runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Birgitte Josefsen (V), 2010-11-19:
Jeg kan så starte med at anbefale ordføreren at læse det forslag til vedtagelse, som han selv er medforslagsstiller af.
Nu er det jo sådan, at alle danske sygehuse er i gang med at blive akkrediteret, og alle de fødeafdelinger, vi står og taler om her, er altså en del af de danske sygehuse.
Derfor vil jeg spørge hr. Karl H. Børnhøft, om han vil erkende, at man så også, når nu den akkreditering, som er i fuld gang, er blevet gennemført, kan sige om de sygehuse, der får det gode stempel, at forholdene er i orden der.
Jamen med hr. Karl H. Bornhøfts svar på mit første spørgsmål går jeg ud fra, at når først alle sygehusene er blevet akkrediteret og har været igennem den danske kvalitetsmodel, behøver vi ikke længere at skulle høre noget blive sagt fra talerstolen om, at der er nogen, der føder på mærkelige steder; men jeg kan i hvert fald konstatere, at det er meget længe siden, at hr. Karl H. Bornhøft har besøgt en fødeafdeling.
Jeg har her i foråret besøgt fødeafdelingen på Aalborg Sygehus, hvor jeg fik en meget grundig gennemgang af, hvad det er, der foregår, og hvad det er, der sker på en fødeafdeling.
Og derfor vil jeg da gerne høre, om hr. Karl H. Bornhøft mener, at det er forkert, at de ressourcestærke udskrives fra fødegangen, når de har mulighed for at komme på et patienthotel.
Der findes jo mange forskellige løsninger.
Jeg vil også høre hr. Bornhøft, om ikke han synes, at det var en positiv melding, der kom fra en jordemoder i Hjørring, da hun i en tv-udsendelse her i sommer, hvor der blev sat fokus på det her område, gik ud og sagde i den bedste sendetid på tv, at de sådan set havde det rigtig godt på fødeafdelingen, de havde nogle fine forløb og kunne sådan set ikke følge den kritik, der var blevet rejst.
Karl H. Bornhøft (SF), 2010-11-19:
Jeg kan jo starte med det sidste og sige, at jeg ligesom spørgeren faktisk glæder mig over, at der er kommet en udmelding fra Hjørring som den, der er beskrevet.
Både spørgeren og undertegnede har jo så nær tilknytning til Hjørring og har arbejdet der så længe, at det også ville have undret os, hvis der var nogen problemer i Hjørring, for vi ville formodentlig have bearbejdet dem noget tidligere, da vi jo begge to har haft rimelig stor indflydelse på den del af det.
Men det ændrer ikke på det forhold, at det, vi diskuterer i dag, er den generelle situation for svangreomsorgen og tilbuddene på vores fødesteder.
I den sammenhæng er det vigtigt for mig at understrege, at det, som vi er interesseret i, ikke er at gå ind og detailregulere med bestemte måder at organisere arbejdet på rundtomkring, for det har vi lært bliver gjort lokalt, alt efter hvilke både økonomiske og stedmæssige muligheder de har.
Til gengæld vil vi godt være med til at sikre, at de retningslinjer, som vi har besluttet skal være gældende, bliver fulgt alle steder.
Julie Skovsby (S), 2010-11-19:
Jeg ønsker blot, at fru Vivi Kier bekræfter, at ordføreren sagde, at Sundhedsstyrelsens anbefalinger skal følges.
Sagde ordføreren sådan, altså at anbefalingerne skal følges?
Liselott Blixt (DF), 2010-11-19:
Jeg studser også over det her med, at ordføreren vælger at stille sig op på talerstolen og fortælle, at der er kvinder, der føder i mærkelige rum.
Jeg synes, det er synd for de kvinder, der går og er gravide nu og tænker: Jamen får jeg ikke en fødestue?
Vi ved jo alle sammen, at vi netop med hensyn til faglige organisationer skal passe på med de meldinger, der kommer.
Jeg er klar over, at jordemødrene gerne ser, at de får de stillinger igen, som blev taget fra dem, da der var mangel.
Og det synes jeg vi burde gøre noget ved, for så kunne det være, at vi kunne undgå nogle skræmmekampagner, som netop kun går ud på igen at få deres stillinger tilbage.
Så spørgsmålet er, om ordføreren stadig væk vil fastholde, at det, at kvinder føder i skyllerum og andre mærkelige rum, er noget, ordføreren tror på, og at det er derfor, han står her i dag.
Karl H. Bornhøft (SF), 2010-11-19:
Mit enkle svar på det er, at jeg faktisk har meget stor tillid til den undersøgelse og den akkreditering, der foregår.
Et sygehus, der er blevet gennemgået og opfylder kravene, mener jeg faktisk også er i orden.
Det betyder nødvendigvis ikke det samme som, at der ikke kan være nogen svipsere.
Men jeg synes, det vil være fint, efter at alle fødesteder er blevet gennemgået og vi har fået svar fra regionerne og KL om det her, at vi træffer en afgørelse og foretager en endelig afvejning af, hvad vi så skal gøre for at sikre, at det også bliver sådan, som det skal være.
Det der pjat med, at spørgeren lader, som om jeg ikke kan læse forslaget til vedtagelse, synes jeg jo i bund og grund er lidt pinligt.
Der er jo ingen af os, der er til stede her i dag, der er i tvivl om, at når vi laver sådan en fælles tekst, er det en fælles tekst.
Men der er formodentlig heller ingen her, der har været med i politik i mere end 2 dage, der ikke godt ved, at en fælles tekst altså faktisk nok også kan opfattes forskelligt, alt efter hvem der læser den.
Line Barfod (EL), 2010-11-19:
Spørgsmålet om, hvornår man har den aktive del af fødslen, er jo defineret af Sundhedsstyrelsen.
Det indgår i anbefalingerne.
Men det er jo en del af Sundhedsstyrelsens anbefalinger, at man skal have en jordemoder til stede under hele den aktive del af fødslen, og i 2003 kunne vi altså konstatere, at det kunne man kun regne med på 13 pct. af fødestederne.
Når redegørelsen kommer fra ministeren i januar, må vi se, hvordan det så ser ud i dag.
Men er det Dansk Folkepartis opfattelse, at vi skal sikre, at alle kvinder kan regne med, at der er en jordemoder til stede under hele den aktive del af fødslen, og at jordemoderen ikke skal passe flere fødsler på en gang?
Karl H. Bornhøft (SF), 2010-11-19:
Det er jo ikke noget problem for mig, og jeg har her tilkendegivet, at jeg faktisk er klar over, at ministeren har bedt om en redegørelse fra regionerne og fra KL.
Det er jo lige præcis det, jeg i min tale har stået og sagt: Den glæder vi os ekstremt meget til at se.
Når spørgeren så til gengæld kan hidse sig op over det, at spørgeren ikke mener, jeg kommer med dokumentation, og spørgeren tilsyneladende ikke vil nøjes med at læse det materiale, som vi andre får, og som er vores dokumentation, så kan jeg jo ikke stille noget op i den sammenhæng.
Jeg kan bare konstatere, at når der er ansvarlige mennesker, der skriver til mig om nogle bestemte forhold, tager jeg deres ord for pålydende.
Jeg er nemlig ikke i stand til at gå rundt på samtlige landets fødesteder og kontrollere, om hver enkelt fødsel nu foregår fuldstændig som den skal, eller om der er noget, der ikke helt er i orden.
Den opgave kan jeg desværre ikke påtage mig.
Liselott Blixt (DF), 2010-11-19:
Til selve den aktive del af fødslen skal der være en jordemoder til stede.
Julie Skovsby (S), 2010-11-19:
Ordføreren rejser spørgsmålet, om man lever op til anbefalingerne.
Jeg kan forstå på Dansk Folkeparti, at man synes godt om anbefalingerne, og at man er villig til at stå på mål for dem.
Så må man jo antage, at Dansk Folkeparti også synes, at det er en rigtig, rigtig god idé, at man, hvis man føder ambulant og sendes hjem 4-6 timer, efter man har født, får et hjemmebesøg af en jordemoder 1-2 dage efter fødslen.
Men det, jeg egentlig gerne vil spørge Dansk Folkeparti om, er, hvad Dansk Folkeparti vil gøre, hvis nu det viser sig, at regionerne ikke lever op til de her anbefalinger.
Hvad vil Dansk Folkeparti gøre herindefra?
Hvad vil Dansk Folkeparti gøre for den kvinde, der lige nu er gravid, og som måske har udsigt til at skulle føde ambulant, og som bliver sendt hjem umiddelbart efter fødslen?
Vil Dansk Folkeparti sørge for, at der kommer en jordemoder hjem til hende og besøger hende, eller synes Dansk Folkeparti, at det er o.k., at man får et telefonopkald fra sundhedspersonalet på sygehuset?
Liselott Blixt (DF), 2010-11-19:
Hvis ikke regionerne gør nok, har jeg et kort svar: Vi nedlægger regionerne.
Karl H. Bornhøft (SF), 2010-11-19:
Først og fremmest tak til Enhedslisten for at have taget initiativ til den her forespørgsel.
Vi er helt enige i, at der skal sættes fokus på fødestederne rundtomkring i landet og på hele barselomsorgen.
Vi trænger i høj grad til en debat om, hvad vi kan gøre for at forbedre forholdene og vilkårene for kommende og nybagte mødre og deres spædbørn, og vi trænger såmænd også til at få en debat om jordemødrenes efterhånden urimelige arbejdsvilkår.
Og de to ting hænger jo rent faktisk nøje sammen.
I september måned slog Jordemoderforeningen alarm og kunne fortælle, at forholdene på landets fødesteder er uforsvarlige.
Det er en advarsel, som jeg rent faktisk mener vi bør tage strengt alvorligt.
Jordemødrene er bekymret for patientsikkerheden, og for flere sundhedsplejersker er det bekymrende at se nyfødtes dårlige trivsel.
På grund af pladsmangel oplever vi f.eks. også fødsler i rum, der end ikke er egnet hertil.
Samtidig kan vi se, at forældre sendes hjem få timer efter fødslen, ofte midt om natten,
selv om moren er afkræftet.
Eksperter peger på, at disse negative forhold er med til at forøge risikoen for en dårlig start på familielivet, og det er jo det, der er grundlæggende vigtigt for os at sikre ikke sker.
Jeg synes også, at vi i den her sammenhæng er nødt til at have blik for, at også hjælpen til amningen er beskåret, selv om amning er afgørende for barnets trivsel.
Sundhedsplejersker kan fortælle om nybagte mødre, der opgiver at amme, fordi de savner hjælp de første dage efter fødslen.
Konsekvenserne er jo desværre en stigning i antallet af underernærede spædbørn, der bliver nødt til at blive genindlagt, og børnenes helbred sættes desværre i uhyggelig grad på spil.
Jeg vil heller ikke lægge skjul på, at vi er rigtig kede af, at vi her i Danmark ikke lever op til WHO’s retningslinjer om, at mødre, der kan og gerne vil amme, skal have den hjælp, viden og støtte, der er brug for.
Vurderingen skete dengang på baggrund af grundige observationer på afdelingerne, i jordemoderkonsultationerne, ved fødslen, ved gennemgang af informationsmateriale og ved samtale med personalet, de gravide og de nybagte mødre.
I dag kan vi så registrere, at andelen af børn, der ikke har haft hud til hud-kontakt med moderen umiddelbart efter fødslen, og at andelen af børn, der ikke udelukkende får modermælk, mens de er på fødegangen, altså er stigende, og det er ganske enkelt ikke godt nok.
Vi skal kunne evaluere og udvikle kvaliteten af tilbuddet.
Vi vil gerne være med til at påvirke debatten, så vilkårene bliver markant forbedret.
Det betyder ultrakort, at vi glæder os utrolig til, at ministeren kommer med sin redegørelse efter svarene fra KL og Danske Regioner.
Vi kan garantere for, at vi vil være med til at tage debatterne, og vi synes også, at det lige her er nødvendigt at sige, at det er rigtigt, at regionerne har ansvaret for denne opgave, men at der altså lige er grund til at understrege, at Folketinget har ansvaret for, at regionerne og KL har de muligheder, der skal til, for at kunne leve op til de centralt udstukne retningslinjer.
Og de to ting skal hænge sammen.
Vivi Kier (KF), 2010-11-19:
Derfor synes jeg, det er fint, at vi kan tage emnet bredt og overordnet.
Men jeg må sige, at jeg bliver en lille smule forarget, for ikke at sige vildt indigneret, når jeg hører ordføreren fra talerstolen stå at sige, at der findes kvinder i det her land, som end ikke kan føde på en fødestue, men som skal føde ude på små mærkelige steder.
Det vil jeg gerne have en klar og tydelig dokumentation for: Hvor og hvornår er det, at kvinder føder på små lyssky steder?
Karl H. Bornhøft (SF), 2010-11-19:
Jeg har en fuld accept af, at vi kan have forskellige opfattelser af, hvordan tingenes tilstand er.
Min opfattelse er, at vi i øjeblikket ikke har den her diskussion, fordi vi har hørt nogle enkelte, nogle meget få historier, vi har faktisk den her diskussion, fordi vi har hørt pænt mange historier – det betegner man dem – kort sagt fortællinger fra mennesker, der har oplevet noget, som vi altså ikke synes er rimeligt.
Det er sådan set vores baggrund for at sige, som vi gør.
Jeg vil nu nok sige, at hvis man bare går igennem det materiale, vi har fået fra Jordemoderforeningen og andre, kan man godt se, at det her ikke længere bare er en diskussion om enkeltstående begivenheder.
Det, jeg sagde i min ordførertale, var faktisk, at man nogle steder rundtomkring i Danmark også kommer i den situation, at presset er så stort, at der er nogle kvinder, der kommer til at føde på stuer, der ikke er egnede og skabt til lige præcis det her formål.
Det kan man jo bare konstatere, hvis man går ind og læser det materiale, som de faglige organisationer har fremsendt.
Det materiale er både til rådighed for mig og for spørgeren.
Liselott Blixt (DF), 2010-11-19:
Det lyder, som om det at have en ambulant fødsel er skrækkeligt.
Der er faktisk mange, der ønsker det.
Jeg har selv været en af slagsen, og jeg ønskede bestemt heller ikke at skulle have besøg i mit hjem.
Jeg ville have ro og fred til at lægge mig ned og sove, når jeg havde brug for det, eller måske have en telefonlinje i stedet for.
Jeg synes, det er individuelt, hvad vi som kvinder har brug for efter en fødsel, også efter et ambulant besøg.
Men jeg mener også, at dem, der har brug for at få et jordemoderbesøg efter 1-2 dage, skal have det.
Vivi Kier (KF), 2010-11-19:
Ja, det anede mig.
Der er nemlig ingen dokumentation for det, hr. Karl H. Bornhøft står og siger fra talerstolen.
Han siger: Det kan vi tro kommer til at ske, og det kan vi være betænkelige ved vil ske.
Så må jeg igen pege på fakta: For 10 år siden, havde en jordemoder 63 fødsler, i dag har en jordemoder 56 fødsler.
Lad det nu ligge.
Jeg hørte også, at ordføreren i sin tale sagde, at man var dybt betænkelig ved alt det, der skete, men nu har vi jo lige hørt, at der i bund og grund ikke er nogen dokumentation for det, ordføreren står og siger, ud over at der har været nogle forskellige faggrupper, som har udtrykt deres bekymring.
Jeg synes, det er rigtig fint, at man er på forkant.
Nu vil jeg bare spørge, om ordføreren ikke vil anerkende, at vi nu om ganske kort tid får en redegørelse fra ministeren for, hvordan de forskellige planer i de forskellige regioner ser ud.
Så må vi tage udgangspunkt i det i stedet for at stå og sige, at det og det er sket, når det faktisk ikke er sket og ordføreren ikke har et eneste stykke dokumentation for, at det er sket.
Flemming Møller Mortensen (S), 2010-11-23:
Tak for spørgsmålene.
Jeg vil sige, at med hensyn til den tætte kontakt til Rådet for Sikker Trafik er det såmænd kun at foretage en opringning til deres kommunikationschef og spørge, om holdningen i Rådet for Sikker Trafik er den samme, som den var tidligere på året.
Når man gør det – og det tror jeg er det, ministeren også har gjort, for det, ministeren sagde, lød meget som det, jeg har fået refereret derudefra – så får man at vide, at det her er undervejs, og at de tal ikke er offentliggjort endnu, og det var også det, der var ministerens udsagn.
Og med baggrund i det – og det er trods alt en institution i Danmark, som fru Pia Olsen Dyhr selv har refereret her i dag, og som hun dermed også giver en vis vægtning, og hvis undersøgelser hun tillægger en vis lødighed – må jeg sige, at ja, jeg tror på, at vi går den rigtige vej, også ved at rådspørge dem forud for beslutningsforslaget i dag, så vi får den nyeste og mest aktuelle viden på bordet.
I forhold til gratis cykelhjelme til børn vil jeg sige, at det slet ikke er et forslag, som virker ufornuftigt i socialdemokratiske ører, så hvis ellers fru Lone Dybkjær senere her i debatten kunne give udtryk for det samme, tror jeg, at vi, når vi får dannet en ny regering, nok skulle finde plads til sådan en lille udgift på finansloven.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-11-23:
Jamen jeg har ikke behov for, at det kommer på finansloven, jeg synes bare, at når Rådet for Sikker Trafik alligevel sender de her ting ud til 3-, 4-, 5-, 6-årige som en del af deres kampagne, og når det jo er sådan, at man som forælder betaler for at melde sig ind i den her klub, kunne man jo få en hjelm til børnene i stedet for en ske, en gaffel og en madkasse.
Det ville måske også være mere relevant i forhold til trafikken.
Men lad det nu ligge.
Jeg er helt enig med ordføreren i, at Rådet for Sikker Trafik er en væsentlig interessent i det her, og dem lytter jeg til, men jeg noterer mig bare, for jeg har også kontaktet dem, at jeg ikke har hørt noget om nogen nye tal.
Det er så fair nok, men derfor spørger jeg jo bare, hvad de nye tal indeholder, og det ved ordføreren så ikke.
Jeg noterer mig, at de tal, vi har, klart viser, at fra 2006 til 2008 har vi i den forbindelse en tilbagegang i aldersgruppen 11-15-årige fra 22 pct. til 16 pct., og det synes jeg er ærgerligt, især hvis det er en tendens, der fortsætter.
Det kan jeg jo så ikke vide, fordi jeg ikke har de her tal, og derfor kunne det være fint at have dem med i debatten.
Flemming Møller Mortensen (S), 2010-11-23:
Jeg vil gerne svare på det sidste først.
Jeg tror, at alle partier og alle grupper her i Folketinget tænker sig meget, meget nøje om, inden de kommer med påbud og forbud.
Det gør vi i hvert fald hos Socialdemokraterne.
Hvis noget er direkte farligt, hvis noget er direkte skadeligt, ligger det meget lettere for at overveje, om der skal et påbud eller et forbud til.
Her må vi blot sige, at der er en balance mellem, om man skal give et påbud om cykelhjelm til børn, som måske kan resultere i, at de motionerer mindre, eller om man skal sige: Lad os nu fortsætte massivt med information og oplysningskampagner, som gør, at måske endda endnu flere vil begynde at cykle, fordi man fremhæver de positive elementer i det at cykle.
Det her er en helhed, og det er en helhedsbetragtning, vi har gjort os på det her område.
Jeg vil sige til fru Lone Dybkjær, at det da er fuldstændig korrekt, hvad hun siger.
Det er fuldt ud legitimt at genfremsætte forslag – det har jeg også selv gjort mange gange – og jeg har slet ikke kritiseret jer for at genfremsætte det.
Jeg forsøgte måske bare at være en lille smule morsom ved at sige, at vi kan nå det to gange inden for samme år, for det er faktisk ikke så hyppigt, det sker her i Folketingssalen.
Nu synes jeg jo også, at man inden for en ny regeringssammensætning skal fordele sol og vind lige, så jeg synes, fru Pia Olsen Dyhr skal foreslå Rådet for Sikker Trafik at afsætte ressourcer til at putte det i pakkerne fremover.
Ideen er ikke dårlig.
Så jeg mener, vi skal hæve debatten, og vi mener i hvert fald fra socialdemokratisk side, at vi har vurderet det her nøgternt, og det er naturligvis også, fordi forslaget kommer fra SF og fra Det Radikale Venstre.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-11-23:
Jeg lærer nok på et eller andet tidspunkt det der med knappen.
Nu siger ordføreren, ligesom justitsministeren også gør, at han har nogle tal, der viser noget andet.
Altså, nu er der så mange, der har citeret de der tal, og så kunne det da være rart at høre dem, for jeg synes, det er lidt underligt at bringe dem frem i en debat uden at gøre dem konkrete.
Det er det ene.
Det andet er, at når ordføreren er i så tæt kontakt med Rådet for Sikker Trafik, kunne det da være interessant at høre, om ordføreren har opfordret Rådet for Sikker Trafik til i stedet for at give gaver som den, min datter, der er 3 år, fik, og som var en madkasse, en ske og en gaffel, tror jeg, måske gav en cykelhjelm fremover.
Den koster ikke mere, den kan man få ganske billigt, helt ned til 50 kr.
Har ordføreren benyttet sig af den mulighed, når ordføreren nu er i så tæt kontakt med Rådet for Sikker Trafik?
Lone Dybkjær (RV), 2010-11-23:
Så jeg synes, det er legitimt for partier at fremsætte nogle forslag, når de gerne vil have en debat til at rulle.
Jeg synes også, det er lidt sjovt, at Socialdemokraterne er så negative, for i en lang række andre sammenhænge synes jeg da nok at Socialdemokraterne kan være ganske førende med hensyn til påbud.
Karsten Nonbo (V), 2010-11-23:
Jamen så har jeg en anden synsvinkel.
Jeg synes egentlig, at det f.eks. var noget, man kunne snakke om i skolebestyrelsen: at man ikke vil have børn, der kommer cyklende til skole, uden at de har cykelhjelm på.
Der kunne man også som forældre have en holdning, og det skal ikke altid være nemt.
Det er ikke nemt at opdrage børn, det er faktisk besværligt.
Men det bliver ekstra besværligt, hvis ikke man tør tage konfrontationerne.
Og i mine øjne er det for vattet, at man ikke tør sige til sit barn: Du skal altså have cykelhjelm på, indtil du er 14 eller 13 eller 12 år – eller hvad man bliver enige om.
Så det er et spørgsmål om at turde være forældre frem for at sige: Det er det offentlige, der skal opdrage mine børn.
Lone Dybkjær (RV), 2010-11-23:
Det er jo ikke et spørgsmål om at være til fals, det er et spørgsmål om at befinde sig i virkeligheden.
Jeg må dog sige, at jeg nu ikke synes, at jeg ser børn i den aldersgruppe, som ordføreren snakkede om, køre uden cykelhjelm.
Og jeg ser så nogenlunde efter.
Problemet kommer jo, når man når lidt højere op i alderen og ikke synes, det ser vildt smart ud, og de andre kammerater ikke har hjelm på og siger: Arj, mand.
Og det kan godt være, at ordføreren mener, man kan blive mobbet og drillet, hvis man har en cykelhjelm – at nogle kan tage cykelhjelmen, så man skal trække hjem – men jeg tror, det er meget værre i øjeblikket, når ikke alle bruger hjelm og man synes, at dem, der bruger cykelhjelm, ikke ser tilstrækkelig smarte ud.
Så jeg har sådan set det simple argument, at det er nemmere for forældrene – og jeg synes, at man somme tider godt kan lette deres tilværelse en lille smule – og det er nemmere i forhold til kammeraterne, hvis alle skal.
Sådan er det jo.
Og eftersom det er et gode for den enkelte unge, synes jeg faktisk, det er en udmærket idé.
Det er jo også derfor, vi er med på forslaget, selvfølgelig.
Karsten Nonbo (V), 2010-11-23:
Det er desværre nok rigtigt.
Jeg mener, så er man ikke ret meget bevendt som opdrager af børn, hvis man ikke kan motivere dem til at bruge cykelhjelm i den alder.
Man kunne jo også netop kigge på sig selv i spejlet og se, om man selv har en cykelhjelm på, lige før man skal ud at cykle.
Det er bare det, jeg mener.
Fru Lone Dybkjær har desværre nok ret, men jeg er ikke til fals for det.
Lone Dybkjær (RV), 2010-11-23:
Altså, der bliver hele tiden fremført det her med – og det gør ordføreren også – at antallet af cyklister vil falde, hvis man påbyder cykelhjelm.
Det har vi for det første ingen viden om.
Og så må man for det andet sige, at med den kollektive trafik og de priser, som regeringens politik har medført, er der nu nok ikke så stor en risiko, for der er jo ikke noget særligt alternativ for de unge mennesker.
Så vil jeg gerne sige, at jeg tror, at når der er 80 pct., der kræver det, er det, fordi der er grænser for, hvor mange slåskampe forældre vil tage med deres børn.
Det kan være hårdt nok i forvejen – også uden at skulle slås om det.
Så skulle de der børn og unge cykle med den cykelhjelm, og så var den ged barberet.
Karsten Nonbo (V), 2010-11-23:
Det disharmonerer jo sådan set med, at 80 pct. af befolkningen kræver, at de unge bruger cykelhjelm, og så vil mange af dem ikke engang give de unge en cykelhjelm.
Her må vi simpelt hen slå på, at det er dobbeltmoral af værste skuffe.
Nu står vi foran julen, og det vil være en helt perfekt julegave, hvis man som forældre giver sit barn en cykelhjelm, og jeg skal opfordre børnene til at give deres forældre en cykelhjelm.
Det kan blive en rigtig cykeljul.
Det, der skal til, er, at man giver dem en cykelhjelm, og i dag kan de fås i pæne modeller.
Det tal skal vi have meget højere op, men jeg tror ikke, at vi skal have det ad tvangens vej, for jeg er bange for, at det vil få antallet af cyklister til at falde, og det er ikke min mening, at det skal det.
Når man ser på risikoen, er risikoen for at dø af hjerte-kar-sygdomme trods alt meget større end for at slå hovedet i asfalten.
Så vi må ikke sætte begrænsninger for folk, der cykler, men vi skal motivere dem til at cykle noget mere.