Mette Reissmann (S), 2015-11-06:
Hver gang der bliver betalt med betalingskort herhjemme, ryger der et mindre gebyr af sted fra butikkens bank til kortudstederens bank, og det er det gebyr mellem banker, det såkaldt interbankgebyr, som den her sag handler om.
Gebyret er indført for at skabe en balance i de fordele og omkostninger, der er forbundet med elektroniske betalinger.
Formålet er, at alle parter betaler en del af de omkostninger, der er ved at drive betalingssystemet.
Så langt, så godt.
Med det her lovforslag får erhvervs- og vækstministeren bemyndigelse til at fastsætte nærmere regler for størrelsen af interbankgebyret.
Det vil give erhvervs- og vækstministeren mulighed for, at udbyder af betalingstjenester indtil den 9. december 2020 anvender et vægtet gennemsnitligt interbankgebyr på højst 0,2 pct. af den gennemsnitlige årlige transaktionsværdi af debetkorttransaktioner inden for hver betalingskortordning.
Det foreslås, at henholdsvis Konkurrence- og Forbrugerstyrelsen og Forbrugerombudsmanden skal føre tilsyn, og at en overtrædelse af forordningen kan straffes med bøde.
Vedrørende dankortet vil jeg sige, at da vi havde regeringsansvaret, var tidligere erhvervs- og vækstminister Henrik Sass Larsen særlig opmærksom på, hvad forordningen ville få af betydning for dankortet og var også i dialog med Kommissionen om det.
Forslaget vil gøre det svært for dankortet at konkurrere med de internationale betalingskort, og det vil derfor betyde, at dankortet vil blive for dyrt og for svært at arbejde med.
Den tidligere erhvervs- og vækstminister arbejdede også i første omgang for en fuldstændig undtagelse af nationale debetkortsystemer.
Det var en dansk mærkesag!
Det var Danmark temmelig ene om at synes var en god idé, og derfor blev fokus også flyttet over på at få en øget fleksibilitet for medlemslandene.
Vi har derfor naturligvis en forventning om, at ministeren vil gøre brug af fleksibiliteten i forordningen frem til 2020, sådan at der tages hensyn til dankortet, og så dankortet også frem til 2020 ikke behøver at følge reglerne for interbankgebyrer.
Og ser det fornuftigt ud, støtter Socialdemokraterne selvfølgelig forslaget.
Lovforslag L 37, som vi behandler i dag, indeholder en række initiativer.
Det centrale er, at vi gennemfører UCITS V-direktivet, og samtidig gives der hjemmel til, at Finanstilsynet kan lave en prisportal for boliglån.
Samlet set skaber det større sikkerhed og mere gennemsigtighed for forbrugerne.
Vi står jo netop nu på den anden side af en verdensomspændende finanskrise, en krise, der har skabt økonomisk kaos, og som har tvunget folk fra hus og hjem, og set i det lys er det meget klart, at det også er tiltrængt, at der bliver skabt nogle bæredygtige rammer for finanssektoren, så det ikke sker igen.
Hvis vi skal undgå, at noget så voldsomt som den seneste finanskrise kommer igen, må vi ændre spillereglerne for finanssektoren.
Og hvis det skal gøre en forskel, skal vi også gøre det i samarbejde med resten af de europæiske lande.
EU viser jo netop sit værd med love som denne, for de regler, vi vedtager her i dag, kommer også til at gælde i resten af Europa.
Vi må sande, at finanssektoren som så mange andre brancher er grænseoverskridende i sin adfærd, og derfor må lovgivningen jo også være det.
Det gælder særlig for depotselskaber, som opbevarer investeringsforeningernes værdipapirer og kontanter, og det skaber bedre konkurrence, og det er i sidste ende til gavn for forbrugerne.
Så ud over dét er sikkerhed og compliance faktisk to kodeord, som Socialdemokraterne holder meget af.
Samtidig bliver der også skabt større sikkerhed for investorerne, når depotselskaberne bliver reguleret bedre.
Med lovforslaget bliver det også muligt for tilsynet at lave en prisportal, hvor man sammenligner priser på boliglån.
Som det er nu, kan det jo være meget uoverskueligt for forbrugeren at finde ud af, hvilke produkter der passer bedst til de behov, man nu har, og den risikovillighed, man nu har.
Prisportalen bliver til som et led i den aftale om håndtering af refinansieringsrisiko fra 2014, som Socialdemokraterne stod i spidsen for, da vi sad i regering.
Og bedre information om priserne forbedrer konkurrencen, og – igen – er det også med til at styrke forbrugerens position.
Derfor er vi selvfølgelig glade for, at det nu også bliver til lovgivning.
Der har nogle steder været rejst bekymring for, om det så vil skubbe andre ud af markedet, fordi den hjemmel, som tilsynet nu får til at lave prisportal, bliver for bred.
Det er selvfølgelig ikke hensigten, at det skal ske, altså at der skal skubbes andre aktører ud af markedet.
Der er ingen tvivl om, at det er et teknisk kompliceret og svært forslag, og derfor er drøftelsen noget, som vi ser frem til.
Socialdemokraterne kan støtte forslaget.