runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-11-20:
Jeg vil gerne sige, at jeg har lyttet til hr. Bjarne Laustsens betragtninger, men af alle de redskaber, vi bruger i beskæftigelsespolitikken, er ansættelse med løntilskud det bedste virkemiddel, vi har.
Man kan ligesom spørge: Hvilke effekter har det, vi laver?
Den bedste effekt har lige præcis løntilskud hos private arbejdsgivere, den næstbedste effekt har løntilskud hos offentlige arbejdsgivere, og den tredjebedste effekt har uddannelse.
Derfor ville det da være tosset ikke at benytte sig af det her redskab.
Jeg tror, at den gennemsnitlige periode, man er i løntilskudsjob, er 4 måneder.
Det betyder, at der er nogle, der er i løntilskudsjob en meget kort periode, og det er da alle tiders incitament, hvis man kan give løntilskud til nogle grupper i en kort periode og de så fortsætter i ansættelse.
Jeg vil også godt sige, at når man er i løntilskudsjob, er man jo ordinært ansat i virksomheden, så det er jo ikke, som når man er i praktik på sin ydelse, eller hvad det er.
Når man er i løntilskudsjob, er man ordinært ansat - det er da en kanon ordning.
Bjarne Laustsen (S), 2008-11-20:
Ja, men det er jo stadig væk sådan, at vi selv har lov til at lægge til i Danmark.
Sådan forstår jeg vores ordning, og jeg vil gerne have, at ministeren svarer på, om ikke det er muligt at gøre det, hvis vi synes, det er klogt, eller om systemet forhindrer det.
Så er der det dér spørgsmål, som der stadig væk er fokus på - i en situation, hvor vi, som ministeren plejer at sige, har historisk lave arbejdsløshedstal - nemlig om ikke det er rimeligt, at virksomhederne, når de skal bruge arbejdskraft, betaler ved kasse et, havde jeg nær sagt, og at det er ekstraordinære situationer, når man går ind og bruger løntilskudssystemet.
Til sidst vil jeg sige, at der er den urimelighed i det, at der er nogle, der bruger af dagpengeperioden, og andre, der ikke gør, og jeg har aldrig kunnet få en fornuftig forklaring på, hvorfor der er den forskel.
Det vil jeg bede om at vi kigger lidt nærmere på under udvalgsarbejdet, hvis ikke vi kan få en forklaring her i dag.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-11-20:
Altså, jeg vil godt lige svare på det der spørgsmål, som hr. Bjarne Laustsen rejser, om, hvorfor det lige er private løntilskud, det her omhandler.
Derfor er der ikke foreslået ændringer i reglerne om ansættelse med løntilskud hos offentlige arbejdsgivere.
Det er altså en meget enkel forklaring, nemlig at EU-forordningen handler om løntilskud hos private arbejdsgivere.
Bjarne Laustsen (S), 2008-11-20:
Jeg har hørt en hel masse spørgsmål her under førstebehandlingen, bl.a. hvorfor der ikke er ligestilling mellem offentlige og private arbejdsgivere, hvorfor man ikke har taget nogle af de folk med, som organisationerne har nævnt også kunne være omfattet af en tidlig indsats.
Det må vi så vente med, hvis ikke ministeren vil svare på det nu.
Men jeg vil godt i den her forbindelse spørge om det misbrug, der har været af løntilskudsordningen.
Vi må være enige om, at den er et ekstraordinært redskab.
Det bedste må vel stadig væk være, at folk hurtigst muligt kommer i arbejde, i ordinær beskæftigelse, uden brug af løntilskud.
Det er et ekstraordinært redskab.
Vi har set en række eksempler, hvor firmaer excellerer i løntilskudspersoner.
Vi har endda også set, at systemet er gået hen og har vekslet om; efter at man selv havde fundet et job, gik arbejdsformidlingen ind og lavede det ordinære job om til et løntilskudsjob, og det er jo helt urimeligt.
Derfor er der stadig væk behov for, at man kigger på, at der ikke sker misbrug af løntilskudsordningen.
Så synes jeg stadig væk, at der er grund til at minde om, at det ikke er rimeligt, at der er nogle, der bruger af dagpengeperioden, og andre, der slipper, alt afhængigt af, hvilken funktion man har.
Der vil jeg selvfølgelig gerne annoncere, at vi bør have en udtømmende liste over, hvilke job der er, og så kan vi jo sætte os ned og lave den sammenligning og se, om der er rimelighed i det.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-11-20:
Jeg vil gerne takke for behandlingen af lovforslaget her i Folketinget i dag.
Det glæder mig, at der helt overvejende er enighed om, at vi tilpasser løntilskudsordningen, så den er i overensstemmelse med EU’s krav i fritagelsesforordningen.
Hr. Eigil Andersen rejste et spørgsmål, og til det vil jeg sige, at lovforslaget alene ændrer i reglerne om ansættelse med løntilskud hos private arbejdsgivere i det, vi kalder den almindelige løntilskudsordning.
Det ændrer ikke ved de særlige løntilskudsordninger, altså de særlige tilskudsordninger til henholdsvis personer over 55 år og langtidsledige kontant- og starthjælpsmodtagere.
Det er objektive ordninger, og det betyder, at man har ret til at aftale en ansættelse med løntilskud, hvis personerne og virksomhederne opfylder en række krav, og det betyder også, at ordningerne ikke strider imod EU’s krav om, at der ikke må gives statsstøtte til virksomhederne.
Med disse bemærkninger ser jeg frem til en hurtig behandling i Arbejdsmarkedsudvalget.
Morten Østergaard (RV), 2008-11-20:
I Det Radikale Venstre har vi det jo sådan, at vi synes, at EU er godt, og vi synes, at forenklinger er godt.
På den måde kan man sige, at der i det her lovforslag er ingredienserne til noget godt, og derfor er vi også positivt indstillet over for, at vi på baggrund af de nye muligheder med fritagelsesforordningen ændrer reglerne om private løntilskud, således at det bliver lettere at administrere, og så man hurtigere kan komme i gang med det.
Men når det er sagt, vil jeg sige, at der jo ikke er tale om nogen minimumsimplementering, for forordningen giver jo faktisk mulighed for at undtage visse grupper, som så endnu tidligere kunne komme ind under ordningen med private løntilskud.
Her synes vi, at selv om det er godt med forenklinger og det skaber en større overskuelighed, at der er grund til at sige, at det ikke nødvendigvis er godt at forsimple, hvis det betyder, at man frasiger sig nogle muligheder.
Selv om vi anerkender, som det også fremgår af notaterne, at det er beskedne målgrupper, så ved vi, at private løntilskud er et effektivt redskab i indsatsen for at få ledige i beskæftigelse.
Her kunne der være grund til, at man brugte det redskab også tidligere end de foreslåede 6 måneder over for nogle af de her grupper, som man altså kan undtage.
Her tænker vi ikke mindst på den store udfordring med overarbejdsløsheden blandt etniske mindretal, hvor der måske kunne være god logik i, at man bragte det ind i forslaget, at man undtog den gruppe - måske også seniorer for at kunne imødegå en eventuel stigende seniorarbejdsløshed, som dog på det seneste har været nedbragt.
Med de forbehold vil jeg sige, at vi selvfølgelig støtter lovforslaget, men undervejs vil overveje, om vi skal prøve at stille et ændringsforslag, der kunne føre til, at nogle af de grupper, man kan undtage fra kravet om 6 måneders forudgående ledighed, rent faktisk også bliver undtaget, når forordningen bliver implementeret.
Men samlet set
støtter vi forslaget.
Knud Kristensen (KF), 2008-11-20:
Sagt til hr. Bjarne Laustsen: Det er jo meget naturligt, at der bliver ansat en murerarbejdsmand i et murerfirma, men hvis hr. Bjarne Laustsen nu fortæller mig, at der er nogle urimeligheder med nogle, der går for lang tid på dagpenge osv., som ikke passer ind i systemet her, så vil jeg da give hr. Bjarne Laustsen ret i, at der virkelig er noget at kigge efter.
Om det er konservativ politik eller socialdemokratisk politik, ved jeg ikke.
Jeg er i hvert fald en af dem, der bakker hundrede procent op om, at vi skal have et homogent arbejdsmarked, hvor alle får et job, uanset hvilken kategori man arbejder inden for.
Bjarne Laustsen (S), 2008-11-20:
Der var jo ikke meget konservativ politik i den udmelding.
Det var nærmest socialdemokratisk, og det kan man jo ikke klage over.
Det er jo ganske fornuftigt, at man bruger nogle instrumenter, der virker, men at de så ikke også er konkurrenceforvridende.
Så vil jeg godt spørge hr. Knud Kristensen: Hvis man f.eks. ansætter en murerarbejdsmand, helt tilfældigvis i et murerfirma og i et løntilskudsjob, er det så rimeligt, at det tærer på arbejdsløshedsdagpengeperioden, hvorimod man, hvis det drejer sig om folk inden for de akademiske områder, f.eks. i universitetsverdenen, i årevis kan gå på løntilskudsjob, uden at det påvirker dagpengeperioden.
Er det rimeligt, at der er den forskel?
Knud Kristensen (KF), 2008-11-20:
Nu er jeg ikke klar over, hvor tit hr. Bjarne Laustsen har hørt, at jeg har brugt skåltaler og egentlig markedsført mig på området her.
Men det er ganske vist: På det danske arbejdsmarked går udviklingen så ekstremt hurtigt, at har man været uden for beskæftigelse på den enkelte arbejdsplads, så betyder det, at udviklingen og innovationen går så hurtigt, at alternativet så var, at man skulle omskoles, at man skulle have en opkvalificering.
Og på den måde her er der mulighed for at få det integreret på den enkelte arbejdsplads.
Jeg synes, at det er en ganske udmærket løsning for netop at tage hensyn til de ledige på arbejdsmarkedet.
Det giver i hvert fald en hurtigere igangsætning, ved at man har et system, som man har her.
Bjarne Laustsen (S), 2008-11-20:
Normalt hører vi jo skåltalerne om, at det går fantastisk godt, og at vi har historisk lave arbejdsløshedstal og sådan noget.
Under normale omstændigheder lytter man jo også til konservative folk, der siger, at vi ikke skal bruge offentlige kroner på at subsidiere bestemte brancher og erhverv osv.
Hvad er argumentationen for, at man i perioder, hvor der er meget høj beskæftigelse og meget lav arbejdsløshed, skal bruge løntilskudsjob i det hele taget?
Hvis det er sådan, at der er mangel på arbejdskraft og virksomhederne har nok at lave, var det så ikke bedre, at de betalte den løn, som man nu var blevet enig om i overenskomsten, i stedet for en hel masse udenomsting, som det her er?
Eller er der andre grunde til, at Det Konservative Folkeparti støtter den ordning?
Frank Aaen (EL), 2008-11-20:
Jeg vil bare komme med den enkelte bemærkning, at det godt kan være, at skatteministeren har den opfattelse, at det går vældig godt ude i kommunerne, og at det aldrig har været bedre.
Virkeligheden er jo bare, at man en lang række steder ikke kan sørge for ordentlig velfærd, og at man på en lang række områder har været nødt til at sætte brugerbetalingen i vejret.
Vi har fået en kollektiv trafik, som er under alvorlige beskæringer, og som er udsat for yderligere prisstigninger.
Det er jo virkeligheden ude omkring.
Så kan man diskutere alt, hvad man vil.
Men det er jo, fordi regeringen har prioriteret lavere budgetter - ikke at de er blevet lavere end sidste år, men der er færre penge - fordi man har prioriteret penge til skattelettelser i stedet for at prioritere flere penge til kommunerne.
Så enkelt er det jo.
Uanset hvad ministeren siger om, at det her ikke er noget nyt, er det altså sådan - og det kan vi også læse i lovforslaget - at vi andre skatteydere kommer til at betale for det skatteprovenu, der bliver tabt ved den her lovgivning, som er til fordel for aktieejerne.
Så kan man tale alt det, man vil - det er virkeligheden.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2008-11-20:
Vi synes i SF, at det er rigtig vigtigt, at man som almindelig borger kan være med til at gøre en forskel.
Og det kan vi faktisk bruge afgiftssystemet til at hjælpe borgerne med.
Men så vil det være bedre efter vores mening at sige: Lad os bruge afgifterne til at differentiere mellem de mest grønne og de mindst grønne - eller rettere sagt sorte produkter.
Det vil sige, at når jeg eller min nabo eller en anden går ind i en butik og vil købe en ny kaffemaskine eller en vaskemaskine eller en bil for den sags skyld, så kan man indrette afgiftssystemet sådan, at det klart er mere attraktivt at købe det produkt, der bruger mindst energi, eller at købe den bil, der kører længst på literen.
Det vil være en metode, hvor vi bruger afgiftssystemet, og hvor vi gør det lettere at være grøn forbruger.
Og det vil være noget, der giver effekt ude i den virkelige verden.
Jeg tvivler på, at Enhedslistens forslag giver en effekt; det er problemet.
Og det er sådan set derfor, vi forholder os lidt skeptisk til det og siger: Lad os gøre noget, der gør det enkelt og let at være grøn forbruger, så man faktisk gør en forskel.
For man kan gøre en ret stor forskel, hvis det er sådan, at det er så indlysende, når man går ind i butikken, at man selvfølgelig skal købe den kaffemaskine, der bruger meget mindre strøm i stedet for den anden, der står ved siden af, og at man faktisk kan se på prisen, at man også får en økonomisk fordel ud af det.
Kristian Jensen (V), 2008-11-20:
Altså, det hænger ganske enkelt ikke sammen.
Hr. Frank Aaen må også erkende, at budgetterne for næste år i landets kommuner er større, end de er for i år.
Selv hr. Frank Aaen må erkende, at når man tager budgetterne og lægger dem ved siden af hinanden, er driftsudgifterne, driftsrammen, for 2009 større end den, der er for 2008.
Selv når man korrigerer for den ændrede befolkningsmæssige sammensætning, vil der pr. borger være flere penge at bruge i 2009.
Det, der er sagen med lovforslaget her, er, at vi ikke udvider den fradragsret, borgerne har, men vi fremrykker tidspunktet for, hvornår de kan få den.
Og ja, det giver så et rentetab, som staten bærer.
Kim Mortensen (S), 2008-11-20:
Nu er aftalen om CO2-afgift ikke en del af den energiaftale, der er lavet lige her, men som skatteministeren fortalte, er det en ordning, der stammer fra starten af 1990’erne, hvor andelen af vedvarende energi i energiforsyningen var noget mindre, end den er i dag.
Jeg tror, at man skal starte med at erkende, at CO2-afgift er en skat på elektricitet og en skat, der pålægges forbrugerne for at bruge elektricitet.
Det har selvfølgelig en adfærdsregulerende virkning, at det bliver dyrere at bruge elektricitet.
Jeg tror, at Enhedslistens forslag, som det ligger her, vil føre meget bureaukrati med sig, hvis man skal ud og regulere hos den enkelte forbruger, hvor meget af den strøm, der kommer ud af stikkontakten, der er fra vindmøller, og hvor meget der er fra kul, og hvor meget der er fra atomkraft.
Det, som ordningen nu er endt med, er jo, at det før hed CO2-tiøren, men nu hedder en femogtyveøre, der bliver sendt til vindmølleproducenterne for at gøre vindmølleenergi konkurrencedygtig.
Det tror jeg er en god ordning.
Per Clausen (EL), 2008-11-20:
Jeg er selvfølgelig glad for, at Socialdemokraterne sådan i hovedsagen er enige i det forslag, vi har fremsat, og jeg forstår vel også det, hr. Kim Mortensen siger, på den måde, at hvis man nu ikke havde lavet den aftale, som indeholder gode ting og mindre gode ting, så ville man nok være meget positivt stemt over for at støtte det her forslag.
Men en stor del af diskussionen om det her ligger blandt de partier, der har indgået en energiaftale.
Jeg skal bare høre hr. Kim Mortensen, om han ikke er enig med mig i, at det jo ikke altid nødvendigvis er godt at gøre ting mere bureaukratiske, og at det måske kan virke lidt underligt, at man først opkræver nogle penge i en CO2-afgift hos dem, der køber grøn el, og derefter bruger nogle af de penge til at lette prisen på grøn el.
Jeg tror, at mange mennesker har lidt svært ved at forstå fornuften i det, og jeg synes, at hr. Kim Mortensen i hvert fald skulle erkende, at det godt kan være, at man har lavet en løsningsmodel, som er en lille smule bureaukratisk, i den aftale, man har lavet.
Kim Mortensen (S), 2008-11-20:
Hvorfor skal man betale CO2-afgift på vindmøllestrøm eller andre former for CO2-neutrale energikilder?
Det er naturligvis hverken logisk eller forståeligt, og derfor burde det nemme og hurtige svar jo være et ja til Enhedslistens forslag, nemlig at afskaffe CO2-afgiften på vedvarende energi.
Men jeg vil allerede nu afsløre, at den diskussion hører hjemme i en langt bredere diskussion om, hvordan vi indretter vores afgifter, sådan at de tilgodeser miljørigtige teknologier og vedvarende energi bedst muligt.
CO2-afgiften er en afgift, der er indført for at gøre det ekstra dyrt at bruge strøm og dermed også at producere el ved hjælp af kul.
Den måde, CO2-afgiften opkræves på, er ved at pålægge forbrugerne en afgift på køb af elektricitet.
Efterfølgende yder det offentlige et tilskud til vindmølleproduktionen ved at omsætte det til et direkte tilskud.
I den VE-lov, der er under behandling i Folketinget, er det benævnt som pristillæg til vindmølleproduktion.
I den aftale har Socialdemokratiet sammen med andre partier og sammen med regeringen netop sikret vindmølleproduktion et højere pristillæg end tidligere.
Socialdemokratiets oprindelige forslag til forhandlingerne var, som Enhedslistens forslag, også at fjerne CO2-afgiften på vindmøllestrøm, ved at staten tilbagefører beløbet direkte til vindmølleejerne.
Det havde været den mere rene og enkle løsning.
Vi er enige i, at for at sikre den nødvendige udbygning af vedvarende energi skal de økonomiske betingelser for produktionen være så gunstige og attraktive som muligt.
Omvendt skal det koste at bruge kul, olie og gas.
Men hvor kvotesystemet er et europæisk handelssystem, der er ens for alle lande, er CO2-afgiften en rent national skat på el.
Vi så gerne, at også de sundhedsøkonomiske omkostninger blev inddraget i prisen på kulproduktion, hvilket i givet fald ville gøre vedvarende energi endnu mere konkurrencedygtig, men i givet fald skulle det så også være en ordning, som er gældende i hele EU.
Men som forslaget ligger nu, kan Socialdemokratiet ikke støtte det, dels fordi vi mener, at vi med den indgåede energiaftale har sikret en højere betaling til f.eks. vindmølleproduktion end ved blot at fjerne CO2-afgiften, dels fordi vi mener, at den diskussion hører sammen med en bredere drøftelse af, hvordan vi indretter vores energiafgifter, sådan at vi tilgodeser vedvarende energi, og sådan at vi belaster de energikilder, der forurener mest, nemlig kul, olie og gas.
Jens Kirk (V), 2008-11-20:
Nu er hr. Per Clausen jo meget god til som sædvanlig at lægge ordene i munden på en.
Jeg synes, vi skal få det notat frem, og så kan vi diskutere det ud fra det.
Per Clausen (EL), 2008-11-20:
Det er jeg da helt med på.
Jeg må jo så opfatte det på den måde, at hr. Jens Kirk er indstillet på at overveje det her forslag seriøst, hvis den seriøse tekniske argumentation, han har imod det, viser sig ikke at holde.
Hvis det viser sig, at det faktisk er teknisk muligt at gennemføre det her forslag på en måde, så det giver mening, er hr. Jens Kirks argumenter imod det jo faldet væk, og så kan vi få en udvalgsbehandling, der kan føre til ændret stillingtagen hos politikere i det her Folketing, og det er jo en herlig ting.
Jens Kirk (V), 2008-11-20:
Jeg tror, jeg må sige til hr. Per Clausen, ligesom skatteministeren sagde for lidt siden, at hvis vi skal have det helt nøjagtigt penslet ud, skal vi have det igennem Energiudvalget, hvor vi så får et notat fra embedsmændene.
Per Clausen (EL), 2008-11-20:
Jeg synes, hr. Jens Kirk mangler at give en forklaring på, hvordan det faktisk er muligt for elselskaberne at sælge el under betegnelsen grøn el og sige, at de i hvert fald er i stand til at levere præcis så meget energi baseret på vedvarende energikilder som det, de sælger som grøn el.
For hvis det er muligt for elselskaberne at give en korrekt beskrivelse af det og en garanti for, at det er sådan, det foregår, så kan det vel ikke være helt umuligt efterfølgende at sikre, at den el, som er bestilt og betalt som grøn el, ikke pålægges en CO2-afgift.
Jens Kirk (V), 2008-11-20:
Der er imidlertid en række praktiske problemer med forslaget, der vil gøre det meget vanskeligt at omsætte det til praksis.
For det første giver den nuværende praksis med en ligelig beskatning en række administrative fordele for både myndigheder og leverandører.
For det andet kræver EU-lovgivningen, at hvis vi fritager dansk el produceret ved vedvarende energi for CO2-afgift, skal importeret el produceret ved vedvarende energi også fritages for den afgift.
Det er imidlertid ofte meget vanskeligt at fastslå, om den importerede el er produceret på blandede kilder såsom vind, vand, atomkraft og kul.
Hvis det var sådan, at strøm produceret ved vedvarende energi var grøn, gul, blå eller rød, så var det lidt lettere at skille det ad, vi kunne måske have fire eller fem ledninger, men i praksis betyder det, at det ikke kan lade sig gøre, og derfor betyder det vel også, at al el skulle fritages for afgift.
Elproduktionen ved vedvarende energi fremmes i dag med tilskud, som skatteministeren har sagt.
Til gengæld undgås de førnævnte administrative problemer, hvilket vi er meget fokuseret på i denne regering.
Hvis der ikke fokuseres på produktionsmetoden, kan den nuværende CO2-afgift på elproduktion ses som en energiafgift, der tilskynder til energibesparelser generelt, og det synes jeg vi skal gøre.
På den baggrund kan Venstre ikke støtte forslaget, og jeg ser frem til en god behandling i udvalget.
Kristian Jensen (V), 2008-11-20:
På spørgsmålet om, hvorvidt elselskaberne er forpligtede til at købe strøm, hvis de ønsker at videresælge det som grøn strøm, vil jeg svare, at jeg tror, at der er andre i regeringen, der er mere kvalificerede til at svare på spørgsmålet, end jeg er.
Men jeg skal gerne under udvalgsarbejdet, hvis der stilles spørgsmål om det, indhente de nødvendige oplysninger.
Det, der bare er vigtigt at holde fast i, er, at det altså ikke er muligt at opdele i strømkilder, altså opdele i, hvorvidt elektriciteten er produceret på baggrund af vedvarende energi, fossilt brændstof eller atombrændstof, når man trækker strøm ud af sin stikkontakt.
Det er et spørgsmål om, at vi ikke kan tilbageføre strømmen til, hvilken kilde den er kommet fra, og slet ikke, hvis det er importeret strøm.
Derfor tror jeg, at konsekvensen af Enhedslistens forslag vil være, at vi er nødt til at afgiftsfritage al importeret strøm.
Det giver en negativ konkurrencefordel i forhold til de danske producenter.
De er blandt verdens mest effektive, og derfor ønsker jeg ikke at påføre dem en sådan negativ konkurrence, og derfor afviser vi forslaget.
Per Clausen (EL), 2008-11-20:
Det ville sikkert i en eller anden forstand være mindre frustrerende for borgerne, hvis skatteministeren kommer igennem med at ændre betegnelsen.
Men jeg vil godt spørge skatteministeren, om det ikke er rigtigt, at en elleverandør, som sælger en vis mængde el som såkaldt grøn el fra vedvarende energikilder, er forpligtet til at levere en tilsvarende mængde som vedvarende el.
Det kan vel ikke være sådan, at man, hvis man kun producerer el på baggrund af kul, efterfølgende kan påstå, at noget af det er grøn el.
Det andet er bare for at være helt sikker: Er skatteministeren uenig med klimaministeren, når klimaministeren siger, at hun synes, at det er en rigtig god idé at købe grøn el, fordi det på længere sigt i forbindelse med realiseringen af reduktionen af udledningerne gør det nemmere at sænke kvoteloftet og dermed åbner for fremtidige drivhusgasreduktioner, og at det også vil være medvirkende til at lægge et pres på elleverandørerne og derved sige, at det er det, vi ønsker?
Kristian Jensen (V), 2008-11-20:
Det er faktisk regeringens målsætning, at de politiske målsætninger skal nås med det værktøj, der er mest effektivt.
Og problemet er her, at når vi står i vores hjem ved en stikkontakt, kan vi ikke dele den strøm op, der kommer ud af stikkontakten, i, hvad der er vedvarende, hvad der er fossilt, og hvad der er a-kraft-energi.
Når først energien er bragt ud på det fælles net, kan man lige så lidt, som man kan skille det kolde og det varme vand i sit badekar ad, skille el ad efter hvilken energikilde, den er produceret på baggrund af.
Derfor er det ikke muligt at lave den opdeling f.eks. på importeret strøm, som Enhedslisten forudsætter i sit forslag her.
Og derfor må man også sige ærligt, at CO2-afgiften, som vi kender den i dag, egentlig ikke har nogen betydning for CO2-udledningen, da langt den største del af CO2-afgiften i forhold til de elproducenter, vi kender, er en dobbeltregulering ved siden af kvotesystemet.
Jeg mener derfor, at vi bør fastholde, at CO2-afgiften mere virker som en energibesparelsesafgift, så lad os dog kalde den det i stedet for.