Lars Barfoed (KF), 2010-11-23:
Efter beslutningsforslaget skal regeringen i indeværende folketingssamling fremsætte et lovforslag om, at cyklister i alderen 0-14 år skal bære cykelhjelm – skal bære cykelhjelm.
Forslaget indebærer altså, at politiet skal kunne stoppe cyklister under 15 år, som ikke kører med cykelhjelm.
Men barnet skal ikke pålægges nogen sanktion, derimod skal personer over 18 år – ifølge forslaget – som cykler sammen med barnet eller har barnet med som passager på cyklen, kunne pålægges en bøde.
Det forudsættes i beslutningsforslaget, at påbuddet bliver fulgt op med informationskampagner og øget kontrol på området, ligesom det foreslås, at brugen af cykelhjelm fortsat skal overvåges og cykeltrafikarbejdet for den pågældende aldersgruppe skal følges.
Der er jo i store træk tale om en genfremsættelse af beslutningsforslag nr. B 55, som blev behandlet i sidste folketingssamling, og beslutningsforslag nr. B 132, som blev behandlet i folketingsåret 2008-09.
I de to tidligere beslutningsforslag var forslaget om at påbyde brug af cykelhjelm dog alene rettet mod børn under 12 år, og nu er det børn under 15 år, så en vis udvikling af forslaget er der dog sket undervejs.
Som begrundelse for beslutningsforslaget har man fra forslagsstillernes side henvist til, at Danmark er det land i Skandinavien med den laveste andel af cykelhjelmsbrugere, og at der i 2007 var 24 trafikdræbte børn under 15 år.
Forslagsstillerne har også gjort gældende, at et lignende påbud i Sverige har medført en stigning i brugen af cykelhjelm fra 40 pct. til 60 pct. for børn under 15 år.
Jeg kan vist godt tillade mig at konkludere, at der i det store og hele er tale om en gentagelse af de argumenter, som lå bag de to tidligere beslutningsforslag, som Folketinget altså allerede har forholdt sig til.
Jeg vil derfor starte med at konstatere, at jeg vil henholde mig til det, som min forgænger sagde under førstebehandlingen af forslagene, senest den 26. januar i år, og derfor må jeg endnu en gang slå fast, at regeringen gerne ser, at så mange cyklister som muligt, både børn og voksne, vælger at bruge cykelhjelm; en hjelm er et udmærket og godt redskab, hvis man vil øge sin egen og sine børns sikkerhed, og det kan vi naturligvis kun opfordre til at man gør.
Derimod er det fortsat regeringens opfattelse, at et påbud om brug af cykelhjelm ikke er vejen frem.
Regeringen har ikke ændret sin holdning om, at der er god grund til at frygte, at en hel del vil fravælge cyklen helt, hvis vi ved hjælp af lovgivning forsøger at tvinge hjelmen ned over hovedet på dem.
Cykling har jo en gavnlig effekt, både for folkesundheden, miljøet og trafikafviklingen, og for børns vedkommende også for udviklingen af en sund trafikopdragelse, og derfor vil det være meget uheldigt, hvis vi med sådan et forbud foranlediger, at nogle tager bilen eller bussen i stedet for at tage cyklen.
Ved behandlingerne af de to tidligere beslutningsforslag anførte min forgænger bl.a., at et påbud rettet mod børn under 12 år efter Rådet for Sikker Trafiks vurdering vil kunne gøre det vanskeligt at fastholde brugen af cykelhjelm, når børnene når over den aldersgrænse.
Som nævnt er det nye beslutningsforslag jo lidt mere vidtgående end de to tidligere, da det altså ikke blot retter sig mod børn under 12 år, men også mod børn på 12-14 år.
Jeg kan ikke af bemærkningerne til forslaget se, hvad begrundelsen er for udvidelsen af aldersgruppen, men som jeg ser det, ændrer det ikke noget på selve vurderingen.
Et aldersbegrænset påbud vil, uanset om aldersgrænsen er 12 år eller 15 år, signalere, at cykelhjelme kun er noget, som er for børn op til en vis alder, og så er det i børnenes øjne sådan, at så bliver det legitimt at lægge hjelmen væk, når man når op over aldersgrænsen.
Derfor vil det være et meget uheldigt signal at sende, hvis man fulgte det her forslag om et påbud.
Og faktisk er det ifølge Rådet for Sikker Trafik navnlig ældre mennesker over 65 år, der har fordel af at benytte cykelhjelmen.
Det hænger sammen med, at skaderne ved selv simple faldulykker ofte har alvorlige konsekvenser for ældre.
Det betyder ikke, at børn ikke skal bruge hjelmen, det skal de naturligvis.
Som min forgænger redegjorde for under førstebehandlingen i januar i år, har Rådet for Sikker Trafik gennemført en undersøgelse af danske cyklister over 65 år, og det fremgår heraf, at der er ældre, som opfatter cykelhjelmen som noget for børn, og som derfor tager afstand fra at bruge hjelmen.
Så har forslagsstillerne i begrundelsen for beslutningsforslaget henvist til en meningsmåling, som angiveligt skulle vise, at 80 pct. af danskerne ønsker, at det skal være lovpligtigt at bruge cykelhjelm.
Så vidt jeg har forstået, angik den pågældende meningsmåling spørgsmålet om cykelhjelm for børn under 12 år, altså ikke for alle aldersgrupper.
Men det er da ganske interessant, at hvis 80 pct. af den voksne befolkning går ind for, at børn skal bruge cykelhjelm, så er det jo et godt signal, for de bør bruge cykelhjelm.
Man kan jo så spørge sig selv, hvorfor de samme 80 pct. af de voksne ikke selv tager hjelmen på, så de optræder som gode rollemodeller for børnene.
Og hvis man laver et påbud om brug af cykelhjelm for børn under 15 år, giver man altså børnene en ny begrundelse for at lægge hjelmen fra sig, når de fylder 15 år.
I begrundelsen for beslutningsforslaget bliver det også anført, at 24 børn under 15 år blev dræbt i trafikken i 2007.
For god ordens skyld skal jeg gøre opmærksom på, at det tal altså omfatter det samlede antal trafikdræbte børn under 15 år i 2007, dvs. såvel passagerer i biler som cyklister og fodgængere osv.
Min forgænger redegjorde ved behandlingerne af de to tidligere beslutningsforslag for, hvorfor det tal selvfølgelig ikke kan bruges som et argument for at påbyde brug af cykelhjelm, og det kunne man jo godt have taget højde for i bemærkningerne.
Jeg kan i den forbindelse oplyse, at det ifølge Vejdirektoratet er sådan, at der blev dræbt tre cyklister under 15 år i 2007, og i det ene tilfælde, hvor spørgsmålet om brug af cykelhjelm er oplyst, brugte den dræbte rent faktisk cykelhjelm.
Derudover blev der i 2007 dræbt én cykelpassager under 15 år, og også i det tilfælde anvendte den dræbte cykelhjelm.
I 2007 var antallet af trafikdræbte cyklister under 15 år, som med sikkerhed ikke brugte cykelhjelm, med andre ord nul.
Det tilsvarende tal for 2008 var to, mens der i 2009 var to dræbte cyklister under 15 år, som efter det oplyste ikke brugte cykelhjelm.
Derudover fremgår det af Vejdirektoratets statistiske oplysninger, at hovedtraumer ikke er den mest almindelige årsag til alvorlige skader på cyklister under 15 år, tværtimod viser oplysningerne fra både 2007, 2008 og 2009, at alvorlige arm- og benskader er hyppigere forekommende end alvorlige hovedskader.
Så vil jeg gerne minde om, at andelen af cyklister, derunder børn, der bruger hjelm, faktisk generelt er steget, uden at vi bruger påbud og tvang.
I 2008 gennemførte Rådet for Sikker Trafik en optælling på en række skoleveje, som viste, at andelen af 6-9-årige, som brugte hjelm, var steget fra 52 pct. i 2004 til 72 pct. i 2008.
Og i samme periode var der for de 10-12-årige sket en stigning fra 33 pct. til 44 pct., hvorimod andelen for dem over 12 år var 13 pct. i både 2004 og 2008.
Nu er der så gennemført en ny optælling i efteråret, og resultaterne af den er ikke endeligt opgjort, men jeg har dog fået oplyst, at tællingen viser et rigtig positivt resultat for alle aldersgrupper, også de unge, og i nogle aldersgrupper er der endda sket en fordobling, kan jeg forstå, i andelen af cyklister, der bruger hjelm.
Men det kan vi vide mere om, når den optælling er gjort helt færdig.
Faktisk er det sådan, at det er rådets vurdering, at hvis man sammenligner brugen af cykelhjelm i Danmark med brugen i lande, der har indført lovgivning på området, kan man se, at udviklingen fortsat er lige så god her i landet som i de lande.
Så jeg skal endnu en gang understrege, at jeg er helt enig i den overordnede intention, nemlig at så mange børn som muligt skal bruge cykelhjelm, og at forældrene aktivt skal påtage sig et ansvar for deres børns trafiksikkerhed, men som jeg har nævnt, er det ikke regeringens opfattelse, at et påbud som foreslået er vejen frem.
Det er frivillighedens vej, vi skal gå ad, og det går det egentlig ganske godt med, så af de grunde kan regeringen ikke støtte beslutningsforslaget.