runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-12-16:
Jeg ved ikke, hvem der er magikeren her.
Jeg fortæller bare om de fakta, der er, og som man kan gå ud og konstatere, og som man også kan konstatere, hvis man læser den Økonomiske Redegørelse.
Jeg vil godt understrege, at jeg også godt kunne ønske, at det gik hurtigere.
Jeg kunne godt tænke mig, at vejen ud af krisen havde været mere lige.
Men det overordnede billede kan man jo ikke ændre på, og det er, at Danmark er i fremgang.
Vi har vækst i Danmark.
Den er ikke lige så høj, som vi gerne ville have den, men vi har vækst i Danmark.
I modsætning til hvad den konservative ordfører siger, er ledigheden faldet i Danmark.
I modsætning til hvad den konservative ordfører siger, er beskæftigelsen steget i Danmark.
Det går bedre i dansk økonomi.
Det er ikke sådan, at det betyder, at alt er overstået, og at vi kan sige: Så kan vi sætte hak ved, at vi er ude af krisen.
Det vil jeg godt understrege.
Men hvorfor har Det Konservative Folkeparti trang til at sige, at det går dårligere i Danmark, når vi rent faktisk har vækst i Danmark, og når alle, der vurderer dansk økonomi – Nationalbanken, Det Økonomiske Råd, Europa-Kommissionen – siger, at den fremgang, vi har, ikke bare vil fortsætte, men at den også vil tage til i styrke?
Jeg tror, at man skal være meget varsom med at drage meget store konklusioner på baggrund af udsving i Ginikoefficienten.
Det er klart, at Ginikoefficienten også er en del af vores målinger af lighed, men hvis vi kigger på Danmark og sammenligner det med andre lande, kan vi da i hvert fald godt glæde os over, at vi fortsat har en meget lille ulighed i Danmark sammenlignet med andre lande.
Så har vi oven i købet besluttet i regeringen, at vi vil have en årlig fattigdomsredegørelse, så vi kan holde øje med os selv, i forhold til om der bliver færre fattige i Danmark.
Oven i det har vi så gennemført en række reformer, som har ét fokus, og det er, at folk skal gå fra at være på passiv forsørgelse til at være i beskæftigelse, for det vigtigste middel til at gå op imod fattigdom er jo, at mennesker kan klare sig selv.
Så jeg er sådan set enig i, at man skal holde øje med omfordeling og ulighed og fattigdom, men jeg er uenig i, at Danmark er et sted, hvor vi skal være meget bekymret, al den stund at Danmark stadig er et af de mest lige samfund i verden.
Det håber jeg også at vi kan blive ved med at være, for jeg er helt enig med ordføreren i, at det selvfølgelig er vigtigt.
Lighed er vigtigt, omfordeling er vigtigt, solidaritet er vigtigt, ligesom bekæmpelse af fattigdom er det.
Mai Mercado (KF), 2014-12-16:
Det her er forbløffende – statsministeren er jo en sand mester inden for talmagi og illusioner.
For når man ser på, hvad det er, regeringen forudsætter at væksten bliver næste år, er der i den her Økonomisk Redegørelse to veje at gå – der er en positiv, og der er en negativ.
I den positive skønner man, at vi skal ud at bruge nogle flere penge.
Det vurderer man så ikke er helt så realistisk.
Til gengæld vurderer man, at det måske nok nærmere ender med et negativt skøn, fordi den europæiske afmatning også vil sætte sine spor i Danmark.
Og det er jo lige nøjagtig her, statsministeren viser sig som den meget kreative magiker, hun så er, for det betyder jo, når vi så læser i det her, at vi får en højere ledighed.
Så når statsministeren står og siger, at vi taler det ned i et stort, sort hul, er det da på vegne af alle de mennesker, som risikerer at miste deres job.
Og der siger jeg bare, at det synes jeg er unfair.
Det er ikke reelt over for de personer.
Så jeg vil gerne spørge: Mener statsministeren fortsat, at der med den redegørelse her er udsigt til det positive vækstskøn, man har givet, når man nu udtrykker så inderligt, at der rent faktisk er grund til at have en stærk bekymring omkring det?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-12-16:
Jeg skal minde om, at krisen ramte Danmark rigtig hårdt.
Krisen ramte Danmark hårdere end f.eks. Sverige.
På ganske få år mistede vi 5 pct. af vores BNP.
Det er rigtig meget.
Jeg står ikke her i dag og siger, at alt er godt i Danmark, og at det ikke kunne gå bedre.
Vi vil også gerne have mere vækst.
Men det er værd at hæfte sig ved, at det går langt bedre i Danmark nu, end det gjorde for 3 år siden.
Der er styr på tingene.
Der ligger ikke ubetalte regninger.
Der er 20.000 flere, der er kommet i beskæftigelse.
Lad os da glæde os på deres vegne.
Ledigheden er temmelig lav, hvis man sammenligner det med, hvordan den har været over de seneste år.
Er det helt ligegyldigt for hr. Anders Samuelsen?
Er det ligegyldigt, at samtlige, der forudsiger økonomien – Nationalbanken, Det Økonomiske Råd, Europa-Kommissionen – i deres seneste prognoser forventer, at fremgangen ikke bare fortsætter, men også tager til i styrke?
Hvorfor fremhæver hr. Anders Samuelsen ikke, at alle disse tre instanser mener, at fremgangen vil fortsætte og tage til i styrke?
Der er de jo så også enig med regeringen om, at det vil forholde sig sådan.
Jeg er enig i, at væksten ikke er så høj, som den skulle være.
Det er også derfor, at regeringen har ført en ret konsekvent politik ved at holde hånden under beskæftigelsen og væksten.
Det fortsætter vi i øvrigt med, fordi det er så vigtigt, at vi ikke bremser op nu, men tværtimod stadig skubber på væksten så meget, som vi overhovedet kan.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2014-12-16:
Jeg er rigtig glad for, at statsministeren nu begynder at tale om lighed og ikke kun om fattigdom, for selvfølgelig skal fattigdom bekæmpes.
Men det er jo bekymrende i et velfærdssamfund, at der stadig væk er så stor forskel på, om børn får en uddannelse, alt efter om deres mor eller far har en lang uddannelse i forvejen, eller de er ufaglærte.
Det er også bekymringsvækkende, i forhold til om moren og faren er på kontanthjælp eller de er i arbejde, altså hvad børnene vokser op i.
Alle de her informationer er sådan set nyttig viden, hvis et samfund skal være lige i fremtiden.
På trods af gode ord fra statsministeren mangler jeg sådan set et overblik over de forskellige mekanismer, der skaber uligheden, og hvordan de påvirker vores samfund.
Jeg ved ikke, om statsministeren mener, hun har overblikket.
Det findes mig bekendt ikke.
Helt konkret savner jeg en prognose for, hvordan uligheden vil udvikle sig fremover, f.eks. i 2020.
Ligesom vi har en økonomisk 2020-plan, beder vi sådan set om en ulighedsredegørelse frem til 2020, så vi ved, hvad vi skal skride ind over for,
for for SF handler det ikke kun om fattigdom.
Det handler om, at den ufaglærte 3F'er får lige så stor chance for det gode liv som direktøren på første klasse.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-12-16:
Der er i hvert fald god grund til, at SF og fru Pia Olsen Dyhr kæmper for, at regeringen får lov til at fortsætte, for tættere på at have en regering, som er enig i, at ulighed og omfordeling er vigtige ting i vores samfund – ikke kun for den enkelte, men også for, hvorvidt vores samfund klarer sig godt – kommer man ikke.
Jeg er helt enig i, at det er vigtigt at se på ulighed i sundhed.
Vi ser, som spørgeren siger, stadig, at der er meget stor forskel på, hvor lang tid vi lever, alt efter hvor lang uddannelse vi har.
Vi ser også stadig, at dem, der kommer fra familier, hvor der ikke er særlig meget skolegang, selv får en dårligere skolegang og ender med dårligere karakterer.
Vi ser desværre også, at børn, der kommer fra familier, hvor man har været på kontanthjælp, selv har en langt større risiko for at ende på kontanthjælp.
Så det er rigtige og virkelige problemer, som vi skal arbejde med hver eneste dag.
Men ligesom jeg ikke er bekymret for, at SF skal miste de her problemer af syne, er jeg heller ikke et sekund bekymret for, at regeringen gør det.
Bare de her årsager er en rigtig god grund til, at man skal overveje at lade regeringen fortsætte, for med en anden regering kan man være helt sikker på, at ingen vil bekymre sig om solidaritet, ulighed, omfordeling og de forskelle, der desværre stadig er i Danmark.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2014-12-16:
Jeg er helt enig med statsministeren i – det er i øvrigt meget sjældent, jeg starter spørgetimen på den måde – at hvis man interesserer sig for ulighed og synes, det er en dårlig idé, at uligheden bliver for stor, er det en rigtig, rigtig dårlig idé at stemme på hr. Lars Løkke Rasmussens parti eller på de partier, der mener, at hr. Lars Løkke Rasmussen skal være statsminister.
Jeg må sige, at jeg har meget svært at forstå, at hr. Kristian Thulesen Dahl, som både siger, at Dansk Folkeparti gerne vil mere velfærd, og at de synes, det er en dårlig idé, når man giver skattelettelser i toppen, så peger på hr. Lars Løkke Rasmussen som statsminister – en mand, som gerne vil, at uligheden stiger endnu mere, og som gerne vil endnu mindre velfærd end den her regering.
Men jeg vil også tale om lighed og ulighed med statsministeren, og jeg vil starte et meget, meget konkret sted.
Julen er ved at være på vej, eller hvad sådan noget hedder, og det er der jo mange der synes er dejligt, men der er også nogle mennesker, som er ramt af sygdom, og som er på sygedagpenge, som ikke ser meget frem til de her meget hellige juledage.
For når der er helligdag, mister de indtægt, og det er jo, fordi højrefløjen, altså Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti, fik sådan en, synes jeg, lidt skør idé om, at mennesker, som er syge – man kan have fået kræft, man kan have været ude for en arbejdsulykke, man kan være gået ned med en depression – og som er på sygedagpenge, ikke skulle have penge på helligdage.
Og det gør altså, at de mennesker i Danmark, som er ramt af sygdom, lidt ser frem til den her hellige jul med blandede følelser, fordi det går ud over deres pengepung, og julen er jo dyr nok i forvejen, kan man sige.
Jeg vil gerne spørge statsministeren: Er det fair?
Både Socialdemokraterne og De Radikale stemte jo imod højrefløjens angreb på de mennesker, som er ramt af sygdom, og talte dunder mod det, og med god grund, for det er da ikke fair, at man, bare fordi man er syg, skal have mindre at leve af, fordi det er helligdag.
Så skulle vi ikke tage at afskaffe den der underlige regel sammen og sørge for, at vi ikke lader det gå ud over de mennesker, der er ramt af sygdom, at der tilfældigvis er nogle helligdage?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-12-16:
Først vil jeg sige tak for, at fru Johanne Schmidt-Nielsen henleder opmærksomheden på det store mysterium i dansk politik, nemlig at Dansk Folkeparti, som er imod nulvækst, og som gerne vil kæmpe for de dårligst stillede i vores samfund, har som deres eneste mærkesag, at hr. Lars Løkke Rasmussen skal være statsminister.
Det er en stor gåde, og det er jo rart lige at drøfte det igennem af og til, så man kan undre sig sammen.
Hvad angår sygedagpenge, er det jo rigtigt, at det var en af de diskussioner, vi havde, da vi ændrede reglerne for sygedagpenge.
Vi står fuldt ud på mål for det, vi har besluttet sammen med de partier, som ønskede at være med, og det betyder også, at vi ikke lægger op til ændringer.
Jeg kan sagtens forstå de bekymringer, som fru Johanne Schmidt-Nielsen beskriver, men eftersom vi har lavet en aftale med andre partier, står vi selvfølgelig ved den aftale.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2014-12-16:
Jeg kunne godt tænke mig at høre, hvad det gode svar er til den kvinde, som har været ude for en arbejdsulykke, og som derfor er på sygedagpenge, eller til den mand, som er gået ned med stress og depression, og som derfor er på sygedagpenge.
Hvad er det gode svar til dem?
Altså, hvorfor er det i orden, at fordi der tilfældigvis er helligdage i en måned, har de færre penge at betale husleje for, så har de færre penge at betale mad for, og så har de nu i december færre penge at købe julegaver for?
Jeg synes, det er meget mærkeligt, fru statsminister.
Men jeg vil egentlig også spørge til noget lidt mere overordnet, for i dag i Berlingske kan man læse om en rapport fra noget, der hedder CASA, om ulighed, som viser, at uligheden i Danmark faktisk er større nu end i 1970'erne, og at vi særlig i forbindelse med krisen har set, hvordan de allerrigeste, den rigeste procent, er stukket helt af fra almindelige lønmodtagere i Danmark.
Jeg har godt hørt statsministeren sige til fru Pia Olsen Dyhr, at fattigdom skal bekæmpes – og det er jeg jo enig i – men jeg kunne godt tænke mig at vide: Hvad er statsministerens holdning egentlig til, at der er en større og større andel af velstanden i samfundet, som samler sig ved et mindretal i toppen?
Altså, det er ikke bare, om vi skal bekæmpe fattigdom, for det hører jeg helt klart statsministeren sige at vi skal, men hvad er regeringens og statsministerens holdning til, at velstanden klumper sig sammen ved ganske få i toppen af vores samfund?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-12-16:
Jeg synes, at ulighed er vigtigt, men det er også vigtigt at bekæmpe fattigdom.
Der var 4.000 færre fattige i 2012, end der var i 2011, og det er egentlig meget godt gået, når man tænker på, at vi har været igennem en meget voldsom krise.
Jeg vil tro, at det primært skyldes den udvikling, der har været i boligpriserne.
Det, som jeg synes er endnu mere vigtigt at fokusere på, er, om vi stadig har et samfund, hvor der er omfordeling via skatterne, om vi stadig er optaget af ulighed i sundhed, om vi stadig er optaget af, at mennesker, der lever i lang tid på kontanthjælp, kommer ud på arbejdsmarkedet og deltager der, og om vi er optaget af, at de arbejdsløse hurtigst muligt kommer ud på arbejdsmarkedet, så de undgår langtidsledighed.
Alle de reformer, vi har gennemført, og som Enhedslisten jo så ikke har villet tage ansvar for, har fokus på, at mennesker skal gå fra passiv forsørgelse til at være aktive på arbejdsmarkedet, og meget tyder jo også på, at de virker.
Så hvis man taler om, at mennesker skal have bedre muligheder for at klare sig selv, så vil jeg vove den forsigtige påstand, at regeringen faktisk har gjort mere, end Enhedslisten har været i stand til, fordi de ikke er i stand til at være med til den slags store reformer, som sikrer, at mennesker går fra passiv forsørgelse til aktiv forsørgelse.
Og de reformer, som fru Johanne Schmidt-Nielsen er så ked af, er jo faktisk nogle af årsagerne til, at flere mennesker er kommet i gang med en uddannelse eller har fået et job.
Så jeg har meget vanskeligt ved at se, hvordan reformerne skulle være skadelige for det projekt, som vi forhåbentlig har tilfælles: at flere mennesker skal ud på arbejdsmarkedet.
Så på den måde har fru Johanne Schmidt-Nielsen og Enhedslisten ikke bidraget så meget til, at flere mennesker kommer ud på arbejdsmarkedet, og det er jo en skam.
Det andet, der er vigtigt at påpege, er, at når vi har råd til alle de ting, som vi gerne vil, råd til at sige nej tak til nulvækst eller til ufinansierede skattelettelser, så er det jo, fordi vi har gennemført reformer, som giver os råderum i dansk økonomi – råderum til, at vi kan gøre noget for vores ældre, vores børn, vores syge i dette samfund.
Så på den måde er det fuldstændig rigtigt, at Enhedslisten har valgt ikke at tage ansvar for reformerne.
De er så glade for at bruge pengene, og det er jo fair nok.
Vi gør det gerne sammen med Enhedslisten.
Men man burde jo egentlig også tage ansvar for reformerne, både for at sikre, at flere kommer med på arbejdsmarkedet, og for at sikre, at der er råd til alt det, vi gerne vil i vores velfærdssamfund.
Anders Samuelsen (LA), 2014-12-16:
Jeg synes, det er vigtigt at komme tilbage til Danmarks muligheder for at skabe vækst.
Hvis man vil kigge på regeringens egne evner til at forudsige, hvordan det går med væksten, har jeg faktisk taget en lille planche med, som viser, at regeringen altid starter meget optimistisk.
Hvad enten det er i 2012, 2013, 2014 og nu også i udsigten til 2015, starter man optimistisk, og så ender det med at gå meget dårligere, end regeringen forventer.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-12-16:
Hvor ville jeg ønske, at hr. Anders Samuelsen havde taget tal med fra nogle tidligere år, f.eks. 2009, 2010 eller 2011, for jeg kan ikke huske tallene, men jeg går ud fra, at det ikke er første gang, at jo tættere på man er kommet virkeligheden, har man kunnet se, at en regering har skønnet anderledes, end de faktiske forhold blev, når man konkret kunne se, hvordan tingene var i virkeligheden.
Men vi sagde det meget tidligt på året.
Jeg tror, at det allerede var i september, at økonomi- og indenrigsministeren var ude at sige, at vi nok kom til at nedjustere vækstskønnene.
Det har man også gjort i andre lande.
Og det hænger jo sammen med, at det, selv om vi har vækst, ikke går så hurtigt, som vi kunne ønske os, hverken i Danmark eller i resten af Europa.
Det går bedre i Danmark, og det går bedre, end det gjorde for 3 år siden.
Og det er så ærgerligt i den her debat, at vi nu har hørt både hr. Lars Løkke Rasmussen og også hr. Anders Samuelsen være meget negative på Danmarks vegne.
Jeg synes ikke, at der er grund til at være så negativ.
Hvis man kigger på den credit rating, vi får af de store kreditbureauer, så ligger Danmark blandt ni lande, som har en AAA-rating.
Vi har fået 20.000 flere i beskæftigelse siden årsskiftet 2013, og vi har den laveste ledighed, som vi har haft i mange år, hvis man ser bort fra overophedningen.
Så er der virkelig grund til at være så negativ på Danmarks vegne?
Jeg synes ikke, det er rimeligt over for et Danmark, som har kæmpet sig fri af krisen.
Vi er ikke helt fri endnu.
Vi har ikke en økonomi, der er oppe i fulde omdrejninger, men vi står jo et helt andet sted nu, end vi gjorde for 3 år siden.
Anders Samuelsen (LA), 2014-12-16:
Det vil jo ikke give nogen mening, at jeg begynder at spørge den nuværende statsminister om, hvordan den nuværende statsminister forholder sig til, hvordan den tidligere statsminister havde evner til at forudsige vækstskønnene.
Det er jo den nuværende statsminister, jeg står over for.
Der må jeg bare konstatere, at man hvert eneste år er startet meget optimistisk og endt meget dårligt.
Det har så gentaget sig år efter år efter år.
Benægter statsministeren, at OECD har peget på, at Danmark får den sjette laveste vækst i OECD-landene, og at det er det, vi har udsigt til?
Benægter statsministeren, at det er det, der er tilfældet?
Det andet punkt er: Benægter statsministeren, at regeringen har været rigtig dårlig til at forudsige væksten?
Man starter meget optimistisk, men det holder aldrig, uanset hvor mange gange vi andre prøver at pege på det.
Det tredje punkt er: Hvad vil statsministeren gøre ved det?
Hvad er der i pipelinen?
Det er da ikke tilfredsstillende for de danske virksomheder og det danske folk, er det?
Merete Riisager (LA), 2014-12-17:
Jeg kan forstå, at hr. Frank Aaen ligesom Liberal Alliance er optaget af at lette skatten i bunden, sådan at folk, som ikke har så stor en indkomst, kan have flere penge til sig selv, og så der også kommer flere folk ud på arbejdsmarkedet.
Derfor vil jeg gerne høre hr. Frank Aaen, hvornår Enhedslisten er gået ind til en forhandling med det punkt på dagsordenen at få lettet skatten i bunden.
Frank Aaen (EL), 2014-12-17:
Det var faktisk sådan, at vi havde adskillige forslag til, hvordan vi syntes man kunne øge skatteindtægterne, f.eks. ved at indføre en millionærskat eller ved at lægge skat på finansielle transaktioner, som vi mente virkelig kunne hjælpe den offentlige økonomi.
Det var ikke sådan lige noget, vi kunne få flertal for, heller ikke hos De Radikale, vil jeg sige, og derfor blev det ikke gennemført.
Men så havde vi gerne brugt de penge til skattelettelser i bunden, helt sikkert.
Nu er der afsat nogle penge, dels til mere sundhed, dels til andre velfærdsforbedringer, og dem brugte vi så muligheden for at anvende så fornuftigt som overhovedet muligt.
Men altså, havde vi haft chancen for at skaffe flere indtægter og dermed skabe basis for skattelettelser for lave indkomster, havde vi gjort det.
Det gjorde vi i skatteforhandlingerne for efterhånden en 3 år siden, hvor vi gik ind og arbejdede hårdt for det.
Desværre ændrede det sig jo, fordi regeringen valgte at lave en skatteaftale med Venstre, som betød, at i stedet for at skattelettelserne kom i bunden, blev de givet til erhvervslivet og til de allerrigeste i samfundet.
Det var vi meget imod, men det var ikke vores skyld.
Det var regeringens og Venstres valg, at det skulle være sådan.
Så må jeg lige præcisere: Jeg synes, at det både skal gælde dem, der har lav indkomst, f.eks. har en lav pension eller en kontanthjælp, der er lav, eller er på dagpenge, og dem, der er i arbejde.
Vi mener, det er alle de grupper, der har lav indkomst, der skal have gavn af en skattelettelse.
Merete Riisager (LA), 2014-12-17:
Så lad mig lige præcisere mit spørgsmål.
Nu er det jo finansloven, vi diskuterer i dag, så hvorfor var det, at Enhedslisten ikke bragte det her punkt med ind til dagsordenen, da man skulle diskutere finansloven?
Rasmus Prehn (S), 2014-12-17:
Det er jo tydeligt at høre, at Liberal Alliances Ole Birk Olesen hellere vil tale om størrelsen på biler end at give konkrete svar på, hvordan velfærden skal prioriteres, hvordan de her besparelser skal findes.
Jeg har et konkret spørgsmål som opfølgning.
Ud over de 12 mia. kr., som Liberal Alliance vil skære på forskellige velfærdsområder, har partiet i et andet ændringsforslag til finansloven foreslået at opkræve 3,4 mia. kr. i brugerbetaling i sundhedssystemet.
De skal så finansiere Liberal Alliances skattelettelser.
Hvor meget mener hr. Ole Birk Olesen det skal koste at gå til lægen?
Ole Birk Olesen (LA), 2014-12-17:
Regeringen har bedt nogle eksperter om at regne på, om den offentlige sektor kan drives mere effektivt, hvis produktiviteten øges, og de kommer så ud med et svar.
Svaret er, at den offentlige sektor kan drives 10 pct. billigere uden at blive dårligere ved at drives mere effektivt.
Det svar har regeringen så smidt hen i en skraldespand og har sagt, at det kan den ikke bruge til noget.
Men vi har sagt: Okay, lad os da gøre det.
Vi skal da ikke have en offentlig sektor, der er 10 pct. dyrere, end det er nødvendigt for at levere den service, som der er behov for.
Og det er jo det, der er udgangspunktet her.
Jeg kan ikke sige i detaljer, hvordan Herning Kommune skal effektivisere med 1½ pct. om året i 7 år, for jeg sidder ikke ude i Herning Kommune, men jeg ved, at Herning Kommune også kan effektivisere, og jeg ved, at kommunerne gennemsnitligt kan effektivisere med 10 pct., for det er svaret fra regeringens Produktivitetskommission.
Camilla Hersom (RV), 2014-12-17:
Nu gør man jo sådan set allerede det fra regeringens side, at man prøver at få mest muligt ud af de offentlige kroner, men har Liberal Alliance slet ikke noget forslag til, når man nu forestiller sig, at man skal høste 12 mia. kr. til næste år, hvilke områder der så først og fremmest skal holde for?
Det må man da have en eller anden idé om, for det sker jo ikke bare ved, at man siger, at man ønsker sig det.
Der skal jo ligge konkrete planer for, hvordan man så rent faktisk høster de gevinster.
Ole Birk Olesen (LA), 2014-12-17:
Vi går ind for, at der lægges nogle budgetter i samarbejde med kommunerne, og at kommunerne finder ud af at udmønte de budgetter.
Sådan fungerer det jo også i store internationale virksomheder.
Det er jo ikke sådan, at hovedkontoret i detaljer fortæller landekontoret og hver afdeling i landekontoret, hvor effektiviseringen kan findes, men nogle gange kommer der alligevel besked ud om, at vi bliver nødt til at drive vores virksomhed mere effektivt, fordi andre f.eks. er billigere til at producere det samme og lige så godt.
Derfor må der gøres noget, og så finder man ud af det lokalt.
Først vil jeg lige sige, at vores planer om rammestyring af den offentlige sektor ikke adskiller sig fra regeringens planer, altså den regering, som hr. Rasmus Prehn støtter.
Også regeringen siger: Vi kan effektivisere den offentlige sektor for 12 mia. kr. med rammestyring.
Regeringen kan ikke sige, hvordan de 12 mia. kr. skal findes, ligesom jeg ikke kan sige, hvordan vores 12 mia. kr. i 2015 skal findes.
Så der adskiller Liberal Alliance og regeringen sig ikke fra hinanden.
Så er der brugerbetalingen for at gå til privatpraktiserende læge og speciallæge.