runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mette Frederiksen (S), 2016-02-09:
Jeg kunne godt tænke mig at spørge om noget.
Hvorfor bliver statsministeren i ét hjørne?
Det er jo helt indiskutabelt, at vi står med en stor integrationsudfordring.
Alle kan se det, håber jeg; alle vedkender sig alvoren, håber jeg; alle ved vel også efterhånden, at der skal nye værktøjer til, hvis vi skal vende den kedelige historie, vi har i Danmark, om, at mange flygtninge, der kommer hertil, ikke kommer ud på arbejdsmarkedet.
Det kan vi godt lægge til side, for deri er vi enige.
Men hvad med alt det andet?
Det er jo ikke sådan, at vi på Christiansborg eller blandt arbejdsmarkedets parter kan tillade os det privilegium kun at have fokus på en befolkningsgruppe og et hjørne af vores samfund, når vi ved, at der er en række danske lønmodtagere, der hver eneste dag oplever et arbejdsmarked, som indebærer forhindringer og udfordringer.
Jeg er meget, meget optaget af, at vi får løftet uddannelsesniveauet i Danmark, fordi vi godt ved her på Christiansborg, at hvis vores ufaglærte skal kunne klare den globale konkurrence, skal de have lov til at dygtiggøre sig.
Så skulle vi ikke – sagt i al venskabelighed – komme lidt væk fra hjørnet og løse de forskellige samfundsudfordringer, der er, for de er jo ikke forsvundet af, at en flygtningekrise har vist sit svære ansigt?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2016-02-09:
Jeg tror, at noget af det, der er helt afgørende, er, at man ikke gør flygtninge til indvandrere.
Og det, man i virkeligheden er med til at understrege med den linje, der bliver ført nu, er jo, at flygtninge, der kommer til Danmark og får asyl, bliver gjort til indvandrere.
Det skal de så blive åbenbart fra dag et, hvis det står til både Venstre og Socialdemokratiet.
Det synes jeg er trist.
Jeg ville langt hellere – og det vil jeg gerne spørge statsministeren om som mit sidste spørgsmål her – være med til at udvikle en hjemsendelsesstrategi, hvor det handler om, hvordan man sikrer menneskers kompetencer, børns uddannelse osv., til det tidspunkt, hvor de rent faktisk kan vende hjem.
Men det skal være en målsætning, også i hovederne på de her personer, der kommer til Danmark, at det, vi gør, er med henblik på, at de vender tilbage.
Jeg besøgte en virksomhed i Vejle i går, hvor jeg talte med en syrisk flygtning, der var i, jeg tror det var virksomhedspraktik i den her virksomhed.
Jeg spurgte ham, hvad der i virkeligheden var udfordringen – altså, hvis der nu blev fred i Syrien, jeg sagde om 3 år, ikke fordi det nødvendigvis er realistisk om 3 år, men hvis nu, at der er fred i Syrien om 3 år – hvad var hans perspektiv så.
Det var ikke at vende tilbage.
Det var at få en lykkelig fremtid i Danmark.
Og det er vel det, der er det helt afgørende, nemlig at vi virkelig skal fortælle de mennesker, der får hjælp, også i Danmark, at det ikke er det perspektiv, de skal have for fremtiden.
Selvfølgelig skal vi hjælpe med til, at folk bliver hele mennesker, men det er med henblik på, at de kommer tilbage og er med til at genopbygge det land, de er flygtet fra.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-02-09:
Skulle vi nu ikke lige lade den her proces køre stille og roligt, få det her lovforslag frem og så få en seriøs drøftelse om det.
Regeringen har jo ikke foreslået noget endnu.
Det er min fornemmelse, at der er ret mange myter i den her debat.
Det handler om at finde en balance.
Jeg er et hundrede procent enig i, at vi skal respektere vores grundlæggende ret til privatliv.
Det synes jeg er fornuftigt.
Det, der er vores politiske motiv – nu gentager jeg det igen – det, der er det politiske motiv, er at sikre os, at det, vi kan i dag i forhold til f.eks. mobiltelefoner, kan vi også fremadrettet, når teknologierne skifter – når teknologierne skifter.
Så det er ikke båret af en ambition om, at vi skal tættere ind på folks privatliv, eller vi skal ind og se, hvad de har søgt på internettet.
Det er båret af det, vi allerede gør med respekt for teknologiskift, men vi kan vende tilbage til det, når der er et ordentligt grundlag at diskutere det på.
Anders Samuelsen (LA), 2016-02-09:
Jeg kan jo vælge at opfatte det her som en garanti, statsministeren afgiver, i forhold til de mange organisationer, som nu har udtrykt deres klare betænkelighed, i forhold til tænketanken Justitia, som har peget på, at det her er at gå endnu længere end det, som er blevet afvist en gang som ikkelovligt, nemlig den implementering, man havde af direktivet tidligere, som blev taget af bordet i 2014.
Så vil jeg da vælge at slutte af med, at det tager jeg som en garanti for, at man ikke går længere end det, man gjorde før.
I kommer ikke til at skulle opleve regninger på op over flere hundrede millioner kroner for, at I kan levere den vare, som regeringen nu finder på, der skal leveres.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-02-09:
Jeg skal jo ikke bestemme, hvordan spørgeren vil vælge at fortolke det, jeg siger.
Jeg kan gentage, hvad det er, jeg siger.
Jeg forsøger at gøre rede for, hvad der er den politiske ambition bag, at vi har sat et arbejde i gang, som er uafsluttet.
Når der ligger et lovforslag, kommer det i sædvanlig høring, og så kommer det under behandling her.
Det er jo flere hensyn på en gang.
Det ene hensyn er jo at sikre, at politiet og vores myndigheder i øvrigt får tidssvarende og effektive redskaber til at opklare og bekæmpe alvorlig kriminalitet, herunder terror, i en situation, hvor teknologien udvikler sig, så de beskyttelseshensyn, den ambition, vi har haft, og som kan fanges ind omkring almindelig telefoni, også kan opretholdes, når man flytter sig fra telefoni til internettelefoni.
Det andet er, at vi selvfølgelig skal respektere vores alle sammens grundlæggende ret til privatliv, og uanset hvad vi gør, skal det være forbundet med de nødvendige retssikkerhedsmæssige garantier, og endelig, at vi selvfølgelig ikke skal pålægge nogen unødvendige byrder.
Det er det, der ligesom er regeringens politiske platform og baggrunden for, at der er sat et arbejde i gang, som der nu er en offentlig debat om, selv om det ikke er tilendebragt i regeringen.
Det må jo så være det udgangspunkt, vi skal testes på, når lovforslaget lægges frem.
Uffe Elbæk (ALT), 2016-02-09:
Mine to første spørgsmål kommer til at handle om integration, og det har jo været et emne, der har været oppe flere gange i dag, i hvert fald har to andre partier også haft fokus på det.
Det er jo ikke nogen hemmelighed for statsministeren, at Alternativet er dybt uenig i den asylpolitik, som er blevet stemt igennem her i salen, men omvendt må vi også se i øjnene, at 70 pct. af kollegaerne her jo rent faktisk bakker asylpakken op.
Det vil jeg slet ikke fokusere på nu, for den beslutning er truffet.
Men jeg vil mere kigge på, hvordan pokker vi så får en meget, meget bedre integrationspolitik end den, vi har i dag.
Det er en udfordring, og det er jo tydeligt, at hvis det havde været let, havde det problem ikke eksisteret.
Det var svært for 10 år siden, det var det for 5 år siden, og det er det også i dag.
Men det positive, hvis man nu skal prøve at kigge positivt på det, og det vil jeg faktisk gerne, er, at der er en masse gode tendenser.
Altså, vi kan se ude i kommunerne, at det går langt bedre med at få flygtninge i arbejde.
Det er ikke alle steder, men der er et eksempel som Vejle, hvor man i løbet af de sidste 2-3 år har flyttet beskæftigelsesgraden fra 11 pct. til 36 pct. blandt flygtninge.
Vi ser også langt flere tosprogede danskere gå ind i frivilligt arbejde og være med til rent faktisk at prøve at integrere de flygtninge, der kommer.
Man kan bare gå ned på Hovedbanegården.
Altså, man ser et enormt frivilligt engagement, som man kun kan blive glad for.
Man ser også et nyt, spændende samarbejde mellem kommuner og virksomheder.
Et godt sted er i Assens, hvor kommunen er gået sammen med Bilka om at få flygtninge i gang i job og samtidig lære dem dansk.
Samtidig ser vi jo ikke mindst, at frekvensen af erhvervsaktive går ned.
Så vi kan måske også udnytte nogle af de flygtninge, der kommer.
Mit spørgsmål til statsministeren er: Hvilke konkrete initiativer har statsministeren i forhold til at skabe verdens bedste integrationspolitik?
Uffe Elbæk (ALT), 2016-02-09:
Der er altså en mulighed nu for at løse eller gå i gang med diskutere, hvordan vi får verdens bedste integrationspolitik.
Vi kan være uenige om den beslutning, der er blevet truffet i forhold til asylpakken, men nu må vi kigge fremad og kigge på, hvordan vi sammen får løftet integrationen.
Det sidste spørgsmål kommer vanen tro fra Alternativets medlemmer, og det handler om den skattelettelse, som landbruget fik tilbage i 2011, tror jeg det var, på 500 mio. kr., fordi der skulle gødes mindre.
Hvad sker der, når landbruget nu får lov til at gøde mere?
Vil man så hive de 500 mio. kr. tilbage igen?
Anders Samuelsen (LA), 2016-02-09:
Men sagen er, at det åbne brev, som nu er blevet tilsendt regeringen fra organisationer og virksomheder, jo kommer på baggrund af et indledende orienteringsmøde, som justitsministeren har haft med organisationerne, som har medført en meget, meget stor bekymring fra deres side, bl.a. fra den tidligere Venstreminister, Rikke Hvilshøj, som i dag er direktør i DANSK IT.
Det forslag, den tegning, som der ligger på nuværende tidspunkt, er måske bedst beskrevet ved et billede af, at det svarer til, at hver eneste dansker fra nu af har en agent gående bag ved sig, som tager notater, og som lover ikke at offentliggøre de her notater, medmindre der kommer en grund til det.
Det vil sige, at vi alle sammen pr. definition er under mistanke reelt set.
Det er det, der er problemet.
Det, der er problemet – synes jeg – er, at en borgerlig-liberal statsminister også her kommer til at forgribe sig på borgernes retssikkerhed, respekten for, at borgerne har ret til et privatliv, at man, når staten er under pres, udnytter muligheden til at stramme yderligere op i forhold til overvågning.
Jeg synes, at det er usympatisk.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-02-09:
Tak for det.
Altså, min paratviden rækker ikke til at vide, præcis hvilken skattelettelse nogle har fået i 2011 og med hvilken motivation.
Men jeg tror godt, jeg kan svare på spørgsmålet alligevel: Har vi en ambition om at lægge en merbeskatning på landbruget?
Det er jo sådan set det, spørgsmålet fører frem til.
Nej, det har vi ikke.
Når vi ikke har det, er det, fordi vi sådan set mener, at vores landbrugs- og fødevaresektor udgør en hjørnesten i vores velfærdssamfund.
140.000 danske arbejdspladser er direkte hængt op på vores landbrugssektor, og det er jo altså lige fra landmændene, som der bliver færre og færre af, og så hele vejen op igennem værdikæden, hvor der bliver flere og flere slagterier, mejerier, eksportsælgere, forskere, der udvikler bakteriekulturer med afsæt i mælk, og andet.
Det er jo hele den spændvidde, som er med til at sikre Danmark en enorm eksportindtjening, og som har været med til at skabe vores velfærds- og velstandssamfund.
Det ønsker vi at give bedre og ikke dårligere muligheder.
Derfor har vi ingen ambitioner om at lægge flere økonomiske byrder på, tværtimod.
Havde vi mulighed for det, tror jeg, vi ville gøre det modsatte – det står jeg ikke og lover – men vi kommer ikke med skattestigninger, hverken til den del eller andre dele af dansk erhvervsliv.
Det er jeg enig i, og det ene udelukker ikke det andet.
Jeg så også den glimrende udsendelse med hr. Kristian Thulesen Dahl og fru Pia Olsen Dyhr, og jeg så også den pågældende syriske flygtnings svar.
Det er da muligt, og det dækker en personlig ambition.
Så for mig handler det ikke om at gøre flygtninge til indvandrere.
For mig handler det om at gøre flygtninge selvforsørgende, for alternativet til det er, at de er på offentlig forsørgelse.
Hvis vi kunne løfte erhvervsfrekvensen blandt flygtninge op, for det er et alt for ringe niveau, vi i dag har blandt ikkevestlige i Danmark, kan vi frigøre et råderum i 2020 på 2,5 mia. kr. Man kan også vende det om og sige, at hvis ikke vi er bedre, end vi er i dag, brænder vi altså 2,5 mia. kr. af på forsørgelse af nogle mennesker, som er her.
Og den kan godt gå hånd i hånd med, at vi også har en offensiv repatrieringspolitik.
Jeg vil meget gerne være med til at diskutere det, og jeg vil også meget gerne være med til at diskutere, om man kan lave yderligere instrumenter eller incitamenter, der gør, at folk ud over deres opsparede kvalifikationer måske også har opsparede midler, når de rejser hjem.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2016-02-09:
Tak for det.
I dag skal Folketinget jo behandle regeringens såkaldte kontanthjælpsloft.
Og der skæres virkelig dybt.
Ifølge tal fra Lejernes LO vil en enlig mor kunne miste mere end 5.000 kr. om måneden – mere end 5.000 kr. Og lige præcis de enlige forsørgere – og det er meget ofte kvinder – er en af de grupper, som bliver hårdest ramt.
Det er dem, som sidder derude nu og er bekymrede for: Kan vi nu betale huslejen, hvis det her bliver til virkelighed?
Det er dem, der ved, at det her vil få konsekvenser for deres børn.
Har man råd til at deltage i fritidsaktiviteter?
Kan man holde en børnefødselsdag?
De ved, at deres børn kommer til at have den bekymring, som jeg jo ikke synes at nogen børn skulle have, nemlig: Kan mor nu betale huslejen?
Deres ulykke skal så finansiere en skattereform, der betyder, at skatten skal sænkes for dem, der har deres på det tørre.
Det er sådan nogle som mig selv, og det er sådan nogle som statsministeren.
Hvordan får man lige den idé?
Hvordan får man den idé, at man vil tage penge fra nogle af de borgere i vores samfund, som har allermindst, og som er allermest udsatte og sårbare, for at give sænkelser af skatten til sådan nogle som os?
Og har statsministeren ikke den fjerneste bekymring, når f.eks. Boligselskabernes Landsorganisation regner med, at omkring 14.000 mennesker simpelt hen ikke vil kunne betale huslejen, og når Kommunernes Landsforening siger klokkeklart: Det her tror vi simpelt hen betyder flere hjemløse i Danmark?
Har statsministeren ikke nogen bekymring for det?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-02-09:
Hvordan får man den idé? bliver der spurgt.
Jamen den får man jo, når man har den politiske grundidé, grundopfattelse, at det skal kunne betale sig at arbejde, og at det også ud fra en rimelighedsbetragtning skal være sådan, at hvis folk påtager sig et stykke arbejde i Danmark til noget, der minder om minimumslønninger, så er de samlet set bedre stillet, end hvis ikke de gør det – under den forudsætning, at de kan tage et sådant arbejde.
Det er jo det, der driver os.
Det er jo en ambition om at få folk til at flytte sig.
Det er en ambition om social mobilitet.
Det er den samme tænkning, der ligger bag integrationsydelsen, som jo er et andet udtryk for kontanthjælpsloftet, når vi taler folk, der kommer ind udefra.
Og her vil jeg altså bare stilfærdigt lige minde om, at uden f.eks. integrationsydelsen ville vi med den tilstrømning, vi har af flygtninge i øjeblikket, mangle 2 mia. kr. i 2020.
Og politik består jo af at prioritere, og uden de 2 mia. kr. ville vi jo være afskåret fra at gøre en række andre ting, hvad enten det nu er at lave en hjemløsestrategi eller at gøre en yderligere indsats i forhold til vores narkomaner eller at udbetale en ældrecheck til de svageste af vores ældre, eller hvad det nu kunne være.
Derfor har regeringen den politiske ambition, at vi ønsker at nedbringe antallet af mennesker på offentlig forsørgelse, og at vi ønsker at øge antallet af mennesker, der forsørger sig selv.
Og vejen til det går dels via at lægge et loft over kontanthjælpen for at sikre, at det kan betale sig at arbejde, dels, og det er så fase to til efteråret og ikke til foråret som oprindelig planlagt, at give skattelettelser.
Og det er ikke rigtigt, når spørgeren siger »til sådan nogle som os«, for ambitionen med de skattelettelser, vi vil give i jobreformen, er jo at lette skatten for folk med små arbejdsindkomster.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2016-02-09:
Det er jo fuldstændig rigtigt, når statsministeren siger, at politik handler om at prioritere.
Jeg kan slet ikke forstå den prioritering, der hedder, at man skærer ned over for mennesker, der er ramt af arbejdsløshed eller sygdom, for til gengæld at sænke skatterne for sådan nogle som os.
Kan statsministeren i dag i Folketingssalen sige, at der ikke vil være topskattelettelser i den kommende skattereform?
Det er den ene ting.
Den anden ting er, at statsministeren siger, at det faktisk handler om at hjælpe de mennesker, der går ledige.
Jeg tror ikke, at den enlige mor, som mister 5.000 kr. om måneden, oplever det som en hjælp.
Og jeg tror slet ikke, at statsministeren selv tror på strategien, for når man læser lovforslaget, står der, at man regner med, at 700 mennesker kommer i arbejde som følge af det her kontanthjælpsloft, men det er 30.000 mennesker, der bliver ramt.
Så der er to spørgsmål: Kan statsministeren garantere, at der ikke vil blive givet topskattelettelser i den kommende skattereform?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-02-09:
Det, der får sociale konsekvenser, er, hvis vi ikke flytter det her samfund i en retning, hvor der er en bedre balance mellem dem, der er med og løfter, og dem, som vi af forskellige grunde har parkeret på en sidelinje.
Det var det, jeg talte med andre om før, da jeg talte om flygtningesituationen, som jo understreger det her perspektiv, men det gælder også helt uden den her flygtningetilstrømning.
Vi har det paradoks, at mens det går fremad med økonomien – beskæftigelsen er steget med 67.000, siden vi ramte bunden i 2012 – har vi stadig væk ikke den tilsvarende beskæftigelsesfremgang blandt vores egne.
En stor del af den beskæftigelsesfremgang, der er i Danmark, tegnes af, at der fortsat kommer folk ind fra ikke mindst Østeuropa.
Det er vi da nødt til at gøre noget ved.
For når vi taler om at gøre den enlige mor glad, så tror jeg, at det, der vil gøre hende allermest glad, er, hvis hun kan få et arbejde, så hun kan tjene sine egne penge, så hun kan opdrage sine børn i sit eget spejlbillede af en, der står op om morgenen og passer sit arbejde.
Det er jo det drej, vi gerne vil give samfundet.
Det skal jo bedømmes på den samlede effekt.
Og der er kontanthjælpsloftet et af flere elementer.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2016-02-09:
Jeg fik ikke svar på det med en reduktion af topskatten.
Jeg tror, at både hr. Anders Samuelsen og jeg længes efter et klart svar.
Til det med den enlige mor og de arbejdsløse i det hele taget vil jeg sige, at jeg deler ambitionen om at få så mange som overhovedet muligt i arbejde.
Det tror jeg at alle gør.
Så hvordan hænger det sammen?
Der er tusindvis af gode grunde til at få et arbejde.
Det er jeg enig i.
Langt de fleste arbejdsløse drømmer om at få et job, men arbejdspladser hænger jo ikke bare træerne.
Den her reform er udtryk for en dyb mistillid til de danske borgere, som går ledige.
Jeg synes, statsministeren skylder et svar til de mange mennesker.
Hvordan kan man finde på at reducere deres ydelser så voldsomt, når man faktisk ikke engang selv tror på, det virker?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-02-09:
Jamen jeg tror et hundrede procent på, at det virker.
Og det handler ikke om sådan nogle teoretiske edb-beregninger af arbejdsudbuddet.
Det handler det ikke om.
Det handler om, hvad det er for en situation, man helt konkret står i, når man f.eks. får tilbudt et job, hvor lønnen ikke er prangende, hvor man måske skal møde meget tidligt ind om morgenen, hvor der måske er transporttid, hvor man skal cykle 5 km til og fra arbejde, og hvor man stiller det jobtilbud op imod den situation at være på offentlig forsørgelse.
Det er jo et helt konkret og individuelt valg.
Det har også noget med psykologi at gøre.
Det har ikke noget at gøre med en teoretisk arbejdsudbudsberegning at gøre.
Jeg kan bare konstatere, at selv om vi i øjeblikket har beskæftigelsesfremgang, er en del af det, der trækker den beskæftigelsesfremgang, ikke danskere, der kommer i job, men det er folk, der kommer ind udefra og kommer i job.
Der er vi da nødt til i en samlet strategi at sørge for, at flere danskere på passiv forsørgelse kommer ind på arbejdsmarkedet.
Og det at lave det her, hvor vi både lægger et loft og giver en skattelettelse, er en af vejene.
Står jeg og garanterer, at der ikke kommer topskattelettelser?
Nej, det gør jeg ikke.
Men i forhold til den her diskussion om kontanthjælpsmodtagerne er det jo ikke topskattelettelserne, der er det interessante.
Det er vores ambition om at sænke skatten for folk med små arbejdsindkomster.
Anders Samuelsen (LA), 2016-02-09:
Tak for det.
Jeg vil gerne tage et andet emne op, som en hel række organisationer har rejst en kritik af, nemlig regeringens idé om at genoptage logning af borgernes it-adfærd.
En hel række organisationer og virksomheder har peget på, at det her kommer til at have en omkostning for dem på op over flere hundrede millioner kroner.
Det er et totalt uklart grundlag, regeringen agter at gøre det her på.
Det er juridisk betænkeligt, og der er oven i købet her tale om en overimplementering af et direktiv, som i forvejen er blevet underkendt.
Kan statsministeren prøve at redegøre for, hvorfor det er i orden, at danskere både med internetforbindelser, men også nu på mobilområdet skal kunne overvåges dag ud og dag ind?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-02-09:
Tak for det.
Nu er det jo sådan, at regeringen ikke har fremsat noget lovforslag endnu.
Det er jo helt rigtigt, at regeringen gør sig nogle overvejelser, og alt, hvad der bliver sagt i debatten også af ordføreren her og organisationerne, vil selvfølgelig blive taget med og indgå i regeringens samlede overvejelser.
Lige nu arbejder Justitsministeriet på et lovforslag.
Det vil jo så blive sendt i sædvanlig høring, og de bemærkninger, der kommer, vil selvfølgelig indgå i de videre overvejelser.
Det, der driver overvejelserne, er jo at sikre, at en teknologiudvikling ikke kommer til at betyde, at værktøjer, vi har i dag, fortaber vi fremadrettet.
Vi har f.eks. logning af mobiltelefoner og kan derfor tage masteoplysninger ned, der bliver brugt både i kriminalsager og i terrorbekæmpelse.
Vi skal sikre – det går jeg ud fra at vi er enige om er en god idé – at vi har en lovgivning, der også samler op, hvis der sker et teknologiskred, sådan at noget af den kommunikation, der i dag finder sted f.eks. på mobiltelefoner, flyttes over på andre platforme.
Der er et arbejde i gang, det kommer i høring, og så vil det jo efterfølgende også komme under behandling her i Folketingssalen.
Uffe Elbæk (ALT), 2016-02-09:
Jeg vil faktisk gerne kreditere statsministeren for den ambition om at få arbejdsmarkedets parter til at spille en langt mere aktiv rolle.
Det blev også nævnt af en af mine kollegaer tidligere.
Jeg ser frem til starten af de forhandlinger på det her område.
Men en fjerde part i den her løsning er jo også hele civilsamfundet, hvor vi bl.a. har set Venligboerne og det engagement, de har lagt for dagen, men også frivillige i Røde Kors og Dansk Flygtningehjælp.
En lang række frivillige humanitære organisationer i Danmark løfter en enorm opgave lige nu.
Det, der gør mig glad, er, at vi kan se, at virksomhederne er klar, civilsamfundet er klar, og nu har vi så hørt lidt om, hvordan statsministeren tænker, at arbejdsmarkedets parter bliver involveret i det.
Men gør statsministeren sig nogle overvejelser om civilsamfundet?
Søren Egge Rasmussen (EL), 2016-02-09:
Og så kan vedkommende, hvis hun har overblik over sin økonomi, begynde at kigge sig rundt i landet efter, hvor det er, man kan finde en billig bolig.
Og så kan man flytte ud til områder på Lolland, Norddjurs og andre steder, hvor man kan finde en billig bolig, og hvor der måske ikke er så gode muligheder for at finde et job.
Jeg vil godt høre ordføreren, om ikke det er urimeligt, at vi her er i en situation, hvor vi kan risikere, at folk flytter hen til de områder, hvor der er dårligst mulighed for at finde et job.
Marlene Harpsøe (DF), 2016-02-09:
Det er interessant, at man vælger ikke at lytte til, hvad der bliver sagt.
Det er en midlertidig periode.
Og vi laver så et kontanthjælpsloft, som skal skabe et incitament til, at man søger et arbejde, men også får et arbejde.
Og udsigterne på det danske arbejdsmarked, kan jeg med glæde fortælle, er faktisk positive, fordi beskæftigelsen er stigende.