runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Camilla Hersom (RV), 2014-04-08:
Tak for det.
Det er nyt, at vi får sådan en, og det er også på tide.
Loven stiller krav til, hvilke typer solarier der må anvendes hvor, samt den maksimale stråling, som solarierne må give.
Der stilles krav om beskyttelsesbriller, betjeningsvejledninger og anden forbrugeroplysning.
Endelig stilles der krav om uddannelse til det personale, der findes på de betjente solcentre.
Der er ingen sundhedsordfører med respekt for sig selv, som tager let på brugen af solarier.
Overdreven soldyrkning, hvad enten der er tale om solariebrug eller solbadning i den naturlige sol, kan fremkalde kræft.
Der er en tæt sammenhæng mellem den stråledosis, man modtager, og den potentielt kræftfremkaldende virkning.
Derfor er der over årene også gennemført mange kampagner, der advarer imod overdreven soldyrkning, hvad enten det er naturlig eller kunstig sol, der er tale om.
Danmark har stadig en alt, alt for høj forekomst af hudkræft, men det er glædeligt, at brugen af solarier falder drastisk ikke mindst blandt de unge.
Andelen af 15-25-årige, der går i solarie, er faldet fra 41 pct. til 15 pct. på blot 4 år.
Tilsvarende stiger andelen af unge, der aldrig har benyttet et solarie, så det nu er mere end halvdelen af vores ungdom, der ikke har prøvet det.
Jeg mener sådan set også, at man med det blotte øje kan konstatere, at modebilledet er langt mere mangfoldigt, end det var for få år siden, hvor idealet måske i højere grad var at være solbrun året rundt.
Så udviklingen i forhold til solariebrug går altså den rigtige vej.
Jeg har noteret mig, at flere høringssvar er kritiske over for, at der med lovforslaget ikke indføres en aldersgrænse for brug af solarier.
Et sådant forslag ville have ret omfattende konsekvenser for de eksisterende solarier, da det jo ville kræve, at man kunne tjekke brugernes alder, hvilket er det samme som at stille krav om bemanding alle steder.
På baggrund af den glædelige udvikling, der findes i de unges solariebrug, mener vi, det er tilstrækkeligt i første omgang at tage de skridt, vi gør med dette lovforslag, men vi vil naturligvis følge udviklingen i såvel omfanget af hudkræft som brugen af solarier.
Og som altid forbeholder vi os retten til at vende tilbage.
Radikale Venstre kan støtte lovforslaget.
Özlem Sara Cekic (SF), 2014-04-08:
Lovforslaget gælder offentlige solarier til kosmetisk brug.
Der indføres en række stramninger på området, som vi er rigtig, rigtig glade for.
Det er både i forhold til, at der skabes højere sikkerhed, dvs. maksimal grænseværdi for stråling, forbud mod visse typer af uv-stråling i ubemandede centre, timefunktion, der kan slå solariet fra i det tilfælde, hvor der er fejl, og krav om, at der skal være beskyttelsesbriller til rådighed.
Og så kommer der også bedre kontrol med selve centrene, hvor alle solcentre skal registreres hos Sikkerhedsstyrelsen, og der foreslås regler for mærkning af solarier med hensyn til bedre og mere effektiv kontrol.
Så kommer der også en forhøjelse af bøder og krav om skiltning om risiko og sundhedsråd vedrørende solarier udarbejdet af Sundhedsstyrelsen.
Vi er meget, meget positive over for det her lovforslag, og vi glæder os til det videre arbejde i udvalget.
Men jeg får lige lyst til at knytte bare et par ord til selve forslaget, og hvad det reelt skal gøre en forskel for.
Vi ved i dag ifølge tal fra Kræftens Bekæmpelse, at kræft i huden er den hyppigste kræftform i Danmark og modermærkekræft er den hyppigste kræftform blandt unge mellem 25 og 39 år.
Og jeg ved fra høringssvarene, at der er generelt positive tilbagemeldinger, men der er jo også Danmarks Aktive Forbrugere, Børnerådet, CO Industri, Dansk Dermatologisk Selskab, Dansk Sygeplejeråd, Forbrugerrådet Tænk og Kræftens Bekæmpelse, der fortsat ønsker en aldersgrænse.
Jeg synes, som ordføreren for Socialdemokratiet påpegede, at det er rigtig, rigtig glædeligt, at vi kan se, at der faktisk er et fald i andelen af unge mellem 15 og 25 år, der benytter sig af solarier, fra 41 pct. til 15 pct. i 2012.
Så der er rigtig meget, der tyder på, at effekten af at oplyse er begyndt at vise sig.
Derfor er vi glade for, at der nu også kommer yderligere stramninger og en holdningsændring til brugen af solarier.
Vi fra SF støtter forslaget.
Stine Brix (EL), 2014-04-08:
Vi støtter fra Enhedslistens side også forslaget.
Som flere har været inde på, er modermærkekræft en meget alvorlig kræftform, og rigtig mange mister desværre mister livet på grund af sygdommen, og Danmark er et af de lande, hvor vi ser den største forekomst – vi er på fjerdepladsen, så vidt jeg husker – og blandt unge kvinder har vi desværre en kedelig førsteplads.
Som hr. Flemming Møller Mortensen har også jeg oplevet at møde nogle af de kvinder, der er indlagt på hospitalet, og man kan ikke lade være med at blive ekstra berørt, når der kommer små børn og besøger deres mor, som ligger i sidste fase af sygdommen, så det er bestemt en meget, meget alvorlig sygdom, det er jeg fuldstændig enig i.
Der var også flere, der nævnte, at det jo ikke kun er solarier, men også den naturlige sol, som er årsagen til, at vi ser både mange tilfælde af modermærkekræft og af hudkræft, og især solskoldningerne er den primære årsag til, at vi ser de her mange kræfttilfælde.
Så det er jo i det hele taget rigtig vigtigt, at vi har løbende fokus på, hvordan man begår sig i solen og dermed også i den kunstige sol, altså solarier, og at man beskytter sig bedst muligt og undgår solskoldninger.
Da Sikkerhedsstyrelsen var på kontrolbesøg i perioden 2010-2012, viste det sig, at 59 pct. af de solarier, som man besøgte, ikke lever op til de grænseværdier, der er for udstråling, og altså er ekstra farlige i forhold til at give de her farlige solskoldninger.
Så vi synes også, det er meget, meget klogt at kigge på de regler, som gælder for solarierne, altså hvor meget udstråling der må være, og at vi stiller krav til mærkning og i det hele taget information.
Jeg synes også, det er fornuftigt, at man kræver et minimum af uddannelse blandt det personale, som er i de bemandede solcentre, så vi sikrer, at de forbrugere, der besøger solarierne, får den bedst mulige vejledning, den bedst mulige rådgivning i forhold til at bruge solarier på den mindst farlige måde.
Der har jo, som flere har været inde på,
været en stor diskussion om en aldersgrænse i forbindelse med brug af solarier, og vi synes, det er fornuftigt, at man fortsætter den strategi, som tilsyneladende har haft en god effekt, nemlig at man har satset rigtig hårdt på oplysning og på kampagneaktiviteter i forhold til at nå især børn og unge og også deres forældre.
Det har jo, som flere har været inde på, medført et fald i brugen af solarier blandt de unge.
Fordelen ved at bruge de her redskaber er jo, at det også når ud til en bredere gruppe end bare de unge.
Jeg tror, det generelt er godt, hvis alle – også voksne – overvejer deres brug af solarier og måske skærer ned på det.
Jeg synes også, det taler for, at vi overvejer, om vi som Folketing støtter nok op om kampagneaktiviteten og oplysningsaktiviteten, det gøres jo i dag i høj grad af nogle af de organisationer, som er på området, men det har en vigtig funktion i vores forebyggelsespolitik på det her område, og derfor mener jeg også, vi bør tage ansvar for det og sikre, at det fortsat er der.
Hans Andersen (V), 2014-04-08:
Da Venstres sundhedsordfører, fru Sophie Løhde, ikke kan være til stede i dag, skal jeg oplæse følgende.
Først og fremmest vil Venstre gerne takke regeringen for at fremsætte det her lovforslag, som giver erstatningsadgang for kvinder, der ikke har modtaget tilbud om deltagelse i et screeningsprogram for livmoderhalskræft.
I to redegørelser fra Danske Regioner er det kommet frem, at der ved en gennemgang af det it-system, som håndterer invitationer til undersøgelse, til screening for livmoderhalskræft, er konstateret en fejl, som har medført, at omkring 145.000 kvinder er blevet frameldt et screeningsprogram for livmoderhalskræft i perioden 1981-2007.
Efter de gældende regler for behandling af patientskader i klage- og erstatningsloven vil de berørte kvinder ikke have ret – ikke have ret – til erstatning for skader påført før 1. juli 1992, hvor patienterstatningsordningen trådte i kraft.
Derudover vil de gældende regler medføre, at nogle kvinder vil få afvist deres erstatningskrav som forældet.
Der er her tale om en omfattende systemfejl, som har berørt et stort antal kvinder.
Det her er en ulykkelig situation, hvor der er sket det, der ikke må ske.
Kræft er en sygdom med store omkostninger for den sygdomsramte såvel som de pårørende, og derfor er det afgørende, at der ikke opstår systemfejl, så kræften ikke bliver opdaget i tide.
Derfor er det også en ulykkelig situation, at et stort antal kvinder ikke har modtaget tilbud om screening for livmoderhalskræft.
Screeningen skal netop nedsætte forekomst og dødelighed af livmoderhalskræft ved at opspore og behandle sygdommens forstadier, inden de potentielt udvikler sig til kræft.
Der er desværre ingen, der kan ændre ved, at det, der ikke må ske, er sket, men vi kan sørge for, at de kvinder, som har lidt skade på grund af denne systemfejl, ret og rimeligt får mulighed for at søge erstatning, selv om forældelsesfristen er overskredet.
Det her lovforslag, som vi behandler i dag, betyder nemlig, at de omfattede kvinder kan få mulighed for at få sagen behandlet af Patienterstatningen, uanset hvornår skaden er sket inden for den omtalte periode.
På den baggrund støtter Venstre det her lovforslag varmt og vil gerne igen takke regeringen for at have taget initiativ til at få fremsat et sådant lovforslag.
Flemming Møller Mortensen (S), 2014-04-08:
Lovforslaget her handler om erstatningsadgang for kvinder, der ikke er blevet tilbudt screeningsprogram for livmoderhalskræft.
Der er stor alvor i det her lovforslag.
Det er ærgerligt, det er pokkers, det er trist, at det er nødvendigt at fremsætte det her lovforslag, men det er det, fordi der er sket nogle fejl.
145.000 kvinder er gledet ud af de screeningsprogrammer, vi har for livmoderhalskræft, i perioden fra 1997 og frem til 2007.
Nu gives der en mulighed for, at der kan anlægges en erstatningssag, fordi der er sket en myndighedsfejl.
De her kvinder eller deres efterladte får mulighed for at få prøvet deres erstatningssager i Patienterstatningen.
Ved udgangen af marts måned – jeg tror, at det var medio marts i år – var der 109 sager, der var blevet rejst med den her baggrund i patienterstatningen.
De skader, der kan være for de pågældende kvinder, kan være, at de, qua de ikke er blevet indkaldt til screening for livmoderhalskræft, kan have haft behov for en mere indgribende behandling, end hvis de var kommet til behandling tidligere.
De berørte kvinder får mulighed for at få deres klage behandlet, og det uanset hvornår skaden er sket, og de får også mulighed for, og det gør deres pårørende også, at det kommer til at ske med lempeligere bevisbyrdekrav end det, der normalt stilles.
Men vigtigt er det, at forældelsesfristen bliver suspenderet i alle de her sager, hvis bare de bliver meldt inden udgangen af 2016.
Jeg er rigtig glad for som Socialdemokraternes sundhedsordfører, at de fem regioner har handlet hurtigt og kompetent i forhold til kontakt til og kontakten med disse kvinder og deres pårørende.
Jeg glæder mig rigtig meget over, at vi nu får den her lov, nu hvor den desværre er blevet nødvendig.
Det er så helt afgørende for os, at vi har tilliden til vores sundhedsvæsen, at borgerne bredt har en høj tillid til sundhedsvæsenet, og jeg håber, at det her lovforslag kan være med til at understøtte tilliden, nu hvor vi altså må konstatere, at fejl, systemfejl, it-fejl, måske manuelle fejl er årsagen til, at de her mange kvinder er gledet ud screeningsprogrammet for livmoderhalskræft.
Socialdemokraterne støtter med glæde det her lovforslag.
Nick Hækkerup (S), 2014-04-08:
Tak for det, og tak for bemærkningerne og den brede opbakning til lovforslaget.
Det er jo sagt på forskellige måder, men grundlæggende er det det samme budskab, der er blevet givet af alle Folketingets partier i dag, nemlig at borgerne i Danmark skal kunne have tillid til vores sundhedsvæsen.
De skal være trygge ved, at man får en ordentlig behandling, og vi skal være trygge ved sikkerheden for vores patienter. Som det er blevet gennemgået, står vi her i en situation, hvor der er nogle, der ikke har fået de indkaldelser til livmoderhalskræftscreeninger, som de skulle have haft.
Det er jo faktisk, som der også allerede er blevet nævnt, mange tusinde kvinder, der er faldet ud af screeningsprogrammet i perioden 1979-2007, altså en ganske lang periode.
Det har for nogle haft den tragiske og ulykkelige konsekvens, at de har udviklet livmoderhalskræft, og nogle er oven i købet døde af livmoderhalskræft, hvilket ville være undgået, hvis screeningerne var blevet gennemført, sådan som intentionen var.
Det er altafgørende, at vi bevarer tilliden til vores sundhedsvæsen, men fejl sker, og i den her situation er der som sagt sket fejl med tragiske konsekvenser for en række kvinder.
Vi har et rigtig godt patienterstatningssystem i Danmark, men problemet er, som det er blevet nævnt, at det først trådte i kraft i starten af 1990'erne, og det vil sige, at hvis vi umiddelbart lagde det til grund, så ville betingelserne for at få erstatning være væsentlig anderledes end dem, som der er i dag.
Som punkt 2 har vi, hvad der i øvrigt i alle mulige andre sammenhænge er overordentlig fornuftigt, forældelsesregler, hvilket i det her tilfælde også ville gøre, at der var nogle af de her krav, som de berørte kvinder eller deres efterladte ville være afskåret fra at rejse.
Det, vi i virkeligheden gør i dag, er, at vi fjerner forældelsesreglerne her; vi giver bedre mulighed for at få erstatning, fordi vi gerne have, at vi, når der er sket en fejl, som vi ikke kan råde bod på fysisk, så i hvert fald gør det, vi kan, nemlig giver den erstatning, som skal til.
Jeg er overordentlig glad for og vil meget gerne kvittere over for samtlige af Folketingets partier for den opbakning, som der er givet til det her lovforslag.
Det er kun ret og rimeligt.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2014-04-08:
Vi fortsætter, kan man sige, i samme tema som med det forrige lovforslag, nemlig det her med alvorlige sygdomme, i det her tilfælde livmoderhalskræft.
Der er jo ikke nogen tvivl om for os, at når det er sådan, at der er begået fejl af det offentlige, skal det selvfølgelig ikke komme borgerne til skade.
Det kan man sige at det jo så desværre alligevel kommer i de her sager, hvis det var meningen, at der var noget sygdom, nogle skulle have været screenet for, men ikke er blevet det og derfor ikke har opdaget sygdommens udvikling i tide.
Men vi synes, at det er et rimeligt og meget fornuftigt lovforslag, som ministeren har fremsat, om, at man kan om ikke gøre det skete om igen, men i hvert fald sørge for at give mulighed for, at folk kan søge en erstatning inden for en tidsramme, der også går længere end den, der er normalt er.
Vi synes sådan set, at det både er fornuftigt og sympatisk, at ministeren fremsætter det her forslag, og det vil vi meget gerne have lov til at bakke op om.
Özlem Sara Cekic (SF), 2014-04-08:
Jeg vil ikke gentage så meget af det, som de forrige ordførere har sagt.
Der er fuldstændig enighed om det lovforslag, i hvert fald fra SF's side.
Vi mener, det er et rigtig, rigtig godt initiativ, sundhedsministeren har taget i den her sag.
Det viser også en minister, der faktisk gerne vil handle og ikke alene holde ølkassetaler.
Det værste, der kan ske i en sådan situation, er, at det system, man tror på og har tillid til, faktisk svigter.
Det er det, der er sket i det her tilfælde.
Systemet har svigtet, og det betyder så desværre også for nogle kvinder, at de har betalt med livet for den fejl.
Nu kan vi så rette op på fejlen, ved at det bliver muligt, at man kan få prøvet sin sag hos Patienterstatningen.
Det er vi rigtig, rigtig glade for, især fordi nogle af de her sager jo er faldet for forældelsesfristen, og nu bliver det muligt at tage sagen op.
Derfor vil jeg bare helt kort afslutningsvis sige, at vi støtter lovforslaget, og vi håber også, at vi kan kigge lidt yderligere på det her screeningsprogram, som nogle gange faktisk også skaber en falsk tryghed.
Det er ikke nødvendigvis en screening, der gør, at man kan føle sig tryg og tænke: Nu er jeg blevet screenet, og nu er jeg blevet erklæret rask.
I det her tilfælde er det jo mere det omvendte, nemlig at man slet ikke er blevet screenet, men efterfølgende er blevet syg.
Camilla Hersom (RV), 2014-04-08:
Nærværende lovforslag giver kvinder, der ikke har fået et tilbud om at deltage i screeningsprogrammet for livmoderhalskræft, og som derefter har oplevet en skade, en mulighed for at få prøvet deres erstatningssag hos Patienterstatningen.
Det er ikke sket forsætligt, det er en fejl.
Uanset hvordan vi indretter os, er risikoen for fejl til stede, hvor der er mennesker.
Nogle gange sker der også fejl.
Det afgørende er derfor, at vi reagerer, når vi opdager dem, og at vi forsøger at lære af det, der gik galt, så vi kan undgå at begå den samme fejl en gang til.
Det er selvfølgelig ret og rimeligt, at de kvinder, der har fået stillet en kræftdiagnose, senere end screeningen burde have sikret, og som derfor har fået en mere indgribende behandling, end det ellers ville have været nødvendigt, får mulighed for at søge erstatning, også selv om sagen i andre sammenhænge ville have været forældet.
Det samme gælder naturligvis de efterladte til de kvinder, der er døde som følge af en for sent opdaget livmoderhalskræft.
Som følge af denne sag er regionerne i gang med at kontakte de kvinder, der er faldet ud af programmet, så de kan blive inddraget i screeningsprogrammet igen.
Derudover arbejdes der på at sikre, at der ikke kan ske lignende fejl i de andre eksisterende screeningsprogrammer, som er udrullet i Danmark.
Forhåbentlig har vi lært lektien så grundigt, at det virkelig kan sikres.
Radikale Venstre kan støtte lovforslaget i sin helhed.
Karina Adsbøl (DF), 2014-04-08:
Tak for det, formand.
Lovforslaget handler om erstatningsadgang for kvinder, der ikke har modtaget tilbud om deltagelse i et screeningsprogram for livmoderhalskræft.
Vi har taget en række initiativer fra Folketingets side med hensyn til forebyggelse af sygdommen, heriblandt screening for livmoderhalskræft.
Derefter tilbydes de undersøgelsen hvert femte år, indtil man fylder 65. Formålet med screeningen er at finde og behandle forstadier til livmoderhalskræft, inden det udvikler sig til kræft.
Forstadier udvikler sig langsomt, ofte over 10-15 år.
Celleforandringer kan være forstadier til kræft, men forstadier er ikke kræft.
Forstadier kan behandles, så det ikke udvikler sig til kræft.
Undersøgelser viser, at to tredjedele at dem, der får livmoderhalskræft, ikke er blevet screenet regelmæssigt.
Kvinder, der deltager i screening, nedsætter deres risiko for at få livmoderhalskræft med mindst 80-90 pct. På grund af en it-fejl i regionerne er flere kvinder ikke blevet indkaldt til screeningsprogrammet, og det skyldes ikke, at kvinden havde frameldt sig.
De får nu helt ekstraordinært mulighed for at søge om erstatning.
Efter de nuværende gældende regler er det udelukkende kvinder, der har fået konstateret sygdommen inden for de seneste 10 år, der kan komme i betragtning til erstatning.
Denne forældelsesfrist bliver suspenderet med dette lovforslag.
Med lovforslaget udvider ministeren samtidig det tidsrum, hvor kvinderne kan søge erstatning.
Oprindelig var der lagt op til, at man senest den 1. juli 2015 skulle have anmeldt en patientskade, men efter at bl.a. Kræftens Bekæmpelse har meldt ud, at det er for kort tid, har sundhedsministeren besluttet, at fristen først udløber den 1. januar 2017.
Efterladte, der eksempelvis har mistet en ægtefælle, fordi kræftsygdommen ikke blev opdaget i tide, vil også have mulighed for at søge erstatningen.
I Dansk Folkeparti finder vi det her lovforslag positivt, og vi kan støtte det.
Stine Brix (EL), 2014-04-08:
Ja, selvfølgelig skal man have mulighed for at kunne søge om erstatning, hvis man har fået en skade som følge af, at man fejlagtigt er blevet frameldt screeningsprogrammet for livmoderhalskræft.
Alt andet ville være fuldstændig urimeligt, så vi støtter også lovforslaget fra Enhedslisten side.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2014-04-08:
Liberal Alliance foreslår i sit beslutningsforslag, at Folketinget pålægger regeringen at indkalde alle partier til forhandling om eftersyn af reglerne for ministres eftervederlag.
S, dvs. Socialdemokratiet, er enige i, at det vil være hensigtsmæssigt at se på alle de forskellige vederlag og give dem en samlet vurdering frem for at tage enkeltelementer ud af deres sammenhæng, og derfor kan Socialdemokratiet ikke støtte forslaget.
Jan E. Jørgensen (V), 2014-04-08:
Lad mig starte med at overbringe Tinget en hilsen fra vores konservative venner, hvis vegne jeg også taler på.
B 56 er et forslag om at pålægge regeringen at indkalde til forhandlinger om ændring af reglerne for ministres vederlag.
Som jeg er helt sikker på at forslagsstillerne har fundet ud af, så har Venstre jo i lang tid haft et ønske om, at der bliver nedsat en lønkommission, som skal vurdere både folketingsmedlemmers og ministres vederlag, pension, eftervederlag og lignende forhold.
Det har regeringen jo tidligere afvist, men nu er man kommet på andre og bedre tanker, det er dejligt.
Derfor har Venstre, De Konservative, SF og regeringen indgået en aftale, som bl.a. indeholder en lønkommission, som skal kigge på netop disse forhold for både folketingsmedlemmer, ministre og borgmestre, og derfor kan Venstre og De Konservative ikke støtte B 56.
Bjarne Corydon (S), 2014-04-08:
Ja, det med pølsen fik jeg ikke helt fat i, men helt generelt synes jeg med det her spørgsmål som med mange, mange andre spørgsmål, at man med fordel kan vurdere tingene i sammenhæng i stedet for at vurdere dem løsrevet.
Og det er det, der sker med det arbejde, der nu sættes i værk, og det er der heldigvis meget bred enighed om i Folketinget – desværre jo ikke omfattende Liberal Alliance.
Men den enighed kunne man jo overveje at blive en del af, hvis man var ægte interesseret i sagen.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2014-04-08:
Jo, jo.
Men man kan jo godt ligesom frygte, at man har skåret pølsen op på den måde, at man til sidst har slugt det hele, fordi den pludselig bare kom ned i bidder.
Kan man ikke få nogen indikationer af, hvad regeringen mener?
I stedet for at sige, at ja, det ligger i en kommission, og jeg er sikker på, at når kommissionen kommer med en beretning, så er det fint, og så er det det, man gennemfører, eller også siger man, at det er dårligt, hvad ved jeg, men man forholder sig næppe til de enkelte elementer, den dag vi kommer frem til forslaget.
Derfor ville det være rart at få nogle politiske indikationer, for som Socialdemokratiet jo gentog en del gange i 2012, er det jo ikke bare noget, man sådan ligesom kan lægge i en kommission.
Man skal selv tage ansvar for det.
Det har jo været en socialdemokratisk linje.
Derfor ville det være rart, hvis den socialdemokratiske finansminister også tog lidt ansvar i stedet for bare at smide det ned i en kommission.
Bjarne Corydon (S), 2014-04-08:
Som jeg gjorde gældende i min tale og afvisning af beslutningsforslaget, er der jo tale om et særtilfælde, hvor de generelle regler, vi har, slår, om man så må sige, ganske markant ud i forhold til noget, vi ikke oplever sædvanligvis i dansk politik.
Og det er præcis det, der sker, i det arbejde, vi bredt i Folketinget er blevet enige om at sætte i værk.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2014-04-08:
Dengang mente Socialdemokratiet, at det var at kaste ansvaret fra sig, hvis vi ikke selv tog debatten sådan en til en.
Derfor skulle jeg høre, om man ikke i det mindste kunne få en indikation på, hvad ministeren mener om det eksempel, som vi har frembragt i beslutningsforslaget, hvor en minister sidder i 53 dage og får 18 måneders eftervederlag.