Brian Mikkelsen (KF), 2008-11-06:
Jeg vil gerne takke for, at vi i dag får lejlighed til at diskutere et vigtigt og aktuelt tema og også får lejlighed til at redegøre for de initiativer, som regeringen har iværksat for at bekæmpe den organiserede kriminalitet og for at sætte en stopper for de meget bekymrende skudepisoder, som vi har været vidne til i den seneste tid.
Indledningsvis i denne forespørgselsdebat vil jeg gerne slå fast, at vi naturligvis skal gøre alt, hvad vi kan for at sætte ind over for den organiserede kriminalitet.
Det har været regeringens klare linje siden 2001, og som det vil fremgå af mit indlæg i dag, tager politiet den organiserede kriminalitet meget alvorligt.
Det tror jeg også kom klart frem, da jeg for en måneds tid siden havde lejlighed til at besvare et samrådsspørgsmål for Retsudvalget om bandekriminaliteten.
Når vi taler om organiseret kriminalitet, taler vi om en form for kriminalitet, der ofte foregår i hensynsløse netværk og sammenslutninger, som ikke skyer noget middel i deres kriminelle virke.
Hvad enten den organiserede kriminalitet udmønter sig i handel med narkotika, menneskehandel, grov vold, røverier eller anden form for grov kriminalitet, er der tale om en meget alvorlig kriminalitet og et problem, som kan være meget besværligt og ressourcekrævende at efterforske for politiet, fordi politiet jo ofte står over for folk med en professionel tilgang til deres kriminelle virke.
Desværre kan vi lige så godt indse, at problemet med organiseret kriminalitet hverken er et forbigående fænomen eller et problem, som bare kan løses nemt og hurtigt.
Det kræver et langt og sejt træk med en intensiv politiindsats, hvis vi skal bekæmpe problemet.
Det er også grunden til, at det i de senere år har været et af politiets meget højt prioriterede områder, og at det er et område, som det er nødvendigt konstant at have fokus på.
Hvad består politiets indsats på området så nærmere i?
Her vil jeg tage udgangspunkt i politiets særlige indsats over for rockerne.
Folketinget vedtog som bekendt i 2003 den såkaldte rockerpakke, som bl.a. indeholdt ændringer af straffeloven og retsplejeloven, så politiet kunne benytte bedre efterforskningsmetoder.
Der var bl.a. tale om en udvidet adgang til at benytte civile agenter og mulighed for at hemmeligholde identiteten på politifolk, der har fungeret som agenter.
Der blev også gennemført en udvidet adgang til konfiskation og til telefon- og dataaflytning.
Rockerpakken fra 2003 gav politiet nogle rigtig gode redskaber til at optrævle, efterforske og presse de danske rockerklubber.
Redskaberne kan anvendes bredt i sager om alvorlig kriminalitet, herunder i sager om organiseret kriminalitet.
I forhold til indsatsen over for organiseret kriminalitet vil jeg også pege på rigspolitiets handlingsplan fra 2002 om en intensiveret indsats mod rockerkriminaliteten.
Handlingsplanen lægger op til en såkaldt proaktiv og efterretningsbaseret politiindsats.
Det betyder bl.a., at politiet uden at afvente konkrete anmeldelser målrettet skal følge og efterforske bandemiljøerne.
Med handlingsplanen er der også fokus på at få indsamlet detaljerede oplysninger om de konkrete bander og bandemedlemmer.
Det giver politiet et overblik over miljøet, der gør det muligt at følge banderne tæt og få optrævlet de enkelte medlemmers kriminalitet og få dem retsforfulgt.
Et af de tiltag i handlingsplanen, som har vist sig at være meget effektivt mod den organiserede kriminalitet, er den såkaldte Al Capone-model, hvor man populært sagt går efter pengene.
Modellen udspringer af, at det helt naturligt vækker undren, at folk, der f.eks. modtager overførselsindkomster, samtidig kan køre rundt i store biler, eje dyre huse og i det hele taget optræde som en anden Al Capone, især når man har en stærk mistanke om, at vedkommendes synlige rigdom stammer fra narkotikahandel eller anden kriminel virksomhed.
Politiet har derfor indledt et intensiveret samarbejde med SKAT og Statsadvokaten for Særlig Økonomisk Kriminalitet for bl.a. via skatteog afgiftslovgivningen at få ram på rockerne og bandemedlemmerne.
Dette samarbejde har haft stor effekt, både fordi politiet og anklagemyndighederne har haft succes med at få idømt rockere frihedsstraf for overtrædelse af skattelovgivningen, og fordi SKAT samtidig har fået inddrevet betydelige summer i skatter og moms til statskassen.
Ud over målrettede efterforskningsskridt og retsforfølgning af de organiserede kriminelle rummer indsatsen også et uhyre vigtigt element i form af forebyggelse, så tilgangen af nye medlemmer standses.
For ud over indsatsen over for den organiserede kriminalitet angår forespørgslen som bekendt også specifikt indsatsen over for væbnede opgør.
Det har i den forbindelse været fremme, at den seneste tids forskellige skudepisoder er udtryk for et igangværende opgør mellem rockere og bander om bl.a. kontrollen med narkotikahandel.
Inden jeg siger noget om politiets intensiverede indsats på området, tror jeg imidlertid, at det kan være nyttigt at få et kort overblik over, hvordan konfliktbilledet mellem de forskellige grupperinger ser ud lige nu.
Som bekendt har politiet i de senere år foretaget en tæt monitorering af både rockerne og banderne.
Det samme gør sig naturligvis gældende i forhold til rockerne, hvor rigspolitiet bl.a. monitorerer de grupperinger, som er involveret i den aktuelle konflikt.
Det drejer sig om Hells Angels og AK 81.
Hells Angels har syv afdelinger i Danmark med cirka 140 tilknyttede personer.
Hver afdeling, på nær afdelingen i Aalborg, har tilknyttet en såkaldt kampafdeling kaldet AK 81, der er blevet etableret i 2007 som en støttefunktion til HA.
AK 81 består for tiden af over 100 unge mænd, for de flestes vedkommende i alderen 18-25 år.
De fleste er kendt af politiet for personfarlig kriminalitet og for overtrædelse af våbenlovgivningen.
Det er politiets vurdering, at efterårets konflikt har øget rekrutteringen til AK 81, hvilket naturligvis også er en udvikling, som politiet følger meget tæt.
Rigspolitiet monitorerer desuden lige nu ti kriminelle grupper og netværk, som begår alvorligere kriminalitet, de såkaldte niveau 1-bander, som består af omkring 170 tilknyttede personer.
Derudover monitorerer politikredsen lokalt 16 mindre rockergrupper og otte såkaldte niveau 2-bander med i alt omkring 270-300 tilknyttede personer.
Det er politiets vurdering, at de skudepisoder, vi har været vidne til her i efteråret, udspringer af de modsætningsforhold, der eksisterer mellem HA og bandemiljøet.
Der er navnlig et modsætningsforhold mellem HA og bestemte grupperinger fra bandemiljøet, men også modsætningsforhold indbyrdes mellem forskellige grupperinger fra bandemiljøerne.
De eksisterende modsætningsforhold mellem grupperingerne skyldes flere faktorer.
Det er rigspolitiets vurdering, at en væsentlig faktor er kampen om narkotikamarkedet, men der er også andre årsager til, at konflikten er eskaleret.
Bl.a. er der personlige uoverensstemmelser mellem visse personer fra de forskellige grupperinger, og der er også gamle uoverensstemmelser mellem forskellige parter, som er blusset op på ny og har medført nye konflikter.
Begge disse faktorer bidrager formentlig til en fortsættelse af konflikterne og til nye konfrontationer som følge af de æresbegreber, som er en del af gruppernes selvforståelse og identitet, og som indebærer krav om hævn over for modparten.
Politiet har som bekendt sat massivt ind for at sætte en stopper for de skudepisoder, vi har været vidne til i den seneste tid.
Det er i den forbindelse vigtigt for mig at slå fast, at det naturligvis er fuldstændig uacceptabelt, at bevæbnede kriminelle skyder på hinanden på åben gade.
Vi skal ikke finde os i, at borgerne går ud på gader og stræder og er utrygge og kan frygte at blive ramt af vildfarne kugler.
Det er derfor bestemt en udvikling, som både regeringen og politiet ser med meget stor alvor på.
Som jeg havde lejlighed til at redegøre nærmere for i et samråd i Retsudvalget den 9. oktober, holdt jeg i midten af september et møde med Rigspolitichefen og politidirektørerne for Københavns og Østjyllands Politi.
Rigspolitichefen og politidirektørerne tilkendegav i den forbindelse, at man allerede havde de fornødne redskaber.
Det handler således i første omgang om at bruge de eksisterende redskaber mest effektivt.
På mødet aftalte vi derfor, at politiindsatsen mod banderne skulle intensiveres yderligere for at lægge maksimalt pres på bandemedlemmerne, sådan at politiet hele tiden kunne presse og stresse bandemiljøet og gøre livet svært for det.
Det sker mere konkret bl.a. ved massiv polititilstedeværelse i de berørte områder, omfattende visitationer af personer og biler, intensiv og målrettet efterforskning mod ledende bandemedlemmer og systematiske visitationer efter våben og narkotika.
Den intensiverede indsats sker ved, at der sættes massivt ind med mere politi i de berørte områder.
Politiet har tilført flere personaleressourcer til området og har oprustet både den fremadrettede og den bagudrettede efterforskning.
Samtidig er der i medfør af politiloven etableret visitationszoner med omfattende visitationer af personer og biler.
I det meste af København og Odense er der nu for en periode etableret visitationszoner, og alene i København er der gennemført visitationer af 4.412 personer.
Derudover er der i København, Odense og Århus indtil videre som et direkte resultat af visitationerne rejst over 150 sigtelser for overtrædelse af våbenloven.
Der er foretaget systematiske ransagninger efter ulovlige våben og narkotika, og der er i de seneste uger gennemført flere end 70 ransagninger i bande- og rockermiljøet.
Det foreløbige resultat heraf er, at politiet den seneste måned har beslaglagt over 200 ulovlige skydevåben.
Dertil kommer et stort antal våben, som man for nylig har fundet i en konkret sag.
Som bekendt blev der med lovændringen før sommerferien gennemført en skærpelse af straffen for bl.a. ulovlig besiddelse af skydevåben på offentligt tilgængelige steder.
Ikke mindre vigtigt er det, at det med lovændringen er gjort nemmere at varetægtsfængsle personer, der bliver taget med skydevåben på offentlige steder.
Et emne, der helt naturligt har været oppe i debatten, er spørgsmålet om anvendelse af lov om forbud mod ophold i bestemte ejendomme, populært kaldet rockerborge.
Hertil må jeg sige, at politiet naturligvis løbende vurderer, om der er grundlag for at anvende rockerloven.
Indtil videre har det imidlertid været den politifaglige vurdering, at der ikke er grundlag for at tage loven i brug.
Selv om politiet har tilkendegivet, at man ikke lige nu mangler redskaber, er det naturligvis afgørende løbende at sikre, at politiet har de bedste lovgivningsmæssige rammer for efterforskningen af organiseret kriminalitet.
Derfor vil regeringen i denne samling fremsætte et lovforslag, der udvider muligheden for, at politiet kan få tilladelse til aflytning på person, så det ikke kun gælder i terrorsager, men også ved anden grov kriminalitet, der typisk er banderelateret eller organiseret i øvrigt.
Som det er i dag skal en retskendelse om telefonaflytning - bortset fra i terrorsager - angive de bestemte telefonnumre, som en mistænkt bruger, og som politiet må aflytte.
Hvis en mistænkt skifter mobiltelefon, skal der altså indhentes en ny retskendelse på det nye telefonnummer.
Som et led i antiterrorpakken fra 2006 blev der indført adgang til, at politiet i terrorsager ved en retskendelse får tilladelse til at aflytte alle telefoner, som en mistænkt person gør brug af, det såkaldte aflytning på person.
Det letter politiets arbejde, fordi der så ikke skal indhentes en ny retskendelse hver gang, den mistænkte skifter telefon, hvilket erfaringsmæssigt kan ske endog meget ofte.
Telefonaflytning kan i mange tilfælde være et effektivt efterforskningsmiddel for politiet i sager om grov organiseret kriminalitet, herunder bandekriminaliteten.
Jeg er derfor også meget snart klar med et lovforslag om udvidet mulighed for, at politiet kan få tilladelse til at aflytte på person, også når der er tale om anden grov kriminalitet end terrorisme.
Populært sagt er der tale om en forstærket indsats på to ben: på den ene side en hård del med fokus på hurtige og konsekvente reaktioner over for de mest forhærdede kriminelle og på den ene side en blød del med forebyggende og kriminalpræventive tiltag for at stoppe fødekæden af letpåvirkelige unge til banderne og rockerne.
Selv om der ofte er mere fokus på den hårde del over for de mest forråede, er det også vigtigt for mig at understrege, at den bløde indsats er mindst lige så vigtig.
Hvis vi for alvor skal dæmme op for den organiserede kriminalitet, handler det jo om at få forhindret, at unge mennesker overhovedet kommer så langt ud, at de kun kan finde en identitet ved at gå ind i en rockergruppe eller en bande.
Det kræver selvfølgelig en bred, ihærdig kriminalpræventiv og social indsats.
Her må det naturligvis være udgangspunktet, at de unge mennesker, som er i risikogruppen for at ende i rocker- eller bandekriminalitet, selvfølgelig ikke er født til at blive kriminelle og derfor også med den rette støtte vil kunne bringes væk fra en uheldig udvikling.
Den forebyggende indsats over for utilpassede unge bygger på tre hovedelementer: identifikation af de utilpassede unge, hurtig iværksættelse af SSP-indsats m.v. og konsekvente reaktioner.
En grundlæggende forudsætning for at kunne iværksætte en forebyggende indsats i tide er naturligvis at få identificeret de børn og unge, der har problemer - og det vel at mærke så tidligt som overhovedet muligt og helst allerede, når de første tegn på asocial opførsel viser sig.
Her er sammenspillet mellem politi, socialforvaltning, skole, daginstitutioner og ikke mindst forældrene i sagens natur helt afgørende.
Jeg vil gerne slutte af med at slå fast, at der ikke skal herske tvivl om, at indsatsen over for den organiserede kriminalitet generelt og mere specifikt over for rocker- og bandekriminaliteten er et af vores allerhøjest prioriterede områder - også for politiet.
Det er et område, som regeringen følger nøje, herunder med henblik på hele tiden at sikre, at vi har tidssvarende lovgivningsmæssige rammer til at forebygge og bekæmpe den organiserede kriminalitet.
Lad mig i den forbindelse også nævne, at rigspolitiet i begyndelsen af 2009 vil udarbejde en statusrapport for indsatsen mod bande- og rockerkriminaliteten i 2008.
Så snart statusrapporten foreligger, vil jeg naturligvis sende den til Folketingets Retsudvalg.