runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karen Ellemann (V), 2009-10-07:
Som jeg svarede på det forrige spørgsmål, tager jeg hjertens gerne et medansvar.
Jeg har og erkender at have et medansvar for økonomien til kommunerne, og der må jeg altså igen sige, at der aldrig har været brugt så mange penge på de store serviceområder, som der bruges i dag.
Der bruges simpelt hen markant flere midler i forhold til tidligere, og det kan jo være et udtryk for, at man har vanskeligheder i forhold til styringen.
Men lad mig lige pointere, at KL's otte gyldne regler og initiativet omkring de 25 konkrete redskaber til, hvordan den enkelte kommune inden for gældende lovgivning kan styre og prioritere opgaverne, ikke alene skal ses som en sparemanøvre, absolut ikke; det handler om økonomisk styring, og lige præcis på det specialiserede socialområde handler det i høj grad også om fagligheden, og at der simpelt hen skal være balance i de ting.
Vi kan tage udgangspunkt i antallet af børn, der er anbragt uden for hjemmet, hvor antallet af børn sådan set er nogenlunde stabilt, men vi ser simpelt hen bare en vækst i, hvor mange penge der bruges på det område, og det får i hvert fald mig til at sige, at man også skal have øje for, hvordan man anvender ressourcerne.
Det tager jeg gerne et medansvar for.
Line Barfod (EL), 2009-10-07:
Vil ministeren sikre, at der kommer en krisepakke til kommunerne?
Jeg har spurgt: Vil ministeren sikre, at der kommer en krisepakke til kommunerne?
Karen Ellemann (V), 2009-10-07:
Det er et af den slags spørgsmål, man kan svare ja eller nej til.
Det har jeg sådan set også tænkt mig at gøre, og svaret er nej, for jeg mener ikke, at der er behov for en krisepakke til kommunerne.
Det er jo simpelt hen begrundet i, at kommunerne allerede i dag i udstrakt grad afskærmes fra konjunkturafhængige udsving i udgifter og indtægter.
Som nævnt i det foregående spørgsmål, indgår regeringen og KL hvert år en aftale om kommunernes økonomi og sikrer hermed fuld finansiering af de aftalte kommunale udgifter.
De seneste års aftaler har indeholdt et niveauløft, som har gjort det muligt for kommunerne at videreføre og udbygge serviceniveauet.
Og det gælder altså også for aftalen 2010, der sikrer, at kommunerne kan videreføre et højt serviceniveau i 2010.
Desuden er der også ydet midler til et væsentligt øget anlægsniveau.
Line Barfod (EL), 2009-10-07:
Det er meget muligt, at ministeren synes, at bare der er 5 kr. mere nominelt, end der var året før, så forøges de penge, man har.
Men når behovet samtidig stiger, når priser og lønninger stiger og der bliver flere og flere, der har behov for hjælp, er virkeligheden altså ude i kommunerne, at så må man skære ned.
Og når en Venstreborgmester i Svendborg vælger at sætte skatten op for overhovedet at få det til at hænge sammen, og når flere andre kommuner har tømt kommunekassen fuldstændig og risikerer snart at komme så langt ned, at de kommer under administration af ministeren, så går jeg ud fra, at det ikke er, fordi de synes, at det er sjovt.
Så er det faktisk, fordi de mener, at det er et kæmpe problem, hvis de ikke kan sikre, at der er børnehaver, vuggestuer, skoler osv. på et rimeligt niveau, og hvis de ikke kan sikre, at der er den nødvendige hjemmehjælp til de ældre.
Det er der, vi er ude, nemlig at kommunerne er blevet udsultet igennem så mange år.
De har fået en lille smule flere penge år for år, det gør vi jo alle sammen, når vores løn stiger, men de har ikke fået, så det har fulgt med den almindelige udvikling i samfundet, og de har slet ikke fået, så det har fulgt med udviklingen af behovet.
Karen Ellemann (V), 2009-10-07:
Nu hørte jeg ikke noget konkret spørgsmål, men jeg må altså simpelt hen bare kraftigt opponere imod den påstand, som fru Line Barfod kommer med, altså at kommunerne bliver udsultet.
Jeg er simpelt hen nødt til at smide nogle tal på bordet og igen understrege, at aftalen om kommunernes økonomi for 2010 altså sikrer, at kommunerne kan videreføre et højt serviceniveau i 2010, dels gives der med aftalen et generelt løft af serviceudgifterne på 500 mio. kr. – altså 0,5 mia. kr. – dels løftes det specialiserede socialområde, som vi var inde på i det foregående spørgsmål, med 800 mio. kr. fra og med 2009.
Så i forhold til budgetterne for 2009 løftes udgiftsniveauet samlet set med 1,3 mia. kr.
Jeg har svært ved at genkende det som et minimalt, lillelillebitte løft.
Line Barfod (EL), 2009-10-07:
Mener ministeren så, at Venstreborgmesteren i Favrskov er uduelig, at Venstreborgmesteren i Svendborg er uduelig, at alle de andre borgmestre, som gør opmærksom på, at situationen er meget, meget alvorlig, og som har været nødt til at bringe deres kommuner meget tæt på at komme under administration, er uduelige borgmestre, der slet ikke har forstået, at de har penge nok, og som slet ikke kan se de penge, der åbenbart skulle være kommet fra ministeren, eller er der rent faktisk et problem?
I forhold til bankerne var regeringen jo hurtig til at sende 100 mia. kr. ud til bankdirektører og spekulanter, fordi man ikke ville risikere, at de kom til at miste noget af deres store lønninger og de udbytter, de plejede at have.
Karen Ellemann (V), 2009-10-07:
Til det genfremsatte spørgsmål om, hvorvidt kommunerne skal have en krisepakke, svarer jeg nej, fordi jeg simpelt hen fuldstændig klokkeklart kan sige, at kommunerne altså i udstrakt grad afskærmes fra konjunkturafhængige udsving i udgifter og indtægter.
Så det er sådan set det klare og korte svar på det
Dernæst vil jeg sige: Nej, jeg mener bestemt ikke, at Venstreborgmestre landet over er uduelige ledere, og jeg bliver nødt til at gentage, at kommunerne altså fuldt ud har fået økonomi til at løse deres velfærdsopgaver i 2010, hvad enten det drejer sig om skoler, daginstitutioner eller udsatte grupper.
Jeg har altså stor tiltro til, at kommunalbestyrelserne kan løfte den her opgave, og at kommunerne under et er i stand til at overholde den indgåede aftale med regeringen.
Men når det så er sagt, er regeringen jo altså også opmærksom på, at der i nogle kommuner kan være behov for øgede finansieringsmuligheder.
Af hensyn til de økonomisk trængte kommuner er der i økonomiaftalen for 2010, og nu ruller jeg igen ud med flere tal, fordi jeg sådan set synes, at det hører med til det samlede billede, er der yderligere taget to særlige initiativer: særtilskudspuljen til særlig vanskeligt stillede kommuner, som ekstraordinært er forhøjet med 0,5 mia. kr., og så er der altså afsat en ramme på 0,5 mia. kr. til skattestigninger, sådan at et mindre antal kommuner kan foretage en målrettet justering af den kommunale skat.
Line Barfod (EL), 2009-10-07:
Ministeren bliver altså nødt til at vælge: Enten har ministeren tillid til de mange borgmestre, herunder Venstreborgmestre, der siger, at det står rigtig, rigtig galt til, eller også har ministeren ikke tillid til dem og siger, at der er masser af penge.
Man kan ikke sige begge dele på en gang.
Man kan jo ikke både sige, at man har tillid til borgmestrene, og så sige, at det ikke passer, når de siger, at der mangler penge ude i kommunerne til den mest basale velfærd, og at de derfor har været nødt til at komme så langt ud, at de risikerer at komme under administration, fordi der snart ikke er flere penge i kassen.
Ministeren må vælge: Er det borgmestrene, der har ansvaret og overhovedet ikke kan finde ud af det, eller er det regeringen, der ikke har sørget for, at der er penge nok til velfærd, men har prioriteret at bruge penge på bankerne og skattelettelser, der er galt på den?
Karen Ellemann (V), 2009-10-07:
Tak for spørgsmålet.
Situationen er jo den lige nu og her, at kommunerne er ved at lægge sidste hånd på næste års budgetter.
Jeg vil sådan set opfordre alle til på nuværende tidspunkt at slå koldt vand i blodet og afvente vedtagelsen af de kommunale budgetter, som jo ligger lige for, før vi nu og her på et for tidligt tidspunkt står og drager forhastede konklusioner.
Det skyldes altså ikke mindst, at sådan nogle foreløbige meldinger, som spørgeren også henviser til, erfaringsmæssigt i hvert fald, skal tages med et gran salt.
Det er det samme billede, der tegner sig år efter år: Jo tættere vi kommer på fristen for vedtagelsen af de kommunale budgetter, jo flere historier om kommunale besparelser.
Det er formodentlig en medfødt del af budgetprocessen.
Det stiller naturligvis krav om en fornuftig prioritering af midlerne hos den enkelte kommune, men samtidig bliver jeg også nødt til at sige, at det er tankevækkende, når tre ud af fire adspurgte økonomichefer ude i kommunerne giver udtryk for, at sparerunder i forbindelse med budget 2009 ikke nødvendigvis har været ensbetydende med serviceforringelser.
Det synes jeg i hvert fald giver anledning til at overveje, om ordet sparerunder er den rigtige betegnelse.
Helge Sander (V), 2009-10-07:
Jeg vil gerne sige, at det er mit indtryk, helt uanset resultatet af den redegørelse, som jeg afventer, og som jeg ikke har fået noget tidspunkt for aflevering på, at teleselskaberne også selv er optaget af den her problemstilling, for det har efterhånden givet ganske megen negativ presseomtale.
Jeg har også talt med repræsentanter, som har givet udtryk for, at man kigger på sagen, og det tror jeg i og for sig at man er i fuld gang med, uanset om spørgeren og jeg står her i dag eller ej, og det er også tiltrængt.
Benny Engelbrecht (S), 2009-10-07:
Jo, men vi taler jo altså om, at første gang den store, brede offentlighed blev opmærksom på den her redegørelse, som skulle udarbejdes, var den 3. september i Berlingske Business, og jeg noterede mig det som sagt med stor glæde.
Men det ændrer jo ikke på, at den 3. september dog immer væk er over en måned siden, så noget må der da være kommet ud af det.
Er det virkelig sådan, at det her er noget, der skal tage så lang tid, altså at nå frem til nogle konklusioner?
Jeg går da ud fra, at ministeren også har sendt styrelsen i byen med et klart signal om, at det ikke er acceptabelt, at man ikke har en overskuelighed, og at det ikke er nemt at overskue, hvordan de enkelte gebyrer ligger fordelt.
Helge Sander (V), 2009-10-07:
Jeg synes også, det er vigtigt, men må dog tilstå, at det ikke er en af de sager, som jeg har bedt om hastebehandling af, og det har jeg ikke gjort, fordi jeg er meget, meget sikker på, at det er noget, der allerede har stor opmærksomhed i teleselskabernes egen kreds.
Og jeg må jo altså igen fastslå, at der er fri konkurrence på telemarkedet, og at vi har sikret området.
Så derfor er det også en problemstilling, som jeg er rimelig tryg ved, for hver enkelt har jo lov til at skifte selskab, hvis man føler, at det er mere fordelagtigt.
Benny Engelbrecht (S), 2009-10-07:
Hvilke initiativer vil ministeren tage for at imødegå, at teleselskaber kan overtaksere teletjenester som politiets enhedsnummer 114?
Skriftlig begrundelse
Teleselskabet Telia er blevet kritiseret for i nogle tilfælde at overtaksere telefonnummeret 114 i forhold til det lokale politis direkte 8-cifrede telefonnummer, og ministeren har tidligere svaret Udvalget for Videnskab og Teknologi, at der ikke er nogen lovbegrænsninger for en sådan overtaksering.
Hvilke initiativer vil ministeren tage for at imødegå, at teleselskaber kan overtaksere teletjenester som politiets enhedsnummer, nr. 114?
Helge Sander (V), 2009-10-07:
Nr. 114 er som bekendt et nummer, som rigspolitiet har ønsket at stille til rådighed som en ekstra service for borgere, når de skal ringe til deres lokale politikreds.
Jeg er af IT- og Telestyrelsen blevet oplyst, at styrelsen ikke er bekendt med, at der skulle være nogen selskaber, der overtakserer opkald til nr. 114.
Ifølge det, som er blevet oplyst over for mig, er det derfor forkert, når det i pressen har været fremme, at Telia skulle overtaksere 114-nummeret.
I øvrigt kan jeg oplyse, at Telia allerede den 24. september 2009 udsendte en pressemeddelelse om, at det ikke er korrekt, at selskabet overtakserer 114-opkald.
Benny Engelbrecht (S), 2009-10-07:
Det er i høj grad et spørgsmål om, hvordan man definerer overtaksering.
Hvis man har en fast pris på opkald, altså et ubegrænset antal minutter eksempelvis, eller et begrænset antal minutter, som man kan tale frit inden for, så er det da i hvert fald sådan – det har jeg set eksempler på teleregninger på – at man betaler ekstra for at ringe op til telefonnummeret 114, hvorimod man ville kunne ringe gratis til det lokale politis 8-cifrede nummer, altså det, der typisk ender på 1448.
Der kan man selvfølgelig diskutere princippet i det, og om det så er en overtaksering, eller om det er, fordi 114-nummeret er en type nummer, som er en særlig service, ligesom vi kender det fra 118.
Men det ændrer da ikke ved, at det er noget, som for den enkelte detailkunde, den enkelte køber af teleservice, vil blive opfattet som en merpris i forhold til det at ringe til et 8-cifret nummer, når man særskilt skal afregnes for opkald til telefonnummeret 114 og man i øvrigt har et eller andet antal friminutter.
Og så er jeg enig i, at man godt kan diskutere, om det så er en overtaksering eller ej, men det ændrer ikke ved, at man betaler mere for at ringe til 114, end man gør til det 8-cifrede nummer.
Min bekymring i den sammenhæng hænger jo meget sammen med det forrige spørgsmål, vi lige har haft om nr. 118, nemlig det her grundprincip, at der er nogle services, som vi gerne vil have på en nogenlunde god og fri måde bliver leveret til abonnenterne.
Og er man ikke klar over, hvor i landet man står, når man skal ringe til det lokale politi, så skal man ikke til at bøvle med at finde det telefonnummer, men alene ringe til servicenummeret 114 uden at skulle spekulere i, om det f.eks. koster 99 øre mere, end det ville gøre at ringe til det 8-cifrede nummer.
Helge Sander (V), 2009-10-07:
Det er fuldstændig rigtigt, som spørgeren angiver, at man jo altid kan diskutere taksterne.
Men jeg vil gerne sige, at på det her område synes jeg ikke man på nogen måde kan tale om overtaksering, og derfor er mit svar på spørgsmålet også, at jeg ikke agter at foretage mig yderligere i denne sag.
Heldigvis er der jo forskellige konkurrenceparametre og forskellige abonnementsordninger.
Heldigvis for det.
Det er noget af det, der bl.a. er med til at innovere på det her område.
Men jeg synes, at vi nu forsøger at tale en kunstig situation op, for på det her område mener jeg ikke at der er noget problem.
Der er mulighed for at skifte selskab, hvis ikke man er tilfreds, men jeg kan dårligt forestille mig, at der er nogen, der finder anledning til at skifte selskab på grund af takseringen akkurat lige på det her nummer.
Det ser altså ikke ud til at være noget problem, som vi ser det.
Benny Engelbrecht (S), 2009-10-07:
Det bliver jo nemt en principiel diskussion, og det er egentlig også derfor, vi står her i Folketingssalen.
Vi skal jo ikke ned og file på de enkelte sms-tjenester m.v.
Men når grundprincippet er, at man altså godt kan opleve, at man betaler mere for at ringe til en bestemt tjeneste via sin mobiltelefon, fordi man har valgt et bestemt selskab, så giver det jo en uoverskuelighed.
Og vi er faktisk tilbage til der, hvor man må sige, at vi da må kræve – og det går jeg ud fra ministeren også er enig med mig i – at vi som et minimum kan slå disse priser op på de enkelte selskabers hjemmesider eller ved anden henvendelse til teleselskabet klart og tydeligt få redegjort for og få at vide, hvad det er for nogle takster, der gælder for opkald til andre numre end dem, som er de primære numre.
Det er klart, at ringer man til et almindeligt 8-cifret nummer, så kender man tjenestens pris, men når man ringer til bestemte numre, må man da kunne få det oplyst.
Helge Sander (V), 2009-10-07:
For så vidt angår overskueligheden, er det klart, at mit svar er det samme som svaret på det foregående spørgsmål: at det mener jeg er vigtigt, og derfor har jeg også fokus på den problemstilling.
Men med hensyn til det, vi står og taler om her, må vi nok begge to erkende, at det baserer sig på en historie i et vestjysk dagblad, der ikke var sand.
På det grundlag synes jeg ikke, der er grund til, at vi sætter alt muligt i bevægelse, for det indtryk, jeg har fået efter den historie, som altså er blevet dementeret,
er, at der ikke er tale om overtaksering på det her område.
Så derfor vil jeg sige, at der skal ske noget nyt, før jeg vil foretage mig yderligere i sagen.
Line Barfod (EL), 2009-10-07:
Jeg har spurgt: Hvad mener ministeren er årsagen til, at over 90 pct. af kommunerne forventer at skære i velfærden i forbindelse med budgettet for 2010?
Benny Engelbrecht (S), 2009-10-07:
Man kan selvfølgelig diskutere, hvad overtaksering er, men det ændrer ikke på, hvad man ser eksempler på.
Jeg har, hvad angår telefonregninger, set eksempler på, at kunder, som har haft fri taletid hos det pågældende teleselskab, har betalt særskilt overpris for at ringe til telefonnummeret 114.
Jeg giver ministeren ret i, at man ikke nødvendigvis kan definere det som overtaksering, men det ændrer ikke på, at man betaler mere for det, og det ændrer ikke på, at man på det pågældende selskabs hjemmeside ikke kan slå den slags informationer op.
Så er jeg sådan set græskkatolsk, i forhold til om det så hedder det ene eller det andet.
Det er i mine øjne vildledning over for kunderne, og i betragtning af hvor meget vildledning der er, og hvor ringe den branche er, som ministeren har det øverste ansvar for i sidste ende, så må vi sige, at vi da må kræve, at man sætter foden lidt hårdere i jorden og får gang i at få sat nogle rammer for disse teleselskaber.
Margrethe Vestager (RV), 2009-10-08:
Man siger om mig, at jeg er meget dårlig til at kommunikere, og det lytter jeg til, specielt når hr. Hans Christian Schmidt spørger på den måde, for jeg troede egentlig, jeg var meget tydelig, da jeg sagde, at Det Radikale Venstre ikke stiller ultimative krav, og ikke accepterer ultimative krav.
Og jeg troede egentlig, at man deraf kunne udlede det meget, meget enkle, at vi ikke stiller ultimative krav, og at vi ikke accepterer ultimative krav.
For det, der er vigtigt for os, er, at der bliver et regeringsgrundlag, som vi kan stå inde for, en ansvarlig økonomisk politik, som vi tror har et fremtidsperspektiv, en udlændingepolitik, og herunder i særdeleshed også en asylpolitik, som vi synes er rimelig, og som også er ordentlig i det solidariske samarbejde, som Danmark bør indgå i sammen med de andre europæiske lande, om at løse en så væsentlig global opgave.
Hans Christian Schmidt (V), 2009-10-08:
Når jeg her igennem debatten har lyttet mig frem til, hvad det er, fru Margrethe Vestager siger, er jeg kommet frem til – og det vil jeg bare gerne have af- eller bekræftet – at Det Radikale Venstre ikke vil kunne støtte en regering, hvor man ikke vil ændre 24-års-reglen og tilknytningskravet.
Kan jeg få det bekræftet?
Margrethe Vestager (RV), 2009-10-08:
Derfor tror jeg, at det, der giver den bedste diskussion i en valgkamp om, hvem der skal have mandatet til det kommende lederskab af Danmark, er, at partierne går til valg på deres politik og er klar til at bøje sig mod hinanden for at finde kompromiser.
Det, der er vigtigt for Det Radikale Venstre, og grunden til, at vi er imod 24-års-regel og tilknytningskrav, er to ting: Den ene er, at vi synes, det er et uacceptabelt overgreb mod den enkeltes rettigheder at gennemføre et tvangsægteskab, og den anden er, at det for os er meget vigtigt, at danske statsborgere kan leve i deres fædreland – i det land, de elsker, i det smukke Danmark, i det velfungerende Danmark, i det land, vi gerne vil bygge op – sammen med dem, de elsker og kan bygge en familie op med.
De to ting er noget, vi arbejder for, og her stiller de to regler sig i vejen.
Men vi finder gerne andre løsninger, det er jo det, forhandling handler om.
Jacob Jensen (V), 2009-10-08:
Nu er der jo flere partier, herunder De Radikale, der forsøger ligesom at stille et alternativ op til regeringen, og derfor synes jeg bare, at det er interessant at få fru Margrethe Vestagers vurdering af, hvad det så er for en politik, vi kan forvente os på det her centrale område.
Det er sådan set derfor, jeg blot spørger til, hvad det er for en vurdering, fru Margrethe Vestager har, når man ser yderpunkterne inden for den såkaldte røde blok.
Tak for det.
Her før middagspausen havde vi jo en diskussion, hvor et af svarene, fru Margrethe Vestager gav til hr. Peter Christensen, var, at hendes ambition er at trække Danmark i en anden retning sammen med dele af den øvrige opposition.
I sit svar til hr. Kristian Thulesen Dahl sagde fru Margrethe Vestager om udlændingepolitikken – mere specifikt 24-års-reglen – at De Radikale er inderligt imod 24-års-reglen.
Tidligere i debatten hørte vi fra hr. Villy Søvndal, at der ikke vil blive flyttet et komma i 24-års-reglen.
Den vil man gå til valg på at bevare, godt nok til trods for at SF er imod den, men man vil bevare den, og mit spørgsmål til fru Margrethe Vestager er så: Hvad er det for et kompromis, fru Margrethe Vestager ser mellem de to yderpunkter?
Man er inderligt imod den, men man vil bevare den.
Hans Christian Schmidt (V), 2009-10-08:
Jeg kan altså forsikre fru Margrethe Vestager om, at jeg har gjort mit yderste for at høre godt efter.
Jeg siger jo ikke, at man skal fjerne det, men at der kommer ændringer i 24-års-reglen og tilknytningskravet.
Det vil man gå ud fra i Det Radikale Venstre at der selvfølgelig vil komme.
Det er bare det, jeg gerne vil have af- eller bekræftet.
Margrethe Vestager (RV), 2009-10-08:
Min vurdering er, og det kan ikke være ret overraskende, at vi vil få en afbalanceret og god politik.
Så vidt jeg husker, gik VKO ikke til valg på en kommunalreform, de gik ikke til valg på en skattereform, gik ikke til valg på en sænkelse af den kriminelle lavalder, gik ikke til valg på, at handicappede skal opleve, at de får færre og færre rettigheder, gik ikke til valg på, at børn, som har brug for det, vi kaldte vidtgående specialundervisning, må opleve at blive flyttet tilbage til kommunerne,
gik ikke til valg på, at kommunalbestyrelsesmedlemmer skal opleve, at de mere og mere er administratorer.
På den måde tror jeg, at det er vigtigt, at vi ikke arbejder med dobbelte standarder.
Der er stillet et underligt, sådan lidt fantomagtigt krav om, at vi, der vil noget andet med Danmark end det, som Dansk Folkeparti og støtteregeringen står for, skal være enige i hvert et komma og hver en ting.
For i Det Radikale Venstre har vi et partiarbejde, som forsøger at finde løsninger og finde muligheder der, hvor vi ser at det er vigtigt.
Og det synes jeg er en væsentlig opgave, og det er det, jeg gerne vil lægge frem for vælgerne.
Jeg ved ikke, om det er en overfortolkning af spørgsmålet, men jeg vil sige, at jeg ikke ser på vælgeren som en forbruger, der køber et produkt, jeg ser ikke politik som en vare.
Og stemmer man radikalt, støtter man en række kernesager.
Man støtter, at der bliver ført en anstændig politik på det her område, uanset om det handler om meget udsatte mennesker, som søger beskyttelse for krig og ødelæggelser og personlig forfølgelse, eller mennesker med det problem, at de er socialt udsatte og har svært ved at finde fodfæste i det danske samfund – uanset hvilken baggrund de har.
Man støtter et helhjertet europæisk engagement, og man støtter også en uddannelsespolitik, som bygger på, at alle mennesker skal gives muligheder for at kunne flytte sig, uanset hvilket talent de har.
Jeg tror, det er vigtigt at gøre sig klart som vælger, at man sådan set støtter noget, man gerne vil have, man køber ikke en vare.
Og det tror jeg faktisk – eller det håber jeg i hvert fald – at vi enige om, for ellers synes jeg, at Venstre har bidraget til, at diskussionen om, hvad politik er, har bevæget sig et helt forkert sted hen.
Louise Schack Elholm (V), 2009-10-08:
Jeg hørte, at fru Margrethe Vestager sagde, at hun ikke accepterer ultimative krav, og derfor var det jo også utrolig glædeligt, at hr. Villy Søvndal tidligere på dagen kunne fortælle, at udlændigeoplægget er Socialdemokraterne og SF's oplæg, og at de gerne vil tale med De Radikale om det.
Så er jeg bare nysgerrig: Hvad er det, De Radikale godt kunne tænke sig at ændre i det oplæg?