstændig igennem, og så påstår hun igen, at kommunerne ingenting får, at de ikke har en øre.
Det er altså helt utroligt.
Jeg vil heller ikke starte en klimadebat, men bare lige spørge fru Mette Gjerskov: Hvor meget CO2 findes der egentlig i atmosfæren, sådan procentvis?
Margrethe Vestager (RV), 2010-03-05:
Når vi taler om kloakker, vandafløb, diger, vådområder, og hvad vi ellers har, så taler vi om investeringer, der rækker langt, langt ud over den enkelte valgperiode.
Og når en række af de her ting skal virkeliggøres over så lang en periode, er det vigtigt at have bred politisk opbakning, fordi både offentlige investorer, det være sig stat, regioner eller kommuner, og private investorer skal vide, hvad det er, de har med at gøre.
De bør kende rammerne, de bør kunne forudse, hvad det er, de skal, og hvilken måde de kan gennemføre det på, så det selvfølgelig er den mest rentable måde, at de her investeringer bliver gjort på.
Derfor har vi sådan set stor interesse i at fortsætte diskussionen om det her, også for at få et overblik over, hvor meget kommunerne egentlig er gået i gang med, for
det, som er paradokset, er, at den – hvis man skal sige det på en pæn måde – udskudte vedligeholdelse af kloakkerne, som jeg tror en del kommuner har været nødt til igennem nogle år af økonomiske årsager, giver os et udgangspunkt for så at lave en vedligeholdelse, som svarer til de udfordringer, kloakkerne skal bære, nemlig den udfordring det er at få større vandmængder og større pludselige vandmængder væk fra gader og veje.
Det er jo ikke kun et spørgsmål om at få kloakker, der kan det, som kloakker kan i dag, det er også et spørgsmål om at tænke, hvordan vi egentlig får håndteret vand.
Det er jo ikke sikkert, at vi skal have alt vand igennem kloakkerne, det kan være, at vi skal tænke på helt anderledes faconer.
SF's ordfører var inde på noget af det med de grønne tage.
Der er andre måder at bruge vand på, og vi må også tænke på, hvordan vi bruger vand i husholdningerne.
Det provokerer i hvert fald tit mig, at vi bruger drikkevand så mange steder, hvor vand af måske en lidt anden kvalitet sagtens kunne gøre gavn.
Vi har en stor interesse for lige præcis det her og vil gerne deltage i fortsatte drøftelser, men ser det som noget, der kræver en bred politisk tilslutning, i særdeleshed fordi investeringer af den her type skal have et perspektiv, sådan at investorerne, uanset om de er offentlige eller private, kan investere med forudsigelighed, så rentabiliteten går i orden.
Allerede i dag har vi store ingeniørvirksomheder, som er særdeles kompetente på det her område.
Jeg ved, at f.eks. COWI er meget dygtige til at gennemskue, hvad der egentlig vil ske med vandet i en bebyggelse, og hvad der skal til, for at vi ikke får de våde kældre eller andre ting, som bare er helt almindelig træls.
Steen Konradsen (KF), 2010-03-05:
Tak for det.
Jeg er meget enig med fru Ida Auken i, at vi lige pludselig befandt os i en debat om kloakker og om renovering af kloakker.
Det var vel ikke det, der helt var hensigten med det her beslutningsforslag.
Så har jeg en lille bemærkning til hr. Per Dalgaard vedrørende de klimaforandringer, som vi er enige om kommer.
Vi må jo kigge på konsekvenserne og se på, hvad vi skal gøre.
Hvad årsagen så er til dem, om det er det ene eller det andet, er vel i den sammenhæng mindre relevant.
Jeg vil godt lige tage fat i kommunerne.
Jeg tror, at der rundtomkring i kommunerne allerede tænkes mange tanker, men jeg tror omvendt også, at usikkerheden er meget stor.
Der har været lavet mange undersøgelser, og der er blevet lagt mange ting frem, men vi står på tærskelen til en problemstilling, som vi på mange måder stadig væk står famlende over for.
Usikkerheden er ganske betydelig.
Uanset hvornår og i hvilken takt klimaforandringerne kommer, så kommer de jo ikke over en weekend.
Vi hører igen og igen udtrykket rettidig omhu, som er blevet sådan et folkeejeudtryk, som vi alle sammen godt kan forstå, men det må jo ikke blive sådan et sesam, luk dig op; et brækjern til at forcere enhver beslutning, især ikke de beslutninger, som måske trænger til at blive vendt endnu en gang.
Der er blevet nævnt nogle klimahandlingsplaner, og det er jeg meget enig med.
Derfor har jeg en fornemmelse af, at man måske også undervurderer kommunerne lidt, når man mener, at de prioriterer plejehjem frem for klimaforanstaltninger.
De har jo i øjeblikket og måske også af gode grunde en stram økonomi, og jeg er bange for, at hvis vi sådan lige kaster 1 mia. kr. mere ud til dem, kan man i værste fald forestille sig, at mange af de anlægsinvesteringer og renoveringer, som alligevel skulle foretages, bliver lagt ind under klimaforanstaltninger.
Der kan de nok være kreative og få en del ind under det.
Derudover har jeg den opfattelse, at det er en sag mellem Kommunernes Landsforening og finansministeren at forhandle om det.
Jeg synes, vi her tager lidt hul på nogle forhandlinger her.
Kommunerne har givetvis et stort behov, men mon de ikke selv har en mening om, hvor meget de behøver?
Det kunne jo være, at de i virkeligheden kunne ønske mere end den ene milliard kroner, som forslagsstillerne forslår, så det skal vi da ikke foregribe.
Samlet set er der meget fornuft i det her, men vi kan ikke støtte forslaget, som det ser ud nu.
Per Dalgaard (DF), 2010-03-05:
Selvfølgelig tager vi da problematikkerne alvorligt, og selvfølgelig gør vi noget ved dem.
Der er lige blevet læst op, at der sker anlægsinvesteringer for 20 mia. kr. i 2010, og dertil er der 22 mia. kr. fra Kvalitetsfonden.
Så der er sat masser af penge af til kommunerne, som de kan bruge til bl.a. kloakker, og det synes jeg da bestemt også at de skal gøre.
Jeg vil sige igen, at jeg ikke kan se, at den problematik med, at det lige pludselig fra 2002 og til nu er faldet med så meget, er relevant.
Altså, jeg er faktisk skuffet over, at man kan fremkomme med sådan en rapport, der siger, at kloakkerne er faldet i værdi med 32 mia. kr.
Jeg kunne egentlig godt tænke mig at se præmisserne for det.
Ida Auken (SF), 2010-03-05:
Nu var det sådan set for at komme ud af den her leg med, hvem der har skylden.
Skal vi ikke bare sige: Hvem har magten indtil videre?
Det er sådan set underordnet, hvad der er sket før, nu må man jo gå ind og tage ansvaret for, hvad der er sket de sidste 8 år.
Vores kloakker er en så vigtig institutionel ting, og vi ville mærke det lige med det samme, hvis vi ikke havde dem.
Alle, der ved, hvordan det er at få kloakvand ind i stuerne, eller hvordan det er, når deres toiletter løber over, eller hvordan det er, når man ikke længere har de blå flag oppe ved kysterne, fordi badevandet er forurenet, ved, hvad det betyder, at kloakkerne i Danmark er forfaldet for 32 mia. kr. siden 2002.
Er det ikke noget, Dansk Folkeparti, som jo sidder med nøglen til at få Venstre og Konservative til at bevæge sig på rigtig mange områder, vil tage alvorligt og prøve at gøre noget ved – noget, som man i den grad har negligeret i den tid, man har haft ansvaret og magten?
Per Dalgaard (DF), 2010-03-05:
Det er jo meget fint med sådan nogle tal og et årstal, 2002.
Altså, det vil sige, at op til 2002 var kloaksystemet perfekt.
Så fik vi et systemskifte, og så faldt værdien lige pludselig med 32 mia. kr.
Jeg må nok sige, at selv Rambøll åbenbart har en tilgang til virkeligheden, som jeg i hvert fald i det her tilfælde overhovedet ikke kan acceptere, endsige gå ind for.
Ida Auken (SF), 2010-03-05:
Nu havde hr. Per Dalgaard travlt med at stå og lege sådan en leg med, at det er de andres skyld.
Jeg vil lige minde hr. Per Dalgaard om, hvem der har haft magten de sidste 8 år.
Det er sådan set god ansvarlighed at gå ind og tage ansvaret for det, man har gjort, ikke mindst som det støtteparti, som vi jo alle sammen ved virkelig har holdt regeringen ved magten.
Jeg vil bare lige minde ordføreren om, at Rambøll har lavet en rapport for Kommunernes Landsforening, hvor der meget tydeligt står, at værdien af de danske kloakker er faldet med 32 mia. kr. siden 2002, og så vil jeg bare spørge: Hvem har siddet ved magten i de år, siden 2002, hvor kloakkernes værdi er faldet med 32 mia. kr.?
Det er jo rigtig, rigtig mange penge.
Per Dalgaard (DF), 2010-03-05:
Nu er det ikke min måde at kalde folk, som har et andet synspunkt end mig, for klaphatte.
De har lov til at have den holdning, de har, men igen vil jeg sige, at vi ikke tror på, at klimaforandringerne primært er baseret på CO2-udledninger.
Det tror vi ikke på, og det kan jeg sådan set ikke se er så ganske forfærdeligt og helt ude i hampen, eller at det er noget med klaphatte, eller hvad det er for noget.
Det forstår jeg simpelt hen ikke.
Mette Gjerskov (S), 2010-03-05:
Vi kan som sagt godt tage en længere videnskabelig diskussion om, hvad CO2-indholdet i atmosfæren kommer til at betyde, men jeg kan ikke se, hvad man kan bruge et procenttal til.
Jeg vil tro, at man kan dø af 1 mg stryknin – det er godt nok meget lidt, men det hjælper jo ikke noget, når man dør af det, vel?
Det er jo sådan set lige meget, hvor meget CO2 der er i atmosfæren – om det er et stort eller et lille tal.
Hvis det er et problematisk tal, er det problematisk, ligesom 1 mg stryknin kan være det.
Det synes jeg bare er vigtigt at holde fast i.
I forhold til kommunernes økonomi vil jeg sige, at det jo er et år gamle udredninger, Dansk Folkepartis ordfører taler om; det var sidste års kommuneaftale.
I år får man af finansministeren klart at vide: nulvækst; nul vækst; ikke flere penge til kommunerne.
Og i øvrigt er der et underskud på finanserne på 24 mia. kr.
Det er det problem, finansministeren står med lige nu.
Derfor er der behov for at få stoppet hullet, nemlig det hul, der handler om, at der er så mange arbejdsløse, som vi skal betale til hele tiden.
Vi skal skabe nogle arbejdspladser.
Det giver vækst, det giver flere penge i kassen.
Det er det, vi gerne vil med det her forslag.
Lykke Friis (V), 2010-03-05:
Vi har sat os en række ambitiøse målsætninger for energibesparelser.
Vi ved, at der er et stort potentiale for rentable energibesparelser i bygninger, og vi ved også, at der kunne gennemføres mange flere energibesparelser, end der rent faktisk bliver gennemført.
Det er derfor en af de store udfordringer i energipolitikken at motivere borgere og virksomheder til at gennemføre flere energibesparelser.
Jeg mener også, at ideen om at synliggøre energitilstanden af bygningerne er fornuftig.
Regeringen har derfor allerede taget initiativer, der netop har dette sigte.
Jeg kan nævne lovforslaget om ændring af lov om bygnings- og boligregistrering, som havde til formål at gøre det muligt at indsamle oplysninger om energiforbruget i bygninger, og som blev vedtaget i december sidste år.
Det er også den samme tanke, der ligger bag beslutningen om at offentliggøre alle energimærkninger på nettet.
Spørgsmålet er så, om forslaget om at opstille et varmeatlas med termografier af alle bygninger taget fra luften fremmer dette formål.
For at afklare det har Energistyrelsen bestilt en uafhængig vurdering af mulighederne for at anvende termografering af bygninger fra luften, som grundlag for at identificere energispild i bygninger, hos Teknologisk Institut.
Konklusionen i vurderingen fra Teknologisk Institut er entydig.
Den siger, at termografering af bygninger fra luften ikke kan bruges til dette formål.
Teknologisk Instituts redegørelse er lige blevet færdig og er nu offentliggjort på Energistyrelsens hjemmeside, og jeg vil henvise til denne redegørelse for nærmere detaljer.
Der er en lang række tekniske forhold, der gør, at termografering fra luften ikke kan bruges til at afdække varmespild eller sammenligne energieffektivitet i bygninger.
Jeg mener ikke, at dette er det rigtige sted til at kaste sig ud i detaljerede tekniske udredninger, men hvis jeg skal fremhæve bare nogle af punkterne i redegørelsen fra Teknologisk Institut, vil jeg nævne, at vurderingen viser, at der er en lang række tekniske forhold, der gør, at et varmeatlas med termografier ikke kan bruges til at identificere bygninger med stort varmespild.
Det skyldes bl.a., at resultatet af termografier ikke kun afhænger af overfladetemperaturen af de ydre bygningsdele, men også af overfladernes egenskaber og af refleksionerne fra omgivelserne.
Et andet problem skyldes, at tagkonstruktioner snyder.
Ventilerede tagkonstruktioner vil fremstå på samme måde som uisolerede tage, uanset om de er meget velisolerede.
Det er derfor kun en meget lille del af de uisolerede tagkonstruktioner, der kan fanges på termografier fra luften.
Det kan bruges, når man har at gøre med en enkelt bygning eller et mindre antal bygninger, og hvor resultatet tolkes af en ekspert.
Jeg vil derfor indstille, at beslutningsforslaget forkastes.
Margrethe Vestager (RV), 2010-03-05:
Jeg synes, det er sjældent glædeligt at opleve, hvor stor en anerkendelse der er af, at viden og engagement betyder noget, at viden om, hvad det er, man har med at gøre, betyder noget for den måde, man håndterer det på, og derfor er det klart, at det at have adgang til det, men også selv at kunne noget, er helt centralt.
For Det Radikale Venstre har det været sådan i mange år – vi stod f.eks. for en del år siden bag Grøn Information, hvor der var grønne guider, som netop kunne gøre en del af det her arbejde, og rigtig mange radikale har været engageret i Agenda 21-arbejdet, som jo netop var en græsrodsadgang til også at få sat sin egen by, sin egen landsby, sin egen lokalitet ind i den sammenhæng, det er at få et bedre klima og en bedre natur.
Folkeoplysningen har jo desværre ret vanskelige kår under VKO, men det er jo så, hvad det er.
Jeg håber, vi kan komme tilbage til, at folkeoplysningen kommer til at fylde langt, langt mere, ikke alene når vi taler om uddannelse som sådan, men selvfølgelig også når vi taler om foredragsvirksomhed, adgang til selv at lave debatarrangementer osv. osv. Jeg håber, at vi i udvalgsarbejdet kan danne os et overblik over, hvad der egentlig er på det her område, og hvad der foregår, for det virker, som om der er en ret forskelligartet vurdering af, hvad der egentlig er af muligheder, og hvad der ikke er af muligheder.
De, som siger meget klart nej til forslaget, mener, at alt er godt, men nogle af os andre er måske lidt mere skeptiske over for, om der faktisk er de muligheder for at få et lokalt engagement op at stå, og der håber jeg, at vi kan komme videre med det i udvalgsarbejdet. Vi har det lidt på samme måde som ordføreren fra SF, nemlig at skal man lave en midlertidig pulje, skal man i hvert fald målrette den meget præcist, for så skal man vide, hvad man vil have ud af det.
Det, vi tror på, er det langsigtede engagement, det er det, der sker, når det bliver en integreret del af en organisations, en græsrodsorganisations, en gruppe af borgeres ønske om at ændre deres hverdag og virkelighed.
Vi håber, at udvalgsarbejdet kan bringe os videre ad den her vej, for der er ingen tvivl om, at det folkelige oplysningsgrundlag er en helt central del af at løfte klimaindsatsen.
Steen Konradsen (KF), 2010-03-05:
Tak for det.
Jeg skal gøre det meget kort.
Der er jo i Danmark en god, lang tradition for folkeoplysning, og der har også været mange fortilfælde, hvor enkeltbegivenheder, afstemninger eller lignende, har givet anledning til, at der har været givet engangsbeløb til at belyse en bestemt begivenhed eller skabe en bestemt debat om et eller andet, og som jeg er bekendt med det, blev der i forbindelse med COP15 afsat et ganske betydeligt beløb – så vidt jeg husker, var det 24 mio. kr. – for at få en debat omkring COP15, hvad det var, hvorfor Danmark påtog sig den kæmpe opgave, det var, og hele problemstillingen bagved.
Men derudover deler jeg de tidligere ordføreres opfattelse af, at der jo er rigeligt med muligheder for at få oplysning, skabe debat og skaffe midler til det.
Det synes jeg ikke at man skal afsætte et specielt beløb til.
Jeg synes, mulighederne er rigelige i forvejen.
Så vi kan ikke tilslutte os forslaget.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2010-03-05:
Vi opfatter Socialdemokraternes forslag som et forslag om at give noget luft til de mange græsrødder rundtomkring, der gør et kæmpe arbejde for at forandre noget – det kan være en andelsboligforening, det kan være mange andre steder – og for rent faktisk at spare på energien, bruge noget lokal vedvarende energi, og det synes vi er rigtig vigtigt; det er rigtig vigtigt, at de får noget rygvind til det.
Vi er til gengæld ikke begejstrede for sådan nogle midlertidige puljer, vi vil godt have noget, der er mere stabilt, ikke for at strø om os med penge, men for at sikre den stabilitet, der er nødvendig, for at folk, der ofte arbejder frivilligt, gratis eller måske på en lille andel af en ansættelse, rent faktisk bliver ved, for de er en kæmpe ressource for vores samfund.
Vi havde i december en diskussion om et af de her steder – vi kunne have diskuteret mange steder – og det er Samsø Energiakademi, hvor vi faktisk i Energiudvalget herinde i Folketinget var enige om at sende en henvendelse til den daværende klimaminister, og det blev så den lige nytiltrådte, der er her i dag, som fik den.
Så lykkedes det sådan set at få nogle andre til at give dem nogle penge midlertidigt, men det var ikke det, der var ideen i det; ideen var faktisk at få en fast basisbevilling, altså en, man kan regne med fra år til år.
De fleste aktivister ved, hvor hårdt det er at skulle leve på projektbevillinger: Man skal søge en masse kasser, så får man en projektbevilling – måske, hvis man er heldig og dygtig – så skal der aflægges regnskaber, man skal bruge en masse tid på det, og så skal man søge nogle andre kasser igen.
Der går rigtig god tid til spilde på den måde.
Når jeg tager det her op, er det, fordi jeg synes, at et af de steder, hvor vi skal sætte ind, er at sørge for, at Samsø Energiakademi faktisk får en fast basisbevilling.
Det er jo ikke mange penge, vi snakker om, men det er den stabilitet, der lægger grunden for tingene.
Der er en række andre af den type organisationer, som har fuldstændig de samme problemer, som Samsø Energiakademi har, de bliver prist med jævne mellemrum, de blev det alle sammen under optakten til klimatopmødet og blev omtalt i officielle publikationer, men det løser jo ikke deres problem.
Men som sagt er vi ikke så begejstrede for midlertidige puljer, medmindre der er en helt særlig begrundelse for det, som der f.eks. var det for de græsrodsaktiviteter, der fik bevillinger lige op til klimatopmødet sidste år.