runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Bødskov (S), 2011-02-09:
Jeg forstår ikke, hvorfor statsministeren hidser sig sådan op – det er der sådan set ikke nogen grund til.
Det er måske også for meget at pålægge oppositionen at tage ansvaret for alle de fejl, man selvfølgelig begår, når man har siddet i regering i 9, næsten 10 år.
Det er klart, at det er en belastning, og når man så bliver forholdt virkeligheden, hidser man sig lidt op, og det er helt fint.
Årsagen til, at vi spørger, er, at regeringens politik jo har konsekvenser for almindelige familiers, almindelige danskeres hverdag, der er sværere at få til at hænge sammen, når regeringen gennemfører sine megabesparelser på velfærden, fordi man har givet ufinansierede skattelettelser, og fordi man har kæmpe huller i kassen.
Det er jo interessant med de ideer, der ligesom kommer ikke mindst fra statsministerens egne rækker, men også fra Det Konservative Folkeparti.
Vi kan ikke helt få svar på, om der vil være nye skattelettelser i regeringens 2020-plan.
Det har De Konservative også været ude med.
Vil der være lavere ydelser til eksempelvis førtidspensionister, kontanthjælpsmodtagere og dagpengemodtagere?
Og vil der være yderligere krav om nulvækst eksempelvis i 2014 og 2015, som De Konservative har krævet?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2011-02-09:
Jamen jeg beder skam ikke hr. Morten Bødskov om at tage ansvaret for eventuelle fejl, vi har begået.
Jeg synes da bare, at hr. Morten Bødskov så skal være ærlig om, hvorvidt han så vil rette op på dem.
Jeg kan forstå, at alt det, vi har gjort for at holde beskæftigelsen i gang, har været en fejl, og så skal det vel angribes på en eller anden måde.
Man kunne forstå, at den allerallerstørste fejl, den her regering har gjort, er, at vi i 2004, 2007 og 2009 har givet fuldt finansierede skattelettelser, der har lempet indkomstbeskatningen for ganske almindelige mennesker, givet en LO-familie i omegnen af 3.000 kr.
Så er det bare, jeg ikke kan forstå, hvorfor man ikke vil omgøre dem.
Gå dog ud og sig til danskerne: Det laver vi om, det var da en fejl, og vi beklager meget, at en ganske almindelig LO-familie i en periode på nogle år har haft for mange penge mellem hænderne.
Det laver vi om, straks vi kommer til.
Altså, det er jo så hult, som det kan blive, at man klandrer os for at have givet de her fuldt finansierede skattelettelser, når man ikke engang samtidig har modet til at sige til danskerne, at man tager skattelettelserne fra dem igen.
Det er jo der, kontrasten mellem regeringen og oppositionen er, for vi lægger vores plan frem – finansieret krone til krone – nu, fordi vi gerne vil forhandle den, i modsætning til oppositionen, som har deponeret det hele i et eller andet lokale hos en fagbevægelse, hvor man ikke kan få at vide, hvad der skal stå i planen.
Astrid Krag (SF), 2011-02-09:
Det er jo mageløst at høre statsministeren gentage gang på gang, at genopretningspakken er vedtaget.
Ja, det er den jo, men siden den er blevet vedtaget, er fundamentet for den skredet.
Når jeg kommer med en vurdering af, at kommunerne kan få mere end almindelig svært ved at leve op til en nulvækst i årene, der kommer, er det ikke noget, jeg bare står og siger.
Det var jo også den vurdering, der lå i regeringens egen 2015-plan, hvor regeringen sagde, at der måtte være en vækst på 1 pct., for at det hang sammen.
Det er også den vurdering, der kommer fra Nationalbanken.
Det er også den vurdering, som tidligere spørgere har været inde på at en perlerække af danske økonomer deler.
Det gør statsministeren så ikke, og det kan man jo blive lidt bekymret over.
Så vil jeg slet ikke bruge tid på statsministerens skræmmekampagner om, hvor mange offentligt ansatte det vil koste at gennemføre vores økonomiske politik.
Så det, jeg nu vil spørge om, er: Hvad mener statsministeren kommunerne skal gøre for at leve op til kravet om nulvækst?
De har lavet lukkedage.
Det får de så at vide af socialministeren at de ikke må.
De har f.eks. villet privatisere veje.
Det får de så at vide af trafikministeren at de ikke må.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2011-02-09:
Nu holder jeg skarpt øje med uret.
Nu kom der så 1 minut.
Det er jo sjovt at høre termen yderligere besparelser brugt i forbindelse med en regering, der sådan set ikke har sparet, men som altså har udviklet en offentlig sektor, der gennem danmarkshistorien aldrig har været større, hvad enten man måler den nominelt i kroner og øre, eller om man måler den i forhold til andel af samfundskagen.
Den har aldrig været større.
Så det er jo svært at tage den der retorik om yderligere besparelser for pålydende.
Igen vil jeg sige: Vi fremlægger en 2020-plan.
Det er ikke i dag, jeg fremlægger den.
Men jeg har meget klart sagt og vil gerne sige det her igen, at der i den plan ikke vil indgå yderligere personskattelettelser ud over dem, som er besluttet, men som er frosset ned, og som vi gerne vil tø op igen, og som jeg forstår at Socialdemokratiet heller ikke vil fjerne.
Det er egentlig tankevækkende, at man, når man har den her enorme modstand mod skattelettelser, så ikke siger: Der er nogle skattelettelser, der slet ikke blevet givet til danskerne endnu, lad os da fjerne dem.
Hele ideen med at lave en tilbagetrækningsreform er sådan set at sikre os imod en situation, hvor vi skal have nulvækst, så langt øjet rækker.
Astrid Krag (SF), 2011-02-09:
Jeg tror, at vi var mange, der håbede på, da statsministeren indledningsvis tog ordet, at det var for at trykke på knappen og udskrive det valg, vi går og venter på, så danskerne kan få lov til at træffe beslutningen om, hvordan Danmark skal komme ud af krisen, og hvilken samfundsmodel vi skal have frem over, for det er jo også det, der er på spil, særlig med De Konservatives drømme om skattelettelser for langt over 30 mia. kr. Der var så ikke det, der skete.
Ud over at det blev dagen, hvor statsministeren ikke udskrev valg, blev det så også, kan jeg konstatere, dagen, hvor statsministeren hældte Nationalbankens og en perlerække af økonomers vurderinger ned ad brættet, når det kommer til vurderingen af nulvækst og vurderingen af, hvorvidt antagelsen om, at man kan overholde nulvækst i kommunerne, er realistisk. Man kan sige, at det også var regeringen, der som nogle af de sidste så krisen komme.
Både den tidligere statsminister, Anders Fogh Rasmussen, og vores finansminister har jo lagt navn til nogle fremragende citater om, at det gik strålende for dansk økonomi, ganske kort tid før den internationale finanskrise ramte os.
Så det er selvfølgelig ikke noget nyt, at man på den måde hælder autoriteters vurderinger ned ad brættet.
Men jeg synes alligevel, at det er værd at notere, at statsministeren i dag har hældt Nationalbankens vurdering af, hvor meget nulvæksten kommer til at skride, ned ad brættet.
Hvis vi nu siger, at det lykkes at begrænse skredet i kommunernes budgetter, så det kun bliver på den ene procent, som regeringen selv vurderede i sin egen 2015-plan, vil der altså stadig mangle 15 mia. kr. i genopretningspakken.
Jeg ved ikke, om jeg her i dag kan få statsministeren til at give mig ret i det.
Det kan jeg nok ikke.
Derfor vil jeg stille et spørgsmål, der er lidt mere nede på jorden.
Det er jo kommet frem i denne her uge, at det nu er kommet dertil i kommunerne, at det er folk med varme hænder-job, man fyrer.
Der er blevet fyret 5.000 personer med varme hænder-job, som man kalder det.
Det betyder jo, at det er de mennesker, der passer vores ældre, SOSU-hjælperne og SOSU-assistenterne, de uddannede pædagoger, som passer vores børn, og de folkeskolelærere, der jo gerne skulle sørge for, at vores børn også får den uddannelse, der gør, at vi har en velstand i fremtiden, der er blevet fyret.
Det kan jeg godt forstå at folk bliver meget bekymret over, og jeg kan også godt forstå, at folk sidder tilbage med det spørgsmål, at når nu regningen ikke er betalt, når nu genopretningspakken ikke hænger sammen, hvordan regeringen så vil sikre, at det ikke kommer til at gå yderligere ud over velfærden.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2011-02-09:
Det er et interessant spørgsmål fra et parti, der har en økonomisk politik, der hviler på hele tanken om, at man skal skaffe 15 mia. kr. ved at bede folk om at arbejde noget længere, når man ved, at det er et regnestykke, der kun hænger sammen, hvis man samtidig giver 25.000 offentligt ansatte en fyreseddel og i øvrigt afsikrer det, der ellers har været fundamentet under det danske velfærdssamfund, nemlig det, at når der er indtægtsfremgang blandt folk, der går på arbejde, sker der også en automatisk ekstra satsregulering af kontanthjælpen, folkepensionen og førtidspensionen.
Det er kun, hvis man afmonterer den og i øvrigt nedlægger 25.000 offentlige stillinger, at det her regnestykke med de 12 minutter og 15 mia. kr. hænger sammen.
Så er der så stadig væk tilbage at finde ud af, hvordan man vil få folk til at arbejde de der 12 minutter.
Det er jo interessant.
Genopretningspakken er vedtaget, og genopretningspakken hænger sammen.
Genopretningspakken handler om at indfri nogle krav til, hvordan dansk økonomi skal udvikle sig i 2011, 2012 og 2013, og vi er nu 1 måned og 9 dage inde i den første del af den her genopretningsperiode.
Det er klart et kritisk punkt, om kommunerne overholder de aftaler, de har indgået med regeringen.
Det har altid været et kritisk punkt, men man kan glæde sig over, at den her regering siden 2001 har været noget bedre end de socialdemokratiske regeringer i 1990'erne til at få det til at ske, men slet ikke dygtige nok.
Hver gang Nyrup ville bruge 1 kr., røg der 1½ kr. oveni, hver gang regeringen Anders Fogh Rasmussen ville bruge 1 kr., røg der 1 kr. oveni.
Den tid er forbi.
Nu er 1 kr. 1 kr.
som giver kommunerne en mere end almindelig stærk tilskyndelse til at overholde budgetterne.
Så genopretningspakken er vedtaget.
Så er det en udfordring ude i kommunerne i øvrigt at sørge for, at man bruger ressourcerne på de varme og ikke de kolde hænder.
Der vil jeg gerne tilkendegive, for jeg tror, at det er et tema, vi kommer til at vende tilbage til inden så frygtelig længe, at vi er nødt til at få gjort noget målrettet i forhold til administrationsforbruget i hele den offentlige sektor.
Vi har endnu ikke fået gevinsterne hjem fra kommunalreformen.
Der skal gøres noget mere der.
Morten Bødskov (S), 2011-02-09:
Jamen det er helt fint med temperament, og vi kan sagtens tage diskussionen på det grundlag.
En af de ting, som helt åbenlyst har været en fejl fra regeringens side, er, at de 100 rigeste danskere i år i gennemsnit får 2,7 mio. kr. i skattelettelser.
Til det må man spørge sig selv: Er det fair, når man kan opleve store besparelser på sundhedsområdet, store besparelser i hjemmehjælpen og store besparelser på vores uddannelsesområde?
Er det fair?
Nej, det er det ikke.
Og derfor foreslår vi også, at man indfører en millionærskat, som betyder, at de folk kommer til at betale mere og bidrage mere til fællesskabet.
Hvad regeringen så ellers i sin 9-årige periode og med statsministeren som en helt central minister i hele perioden har begået af fejl, skal jeg ikke tage ansvaret for.
Det, der er behov for at få klarhed over, er punkt 1: Hvordan vil regeringen fylde hullerne ud i sin økonomiske plan?
Og punkt 2: Bliver finansieringen af det hentet via yderligere besparelser i den offentlige sektor, eksempelvis lavere ydelser til førtidspensionister, kontanthjælpsmodtagere og dagpengemodtagere?
Og bliver det eksempelvis via et fast udgiftsloft over de offentlige udgifter på 26,5 pct. af bruttonationalproduktet, som vil medføre historiske nedskæringer i den offentlige sektor igen?
Det er det, regeringspartiet været ude at foreslå, og det er det, vi gerne have statsministerens svar på.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2011-02-09:
Man bliver meget, meget overrasket, for her står der så en repræsentant for oppositionen, som, hvis man studerer, hvad der bliver sagt, i forhold til hvad jeg siger, jo på alle afgørende stræk deler synspunkter omkring den økonomiske politik i skærende kontrast til den resterende del af oppositionen, som man bakker så varmt op omkring, som ikke har taget noget ansvar omkring genopretningspakken, som ikke har taget noget ansvar omkring dagpengereform, hvor man ikke kan få svar på, om den skal rulles tilbage, hvis man får magt, som man har agt, som ikke har nogen bud på, hvordan man løser de næste 3 års konsolideringsbehov i forhold til EU-reglerne, som ikke har noget bud på fremtiden – og så skal vi skoses.
Og jeg vil da tro, at fru Margrethe Vestager også kan bekræfte ved et opslag i den vedtagne finanslov, at der er truffet beslutninger, der sikrer, at vi i 2011, 2012 og 2013 bringer budgetunderskuddet ned på de 0,5, der skal til, for at vi møder EU-kravene og dermed altså også møder forudsætningerne for at være medlem af euroen.
Margrethe Vestager (RV), 2011-02-09:
Jeg er helt sikker på, at statsministeren kan genkende sig selv i sine egne ord, »vi agter at«, for det har regeringen agtet at gøre så længe og så mange gange.
Det, der er meget, meget svært at forstå, når man som Det Radikale Venstre arbejder med at komme med forslag og at forsøge at finde ud af, hvad andre har af forslag, for at Folketinget kunne samles om at løse en dybt alvorlig økonomisk situation, som Danmark står i, er, at det her øjensynlig kan vente.
Hvad er det, der forhindrer statsministeren i at fremlægge 2020-planen i dag og indkalde til egentlige realitetsforhandlinger om førtidspension, om efterløn, om pensionsalder, om SU, om de ting, som er sat på tegnebrættet, men som tilsyneladende skal vente, til regnebrættet er gjort op, og vi har ventet meget, meget længe?
Bertel Haarder (V), 2011-02-09:
Når jeg tænker på, at Danmark jo er et eldorado med idrætshaller, med svømmehaller, med cykelstier, med idrætsskoler, fodboldskoler, idrætsefterskoler, idrætshøjskoler osv., er der ingen grund til mismod.
Vi er jo et land med en rig tradition for folkelig idræt.
Jeg tror, at det er mere end en million danskere, der dyrker idræt i deres fritid.
Så skal vi nu ikke også være lidt stolte af det, vi har.
Og bemærk, at alt det, jeg har nævnt, er groet nede fra.
Nu har de så lidt mindre godt råd, end de har haft før, men de har dog stadig væk det samme, som de regnede med sidste år.
Thomas Jensen (S), 2011-02-09:
Mener ministeren, at regeringen siden 2001 har gjort nok for at sikre de grundejere, der bor langs Gudenåen, imod højere vandstand og dermed oversvømmelser af haver, marker og kældre m.v.?
Flemming Møller Mortensen (S), 2011-02-09:
Jeg vil blot spørge, om det ikke er regeringen, der er createur, altså den, der har besluttet, at der skal være nulvækst ude i kommunerne.
Har ministeren overhovedet ingen forståelse for, hvor svært det er bare at få økonomien fra i dag til morgen til at hænge sammen, og at det derfor måske kan være rigtig svært at træffe en beslutning, hvor man først henter fortjenesten om 10, 15 eller 20 år?
Jeg må blot sige igen, at den dødelige duo eksisterer rigtig mange steder i Danmark: En fattig kommune med en relativt syg befolkning.
Det har ikke noget at gøre med, at jeg vil stå her og sygeliggøre en stor del af den danske befolkning.
Jeg måler blot, hvor mange der er moderat overvægtige eller svært overvægtige i dag.
Vi ved, hvad det fører med sig af hjerte-kar-sygdomme og andre sygdomme som kræft, og derfor skal vi naturligvis knække kurven.
Det må da være bedre at forebygge frem for at behandle.
Har vi en tilstrækkelig god forebyggelsesindsats i Danmark i dag, vil jeg spørge ministeren.
Thomas Jensen (S), 2011-02-09:
Tak til ministeren for besvarelsen.
Jeg stiller jo de her spørgsmål i dag, fordi jeg er meget interesseret i, at vi finder en god og varig løsning, for vi ved, at vandstanden omkring de danske åer og vandløb vil stige, bl.a. på grund af klimaudviklingen i de kommende år.
I Gudenåen har vi så det ekstra problem, at der er kommet en invasiv art, vandremuslingen, til, og der er deraf følgende en kraftig vækst af grøde i Gudenåen.
Det er altså ikke kun en enkeltstående faktor, men alle de forskellige faktorer betyder, at vandstanden er stigende.
Der er det, at nogle borgere bliver ramt, og det er fuldt forståeligt, at de er meget frustrerede over de vandstigninger, de har set nu.
De kan ikke bruge deres egne grunde, og hvis der ikke sker noget, hvis der ikke bliver handlet, kan de se frem til, at det faktisk kun vil blive endnu værre.
Nu er det så rigtigt, som miljøministeren siger her, at der er et vandløbsregulativ, som skal formuleres, og det er der selvfølgelig også formuleret for Gudenåen og for passagen igennem Silkeborg Kommune.
Der er så den yderligere komplikation for netop Gudenåens gennemløb gennem Silkeborg Kommune, at det er et habitatområde.
Dermed kommer EU-lovgivningen ind og skal spille samme med det lokale regulativ, og det er der, vi begynder at få nogle problemer, for i ministerens svar, både starter og slutter ministeren med at sige, at det er Silkeborg Kommune, som har ansvaret her.
Det er jo nok noget, som jeg vil sige er lidt mere kompliceret end som så, når vi har EU ind over og vi har et habitatområde.
Jeg har f.eks. tilbage i november 2009 stillet et spørgsmål, det var spørgsmål 17, til den daværende miljøminister, hr. Troels Lund Poulsen, og der kan vi se af svaret, at det er noget knudret, for hvad har egentlig forrang, og er der nogle samspil mellem de forskellige ordninger, der gør, at det ikke er så entydigt endda, hvem der har ansvaret?
Derfor er mit korte og klare spørgsmål til miljøministeren
: Silkeborg Kommune har skåret grøde to gange, og alligevel er vandstanden stadig væk alt for høj, så ville Silkeborg Kommune have overtrådt EU-habitatdirektivet, hvis kommunen havde skåret grøde en tredje gang?
Karen Ellemann (V), 2011-02-09:
Se, nu går vi jo ind og agerer sagsbehandlere her i Folketingssalen, og det skal man holde sig fra i en sag som den pågældende, som jo ligger hos en kommune.
Jeg startede med at redegøre meget klart for, at det er Silkeborg Kommune, som er vandløbsmyndighed her, som altså har opgaven med at vedligeholde også Gudenåen og jo har en opgave, der skal løses.
Jeg har også selv bevæget mig rundt i kommunen og har set, hvilke konsekvenser det kan have, så der er det måske endda for tidligt at begynde at diskutere klimaforandringer, men måske mangelfuld vedligeholdelse eller i hvert fald mangelfuld varetagelse af den opgave, der klokkeklart er Silkeborg Kommunes opgave.
Når man eksempelvis står nede i haven langs åen ved Kongensbro Kro, hvor jeg selv har stået i vand til haserne, ja, så er der i hvert fald noget, der siger mig, at opgaven måske ikke lige løses, som det er åbenlyst den skal løses, eftersom det altså er kommunerne, der er vandløbsmyndighed.
Thomas Jensen (S), 2011-02-09:
Nu fik jeg ikke noget svar på det helt konkrete spørgsmål, om man, hvis Silkeborg Kommune havde skåret grøde en ekstra gang, så havde overtrådt EU’s habitatdirektiv.
Det er ligesom det, der har gjort, at Silkeborg Kommune rent faktisk har været noget handlingslammet på området.
Man har jo skåret grøde to gange for netop at imødekomme de borgere, der har problemer.
Jeg er fuldt ud vidende om, at ministeren har været til kaffe på Kongensbro Kro og har været ude at se på det, men noget af det, der stod tilbage, var også oppe i de lokale medier, hvor der blev sagt: Jamen altså, det er da fint, at miljøministeren kommer og ser og lytter, men vi får jo ikke nogen klare svar; vi får ikke nogen klare svar på, hvad der skal gøres for at løse de problemer.
Det er derfor, at jeg stiller de her spørgsmål i dag.
Og jeg vil gerne have et klart svar på det ganske enkle spørgsmål: Ville Silkeborg Kommune have overtrådt EU’s habitatdirektiv, hvis man havde skåret grøde en gang mere i det seneste år?
Karen Ellemann (V), 2011-02-09:
Tak for spørgsmålet.
Lad mig starte med at konstatere, at vandløbene, og i det her tilfælde jo altså også Gudenåen, administreres af kommunerne, fordi det er kommunerne, der efter vandlovens bestemmelser er vandløbsmyndighed.
Den lov trådte i kraft den 1. november 1983, og den er faktisk ikke ændret grundlæggende siden da.
Der er altså tale om en lov, som har været gældende i næsten 30 år, og det vil sige også i årene før år 2001.
Vandløbsloven har til formål at tilstræbe, at det sikres, at vandløb kan anvendes til afledning af vand, og at det skal ske under hensyntagen til de miljømæssige krav, som stilles til vandløbet.
Ifølge loven skal kommunerne udarbejde vandløbsregulativer for alle offentlige vandløb, og det gælder jo så også for Gudenåen.
Af dette regulativ skal det bl.a. fremgå, hvordan og hvor meget det pågældende vandløb skal vedligeholdes, og det er kommunerne, som har ansvaret for at vedligeholde vandløbene i overensstemmelse med de regler, som så er fastsat i vandløbsregulativerne.
Hvis det skulle vise sig, at en kommune i forhold til det, som er fastsat i regulativet, misligholder sine forpligtelser til at vedligeholde et vandløb,
kan det udløse erstatning til grundejere, som kan dokumentere et tab som følge af en mangelfuld vedligeholdelse.
Det er så taksationsmyndighederne, som behandler de her sager og i øvrigt også fastsætter erstatninger for tab, som måtte skyldes mangelfuld vedligeholdelse af vandløb.
Bestemmer taksationsmyndigheden, at der skal udbetales erstatning, er det kommunen, som skal udrede erstatningen.
Bertel Haarder (V), 2011-02-09:
Formandens måde at holde sin vægt nede på kan jeg som sundhedsminister anbefale.
Jeg vil stadig væk protestere mod at gøre mere end halvdelen af danskerne til nogle syge stakler.
Men i øvrigt er vi enige om, at det er et stort problem, og de måder, en indenrigsminister og sundhedsminister kan tackle det på, er jo bl.a. under forårets forhandlinger med kommuner og regioner at sørge for, at forskellene mellem kommunerne økonomisk ikke bliver større end højst nødvendigt – det nævnte jeg i mit første svar – og at sørge for, at fordelingen af pengene mellem regionerne også tager et vist hensyn til, om der er særlige livsstilsproblemer i nogle egne af landet, som der skal tages højde for.
Vi har jo en stående diskussion om, hvorvidt en region med høj dødelighed, altså med lav levetid, skal have færre penge, fordi borgerne er billigere, når de dør tidligere.
Det er et problem, jeg har et meget skarpt blik for – jeg ved ikke, om jeg kan løse det, men jeg har i hvert fald blik for det.
Flemming Møller Mortensen (S), 2011-02-09:
Mener ministeren, at det er nødvendigt at opprioritere forebyggelsesindsatsen, så færre børn og unge får vægtproblemer?
Mener ministeren, at det er nødvendigt at opprioritere forebyggelsesindsatsen, så færre børn og unge får vægtproblemer?
Bertel Haarder (V), 2011-02-09:
Et af de konkrete forslag, der ligger her i Folketinget, er jo forslaget om at fordoble kommunernes medfinansiering af sundhedssektoren og derved give dem en tilskyndelse til at holde deres børn og borgere sunde.
Det minder mig om, at der måske var en idé i, at både den tidligere og den nuværende spørger begyndte at tænke lidt på, hvem det er, der regerer i de kommuner, de tænker så varmt på.
Jeg har lige skullet høre for, hvordan der er i Københavns Kommune.
Jamen hvem er det nu, der regerer i Københavns Kommune?
For hvis det er sådan, at der findes en eller anden socialdemokratisk eller SF-styret kommune, som gør alt det, som vi skal gøre, så vil jeg personligt tage ud og præmiere borgmesteren.
Der er ingen ende på, hvad jeg vil rose.
Så mon ikke vi må se i øjnene, at vi har et fælles ansvar her?
Det tror jeg vi har.