Kristian Jensen (V), 2015-10-20:
Ja, det tror jeg godt jeg kan holde mig inden for; jeg kan i hvert fald gøre et forsøg.
Allerførst tusind tak for de mange bemærkninger, der har været til redegørelserne.
Jeg synes, at den store interesse, der har været, vidner om den betydning, samarbejdet har, både i Arktis, men også i Østersøregionen.
Det synes jeg er positivt, og det vil vi bygge videre på.
Hvis jeg lige først skal knytte nogle ord til Østersøregionen, vil jeg sige, at det jo er et meget vidtforgrenet arbejde.
Der er heller ingen tvivl om, at det arbejde, der foregår i øjeblikket, bærer præg af det faktum, at der er konflikter med et af de meget markante lande, nemlig Rusland, på en lang række andre områder.
Derfor har arbejdet i Østersørådet ligesom haft behov for at blive genstartet, i forhold til hvad det er for en rolle, det skal have set i lyset af det, og det ved jeg at det polske formandskab har intentioner om.
De har netop lagt op til en uformel drøftelse af, hvordan Østersørådet skal spille en rolle fremadrettet, og sigtet er at afklare: Hvad er mulighederne?
Hvordan kan vi få Østersørådet til igen at få den betydning, det har haft?
Jeg synes jo, det ville være meget positivt, hvis Østersørådet kunne få mere indhold, mere substans og en større betydning.
Fra en position, hvor Danmark jo var en af initiativtagerne til Østersørådet, og hvor vi havde en helt særlig placering i de baltiske lande, så er det i hvert fald sådan, at vi erhvervsmæssigt i øjeblikket ikke har den samme høje placering i de baltiske lande.
Til gengæld må jeg sige, at de kommentarer, der har været, er noget uforståelige for mig, og nu kan jeg desværre ikke sige det direkte, for man er tilsyneladende ikke længere til stede, men så var der i hvert fald de kommentarer, der alligevel kom fra hr. Holger K. Nielsen og hr. Martin Lidegaard om, at vi manglede en Baltikumstrategi.
Jeg synes netop, at det, man har kunnet se, har været, at vi har benyttet det danske formandskab for det nordisk-baltiske ministersamarbejde – det, der kaldes NB8 – til at sætte nogle relevante spørgsmål om energisamarbejde og politisk samarbejde på dagsordenen.
Og i den situation, hvor de i det ene af de baltiske lande, nemlig Estland, oplevede, at en af deres grænseofficerer, Kohver, ulovligt blev kidnappet fra estisk grund og taget ind til Rusland og ulovligt blev dømt som spion i Rusland, var Danmark et af de ledende lande til at lægge et internationalt pres på Rusland for at få ham frigivet igen, og vi har efterfølgende fået stor anerkendelse af Estland for den indsats, som Danmark specifikt har gjort i den her sag.
Så jeg forstår ikke de tanker eller de kommentarer, der har været, om, at man ligesom manglede en Baltikumprofil.
I forhold til Arktis har der været flere, der ligesom har sagt, at det jo er sådan, at vi kigger lidt tilbage på, hvad der er sket, og at vi mangler noget, der peger fremad.
Jeg vil bare sige – og det er et citat – at redegørelsen har til formål »at orientere om fremgangen i det konkrete arbejde i Arktis«.
Og nu kunne det her jo godt være et citat fra redegørelse nr. 3 i 2015, men det var faktisk et citat fra redegørelse nr. 3 i 2014, afgivet af hr. Martin Lidegaard, som så i øvrigt er kopieret igen i redegørelsen her i 2015.
Så redegørelsen er altså mere tilbageskuende og gående på, hvad det er for konkrete initiativer, der er taget.
Så er det rigtigt, som nogle efterlyser, at vi har brug for en strategi fremadrettet.
Der er det sådan, at den arktiske strategi, som Danmark har, ligger fra 2011 til 2020, og det er jo en lang periode.
Derfor kan jeg godt forstå, at der en gang imellem er brug for lige at stoppe op, og det sker faktisk i år.
For der laves nu en midtvejsevaluering, hvor vi kigger på, hvad det er for nogle initiativer, vi har brug for at justere, hvad det er, vi har brug for at få mere fokus på, og hvor det måske er, at tiden er løbet fra nogle af de prioriteter, som vi havde.
Arktis er et særlig vigtigt område for Danmark og for det danske kongerige.
Kongeriget er en arktisk kyststat med stor indflydelse på udviklingen og også med store interesser.
Rigsfællesskabet arbejder i min optik tæt sammen om Arktis, for det er, når vi står sammen, og når vi taler med én stemme, at vi står stærkest.
Vi kan som en udenrigspolitisk aktør og som kongerige bidrage til at sætte globalt fokus på Arktis, og det gør vi i de mange politiske fora, hvor man drøfter Arktis.
For det, der er rigtig interessant nu, er, at Arktis drøftes i så mange forskellige fora: i Nordisk Råd, Arktisk Råd, FN og EU.
Der er rigtig stor fokus på Arktis, og det betyder også, at vi bliver nødt til at arbejde sammen om at skabe de optimale rammer for udvikling i regionen.
Det gælder om at nedbryde barrierer, og det gælder om at skabe rammer, og det er så også lidt i forhold til det, der blev efterspurgt af hr. Carsten Bach, nemlig hvad det er, der skal ske for at skabe arbejdspladser.
Der vil jeg bare henvise til siderne 11 og 12 i redegørelsen, som jo netop lægger op til at tage investeringsmæssige initiativer og sørge for, at der bliver lavet et samarbejde, f.eks. mellem VisitDenmark og Visit Greenland.
Spørgsmålet om at lave handel er jo et spørgsmål, der ligger hos Grønland, som de har hjemtaget som en selvstændig opgave, men hvor de jo – og det har jeg selv haft en drøftelse med min kollega Vittus Qujaukitsoq om – selvfølgelig kan bruge de danske ambassader verden over til at lave grønlandske handelsfremstød, fordi kongerigets ambassader netop er ambassader for hele kongeriget.
Der har noget af det, som flere har været inde på, også været: Hvad kan vi gøre for at sikre, at den vej fremad, man har valgt i forbindelse med kontinentalsoklen, altså Ilulissaterklæringen, bevarer man sådan fællesskabet om?
For de skal holdes fast på de aftaler, de har indgået.
De skal holdes fast på, at de skal have en positiv rolle at spille i Arktis.
De skal holdes fast på, at vi altså har nogle fælles opgaver, som skal løses, hvor vi ikke kan løse opgaven godt nok, hvis ikke Rusland også er til stede, og derfor er det, at jeg har åbnet op for at samarbejde med Rusland, og det var i øvrigt noget, som der blev taget positivt imod på det møde, der var mellem de nordiske og baltiske lande her i København i september måned.
Nu er det USA, der har formandskabet for Arktisk Råd, og det er vi glade for, for vi arbejder tæt sammen med det amerikanske formandskab.
Og under præsident Obama har der været et stort fokus på klimaforandringerne som optakt til COP 21-forhandlingerne i Paris.
Vi har også haft fokus på uddannelses- og forskningsområdet.
I de seneste år har der været fokus på at skabe bedre rammer og at få øget dialog mellem de relevante forskningsinstitutioner i rigsfællesskabet.
Forskning i de arktiske områder er jo en gang imellem både dyrt og besværligt, og derfor skal vi fortsat styrke samarbejdet på tværs af danske institutioner og inden for rigsfællesskabet for at kunne optimere udnyttelsen af de forskningsresultater, der er.
Det gælder både forskningsmidler, det gælder forskningslogistik, og det gælder forskningsinfrastruktur.
Det er allerede blevet sagt, at vi har indleveret den videnskabelige dokumentation for den femte delsubmission, der vedrører kontinentalsoklen nord for Grønland, til FN's Kommission for Kontinentalsoklens Grænser, og det er en lang titel, men det er en endnu længere proces.
For vi er ikke de eneste.
Der har lige været valg i Canada i går, og der kommer en ny regering.
De skal finde ud af, om de også vil indlevere deres submission til FN, og så skal man i FN's komité finde ud af, hvordan man vurderer de forskellige indleverede krav, der er, og det kan tage rigtig lang tid.
Også derfor er det væsentligt, at vi holder fast i en dialog med Rusland, for at sikre, at vi er klar til at kunne tage en politisk dialog med dem på et senere tidspunkt.
Endelig vil jeg bare fremhæve polarkoden i forhold til IMO, altså det regelsæt, der
er for sejlads i polarområderne
Det træder i kraft i 2017, og der er underskriften af erklæringen om fremtidigt fiskeri i højsødelen i Det Arktiske Ocean.
Det er eksempler på internationalt samarbejde, der muliggør, at vi kommer rigtig godt af sted, netop når vi arbejder sammen.
Derudover har jeg et par enkelte kommentarer.
Danmark spiller aktivt ind i EU's udvikling af en ny arktisk strategi, og det gør vi i dialog med og i fællesskab med de andre dele af kongeriget.
Vi har en særlig placering her, for vi er både en arktisk kyststat, vi med er i Arktisk Råd, og vi er med i EU.
Og derfor har Danmark en særlig rolle i forbindelse med at spille aktivt ind på området.
I forhold til spørgsmålet om, hvorvidt vi kan gøre mere for at arbejde sammen, tror jeg altid, at vi kan gøre mere, at vi kan arbejde sammen.
Jeg synes faktisk, at der bare i den korte tid, den nye regering har siddet, har været en lang række initiativer, herunder besøg i Grønland og fælles rejser med den grønlandske regering og dialog i øvrigt, der har gjort, at vi starter rigtig godt ud i forhold til at arbejde tæt sammen.
Nu glæder vi os til at starte samarbejdet med den nye færøske regering.
Jeg kan ikke påstå, at jeg har haft voldsomt mange ledige stunder til at have en dialog med min færøske kollega, men jeg glæder mig til samarbejdet.
Jeg synes jo, at der er en klar interesse i at deltage aktivt i de internationale debatter, og det glæder jeg mig over.