Vivi Kier (KF), 2009-05-06:
Desværre ved vi, at alt, alt for mange mennesker har et alkoholmisbrug.
Mange mennesker med et overordentlig stort alkoholforbrug vil så faktisk ikke erkende, at de har et misbrug.
Så den allerstørste og den første udfordring, vi står over for, er at få den enkelte til at erkende sit misbrug og dernæst til at have et ønske om at få hjælp til at komme ud af det misbrug.
Jeg er enig med forslagsstillerne af det her forslag i, at det præger familien og især børnene rigtig, rigtig meget, at enten den ene eller i værste fald begge forældre har et alkoholmisbrug.
Men for mig er det den tidlige indsats, der er utrolig vigtig.
Det er de voksne, der er omkring barnet, der skal se, at et barn mistrives, at et barn er udsat for omsorgssvigt.
Det er de voksne omkring barnet, der skal tage affære.
Det vil sige, at der skal ske en underretning, at kommunen skal reagere, at der skal være nogle voksne omkring barnet, som tør tage en snak med de voksne, som har et misbrug; og det er en svær snak.
Hvordan behandlingsforløbet så skal være, må altså være op til den enkelte situation.
Og her har jeg fuld tillid til kommunerne.
Det er nemlig kommunernes ansvar at forebygge, behandle og efterbehandle mennesker med et alkoholmisbrug.
Det er kommunernes ansvar at udforme en helhedsorienteret indsats, og det vil jo sige en indsats, som også kan involvere hele familien.
Men jeg er meget vidende om, at også familieorienterede indsatser er en del af det brede behandlingstilbud, der eksisterer ude i kommunerne.
Det er ikke ret lang tid siden, at jeg tog en tur rundt på Fyn og var ude at se alle de her steder og især de kommunale behandlingssteder.
Og det er den helhedsorienterede indsats, det er familien, man kigger på.
Der behandler man faktisk også børn, hvis forældre ikke selv vil erkende, at de har et misbrug - børn, som synes, at det er et problem.
Man laver så børnegrupper for de her børn.
Alkohol er et tema, som også er lagt ind i forebyggelsesplanen, og som vi skal gøre noget ved, men det er et rigtig, rigtig svært tema.
For mange mennesker erkender, at de har et for stort alkoholforbrug, men rigtig mange siger desværre også: Det er ikke noget problem.
De ønsker ikke at gøre noget ved det, og vi kan jo ikke tvinge folk ud af et alkoholmisbrug, hvis de ikke selv vil.
Der har så været debatten om hele kvalitetssikringen af tilbuddene.
Ja, det arbejder vi på, og det skal der være, men det har jo ikke noget med det her forslag at gøre.
Dernæst kan jeg jo kun opfordre til, at kommunerne bruger videndeling, for der er rigtig, rigtig mange kommuner, som er supergode til det her.
Og igen vil jeg sige, at jeg i hvert fald på Fyn, hvor der er to store kommunale behandlingssteder, har været ude at se og været rigtig glad for at se, at man i de familier, man retter en henvendelse til, og som ikke har lyst at tage imod tilbuddet, giver børnene et tilbud om at få det her snakket igennem.
Og her mener jeg, at det er ret vigtigt at huske på, at vi jo har sagt ja til en anonymiseret alkoholbehandling.
Det betyder faktisk, at vi ikke kan gå ind og finde de børn, hvis den anonyme ikke vil fortælle, hvem de er, og at der er børn i det her forhold.
Den helhedsorienterede indsats foregår hver eneste dag ude i kommunerne, og derfor siger vi nej til det her beslutningsforslag.