runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lone Dybkjær (RV), 2010-11-23:
Nej, men det sker.
Det, som jeg synes er hovedargumentet i modstanden mod det, er, at man er nervøs for, at cykling aftager.
Det synes jeg er et acceptabelt argument, men jeg synes ikke, det er underbygget.
For det kræver, at de unge har et alternativ, og det har de efter min opfattelse ikke – altså et alternativ, der kan konkurrere med cyklen.
Og det er derfor, at jeg ikke synes, det argument holder.
Så vil jeg kun sige med hensyn til de unge og deres fiksering på udseendet – det er de unge ikke ene om, det skal jeg gerne medgive, men de er det altså også, og det bliver i hvert fald også understøttet af en række tendenser som talentshows, og hvad har vi – at jeg måske synes, at der er nogle områder, hvor man simpelt hen bliver nødt til at sige, at det alligevel er så farligt, at det er et påbud værd.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-11-23:
Jamen jeg vil gerne kommentere ordførerens sidebemærkning.
Der findes faktisk byer rundtomkring i verden, der har både bycykler og bycykelhjelme, så den mulighed findes faktisk.
I Danmark er vi bare håbløst bagud i forhold til det.
Men lad det nu ligge.
Jeg synes jo, at det, der må være interessant, er, om der er flere af de helt unge, der cykler med cykelhjelm, for deres forudsætning for at have en cykelhjelm på handler også om, at der er nogen, der køber den til dem.
Hvis vi kigger på de voxpops, der er blevet lavet rundtomkring i forhold til de her cyklister, så siger 20 pct. af de unge, at deres forældre ikke vil købe en cykelhjelm til dem, fordi det jo ikke er lovpligtigt og spørgsmålet er, om det overhovedet hjælper.
Hvad skal vi gøre i forhold til de 20 pct.?
Er ordføreren villig til at sige, at vi i forbindelse med de kampagner, vi laver, uddeler gratis cykelhjelme, eller hvad skal der til for ad frivillighedens vej at få de 20 pct. af forældrene med på vognen?
Per Stig Møller (KF), 2010-11-23:
Det fremgik jo også meget tydeligt af min tale, at der altså har været huller, og det vil sige, at vi skal sørge for, at personkredsen bliver bredere og institutionskredsen bliver bredere.
Til gengæld kan vi ikke sige, at alle skal have.
Det er den balance, vi skal finde, og det kræver så også et stykke arbejde.
Mogens Jensen (S), 2010-11-23:
Vi er jo alle enige om, at det her er alvorlige ting, og at vi er nødt til at gøre alt, hvad vi kan, som ministeren også sagde, for at sikre børn og unge mod overgreb af den her karakter.
Sagen er jo rejst på grund af en konkret sag, hvor en person var ansat i en institution, der ikke var omfattet af gældende bekendtgørelse, og den type ansættelse, som personen havde, hvor der faktisk var mulighed for kontakt med børn, var faktisk heller ikke omfattet af bekendtgørelsen.
Er ministeren ikke enig i, at vi er nødt til at sikre, at alle typer ansættelser, hvor der er daglig omgang med børn, er omfattet, og at alle typer institutioner er omfattet?
Kan ministeren oplyse noget om, hvor lang tid der går, før vi ser et udspil fra ministeren?
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-11-23:
Og der må vi jo sige, at der er en afgørende forskel mellem vores to lande; det er der.
Man har i DSB-kredse begrebet tvangskunder, der går ud på, at ligegyldigt hvor meget man generer de mennesker, der befinder sig ude i fjerntogene, kan de ikke gøre andet end at tage toget, for de har ikke et kørekort eller lignende, så man kan lige så godt bare sætte prisen op – det har den her regering i hvert fald benyttet sig af – for man ved, at de ikke flygter væk.
Og jeg tror, det er lidt det samme, vi ser i forbindelse med cyklismen.
Vi har i virkeligheden rigtig mange i Danmark, der er tvangskunder til cyklen, og de vil ikke stille cyklen, selv om vi tvang dem til at bruge cykelhjelm.
De vil stadig væk benytte sig af cyklen, og derfor synes jeg ikke, den sammenlignelighed er så nem.
Flemming Møller Mortensen (S), 2010-11-23:
Det tror jeg rent faktisk at der ligger noget sandhed i, altså at det måske lige nøjagtigt er en af årsagerne til, at Norge ligger foran.
Man kan sige, at Sverige og Finland måske burde være lidt i samme boldgade.
Men der kan man jo bare sige, at der er så mange ting, vi bygger på antagelser.
Men jeg vil alligevel spørge ordføreren, om ordføreren ikke har bemærket, at der i baggrundsmaterialet til lovforslaget i dag rent faktisk er en videnskabelig undersøgelse fra Australien, som går på – der har man netop været inde på det, som ordføreren også fremhæver som et af de gode argumenter for ikke at indføre et påbud – de sundhedsøkonomiske udgifter.
Og der har man rent faktisk fundet ud af, at det at lave et påbud om cykelhjelm koster den australske stat mere end 0,5 mia. dollar ekstra om året i ekstra sundhedsudgifter, altså når man laver påbud modsat ikke at have påbud.
Det er netop, fordi der så er færre, der cykler, og dermed færre, der får motion, og dermed flere, som får sygdomme.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2010-11-23:
Jeg noterede mig, at Socialdemokraternes ordfører brugte det bedste argument imod vores beslutningsforslag.
Det argument, jeg i virkeligheden nok selv anerkender allermest, er bekymringen for, at der vil være færre, der cykler.
Det synes jeg er et reelt argument.
Jeg synes, det er reelt at sige, at vi kan være bekymrede for, om folk får mindre motion og får hjerte-kar-sygdomme, for det er det, vi ved at danskerne dør af.
Det synes jeg er et reelt argument, men jeg vil så sige, at jeg ikke er enig i, at vi har undersøgelser, der entydigt konkluderer det.
Men jeg synes, det er et meget godt argument, og jeg anerkender også, at Socialdemokraterne mener, at det her er et problem, og at flere skal bruge cykelhjelm.
Så jeg tror ikke, at jeg er uenig med ordføreren, med hensyn til hvorvidt man tager det alvorligt.
Hvad angår Norge, Finland og Sverige, vil jeg sige: Ja, jeg har også noteret mig, at Norge er det land, hvor man mest bruger cykelhjelm.
Men jeg synes jo, at det, der er lidt interessant, er, at Danmark er i en særlig kategori.
Danmark er et af de lande i verden, hvor man cykler allermest.
Hvis vi skulle sammenligne os med nogen, skulle vi måske sammenligne os med Holland, og de har så i virkeligheden ikke valgt noget som helst og har faktisk heller ikke et særlig højt antal brugere af cykelhjelm.
Det er sværere at sammenligne med Norge, fordi der simpelt hen er færre cyklister i den norske befolkning, og når man kører på de norske veje i et terræn, som er lidt mere kuperet end det danske terræn, kan jeg bestemt godt forstå, at man har cykelhjelm på.
Flemming Møller Mortensen (S), 2010-11-23:
Til gengæld, og som jeg også gav udtryk for i min ordførertale, er det dog forbundet med sund fornuft at gøre brug af den.
Derfor tror jeg, og der er jeg af samme holdning som Rådet for Sikker Trafik, at vi simpelt hen skal være dygtige til at informere og oplyse om det her.
Jeg vil også gerne sige, at hvis vi kigger på de tal, vi har for 2008, ser vi, at for så vidt angår børnene under 11 år, var der altså to tredjedele, som brugte den.
Det er måske også det, der er årsagen til, at man siger, at der i de tal, som vi altså venter på at se, men kun har hørt om, er en stigning i alle aldersgrupper.
For det er jo sådan, at jo mere almindeligt det bliver – sådan er det jo også blandt os voksne, også os voksne, der er forfængelige, når vi f.eks. ser vores kolleger køre på arbejde med cykelhjelm i en passende størrelse – jamen des bedre er det også for ens egen forklaring og overbevisning om, at det er det rigtige at gøre.
Jeg vil bare afslutningsvis sige til fru Lone Dybkjær om det med det samme eller næsten det samme beslutningsforslag inden for 1 år: Ja, det kan godt være, at jeg også ad åre vil opleve flere fremsat inden for det samme år.
Villum Christensen (LA), 2010-11-23:
Tak for at få ordet.
I beslutningsforslaget kan man på bare 15 linjer ved en simpel diskursanalyse, som det hedder på nudansk, på under 30 sekunder registrere ikke mindre end syv formynderiske udtryk.
Jeg vil gerne have lov at læse op: påbud om, stoppes af politiet, stoppes og pålægges en bøde, påbuddet følges op, cykelhjelmspligten, øget kontrol, sanktionere forældre.
Det er altså et udpluk fra en tekst på 15 linjer.
Jeg må sige, at det ikke er de her begreber, vi hylder i Liberal Alliance – bare for at tage en anden vinkel på det – og jeg synes faktisk, at når det er sådan, at vi kan se, at 80 pct. synes, det er en rigtig god idé at påføre børn cykelhjelm, er det altså ikke lige ideen at gå ud og bruge tvang på det område, vi her har med at gøre.
Vi er jo et Folketing, som ynder meget at udstyre politiet med sanktionsmuligheder og få lavet nogle påbud alle mulige steder.
I øvrigt er jeg meget imponeret af Socialdemokratiet, og jeg vil også gerne kvittere for, at det var helt opløftende at høre, at også Socialdemokratiet kan diskutere, om det overhovedet er løsningen, når vi har nogle adfærdsændringer, som vi gerne ser ske, hver gang at benytte sig af påbud.
Hver eneste gang man pålægger folk nye tvangsforanstaltninger, ved vi godt, at det indebærer, at de selv skal tænke sig lidt mindre om, og så ender det jo tit med, og det har jeg sagt mange gange i andre sammenhænge, at vi får et samfund, hvor vi sætter os ind i en togvogn og tøffer derudad, og staten ordner det hele for os.
Hver eneste gang, man gør det, tager man en lille smule ud af det personlige ansvar, man fremmer en måde at leve sit liv på, som vi ikke mener er den rigtige.
Staten går ikke hen og bliver løsningen på de her problemer; staten kan meget let gå hen og blive problemet.
René Christensen (DF), 2010-11-23:
Vi synes bestemt, at børn skal køre med cykelhjelm.
Vi mener faktisk også, at voksne med fordel kan køre med cykelhjelm, så forslaget her kan da være udmærket, hvis man bare skal have en holdning til det.
Om man så ligefrem skal lovgive om det, er nok der, hvor vi går hen og bliver en smule uenige om det og om, hvorvidt det her skal være sådan en politiopgave.
Vi mener faktisk, at der, når vi snakker om børn, ligger en rigtig stor forældreopgave i at fortælle børnene om det gode ved at køre med cykelhjelm.
Vi mener faktisk også, at det er sådan noget, man kan snakke om, når man er til forældremøde og andre steder, hvor forældre mødes og snakker om, hvordan man nu gør det her, sådan at børnene får en ens oplevelse af, at man bruger cykelhjelm, når man kører på cykel, eventuelt til og fra skole.
Det kunne jo være rigtig dejligt, hvis der var endnu flere, der begyndte at køre på cykel til og fra skole.
Vi ser desværre også, at det er for nedadgående.
Med hensyn til debatten her synes jeg faktisk, at den har været interessant at lytte til.
Der bliver sagt meget om cykelhjelme her.
Her må man jo sige til det med cykelhjelme, at det jo også har en udvikling, og i forbindelse med cykelhjelme og det at være smart kan man sige, at det jo også har noget med størrelse at gøre.
De findes jo både i store og små størrelser, og der skal man jo altid købe en passende størrelse, når man køber en cykelhjelm.
Men der findes også helt andre modeller i dag, nogle har blomster på, man kan få cykelhjelme, der er udformet som kasketter og andet, og børnene synes, at de her cykelhjelme kan være ganske morsomme.
En ting, jeg faldt over, var egentlig den socialdemokratiske ordførers tale.
Her synes jeg, at det var utrolig interessant, at hvis der skulle komme et regeringsskifte, så kommer det på finansloven.
Jeg gik lige ind på Danmarks Statistik og så, hvor mange personer der er fra 2 til 15 år, og hvad det her så ville koste, hvis man gangede det antal med 75 kr.
Det er ikke en høj pris.
Så er vi oppe på lidt over 55 mio. kr. for at give sådan en gratis cykelhjelm til dem her.
Men det er da flot, at en ordfører kan stå her og love 55 mio. kr. ud til børn og unge til cykelhjelme, det er fint.
Det vil vi selvfølgelig huske.
Men vi kan ikke støtte et påbud om cykelhjelm.
Vi synes bestemt, at cykelhjelm er noget, man har, og som man snakker med familien om.
Og alle de steder, hvor vi kan komme til at snakke positivt om at bruge cykelhjelm, vil vi selvfølgelig gøre det.
Flemming Møller Mortensen (S), 2010-11-23:
Den kvitterer jeg for.
Karsten Nonbo (V), 2010-11-23:
Jeg skal ikke blande mig i oppositionens splittelse, men jeg vil nødig gå herfra med en indestængt ros til ordføreren.
Den må ud, synes jeg, den ros, jeg har til ordføreren, for det er fuldkommen rigtigt og velafbalanceret, som ordføreren siger, at det er et spørgsmål om holdningen til at få cyklet noget mere, der skal vejes op mod det at bruge cykelhjelm.
Jeg synes, det var en fantastisk god tale, ordføreren holdt, og jeg vil nødig gå herfra fuld af aggressioner, fordi jeg ikke fik den ros ud mellem sidebenene.
Så en god kvittering for en pæn tale, tak.
Flemming Møller Mortensen (S), 2010-11-23:
Systemet fungerer alligevel.
Jeg vil gerne sige til fru Pia Olsen Dyhr, at det godt kan være, at der kommer et lovforslag på et tidspunkt, men det kunne jo også være, at vi når helt i mål eller næsten helt i mål uden at skulle lave et påbud.
På en eller en måde får ordføreren det til at lyde, som om at vi, der ikke stemmer for forslaget, bagatelliserer, at der sker skader på cyklister.
Hertil vil jeg blot sige, at jeg har arbejdet som sygeplejerske i så mange år på en skadestue og set så mange skader, at det ikke kunne falde mig ind at bagatellisere det.
Til gengæld kan det falde mig ind at forebygge alt det, vi kan, men vi skal forebygge på den rigtige måde.
Jeg vil gerne stille ordføreren et spørgsmål.
Lone Dybkjær (RV), 2010-11-23:
[Lydudfald]
Udbredelse af falske rygter eller beskyldninger, at forfølge eller ophidse til had, var det, der stod oprindelig, og så står der nu: fremsætte udtalelse eller anden meddelelse, ved hvilken grupper af personer trues, forhånes eller nedværdiges på grund af deres race osv., og så mener jeg jo bare: Det er da klart nok, at sprogbrugen er anderledes, for det er lavet i en anden tid, om jeg så må sige.
Det er godt 30 år efter – ja, 30 år efter.
Men det er da det samme indhold, det synes jeg man er nødt til at sige.
Men vi kan for min skyld godt stoppe her.
Nu kan jeg ikke bare sige ja til hr. Simon Emil Ammitzbøll, som, da jeg gik på talerstolen, sagde til mig, at jeg var stædig, men det kan jeg bekræfte.
Så det er vi faktisk ikke uenige om.
Så vil jeg gerne lige sige, at det ikke afgøres i Straffelovrådet, hvad vores holdning til blasfemiparagraffen er.
Det mener jeg simpelt hen er usandt at sige og ikke i overensstemmelse med det, jeg har sagt.
Jeg har sagt, at vi ikke er argumentresistente, og derfor vil vi høre og se på de argumenter, Straffelovrådet kommer frem til, og hvis der er nogle argumenter, som vi kan sige vi ikke har hørt før, jamen så vil vi selvfølgelig vurdere, om vi skal sige ja eller nej til en eventuel afskaffelse af blasfemiparagraffen.
Det er det, jeg har sagt, og det synes jeg sådan set kan være meget logisk.
Nu kommer det jo ikke foreløbig, men det er så en anden snak.
Så vil jeg bare gerne sige, at jeg simpelt hen er uenig i den fortolkning, som hr. Simon Emil Ammitzbøll lægger ind i det skifte, der er sket i 1971 eller 1970, eller hvornår det nu var – det er ligegyldigt – hvor man indførte ordet race.
Det er jo noget, der siges.
Der står altså »fremsætter en udtalelse eller anden meddelelse, ved hvilken en gruppe af personer trues, forhånes eller nedværdiges«.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-11-23:
Nu skal jeg se, om jeg kan huske andet end det om displayet.
Til det første, som hr. Jesper Langballe siger, kan vi i hvert fald sige, at folk har kunnet lære noget om det juridiske ved den debat, vi har haft i dag, men at det til sidst også endte med noget oplysning om de historiske forhold – om hvordan det har været både tidligere og på nuværende tidspunkt – og om nogle af de debatter, der har medført vedtagelsen.
Jeg synes også, det har været en god debat – og jeg vil gerne takke for den kvittering, der var fra hr. Jesper Langballes side – der har sat spot på nogle af de ting, der er væsentlige, i forhold til hvad vi kan gøre i Folketinget for at sikre bedre forhold for ytringsfriheden.
Det var sådan set det, vi gerne ville fra Liberal Alliances side.
Vi kan så sige, at der i forhold til racismeparagraffen er rigtig, rigtig langt, og i forhold til blasfemiparagraffen har vi lige fire mandater til og måske Socialdemokraterne og De Radikale, hvem ved?
Det afgøres åbenbart i Straffelovrådet.
Jesper Langballe (DF), 2010-11-23:
Jeg vil gerne kvittere for en god debat, som hr. Simon Emil Ammitzbøll og Liberal Alliance har æren af at have rejst.
Jeg vil så derudover sige, at lige præcis det allersidste, hr. Simon Emil Ammitzbøll siger, jo er en rigtig god pointe, nemlig at paragraffen, der blev vedtaget i 1939, var et forbud mod at udsprede løgne
, mens racismeparagraffen, der er fra 1971 og ændret i 1987, som vi kender den i dag, jo altså er et forbud mod at sige noget, vi ikke kan lide.
Nu er jeg så ude på glatis, for jeg udtaler mig om noget retshistorisk, som jeg vitterlig ingenting ved noget om, men jeg går ud fra, at når det hed, at man ikke måtte udsprede falske rygter, lå der også i det, at den tiltalte kunne sige: Jamen det er ikke falskt, det, jeg har sagt, er faktisk rigtigt.
Han kunne altså føre sandhedsbevis.
Det kan man ikke ifølge racismeparagraffen, og det vil sige, at den tiltalte er fuldstændig bastet og bundet; han kan ikke svare på anklagen.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-11-23:
Nu var det såmænd også kun i respekt for en mand, som kæmpede ytringsfrihedens sag allerede for 40 år siden, og hatten af for det.
Det var sådan set ikke for at kanonisere hr. Poul Dam på en eller anden særlig måde som det eneste sandhedsvidne.
Men man kan sige, at når man nu – endda under en VKR-regering, så vidt jeg husker, og dermed også med deltagelse af fru Lone Dybkjærs parti – fremsatte forslag om at ændre lovgivningen med baggrund i den vedtagelse, der havde været i FN, må vi gå ud fra, at den daværende regering har ment, at der var en indholdsmæssig forskel, altså siden man ændrede loven. Jeg kan bare sige, at jeg er fuldstændig enig med den daværende regerings opfattelse af, at der var en indholdsmæssig forskel, hvilket jo også klart og tydeligt fremgår af teksterne, nemlig at det går fra at handle om, at man ikke må sige noget, der er forkert, til, at man ikke må sige noget, man ikke kan lide.
Lone Dybkjær (RV), 2010-11-23:
Jeg er ikke i besiddelse af de papirer med, hvad hr. Poul Dam har sagt, men selv om han skulle have sagt det, er det jo altså ikke ensbetydende med, at det er sandhed.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-11-23:
Altså, det synes jeg faktisk er en forhånelse af hr. Poul Dam, som i sin tid stod på denne talerstol for SF og kæmpede ihærdigt imod, at man gik fra den oprindelige bestemmelse til en bestemmelse, der minder om den nugældende.
Man implementerede den vedtagelse fra 1960'erne, fra FN, der netop gjorde, at det kom til at handle om forhånelse bl.a., ytringer, hate speech, i stedet for det, der handlede om udspredelse af løgn og usandheder.
Det er egentlig kun, fordi der gik noget galt i det tekniske system, det er ikke, fordi jeg har tænkt mig at opføre en ny retorisk tale for fru Lone Dybkjær.
Men det var mere, fordi jeg ikke fik lov til at stille et spørgsmål til fru Line Barfod eller kommentere det, fru Line Barfod sagde, for jeg synes egentlig, at jeg som forespørger skyldte at kommentere det, fru Line Barfod sagde, især fordi fru Line Barfod sammen med hr. Jesper Langballe – i øvrigt uden sammenligning for nogen af de to parter – jo var den, som gjorde mig mest glad ved de ordførertaler, der blev holdt.
Og det synes jeg da også er værd at bemærke, når der var så mange, der virkede så afvisende; så vi er sådan set meget glade for, at vi i forbindelse med den del, der handler om blasfemi, jo faktisk er enige med Enhedslisten.
I forhold til racismeparagraffen tror jeg at fru Line Barfod formulerede det sådan, at i det rigtige samfund kunne det være, at vi var enige, hvis der ikke var nogen problemer – jeg tror, det var sådan formuleret.
Man kunne måske godt forestille sig, at man også med Enhedslistens medvirken på et tidspunkt kunne have en anden form for racismeparagraf end den, der er i dag, men det kan vi jo altid diskutere.
Endelig vil jeg gerne have lov til at kvittere for den indsats, der bliver gjort og er blevet gjort fra Enhedslistens side i forhold til at sikre offentligt ansattes ytringsfrihed.
Jeg ved ikke, om det er det samme beslutningsforslag, som vi diskuterede sidst, der nu er blevet genfremsat, for så har vi stadig nogle uenigheder i forhold til det afsnit om den omvendte bevisbyrde.
Men hvad angår det med et nævn, der skal sikre de offentligt ansattes ytringsfrihed, bakker Liberal Alliance sådan set op om den idé, og vi mener faktisk, at det er den hidtil bedste idé, der er fostret i forhold til at kunne styrke offentligt ansattes ytringsfrihed.
Det var sådan set bare det, jeg lige havde lyst til at tilføje, da jeg nu ikke fik mulighed for at komme med en kort bemærkning tidligere.
Lars Barfoed (KF), 2010-11-23:
Jeg opfatter det mere som en diskussion mellem medlemmerne, der pågår nu, med mig som sådan et eller andet medium.
Så jeg tror ikke, jeg har noget at tilføje.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-11-23:
Det tror jeg også var det, som hr. Søren Krarup og hr. Jesper Langballe mente.
Lars Barfoed (KF), 2010-11-23:
Jeg synes ikke, jeg vil begive mig ind i – det kan vi jo studere i fællesskab, eventuelt ved udvalgsspørgsmål eller lignende – sådan en nærmere motivfortolkning af parlamentets, Folketingets og Landstingets, begrundelser for at indføre reglerne.
Det er korrekt, at teksten er – og jeg kan jo læse den igen: »den, der ved udbredelse af falske rygter eller beskyldninger forfølger eller ophidser til had mod en gruppe af den danske befolkning på grund af tro, afstamning eller statsborgerforhold«.
Det er sådan, det er formuleret, men det er altså også sådan, at det er den almindelige opfattelse, at det er den bestemmelse, der så blev ændret – og det var det altså – til den nuværende § 266 b i 1971, dog med en lidt anden udformning, især fordi man skulle tilpasse sig FN's konvention.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-11-23:
Åbenbart, og jeg kan også se, at den starter på 14 sekunder.
Det håber jeg ikke er korrekt.
Undskyld, jeg nu prøver at være fjerde led i den diskussion mellem hr. Jesper Langballe og hr. Kamal Qureshi og justitsministeren.
Jeg vil sådan set bare spørge, især på grund af justitsministerens sidste kommentarer: Er det ikke korrekt forstået, at man indførte det her for, kan man sige, at stå imod det, der skete i Europa i 1930'erne?
Man lavede dengang en lov, der indholdsmæssigt handlede om at sprede løgne, usandheder, mens man i 1970 ændrede den til at handle om ytringer, der ikke nødvendigvis er forkerte, men som man ikke bryder sig om.
Og det er jo sådan set det, der er det væsensforskellige på den oprindelige § 266 b og så den, der blev ændret efter FN-konventionen.
Det synes jeg bare sådan for det faktuelles skyld er værd at have med.
Det er jo også sådan, indledningen af paragraffen, som justitsministeren læste op, lyder.
Lars Barfoed (KF), 2010-11-23:
Jeg hørte ikke så mange spørgsmål til mig i det, men det er vel heller ikke påkrævet.
Så kan jeg tilføje – og det er måske meget interessant for historikken – at det, der så i øvrigt fremgår af den kommenterede straffelov, er, at § 266 b blev indføjet i straffeloven i 1939 af hensyn til – og det er jo så et citat fra parlamentets behandling af den dengang, går jeg ud fra – »de i den nyeste Tid opdukkende Foreteelser som Forfølgelser af Racer, Troessamfund m.v.«.
Så fremgår det i øvrigt, at under behandlingen i Landstinget, ændredes forslagets »tro, afstamning eller kald« til »tro, afstamning eller statsborgerforhold«.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-11-23:
Jeg kunne godt tænke mig at høre fru Lone Dybkjærs opfattelse af den indholdsmæssige forskel på paragraffen fra 1970 og paragraffen fra 1939.
Lone Dybkjær (RV), 2010-11-23:
Jeg siger ikke, at der ikke er sket en ændring.
Det siger hr. Simon Emil Ammitzbøll så er fuldstændig forskelligt fra i dag, det indeholder det slet ikke længere.
Det gør det da, men det er udvidet.
Det er også udvidet til at omfatte seksuel orientering senere hen.