runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Naser Khader (NY), 2008-02-20:
Jeg er glad for imødekommenheden.
Mit spørgsmål er nu: Vil statsministeren opfordre integrationsministeren til at aflyse det møde, hun har planlagt med Kassem Ahmad og Islamisk Trossamfund her i den kommende tid?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-02-20:
Nu har jeg ikke kendskab til, hvilke planer integrationsministeren har om dialogmøder i den kommende tid.
Generelt vil jeg sige, at jeg tror, det er fornuftigt, at integrationsministeren såvel som andre politikere i øvrigt har en dialog med forskellige grupper i det danske samfund om, hvad det egentlig vil sige at leve i et frit folkestyre, hvor der er ytringsfrihed, hvor der er pressefrihed, hvor der er lige ret for kvinder og mænd, hvor der er en klar sondring mellem politik og religion.
Jeg synes, at vi i øjeblikket ser så meget, der tyder på, at en sådan dialog er meget, meget nødvendig.
Men jeg giver hr. Naser Khader fuldstændig ret i, at det må foregå på en sådan måde, at vi ikke utilsigtet kommer til at legitimere kræfter, der modarbejder vores formål om at styrke bevidstheden om værdien af det danske folkestyre.
Pia Kjærsgaard (DF), 2008-02-20:
Jeg vil også sige tak for redegørelsen, og jeg vil sige, at jeg er meget, meget enig i det, statsministeren sagde.
Jeg har jo hørt det nogle gange.
Statsministeren bad jo om direkte tv-tid - det er det, man kan som statsminister, det må være en god fornemmelse - i 19- og 21-nyhederne i søndags og sagde de ting, som statsministeren også sagde i morgen-tv, nemlig at man fordømmer de personer, der nu forhåbentlig bliver udvist, og som er blevet pågrebet i forbindelse med terror og i forbindelse med Kurt Vestergaard-sagen.
Statsministeren sagde, at vi har et rigt samfund, hvor der er ufattelig mange muligheder for alle mennesker, hvis man ellers tager imod dem, og at det ikke er samfundets skyld.
Det er jeg meget, meget enig i.
Jeg gider heller ikke høre på pædagogsnak om, at det hele er samfundets skyld.
Det punkt er vi for lang tid siden kommet over.
Her til formiddag hørte vi, at et solcenter på Østerbro er eksploderet, samtidig med at der har været overgreb - først på Nørrebro - som har spredt sig til mange, mange byer i Danmark, og som spreder sig mere og mere, hvor man jo ikke kan stå op en eneste morgen uden at være utrolig påvirket af, at der har været nye brande, at der er containere, der er skubbet ind i bebyggelser, og der er vuggestuer, der er sat i brand, og så må jeg spørge statsministeren: Hvad agter man fra samfundets side at gøre for at få det her stoppet?
Jeg synes efterhånden, at det er sådan, at man næsten fornemmer, at vi er ved at være i en undtagelsestilstand.
Det, der foregår, er terror; der er krigstilstande i de byer, det går ud over.
Og så synes jeg, at statsministeren, regeringen, må komme lidt videre end det, vi har hørt fra statsministeren i de sidste dage.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-02-20:
Heri er jeg hundrede procent enig med hr. Henrik Sass Larsen.
Vi skal i det hele taget have mindre religion i det offentlige rum, og for hver dag, der går, og jo mere jeg hører, desto mere overbevist bliver jeg om, at det er det rigtige.
Lad os holde de ting adskilt.
Det er bl.a. det, dialogen også skal gå ud på, nemlig at forklare såvel de unge som deres forældre, at de altså er kommet til et samfund, hvor vi sondrer mellem politik og religion.
Jeg er fuldstændig enig med hr. Henrik Sass Larsen i, at den dialog, vi fører, ikke er en dialog med mennesker i kraft af deres religiøse tilhørsforhold, men det er en dialog med mennesker i kraft af, at de er borgere i det danske samfund, og at vi har en interesse i at forklare dem, hvilke grundværdier det danske samfund bygger på.
Der skal være frihed til forskellighed i det danske samfund, men der skal være en base af noget fælles, nogle fælles grundværdier, som vi står sammen om, herunder, at vi her sondrer mellem politik og religion.
Her i landet er der ytringsfrihed, her er der pressefrihed, her er der ligestilling mellem kvinder og mænd - blot for at nævne nogle af de grundværdier, som det er vigtigt vi fører dialog om.
Jens Peter Vernersen (S), 2008-02-20:
Der er jo ikke nogen som helst tvivl om, at når man melder ud, at man har underskud for 2007 nær 0,5 mia. kr., og man melder, at noget tilsvarende vil forekomme her i 2008, så må det have nogle konsekvenser, og da det jo er finansministeren, der sidder ved bordenden, når disse forhandlinger foregår, må det jo også være noget, som finansministeren i hvert fald er meget, meget optaget af.
Og lad mig så sige, at jeg tror, at man skal passe meget på med at sige det med, at man har et sundhedsvæsen i verdensklasse, for der tror jeg altså at man mangler meget.
Man skal passe på, at det ikke bare bliver et slogan.
Allerede i dag kan man se, hvordan det f.eks. ser ud på hjerteområdet, hvor det virkelig er galt, og hvor hjertepatienterne taber i Danmark, fordi ventelisterne bare over de sidste 2 år er eksploderet.
Det har vi tidligere talt om er et kæmpe problem, som heller ikke bliver løst med denne finanslov, men det aktuelle spørgsmål er: Hvad er årsagen til, at det sker?
Er det bloktilskuddenes skævvridning, og hvilken betydning får det for behandlingerne, at man skal igennem så store besparelser?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2008-02-20:
Det er jo i øvrigt en model, som baserer sig på et forarbejde, som Danske Regioner, dengang det hed Amtsrådsforeningen, selv har deltaget i, så det er sådan set kendt stof, og det er i øvrigt modeller - hvad spørgeren jo godt ved - som, hvis man skal sige det lidt hurtigt, har betydet, at bl.a. Region Midtjylland har fået en relativt større del af sundhedsudgifterne stillet til rådighed, end man havde historisk under det gamle amtsregime.
Så man må jo kort kunne sige, at bloktilskudsmodellerne sådan set er i favør af det jyske.
Jeg kan ikke svare på, hvad det er for et økonomiskred, der har fundet sted i Region Midtjylland.
Det må man spørge om i den region.
Jeg ved jo, at man i august sidste år opererede med balance, at man i september fremlagde en økonomirapport, hvori man pludselig vurderede et underskud på 260 mio. kr., og at man allerede måneden efter opjusterede underskuddet til 430 mio. kr.
En sådan forandring, altså en ubalance på op mod 0,5 mia. kr., der opstår på ganske få måneder, må jo skyldes noget økonomistyring, som må give Region Midtjyllands regionsråd anledning til en del eftertanke.
Jens Peter Vernersen (S), 2008-02-20:
Nu er det jo meget regionen, som finansministeren taler om, men det, der jo interesserer mig, er, hvad konsekvensen er for borgerne derovre.
For problemet er vel, at hvis det er sådan, at man også i 2008 har så store besparelser i udsigt, så har det vel en konsekvens for behandlingen af borgerne, og hvis ikke man bliver behandlet inden for den 4-ugers-frist, som man har, kan man jo søge behandling et andet sted, og så bliver udgifterne for en region jo endnu større.
Det, som jeg synes man bør være optaget af - og det er også tænkeligt, at der skal gås videre med det - er jo, at vi skal have et svar, der siger, at det her ikke på noget punkt overhovedet betyder en ringere behandling af borgerne, for det er jo ikke bare det her underskud, man skal spare op i år og sidste år, men det er jo derudover også den effektivisering, der ligger i de aftaler, som jo er ganske betydelig, og som jo ligger i størrelsesordenen 2 pct., og som vil finansiere stort set halvdelen af den aftale, der er indgået.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2008-02-20:
Nu tror jeg, det var hr. Jens Peter Vernersens eget parti, der, da vi lavede strukturreformen, i virkeligheden var meget, meget optaget af at prøve at holde fast i det gamle amtsregime med egne indtægter og politisk ansvar, og derfor synes jeg egentlig, at hr. Jens Peter Vernersen burde være den første til at understrege, hvor svarene på de spørgsmål, der stilles, skal hentes.
De skal hentes i Region Midtjylland.
Vi har indgået en aftale med regionerne under et.
Vi mødes igen til sommer og gør status over det.
Det er en god og rummelig aftale, som altså øger sundhedsudgifterne med 4,9 pct. i 2007 og med 3,9 pct. i indeværende år.
Det er et løft til alle regioner, også til Region Midtjylland.
Derfor skal svarene på de spørgsmål findes i Region Midtjylland.
Det er politikerne i Region Midtjylland, der - inden for den ramme, vi har aftalt - har ansvaret for at drive sundhedsvæsenet.
Hvis der ønskes noget præcis viden om den manglende budgetstyring i Region Midtjylland, er jeg nok ikke den rigtige at rejse spørgsmålet til.
Det er jo et anliggende for regionsrådet og for regionsrådets formand Bent Hansen, partikollega til spørgeren.
Jeg er ikke bekendt med, at der generelt i forhold til regionerne skulle være økonomiproblemer.
Jeg har selvfølgelig på afstand opnået informationer om, at der har været et skred i økonomien i Region Midtjylland mellem det, man selv har budgetlagt, og sådan som tingene har udviklet sig, men det må altså bero på forklaringsmodeller, der skal findes i Region Midtjylland, og som jeg ikke er i besiddelse af. Hvad jeg ved, er, at vi har indgået en aftale med de fem regioner under et, som formanden for de danske regioner, der jo så også er formand for regionsrådet i Region Midtjylland, har betragtet som en god, solid aftale, der har bidraget til at fremme ambitionen om et sundhedsvæsen i verdensklasse.
Og er der så nogle forhold omkring styringen i Region Midtjylland, der giver anledning til et skred, så er det jo altså der, man må finde forklaringerne.
Jens Peter Vernersen (S), 2008-02-20:
Hvilke initiativer vil ministeren tage efter de offentliggjorte driftsunderskud i Region Midtjylland i henholdsvis 2007 og 2008?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2008-02-20:
Nej, det er det jo så ikke, men det ligger jo i meget klar forlængelse af det første spørgsmål, og det kommer svarene i sagens natur så også til, for spørgsmålet går jo på, hvilke initiativer jeg målrettet agter at tage med hensyn til Region Midtjylland.
Om det kan jeg oplyse, som jeg lige sagde før,
Det ville være et mærkeligt og også uheldigt signal over for de øvrige regioner, hvis vi pludselig begyndte at forhandle med enkeltregioner.
Jens Peter Vernersen (S), 2008-02-20:
Regeringen har jo et overordnet ansvar for borgernes behandling i sundhedsvæsenet i det her land, og derfor kan den vel ikke bare sige, at nu må det gå, som det går, i Region Midtjylland, at nu må man gå i gang med besparelser, og så må man i øvrigt foretage nedskæringer, som jo vil medføre en ringere behandling af borgerne i området.
Det er da uacceptabelt, hvis vi skal have et sundhedsvæsen, der nogle steder ikke skal udsættes for disse nedskæringer, som det her må medføre.
For det er jo borgerne, det her drejer sig om, det er egentlig ikke systemet, der er interessant for mig.
Det er interessant at få et svar om, at borgerne i det område i hvert fald ikke på grund af disse underskud får en ringere behandling.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2008-02-20:
Jeg ved godt, at det kniber ufattelig meget for hr. Jens Peter Vernersen at acceptere rollefordelingen i det danske samfund.
Det undrer mig jo såre, al den stund lige præcis hr. Jens Peter Vernersens eget parti jo om nogen har stået vagt om at fastholde et regionalt ansvar.
Vi har et system, hvor der er fem folkevalgte regionsråd, der har ansvaret for at drive sygehusvæsenet.
Regeringen har et ansvar for at tilvejebringe en økonomi, der gør det muligt.
Det sker i form af økonomiaftaler, som jo kun kan indgås, fordi der er to parter, der sidder over for hinanden og siger: Her er der et acceptabelt resultat.
Det gælder for sygehusøkonomien i indeværende år, at der sidste år blev indgået en god og rummelig økonomiaftale - i øvrigt med formanden for Region Midtjylland i spidsen, dog ikke i egenskab af det, men i egenskab af formand for Danske Regioner - der altså løfter udgifterne til sygehusvæsenet med et beløb på den gode side af 2 mia. kr.
Herfra er det på linje med de fire andre regioner op til Region Midtjylland at styre egen økonomi.
Hvis det i øvrigt giver anledning til nogle problemstillinger, må de samles op i foreningen Danske Regioner og tages med, når regeringen på ny skal drøfte økonomi med regionerne til sommer.
Jens Peter Vernersen (S), 2008-02-20:
Finansministeren ved jo lige så godt som jeg, hvordan rollefordelingen er, og den er jo netop præcis sådan, som finansministeren siger, nemlig at regeringen har ansvaret for at sikre, at der også er en økonomi til, at der kan føres en ordentlig sundhedspolitik.
Og det er jo netop problemet.
Senest har der været problemer med behandlingen af kræftpatienter, som må ud af deres område, og vi ser i dag, hvordan det er med hensyn til behandlingen af hjertepatienter.
Det kan altså ikke nytte noget, at ministeren bare siger, at det må regionerne selv om, hvis det er sådan, at det her får konsekvenser for borgerne.
Bliver borgerne på nogen måde behandlet ringere, når man skal igennem disse besparelser, er det fuldstændig uden betydning, at man skal gennem besparelser på ½ mia. kr. for det gamle år og åbenbart også ½ mia. kr. for 2008.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2008-02-20:
Det er jo en mærkelig leg med ord.
Altså, situationen er den, at der er flere ressourcer til rådighed til drift af sygehuse i alle landets regioner.
Så er det et politisk og administrativt ansvar i den enkelte region at administrere den her stadig større ramme.
Jamen så stil nogle spørgsmål til Region Midtjylland.
Der er jo grundlæggende to muligheder.
Enten fastholder vi, at vi har et regionalt drevet sundhedsvæsen, og så er det altså de folkevalgte politikere, der må stå vagt om at omsætte de aftaler, de selv har indgået, til handling; eller også fastholder vi ikke det.
Det ville da være noget underligt noget, hvis jeg pludselig skulle sætte Region Midtjylland under administration - eller jeg ved ikke, hvad det er, hr. Jens Peter Vernersen forestiller sig.
Eigil Andersen (SF), 2008-02-20:
Hvad vil ministeren gøre for at kompensere borgere på SU, starthjælp, kontanthjælp, kontanthjælp under kontanthjælpsloftet, dagpenge, ledighedsydelse, efterløn, førtidspension og folkepension for de stigende mad- og energipriser, der ifølge Danske Bank i gennemsnit er steget med 4.700 kr. pr. person det seneste år?? Skriftlig begrundelse
De stærkt stigende madpriser vejer meget tungt i budgettet, når man er på starthjælp, kontanthjælp, kontanthjælp under kontanthjælpsloftet, ledighedsydelse eller på SU.
Men de mærkes i høj grad også af arbejdsløse på dagpenge, efterlønsmodtagere, førtidspensionister og folkepensionister.
Dette er en forringelse af den daglige økonomi, som må udløse overvejelser om, hvordan man fra statens side kan kompensere disse grupper for de stigende priser.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-02-20:
Spørgeren efterlyser i sin begrundelse overvejelser om, hvordan man fra statens side kan kompensere borgere på offentlige ydelser for de stigende priser.
Spørgsmålet bygger imidlertid på nogle lidt forkerte oplysninger.
Danske Bank kan ikke bekræfte, at mad- og energipriserne er steget med 4.700 kr. pr. person det seneste år.
Jeg tillader mig derfor at gå ud fra, at spørgerens ærinde i virkeligheden er at diskutere reguleringsmekanismen for offentlige ydelser, og den skal jeg gerne prøve at forklare for ham, selv om området sorterer under Finansministeriet.
De offentlige ydelser reguleres hvert år med den såkaldte satsreguleringsprocent.
Principperne i satsreguleringsloven betyder, at overførslerne stiger i takt med den udbetalte årsløn for beskæftigede.
Overførselsmodtagere får således via satsforhøjelser del i den velstandsfremgang, som skabes af de mennesker, der til enhver tid er i arbejde, hverken mere eller mindre.
Principperne for reguleringen af overførselssatser i Danmark er mere fordelagtige for overførselsmodtagere end de gældende principper i de fleste andre lande.
Under normale omstændigheder sikrer satsreguleringen, at overførslernes købekraft vil vokse hvert år.
Det har været tilfældet siden 1998 - uden undtagelse.
I den seneste økonomiske redegørelse fra Finansministeriet, som blev offentliggjort sammen med finanslovforslaget, skønnes denne tendens at fortsætte i 2008 og i 2009.
Forbrugerpriserne skønnes med andre ord at stige mindre end de årlige satsreguleringer af overførselsindkomsterne.
Regeringen har på den baggrund ingen planer om at ændre i de nuværende reguleringsprincipper for ydelsesniveauerne til overførselsmodtagere.
Eigil Andersen (SF), 2008-02-20:
Det kommer da bag på mig, at det drages i tvivl, at Danske Bank har sagt det, som jeg refererede, men vi tager så det, som ministeren siger, som udgangspunkt, nemlig at Danske Bank tilsyneladende ikke har sagt, at leveomkostningerne for den enkelte borger er steget med 4.700 kr. i gennemsnit pr. år.
Men det, som vi alle sammen ved, er, at fødevarepriserne er stærkt stigende.
Det oplever vi, når vi står i supermarkedet, og når vi står hos bageren og køber ind, og vi ved også, at energipriserne har været kraftigt stigende, og det har stor betydning for, hvad det koster at opvarme ens bolig.
Der tegner sig et billede af, at den daglige husholdning simpelt hen har været udsat for nogle kolossale prisstigninger, og det rejser et ganske særligt problem for de mennesker, som har en meget lille indtægt.
Det er bl.a. nogle af dem, som jeg har nævnt: mennesker på starthjælp, mennesker på kontanthjælp, herunder også under kontanthjælpsloftet, og dagpengemodtagere - både arbejdsløse og dem, der er syge og på sygedagpenge.
Og der tror jeg ikke at det hjælper noget at henvise til, hvordan det tidligere har været med hensyn til den dækning, man har fået vedrørende prisstigninger, i forhold til den lønudvikling, der sker.
Jeg er overbevist om, at det vil vise sig, at de her omkostninger ikke kan dækkes af den reguleringsmekanisme, som bruges nu, og derfor vil jeg stadig spørge ministeren, hvilke tanker ministeren kan have om at være solidarisk og give de her mennesker med små indtægter en håndsrækning, for at de kan klare den daglige økonomi.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-02-20:
Beskæftigelsesministeriet har kontaktet Danske Bank, som har oplyst, at de 4.700 kr. pr. person afspejler den almindelige inflation i samfundet.
Inflationen var i januar 2008 2,9 pct.
Der er altså ikke blot tale om mad- og energipriser, men også dyre lejligheder, ferierejser, nye biler, mærkevaretøj osv.
Der er regnet på befolkningen som helhed og ikke blot dem, der f.eks. mere eller mindre midlertidigt er uden arbejde.
Dertil kommer, at satsreguleringsprocenten, dvs. den sats, som danner udgangspunktet for stigningen i de offentlige ydelser, jo netop er 2,9 pct. pr. 1. januar.
Principperne for regulering af overførselsindkomster sikrer altså som sagt ydelsesmodtagernes købekraft.
En sammenligning af satsreguleringsprocenten med forbrugerpriserne siden 1998 viser, at ydelsesmodtagernes købekraft netop ikke er sakket bagud, og ifølge vores prognoser forventes den heller ikke at gøre det hverken i 2008 eller 2009.
Jens Peter Vernersen (S), 2008-02-20:
Nu er spørgsmålet jo aktualiseret af, at man i en enkelt region har et meget, meget stort underskud, som jo helt sikkert ikke kan undgå at give problemer for borgerne i det meget, meget store område.
Hvis det var på et andet område, hvor finansministeren selv kom med et underskud på 0,5 mia. kr., ville det jo sikkert være årsag til rynkede bryn og mange, mange overvejelser.
Hvad er årsagen til, at det er gået så galt?
Er det en bloktilskudsårsag, som man skriver i »Dagens Medicin«, og hvilken betydning vil det her få for behandlingen af borgerne i regionen, og hvordan ser det ud ude i de andre regioner, for det er jo det, der er det afgørende?
Det er jo ikke så afgørende, at finansministeren slynger om sig med tal.
Det, der er afgørende, er jo, hvordan borgerne bliver behandlet, hvis man skal igennem sådan nogle sparerunder, og om de så kan være sikre på at få den optimale behandling.
Eigil Andersen (SF), 2008-02-20:
Det bliver jo meget en diskussion om tal, og jeg er for så vidt holdt op med at diskutere spørgsmålet om Danske Banks tal, fordi det ikke kan opklares hundrede procent her på stedet.
Men jeg er overbevist om, at befolkningen oplever de her stigende priser, og jeg er overbevist om, at mennesker på overførselsindkomst oplever dem i høj grad, fordi udgifterne til mad og boligopvarmning udgør ganske væsentlige poster i et budget.
Og det er udgifter, som det er helt nødvendigt, at den enkelte har.
Jeg kan nævne, at prisen på indholdet i en typisk indkøbskurv er steget med 7 pct. i løbet af det seneste år, altså fra januar 2007 til januar 2008.
Så hjælper det jo ikke noget, at reguleringsmekanismen for overførselsindkomster er 2,9 pct., for der er jo et langt spring fra 2,9 pct. til 7 pct
Derfor undrer det mig, at ministeren så vedholdende afviser, at der ligger et problem.
Jeg er overbevist om, at befolkningen, især de der er på de her lave ydelser, oplever et kæmpeproblem.
Og jeg har da haft et håb om, at Venstre som socialt ansvarligt parti - det vil man gerne gøre sig til i hvert fald - også ville være ansvarlig på dette område.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-02-20:
Jeg vil gerne sige, at den regulering, der finder sted, altså ikke finder sted alene på baggrund af madpriserne.
Men det er jo korrekt, at vi på det seneste har set forholdsvis kraftige prisstigninger på nogle fødevarer.
Disse prisstigninger kan forklares med forskellige årsager, bl.a. dårligt vejr og dårlige høstresultater, men de er jo også udtryk for en stigende efterspørgsel efter landbrugsvarer på globalt plan.
Der er generelt forholdsvis store bevægelser i fødevarepriserne, bl.a. på grund af udsving i høstudbyttet, men den seneste tids prisstigninger på fødevarer har været større i Danmark end i resten af EU, og jeg har indtryk af, at Konkurrencestyrelsen aktuelt kigger på dette område.
Som sagt har regeringen ingen planer om at ændre i de nuværende reguleringsprincipper for ydelsesniveauer for overførselsindkomster, og jeg vil gentage, at siden 1998 er der ikke sket nogen forringelse af købekraften, og det vil der heller ikke ske i 2008 eller i 2009.
Eigil Andersen (SF), 2008-02-20:
Jeg tror da, at en del af de forklaringer, der bliver givet her på prisstigningerne, er rigtige.
Men hvad hjælper det mig som kontanthjælpsmodtager under kontanthjælpsloftet, når jeg står henne i supermarkedet?
Så kan jeg jo ikke betale med en forklaring på, hvorfor priserne er steget.
Jeg har det kontante problem, at jeg skal betale for de købmandsvarer, som jeg har brug for for at leve videre i min daglige tilværelse.
Og det er jo der, behovet er.
Jeg vil opfordre ministeren til at være kreativ.
Der kan laves andre ting.
Man kunne overveje forskellige andre ting end at ændre reguleringen, hvis ministeren ikke vil det.
Man kan overveje f.eks. at sænke priserne på sunde fødevarer ganske markant gennem tilskud og differentieret moms.
Man har indført en ældrecheck - man kan diskutere, hvor berettiget eller hvor klog den er, men den er der i hvert fald - og der kunne ministeren jo tilsvarende overveje, om han ville sende en kompensationscheck for prisstigningerne på fødevarer til de mennesker, der er på overførselsindkomst.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-02-20:
Jeg tror, vi er bedst tjent med at fastholde den reguleringsmekanisme, vi har, nemlig at den følger udviklingen i det indeks, jeg beskrev før.
For modsvaret til det, hr. Eigil Andersen nævner, er jo: Vil hr. Eigil Andersens så, når der er kæmpe høstudbytte og priserne falder på et område, have, at vi skal sætte overførselsindkomsterne ned?
Jeg tror, det vil være et lidt usundt princip at gå ind og kigge på enkelte elementer.
Vi har jo et afvejet beregningsregnestykke på det her område, og mon ikke det sikrer forbrugerne bedst, at vi ikke lader os lede af, om brødet bliver dyrere eller billigere?
Hvad nu, hvis brødet om 3 måneder bliver billigere?
Så skal vi vel ikke gå ind og sætte kontanthjælpen ned.
Jens Peter Vernersen (S), 2008-02-20:
Hvordan vil ministeren sikre et sundshedsvæsen i verdensklasse i Region Midtjylland, når regionen i 2007 har et forventet driftsunderskud på 430 mio. kr. og et forventet driftunderskud i 2008 på 570 mio. kr., når hertil kommer effektivisering på 2 pct.?