Morten Bødskov (S), 2012-04-10:
Tak for det, formand.
Dansk Folkeparti har med forespørgslen til mig, justitsministeren, spurgt til forholdet mellem straflængden for økonomisk kriminalitet og for personfarlig kriminalitet.
Dansk Folkeparti har desuden spurgt til, hvilke initiativer ministeren vil tage for at rette op på skævhederne.
Før jeg går ind på forholdet mellem straflængden for forskellige former for kriminalitet, vil jeg gerne understrege, at jeg ikke er enig i, at der er nogle skævheder, der skal rettes op på.
Det ligger naturligvis regeringen meget på sinde, at strafniveauerne for alle former for kriminalitet er passende.
Jeg må imidlertid også med det samme sige, at den diskussion, som Dansk Folkeparti lægger op til her, efter min opfattelse bygger på en forkert præmis.
Dansk Folkeparti synes at gå ud fra, at det er muligt at sammenligne strafniveauet for personfarlig kriminalitet og for økonomisk kriminalitet alene ud fra længden af den idømte straf.
Hvis man skal se på, hvor streng en straf er, er der imidlertid flere forskellige diskussioner og dimensioner, som man må tage i betragtning.
Bl.a. må man se på, hvilken form for straf der er tale om.
Er der tale om bøde, er der tale om fængsel?
Hvor lang er fængselsstraffen, eller hvor høj er bøden, er straffen betinget eller ubetinget, og er der fastsat vilkår om samfundstjeneste eller behandling?
Disse forhold siger tilsammen noget om strafniveauet.
Det bliver man nødt til at tage i betragtning, når man som Dansk Folkeparti lægger op til at lave en sammenligning af straflængden på tværs af forbrydelser.
Hvad er f.eks. strengest: En ubetinget fængselsstraf på 3 måneder eller en betinget fængselsstraf på 9 måneder med vilkår om samfundstjeneste?
Reelt er der ikke en entydig måde at sammenligne strafniveauet for forskellige former for forbrydelser på.
Når det er sagt, kan jeg oplyse, at Straffelovrådet tilbage i 2002 så på spørgsmålet om forholdet mellem de straffe, der idømmes for økonomisk kriminalitet og for personfarlig kriminalitet.
Straffelovrådet konkluderede på baggrund af statistisk analyse, at der er tydelige forskelle mellem hensynet til strengheden af den idømte straf for på den ene side økonomisk kriminalitet og på den anden side personfarlig eller alment farlig kriminalitet.
Denne forskel er især tydelig, når straffens strenghed vurderes ud fra arten af den idømte straf.
Person- og alment farlig kriminalitet bliver nemlig meget ofte sanktioneret med ubetinget fængselsstraf, hvorimod der ikke i samme udstrækning idømmes ubetinget fængselsstraf for økonomisk kriminalitet.
Når straffens strenghed vurderes ud fra straflængden for den del af sanktionerne, som er ubetingede fængselsstraffe, er skellet mellem økonomisk kriminalitet og personfarlig kriminalitet knap så markant, men fortsat ganske tydeligt.
Samlet set betyder det, at der er færre ubetingede fængselsstraffe for økonomisk kriminalitet, og at de ubetingede straffe, som idømmes, typisk er ret korte.
Omvendt medfører person- og alment farlig kriminalitet ofte en ubetinget fængselsstraf, der tilmed er lang.
For at afdække udviklingen i retspraksis efter disse lovændringer har Rigsadvokaten gennemført en række undersøgelser.
Rigsadvokaten har bl.a. undersøgt strafniveauet i sager om vold, voldtægt og samleje med børn under 15 år.
På alle områder har Rigsadvokaten vurderet at domstolene generelt har fastsat strafniveauet i overensstemmelse med de tilkendegivelser, som fremgår af bemærkningerne til de respektive lovforslag.
Rigsadvokaten har således kunnet konstatere en skærpelse af strafniveauet for personfarlige forbrydelser, hvor strafniveauet er blevet ændret ved lov.
Nye tal baseret på oplysninger om strafferetlige afgørelser i 2010 bekræfter det billede, som blev tegnet af Straffelovrådet tilbage i 2002.
Person- og alment farlig kriminalitet medfører således stadig meget hyppigere en ubetinget fængselsstraf, end økonomisk kriminalitet gør.
Når man ser på længden af de idømte straffe, ser man, at det altovervejende er person- eller alment farlig kriminalitet, som tegner sig for de lange straffe.
Der er altså stadig meget tydelig forskel på strafniveauet for person- og alment farlig kriminalitet og strafniveauet for økonomisk kriminalitet.
Det er nemlig sådan, at person- og alment farlig kriminalitet generelt straffes markant strengere end økonomisk kriminalitet.
Efter min opfattelse er det ikke en skævhed, der skal rettes op på.
Dette forhold mellem strafniveauet for person- og alment farlig kriminalitet og for økonomisk kriminalitet er derimod velbegrundet.
Men når det er sagt, er det jo bestemt vigtigt, at vi løbende er opmærksomme på, at strafniveauerne for alle typer af forbrydelser er passende.
Som det også har været fremme tidligere, forventes Straffelovrådets arbejde med det kommissorium, som altså den tidligere regering gav dem, at være afsluttet kort tid efter sommerferien.
Generelt er det altså sådan, at person- og alment farlig kriminalitet bliver straffet hårdere end økonomisk kriminalitet.
Bagved dette kan man vel med rette sige, at der ligger en opfattelse af, at den personlige integritet og beskyttelsen af menneskers liv og helbred er værdier, der vejer tungere end økonomiske værdier.
Det er faktisk også sådan, at denne regering har bebudet, at bekæmpelse af økonomisk kriminalitet har en høj prioritet.
Særlig efter finanskrisen er det regeringens opfattelse, at på dette område er der behov for at markere alvoren i sager om f.eks. insiderhandel, pantebrevsspekulation og anden økonomisk kriminalitet, som skader tilliden til samfundets grundlæggende finansielle system.
Regeringen og Enhedslisten har derfor taget initiativ til at fastholde og styrke indsatsen med bekæmpelse af økonomisk kriminalitet.
Jeg kan nævne, at der bl.a. er afsat 7 mio. kr. årligt til en særlig taskforce.
Denne særlige taskforce skal tage sig af efterforskning af særlig kompliceret økonomisk kriminalitet.
Desuden viser nye tal fra Rigsadvokaten en stor fremgang i antallet af sigtelser, tiltaler og domme i sager om økonomisk kriminalitet.
Som det fremgår, er regeringen meget optaget af at sikre, at strafniveauerne er passende.
Uanset om vi taler om økonomisk kriminalitet eller personfarlig kriminalitet, skal strafniveauerne være passende.
Men regeringen er ikke enig i, at der i dag, som forespørgerne har formuleret det, er en særlig skævhed, som der skal rettes op på, og derfor er regeringens konklusion den, at strafniveauerne er passende.
Det skal de være, uanset om vi taler om personfarlig kriminalitet eller økonomisk kriminalitet.
Tak for ordet.