runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Aaen (EL), 2008-02-22:
Da vores ordfører på området, fru Line Barfod, ikke kan være til stede, skal jeg på hendes vegne og Enhedslistens vegne sige, at vi jo normalt er meget skeptiske over for at prøve at løse problemer ved at skærpe straffe, og i særdeleshed hvis det eneste, man gør, er at øge straffen, men forbrydelsen at tvinge andre til at indgå ægteskab er naturligvis så alvorlig, at man er nødt til at tænke over, hvad man kan gøre.
De sager, vi kender, har været meget voldsomme, og derfor er vi altså positive over for at indsætte en selvstændig bestemmelse i straffeloven på området.
Samtidig vil vi sige, at vi ikke tror, det skal stå alene på nogen måde, for som sagt er straf udmærket, hvis der sker en grov forbrydelse, men det er jo endnu bedre at forebygge, at der sker en forbrydelse.
Derfor vil vi gerne have, at der sker en styrkelse af det forebyggende, styrket rådgivning, sådan at vi hjælper de kvinder eller unge mænd, som bliver udsat for forsøg på tvang, at vedkommende f.eks. nemmere kan få mulighed for at skifte cpr-nr. og skifte identitet og på den måde slippe væk fra en familie, som vil tvinge vedkommende, og at man også styrker indsatsen over for ofrene, altså dem, der er blevet tvangsgift.
Jeg tror altså og vi tror - at der er brug for en bredere indsats, hvis det her problem skal komme nærmere en løsning.
Der er også brug for at få mere viden på området.
Det fremgår af høringssvarene, at vi ikke kender nok til problemets omfang, at vi ikke kender tilstrækkeligt til, om der overhovedet er brug for en ny bestemmelse.
Nu støtter vi det, men det ville altså være rart med et større indblik i omfanget af tvangsægteskaber.
Der er ikke nogen særlig dokumentation om omfanget, og det skal man selvfølgelig prøve at skaffe sig, når man vil gå ind og lave straffelovgivning.
Så vi håber altså, at ministeriet vil være med til, at vi får et bedre kendskab til omfanget af tvangsægteskaber, og at vi sammen med resten af Folketinget kan være med til at sikre, at det her tiltag, som vi altså støtter, ikke kommer til at stå alene.
Tom Behnke (KF), 2008-02-22:
Nu er jeg nødt til at protestere.
Der er jo ikke tale om, at det her er sjusk.
Der er ikke tale om, at vi laver en hovsaløsning, eller at vi bare gør noget.
Det ville det være, hvis det var sådan, at man fulgte fru Karen Hækkerups forslag om at udvide hele grundlaget for den her paragraf ved bare sådan lige med et snuptag her under førstebehandlingen at samle nogle ordførere, et flertal her i Folketinget, og så gennemfører vi lige nogle udvidelser af selve tvangsbegrebet.
Det ville være hovsalovgivning.
Det ville være sjusk.
Nej, det her handler simpelt hen om, at vi præciserer en i forvejen eksisterende paragraf om tvangsægteskaber, og at man i øvrigt fordobler strafferammen på lige præcis det her område.
Det er på ingen måde sjusk.
Det er på ingen måde udtryk for, at man laver huller i lovgivningen.
Tværtimod, så er det her en meget, meget klar præcisering, og det er juridisk et meget flot stykke håndværk, der her lægges for dagen.
Men skulle man tage den anden diskussion, så kunne vi godt starte den diskussion op under det her lovforslag i udvalgsbehandlingen, men min anbefaling er, at i så fald skal Retsudvalget anmode nogle eksperter der skal nedsættes nogle udvalg eller lignende - der kan se på selve tvangsindholdet.
Men det må så være et helt nyt lovforslag til den tid.
Karen Hækkerup (S), 2008-02-22:
Jeg vil da gerne takke for viljen til at ville se på det, for jeg mener rent faktisk, at det er et problem, at vi nu ender med at vedtage et lovforslag, som sender et signal, men som måske kan ende med ikke at have den store virkning, for som hr. Tom Behnke sagde i sit første indlæg, giver det her lovforslag nogle muligheder for, at de unge mennesker kan gå ned på politistationen og anmelde.
Det gør man jo bare ikke.
Man går jo ikke ned og anmelder sin mor eller sin far eller sine brødre.
Det sker utrolig sjældent, og derfor er der altså behov for noget andet end kun den her lovgivning.
Derfor er der behov for, at vi breder hele det her område ud og får kigget på, hvad vi kan gøre for at forhindre, at de her unge mennesker havner i ægteskaber, som de ikke ønsker.
Og der er den her strafferamme altså bare ikke nok.
Jeg er enig i, at den skal til, og jeg er enig i, at den er en del af det, ligesom jeg også er enig i, at 24-års-reglen er en god ting for at forhindre unge mennesker i at blive gift med en, de ikke ønsker at blive gift med.
Men jeg synes, det er meget vigtigt, når nu regeringen fremsætter et lovforslag, som skal forhindre tvangsægteskaber, at vi gør os selv den ære, at vi behandler forslaget grundigt, således at vi ikke får noget sjusk igennem, som i realiteten ender med at betyde, at masser af unge mennesker alligevel ender med at blive gift med en mod deres vilje, uden at samfundet kan gribe ind, fordi vi har sjusket med vores lovgivning.
Så jeg takker for viljen til at ville se på det senere.
Tom Behnke (KF), 2008-02-22:
Jeg fristes jo også lige til, når nu det netop er fru Karen Hækkerup fra Socialdemokratiet, der kommer med en kort bemærkning i den her sammenhæng, at gøre opmærksom på en anden væsentlig forebyggende foranstaltning, som vi jo har gennemført, nemlig 24-års-reglen, som jo i høj grad gør, at specielt de unge kvinder har en vis robusthed og kan stå imod, at de bliver tvunget ind i ægteskab.
Det var så en bestemmelse, som vi stod lidt alene med, men den blev dog gennemført.
Det er bare lige, for at Socialdemokratiet husker, at det også var en forebyggende foranstaltning, som Socialdemokratiet vist ikke var helt så vild med.
I forbindelse med det andet spørgsmål, nemlig om vi så i forbindelse med det her lovforslag skal udvide definitionen af, hvad tvang er, vil jeg gerne understrege, at hvis vi skal til at røre ved noget så grundlæggende i en paragraf i straffeloven, forudsætter det en helt særskilt diskussion af præcis det emne, og det vil ikke være hensigtsmæssigt under førstebehandlingen af det her lovforslag at tage så vidtgående og så vidtrækkende en diskussion, men jeg ser frem til, at Socialdemokratiet stiller de spørgsmål under udvalgsbehandlingen, og så får vi jo en afklaring af det her.
Hvad vil konsekvenserne være af, at man eventuelt udvider den i den retning, som fru Karen Hækkerup ønsker?
Hvilke konsekvenser vil det have?
For justerer man bare en lille smule på den her paragraf, skal man være klar over, at det kommer til at få rigtig vidtgående konsekvenser, også i nogle situationer, hvor selv fru Karen Hækkerup ikke synes der skal være tale om tvang.
Derfor er det ikke bare noget, man lige ordner under en førstebehandling af et andet lovforslag, men noget, vi kan tage under udvalgsbehandlingen.
Karen Hækkerup (S), 2008-02-22:
Jeg vil gerne sige til den konservative ordfører, at jeg har fuld forståelse for, at man ønsker at sende et signal til indvandrerne, til de unge, til de ældre, til alle om, at tvangsægteskaber under ingen omstændigheder er acceptable, og derfor skal det indskrives særligt, og det støtter Socialdemokraterne også.
Selvfølgelig skal det have sin egen særlige bestemmelse.
Det, som Socialdemokraterne bare er rigtig bekymrede over - og med dem også mig - er, om en strafskærpelse i sig selv overhovedet vil forhindre nogen som helst i at blive tvunget ind i de her ægteskaber.
Som jeg har gennemgået i mit tidligere ordførerindlæg og med henvisning til det spørgsmål, jeg har stillet,
så vil den lov, som den konservative ordfører nu står og taler varmt for, ikke fange alle tilfælde af tvangsægteskaber, fordi den bl.a. kun vil gøre det forbudt at tvinge folk til at gifte sig, hvis der er fysisk vold, trusler om vold eller der har været frihedsberøvelse.
Der vil jeg bare spørge den konservative ordfører: Gør det slet ikke indtryk, når man læser de mange høringssvar, hvori der står, at der er behov for at se på en bredere definition af, hvad det er, der skal være strafbart, for der er altså mange andre måder at presse og true unge mennesker ind i ægteskabet end lige det, som er forbudt i henhold til lovforslaget?
Tom Behnke (KF), 2008-02-22:
Tvang er jo ulovligt allerede i dag, og rent faktisk er det sådan, at tvangsægteskaber allerede i dag dermed også er ulovlige efter straffelovens § 260.
Så er spørgsmålet: Hvorfor så fremsætte et lovforslag, og hvorfor fremsætte et lovforslag med det her indhold, dvs. et lovforslag om selvstændig kriminalisering af tvangsægteskaber, som nogle måske vil sige er en form for dobbeltkonfekt?
Jeg vil sige, at lovforslaget jo egentlig ikke er dobbeltkonfekt, men det præciserer, at tvangsægteskab er ulovligt, og der har været et meget stort ønske om og et meget stort behov for at få præciseret, at tvangsægteskaber er tvang og det er ulovligt, så i sig selv har det at få det præciseret et formål.
Den næste del handler om, at der samtidig sker en strafskærpelse, således at strafferammen går helt op til 4 år, og det synes vi fra Konservatives side er ganske rimeligt og fornuftigt, ikke mindst i betragtning af at lige præcis den tvang, som ligger forud, har en konsekvens, som er livslang.
Et tvangsægteskab har jo som udgangspunkt en livslang effekt, og det vil sige, at selve den kriminelle handling har meget, meget vidtrækkende konsekvenser for dem, det går ud over, og derfor bør det ikke alene med hensyn til strafferammen, men så sandelig også med hensyn til strafudmålingen, som ministeren skriver i sit forslag, klart og tydeligt kunne ses, at det her er noget, man tager ganske alvorligt, og at det derfor også bliver straffet ganske hårdt.
Det er dermed også nemmere at tage paragraffen i hånden og gå til politiet og anmelde et tvangsægteskab, for nu står det der klart og tydeligt, og det er der ikke nogen der kan være i tvivl om.
Det sidste element, som jeg synes vil være relevant også at nævne i den her sammenhæng, er jo, at vi ikke - selv om vi har en borgerlig regering, som er kendt for at være strafskærpende og slå hårdt ned på forbryderne - skal glemme, at der også gøres en bunke forebyggende arbejde.
I den her sammenhæng har bl.a. rigspolitiet i 2007 fremlagt en samlet strategi for politiets indsats for at bekæmpe æresrelaterede forbrydelser, herunder tvangsægteskaber, bare for at nævne en af de forebyggende indsatser, man gør.
Det vil altså sige, at man både i regeringen, de administrative led og helt ud i politiets rækker er opmærksom på problemet og på, at det bedste selvfølgelig er at forebygge, at det her sker; men skulle det alligevel ske, skal vi selvfølgelig have en paragraf, så vi kan komme efter dem, der overtræder lovgivningen.
Lene Espersen (KF), 2008-02-22:
Og jeg kan jo høre, at der er tale om en ren tilståelsessag.
Ikke én af de ting, jeg spurgte fru Karen Hækkerup om, ønsker hun overhovedet at kommentere.
Nu bliver det sådan lidt elegant skubbet hen til, at hun bare har refereret nogle høringssvar.
Må jeg minde fru Karen Hækkerup om, at hun har stået og kritiseret det her lovforslag, der har været igennem en grundig juridisk behandling, og sagt, at det er sjusk, at det er virkningsløst?
Altså brugt en slags ord, som på mange måder nærmest er upassende i forhold til den måde, vi normalt diskuterer retspolitik på.
Men fred være med det, Socialdemokratiet er under pres, og derfor skal der lige lægges lidt ekstra tillægsord på.
Det, jeg ville sige, var, at denne regering har forholdt sig til problemstillingen med tvangsægteskaber, siden den dag denne regering tiltrådte.
Og noget af det første, der blev gennemført, det var en 24-års-regel, der er ekstrem virkningsfuld.
Det har ikke været med Socialdemokratiets hjælp, men der er ingen tvivl om - og det kan fru Karen Hækkerup så spørge integrationsministeren om at reglen har medvirket til, at der er rigtig, rigtig mange unge i det her land, der har undgået at blive tvangsgift, fordi man ikke har tilladt familiesammenføring.
Så at komme her og sige, at der ikke er sket noget, og at det er sjusk
jeg har aldrig hørt magen til påstande.
Tværtimod forholder det sig sådan, at denne regering har gjort mere end nogen anden for at forhindre tvangsægteskaberne.
Karen Hækkerup (S), 2008-02-22:
Der er jo muligt, regeringen mener, at man har gjort noget for at forhindre tvangsægteskaber.
Jeg vil da heller ikke sige, man ikke har gjort noget overhovedet.
Jeg må jo bare konstatere, at der indtil videre ikke er én eneste, der er blevet dømt for at ville true andre til at indgå ægteskab.
Min frygt er, at vi, når vi skal evaluere denne her lov - hvis vi skal det - på et tidspunkt om nogle år, igen vil stå og sige, at der stadig væk ikke er nogen, der er dømt, for der er stadig væk en hel masse ting, som høringssvarene beskriver lige præcis som det, der gør, at kvinder og mænd ender med at blive tvangsgift, som stadig væk ikke bliver kriminaliseret.
Derfor er det jo fint nok, at vi laver lovgivning på området, og Socialdemokraterne bakker den op.
Jeg håber, ministeren bed mærke i, at jeg sagde, at vi ubetinget gerne vil støtte den her strafskærpelse, fordi vi mener, den er vigtig.
Men jeg synes også bare, at man må være helt ærlig og sige, at vi nu har haft skrevet ind i loven i mange år, at man ikke må tvinge nogen til at gifte sig.
Alligevel er der ikke under den borgerlige regering blevet dømt én eneste forælder for at ville påtvinge unge mennesker til at indgå et ægteskab, de ikke ville indgå, og alligevel siger ministeren, det er et kæmpestort problem rundtomkring, så vi må jo bare konstatere, at der altså er mange, der er blevet gift mod deres vilje, uanset at regeringen siger, at man har gjort alt, hvad man kunne.
Bertel Haarder (V), 2008-02-22:
Svaret er ja.
Det vil være en fordel i de tilfælde, hvor der er børn, som ikke kan få den tilstrækkelige hjælp derhjemme.
Det er vi helt enige om.
Spørgsmålet er, om staten skal overtage flere og flere af kommunernes opgaver, eller om vi tværtimod skal holde kommunerne fast på deres ansvar, og kommunerne skal holde skolerne fast på deres ansvar for at se børnenes indlæring som en helhed, hvori indgår hjemmearbejde.
Jeg er også enig med hr. Leif Lahn Jensen i, at det handler om de få børn, der ikke får den fornødne hjælp derhjemme.
Det er nemlig diagnosen, og det er jo egentlig det bedste argument imod SF's forslag.
Leif Lahn Jensen (S), 2008-02-22:
Jeg er meget enig med ministeren i, at kommunalbestyrelsen selvfølgelig kender til de her ting, det er den helt med på.
Men problematikken ligger selvfølgelig i forbindelse med at hjælpe de få børn, som ikke har nogen støtte derhjemme.
Det er virkelig de børn, der er svære at hjælpe.
Det er ikke altid, at de børn, selv om forældrekontakten er vigtig - det ved vi alle, det ved vi også med vores egne børn - har mulighed for at få den forældrekontakt.
Mit spørgsmål vil være: Giver ministeren mig så ret i, at flere ressourcer til lektiehjælp alt andet lige vil være en fordel for de her børn?
Jeg vil sige til ministeren, at han må tro mig, når jeg siger, at det vil selv kommunalbestyrelsen synes ville være rigtig dejligt.
Bertel Haarder (V), 2008-02-22:
Der er ingenting, der er godt nok.
Alt kan blive bedre.
Det, jeg har beskrevet, er, at man både i Integrationsministeriet og i Undervisningsministeriet i årevis har arbejdet med lektiehjælpsforsøg med det formål at sætte ind over for lige præcis de børn, der har mest brug for det, og med det formål at indhente erfaringer, som kan bruges af andre kommuner.
Erfaringerne er blevet samlet, og de er blevet evalueret; det vil sige, at der er en masse i gang på området.
Jeg tror ikke, at der findes en eneste kommune eller et eneste kommunalbestyrelsesmedlem, som ikke er klar over, at lektiehjælp i vore dage er blevet en ting, som man skal være opmærksom på, fordi der er børn, som har svært ved at få hjælp derhjemme.
Leif Lahn Jensen (S), 2008-02-22:
Jeg hører, at ministeren har den holdning, at det skal være op til den enkelte kommunalbestyrelse at tilbyde den form for lektiehjælp, som man nu synes, der er behov for ude i kommunerne.
Det er vi meget enige i.
Vi er sådan set også enige med ministeren i, at man gerne må gøre flere ting - alt det man vil - hvis bare det virker.
Og det mener vi faktisk ikke at det gør.
De her ting virker ikke, og jeg vil da sige til ministeren, at vi simpelt hen ikke får alle med.
Mange af dem får vi, som ministeren selv nævnte, med, men vi får ikke alle med.
Mener ministeren virkelig, at det, der bliver gjort, egentlig er godt nok?
Lene Espersen (KF), 2008-02-22:
Jamen jeg vil sige til hr. Simon Emil Ammitzbøll: Nu er det jo sådan, at en minister udtaler sig under ministeransvar, så når en integrationsminister siger noget i Folketingssalen, tror jeg, at man nu altså skal tage det for gode varer, når man beretter om de historier.
Men derudover vil jeg sige til hr. Simon Emil Ammitzbøll, at jeg jo er enig i, hvis vi skal diskutere tvangsægteskaber mere bredt, at der så er en lang række ting, som medvirker til, at vi får løst det problem i forhold til det danske samfund.
Og noget af det, jeg personligt tror allermest på, er uddannelse.
Der er det jo rigtig, rigtig dejligt at se i den statistik, der foreligger lige nu, at der faktisk er flere unge med anden etnisk baggrund, der påbegynder en uddannelse, end almindelige etniske danskere, fordi det at have en uddannelse og dermed også - kan man sige - en eller anden form for uddannelsesmæssigt værn altså også gør det meget nemmere for mange af de unge måske at gå op imod nogle af de indgroede kulturer, som deres forældre har med sig fra et andet sted.
Så det er en mere kompleks problemstilling.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2008-02-22:
Jeg tror sådan set, at vi er enige om de forebyggende indsatser, og vi har også været enige om strafskærpelsen her i dag.
Og jeg er egentlig meget glad for, at justitsministeren siger, at hun mener, at det virker i de milde tilfælde, for dermed siger man jo også implicit, at i de rigtig slemme tilfælde, hvor familierne nærmest er uden for pædagogisk rækkevidde, kan man sikkert både lave det, vi laver i dag, og 24-års-regel og 27 andre ting, uden at det har den store effekt; der er det noget af det forebyggende, det sociale, det mere indsatsprægede, der har en effekt.
Som det sidste vil jeg så bare sige, at fordi integrationsministeren siger, at der er en effekt ved 24-års-reglen, behøver det jo ikke at blive en sandhed.
Men vi vender tilbage med forslaget om at få lavet en undersøgelse senere.
Lene Espersen (KF), 2008-02-22:
Jeg vil sige, at nu bevæger vi os i hvert fald i den grad over på integrationsministerens område, men det er ministeren jo - kan man sige - selv ude om, når ministeren bruger det fra Folketingets talerstol.
Jeg ved udmærket godt, for jeg har siddet talrige onsdage, hvor der har været spørgetime, og hørt - jeg ved ikke engang, om det er tilladt at sige det fra Folketingets talerstol, men jeg bliver vel rettet af formanden, hvis jeg siger noget forkert - at De Radikales tæskehold har været hernede og stille spørgsmål om netop 24-års-reglen.
Og jeg vil sige, at man jo kan diskutere meget, hvor meget statistik der er på området.
Der er ingen tvivl om - og det vil man også kunne høre fra integrationsministerens egen mund; det har jeg i hvert fald hørt tidligere integrationsministre berette om hernede - at 24-års-reglen har en effekt i forhold til de unge, der er så ressourcestærke, at de tør gå til Udlændingeservice og så sige: Her skal der altså ikke være nogen familiesammenføring, for jeg bliver tvunget til at gifte mig med en person, som jeg ikke ønsker at gifte mig med.
Men det er klart, at det ikke kan stå alene.
Jeg mener, at det har været en god regel; det mener hr. Simon Emil Ammitzbøll ikke.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2008-02-22:
Jeg vil selvfølgelig gerne kvittere for den ros, som justitsministeren gav til Det Radikale Venstre, og så prøve at blande mig lidt uden om den debat, som ministeren har haft med fru Karen Hækkerup.
Men jeg kan ikke lade være med at rejse mig op, når ministeren kommer til at gentage et argument, som hr. Tom Behnke også brugte i sin ordførertale, nemlig at 24-års-reglen har en gavnlig effekt på tvangsægteskaber.
Der er jeg jo bare med mit politiske udgangspunkt nødt til at anfægte den påstand, for Det Radikale Venstre har jo også gentagne gange her i Folketingssalen ønsket at få en undersøgelse af 24-års-reglens effekt i forhold til at bekæmpe tvangsægteskaber.
Og det har vi jo ikke kunnet få igennem.
Derfor vil jeg bare sige, at vi stadig væk mangler at have sikker viden om 24-års-reglens effekt.
Vi tror ikke på den, det er fair nok, at andre tror på den.
Vi synes bare, det mest reelle ville være at få lavet en undersøgelse af, om der er en effekt.
Lene Espersen (KF), 2008-02-22:
Jeg vil sige til fru Karen Hækkerup, at der jo et eller sted er tale om et stort retspolitisk skifte.
Normalt ville Socialdemokraterne jo have sagt, at forebyggelse er bedre end straf, men nu hører jeg fru Karen Hækkerup sige, at hvis ikke vi får dømt nogen, så har vi et meget stort problem med tvangsægteskaber.
Jeg troede, at det, vi var enige om, var, at vi skal prøve at forebygge, at tvangsægteskaber overhovedet finder sted.
Og jeg vil sige, at der er masser af eksempler på, at unge mennesker er gået til Udlændingestyrelsen og har sagt, at der er søgt familiesammenføring, og at de skal tvinges ind i et ægteskab.
Udlændingestyrelsen har meldt afslag på familiesammenføring, og det vil sige, at de unge mennesker har undgået at blive tvangsgift.
Det andet er så, om det unge menneske, der så ikke bliver tvangsgift, så skal gå til politiet og anmelde sine forældre.
Der er mange, der har valgt at sige, at det ønsker de ikke.
Det kan der være mange årsager til.
Det kan være, at man frygter for sin egen person, men det kan også være, at man siger, at nu er man sluppet for at blive gift med den person, man ikke ønskede at blive gift med, og nu håber man bare på at få et godt forhold til sin familie igen og at kunne vælge sin ægtemand eller kone selv.
Men at gøre det til et mål i sig selv, at der skal dømmes nogle forældre, og at de skal i fængsel, er en besynderlig tilgang til det her.
Jeg synes, at det handler om at sikre, at de flest mulige af de mennesker, der bor i dette land, har flest mulige værn mod at blive tvunget ind i et ægteskab, og det her lovforslag er endnu et middel til at forebygge det.