Jens Hald Madsen (V), 2007-05-15:
Som tidligere nævnt er vi på den mest tragiske vis blevet mindet om, hvor farlig situation er i Irak.
Vi har været igennem flere faser, siden vi i 2003 gik ind i Irak.
Den første fase handlede om at opretholde FN’s Sikkerhedsråds troværdighed.
Det er på dette grundlag, at den danske regering valgte at gå ind og fjerne Saddam Hussein til stor lettelse for den irakiske befolkning.
Som vi alle ved nu, var det virkelig et problem ikke at vinde krigen, men at vinde freden.
Det blev gjort ved at etablere en overgangsperiode, hvor irakerne skridt for skridt er begyndt at overtage deres eget land, hvor de etablerede et nyt demokrati, og hvor de har fået en forfatning, og hvor den økonomiske genopbygning er startet.
Men alt dette kunne ikke lade sig gøre uden de fornødne rammer for sikkerhed både for den civile irakiske befolkning og ikke mindst for den irakiske regering, som derved kunne blive handledygtig.
Det drejer sig om, at de mange etniske og religiøse grupperinger i den irakiske befolkning skulle opnå en tillid til Iraks fremtid.
Nu står vi så i dag med et Irak, som har en forfatning, har haft demokratiske valg og nu ønsker at få overdraget mere og mere af Irak til den irakiske befolkning.
331.000 irakiske sikkerhedsstyrker er nu blevet uddannet, og de udgør en vigtig del af grundlaget for, at irakerne kan overtage provins efter provins.
Men det står også lysende klart for enhver, at jo mere magt, der overdrages til irakerne, desto voldsommere kamp vil der blive for de forskellige etniske og religiøse, militante, sekteriske grupperinger i den irakiske befolkning, ikke blot om magten, men også om, hvorvidt landet skal være et demokrati eller et islamisk regime ligesom Iraks nabolande.
Desuden må man se i øjnene, at en stor del af Iraks nabolande absolut ingen interesse har i, at Irak får succes med at skabe et demokrati, som er en mangelvare blandt landene i Mellemøsten.
Den irakiske regering har nu selv ønsket at overtage magten og ansvaret i det sydlige Irak.
Allerede nu har irakerne overtaget tre ud af fire provinser, og nedtællingen til at overtage den sidste provins er begyndt.
Derfor er det også helt naturligt, at Danmark er kommet til den fase, hvor vi begynder at udskifte vores værktøj.
Vi trækker os ikke ud af Irak, men vi skifter værktøj.
Fra at være aktive aktører bliver vi nu aktive observatører.
Vores opgave bliver nu at støtte irakernes selvstændighedsproces, at støtte de styrker, som vi har været med til at uddanne, og at rådgive de irakiske myndigheder, som er ved at opbygge demokratiske institutioner.
Foruden en varm tak for vores hjælp var de også klare i deres ønske om at være herre i eget hus.
Vi skal også begynde at investere i den økonomiske genopbygning, som er en helt central nødvendighed for at give den irakiske befolkning et reelt håb om en fremtid med arbejde og ikke mindst en fremtid med fred og stabilitet.
Der er mange kræfter, fanatiske grupper i og uden for Irak, som arbejder for at ødelægge Iraks fremtid.
Derfor har den danske regering ikke rystet på hånden, og derfor vil vi heller ikke fremover lade os true af disse terrorister.
Holdningerne til den danske deltagelse i Irak er mange, derfor er det en stor glæde for Venstre, at et så bredt flertal af partier i det danske Folketing bakker op omkring dette beslutningsforslag, for uanset hvilken politisk holdning og overbevisning man har, er og bliver det utrolig vigtigt, at der er et solidt og bredt politisk mandat, der står bag, når vi deltager i internationale missioner.
Missionen i Irak har været en utrolig svær proces, ikke mindst for vore danske soldater, som sætter deres eget liv på spil.
For dem har det en uvurderlig betydning, at Folketinget kan sende et klart signal om, at uanset hvad er der en bred opbakning til de danske styrkers indsats.
Derfor skal der lyde en varm og dybfølt tak til de danske soldaters fremragende indsats.
Der skal også lyde en tak til de civile rådgivere og ngo’er, som hjælper til i demokratiopbygningen, og som har været og er en uvurderlig hjælp i Irak.
Venstre kan naturligvis støtte beslutningsforslaget.