Johs. Poulsen (RV), 2007-05-03:
Jeg vil gerne have lov at sige tak til samtlige Folketingets partier for input til en debat, som vi synes er vigtig, fordi den har både nogle praktiske elementer i sig, som handler om, at vi kan gøre tingene bedre på en række områder, og nogle principielle elementer i sig, som i alt fald forhåbentlig må give anledning til, at det kan bruges som en slags input i den videre proces, der under en eller anden form, kan vi høre fra alle sider, under alle omstændigheder kommer på et tidspunkt.
Så tak for den del af det.
Der er jo selvfølgelig først og fremmest grund til at takke Socialdemokraterne, SF og Enhedslisten, fordi man helt entydigt har sagt, at det her bør der arbejdes videre med, og at der også bør nedsættes en sådan arbejdsgruppe, der med de indfaldsvinkler, der har været nævnt, kan komme med et bud på, hvordan der kan opnås en række fordele i et fremtidigt klagesystem i forhold til den forvirring, uoverskuelighed og inkonsekvens, som hersker i det nuværende klagesystem.
Så det vil jeg gerne have lov til at sige tak for en så utvetydig opbakning til.
Der kom fra Enhedslisten også nogle yderligere bemærkninger om, at man i en sådan proces jo kunne tænke sig en række andre forbedringer, som ikke har været så meget inde i debatten endnu, og det vælger jeg netop at tage som bemærkninger, som jeg synes, man bør tage med, uanset hvordan processen bliver fremover.
Jeg vil sådan set også godt sige tak til den konservative ordfører, som jo på vanlig vis i alt fald vælger at lytte til argumenter – ikke nødvendigvis rette sig efter dem, det ville selvfølgelig være dejligt, hvis det skete lidt tiere, men dog lytte – forstået på den måde, at der jo fra konservativ side klart blev sagt, at der var en pointe i alt fald på de principielle dele her, og det kommer vi til at forholde os til.
Det tager vi også som et tilsagn om, at i den proces, som måtte komme – og det kommer jeg tilbage til, når miljøministeren skal spille ud – er det vel svært at sidde overhørig, at så mange siger, at den her principielle problemstilling skal der så nok også rettes op på.
Så i den forstand er det i alt fald sådan, at det vel derfor et eller andet sted tegner holdningen hos flertallet i det nuværende Folketing.
Det tror jeg da bestemt er muligt at få, for hvis det er det, der skal til, så kan man måske endda også indrullere Dansk Folkeparti i en reform af området, når vi kommer senere hen på året.
Tilbage er der vel så egentlig kun Venstre, som et eller andet sted vel også var dem, som var hovedbannerførere i at få lavet de småændringer, der gav anledning til, at man fik sammensat Naturklagenævnet endnu dårligere fremover, end det var hidtil, nu på en måde, så det skulle afspejle Folketingets til enhver tid herskende flertal.
Det beskæftigede man sig jo faktisk også en del med på den høring om emnet, som vi afholdt i Miljø- og Planlægningsudvalget, og der blev fra alle ekspertsider sagt, at det der forhold til magtens tredeling blev man nødt til at tage op, ikke mindst i lyset af at man jo i Folketinget ville forstærke, kan man sige, den politiske indblandingsmulighed direkte for Folketinget.
I den sammenhæng er det også værd at sige til Venstre – og det er først og fremmest Venstre, som har været inde på at sige, at det jo var dejligt, at man kunne stemme sig til, hvem der havde ret i sådan en juridisk instans – at i en række af de her nævn og også i Naturklagenævnet, som det er sammensat i dag, er det faktisk sådan, at hovedparten af de sager, som ligger i Naturklagenævnet, er lokalplaner og andre retslige spørgsmål, hvor nævnet alene skal vurdere, om kommunen er gået ud over lovens bemyndigelse.
Det er altså en afgørelse, som ikke er skønspræget, og derfor burde der naturligvis være fravær af politiske hensyn, men der kan jeg forstå, at Venstre et eller andet sted mener, at man bare kan stemme om, hvordan loven skal forstås i klagenævnet.
Det er absolut betænkeligt, og derfor er det godt, at man også fra det andet regeringsparti har hørt anderledes toner her i debatten.
Jeg er selvfølgelig klar over, at der ikke som følge af det her beslutningsforslag bliver nedsat en arbejdsgruppe, som kommer til at beskæftige sig med det på den her side af sommerferien.
Jeg har forstået, at ministeren henholder sig til det brev, hun tidligere har skrevet til mig og andre om, at hun ville komme med et udspil i slutningen af 2007, og det udspil må vi jo så vente på.
Men jeg vil godt gøre opmærksom på i forhold til den proces, at også det jo var noget, vi diskuterede på høringen i sin tid, og det blev jo lagt frem for en af miljøprofessorerne, at man kunne forestille sig forskellige scenarier, når man så på, hvad en reformproces kunne indebære, og der blev netop sagt, at i den allermest ideelle version ville man få en reform, som reformerede hele klagesystemet, men som i og for sig samtidig tog stilling til en løsning af den modstridende lovgivning, der er, altså det, hr. Per Clausen også var inde på, nemlig at der er modstrid i lovgivningen på en række områder og det selvfølgelig ville være naturligt, at man fik løst det også.
Den ene af eksperterne pegede jo faktisk på, at i det, der var i den allermest ideelle version, ville det kunne lade sig gøre.
Men de var dog også realistiske alle sammen, da de sagde, at det måske er meget, meget ideelt at forestille sig, at det kan lade sig gøre på én gang, eller måske endda at det kan lade sig gøre, og derfor blev der jo sagt på høringen i sin tid, at i den mest realistiske version må man forvente, at man kan lave en reform, der begrænser klageadgangen ud fra krav om legitimation, uafhængighed, saglighed, gennemsigtighed og en enkel klageadgang og så altså den her tredeling af magten, og at det er det, der må være tilgangen.
Men jeg bliver så også nødt til at nævne over for ministeren især, at det, der jo også blev sagt, var, at det så var det, man håbede var den realistiske version i en reform, men der var også en frygtet version.
Den frygtede version var den, hvor man overlod udspillet omkring reformarbejdet til ministeriet, hvorefter omdrejningspunktet ville blive det, man kunne kalde de institutionelle interesser, hvor bestræbelserne typisk går på at begrænse ændringerne mest muligt, fordi det er upraktisk af hensyn til at opretholde forskellige balancer en hel masse forskellige steder.
Jeg siger så med et lille smil på læben til ministeren, når hun jo har sagt, hun vil komme med et udspil: Lad det nu ikke blive på den måde, det så foregår, fordi det ville være meget uheldigt, hvis det i virkeligheden blot bliver et udspil, som mere afvejer nogle interesser, der ligger i forskellige ministerier, systemer og institutioner, end det afspejler det ønske, som jeg trods alt må sige har tegnet sig i folketingsdebatten her, selv om der ikke umiddelbart er et flertal for beslutningsforslaget, men som man alligevel trods alt må sige har tegnet sig i debatten her.
Afstemning