Holger K. Nielsen (SF), 2013-06-11:
Derfor ligger der en dobbelt opgave i, at vi på den ene side får skabt vækst, får skabt arbejdspladser, og at vi gør det målbevidst, men at vi på den anden side naturligvis også har de fordelingspolitiske aspekter i baghovedet.
Det mener jeg faktisk er lykkedes ganske godt.
Det blev kritiseret, at det her finansieres af en lavere vækst i de offentlige udgifter, end man ellers have planlagt, i de kommende år.
Derfor er hele kontanthjælpsreformen og også SU-reformen jo en del af den gamle 2020-plan, som vi nu sætter ind her i sammenhæng med en vækstplan.
Det, som vi gør her, er, at vi får en gennemsnitlig vækst på 0,6 pct. i stedet for 0,8 pct.
Det er lidt forskelligt fra år til år.
Der er en ikke særlig høj vækst næste år, hvilket bl.a. skal ses i sammenhæng med, at der er en række uforbrugte ressourcer ikke mindst i kommunerne, som de så får mulighed for at kunne bruge i 2014.
Det skal også ses i sammenhæng med, at der er nedskæringer af forsvarsudgifterne.
Det synes vi er en meget fornuftig ting, at det er blevet gennemført.
Det indgår jo også i fremskrivningerne af væksten i de offentlige udgifter.
Så jeg synes ikke, at det er en katastrofal udvikling, som vi har lagt frem her i »Vækstplan DK«.
Enhver kan jo se, at der ikke er tale om en udvikling i de offentlige udgifter, som betyder, at der bliver fest i de kommende år.
Der bliver smalhals.
Det tror jeg at alle er klar over at der gør.
Men der er dog tale om vækst i de offentlige udgifter.
Der er ikke tale om nulvækst, som andre partier her i Folketinget godt vil have.
Det er en begrænset vækst, men det er en vækst, som gør, at vi stadig væk kan håndtere de centrale velfærdsudfordringer, som vi skal have håndteret.
Det synes jeg i og for sig er rimelig godt klaret af den her regering.
Vi giver et boost til væksten i det private erhvervsliv på i alt 94 mia. kr. frem til 2020.
Vi er i stand til at have en vækst i de offentlige udgifter, som er rettet mod de centrale velfærdsudfordringer.
Og som det sidste var vi også i stand til at lave en løsning, som forhindrer, at de langtidsledige, der jo ryger ud af dagpengesystemet, må gå fra hus og hjem.
Så når f.eks. Enhedslisten kritiserer regeringen meget og i meget af partiets retorik antyder, at der ikke er nogen forskel på den her regering og en borgerlig regering, synes jeg, at det er helt forkert.
Man kan være uenig i dele af den her vækstplan, og den debat kan vi jo tage, men der er tale om en fundamentalt anden retning end den, en borgerlig regering ville have valgt.
Det er også derfor, at Venstre har haft meget svært ved at finde en grimasse, der kunne passe i den her sag.
Hr. Lars Løkke Rasmussen sagde, at det er en lille pæn aftale, og hr. Torsten Schack Pedersen gentog det.
Det drejer sig om 90 mia. kr.
Hvis det er en lille aftale, så ved jeg da ikke, hvad en stor aftale måtte være.
Det er vi optaget af.
Vi er optaget af, at der bliver skabt ordinære produktionsjob i det her land, så de mennesker, der går på arbejde hver dag, kan være trygge ved, at de kan beholde deres job, og ikke længere skal leve i angst for, at deres arbejdsplads bliver flyttet til udlandet, fordi det nu bliver mere rentabelt at være der.
Har vi gjort det godt nok?
Det kan man diskutere.
Kunne der have været mere?
Muligvis, muligvis, men ikke desto mindre er det den mest ambitiøse plan for at adressere det problem, som mange mener er det væsentligste i dansk økonomi i de her år.
Det drejer sig nemlig om, hvordan vi sikrer produktionsjob, hvordan vi sikrer investeringer, hvordan vi forhindrer, at der flytter job ud af landet.
Det er faktisk en ganske, ganske stor aftale, der, som jeg har sagt flere gange, er overmåde balanceret, har mange forskellige elementer i sig, og som har sin styrke i, at man, om jeg så må sige, trækker forskellige instrumenter frem, vel vidende, som jeg har sagt tidligere, at det problem og de udfordringer, vi står over for, er ganske, ganske komplekse.
Tak, formand.
Først lige en beklagelse for, at jeg kom for sent, da vi startede, så man måtte udsætte mødet en lille smule.
Det må naturligvis ikke ske.
Tak for debatten, som jo sådan set har været rimelig forudsigelig.
Jeg synes, at de indlæg, der kom fra regeringspartiernes ordførere, både fra hr. Thomas Jensen, hr. Nadeem Farooq og fru Mette Boye, meget tydeligt illustrerede, hvad det er, det her handler om.
Det handler om, at den her regering er optaget af at skabe ordinære job i den private sektor, få skabt produktionsjob, få flere investeringer til Danmark og undgå, at der flytter arbejdspladser ud af Danmark.
Det har været den helt overordnede målsætning for »Vækstplan DK«.
Der er vi jo fuldstændig klar over, at det ikke er en enkelt opgave, og at der ikke er en trylleformular, som gør, at man bare kan sige, at nu får vi løst det her; der er tale om nogle meget komplekse problemstillinger, som dansk økonomi står over for.
Derfor har vi også i den her plan foreslået mange forskellige virkemidler, hvoraf nogle virker på kort sigt, og andre virker på lang sigt.
Nogle virkemidler skal stimulere efterspørgslen i højere grad end andre virkemidler, der har mere langsigtede perspektiver om nogle strukturelle ændringer i vores økonomi; tiltag, hvor investeringsniveauet bliver sat i vejret; tiltag, hvor vi letter virksomhedernes økonomiske byrder på forskellige måder – ikke bare ved, at vi sætter selskabsskatten ned, men også ved, at vi letter på andre måder end det – tiltag, hvor vi satser på efter- og videreuddannelse, ud fra at denne regering jo er helt bevidst om, at hvis vi skal klare os på fremtidens arbejdsmarked og i fremtidens økonomi, forudsætter det, at de mennesker, der er på arbejdsmarkedet, er veluddannede og ikke mindst, at ufaglærte kan blive uddannet til at blive faglærte og få en opkvalificering; og tiltag, hvor vi tilskynder til mere forskning, mere udvikling, mere innovation.
Med andre ord er der tale om en lang, lang række forskellige tiltag.
Det synes jeg er vigtigt at have i baghovedet, når man diskuterer den her plan, fordi det er det, som er meningen med den.
Så har der været nogle, der har kritiseret, at vi jo tager penge fra de fattige og giver dem til de rige i samfundet.
Jeg tror måske ikke, at det er klogt, at vi udelukkende diskuterer det her i en fordelingspolitisk kontekst.
Fordelingspolitik er vigtig, det er jeg opdraget med og mener stadig væk er vigtigt, men vi er også nødt til at diskutere, hvordan vi, om jeg så må sige, får mennesker ud af passivitet og ind i et aktivt liv på arbejdsmarkedet, hvordan vi får skabt produktionsarbejdspladser.
Der er jo ikke så meget ved, at man har en fuldstændig smuk fordelingspolitik, hvor vi får en meget vidtstrakt grad af lighed i vores samfund, hvis den samlede kage bliver mindre.