runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jonas Dahl (SF), 2011-12-01:
Tak for det, formand.
Stik imod anbefalinger fra eksperter og erfaringer fra andre EU-lande valgte den daværende VK-regering at indføre brugerbetaling på bl.a. behandling af barnløshed og sterilisation.
Fra starten af har vi fra SF's side advaret mod de her forringelser, og konsekvenserne har heller ikke været til at overse.
I løbet af 2011 er antallet af par, der søger hjælp på landets fertilitetsklinikker, faldet med op til 20 pct. på de offentlige klinikker.
Mange har simpelt hen ikke været i stand til at spare de tusindvis af kroner sammen, som egenbetalingen udgør.
Sammenholder man det med, at 10 pct. af børnene i Danmark i dag kommer til verden ved en eller anden form for fertilitetsbehandling, er udsigterne bekymrende.
Det er altså et vigende børnetal, som er en del af den udfordring, vi støder på, når man har indført brugerbetaling på fertilitetsbehandling.
Oveni rammer brugerbetalingen skævt.
Fra SF's side ønsker vi ikke et samfund, hvor det kun er de allerrigeste, der har adgang til at få børn, mens de, der har knap så mange penge, må forblive barnløse.
Det er en urimelighed, som vi også bliver nødt til at tage alvorligt.
Derfor er det også regeringens udgangspunkt, at vi vil sikre let og fri og lige adgang til vores sundhedsvæsen, og derfor er der også i dag fra SF's side tilfredshed med, at regeringen nu foreslår at fjerne egenbetalingen ikke bare for fertilitetsbehandling, men også tolkebistand.
Det handler ikke kun om lighed, men også om patientsikkerhed.
Ved at sikre, at der altid er kvalificeret kommunikation mellem sundhedspersonale og patient, undgår man tilfælde, som da en mand fik leversvigt, fordi han havde misforstået, at han skulle tage medicin, eller som da en mand troede, at han var erklæret rask, men egentlig var hiv-positiv.
Jeg synes, at de to eksempler meget godt viser de udfordringer, der har været også med tolkebistanden.
Ved at fjerne gebyret på tolkebistand sikrer vi, at alle får den rigtige behandling og også bliver behandlet lige, og ligeledes sikrer vi, at der ikke er mennesker, der undlader at opsøge rettidig behandling, når de har brug for det.
Det er for mig at se og for SF helt afgørende, at vi igen kan sige, at vi har fri og lige adgang til sundhedsydelserne i Danmark.
Derfor er jeg også ubetinget glad for, at vi i dag både afskaffer brugerbetaling for kunstig befrugtning, refertilisation og sterilisation og ikke mindst for tolkebistand.
Joachim B. Olsen (LA), 2011-12-01:
Regeringen har nu meldt ud, at den vil have et opgør med krævementaliteten.
Så vil jeg gerne spørge ordføreren: Når man nu afskaffer brugerbetalingen for at blive steriliseret og man samtidig afskaffer brugerbetalingen for at blive refertiliseret, altså det, at man fortryder, at man er blevet steriliseret, og gerne vil have det gjort om, er det så ikke et soleklart eksempel på krævementalitet?
Kan ordføreren komme med et bedre eksempel på krævementalitet end det, at man får noget gratis, og når man så fortryder det, skal man også have det behandlet gratis?
Jeg vil gerne have, hvis ordføreren kan komme med et bedre eksempel på krævementalitet end det her.
Jonas Dahl (SF), 2011-12-01:
Jeg synes, det er fuldstændig rimeligt, at vi i vores sundhedsvæsen også giver adgang til de ydelser.
Når det kommer til sterilisation, er der altså også en række eksempler på, ikke mindst i forbindelse med en fødsel, at det rent faktisk er hensigtsmæssigt, at det foregår i umiddelbar forlængelse af fødslen, fordi man trods alt har patienten der.
Derfor synes jeg faktisk også, det er rimeligt, at sterilisation kan foregå også i det offentlige sundhedsvæsen.
Jeg synes faktisk godt, at der kan være nogle særlige situationer, hvor det er rimeligt at gøre det.
Man skal også huske på – det forventer jeg i øvrigt også – at når man bliver steriliseret, skal man selvfølgelig også forholde sig til de problemer, der kan være ved det.
Men jeg synes også, at det er rimeligt at sige, at der altså kan opstå situationer, hvor man senere fortryder det valg, og der er i dag medicinsk mulighed for det, og så synes jeg også, at vi skal være så fleksible i vores samfund, at vi siger, at det er i orden.
Joachim B. Olsen (LA), 2011-12-01:
Jeg synes, det her er helt utroligt.
Socialministeren og statsministeren var i går ude og sige, at vi skal have et opgør med krævermentaliteten, og så fremsættes der et lovforslag, som vi behandler i dag, hvor det nu gøres gratis at blive steriliseret, og fortryder man, at man er blevet steriliseret, er det også gratis at blive refertiliseret.
Jeg må bede ordføreren om at komme med et eksempel på noget, som er udtryk for en endnu højere grad af krævermentalitet end det, at man tager en beslutning, fortryder den beslutning, og så skal skatteyderne også betale for det.
Jonas Dahl (SF), 2011-12-01:
Jeg synes, det bliver en helt mærkværdig diskussion om den laveste fællesnævner.
Den synes jeg sådan set at hr. Joachim B. Olsen selv må redegøre for, når han skal stå heroppe på talerstolen.
Jeg har fuld tillid til, at det kan man redegøre for fra Liberal Alliances side.
Jeg synes faktisk, at det er rimeligt, når man f.eks. har været indlagt på hospitalet i forbindelse med en abort eller andet og så træffer beslutning om at blive steriliseret, at vi skal være imødekommende i de tilfælde, hvor det rent faktisk kan lade sig gøre, hvis man så senere i sit liv – det sker jo desværre nogle gange, at folk bliver skilt og får en ny ægtefælle – har et ønske om at ændre den beslutning.
Det er et relativt begrænset antal tilfælde.
Jeg synes også, at der trods alt er grænser for, hvor små sko vi skal gå i.
Liselott Blixt (DF), 2011-12-01:
Nu taler man jo meget om økonomien og om, at man ikke vil bruge nogen penge, før man har pengene, altså det gældende forsigtighedsprincip.
Hvor finder man de her penge til dette lovforslag, inden man har fået penge indkasseret ved ændringen af sundhedsforsikringerne, og når man ikke ved, hvad udkommet vil være, eller om der i det hele taget er penge i de afgifter, man vil opkræve på cigaretpakker?
Så spørgsmålet er, hvor man finder pengene henne, hvis ikke man får de her afgifter ind.
Er der så andre steder i sundhedsvæsenet, man vil spare?
Jonas Dahl (SF), 2011-12-01:
Nu var jeg ordfører på alle de skatteforslag, som regeringen har igangsat, her i tirsdags, hvor vi sluttede, jeg tror, den var lidt over kl. 2 natten til onsdag.
Så der havde vi sådan set gennemgået samtlige de skatteforslag, som regeringen har lagt frem.
Vi afskaffer bl.a. skattesubsidieringen på sundhedsforsikringer.
Jeg synes, det er fuldstændig rimeligt, at folk betaler for deres egne forsikringer.
Jeg forventer heller ikke, at andre betaler for min cykelforsikring eller andre forsikringer.
Vi har benyttet os af Finansministeriets og Skatteministeriets bedste skøn, ligesom den tidligere regering også har gjort, og derfor har vi selvfølgelig også fremsat forslag som i dag, og vi har en fuld finansiering af dem.
Jeg synes sådan set, at det er en helt åben og ærlig måde at føre politik på.
De har i øvrigt gjort det i de sidste 10 år, hvor Dansk Folkeparti støttede det.
Liselott Blixt (DF), 2011-12-01:
Først og fremmest vil jeg sige, at jeg ikke er skatteordfører.
Jeg var her ikke under alle sagerne.
Men jeg kan da regne ud, at når man lægger nogle afgifter og skatter på nogle ting, får man først pengene efter 1 år.
Det er så heller ikke den tidligere regering og Dansk Folkeparti, der sagde, at vi kørte efter et forsigtighedsprincip.
Det er jo det, vi gentagne gange får at vide, når vi taler om nogle ting, der skal finansieres.
Vi får at vide, at der skal være et forsigtighedsprincip.
Hvor er forsigtighedsprincippet i det her forslag, når pengene først kommer ind efter 1 år og det her gælder fra den 1. januar?
Jonas Dahl (SF), 2011-12-01:
Det er jo ikke sådan, at de først forfalder året efter eller andet.
Det er jo selvfølgelig en løbende indbetaling, som ryger ind i Finansministeriets og Skatteministeriets kasser, og det tror jeg ordføreren er fuldstændig klar over.
Det er på samme måde, som når ordføreren og jeg får trukket vores skat på vores lønseddel, når vi får vores løn udbetalt.
Det er jo sådan, systemet fungerer, og sådan har det fungeret i rigtig mange år i Danmark, også de sidste 10 år under VKO, og præcis på samme måde fungerer det selvfølgelig også under den nye regering.
Det er klart, at vi i øvrigt har benyttet os af et princip om meget forsigtighed.
For nu bare at tage et eksempel i forhold til cigaretterne så kalkulerer vi sådan set ikke engang med, at der kommer ekstra penge i statskassen.
Så kan vi jo se, om der er kommet ekstra penge.
Det er min umiddelbare forventning personligt, at det vil der være.
Men vi er meget forsigtige i forhold til det, og vi siger, at godt, vi forventer rent faktisk, at der er mange, der lægger smøgerne på hylden.
Hvis der ikke er så mange, er der et ekstra provenu.
Og hvis der er flere, så tager vi den derfra.
Derfor kalkulerer vi med 0 kr.
Det synes jeg sådan set er ret forsigtigt.
Joachim B. Olsen (LA), 2011-12-01:
Regeringen lægger med forslaget her op til at øge det offentlige forbrug.
Der skal deles gaver ud, men regeringen har ingen penge i kassen.
Derfor kan det undre, at regeringen med dette lovforslag vælger at øge det offentlige forbrug alligevel.
Det er, som om regeringen glemmer, at vi står i en presset økonomisk situation.
Vi har et underskud på 100 mia. kr., og vi har mistet i titusindvis af arbejdspladser.
Økonomien, erhvervslivet og skatteyderne er presset nok i forvejen.
Vi har verdens højeste skattetryk, en ringe konkurrenceevne og ringe incitamenter for personer uden for arbejdsmarkedet til at yde en ekstra indsats.
Hvad er så regeringens begrundelse for nødvendigheden af større offentlige udgifter?
Skatteyderne skal bl.a. finansiere andres fertilitetsbehandlinger, men er det virkelig her, vi skal fokusere vores indsats?
Er det vigtigt nok til at øge det offentlige forbrug på et tidspunkt, hvor vi burde sænke det markant og i stedet fokusere på at forbedre den danske konkurrenceevne med lavere skatter og mindre offentligt forbrug?
Nej, det er det ikke.
Med et underskud på knap 100 mia. kr. er det tvingende nødvendigt, at vi holder øje med de offentlige udgifter.
Udgifterne skal ned.
Regeringen burde også bekymre sig mere om at få de offentlige udgifter ned i stedet for at være optaget af at forøge dem og dermed lægge yderligere pres på danskerne.
En måde at mindske de offentlige udgifter på er ved at have en beskeden brugerbetaling på fertilitetsbehandling.
Brugerbetaling afskærer ikke barnløse fra at få børn.
Når man har børn, koster det altså mange penge, og derfor burde det også være muligt at finde pengene til en fertilitetsbehandling, hvis man i øvrigt mener at kunne forsørge et barn.
Hvis man ikke mener at have råd til det, så mener jeg, at man må spørge sig selv om, om man overhovedet har gjort sig tanker om, hvad det koster at have børn.
Vi har lige hørt socialministeren sige, at vi skal have et opgør med krævementaliteten i Danmark.
Det hilser vi i Liberal Alliance meget velkommen, og det ligger jo lidt i forlængelse af debatten her, for det er ikke nogen menneskeret at få børn.
Det er heller ikke nogen menneskeret, at skatteyderne skal betale for, at andre kan få børn.
Hvis et par uden børn gerne vil have hjælp til at få det, skal det da stå parret frit for at søge hjælp, men det bør foregå for egen regning, ligesom det er tilfældet med adoption.
Hvad angår lovforslagets element om, at regeringen vil fjerne brugerbetalingen på refertilisation, så stiller vi os i Liberal Alliance undrende.
Har man først en gang truffet en beslutning om sterilisation, så bør det ganske enkelt stå for egen regning, hvis man ønsker at blive fertil igen.
At det offentlige skal betale for, at man både kan blive steriliseret og herefter refertiliseret, er et udtryk for den krævementalitet, der er i det danske samfund.
Som lovgivere bruger vi andre folks penge.
Vi bruger de penge, som borgerne har tjent ved at gå på arbejde, og i øjeblikket bruger vi 100 mia. kr. for meget.
Derfor er det meget, meget vigtigt, at vi passer på og bruger de penge på bedst mulig vis.
Det synes vi i Liberal Alliance ikke det er.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2011-12-01:
De offentlige udgifter skal ned, og brugerbetaling på det her område skal derfor fastholdes.
Kunne ordføreren ikke fortælle lidt om, hvad det er for andre sygdomme og andre patienter, som også skal omfattes af brugerbetaling, hvis det står til Liberal Alliance, og kunne man ikke også i den sammenhæng måske forklare, hvordan det kan være, at Liberal Alliance så, samtidig med at man siger, at de offentlige udgifter skal ned, ikke kan stemme for, at man fjerner de arbejdsgiverbetalte sundhedsforsikringer, altså den skattefritagelse, der i dag er på dem, for det er jo også en prioritering.
Skal statskassen gå glip af 700 mio. kr., som vi kunne have brugt på en fælles offentlig sundhedsbehandling?
Skal vi på den ene side smide penge ud, mens borgerne på den anden side skal påføres brugerbetaling for bl.a. fertilitetsbehandling og andre behandlinger?
Liselott Blixt (DF), 2011-12-01:
Så vil jeg da bede ordføreren om at komme herop og sige, hvad de rette priser er.
Grunden til, at jeg siger, jeg ikke ved det, er, at jeg jo ikke ved, hvornår man ændrer priserne på cigaretter.
Jeg var i Tyskland for et par måneder siden, og der lå prisniveauet på det samme som i Danmark, og i nogle af de andre lande, vi grænser op til, er det nogenlunde samme niveau.
Det, jeg også sagde, var, at det jo ikke kun er grænsecigaretter, det her drejer sig om, det er også kopicigaretter, der bliver produceret i andre lande og bliver smuglet ind.
Jeg har set nogle af de måder, man prøver at mærke de her cigaretter, og det er ikke til at se, om det er originalcigaretten, eller om det er kopicigaretten, man køber, og det er nogle af dem, vi kommer til at se komme ind over landegrænsen.
Jonas Dahl (SF), 2011-12-01:
Så skal jeg oplyse ordføreren om, at det er sådan, det er.
Jeg undrede mig bare, for det var sådan set det argument, ordføreren selv brugte lidt tidligere i debatten brugte.
Derfor vil jeg også bare sige, at når regeringen nu lægger op til netop at hæve cigaretpriserne, skyldes det jo bl.a., at vi faktisk vurderer, at det har et sundhedsmæssigt perspektiv.
Men jeg synes også, man gang på gang i den her samling har fået ørerne tudet fulde med, at det her ville medføre voldsom grænsehandel, og når det rent faktisk er sådan, at de billigste cigaretter i dag er billigere i Danmark, end de er i Tyskland, så er det i hvert fald en mærkværdig grænsehandel, det i givet fald fører til, for så vil det betyde, at tyskerne kører over grænsen, og det argument har jeg trods alt ikke hørt fra borgerlig lejr endnu.
Det er bare for at sige, at når vi nu diskuterer cigaretpriserne, synes jeg også, man skal oplyse om den fulde sandhed.
Liselott Blixt (DF), 2011-12-01:
Der er mange ting i det spørgsmål.
Jeg tænker på det, jeg hørte ordføreren tale om, nemlig at man tænkte på at indføre brugerbetaling på fødsler.
Det må være noget, der er groet hos ordføreren selv, for jeg tror da ikke, der er andre, der tænker på, at man skal betale for noget i forbindelse med en fødsel.
I dag er en fødsel mange ting, og en fødsel foretaget ved kejsersnit osv. kan man overhovedet ikke sammenligne med det at få foretaget en fertilitetsbehandling.
Det må stå for ordførerens egen regning.
Medicinloftet er den anden ting, og det er meget pudsigt, at det kommer i brug nu, hvor regeringen netop har skrabet de penge til sig, som vi fik hentet ind ved at øge et medicintilskudsloft for at kunne få HPV-vaccinen.
Der er regeringen jo netop gået ud og har sagt: Haps, jamen vi går ud og giver nogle flere en HPV-vaccine, hvilket jeg synes er rigtig godt, men man glemmer at sige, at man ikke var med til at hæve loftet.
Jeg håber da, at man fra regeringens side sænker det for alle mennesker, netop fordi man var imod det, og så finder pengene et andet sted.
Julie Skovsby (S), 2011-12-01:
Jeg hørte ordføreren for Dansk Folkeparti sige, at hvis man ønsker at få børn, har man også råd til at betale for det.
Vi er jo mange, der ønsker at få og har børn.
Nogle står så i den situation, at de er ramt af sygdom, som gør, at de ikke kan få børn uden at få sygehusbehandling, og det er jo dem, som Dansk Folkeparti har været med til at træffe beslutning om skal betale, når de skal på sygehuset.
Så med hensyn til dem, for hvem der ikke er tale om nogen sygdom, når de skal føde, spørger jeg bare, om de ikke også har råd til at betale, hvis de andre har råd til at betale.
Er der forskel?
Hvem skal betale for hvilke sygdomme?
Hvordan hænger det sammen med Dansk Folkepartis logik på det her område?
Ønsker man at få børn, har man vel råd til at betale, hvad enten der er tale om en sygehusbehandling eller en fødsel?
Liselott Blixt (DF), 2011-12-01:
Igen må jeg sige, at en sammenligning må stå helt for fru Julie Skovsbys egen regning.
Jeg kan ikke sammenligne de to ting.
I dag er der da også kvinder, der føder hjemme, uden at der er tale om brug af sundhedsvæsenet.
Skal vi så begynde at sætte ind der med at indføre betaling.
Hvad er det for noget pjat?
Så skulle jeg også sige, at man kunne sammenligne det med, at hvis man ikke ønsker, at det skal koste noget at få fertilitetsbehandling, skal man også have gratis vuggestue.
Er det sådan, vi skal begynde at sammenligne?
For så vil jeg da modsat spørge ordføreren, om det er det, man vil, fra Socialdemokraternes side.
Kirsten Brosbøl (S), 2011-12-01:
Det er sådan set bare for at følge Dansk Folkepartis egen logik til dørs.
Det er det, der ligger bag fru Julie Skovsbys spørgsmål.
Vi ønsker jo sådan set at forstå, hvad der er logikken bag den måde, Dansk Folkeparti ønsker at prioritere i sundhedsvæsenet på.
Man siger, at folk selv må betale.
O.k., men lad os så se på, hvilke konsekvenser det har haft.
Det vil jeg gerne bede ordføreren forholde sig til.
Man havde sådan en eller anden forventning om – og det er jo også logikken, kan jeg høre – at alle havde råd til at betale, at alle, der brændende ønskede sig et barn, havde råd til at betale.
Nu er virkeligheden jo så bare den, at indførelsen af brugerbetalingen har betydet 25 pct. færre fertilitetsbehandlinger, og konsekvensen er altså 700 færre børn om året.
Hvordan forholder Dansk Folkeparti sig til den situation, som indførelsen af brugerbetalingen har resulteret i, nemlig en nedgang i fødselstallet?
Er det ikke et samfundsmæssigt problem, som Dansk Folkeparti er optaget af?
Liselott Blixt (DF), 2011-12-01:
Vi er optaget af, at der er for lav fertilitet i Danmark.
Derfor har vi været med til at sætte penge af på forskningsområdet for at finde ud af, hvorfor sædkvaliteten hos mænd er så dårlig, samt andre ting.
Samtidig har man også fundet ud af, at hvis kvinder får fertilitetsbehandling, har de også større risiko for at få børn, der har endnu lavere fertilitet.
Så hvis vi bliver ved med at køre det i den retning, ender det med, at vi ikke kan lave nogen børn ad naturlig vej.
Jeg mener også, at vi skulle gå ind og kigge på, hvad vi kan lave af andre ændringer end blot at skaffe folk hjælp til et indgreb på et sygehus.
I stedet for kunne man se på kostens betydning.
Jeg har faktisk en bog på mit kontor, som netop beviser, at man ved at lave nogle kostreguleringer hos nogle af de kvinder – og der taler jeg ikke om kræft, og det siger jeg bare, så jeg ikke får det lige i hovedet igen – der af uforklarlige årsager ikke kan få børn, faktisk kan gøre dem fertile.
Og jeg mener, at det må være vigtigere at se på nogle løsningsmodeller i stedet for at tage den lette udvej.
Kirsten Brosbøl (S), 2011-12-01:
Man må jo også fra Dansk Folkepartis side anerkende, at det, man selv har været med til at gøre, nemlig indføre den her brugerbetaling, har haft en konsekvens.
Jeg beder bare ordføreren om at bekræfte, at den beslutning, Dansk Folkeparti var med til at træffe, nemlig at indføre en brugerbetaling, har haft en direkte konsekvens for rigtig mange par, som brændende ønsker sig børn, og som nu ikke længere får den her fertilitetsbehandling.
Det skal jeg bare have ordføreren til at erkende, for det er jo et politisk valg.
Det kan godt være, at Dansk Folkeparti meget gerne vil være med til, at vi har forskning på området – det går jeg som forskningsordfører meget ind for at vi har – og langsigtet prøver at løse den samfundsmæssige udfordring, at vores fertilitet er for nedadgående, men det, som Dansk Folkeparti politisk har gjort, har betydet, at færre har fået fertilitetsbehandling, og dermed færre børnefødsler i Danmark.
Anerkender ordføreren det?
Liselott Blixt (DF), 2011-12-01:
Nu er det jo ikke os i oppositionen, der plejer at stå heroppe og være bange for at svare på spørgsmål, ligesom den nuværende regering er, og jeg vil gerne svare.
Men man stiller utrolig mange spørgsmål på en gang.
Ja, vi kan godt se, at der har været en nedgang i fødselstallet, men herregud, det har virket et år.
Hvis alle lige pludselig bare havde haft 30.000 kr., havde regeringen så også ændret det?
Nej, man skulle da bruge det her år til at spare nogle penge sammen, så man kunne betale for den her fertilitetsbehandling.
Hvorfor har man ikke kørt det videre og sagt: Lad os prøve det i 5 år, så folk også har mulighed for at spare sammen?
Det har man da ikke givet dem lejlighed til.
Flemming Møller Mortensen (S), 2011-12-01:
Jeg vil gerne spørge fru Liselott Blixt, om Dansk Folkeparti synes, at der fødes for få børn i Danmark.
På nøjagtig samme måde som fru Kirsten Brosbøl var inde på det, vil jeg sige, at den tidligere sundhedsminister i forhandlingerne sagde, at det her ikke måtte resultere i færre fødte danskere.
Det må Dansk Folkeparti da også forholde sig til.
Nu siger fru Liselott Blixt, at det er et spørgsmål om, at man skal have tid til at spare pengene sammen.
Men jeg vil meget gerne have et klart svar på, om der set med Dansk Folkepartis øjne bliver født for få danskere til at drive vores land, videreudvikle vores land.
Lad mig få et svar på det store problem, der ligger i, at mange er ældre i vores samfund og for få er unge.
Liselott Blixt (DF), 2011-12-01:
Jeg skal åbenbart forstå det på den måde, at Socialdemokraterne kun fremsætter det her lovforslag, fordi vi skal have flere børn.
Så kunne vi også bare adoptere nogle flere, betale for nogle flere adoptioner.
Det er meget svært.
Hvorfor går man så ikke ind på den tankegang?
Ja, der bliver færre og færre børn, og jeg siger ikke, hvilket antal der er det bedste.
Jeg vil bare have, at de, der bliver født, får en ordentlig opvækst, og at de får et ordentligt liv, så vi ikke ser alle de episoder, vi ser med de børn, der har en dårlig opvækst, og som må tages fra deres forældre.
Flemming Møller Mortensen (S), 2011-12-01:
Hvis det er Dansk Folkepartis holdning, at man ikke indser det samfundsmæssige problem i, at fødselstilvæksten i Danmark er så lav, som den er, også sammenlignet med andre nordiske og europæiske lande; hvis ikke det er et samfundsmæssigt problem, så bliver jeg nødt til at sige, at så er Dansk Folkeparti direkte uansvarlig i forhold til driften af vores land.
Det er fuldstændig korrekt, som fru Liselott Blixt siger, at der er mange elementer i, at Socialdemokraterne har den her holdning.
Den tidligere sundhedsminister, hr. Bertel Haarder, gav udtryk for, at det her med indføring af brugerbetaling på fertilitetsbehandling med Venstres øjne ikke måtte føre til færre fødte danskere.
Det gør det, og derfor er det nødvendigt at regulere det her.
Er det noget, der vækker en rimelig forståelse hos Dansk Folkeparti, eller står man fuldstændig af på den argumentation?
Liselott Blixt (DF), 2011-12-01:
Ordføreren bliver ved med at tale om, hvad den tidligere minister har udtalt, og det har jo ikke noget med Dansk Folkeparti eller undertegnede at gøre.
Der er nogle problemer, der skal løses, men vi mener ikke, at det bare løses, ved at vi hjælper med en betaling.
Vi mener, at de mennesker, som har brug for det, også skal betale 30.000 kr. eller over 30.000 kr. for at have en vuggestueplads.
De skal have penge til bleer og til mad og til andre fornødenheder i forbindelse med at have barn.
Derfor mener vi også, at så har man også råd til at betale det, som det koster at få en fertilitetsbehandling.