Josephine Fock (ALT), 2015-11-20:
Tak for det.
I Alternativet er vi medforslagsstillere af det her beslutningsforslag om en folkeafstemning om børsnotering af DONG Energy.
Vi synes, at processen med salget af DONG fra starten har været under al kritik.
Den har splittet hele befolkningen, og den splittede oven i købet en regering ad, og befolkningens stemme blev overhørt af politikerne i Folketinget, og det gjorde, at afstanden mellem befolkningen og Christiansborg om muligt blev endnu større, end den kan opleves i dag.
Dansk Olie og Naturgas, DONG, tilhører danskerne, men alligevel valgte politikerne på Christiansborg at sælge DONG uden at spørge danskerne, vel vidende at befolkningen var imod salget.
Hvis befolkningens tillid skal vokse og ikke blive mindre, er vi nødt til at lytte til dem og inddrage dem i væsentlige spørgsmål.
DONG er en af de helt store motorer bag den grønne omstilling, og over halvdelen af DONG's samlede investeringer de sidste år er gået til vindenergi.
Det er den helt rigtige retning at gå efter vores opfattelse, når man skal investere i fremtidens energi, fordi det understøtter den grønne bæredygtige omstilling.
Desværre har over en tredjedel af DONG's investeringer de sidste år været i olie og gas.
De er forurenende og ikke vedvarende, og derfor mener vi, at DONG skal i en endnu mere grøn retning, så der bliver investeret mindre i fortidens energiformer.
Og jo mere staten sælger ud af DONG, jo mindre indflydelse får vi på, hvordan DONG investerer, og jo mindre indflydelse får vi på, at DONG sikrer den grønne omstilling.
Når man sælger ud af DONG, bliver vi bekymret for, om de økonomiske interesser kommer til at skubbe de grønne ambitioner i baggrunden.
Vi frygter, at der fremadrettet vil være et mere ensidigt fokus på økonomisk profit, og at man vil tage mindre hensyn til klima og miljø.
Man vil tage mere hensyn til aktionærernes kortsigtede interesser frem for de mere langsigtede og bæredygtige interesser.
Samtidig var processen i DONG-salget lukket og uigennemsigtig.
Hele forløbet foregik i lukkede rum, og de ting, man fik lov til at se i offentligheden, var overstregede aktindsigter.
Det kom bl.a. til udtryk gennem en lukket vurderingsproces, som var umulig at gennemskue.
Selv om man ville have DONG på markedsvilkår, var der flere, der sagde, at man ikke gav DONG en markedsmæssig vurdering.
Da man sagde, at DONG var nødlidende og blev vurderet til 31,5 mia. kr., blev DONG på samme tidspunkt af andre professionelle vurderet til over 60 mia. kr.
I den uigennemsigtige proces gemte sig bl.a., at DONG ikke bare blev solgt til Goldman Sachs, men til Goldman Sachs' datterselskaber i skattely i Luxembourg og Delaware og Cayman Islands.
Det er utrolig dobbeltmoralsk, at vi på den ene side prædiker her i landet imod skattely og skatteunddragelse, og at vi så på den anden side sælger statens værdier til skuffeselskaber i selv samme skattely.
Det sænker både skatteindtægterne i den danske statskasse og den danske troværdighed i internationale forhandlinger mod skattely.
Seneste eksempel på den lukkede proces var, da vi i Finansudvalget ikke måtte få udleveret papirerne omkring DONG-salget, men fik 2 dage til at læse dem i i et lukket rum, efter vi havde afleveret vores mobiltelefoner, og det var på et forretningsengelsk, som de færreste – det er min påstand – i Finansudvalget har forudsætningerne for at forstå.
Nu har partierne, som solgte DONG, så besluttet, at DONG skal børsnoteres.
Det vil sige, at den danske stat endnu en gang kommer til at eje en mindre andel af DONG.
Efter denne lange og uigennemsigtige og udemokratiske proces synes vi nu, det er på tide at spørge danskerne.
Spørgsmålet om DONG skal børsnoteres, kan man faktisk godt stille til danskerne og bede dem tage stilling til, for DONG er ikke regeringens ejendom, men vores alle sammens ejendom.
Det er jo helt klart, at vi skulle have spurgt danskerne tidligere, men vi siger bedre sent end aldrig, og faktisk er det her en chance og en mulighed for at give salget af DONG den legitimitet ved et mandat givet af befolkningen.
Derfor vil vi have den her børsnotering til en folkeafstemning.
Jeg synes, det er et rigtig godt spørgsmål, og jeg tilslutter mig sådan set spørgerens bemærkning om, om det bare er dem, der råber højest.
Så nej, det er ikke bare dem, der råber højest.
Men det, der var problemet i hele processen omkring DONG-salget, var jo, at det foregik så lukket, at vi i offentligheden ikke kunne få forklaringer præcis på, hvem der egentlig havde budt på det, og hvor meget der egentlig var blevet budt, og om det var den rigtige værdi.
Altså, der var rigtig mange usikkerheder, og der tror jeg, at hvis man havde kørt en meget mere åben proces, så havde vi også haft en anden debat i befolkningen.
Befolkningen var på det tidspunkt utryg, i forhold til om det var den rigtige beslutning at træffe.
Og befolkningen – jeg sad på det tidspunkt ude blandt befolkningen – havde ikke mulighed for at gennemskue, hvad det egentlig var, der foregik.
Og det er derfor, vi siger, at lad os nu åbne for processen, og så lad os rent faktisk spørge befolkningen denne gang.