runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Bødskov (S), 2012-02-22:
Hr. Flemming Damgaard Larsen kan altså ikke forstå justitsministeren således, at det, justitsministeren står og siger her, handler om en ny lovrevision.
Hr. Flemming Damgaard Larsen kan forstå justitsministeren således, at justitsministeren mener, at den lovgivning, der er vedtaget, er god og med til at skærpe opmærksomheden, med hensyn til at køre-hvile-tids-reglerne i Danmark skal overholdes.
Hvis de ikke bliver overholdt, har vi set og ser vi alt for mange tilfælde af, hvad der sker.
Derfor er jeg fuldstændig tryg ved, at de domme, der er faldet, også er domme, som selvfølgelig ligger helt i forlængelse af de intentioner, som vi som lovgivere har haft, og derfor kan hr. Flemming Damgaard Larsen ikke – ikke – lægge det til grund, at jeg som justitsminister her i dag skulle have givet håndslag på, at der skal finde en lovrevision af det her område sted.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2012-02-22:
Jeg forstår, at ministeren er villig til at se på, om der skulle være forhold i den lovgivning, der er, og de regler, der i øvrigt gælder i forbindelse med lovgivningen, der gør, at man rammer mennesker så rigidt, som tilfældet er ved 2 minutters overskridelse, hvor hammeren falder så hårdt, som den gør, med 16.000 kr. i bøde og betinget frakendelse af kørekortet.
Mit spørgsmål er: Vil ministeren være åben over for at se på, om reglerne er for rigide, således at man tager det menneskelige hensyn, også når det konkret kan dokumenteres – som i det ene tilfælde her – at forsinkelsen er opstået på grund af en toldkontrol?
I det andet tilfældet handlede det om, at der var fuldt optaget på de to første rastepladser, man kørte ind på.
Man var nødt til at køre til den tredje rasteplads for at finde en plads, og pludselig gik der altså 4 minutter over de 60 minutter.
Kan jeg forstå det sådan, at ministeren er villig til at se på, om der stadig væk er nogle urimeligheder, der bør rettes op på?
Det er jo rigtigt, som ministeren siger, at der for nogle år tilbage blev rettet op, men der er stadig væk nogle urimeligheder, når en chauffør kan blive dømt til betinget frakendelse af kørekortet alene på grund af 2 minutters overskridelse.
Morten Bødskov (S), 2012-02-22:
Jeg har godt nok en fortid som finansordfører, men det er også, hvad jeg kan strække den til.
Fair nok.
Hvis der er tale om konkrete sager, synes jeg, at det ville være helt fair, at jeg så må opfordre til, at der bliver stillet et spørgsmål.
Men jeg vil bare henvise til, at den lovgivning her, så vidt jeg lige erindrer, er vedtaget af et meget bredt flertal i Folketinget.
Det er jo en lov, som er blevet vedtaget, netop fordi der var alvorlige problemer.
Og derfor er der jo også – det fremgår også klart – en bagatelgrænse, hvilket jeg har redegjort for her.
Men hvis der er fire konkrete sager, der spørges til, og hvor der er tale om nogle konkrete forhold, så er det selvfølgelig vanskeligt for mig som justitsminister at stå her og tage stilling til de konkrete sager.
Peter Skaarup (DF), 2012-02-22:
Jeg forsøger ikke at tegne noget billede af, at der ikke sker noget; jeg forsøger at tegne et billede af, at der er en situation, hvor vi har nogle forældre og nogle familieadvokater, der støtter den ene af de forældre, som har mistet sit barn, og som oplever, at der sker for lidt, og at det, hvis der sker noget, så sker for langsomt.
Jeg vil læse op af det, som formanden for Danske Familieadvokater, Helle Larsen, sagde til Ritzaus Bureau her den 16. februar, hvilket altså er 3 måneder efter det tidspunkt, hvor ministeren siger at der var kommet noget, der ville hjælpe en hel masse, og hun siger: Når man som vagthavende sidder på en tilfældig politistation en fredag eftermiddag, kan det være svært at vide præcis, hvad man skal gøre i de her sager. Men det handler om at tage affære lynhurtigt.
Og det er enormt meget nemmere, hvis man har et fast beredskab med indgående kendskab til reglerne.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2012-02-22:
Det er jo helt rimeligt, at der findes sådan nogle bagatelgrænser, som gør, at helt urimelige forhold bliver sorteret fra.
Men det, jeg taler om her, og som jeg tænker på, er fire helt konkrete sager, hvori der er faldet dom på baggrund af de regler, som gælder.
Det drejer sig nemlig om færgereglen og om fire chauffører, der benytter færgeovergangen mellem Gøteborg og Frederikshavn.
Færgereglen siger, at man må bruge 1 time af de 11 timers hviletid, man har, til at køre fra borde og finde et sted, hvor man kan parkere.
Den ene chauffør skulle igennem toldkontrollen og blev forsinket 62 minutter og ikke kun 60 minutter, og 62 minutter var så det, der udløste en bøde og en betinget frakendelse af førerbeviset.
Det er ret alvorligt, det sidste især.
For et kørekort er forudsætningen for, at man rent faktisk kan udøve sit erhverv som lastvognschauffør og i øvrigt også som buschauffør.
Og hvis det så ryger, bliver man altså frataget muligheden for at udøve sit erhverv.
Det kan jo have voldsomme konsekvenser for den pågældendes familie osv. osv.
Mit spørgsmål bliver stillet på den baggrund.
Synes ministeren ikke, at det er helt urimeligt, at det bare var 2 minutter – og i en af de andre situationer var det op til 6 minutter – som gjorde, at man fik en betinget frakendelse af kørekortet som straf?
Morten Bødskov (S), 2012-02-22:
Jeg er ikke klar over, om spørgsmålet sigter til en bestemt sag.
Jeg vil derimod naturligvis gerne oplyse noget mere generelt om sanktionssystemet for overtrædelser af køre-hvile-tids-reglerne.
Det koster nærmere bestemt chaufføren 100 kr. i bøde for hver procent, den fastsatte grænse for køretid eller hviletid overskrides.
For ejeren eller brugeren af køretøjet, dvs. transportvirksomheden, fastsættes en bøde, der er det dobbelte af chaufførens bøde.
Det vil sige ca. 200 kr. pr. procent, reglen overskrides.
Af forarbejderne til loven fra 2005 fremgår det, at der dog gælder en generel tolerancegrænse på 5 pct., og det betyder, at der kun rejses tiltale i sager, hvor overskridelsen har været på 5 pct. eller mere.
Det betyder i praksis, at en chauffør, der har en samlet daglig maksimal køretid på 10 timer, vil kunne overskride denne grænse med op til 30 minutter, uden at det koster ham noget.
Også med hensyn til frakendelse af førerretten skal overskridelsen af reglerne være af en vis størrelse, før der sker frakendelse.
Det følger nærmere bestemt af færdselsloven, at førerretten frakendes betinget, hvis chaufføren overskrider grænserne for køre-hvile-tid med mere end 30 pct.
Og hvis chaufføren under et nyt kørselsforløb begår en tilsvarende overtrædelse, frakendes førerretten ubetinget.
Der gælder altså allerede i dag en bagatelgrænse – det er vigtigt for mig at understrege – i forhold til mindre overtrædelser af de materielle regler om køre- og hviletid.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2012-02-22:
Spørgsmålet lyder: Mener ministeren, at det er rimeligt at pålægge lastbilchauffører en bøde på op til 16.000 kr. og give dem en betinget frakendelse af kørekortet på grund af en overtrædelse af køre-hvile-tids-reglerne på mellem 2 og 6 minutter?
Mener ministeren, at det er rimeligt at pålægge lastbilchauffører en bøde på op til 16.000 kr. og give dem en betinget frakendelse af kørekortet på grund af en overtrædelse af køre-hvile-tids-reglerne på mellem 2 og 6 minutter?
Morten Bødskov (S), 2012-02-22:
Så er vi dog så langt.
Vi kan være uenige om så meget, men særlig i de her spørgsmål om den her type sager er der ingen grund til det.
Og jeg synes, det er fint, at vi er kommet så langt i dag.
Det vil jeg gerne honorere og sige tak til hr. Peter Skaarup for.
Der er intet grundlag for at være uenig i, at de her sager selvfølgelig skal håndteres.
Hvordan håndteres de så?
Ja, der har jeg det sådan, at der læner jeg mig nu op ad folk, hvis opgave det er at håndtere de her sager.
Det tror jeg på er det bedste.
Altså, når man har med politi at gøre, som er vant til at håndtere de her meget alvorlige sager, forfærdelige sager, så synes jeg, at det bedste, man kan gøre, er at læne sig op ad folk, der er vant til at håndtere de her sager.
Det er det, der er gjort.
Der er lavet retningslinjer.
Der er lavet detaljerede beskrivelser af, hvordan det her skal håndteres.
De er udsendt i november måned 2011, og det synes jeg er en god måde at håndtere det her på.
Der er ingen tvivl om, at der her er alvorlige sager, som skal håndteres.
Men derfor er jeg også tilfreds med, at de retningslinjer, som er sendt ud, har den klarhed, som selvfølgelig skal forventes, og hvilket også betyder, at detaljeringsgraden i, hvordan politikredsene skal håndtere det her, bliver klarere.
Det synes jeg er en fornuftig måde at håndtere det på.
Det understreger jo også, at der her er tale om alvorlige sager, som politiet også tager meget alvorligt.
Peter Skaarup (DF), 2012-02-22:
Nej, der er ikke uenighed om, at der skal gøres noget.
Det håber jeg bestemt heller ikke.
Det, der så er uenighed om, er, om de initiativer, der er taget indtil nu, virker godt nok.
Ministeren siger, at der er sket noget i november måned.
Danske Familieadvokater siger, at her midt i februar måned har man ikke oplevet en situation, der gør, at forældrene får hjælp lynhurtigt.
Man får ikke hjælp hurtigt, desværre.
Så er det, at jeg spørger ministeren på vegne af Dansk Folkeparti og sådan set også på vegne af ministerens eget parti og SF, som i hvert fald i sit sidste uge sagde, at nu måtte der ske noget: Hvad vil ministeren gøre for at hjælpe de her familier?
Vi har jo sågar børn, der er blevet bortført til lande, der er omfattet af Haagerkonventionen, som regulerer det her område, og hvor man jo faktisk burde overholde konventionen, men ikke gør det.
Hvad vil ministeren gøre for at komme forældre til undsætning og børn til undsætning?
Vil man gennemføre det forslag nu?
Hvornår kan vi regne med, at regeringen så gør op, om de ting, man mener skulle have hjulpet i november måned, kommer til at virke?
Vil ministeren f.eks. i dag love, at vi i Retsudvalget kan få en evaluering af den nye instruks i juni 2012, så vi kan se sort på hvidt, om det har virket?
Morten Bødskov (S), 2012-02-22:
Jamen det er jo ikke, fordi vi er uenige i, at der skal tages hånd om de her sager, og det er ikke, fordi det er sådan, at spørgeren bliver berørt og jeg som justitsminister ikke bliver berørt, når vi ser de her sager.
Det tror jeg vi alle gør, og det er også derfor, jeg synes, at det, som Rigspolitiet har gjort, er noget, der er helt ansvarligt.
Man har reflekteret over en situation, og der er blevet sendt retningslinjer ud til politikredsene, der er klare og meget detaljerede, om, hvordan de skal håndtere de her sager på en bedre måde end tidligere.
Det er det, der er virkeligheden i det her.
Derfor er der blevet taget initiativ, og det synes jeg da det er fint at man gør, altså at man har lavet klare, instruktive retningslinjer for, hvordan de her sager skal håndteres.
Derfor er jeg enig i, at det jo også i de her sager må bero på en politifaglig vurdering, hvad det er, der skal til i den konkrete sag, altså hvordan den skal håndteres, hvem det er, der skal tages kontakt til, hvordan kontakten skal tages, og hvad det er for en situation omkring det enkelte barn, der danner grundlag for, hvad der skal ske.
Der må det jo være en konkret vurdering, der er i de enkelte sager, og det er bl.a. det, som jeg har redegjort for der er i de her retningslinjer.
Der er blevet sendt retningslinjer ud, der er meget detaljerede, for, hvordan de her uhyggelige sager skal håndteres.
Så der er ikke nogen uenighed om, at der skal gøres noget.
Der er blevet gjort noget.
Bjarne Corydon (S), 2012-02-22:
Jo, men det synes jeg statsministeren svarede glimrende på i går.
Altså, mindst 7.000 personer så tæt på 3 mia. kr. som muligt; for så vidt gerne mere, hvis det kan lade sig gøre.
Nu synes jeg som udgangspunkt, at offentligheden har ganske god indsigt i regeringens økonomiske vurderinger.
I forbindelse med finanslovforslaget for i år tog vi det, vi kalder for et kasseeftersyn, og der kom umiddelbart før jul en økonomisk redegørelse, og det var ikke specielt munter læsning.
Så kommer der selvfølgelig en 2020-plan – den kommer i løbet af 2012 – og vi skal fremsende et opdateret konvergensprogram til EU allerede i foråret, hvor man vil få en ny vurdering af, hvordan vi ser på tingene også på mellemlang sigt.
Så jeg synes, at der er ganske god anledning til at få indsigt i vores syn på den økonomiske udvikling og økonomiske politik.
Jeg kan ikke i dag komme nærmere, hvornår på året og hvilken dato vi fremlægger en egentlig 2020-plan.
Det tror jeg egentlig svarer til ganske gængs praksis for regeringer, at de kommer med tingene, når de er færdige med dem, og varsler dem, når de synes, at det er passende.
Sådan er det politiske spil jo.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2012-02-22:
Tak formand.
Spørgsmålet lyder: Hvornår agter regeringen at fremlægge sin 2020-plan, så offentligheden kan få indblik i regeringens økonomiske vurderinger?
Hvornår agter regeringen at fremlægge sin 2020-plan, så offentligheden kan få indblik i regeringens økonomiske vurderinger?
Bjarne Corydon (S), 2012-02-22:
Men det har jeg da bestemt ikke noget som helst imod.
Hr. Mike Legarth sætter sig glimrende ind i regeringens politik.
Der er i dag lagt op til at investere i mere og bedre kollektiv trafik og i at sænke visse takster og bruge betydelige beløb på det.
Finansieringen kommer fra en stramning af de regler på leasing- og demobiler, der e blevet udnyttet uhensigtsmæssigt til at betale mindre i afgift, end man ville skulle efter et normalt regelsæt.
Det synes jeg er en god og fornuftig foranstaltning.
Det ville glæde mig, hvis hr. Mike Legarth ville træde ind og bære sin del af ansvaret for at løse den opgave.
Mike Legarth (KF), 2012-02-22:
Jeg tror, at formanden skal spise et eller andet sødt.
Altså, det her er den normale procedure, nemlig at vi kan spørge lidt til det, hvis finansministeren selv synes, at han vil svare på det.
Lad mig nu prøve at formulere spørgsmålet færdigt.
Det her er et simpelt spørgsmål, som er meget relevant for den daglige politiske debat og den daglige mediedebat.
Det handler om, at man vil gennemføre nogle besparelser på den kollektive trafik, og at man vil finde pengene på leasingbiler og demobiler, fordi der er et skattehul.
Så er det, at jeg spørger helt principielt: Kan man både lukke et skattehul og foretage investeringer med de samme penge?
Så vil jeg slutte af med spørgsmål lidt uden for den dagsorden, der er sat.
Men fordi jeg kender finansministeren og er ret sikker på, at han kan svare, spørger jeg alligevel – og han har haft en finger med i spillet.
Det glæder mig, at finansministeren ikke på samme måde som statsministeren i går afviste, at det var nødvendigt at forholde sig til det, der står i regeringsgrundlaget.
Der forstod jeg, at man ikke ville ændre på forventningen om at få de 3 mia. kr. i kassen, hvilket var en forudsætning, og at metoden til det altså var at øge arbejdsudbuddet.
Det svarer finansministeren ikke helt klart på.
Men hvis vi skal forholde os til effekten, gevinsten og udbyttet, hvad synes finansministeren så er vigtigst som chef for statskassen, borgernes penge?
Hvordan bruger vi dem nu bedst, når vi skal kigge på tiltag for at få flest mulige penge i kassen igen og få skabt flest arbejdspladser, få skabt bedre konkurrenceevne og rammevilkår for virksomhederne, hvilket alt sammen gør, at der er sikring af arbejdspladser, at vi kan sælge flere produkter og holde flere beskæftigede og få et større provenu i statskassen?
Når vi nu ved, at effekten er størst ved at lette skatten i toppen, er det så ikke også den vej, man skal gå, eller skal man mere slavisk gå efter Ginikoefficienten, altså lighedspræmissen?
Bjarne Corydon (S), 2012-02-22:
Tak, og også tak for to gange oplæsning.
Så er man da helt sikker på, at finansministeren har fået en chance for at forstå spørgsmålet.
Jeg er ikke enig i, at man har sagt, at man er nødt til at fordoble kravet til arbejdsudbuddet for at nå regeringsgrundlagets anden målsætning om de 3 mia. kr. Som det er hr. Mike Legarth bekendt – det er jeg helt sikker på på baggrund af det skriftlige svar, jeg har givet på spørgsmålet, og også på baggrund af den indsigt, hr. Mike Legarth har i de her forhold – er der jo en stor forskel på, hvilke personer man får i arbejde; hvor meget de tjener, når de kommer i arbejde; hvilken situation de kommer fra.
altså om det er personer, der går fra ikke at være beskæftiget til at komme i beskæftigelse, eller om det er personer på arbejdsmarkedet, der faktisk udvider deres arbejdsudbud; og hvilken del af aflønningsskalaen de ligger på.
Det er helt afgørende for, hvilken effekt et givent antal personer giver i forhold til holdbarhed på de offentlige finanser.
Når det gælder topskattelettelserne, topskattegrænsen, er Skattekommissionens beregninger velkendte for både hr. Mike Legarth og mig.
Der er jo også andre hensyn at tage i forhold til skattelettelser og skatteomlægninger.
Beskæftigelsesfradraget giver f.eks. en øget tilskyndelse til at komme ind på arbejdsmarkedet for de personer, der står uden for arbejdsmarkedet, og der er i hvert fald for mig at se også hensynet til rent sociale og fordelingsmæssige spørgsmål.
Mike Legarth (KF), 2012-02-22:
Vi tager den forfra til formandens glæde, vil jeg tro.
Det var stort set identisk med det, jeg var i gang med.
Er finansministeren af den holdning, at det på grund af regnefejlen i regeringsgrundlaget er nødvendigt næsten at fordoble arbejdsudbuddet, det, vi kalder arbejdskraften, og er finansministeren også af den opfattelse, at den største effekt, det største udbytte af det kommer ved en lettelse i topskatten?
Er finansministeren af den holdning, at det på grund af regnefejlen i regeringsgrundlaget er nødvendigt næsten at fordoble kravet til arbejdskraften, altså det arbejdsudbud, der var tiltænkt, og som følgespørgsmål – og jeg skal måske lige slutte af med at sige, at jeg godt ved, at statsministeren i går ...
Er ministeren af den holdning, at det på grund af regnefejlen i regeringsgrundlaget er nødvendigt at fordoble kravet i forhold til arbejdskraften, og at den største effekt opnås ved at sænke topskatten?
Bjarne Corydon (S), 2012-02-22:
Jeg føler nu ikke, at der er noget som helt slavisk ved den politik, jeg her lægger frem i nogle sammenhænge.
Og det er ikke korrekt, at der er en afstand mellem det svar, jeg giver på spørgsmålet, og det, statsministeren sagde på sit pressemøde i går, tværtimod.
Det ligger fuldstændig i forlængelse af hinanden.
Der er et hensyn, der handler om at nå målsætninger i forhold til finanspolitisk holdbarhed og arbejdsudbud.
Der er andre hensyn, der er af fordelingsmæssig karakter.
Der er også makroøkonomiske hensyn af forskellig karakter.
Jeg synes, det er nyttigt at tilskynde folk til at arbejde i alle dele af indkomstskalaen, men bestemt også i bunden.
Og vi har haft masser af diskussioner her i Folketingssalen om, hvorvidt det skal kunne betale sig at arbejde.
Jeg tror også, at det er blevet fremført af hr. Mike Legarth.
Der synes jeg personligt at beskæftigelsesfradraget er et ganske godt bidrag til, at man kommer videre i den retning.
Så jeg mener, at det er mere nuanceret end som så.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2012-02-22:
Det er jo rigtig nok, at det politiske spil er sådan.
Men ikke desto mindre er det altså en ægte interesse, jeg her varetager.
Jeg tror, at der er rigtig mange, som har stor interesse for, hvordan regeringen ser på den økonomiske politik og de økonomiske muligheder frem til 2020.
Man må jo sige, at regeringen overtager en økonomi med en idérigdom om, at der skal laves ganske meget om.
Der er så mange, der ikke ser, at der bliver lavet så meget om, som man havde sagt at man ville, da der var valgkamp tilbage i sensommeren og frem til den 15. september sidste år, men ikke desto mindre er der en interesse for, om det er hensynet til den fremtidige økonomi, der så gør, at man holder sig så meget tilbage med eksempelvis at gennemføre sine valgløfter og andet.
Derfor er der en ægte interesse i at høre regeringens vurdering af den langsigtede økonomiske politik frem til 2020.
Og når vi samtidig ved, at der er en budgetlov lige om hjørnet, som regeringen via EU og aftalen der er på vej med, som jo også lægger meget snævre begrænsninger for, hvordan det offentlige forbrug ser ud til at kunne udvikle sig frem til 2020, gør det jo ikke interessen for en 2020-plan mindre.
Derfor bliver jeg nødt til at bede finansministeren revurdere, om det er rigtigt bare at sige, at sådan en plan kommer i løbet af 2012.
Kan vi ikke komme det nærmere her i dag, om vi får sådan en plan i løbet af foråret, eller om den kommer i løbet af sommeren, eller om vi skal vente helt til efteråret?
Det er om en skattereform, muligvis forhandlinger om førtidspension, kontanthjælp osv. for at skaffe penge i kassen.
Det er jo rart for os, der skal forhandle med regeringen, at vide, på hvilket økonomisk grundlag vi gør det, og hvordan regeringen ser de økonomiske vurderinger for Danmark frem til 2020.
Derfor må jeg spørge finansministeren: Kan finansministeren ikke se, at for at vi har det bedste grundlag for de forhandlinger, vil det være en god idé, at vi har et fælles økonomisk grundlag og ser ens på tingene og dermed også får at se, hvordan regeringen ser på den økonomiske udvikling frem til 2020?
Bjarne Corydon (S), 2012-02-22:
Nu er der jo ingen grund til at have flere politiske skænderier end højst nødvendigt.
Der er jo rigeligt, der skiller hr. Kristian Thulesen Dahl og mig ad på så mange andre punkter.
Derfor vil jeg da gerne medgive, at det er fuldstændig legitimt at interessere sig for de forhold, hr. Kristian Thulesen Dahl sigter til, og jeg vil da også gerne gå så langt som til at sige, at jeg bestemt ikke tror, at hr. Kristian Thulesen Dahl vil have fundet julepynten eller andre vinterlignende ting frem på det tidspunkt, hvor der forelægges en ny 2020-fremskrivning fra vores side.
Jeg tror, at man allerede i forbindelse med konvergensprogrammet vil kunne få et ganske godt indblik i, hvordan vi rent teknisk og fagligt vurderer de lange, mellemlange og mellemfristede udsigter for dansk økonomi.
Så er det jo rigtigt, som hr. Kristian Thulesen Dahl siger, at der faktisk er et ganske omfattende reformprogram i regeringsgrundlaget, som vi vil sætte til forhandling.
Det er jo også rigtigt, at det, som den finansiering, vi så kan finde i forbindelse med reformerne, kan bruges til, i et vist omfang afhænger af, hvor stort et hul der måtte være på mellemlang sigt, og af, hvor godt det dybest set ser ud, når vi får lavet de her opdaterede beregninger, men jeg kommer ikke i dag med en dato for, hvornår de foreligger.
Jeg skulle mene, at det bliver i rigtig god tid inden årsskiftet.
Jeg synes, det er legitimt at interessere sig for det, og jeg tror, at man allerede i forbindelse med konvergensprogrammet vil få afgørende nyt i den sammenhæng.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2012-02-22:
Ja, ja, der er mange tekniske detaljer i regeringsgrundlaget, som man måske lige skulle have tjekket lidt ekstra, inden man trykte det og sendte det ud til os andre, for bordet fanger jo selvfølgelig lidt af det, man skriver.
Man har haft nogle år til at forberede sig på at komme i regering
; man må jo formode, at man på nogle punkter alligevel har forberedt sig, inden man pludselig sad på Crown Plaza i 16 dage, var det vist, og lavede det her regeringsgrundlag.
Nu har vi fået konstateret, at tallene her altså ikke hænger sammen.
Det kan man sige er en teknisk detalje; man kan sige, at det betyder meget; det er et temperamentsspørgsmål, men det hænger ikke sammen.
Hvis man skal skaffe 3 mia. kr., skal man i hvert fald op på et noget højere arbejdsudbud end de 7.000 personer.
Hvis vi holder os på de 7.000, får vi færre penge i kassen.
I en del af finansministerens regneeksempler til Folketinget ligger vi på mellem 1,5 og 1,8-1,9 mia. kr., der kommer som følge af et ekstra arbejdsudbud på 7.000 personer.
Er det 7.000 i ekstra arbejdsudbud med det provenu, det så måtte give, eller er det, at de 3 mia. kr. skal hentes hjem, og så må man finde arbejdsudbuddet svarende til det, der skal til, for at give de 3 mia. kr.?