runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Liselott Blixt (DF), 2010-05-19:
Men vi kan også se, at danskerne tager det mere og mere til sig; det er ikke lige så tabubelagt at tale om døden, og man begynder efterhånden at få nogle ønsker til, hvordan man gerne vil herfra.
Vi er heldigvis individuelle; nogle vil gerne på hospice, mens andre gerne vil have lov til at dø i eget hjem, hvor de er omgivet af deres familie.
Heldigvis er der mange kommuner, der gør en formidabel indsats på området, og jeg ved, at der er mange, der får ros af de familier, der netop har en døende pårørende.
Men når jeg ser, at KL's formand kommer med den her udmelding, tænker jeg: Jamen er der kommuner, der begynder at synes, det er byrde – f.eks. når det gælder personale, økonomi?
Er det, fordi der mangler noget incitament for kommunerne til at have de døende og passe dem selv?
Bertel Haarder (V), 2010-05-19:
Jeg tror, hospiceområdet er et af de sidste områder, nogen vil spare på.
Jeg er en af de pårørende, som har sat utrolig pris på hospice, ikke bare som begreb, men også i et konkret tilfælde.
Og det er rigtigt, at vi er kommet ud af det tabubelagte, og det er også rigtigt, at man ikke mindst på de danske hospicer har udviklet en smertelindringspraksis, som er utrolig glædelig – det er et kæmpe fremskridt.
Så jeg hører til dem, der vil rose, og jeg tror ikke, det er det område, der først vil blive ramt af de mindre stramninger, som man nu desværre er nødt til at foretage for at betale visse regninger.
Liselott Blixt (DF), 2010-05-19:
Hvad er ministerens holdning til, at flere palliative patienter ønsker at dø hjemme i stedet for på hospitalet, men KL's formand for Social- og Sundhedsudvalget mener, at der mangler kompensation til kommunen på dette område?
Bertel Haarder (V), 2010-05-19:
Jeg vil helst ikke tage stilling til, hvad man vil beslutte i fremtiden.
Der er jo stadig væk meget små kommuner, som da heldigvis ikke har brug for et helt hospice til deres borgere, så mon ikke det i givet fald skulle være igennem et kommunalt samarbejde.
Men i øvrigt så forstår jeg udmærket de varme følelser, som spørgeren har over for området i almindelighed og hospicer i særdeleshed.
Liselott Blixt (DF), 2010-05-19:
Jeg vil til afslutning sige tak for ministerens svar.
I Sundhedsudvalget skal vi netop ud at se på nogle muligheder i andre lande, og det kunne jo være, at vi kunne få en dialog senere hen om, hvordan man gør i andre lande, og om vi kunne yde noget på området herhjemme.
Bertel Haarder (V), 2010-05-19:
Jeg takker for bemærkningen og har ikke noget at tilføje.
Troels Lund Poulsen (V), 2010-05-19:
Jeg synes, det er afgørende, at alle inddrivelser bliver foretaget, hvad enten det er kommunale inddrivelser, eller det er virksomhedsinddrivelser.
Det kan jeg selvfølgelig ikke være uenig med spørgeren i.
Når det så er sagt, vil jeg sige, at der selvfølgelig er brug for at tage nye initiativer.
Det har jeg også haft lejlighed til at sige til hr. Thomas Jensens kolleger her i Folketingssalen tidligere, og derfor er jeg helt overbevist om, at hr. Thomas Jensen ved, at jeg i løbet af kort tid vil komme med en handlingsplan, som tager endnu flere målrettede værktøjer i brug, så vi bliver bedre til at opkræve nogle af de skyldige beløb, som desværre endnu ikke er blevet betalt til de kommuner, som har store skyldige beløb ude hos borgerne.
Liselott Blixt (DF), 2010-05-19:
Jeg tror, ministeren misforstod, hvor jeg ville hen, for jeg var mere inde på kommunernes pleje af døende.
Jeg ved godt, at jeg havde et andet spørgsmål, hvor det mere var hospice, det drejede sig om.
Men her er det, når det er kommunen, der passer deres terminale patienter selv.
Der kunne jeg også godt tænke mig at høre ministeren svare på, om ministeren kunne se for sig, at kommunerne i fremtiden tog hospiceopgaven nærmere til sig.
Nu har vi fået færre kommuner, så det kunne jo være en del af fremtiden, at man gik ind og kiggede på, om det eventuelt skulle være en kommune, der skulle tage sig af hospiceopgaven, og der eventuelt skulle være hospicepladser i hver kommune, eftersom vi ikke har så mange nu, som vi havde tidligere.
Bertel Haarder (V), 2010-05-19:
Regeringen har alt i alt lagt op til nulvækst i den offentlige sektor, men på den måde, at der især spares i staten, og at pengene gives til især sundhed, men også til svage grupper og til uddannelse.
Det er det, vi lægger op til, altså uændret personale alt i alt, men mindre personale i staten og mere personale i især regionerne.
Kommunerne skal også i et vist omfang bidrage – slet ikke så meget som staten, men i et vist omfang – og hvis de bebudede afskedigelser på Fyn skyldes, at man allerede nu træffer beslutninger, der får virkning fra den 1. januar, er det et led i, at man imødeser, at man skal spare i forbindelse med disse omfordelinger.
Hvis det skyldes, at man er kommet for højt op, at man tager toppen af en vækst, ja, så passer min formulering om, at det er et fortsat forbedret serviceniveau, bare på et lavere niveau.
Julie Skovsby (S), 2010-05-19:
Det, der bliver sagt, hænger jo ikke sammen.
At serviceniveauet kommer til at stige, bare lidt mindre, men at det kommer til at stige ude i kommunerne, hænger jo ikke sammen med, at det er nulvækst, der bliver gældende for næste år.
Ud af de 24 mia. kr. skal der nu findes 10 mia. kr. at flytte rundt på, hvoraf det altså er 4 mia. kr. ude i kommunerne.
Det er det, som ministeren kalder en lille del, som kommunerne skal bidrage med.
Det er det, som Finansministeriet har regnet ud betyder 8.000 kommunalt ansatte, og det er altså det, der på Fyn betyder, at 701 kommunalt ansatte vil blive fyret i bl.a. ældreplejen, og det kan være flere af de hjemmesygeplejersker, som den tidligere spørger var inde på.
Bertel Haarder (V), 2010-05-19:
Nu er der jo heldigvis også andre måder at spare på.
Nogle kommuner har langt færre ansatte i administrationen end andre.
Nogle har en langt mindre grad af sygefravær end andre.
Så målet er jo at opnå denne omfordeling af 10 mia. kr., og de 8.000 ansatte indgår i en omfordeling til fordel for sundhed, svage grupper og uddannelse.
Målet er at opnå denne omfordeling uden at gøre skade på servicen.
Jeg kan ikke garantere, at man ikke nogle steder er nødt til at reducere servicen.
Det kan jeg ikke garantere, men det vil jeg så holde op imod de kolossale forbedringer af servicen, der har været – især de allerseneste år.
Så hvis disse afskedigelser først træder i kraft den 1. januar 2011, er det et led i denne omflytning.
Hvis det er nogle, der træder i kraft allerede i år, tyder det på, at det er et led i, at man tager toppen af en vækst – en vækst, der var større, end man havde lov til ifølge aftalen.
Karen J. Klint (S), 2010-05-19:
Hvilke årsager ser ministeren til, at antal henviste børn til børnepsykiatrisk undersøgelse er steget fra 9.226 i 2007 til 12.836 i 2009?
Karen J. Klint (S), 2010-05-19:
Jeg kan ikke være uenig med ministeren i, at man nogle gange godt kan vælge andre løsninger, men det er jo svært at vælge en anden løsning til udredning af et barn, medmindre det netop er en psykologisk udredning eller det er en psykiatrisk udredning.
Jeg spørger, om ikke vi trænger til at få sådan en større sandhedsværdi frem, med hensyn til hvad årsagerne er til den stigningsgrad, der er.
Har vi en pædagogik i Danmark, der ikke kun identificerer børnenes problemer, men måske også en børnebarndom, som faktisk producerer, at børn bliver mere syge?
Så skal vi da røre ved de årsager og ikke kun diskutere, om deres problemer skal løses billigere.
Vi skal vel beskytte børnene mod at blive syge.
Bertel Haarder (V), 2010-05-19:
Sådan som fru Karen J. Klint her formulerer det, kan jeg kun være enig.
Jeg mener, at når regeringen mødes med kommunerne på et eller andet tidspunkt, forhåbentlig, og drøfter, hvordan vi kan få pengene til at nå sammen her, mens vi skal betale regningerne for finanskrisen, så bliver vi nødt til at stille skarpt på hele specialsektoren, hvor der er voldsomt stigende udgifter, og hvor man måske i nogle tilfælde kunne vælge løsninger, som er lige så gode, og som er billigere, og hvor man måske kunne finde frem til årsagerne og dermed måske også finde frem til forebyggende foranstaltninger, som fru Karen J. Klint jo antyder vi skulle.
Jeg kan kun være enig i det, sådan som hun formulerer det her.
Karen J. Klint (S), 2010-05-19:
Det kan jo være ret slående, at nogle og halvfems børn bliver passet i offentligt dagtilbud om dagen, før de kommer i skole.
Hvis man så opdager, at et vist antal børn, måske endda en stor procentdel af en årgang har psykiske problemer, når de kommer i skole, så kunne det jo godt være, at det, vi skulle prioritere i satspuljeforhandlingerne, er, hvordan vi får fat i børnene i tide, frem for at vente, til de kommer i skole.
Men jeg vil også godt spørge lidt ind netop til den økonomiske side af det her.
Nu var ministeren i sit svar lige før inde på kommunernes selvstyre.
Det er jeg jo enig i.
Men kommunerne har jo ikke haft helt frit valg, med hensyn til hvor mange penge de har i kassen.
Det er vel sådan set hårdt styret herindefra og ikke mindst fra regeringen og lige i disse dage også med begrebet nulvækst.
Tak for svaret.
Så vil jeg nok også i respekt for, at vi jo har en minister, der har to kasketter på, sige, at mit næste spørgsmål altså både er til indenrigsministeren og til sundhedsministeren, ikke kun til sundhedsministeren.
Men når vi så ser på det sidste her og vi hører de kontinuerlige indberetninger fra kommunerne om, at der er en slunken kasse de fleste steder, kan det så frygtes, at der for nogle af de børn, der henvises, faktisk er en økonomisk bevæggrund til, at hvis kommunen ikke selv har ressourcer til at lave nogle børneundersøgelser på PPR-kontorerne i skolerne, kan man godt sådan blive fristet lidt over evne til at henvise barnet til en regional undersøgelse, der jo i princippet er gratis for kommunen?
Er det noget, som ministeren har hørt om før?
Troels Lund Poulsen (V), 2010-05-19:
Jeg er jo af den opfattelse, at SKAT's medarbejdere gør en rigtig god indsats, i modsætning til nogle socialdemokratiske folketingsmedlemmer, som ikke mener, at SKAT gør det særlig godt.
Der har jeg den holdning, at jeg faktisk synes, at SKAT gør det rigtig godt.
Vi har nogle dygtige medarbejdere.
Vi har lavet en ny struktur.
Vi har centraliseret.
Men jeg synes også, at man bliver nødt til at tage afsæt i den virkelighed, der findes uden for Christiansborg, nemlig ude i det danske samfund, og at den finansielle krise desværre også har haft en betydning for personers betalingsevne.
Det tager jeg også hensyn til som skatteminister.
Men når det er sagt, skal man selvfølgelig også være sikker på, når der kommer mere gang i kedlerne i samfundet, at vi så får de penge ind, som folk skylder til enten kommunerne eller til samfundskassen.
Thomas Jensen (S), 2010-05-19:
Det, jeg hører her, er jo, at ministeren siger, at SKAT's medarbejdere er rigtig dygtige.
Det er jeg sikker på at de også er, men problemet hos SKAT er jo, at der er færre af de dygtige medarbejdere, fordi ministeren selv har været med til at fyre rigtig mange af dem.
Der er 1.000 færre ansatte i SKAT i år, end der var, da den her ordning blev sat i værk.
På den måde er der færre til at drive de her skatter ind.
Med andre ord har ministeren et ansvar for, at de dygtige medarbejdere, der kunne have været i SKAT, ikke er der længere.
På den måde står vi så i dag med ministerens ansvar og har en dårligere inddrivelse af restancer, og vi har med den centralisering, der er sket, et endnu dårligere socialt fokus på, hvor det er, man kan inddrive penge her og nu, eller hvor det er, man kan lave en afbetalingsordning over nogle år.
Troels Lund Poulsen (V), 2010-05-19:
Det, der står tilbage, er sådan set, at hr. Thomas Jensen, som bryster sig af at være meget socialt ansvarlig, ingen social ansvarlighed har.
Det gør jeg.
Jeg synes ikke, man kommer uden om, at den finansielle krise har haft en betydning.
Yildiz Akdogan (S), 2010-05-19:
Vil ministeren lade sig inspirere af den norske model »Slettmeg« omkring netsikkerhed, så krænkelser og mobning på nettet, bl.a. blandt unge mennesker, minimeres?
Thomas Jensen (S), 2010-05-19:
Nu er det sådan, at når man centraliserer, som Venstre jo har gjort her, den inddrivelse ved at tage den fra kommunerne og lægge den over til SKAT, så fjerner man jo også det lokalkendskab, der er ude i kommunerne.
Vi har f.eks. set det i Region Midtjylland og hørt forskellige borgmester derude fortælle, at dengang man selv havde ansvaret for den her inddrivelse, vidste man sådan cirka, hvem der havde hvor mange penge, og hvem der lige havde mistet jobbet, og man kunne gå ind at lave en god afdragsordning med den enkelte.
Jeg synes, det er sundt for det lokale demokrati, at man har nogle folk, der er ansat til at inddrive de her penge, og som har en social forståelse for folks situation, og det er det, vi har smidt ud med badevandet ved at lave den her centralisering.
Det, Venstre har gjort her, er måske at få en faglighed på nogle områder ved at lave den omlægning af SKAT, men man har så sandelig også mistet det der bankende bløde hjerte, der kan være ude i kommunerne, hvor de kan lave nogle holdbare løsninger, der er socialt afbalancerede, og sikre, at de kommunale restancer efterhånden kommer ind.
Derfor vil jeg sige, når ministeren ikke selv vil svare på det, at jeg faktisk synes, det her er en fiasko.
Det her er ikke nogen succes, fordi man både har mistet inddrivelsen af restancer og det forgrenede net, man havde ude i kommunerne, hvor der var vist en social ansvarlighed og et hjerte over for de folk, der var kommet i betalingsproblemer.
Charlotte Sahl-Madsen (KF), 2010-05-19:
Information og rådgivning er helt centralt, hvis vi ønsker at minimere krænkelser og mobning på nettet; det kunne f.eks. være råd om, hvordan man bedst beskytter sine private oplysninger, når man nu er på nettet.
Videnskabsministeriet gør løbende en stor indsats for at give danskerne information om, hvordan man beskytter sig på nettet.
Den information suppleres af Datatilsynet.
På IT- og Telestyrelsens hjemmeside er der et større tema for borgere om sikkerhed, ligesom der årligt gennemføres »netsikker nu!«-kampagnen.
Datatilsynet vejleder dagligt borgere, herunder også borgere, som føler sig krænket, men det er naturligvis svært helt at forhindre, at unge kommer ud for krænkelser og mobning på nettet af andre.
Formålet med den norske hjemmeside er at rådgive borgere om, hvilke muligheder de har, når skaden er sket.
Både Datatilsynet og IT- og Telestyrelsen informerer på deres respektive hjemmesider borgerne om beskyttelse af privatlivet på nettet, og det er altså mere en forebyggende og vejledende indsats.
IT- og Telestyrelsens information og vejledning har primært fokus på at sikre, at borgerne kan minimere risikoen for at blive krænket på nettet, f.eks. ved at passe på med at publicere private oplysninger og billeder på nettet.
Datatilsynets råd og vejledning har primært fokus på, hvordan borgerne skal håndtere krænkelser, når skaden er sket.
Yildiz Akdogan (S), 2010-05-19:
Tak for ministerens besvarelse.
Jeg deler ministerens holdning til, at det her er et relevant område, og at vi i hvert fald bør gøre et eller andet ved det.
Spørgsmålet er, hvad det er for nogle redskaber, vi skal bruge.
Jeg må indrømme, at når jeg ser på statistikkerne på området, er der nogle advarselslamper, der burde blinke, for ifølge et ritzautelegram fra den 12. maj er det sådan, at 52 pct. af unge danske teenagere kender til mobning på nettet, og 40 pct. af de adspurgte danske teenagere har oplevet at blive mobbet på mobilen, som jo også er en måde at kommunikere med hinanden på.
Så det viser altså, at vi har at gøre med nogle tal, der er ret relevante at forholde sig til.
Det samme kender vi også til i forbindelse med sociale netværk som Facebook og andre hjemmesider som Arto, hvor de unge færdes, og hvor man godt kan finde informationer, som måske ikke er helt sande.
Man kan også finde nogle billeder på Facebook, som man måske ikke synes er det, man har lyst til at blive profileret på.
Så der foregår nogle ting, og jeg er enig i, at der skal forebygges.
Men når skaden er sket, bør der også handles, og her er spørgsmålet, hvordan vi skal gøre det.
Red Barnets projektkoordinator, Jon K. Lange, siger faktisk, at mobningens omfang er alarmerende, og det er ikke bare på nettet, men også via mobilen, som de unge jo er storforbrugere af.
Jeg vil så som sagt sige, at når skaden er sket, bør der også være den rigtige hjælpende hånd til de her unge mennesker, men den tilbyder vi ikke herhjemme p.t.
Det kan godt være, at ministeren mener, at vi har Datatilsynet og IT- og Telestyrelsens hjemmeside, men det er langtfra nok.
Så jeg vil egentlig høre, om ministeren ikke synes, at det er på tide, at vi lader os inspirere af den gode idé, som vores brødre oppe i Norge har fundet på, med netop en hjemmeside, som henvender sig direkte til de unge, hvor man kan gå ind og få råd om og vejledning til, hvordan man f.eks. kan slette et billede, eller hvordan man kan henvende sig til den pågældende person, som har lagt forskellige ukorrekte informationer ud, så de kan blive fjernet.
Charlotte Sahl-Madsen (KF), 2010-05-19:
Det er godt at høre, at vi deler opfattelsen af, at det her er et vigtigt emne at forholde sig til.
Det mener jeg nu også at både Videnskabsministeriet, herunder IT- og Telestyrelsen, og Datatilsynet gør.
Men jeg mener ikke, det er nødvendigt at etablere en ny hjemmeside om dette emne alene.
Hvis vi, hver gang vi stødte på et nyt emne, skulle etablere en ny hjemmeside, er jeg simpelt hen bange for, at det ville blive frygtelig uoverskueligt for forbrugerne, og jeg synes, at de informationer, der efterlyses fra spørgeren, og jeg er enig i behovet, altså allerede er tilgængelige på Datatilsynets og IT- og Telestyrelsens hjemmesider.
Som sagt kan man få både råd og vejledning, forud for at man måtte placere private informationer på hjemmesider, men hvis skaden er sket, er der også vejledning om, hvad man så gør.
Jeg synes, det er vigtigt at sikre, at der er en meget stor sammenhæng mellem de to hjemmesider, og det er faktisk sket.
Yildiz Akdogan (S), 2010-05-19:
Jamen jeg deler slet ikke ministerens opfattelse, og jeg vil gerne illustrere det med nogle eksempler.
Hvis man nu er en 15-årig Anna, som har opdaget, at der er et uønsket billede af hende på Facebook, og gerne vil fjerne det, hvad gør man så?
Man kan gå ind på IT- og Telestyrelsens hjemmeside, så skal man klikke ind på det, der hedder sikkerhed, så skal man under sikkerhed klikke på det, der hedder digital sikkerhed, så man finde det, der hedder børn plus sikkerhed, og under børn og sikkerhed skal man gå ind og klikke på det, der hedder webetik for børn, og under webetik for børn står der ingen steder, hvad man skal gøre, hvor man kan henvende sig, om man eventuelt kan ringe til nogen.
Det står der ikke nogen steder.
Det samme kan jeg sige i forhold til Datatilsynet.
Igen: 15-årige Anna vil gerne fjerne et billede.
Her er det heller ikke nogen kontaktinfo eller noget som helst, og det kan da ikke passe, at det er de samme informationer og den samme vejledning og rådgivning, som ministeren mener det her er.
Når man ser på den norske hjemmeside, er det en meget enkel og overskuelig side med personer, informationer, kontakt, en chathjemmeside og en e-mail-adresse.
Synes ministeren ikke, det er meget bedre?
Tak for det.
Spørgsmålet lyder: Vil ministeren lade sig inspirere af den norske model »Slettmeg« omkring netsikkerhed, så krænkelser og mobning på nettet, bl.a. blandt unge mennesker, minimeres?
Troels Lund Poulsen (V), 2010-05-19:
Det er jo helt tydeligt, at hr. Thomas Jensen kommer fra Silkeborg, og jeg har også besøgt Silkeborg.
Hvorvidt det er en kanotur ud i sivene, det må jo være hr. Thomas Jensens egen vurdering.
Jeg kan sådan set bare sige: Ja, det, at vi nu har lavet kommunalreformen med de meget omfattende omlægninger af samfundet, har været en stor succes.
Der er vel ikke nogen tvivl om, at der altid kan være begyndervanskeligheder, når man overflytter opgaver fra én myndighed til en anden.
Jeg har haft lejlighed til at være miljøminister.
Der har der bestemt også været udfordringer med nogle amtslige opgaver, der er gået til kommunale myndigheder, hvor der også har været brug for, at man ikke alene blev bedre til at løse opgaverne, men at man også brugte nogle nye redskaber.
Hvorvidt jeg synes, det har været en succes?
Ja, det synes jeg, fordi vi har fået langt større faglighed.
Det må jeg jo så sige hr. Thomas Jensen godt kan stå og trække på smilebåndet ad; det må være op til hr. Thomas Jensen selv.
Men jeg synes, det er en succes.
Jeg vedkender mig så også, at vi har en udfordring, bl.a. på grund af at vi har haft en meget stor finansiel krise.
Jeg kan så konstatere, at der ikke er et særlig stort socialt medansvar fra Socialdemokratiet.
Der mener man åbenbart, at man ikke skal tage hensyn til de ulykkelige situationer, der er for nogle mennesker, nemlig når de er i en situation, hvor de ikke har betalingsevne.
Det er jeg villig til også at tage hensyn til i det samlede restancebillede.
Thomas Jensen (S), 2010-05-19:
Dels står Danmark i en økonomisk krise, dels står de danske kommuner jo over for en kæmpe, kæmpe sparerunde.
Tag f.eks. min egen hjemkommune, Silkeborg Kommune, hvor man lige nu diskuterer, hvor der skal skæres.
Samlet set
skal der allerede i år skæres 250 mio. kr.
Læg dertil de yderligere besparelser, som er en konsekvens af det, regeringen melder ud i disse dage.
Vi kommer nok op på en besparelse over de næste par år på yderligere 164 mio. kr.
Vi kommer altså op på over 400 mio. kr. for en kommune af Silkeborgs størrelse.
Derfor handler det jo om at se på, hvordan man kan få nogle hurtige penge i kassen, og når vi kaster et blik på det, som skatteministeren har ansvaret for, nemlig inddrivelse af de kommunale restancer, kan vi se, at Silkeborg Kommune har 97,5 mio. kr. til gode.
Det ville jo hjælpe gevaldigt på et kommunalt budget at få de her penge indkrævet, sådan at kommunen kunne komme til at lave velfærd for dem.
Nu siger ministeren så, at det her skyldes den økonomiske krise.
Ja, det er der selvfølgelig helt sikkert en del af problemet der skyldes, men hvis man ser på statistikken, som ministeren jo selv har lagt frem, kan man se, at den økonomiske krise jo ikke satte ind sådan lige med det samme, da SKAT fik den her opgave.
Det var sådan, at SKAT fik opgaven i 2005, og allerede det første år steg restancerne jo ganske betragteligt.
Altså med andre ord: Før den økonomiske krise satte ind, havde SKAT utrolig svært ved at inddrive de her restancer for kommunerne.
Så den der med, at det kun skyldes den økonomiske krise, køber jeg ikke helt.
Der er nemlig blevet fyret 1.000 medarbejdere i SKAT siden 2007, og det er jo klart, at når man fyrer gode ansatte, der kunne forestå den her opgave, begynder det også at blive sværere at inddrive pengene.
Så mit spørgsmål til ministeren er: Indgår der i ministerens plan for at inddrive de her penge nyansættelser til at varetage opgaven?