runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bertel Haarder (V), 2010-05-04:
Jeg kan jo kun redegøre for, hvad der står i forslaget, hvordan lettelsen finansieres gennem fremrykninger af lønsumsafgift og pesticidog kvælstofafgift, og hvordan kommunerne kompenseres, således at det hele går op.
Og så er hr. Rasmus Prehn selvfølgelig velkommen til at betvivle og mistænkeliggøre alting, men mit svar er: Læs forslaget, for det er faktisk ikke så svært at forstå.
Line Barfod (EL), 2010-05-04:
Når begrundelsen for forslaget er, at man skal sikre arbejdspladser, vil jeg gerne høre ministeren om, hvordan ministeren mener, at det her forslag om at give skattelettelser til Venstres venner vil sikre, at f.eks. slagteriarbejdere, landbrugsarbejdere og andre kan beholde deres job.
Hvordan er det, at ministeren helt konkret forestiller sig, at det her skulle hjælpe, hvis det er konkurrencen med underbetalt østeuropæisk arbejdskraft, der er problemet?
Bertel Haarder (V), 2010-05-04:
Ingen har interesse i, at en række brug bliver insolvente.
Dette forslag giver en hjælpende hånd på det rigtige tidspunkt, og det sker gennem fremrykninger af afgifter og en lønsumsafgift i den finansielle sektor.
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-05-04:
Nogle gange ønsker man jo, at ministrene kendte en lille smule til deres områder, men det kan godt være, at det er for stort et krav.
Men det her handler jo faktisk rigtig meget om, at vi kan gå ind og redde mennesker her og nu.
Hvis vi går ind og laver en opsøgende og ledsagende hjælp, kan vi faktisk redde menneskeliv.
Derfor undrer det mig, at Sundhedsstyrelsen har lavet en rapport, der viser, at hvis man giver dem en hurtig hjælp, vil flere begå selvmord.
Det forstår jeg simpelt hen ikke.
Det bliver ministeren nødt til at forklare.
Kan ministeren dokumentere den påstand?
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-05-04:
Jeg synes ikke, det giver så meget mening, når ministeren siger, at hvis vi indfører en hurtig hjælp inden for 48 timer, en ret til at få hjælp, vil flere unge mennesker prøve at begå selvmord for at blive omfattet af retten.
Betyder det så, hvis man skal følge den logik, som jeg godt nok synes er langt ude, at halvdelen af Danmark, nu hvor vi har fedmeoperationer, vil begynde at spise mere for at kunne få en fedmeoperation?
Bertel Haarder (V), 2010-05-04:
Jeg tror ikke, man kan sammenligne selvmordsforsøg med fedme.
Jeg refererede en sundhedsfaglig vurdering.
Den vil jeg henholde mig til.
Jeg er ikke ekspert i psykiatri.
Det ved jeg at spørgeren mener at hun er, og det er så en forskel på os.
Men jeg har jo altså Sundhedsstyrelsen at støtte mig til, og det har jeg det godt med.
Hr. Rasmus Prehn kan jo altså gøre alting indviklet, gøre alting til et overgreb og fortolke alting som et angreb på velfærden – således også i dag.
Det tror jeg at ingen kan få ham til at lade være med.
Jeg siger bare, at det første år får kommunerne krone for krone de penge af staten, som de her mister på jordskatterne, og det gør de også i de følgende år, medmindre staten og Kommunernes Landsforening finder en model for, hvordan man på mere normal vis ordner tingene.
Og hr. Rasmus Prehn kan jo være fuldstændig sikker på, at Kommunernes Landsforening ikke går med til en ordning, som betyder, at kommunerne mister noget til staten.
Så kender jeg Kommunernes Landsforening meget dårligt.
Rasmus Prehn (S), 2010-05-04:
Jeg synes, der siges meget hvis og hvis, hvis og såfremt.
Altså, først giver ministeren udtryk for – ganske vist nærmest sådan i en hviskende tone – at der er tale om 100 pct.s kompensation, men så får ministeren alligevel sagt, at det kun er det første år, og nu her direkte adspurgt må ministeren så indrømme, at det kun er det første år, og at det derefter skal til forhandling igen.
Så er der spørgsmålet angående bloktilskuddet.
Kan ministeren ikke bekræfte, at det er sådan, at det i hvert fald i debatten er fremgået, at op til flere kommuner oplever, at de ikke får 100 pct.s kompensation, men kun en delvis kompensation, når de kompenseres over bloktilskuddet?
Og kan ministeren ikke ud fra den betragtning forstå, at der er kommuner, der ryster i bukserne, når man begynder at bruge 0,5 mia. kr. til skattelettelser til landbruget uden at være helt sikker på, hvordan man skal finansiere det her i forhold til kommunerne?
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-05-04:
Jo, men man kunne jo også lave det sådan, at forbrugerne ikke har råd til at købe de produkter, der er på hylderne.
Altså, hvis vi sætter afgifterne op og der bliver flere arbejdsløse på grund af konkurrenceudsættelse, så ender det med, at vi har færre job i Danmark.
De her kvalitetsprodukter er der ikke nogen, der er i stand til at købe for den løn, de har til rådighed.
Det er da også et problem, som jeg synes man skal have med.
Men jeg vil gerne spørge ordføreren om noget helt andet, og det er med hensyn til de påbegyndte tvangsauktioner inden for landbrugssektoren, vi allerede har kunnet se.
Der bliver der sådan typisk solgt landbrugsjord til priser på 90.000 kr. pr. hektar.
Det kan vi se nogle af de steder, hvor vi har været inde at studere det.
Man har jo tidligere købt den samme jord til omkring en kvart million kr. pr. hektar.
Selvfølgelig er det et billede af, at priserne har været skruet alt, alt for højt op – det erkender vi blankt, men kan ordføreren ikke også prøve at anerkende, at der faktisk er et samfundsøkonomisk problem, som man er nødt til at tage hånd om?
Line Barfod (EL), 2010-05-04:
Jeg synes, at der skal være arbejdspladser i landbruget.
Jeg ville meget gerne have, at vi fik mange flere arbejdspladser, både ved at forsvare de arbejdspladser, vi har i dag, og ved at få mange flere nye arbejdspladser.
Jeg kunne rigtig godt tænke mig, at vi fik lokale mejerier, slagterier, grønsagspakkerier, ægpakkerier og alt det andet rundt i hele landet.
Jeg ville også gerne have, at vi tog fiskeriet med, så vi fik masser af arbejdspladser i fiskeriet igen ved at satse på kystfiskeri og på at kunne få frisk fisk i Danmark.
Det ville da være fantastisk, men det kræver en fuldstændig anden holdning til fødevarer end den, man har i Dansk Folkeparti og regeringen.
Det kræver, at vi sætter kvalitet i højsædet, og det kræver, at vi ser på, hvordan vi skaber arbejdspladser i Danmark, i stedet for kun at se på, hvordan man deler gaver ud til sine venner.
Bertel Haarder (V), 2010-05-04:
Som jeg sagde flere gange, er spørgsmålet om selvmordsforsøg meget kompliceret.
Som den pige, jeg citerede, jo åbent sagde, forsøgte hun ikke at begå selvmord for at dø.
Hun gjorde det i desperation over, at hendes kæreste havde sagt noget, som hun blev meget ked af, og hvor hun måske også blev ærgerlig over noget, hun selv havde gjort.
Det kender man også fra andre selvmordssituationer.
Nu nævnte jeg her noget, som man kan hente i skreven faglitteratur – andre eksempler kunne nævnes – og jeg tror ikke, det er nyt for spørgeren, at selvmordsforsøg kan have med ensomhed at gøre, kan have med appeller om opmærksomhed at gøre.
Og hvis et selvmordsforsøg allerede efter 48 timer udløser en behandling, så kan det være noget – siger Sundhedsstyrelsen – som for nogle gør det mere attraktivt at forsøge at begå selvmord.
Line Barfod (EL), 2010-05-04:
I forhold til det med at forbrugerne skal have råd: Jeg mener i den grad, at vi skal have nogle fødevarer, vi kan betale.
Det er jo også derfor, jeg siger, at det er rigtig vigtigt, at man sikrer, at der er en ordentlig afsætning af fødevarerne.
Det kan man bl.a. sikre ved at gå ind at lave nogle aftaler, der gør det muligt, at der kan ske en afsætning til lokale børnehaver, kantiner, ældrepleje osv. – altså til alle dem i lokalområdet, der har brug for at få god mad af en ordentlig kvalitet.
Så har Enhedslisten jo gang på gang foreslået, at vi skulle fjerne momsen på de økologiske fødevarer, så borgerne får råd til at købe den gode mad.
Det ville da være et forslag, der battede noget.
Men det gør vi jo ikke ved at give en skattelettelse – slet ikke, når den primært rammer de rigeste og de største jordbesiddere.
Erling Bonnesen (V), 2010-05-04:
Jeg har bare lyst til lige at korrigere en af de bevidste misforståelser, som Enhedslistens ordfører udstiller.
Jeg tror, at ordene faldt nogenlunde sådan, at Enhedslistens ordfører sagde, at hvis det havde stået til Venstre, så var der ikke nogen former for økologi overhovedet.
Det har jeg da meget lyst til lige at få gendrevet, og det kan jeg også dokumentere med den aftale, vi står med nu, for det fremgår direkte af aftalen, at man også får understøttet nogle initiativer på det økologiske område.
Men det er sådan nogenlunde det sædvanlige, man siger fra Enhedslistens side: Man stiller en række fiktive skræmmebilleder op i direkte modstrid med det, der er rent fakta.
Sådan er det.
Line Barfod (EL), 2010-05-04:
Vi kan vel ret hurtigt blive enige om, at det ikke er Venstre, der har været fortalere for økologi de sidste 30 år.
Jeg er med på, at man nu har anerkendt, at økologi findes, og at det faktisk er noget, der kan sælges, men det er altså ikke Venstre, der har været drivkræften i, at der er økologisk landbrug i Danmark i dag; nøjagtig som det ikke er Venstre, der har været drivkraften i, at der er vindmøller og al den anden grønne energi, grønne job osv. i dag.
Mange af de små mejerier ville være bukket under for længst, hvis de ikke havde haft forskellige fonde, der bakkede dem op, for de har i den grad været oppe imod storlandbruget i form af Arla, der har gjort, hvad de kunne, for at få dem udslettet.
Det har absolut ikke været noget, hvor Venstre har været inde at bakke op om, at der skulle være mulighed for at have økologisk landbrug og små økologiske virksomheder i Danmark.
Erling Bonnesen (V), 2010-05-04:
Jeg er Venstremand, og jeg er liberal.
Jeg går ind for frihed til, at man kan prøve at udvikle sine ideer.
Vi støtter et konventionelt landbrug, vi støtter et økologisk landbrug, og vi støtter op om en nicheproduktion.
Det er jo lige præcis op til initiativtagerne og ildsjælene at prøve at udvikle deres produkter og få dem afsat.
Så vi støtter op om hele paletten.
Line Barfod (EL), 2010-05-04:
Det er ikke frihed til at udvikle sig, når der er nogle ganske få store virksomheder, der har fået lov til at have monopol på hele markedet, og som får lov til at opføre sig, som det passer dem, som vi har set det på landbrugsområdet med de store landbrugsvirksomheder.
Det er det, Venstre har stået for, og det er den politik, som Venstre stadig væk står for, når de nu deler skattelettelser ud til deres venner, som primært kommer dem til gavn, der har de allerstørste godser.
Det her har intet at gøre med at sikre frihed og sund konkurrence mellem mindre virksomheder, for så ville man komme med en fuldstændig anden politik.
Der er behov for en anden politik.
Der er i den grad behov for, at vi går ind og sikrer gode vilkår for landbruget i Danmark og får sikret nogle gode arbejdspladser i Danmark.
Bertel Haarder (V), 2010-05-04:
Der er ikke så meget at tilføje.
Jeg kan tilslutte mig, hvad ordførerne for Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti har sagt.
Jeg synes, at de både har svaret og spurgt godt.
Jeg vil blot her ved afslutningen tilføje, at der ikke, som nogen har antydet, er tale om, at kommunerne ud af deres budgetter skal finansiere en lettelse af jordskatterne.
Det fremgår meget tydeligt af forslaget, at finansieringen sker gennem en fremrykning af lønsumsafgiften på finansielle virksomheder og en fremrykning af stramninger, når det gælder kunstgødnings- og plantegiftsafgifter.
Det synes jeg at jeg lige vil understrege.
Med hensyn til at lettelsen skulle gavne de store brug, vil jeg gerne sige, at ingen har interesse i, at en række landbrug går nedenom og hjem.
Store brug har som regel både absolut og relativt større gæld end små brug, og derfor er det ikke rimeligt at stille det op på den måde, at mennesker, som har store brug, slet ikke har brug for hjælp, mens de små brug har brug for hjælp.
Det her handler om, at landbruget generelt er blevet gældsat, og det handler om at undgå en katastrofe for en række landbrug.
Finansieringen sker gennem de nævnte fremrykninger og ikke ved, at kommunerne skal ryste op med penge, som de ellers skulle have brugt til velfærd.
Kommunerne vil blive kompenseret krone for krone for det provenu, som de her taber.
Sådan vil det være det første år, og hvis det viser sig, at vi ikke kan forhandle os frem til en permanent ordning for kompensation de efterfølgende år, vil vi også i de efterfølgende år krone for krone kompensere det, som kommunerne taber ved denne omlægning.
Derved skulle det være helt sikker, at forslaget ikke går ud over kommunernes velfærdsområder, og staten bliver som bekendt også kompenseret gennem de fremrykninger, som jeg lige har nævnt.
Selv om fru Marianne Jelved ikke kunne støtte forslaget, vil jeg dog takke hende for, at hun ikke gjorde sig skyld i de misforståelser, som jeg synes visse andre ordførere har gjort sig skyld i, men jeg vil ikke vække en ny debat til live.
Jeg vil takke for tilslutningen fra det flertal i Folketinget, som har aftalt disse forslag.
Thomas Jensen (S), 2010-05-04:
Nu siger ministeren jo, at det er krystalklart, hvad der står i det her lovforslag, og at kommunerne vil blive kompenseret krone for krone for de her tiltag.
Det er jo rigtigt for 2011, det står der jo, men der står også: »Den individuelle kompensationsordning gælder alene for 2011.«
Så er det rigtigt, at der er lagt op til, at finansieringsudvalget skal prøve at finde en løsning for borgerne fremover.
Og sluttelig står der, at hvis man ikke kan finde en løsning, vil kommunerne herefter blive kompenseret for virkningen af provenutabet over bloktilskuddet.
Mit spørgsmål til ministeren er: Kan ministeren bekræfte, at det bloktilskud så vil være 100 pct.s kompensation for det provenutab, kommunerne får?
Det var en dejlig erkendelse at få fra ministeren i dag.
Noget andet, som jeg håber at få et lige så klart svar på – men jeg forventer det ikke – er, at der jo i kommissoriet for finansieringsudvalget står, at det skal arbejde frem imod, at der i 2012 skal ligge noget, så vi kan få bragt de ubalancer, der er i udligningssystemet, på plads.
Det er også noget, KL har kommenteret i sit høringssvar, og derfor vil jeg spørge ministeren, om der i lovforslaget ved anden behandling vil komme en ændring, så der ikke længere står »tidligst fra 2012«.
For jeg synes, vi begynder at bevæge os ud på en glidebane, hvor vi ikke ved, hvornår vi får reformeret det her udligningssystem.
Så jeg vil bare gerne høre ministerens svar på: Kan ministeren ved andenbehandlingen stille et ændringsforslag, der giver sikkerhed for, at det er fra 2012, vi får ændret udligningssystemet?
Bertel Haarder (V), 2010-05-04:
Det, jeg svarede ja til, var, at kommunerne får fuld kompensation for de indtægter, som de mister ved denne lettelse af jordskatterne.
Det får de krone for krone, sådan at det nøjagtig er det beløb, de mister fra de jordskatter, de skulle have haft i kommunen, som de får kompenseret af staten.
Vivi Kier (KF), 2010-05-04:
Det er et vedkommende og væsentligt emne.
For nylig har vi set nogle udsendelser i tv om de såkaldte panodilpiger, og her vil jeg gerne sige tak til de familier, der deltog i den udsendelse.
Som andre før mig har sagt, har vi jo i de 2 sidste år i satspuljekredsen afsat puljer til en styrkelse af indsatsen over for netop personer, der har forsøgt at begå selvmord.
Første pulje startede op i 2009, og anden pulje starter op her i 2010 og kører i årene frem med i alt 12 mio. kr. om året.
Jeg synes ærlig talt, at vi nok lige skylder at følge op på virkningen af disse puljer.
Puljerne er forankret i de regionale centre for selvmordsforebyggelse.
Det næste forslag kunne jo egentlig lige så godt have ligget inde i det her forslag.
Jeg må sige, at jeg har stor sympati for, at mennesker, der forsøger at begå selvmord, får både hurtig og relevant hjælp.
Det er et væsentligt emne, og vi skal alle sammen blive langt bedre til at turde snakke med hinanden, og vi skal ikke mindst turde snakke om det tabu, som et selvmord desværre stadig væk er.
Man kan endnu en gang knytte de kommentarer til det, at mennesker, der forsøger selvmord, uanset om det er blandt unge eller blandt ældre mennesker, jo ikke tilhører en ensartet og homogen gruppe.
Jeg vil igen henvise til de sidste satspuljeforhandlinger, som der trods alt var en stor og bred kreds af politiske partier der stod bag.
Vi lavede et særligt fokusområde for at forebygge og gøre noget ved selvmordsforsøg.
Derfor må jeg i lighed med mange andre her fra talerstolen sige, at jeg synes, at kæden hopper fuldstændig af, når man stiller endnu et forslag uden finansieringsanvisning.
Det har også Socialdemokraterne sagt her fra talerstolen.
Set i lyset af de initiativer, der er sat i gang på det her område, skal jeg tilkendegive, at jeg ikke kan støtte beslutningsforslaget.
Line Barfod (EL), 2010-05-04:
Enhedslisten er også medforslagsstiller af forslaget og støtter det selvfølgelig.
Vi synes, det er dybt tragisk, at der er så mange i vores samfund, der forsøger selvmord og begår selvmord.
Men jeg vil gerne sige – som vi også har diskuteret her en gang imellem – at det altså også er dybt tragisk, når det er i den anden ende af livet, altså at der er ældre mennesker, der føler, at de ikke længere ligesom har nogen plads i livet og måske føler, at de er lidt til besvær og derfor begår selvmord.
Det her forslag handler så konkret om at gå ind og sikre, at der er meget hurtig hjælp til dem, der har forsøgt selvmord.
Det er selvfølgelig fuldstændig afgørende, at man hurtigt kan få hjælp, og at der ikke går lang tid, men også, at der bliver fulgt op på hjælpen.
Men ud over det mener vi altså også, at vi har behov for at satse langt mere på, at alle føler, at de faktisk er vigtige i samfundet, at de har noget at bidrage med, og at de ikke er tilovers og derfor heller ikke begynder at tænke på at begå selvmord, som mange desværre gør, fordi de ikke synes, at der er brug for dem i samfundet.
Det er virkelig noget, som vi bør sætte ind mod.
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-05-04:
I dag diskuterer vi noget, der er dybt, dybt alvorligt.
Det drejer sig om mennesker, som er alene, som er ensomme, som har en lidelse, eller for hvem et eller andet i livet er gået galt, og som så vælger livet fra.
Det handler også om, at det tit ikke kun går ud over dem, men også hele deres netværk – de pårørende, de mennesker, der er omkring dem.
Det er lige så traumatisk for dem i deres omgangskreds, der oplever det, som for dem, det går ud over.
Det er også derfor, vi ønsker, at vi kan række hånden ud til dem, der virkelig har brug for hjælp.
For det, der skal til for at kunne redde menneskeliv, er, at man gør en aktiv indsats for det.
Vi ved jo, at det at prioritere et område jo tit gør, at vi faktisk er i stand til at hjælpe en gruppe mennesker.
Jeg har snakket med en ung pige, som livet havde været rigtig hårdt for, om, hvordan hun en dag i ren desperation havde taget en hel pakke Panodil og så efterfølgende var blevet indlagt.
Men hun fortalte også om, hvordan hun var blevet udskrevet til ingenting.
Og hun sagde, at der heldigvis – heldigvis – var et pilotprojekt et eller andet sted, som havde gjort, at man havde hjulpet hende på vej.
For ellers var det jo sådan for hende, at der ingen tvivl var om, at hun ville prøve at tage livet af sig igen.
Jeg er da fuldstændig enig i, at det nogle gange, en del gange, også handler om, at det er et råb om hjælp – et råb om, at der er nogle, der hører en; et råb om, at der er nogle, der hjælper en; et råb om, at der er nogle, der løser de problemer, man selv synes er fuldstændig uoverkommelige.
Derfor har jeg også meget, meget svært ved at forstå, at det, at man giver en behandlingsret og rækker hånden ud til de her mennesker, vil medføre, at flere mennesker vil tage livet af sig.
Jeg må ærligt indrømme, at jeg ikke har set det notat fra Sundhedsstyrelsen, som samtlige regeringspartier henviser til, om, at en behandlingsret skulle betyde, at flere mennesker vil prøve at begå selvmord.
Det kommer jeg til at bede om at få efterfølgende.
Det er rigtigt, at vi under satspuljeforhandlingerne har været med til at drøfte det her, og der sagde vi også under forhandlingerne, at det her, som man forhandlede sig frem til i satspuljen, simpelt hen ikke var nok.
Vi syntes ikke, det var ambitiøst nok, og vi ville rigtig gerne gøre det muligt at kunne hjælpe rigtig mange mennesker meget, meget effektivt.
Jeg vil gerne takke for de kommentarer, der er kommet.
Det er bare ærgerligt, at vi endnu en gang svigter en gruppe mennesker, som har brug for hjælp.
Og jeg vil gerne takke dem, der er medforslagsstillere, og håber, at vi kan bruge den næste tid til at overbevise de politikere, der er herinde, om, at det her faktisk er en måde, vi kan redde menneskeliv på.
Karen J. Klint (S), 2010-05-04:
Jeg tror, vi skal passe meget på ikke at tale forbi hinanden i så alvorlig en sag som den her.
Jeg tror, alle partier er interesserede i at hjælpe de mennesker, som er berørt.
Det er så bare, hvordan vi får grovsorteret i den slags behandling, der skal til.
Det notat, nogle af os har henvist til, er altså et notat, som vi fik til tredje møde i satspuljeforhandlingerne den 20. oktober 2009, så det er i al fald et materiale, alle vi satspuljepartier har.
Der skriver Sundhedsstyrelsen afslutningsvis, at de synes, at det at tale om en behandlingsret er for smalt et perspektiv, netop fordi vi så ikke har den sociale indsats med.
Så det kan godt ske, at vi, når vi skal genoptage satspuljeforhandlingerne, skal drøfte, hvordan vi rammer bredt i målgruppen med en hurtig indsats.
Men der er forskel på at tale om en hurtig indsats og en behandlingsret.
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-05-04:
Det er fuldstændig rigtigt, at det kun er 30 pct. af alle dem, der begår selvmord, der har været indlagt på en psykiatrisk afdeling.
Mange af dem er ikke nødvendigvis nogle, som har berøring med det psykiatriske system.
Men jeg har så påpeget det notat, og det kan godt være, jeg tager fejl, og så kan ordføreren jo læse op, så vi kan høre, om der direkte står, at hvis man går ind og tilbyder hjælp, så vil flere begå selvmord.
Men det kan jo godt være jeg tager fejl.
Karen J. Klint (S), 2010-05-04:
Det er faktisk nogle af de sidste linjer, der står i notatet, og jeg citerer: Sundhedsstyrelsen vurderer endvidere, at man kan frygte, at en behandlingsrettighed inden for 48 timer vil medføre en uhensigtsmæssig tilskyndelse til selvmordstruende adfærd blandt visse risikogrupper for at opnå en hurtigere behandling.
Det er jo netop målrettet de psykiatriske patienter, der i forvejen siger: Vores livskvalitet er så dårlig.
Hvis ikke jeg har udsigt til at kunne få en hurtig behandling for min psykiatriske lidelse, så kan jeg true med selvmord, og så kommer jeg til inden for 48 timer.
Det er det, man så taler lidt imod.
Jeg skal ikke som politiker kunne vurdere risikoen i det, og derfor har jeg ikke lagt vægt på det i min ordførertale, men mere lagt vægt på, at det er meget vigtigt, at vi ser på dem, der har et socialt behov, og at vi ikke glemmer dem og kun ser på dem, som har et egentligt behandlingsbehov.
Preben Rudiengaard (V), 2010-05-04:
Jeg må helt klart sige, at det, der bringer mig op, er fru Karen Klints udmærkede tilgang til det, og samtidig sagde ministeren også, at han ikke var ekspert og henviste til ordføreren for SF, som han beskrev som ekspert på det her område.
Jeg vil så gerne spørge, om ordføreren for SF ikke vil bekræfte, at selvmord har en smittende effekt.
Alle erfaring viser det, ikke mindst psykiatriens fader på selvmordsområdet, Émile Durkheim, har beskrevet den effekt, der var, når selvmord smittede.
Det er jo frygteligt at tænke de ting, når vi har et behandlingssystem, som i vid udstrækning fungerer meget godt.
Det vil jeg gerne bede om ordførerens kommentar til.