Merete Riisager (LA), 2013-05-28:
Med nærværende beslutningsforslag ønsker vi fra Liberal Alliances side at pålægge regeringen inden udgangen af 2013 at fremsætte et lovforslag, der ændrer straffelovens bestemmelser om rufferi og alfonseri, så ansatte i service- og sikkerhedsfunktioner, der hjælper og beskytter frivillige sexarbejdere, ikke omfattes af bestemmelserne som anbefalet af Straffelovrådet.
Prostitution er ikke noget, der går væk.
Det er en aktivitet, vi kan finde i ethvert samfund på et hvilket som helst tidspunkt.
Politik om prostitution bør derfor ikke handle om at fjerne prostitution; det må handle om at skabe de bedst mulige rammer for de, der vælger at sælge sex.
Der skal være plads til at træffe valg i et frit samfund, også valg, som nogle af os ikke måtte forstå eller bifalde.
Prostitution har man kendt lige så længe, som der har været beretninger om mennesker.
Hvordan vi har behandlet salg af sex, hvor udbredt det har været, og hvilke muligheder der har været for at leve et godt liv som prostitueret, har derimod været helt forskellige igennem historien.
I perioder har man forfulgt kvinder og mænd, der solgte sex, straffet dem fysisk og holdt dem uden for det etablerede samfund.
I andre perioder har salg af sex været mere accepteret og har fundet sted under mere fredelige vilkår.
Set ud fra vores synspunkt i Liberal Alliance er spørgsmålet ikke, hvordan vi bekæmper mennesker i prostitution.
Regeringen har besluttet ikke at gøre sexkøb strafbart, og det er glædeligt.
Straffelovrådets betænkning nr. 1534 om seksualforbrydelser viser netop, at en yderligere kriminalisering af køb af sex ikke vil hjælpe de beskæftigede i branchen, men derimod gøre arbejdsforholdene sværere og mere risikable.
Regeringen har dog valgt ikke at følge Straffelovrådets anbefalinger om en revision af bestemmelserne om ikkeerhvervsmæssig mellemmandsvirksomhed vedrørende andres prostitution, der ikke indebærer, at mellemmanden driver virksomhed med eller i øvrigt udnytter andres prostitution.
Det er ærgerligt, for hvorfor mistænkeliggøre mennesker, der udfører lovlige handlinger inden for branchen?
Der findes derfor i dag en gråzone for mellemmandsvirksomhed vedrørende andres prostitution, hvor personer, der ikke har haft til hensigt at udnytte eller skade prostituerede, risikerer at blive tiltalt og dømt eller i hvert fald leve med usikkerheden om, hvorvidt det kan finde sted, og det er ikke rimeligt.
Denne usikre status betyder, at de prostituerede har ringe mulighed for at beskytte sig selv i tilfælde af trusler, afpresning eller overfald.
Frygten for, at de selv eller deres ansatte bliver anklaget for mellemmandsvirksomhed, kan betyde, at de afholder sig fra at gå til politiet.
Spørger man kvinder i erhvervet, og det har vi gjort, bliver dette problem ofte fremhævet.
Det bør vi anstændigvis agere på, og vi mener, at der bør ske en modernisering af straffelovens bestemmelser om mellemmandsvirksomhed vedrørende andres prostitution.
Formålet med moderniseringen er at skelne mellem personer, der har haft til forsæt at skade og udnytte de prostituerede, og personer, der indgår i et egentligt samarbejde med de prostituerede alene med den hensigt at udføre service og sikkerhedsfremmende funktioner.
Vi må som folkevalgte have øje for borgerne, uanset hvor de finder deres lovlige beskæftigelse.