runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Joel (S), 2013-02-28:
Der er stadig væk et presserende behov for at få gjort op med den situation, at man kan ende uden forsørgelse.
Det er også det, regeringen lægger op til, men der er også et presserende behov for, at vi faktisk tilbyder folk noget andet og noget bedre lidt hurtigere, end vi gør i dag, i håbet om, at vi kan give folk en lettere vej til tilbage til arbejdsmarkedet.
Det er sådan set ambitionen med det her, altså at man ikke bare skal parkeres, så man ender i en situation, hvor der går et år, og hvor man ikke rigtig har fået gjort noget ved det.
Så står vedkommende med udsigt til at falde i et sort hul sådan rent økonomisk og er i den situation jo ikke blevet mere rask undervejs.
Jeg er faktisk ikke enig med hr. Finn Sørensen i, at det er en mindre ambition at ville sikre, at folk ikke ender uden en krone på lommen, for vi har også en ambition om, hvad det er, vi tilbyder undervejs i forløbet.
Det er jo derfor, at vi også i den her reform lægger op til, at man skal bruge det ressourceforløb, som sikrer, at det ikke er den sygemeldte, der skal løbe spidsrod mellem det ene og det andet og det tredje offentlige kontor og blive afvist alle steder, men at man fra det offentliges side også gør en helhedsindsats, som er tilpasset den enkelte.
Og det er faktisk en ambition om at hjælpe den enkelte tilbage på arbejdsmarkedet hurtigere, og det synes jeg sådan set er en hævelse af ambitionsniveauet.
Finn Sørensen (EL), 2013-02-28:
Jeg skal bare høre ordføreren, om ordføreren anerkender, at vi før valget havde en større ambition end den, ordføreren har nu, nemlig at hjælpe de 1.400, der helt mister forsørgelsen; at vi før valget havde en ambition om at hjælpe de ca. 7.000, der efter de nuværende regler mister sygedagpengene.
Kan ordføreren ikke bare forklare mig, hvad der er sket med ambitionerne, hvorfor har man skruet ned for dem?
Jens Joel (S), 2013-02-28:
Tak for det.
Tak til Enhedslisten for at rejse den her debat.
Det har vi også gjort fra Socialdemokraternes og regeringens side.
For os Socialdemokrater er det afgørende vigtigt, at vi en gang for alle får gjort op med den situation, at syge mennesker, som det er i dag, kan ende uden forsørgelse.
I dag har vi et system, hvor den sygemeldte kan miste sin indtægt, praktisk talt mens de ligger på operationsbordet, eller en situation, hvor depressionsramte og andre bliver raskmeldte via en skrivebordsøvelse og mister deres indkomst, uanset at de ikke endnu er i stand til at tage et arbejde.
Det er situationen i dag, og det skal der laves om på.
Derfor har regeringen præsenteret en samlet vision for en afskaffelse af sygedagpengebegrænsningen.
Helt overordnet vil vores model betyde: for det første at ingen mister deres forsørgelsesgrundlag, mens de stadig væk er syge; for det andet at livstruende syge medborgere sikres sygedagpenge uden en tidsbegrænsning, og fremover skal man kort og godt koncentrere sig om at blive rask og ikke om, hvorvidt man mister sin indtægt; for det tredje vil regeringen sætte tidligere ind og målrette indsatsen til den enkelte borger, når man slås med mere komplekse problemer.
Det handler både om, at vi skal sikre forsørgelse, og også om at sætte ind, så man bliver hjulpet hurtigere til at komme tilbage til arbejdsfællesskabet.
Derfor er det vores udspil, at der skal investeres i nogle bedre forløb for de sygemeldte, derfor skal vi simpelt hen have en højere ambition om at hjælpe de mennesker, som har brug for det, og derfor er det her heller ikke nogen spareøvelse.
Faktisk kommer det forslag, som regeringen har fremlagt, til at koste i omegnen af 130-140 mio. kr. på den korte bane.
Og der er hårdt brug for det.
Rigtig mange af dem, som i dag styrer direkte mod varighedsbegrænsningen, er folk, der har komplekse, men også diffuse lidelser, har ondt i livet, lider af forskellige ting, som folk har svært ved at sætte navn på, og rigtig mange af dem bliver hverken raske eller lykkeligere af at gå rundt og vente på, at de mister forsørgelsen.
Det er ganske enkelt ikke godt nok, når vi hører om enkeltsager, hvor man lader den sygemeldte gå, indtil vedkommende næsten rammer begrænsningen, og pengene er ved at løbe ud.
Det kan og skal vi gøre langt bedre.
Opsummerende kan jeg derfor sige, at vi er fuldstændig enige med Enhedslisten om, at vi skal have ændret den nuværende situation, hvor man kan ende i et sort hul uden en krone på lommen.
Når vi alligevel ikke bare støtter det fremsatte beslutningsforslag, er det, fordi de sygemeldte også har andre problemer end forsørgelsen.
Det lægger regeringens reformforslag op til, og jeg synes, at vi skal sætte os ned om bordet og finde en holdbar løsning sammen.
Ulla Tørnæs (V), 2013-02-28:
Vi ønsker at fastholde varighedsbegrænsningen i sygedagpengesystemet, fordi vi mener at kunne påvise, at det faktisk virker.
I Sverige har man for nylig indført en varighedsbegrænsning, fordi man kunne se, at det havde en positiv effekt på sygdomsramte personers mulighed for at vende tilbage til arbejdsmarkedet i Danmark.
Jeg synes ikke, at det er rimeligt, vil jeg sige til hr. Finn Sørensen, at mennesker skal gå i et vakuum som det, hr. Finn Sørensen beskriver.
Det er ikke rimeligt.
Derfor har vi lavet en førtidspensionsreform, som gerne skulle medvirke til, at personer, som har en ressource, selvfølgelig får mulighed for at få fodfæste på arbejdsmarkedet.
Fleksjobreformen skulle gerne kunne rumme nogle af de personer, som hr. Finn Sørensen taler om.
Det er i hvert fald Venstres mål.
Jeg synes ikke, at det er rimeligt at fastholde den gruppe af personer på sygedagpenge – det hjælper dem jo ikke.
Der skal da en indsats til, så de får mulighed for at komme tilbage til arbejdsmarkedet.
Jeg synes under ingen omstændigheder, at det er rimeligt at fastholde folk på varig forsørgelse.
Og netop derfor var vi meget optaget af at få lavet en reform af fleksjobordningen, som giver en tilskyndelse til at have en tilknytning til arbejdsmarkedet, alt efter hvilken arbejdsevne man rent faktisk har, altså hvad man har af muligheder for at have en tilknytning til arbejdsmarkedet.
Så nej, vil jeg sige til hr. Finn Sørensen, jeg synes ikke, at det er rimeligt på nogen måde at fastholde folk på varig forsørgelse, hvad enten det er kontanthjælp eller, som vi diskuterer her, sygedagpenge.
Det er ikke noget mål for Venstre, tværtimod.
Mike Legarth (KF), 2013-02-28:
Det er jeg jo altså lodret uenig i.
Det er altså også sket i den her ministers regeringstid.
Jeg må lige minde om forslaget til vedtagelse, og jeg læser kun de sidste tre linjer op: »Folketinget opfordrer regeringen til hurtigst muligt at igangsætte tiltag, bl.a. med afsæt i de erfaringer, som »frikommunerne« indhøster, og endvidere at sætte klare mål for nedbringelsen af bureaukratiet i den offentlige sektor.«
Så det, jeg siger, og det, jeg appellerer til, er fuldstændig i tråd med det, vi i blå blok har fremsat i vores forslag til vedtagelse.
Så jeg synes, at hvis vi skal komme nogen steder, og hvis vi vil knække den her kurve, er vi også nødt til at sætte nogle mål for os selv, og det synes jeg ikke har noget som helst at gøre med mistillid til, hvorvidt processen nok skal virke.
Men jeg vil sige til ministeren: At henvise til en hjemmeside og tro, at det skulle løse problemet, tror jeg ikke virker.
Så en dato, tak!
Margrethe Vestager (RV), 2013-02-28:
Jamen jeg tror, der skete et eller andet med ordføreren.
For jeg ved ikke, hvad det er, der er sket, siden ordføreren lige pludselig siger, at viden ikke virker, at det bare er en hjemmeside.
Ja, det er det, hvis det er et blankt stykke papir, der ikke virker.
Jeg har stor respekt for det arbejde, som bliver gjort rundtomkring i både ministerierne, kommunerne og enkeltinstitutioner med at komme af sted med det.
Jeg har stor respekt for den omlægning af arbejdet, som kommunalbestyrelserne har ansvaret for – de nye skolestrukturer, de 43 regelforenklinger, som er gennemført, de 215 frikommuneforsøg, som er godkendt; de sidste kommer med i lovforslaget her i marts måned.
Det er det, som den konservative ordfører mener er ingenting.
Det er luftigt, det er ukonkret, det er ikke noget særligt.
Vi i blå blok vil have et tal.
Var det det, der var ideen med den her forespørgsel, at blå blok vil have et tal?
Det tegner ikke godt for arbejdet med at gøre færre regler til et fælles politisk projekt.
Mette Frederiksen (S), 2013-02-28:
Tak for det.
Og tak til Enhedslisten for at rejse en helt relevant debat om sygedagpengeområdet.
Jeg skal selvfølgelig starte med at sige, at vi ikke kan støtte det fremsatte beslutningsforslag.
Vi er godt i gang med politiske drøftelser med en række af Folketingets partier vedrørende den samlede sygedagpengelovgivning, og det er drøftelser, der foregår på en god og konstruktiv måde.
Den vil vi selvfølgelig gerne fra regeringens side afvente, før vi tager diskussionen her i Folketingssalen.
Det er en problemstilling, vi har kendt i en årrække.
Jeg tror i øvrigt ikke, at man må undervurdere, hvor stor en usikkerhed det giver for mange af vores sygedagpengemodtagere, at man lever med den risiko, at ens sygedagpenge kan ophøre.
Så problemstillingen er relevant.
Løsningen er i regeringens øjne, at vi kombinerer en ophævelse af varighedsbegrænsningen med en stærkere aktiv indsats end den, vi kender i dag.
Lige så vigtigt det er at sikre, at vi har et ordentligt socialt sikkerhedsnet, at der er forsørgelsesgrundlag for vores sygemeldte, lige så vigtigt
er det jo at understøtte, at mennesker kommer hurtigst muligt tilbage på arbejdsmarkedet, og derfor har vi foreslået fra regeringens side en model, hvor vi ophæver varighedsbegrænsningen på sygedagpenge og i stedet efter den 26. uge giver mennesker, der fortsat er sygemeldte, muligheden for at overgå til et ressourceforløb med en tværfaglig koordineret indsats.
Derudover er det regeringens forslag, at vi laver en ottende forlængelsesmulighed, der lægger sig oven på de syv forlængelsesmuligheder, der i dag gælder på sygedagpengeområdet.
Den ottende forlængelsesmulighed, vi foreslår, er målrettet de borgere, der har en livstruende sygdom, og hvor man ikke kan forlænges efter de eksisterende regler.
Det gælder bl.a. på hjerte- og kræftområdet.
Så vi deler fuldt ud intentionen om at sikre de mennesker, der i dag står uden forsørgelsesgrundlag.
Vi har fremlagt en model, vi synes er rigtig god, og jeg vil gerne afvente drøftelsen med de øvrige af Folketingets partier, inden vi tager diskussionen her i salen igen.
Finn Sørensen (EL), 2013-02-28:
Tak til ministeren.
Jeg har to spørgsmål.
Jeg forstår ikke rigtig, hvorfor det skal afvente drøftelser med de andre partier, for ministeren er vel bekendt med, at det forslag, vi fremsætter her, i sit indhold er fuldstændig identisk med et forslag, som ministerens parti og de to andre regeringspartier har fremsat sammen med Enhedslisten under den tidligere regering.
Hele tre gange har vi fremsat forslag om at ophæve varighedsbegrænsningen på sygedagpenge.
Det er det første spørgsmål.
For ministeren brugte ordene: Vi vil kombinere en ophævelse af varighedsbegrænsningen på sygedagpengene med en tidlig indsats.
Men er det det, der ligger i ministerens for nylig fremsatte forslag, altså en ophævelse af varighedsbegrænsningen på sygedagpengene?
For så har jeg da vist misforstået ministerens forslag, men hvis jeg har det, kan jeg jo risikere at gå hjem som en rigtig glad mand.
Så det vil jeg gerne høre lidt mere om.
Mette Frederiksen (S), 2013-02-28:
I mine øjne følger det af helt almindelig, god både forhandlings- og forligstradition, at man selvfølgelig afventer resultatet af politiske forhandlinger, der pågår.
Der er en allerede etableret forligskreds på sygedagpengeområdet; den arbejder med det her område netop nu, og det skal selvfølgelig foregå på en ordentlig måde, både set med regeringens briller og også set med de øvrige forligspartiers regler, tror jeg.
Resultatet af de forhandlinger tør jeg ikke spå om; vi er just gået i gang, og der er masser af uafklarede spørgsmål, tror jeg, for en række partiers vedkommende.
Men ikke desto mindre afventer vi selvfølgelig de forhandlinger og bruger vores energi der.
Hvad angår indholdet af vores forslag, vil jeg sige, at ja, det er en kombineret løsning, hvor vi lukker, kan man sige, det sorte hul, det er, at der er mennesker, der i dag står uden forsørgelse, selv om man fortsat er sygemeldt, og kombinerer det med en revurdering efter 26 uger og derefter en aktiv indsats.
Vi har i en årrække ment, at det udgør et problem, at mennesker mister deres forsørgelse.
Det mente vi før valget, og det mener vi efter valget.
Og det ligger også til grund for regeringens regeringsgrundlag, at der skal findes en løsning på den udfordring.
Man kan være enig eller uenig i den model, men man bliver nødt til at anerkende, at der ligger et forslag fra regeringens hånd, og det forslag går ud på at løse den problemstilling, at der er sygemeldte, der i dag mister deres forsørgelsesgrundlag.
Det er i vores øjne den rigtige måde at løse de problemstillinger på, der er på sygedagpengeområdet.
Det kan man så have forskellige holdninger til, men ikke desto mindre er jeg nu selv af den overbevisning, at de sygemeldte borgere, der i dag oplever, at deres sygedagpenge ophører, og at de ikke har noget at leve for, vil stå bedre med den model, der er fremlagt fra regeringens side.
Ulla Tørnæs (V), 2013-02-28:
Jeg kan godt forstå, at det er svært at være Enhedslisten, når man som regeringens parlamentariske grundlag og dermed regeringens flertal har så lidt indflydelse på regeringens politik, at man ligefrem er nødt til at udstille den manglende indflydelse ved at fremsætte et beslutningsforslag som det, vi har til behandling her.
I Venstre er vi ikke enige med Enhedslisten i, at det er en god idé at fjerne varighedsbegrænsningen i sygedagpengesystemet.
Vi ønsker faktisk at fastholde et sygedagpengesystem, hvor man ikke risikerer at komme for langt væk fra arbejdsmarkedet.
For som ministeren understregede, handler det jo om at sikre, at man, selv om man bliver ramt af sygdom, får mulighed for at fastholde en tilknytning til arbejdsmarkedet.
Al erfaring siger nemlig, at det er den bedste måde, hvorpå man har mulighed for at vende tilbage til arbejdsmarkedet.
Vi er godt tilfredse med varighedsbegrænsningen, men selvfølgelig også de forlængelsesmuligheder, der findes i dag.
Og vi er faktisk optaget af at finde en løsning på det, man sådan kort fortalt kan kalde de livstruende sygdomme.
Så vi er meget åbne over for den ottende forlængelsesmulighed, som ministeren også nævnte.
Som ministeren nævnte, foregår der jo i øjeblikket et forhandlingsforløb i Beskæftigelsesministeriet, så også af den grund kan Venstre ikke støtte Enhedslistens forslag her.
Og jeg skal meddele, at Det Konservative Folkeparti, som ikke har mulighed for at være til stede, heller ikke kan støtte Enhedslistens forslag.
Finn Sørensen (EL), 2013-02-28:
Og tak til ordføreren, fordi ordføreren trods alt ikke ville gå så vidt som til at håne Enhedslisten, fordi vi prøver at holde regeringen fast på det, den selv har skrevet i sit regeringsgrundlag, og som den lovede før valget.
Så mange tak for det.
Det er efter ministeriets tal
ca. 8.000 personer, der mister retten til sygedagpenge efter de gældende regler – 8.000 om året.
Af den gruppe er der ca. 900, der kommer i arbejde – de er altså raske nok til at arbejde, tillykke til dem og heldigvis for det – men resten er ikke raske nok til at arbejde, og de er ifølge kommunernes vurdering heller ikke syge nok til at få tilkendt førtidspension.
Det er jo den gruppe mennesker, vi hele tiden har villet tilgodese med det her forslag.
Så er det bare, jeg spørger: Synes ordføreren virkelig, at det er rimeligt, at mennesker skal gå voldsomt ned i indtægt, når de er i en situation, en uforskyldt situation, hvor de ikke er raske nok til at arbejde og heller ikke syge nok til at få tilkendt en førtidspension?
Synes ordføreren virkelig, at det er rimeligt?
Det vil jeg gerne høre lidt om.
Det er kommunernes forpligtelse.
Men der er noget, der tyder på, at kommunerne ikke lever op til deres forpligtelser, siden man efter 26 uger kan risikere, at vi så har en gruppe mennesker, som falder ned i det hul, vi taler om.
De er for syge til at få førtidspension, og de er ikke er raske nok til at arbejde.
Synes ordføreren virkelig, det er rimeligt, at kommunernes manglende efterlevelse af de klare regler, der er i sygedagpengeloven, skal gå ud over de mennesker, for det er jo det, der sker?
Kommunerne er åbenbart ikke i stand til at hjælpe dem, men det får de mennesker så lov til at betale for med en voldsom indtægtsnedgang.
Synes ordføreren virkelig, det er rimeligt?
Så forstår jeg, at de tre nuværende regeringspartier og Enhedslisten under den tidligere regering har været alt for uhøflige og utålmodige, når vi tre gange har fremsat forslag om det samme, som Enhedslisten foreslår her, nemlig at vi ophæver varighedsbegrænsningen for sygedagpengene, hvilket vi dengang var enige om under alle omstændigheder var nødvendigt.
Men jeg er nødt til at spørge ind til det igen, for ministeren brugte altså i det første indlæg vendingen: Vi foreslår at ophæve varighedsbegrænsningen for sygedagpengene kombineret med en tidlig indsats.
Men sådan som jeg har læst ministerens oplæg, er det ikke en ophævelse af varighedsbegrænsningen på sygedagpengene, tværtimod forkortes sygedagpengeperioden fra 52 til 26 uger, og den ydelse, man derefter overgår til – medmindre man bliver omfattet af en af forlængelsesmulighederne – er ikke sygedagpenge, men en kontanthjælpssats.
Der er vel forskel på sygedagpenge og kontanthjælp.
Det mente vi i hvert fald før valget.
Linda Kristiansen (RV), 2013-02-28:
Hr. Nadeem Farooq er desværre blevet forhindret, så jeg har lovet lige at læse hans tale op: Der er blevet talt og skrevet om regeringens politik, når det gælder sygedagpenge og varighedsbegrænsning.
For nylig har regeringen spillet ud med en ny model for sygedagpenge.
Det har afstedkommet en del debat, hvilket er naturligt.
Regeringens holdning er klar: Regeringen vil afskaffe varighedsbegrænsningen på sygedagpenge, så ingen sygemeldte risikerer at stå helt uden forsørgelse.
Det er udgangspunktet for en ny sygedagpengemodel.
I dag er der borgere, der mister deres sygedagpenge på grund af varighedsbegrænsningen, selv om de endnu ikke kan arbejde.
Derfor skaber varighedsbegrænsning utryghed hos rigtig mange sygemeldte og ikke mindst deres familier.
Denne utryghed berører langt flere borgere end dem, der ender med at falde for varighedsbegrænsningen.
Regeringen vil fjerne utrygheden.
Ingen bliver rask af at få sygedagpenge.
Jeg mener, at vi med vores model adresserer begge forhold: hensynet til tryghed og hensynet til, at vi med en tidligere, tværfaglig og helhedsorienteret indsats kan hjælpe den syge tilbage på arbejdet.
Radikale Venstre kan med disse bemærkninger ikke støtte beslutningsforslaget fra Enhedslisten.
Sanne Rubinke (SF), 2013-02-28:
Vi er i hvert fald nået ind i en ny virkelighed, om spørgeren vil, i forhold til at sige, at det er det muliges kunst, som jeg faktisk sagde før, og at vi er i en prioriteringsvirkelighed.
Vi har valgt, som jeg også tidligere har hørt nogle af ordførerne fra regeringspartierne sige, i den her model at veksle noget ydelse med noget indsats.
Vi har valgt at respektere, at vi har nogle begrænsede økonomiske rammer at bevæge os inden for.
Det er det, der har ændret sig i vores virkelighed, siden vi var medforslagsstillere sidst.
Finn Sørensen (EL), 2013-02-28:
Vil det sige, at de tre nuværende regeringspartier og Enhedslisten var fuldstændig økonomisk uansvarlige, da vi under den tidligere regering tre gange stillede forslag om at ophæve varighedsbegrænsningen for sygedagpenge?
Sanne Rubinke (SF), 2013-02-28:
Vi var fuldstændig, havde jeg nær sagt, i hvert fald næsten alligevel uden reelt økonomisk ansvar, og måske havde vi også en manglende økonomisk indsigt i virkeligheden.
Jeg vil sige, at vi i hvert fald på det tidspunkt jo ikke har vidst, hvad vi gerne ville lave af andre reformer med den her regering.
Det hele hænger også sammen med, hvad vi gerne vil lave af andre reformer, og hvad vi i det hele taget som regeringspartier har af ambitioner for, hvad vi gerne vil lave nu.
Vi har jo så altså valgt nu at gå med i og fremlægge en model, hvormed vi sikrer, at ingen mere står helt uden forsørgelse, og at man i øvrigt kvalificerer indsatsen og samarbejdet med sygemeldte.
Det synes vi faktisk ikke er dårligt.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2013-02-28:
Først og fremmest hørte jeg ordføreren sige, at det er en ny virkelighed – en ny virkelighed for hvem?
Og for det andet synes jeg, det er sjovt, at man skal gøre noget mere, for i sygedagpengeloven i dag står der, at man skal lave et helhedsorienteret tilskud til dem, der er på sygedagpenge.
Hvad er forskellen på en helhedsorienteret plan og et ressourceforløb?
Sanne Rubinke (SF), 2013-02-28:
Jeg kan jo bedst tale for mig selv og mit parti.
Den nye virkelighed er indtrådt for os, i forhold til at vi har valgt at indgå i et regeringssamarbejde, i forhold til at vi har valgt at være med til at fremlægge adskillige reformer i det her forår og dermed også være med til at lave økonomiske prioriteringer.
Så vil jeg sige med hensyn til den helhedsorienterede indsats: Det er jo rigtigt, det står der også nu.
Vi mener med den model, vi er med til at lægge frem nu, at man har mulighed for at gøre det på et meget tidligere tidspunkt og faktisk også mere kvalificeret og med en sundhedsfaglig indsats ind over meget tidligere i en koordineret kommunal indsats.
Det er i hvert fald nogle nye redskaber, vi giver kommunernes jobcentre eller sygedagpengeafdelinger.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2013-02-28:
Virkeligheden består altså i, at SF er kommet med i en regering; jeg synes ikke, det går så godt.
Men hvad er forskellen på en helhedsorienteret plan og et ressourceforløb?
En helhedsorienteret plan indebærer, at man kan have alle mennesker ind over, så som udgangspunkt er der vel ikke nogen forskel på det og et ressourceforløb.
Finn Sørensen (EL), 2013-02-28:
Det her har før været diskuteret i Folketingssalen, senest i februar 2010 på baggrund af et beslutningsforslag, som ordførerens parti og Enhedslisten og De Radikale og Socialdemokraterne fremsatte.
Dengang sagde SF's ordfører følgende: »Det skal selvfølgelig være sådan, at man kan bevare sine sygedagpenge, indtil den dag hvor det er afklaret, om man kan fortsætte på arbejdsmarkedet på almindelige vilkår, om man skal have et fleksjob, eller om man skal have en førtidspension.«
Så er det bare jeg spørger ordføreren: Hvad er der i mellemtiden sket med SF's opfattelse af disse ting, siden man ikke længere mener det, der står der?
For det, jeg lige har læst op, er jo i fuld overensstemmelse med det forslag, Enhedslisten har fremsat, og det, som står i regeringsgrundlaget.
Sanne Rubinke (SF), 2013-02-28:
Selv om der står, at man laver en helhedsorienteret indsats, er det jo sådan i den nuværende indsats, at det i hvert fald i vid udstrækning er op til kommunerne at fortolke, hvad de i de enkelte tilfælde eller i den enkelte kommune lægger i at sige, at der skal være en helhedsorienteret indsats.
I det udspil, der er lagt frem fra regeringens side nu, er man altså lidt tydeligere i at pinde ud, hvad man mener, når man siger tværfagligt.
Og så er vi jo i øvrigt ikke færdige med at sætte alle de her småpunkter ind, og det er jo også til forhandling lige nu.
Men der bliver det altså pindet lidt mere ud, hvad man i virkeligheden mener med det.
Tak for evalueringen af SF's regeringsdeltagelse – der evalueres fra mange sider i øjeblikket.
Joachim B. Olsen (LA), 2013-02-28:
Ordføreren sagde, at da SF var med til at fremsætte forslaget om at fjerne varighedsbegrænsningen på sygedagpenge, var det i en tid, hvor man var uden for økonomisk ansvar.
Skal det så forstås på den måde, at det, man fremlagde dengang, var økonomisk uansvarligt?
Sanne Rubinke (SF), 2013-02-28:
Jeg hørte ikke sidste del af spørgsmålet.
Joachim B. Olsen (LA), 2013-02-28:
Jeg spurgte: Skulle det forstås sådan, at det, man fremlagde dengang, var økonomisk uansvarligt, fordi ordføreren sagde, at da man fremlagde forslaget om at begrænse varigheden på sygedagpenge, var man uden for ansvar, man sad i opposition, man havde ikke det økonomiske ansvar?