Kim Andersen (V), 2013-04-19:
Tak for ordet.
Jeg kan godt forstå, formanden ikke kan se hr. Brian Mikkelsen, for jeg har lovet at tale på hans vegne, da han ikke er her i dag.
Venstre og Konservative har fremsat det her beslutningsforslag for at give en synlig håndsrækning til små og nystartede virksomheder i det her land.
Vi vil gerne genindføre det 3-årige regelstop for små og nystartede virksomheder, som blev introduceret under VK-regeringen i juli 2011.
Vi ved godt, at det her beslutningsforslag ikke løser alle virksomhedernes problemer.
Vi understreger også, at det jo er et beslutningsforslag, og at fremsætte dem er nu engang den arbejdsform, oppositionen har at gøre med her i Folketingssalen – det er netop ikke et lovforslag.
Vi har mange små og mellemstore virksomheder, vi har faktisk også en grundlæggende iværksætterkultur i landet.
Det er rigtig godt, det er et godt udgangspunkt, det er positivt, og det skal vi værne om.
Vi ønsker med det her forslag at gøre det synligt for de små virksomheder, at vi er bevidste om dem og gerne vil hjælpe dem.
Der er omkring 275.000 virksomheder i Danmark, som kan kategoriseres som små virksomheder med færre end 10 ansatte, og der er omkring 80.000-85.000 nye virksomheder, som starter op hvert år.
Der ligger et kæmpemæssigt potentiale i disse virksomheder, der ligger store muligheder for at øge produktion og værdiskabelse, og der ligger mulighed for at udvikle mange nye job.
Vi er ikke i en situation, hvor vi kan lade hånt om de realiteter, tværtimod skal vi dyrke dem og bakke op om dem.
I de her dage forhandler vi om en overordentlig tiltrængt vækstpakke, og det er altså helt afgørende, at vi i de forhandlinger ikke glemmer de små og nystartede virksomheder.
Det er de små, der har det hårdest i krisetider; de er udfordret, de skal skaffe kapital til at investere, de har svært ved at finde denne kapital.
Det er også dem, der er følsomme, når efterspørgslen er vigende, som vi ser nu.
Det er også de virksomheder, som ikke har store, fine afdelinger og masser af medarbejdere ansat med specialkompetencer.
Det er nogle få virksomheder.
Det drejer sig oftest om en igangsætter, som har en idé, som har en virkelyst, som måske har en faglighed, men som ikke har den store administrative indsigt endsige uddannelse i regler og love.
Det skal vi tage højde for, det skal vi hjælpe dem med på en konstruktiv måde og ikke gøre til et problem.
Vi skal i de her år, hvor vi har krise, og hvor det er svært at skabe værdi i vores samfund, og hvor jobbene er truede, fra en bred kant, synes jeg, række vore hænder frem til de små og mellemstore virksomheder, så det bliver klart for dem, at vi vil dem, og at vi vil hjælpe dem. Jeg erkender, at regeringen har gjort gode ting omkring forenklinger med den digitaliserede guide, med erklæringsstandarden, med Virksomhedsforum.
Det er alt sammen godt, vi har bakket op om det, og vi vil bakke op om mere af den slags.
Det ene udelukker jo bare ikke det andet.
Fordi regeringen tager de initiativer, kan vi jo også godt have som intention at virkeliggøre et regelstop for de små og nystartede.
Vi var i formiddag til en konference ovre i Udenrigsministeriet om fremtidens vækst og eksportmuligheder, og der talte også erhvervs- og vækstministeren, og jeg hørte jo hendes glimrende tale og bed mærke i et citat: Virksomhederne har brug for stabilitet, og virksomhederne har brug for forudsigelighed.
Jeg er meget, meget enig, vil jeg sige til ministeren.
Det vil i sig selv være fantastisk vigtigt for virksomhederne, hvis de får en fornemmelse af, at det her hus fra højre til venstre har som målsætning at skabe forudsigelighed og stabilitet i en årrække frem.
Det vil være med til at give vished, tryghed og dermed optimisme for foretagsomhed og investeringer, og det er det, der er så brændende brug for i det her land for os alle sammen, også for den offentlige sektor, så vi ikke river gulvtæppet væk under den, men sådan at den private kan udvikle sig og skabe de værdier, som er forudsætningen for et velfærdssamfund, og derfor var jeg så glad for, at ministeren sagde det her med stabilitet og forudsigelighed.
Men jeg er selvfølgelig også ked af, at regeringen jo på den anden side har medvirket til det modsatte i en lang række situationer, bl.a. med de meget, meget store afgiftsforhøjelser, vi så på finansloven for 2012 og 2013.
Omkring 5-6 mia. kr. lagde regeringen ud med i afgiftsforhøjelser, bl.a. den nok så berømte NOx-afgiftsforhøjelse.
Det var jo ikke udtryk for stabilitet og forudsigelighed.
Det var udtryk for usikkerhed, det var udtryk for flere omkostninger for borgere i det her land og dermed for virksomheder, og det var med til at forringe vores konkurrenceevne.
Det er en anden vej, vi skal gå.
Beslutningsforslag nr. B 46 er udtryk for en intention, som naturligvis vil skulle udmøntes i lovgivning.
Det medfører jo ikke, at man ikke kan deregulere på en række andre områder, men det betyder, at man ikke skal komme med nye, bebyrdende administrative pålæg til de små virksomheder.
Det er ikke det samme som at sige, at så kan vi over for de store bare tonse derudad med nye byrder, nye love, nye regler.
Nej, det er der ikke noget vundet ved.
Vi skal alle sammen bestræbe os på at skabe et bedre erhvervsklima og gøre det lettere at være virksomhed – stor som lille.
Men her laver vi altså et særligt tiltag over for de små ved at sige: Over for jer lover vi regelstop de kommende 3 år.
Det betyder selvfølgelig ikke, at vi ikke vil kunne lave noget om.
Det betyder heller ikke, at vi ikke vil kunne fjerne nogle ting, og jeg erkender, at der også vil skulle lovgivning til for at fjerne nogle byrder og nogle regler.
Det vil vi selvfølgelig godt kunne.
Det her er udtryk for en nettobetragtning.
Det er udtryk for en tilgang til en problemstilling, og det er udtryk for nogle gode intentioner, og det ville jeg i og for sig være meget taknemlig for, ikke mindst på virksomhedernes vegne, hvis regeringen ville anerkende og ikke bare sådan fra en kant afvise med nogle talepinde, som jeg godt kan høre hvor kommer fra: De kommer fra et udmærket bureaukrati ovre i ministeriet.
Det er lidt for fattigt.
Det er lidt for rigidt, og det er lidt for automatpilotagtigt, synes jeg i og for sig.
Vi burde kunne have en lidt mere åben, fordomsfri diskussion om det her.
Vi burde kunne have en fælles intention om at støtte nogle initiativer, som viser virksomhederne, at vi vil dem, at vi tror på dem, at vi vil lægge alle vores kræfter i at gøre livet lettere for dem.
Jeg erkender da selvfølgelig, at det her ikke løser de små virksomheders problemer og udfordringer, men det er sammen med andre initiativer, store som små, med til at lette vejen, og det er med til at sende nogle signaler om, at vi ser de små virksomheder som en del af Danmarks fremtid.
Det var det, jeg synes vi skulle mødes om.
Det var det, jeg synes vi skulle få en nuanceret, konstruktiv debat om, og så i øvrigt være indstillet på at være fælles om at skabe de lettelser og lægge stemmerne til, også når det bliver konkret, og når det bliver alvor.
Jeg erkender, at regeringen har taget nogle udmærkede initiativer.
Jeg havde håbet på, at regeringen og regeringsordførerne havde set vores beslutningsforslag som sådan lidt mere fremkommeligt og operationelt, end talerne indtil nu har været udtryk for.
Men jeg vælger nu alligevel at tro, at regeringen og regeringspartierne vil tænke over det, for vi er jo vant til, at den her regering hurtigt kan skifte holdning og indtage nogle andre standpunkter.
Det er den faktisk verdensmester i, så det kan jo også være, at det kan lade sig gøre, når det er med modsat fortegn, og det bliver til den gode side.
Derfor tror jeg alligevel på, at den her debat har været med til at tænde nogle ting i regeringens repræsentanter, sådan at vi i de kommende måneder vil se øget deregulering i forhold til erhvervslivet, flere tiltag, som viser de små virksomheder, at vi tror på dem, og at vi satser på dem, og at de er fuldstændig nødvendige for at skabe øget værditilvækst i Danmark og dermed også flere arbejdspladser.
Jeg ved ikke rigtig, hvad hr. Hans Kristian Skibby mener med det med at få hele området belyst.
Jeg tror i og for sig, det er tilstrækkeligt belyst.
Jeg tror, at det, som tiden kalder på, er handling.
Vi skal ikke sende mere i udvalg eller mere til udredning eller kulegravning, men jeg tror, vi skal begynde at træffe nogle beslutninger.
Det, at vi lavede et regelstop – et regelstop, som naturligvis ville skulle tilpasses og raffineres på en måde, som man ikke kan gøre det på ved hjælp af et beslutningsforslag fra oppositionen, det ved alle herinde – er jo ikke det samme som at sige, at vi ikke kan gøre noget på andre områder.
Det, at vi fulgte de her intentioner, er jo ikke det samme som at sige, at så skulle vi endelig også lave en masse ny erhvervsregulering og detailregulering i forhold til de store virksomheder, at så skulle vi indføre en masse nye afgifter, som belastede konkurrenceevnen for de store virksomheder, og at så skulle vi lave en hel masse, som lå klar til de her små virksomheder, så de fik en hel masse nye ekstra byrder om 3 år, når regelstoppet ikke fungerer.
Det er jo ikke det, der er tænkningen bag ved det, og det tror jeg også godt man er klar over herinde.
Og derfor udelukker det ene altså ikke det andet.
Jamen det er heller ikke det, vi siger.
Vi siger jo ikke, at verden skal stå stille i de 3 år, og så kommer det hele – bum! – til virksomhederne med forøget styrke, når de 3 år er gået.
Tværtimod skulle vi bruge de 3 år til yderligere at regelforenkle og afbureaukratisere og skabe gode rammevilkår for virksomhederne – ingenting står jo stille.
Det skulle jo være en løbende proces, som vi gerne skulle kunne samles om bredt herinde, fordi det simpelt hen er nødvendigt.
Jeg tror faktisk, at der ude hos befolkningen er den erkendelse, og jeg tror et eller andet sted også, at den, når vi fjerner retorikken herinde i salen, så også er iblandt partierne, i hvert fald i overvejende grad.
Det her er alene et udtryk for at sige til de helt små virksomheder: Koncentrer jer nu om det, I er gode til, udvikl den forretningsidé, som I har skabt jeres virksomhed på baggrund af, bliv gode til at sælge nogle varer, og koncentrer jer om det, som er kerneopgaven; så afbureaukratiserer vi, og så får I en langsom indfasning i regeljunglen.
Det var ment som en håndsrækning.