runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mette Frederiksen (S), 2013-02-28:
Vi har jo efterhånden haft den her diskussion af temmelig mange omgange.
Det er jo både sikkert og vist, at Socialdemokratiet og dermed det parti, jeg repræsenterer, stemte imod ændringerne på dagpengeområdet før valget.
Det gjorde vi, fordi vi syntes, det var en besynderlig måde at svare på krisens udfordringer på, at der blev foretaget en halvering af dagpengeperioden.
Så når vi frem til folketingsvalget i 2011.
Danskerne sammensatte et Folketing, som både indeholdt et nyt politisk flertal, en ny regering og en meget, meget stor opbakning til de partier, som bl.a. lavede og stod bag de nye regler på dagpengeområdet.
Den virkelighed i Folketinget anerkender og respekterer og overholder vi selvfølgelig fra regeringens side. Under alle omstændigheder – ligegyldigt hvad man måtte mene om dagpengereformen i 2010 – synes jeg, at den vigtigste opgave er at sikre en beskæftigelsespolitik, som får mennesker i arbejde.
Og jeg tror, at det også set med de arbejdsløses briller er vigtigere, at mennesker kommer hurtigt i arbejde, end at man med det her beslutningsforslag vil få muligheden for at være på dagpenge resten af sit liv.
Finn Sørensen (EL), 2013-02-28:
Der er vel ikke nogen, der ønsker, at de arbejdsløse skal være på dagpenge resten af deres liv, og det ønsker Enhedslisten heller ikke.
Vores forslag går i al sin enkelhed bare ud på, at hvis samfundet ikke kan tilbyde mennesker et arbejde, er det rimeligt, at de får den understøttelse, de selv har bidraget til som a-kasseforsikret, og det er såmænd bare det princip, jeg gerne vil have ministeren til at forholde sig til, altså om ikke det er et ganske rimeligt princip.
Mette Frederiksen (S), 2013-02-28:
Men det er jo ikke det, der står i beslutningsforslaget.
Jeg vil i øvrigt gerne understrege, at lige så væsentligt det er at tage et politisk ansvar for at understøtte, at der skabes private arbejdspladser i Danmark, lige så vigtigt er det jo, at den enkelte, der er ramt af arbejdsløshed, påtager sig et ansvar for at bringe sig ud af den situation, hvis det overhovedet kan lade sig gøre.
Den går begge veje.
I beslutningsforslaget står der jo, at hvis ikke man er i stand til at finde et arbejde eller i øvrigt komme i beskæftigelse, hvad metoder man end måtte tage i brug, skal man være garanteret dagpenge på ubestemt tid, og det er vi imod.
Det er der i øvrigt ikke noget som helst nyt i vi er imod, det er i mine øjne en konsekvens af at have et dagpengesystem, som vi kender det i Danmark, altså at der selvfølgelig er en tidsmæssig begrænsning.
Det har været Socialdemokratiets holdning i rigtig, rigtig mange år, og det er selvfølgelig også den her regerings holdning.
Finn Sørensen (EL), 2013-02-28:
Jamen altså, jeg synes ikke, at ministeren læser det her forslag, sådan som det faktisk er skrevet: »Folketinget pålægger regeringen at fremsætte lovgivning med ikrafttræden senest den 1. juli 2013, der sikrer, at ledige garanteres tilbud om ordinært arbejde inden for de sidste 13 uger af dagpengeperioden af en varighed, der sikrer genoptjening af en ny dagpengeperiode.« Det er jo det, der er forslaget, og det er derfor, forslaget hedder »Forslag til folketingsbeslutning om en jobgaranti«.
Så står der: »Hvis dette ikke er muligt, modtager den ledige dagpenge, frem til han eller hun får tilbudt arbejde.«
Det er det, forslaget går ud på, og i den rigtige rækkefølge er det altså, at vi gerne vil give de ledige et arbejde, og at de skal have et tilbud om et ordinært arbejde.
Og hvis vi ikke kan give dem det, så skal de jo have de dagpenge, som de selv har bidraget til gennem deres a-kasseforsikring, som skulle være den tryghed, de havde, hvis de blev arbejdsløse.
Så nu synes jeg, at ministeren skal forholde sig til forslaget, sådan som det er skruet sammen.
Mette Frederiksen (S), 2013-02-28:
Jamen det er lige præcis det, ministeren gør, for der var da ikke noget, jeg ville ønske mere, end at alle vores arbejdsløse kunne komme i arbejde.
Jeg er heller ikke et sekund i tvivl om, at langt hovedparten af de mennesker, der går ledige i Danmark, drømmer om, håber på og arbejder for at komme i arbejde hurtigst muligt.
Men der er bare en grundlæggende forkert præmis for Enhedslistens beslutningsforslag.
Det er jo ikke sådan, at samfundet kan sørge for, at der er fuld beskæftigelse.
Vi lever ikke i en planøkonomi – og jeg tror ikke, der er ret mange af os, der ønsker at leve i en planøkonomi, ej heller i det danske Folketing – og det betyder selvfølgelig, at det at kunne opnå adgang til beskæftigelse indgår som en del af vores arbejdsmarked.
Vi kan med den økonomiske politik understøtte det erhvervsklima, der er, og ad den vej understøtte, at der skabes flere arbejdspladser.
Men samfundet kan ikke sikre en jobgaranti i det danske samfund.
Og jeg vil endnu en gang ikke anbefale, at der er ubegrænset adgang til dagpenge i det danske samfund; det har Socialdemokratiet i øvrigt ikke ment i en årrække.
Christian Juhl (EL), 2013-02-28:
Jeg beklager over for formanden, at vi bruger andre udtryk, når arbejdsministeren og jeg taler sammen.
Det gør vi nu engang, og det må formanden finde sig i.
Valgkampen var arbejdsministeren og jeg sammen om.
Hvor langt synes arbejdsministeren vi er nået med det fælles mål, vi satte os i den valgkamp?
Når arbejdsministeren så siger, at vi har en relativt høj ydelse, er vi så ikke enige om, at værdien af den systematisk er faldet de sidste 15 år, sådan at forskellen mellem løn og understøttelse er øget over i hvert fald 15 år, måske over en længere periode?
Ulla Tørnæs (V), 2013-02-28:
Jeg er her faktisk på vegne af Venstres ordfører, hr. Hans Andersen, som er forhindret i at være her, og jeg skal på hans vegne sige følgende: Med B 59 foreslår Enhedslisten at garantere ledige tilbud om et ordinært arbejde inden for de sidste 13 uger af dagpengeperioden. Arbejdet skal være af den varighed, der sikrer genoptjening af en ny 2-årig dagpengeperiode.
Man skal have arbejdet minimum 1.934 timer inden for de sidste 3 år for at forblive på dagpenge.
Hvis det er umuligt at finde et passende arbejde til den ledige, vil han eller hun få dagpenge, indtil personen er blevet tilbudt et arbejde.
Forslaget er en kortsigtet løsning.
Den gavner ikke de ledige.
Det vil være en bjørnetjeneste, der fastholder den arbejdsløse i dagpengesystemet.
Det fremgår ikke af forslaget, hvor finansieringen skal komme fra, og heller ikke, hvilke job der skal tilbydes den arbejdsløse.
Det fremgår kun, at den ledige skal tilbydes arbejde, der skal tage hensyn til den arbejdsløses kvalifikationer og interesser.
Såfremt Enhedslisten mener, at jobbene skal trylles frem i den offentlige sektor, vil jobgarantiordningen kunne fortrænge job, der normalt var blevet opslået.
Det vil blot øremærke en specifik samfundsgruppe, der så at sige får en forlomme i jobkøen.
Desuden er den offentlige sektor i forvejen stor.
Vi har i Danmark for få på det private arbejdsmarked i forhold til det offentlige.
Jobgaranti vil udløse en udvidelse af antallet af offentligt ansatte.
Der er ingen tvivl om, at det er sværere at finde job nu, end det var for 5 år siden, men der er trods alt utrolig mange jobåbninger på det danske arbejdsmarked.
Hver eneste dag får 2.000 mennesker nyt job i Danmark.
Jobgaranti gavner ikke det frie arbejdsmarked.
Derudover mener vi i Venstre, at det skal være op til den enkelte arbejdsgiver at ansætte dem, de mener er mest kvalificerede til jobbet.
Denne uholdbare og kortsigtede løsning vil desuden tvinge virksomheder til at finde på stillinger, der umiddelbart er unødvendige.
Afsluttende vil jeg opsummere, at Venstre ikke støtter B 59.
Det handler om, at fremtidens job skal etableres af virksomheder.
Vi kan fra Folketingets side bidrage til at forbedre vilkårene for virksomhederne i Danmark.
Det er vejen frem i modsætning til Enhedslistens statsfinansierede job.
Så skal jeg på Det Konservative Folkepartis vegne sige, at de afviser forslaget på lige fod.
Finn Sørensen (EL), 2013-02-28:
Og tak til ordføreren.
Nu siger forslaget jo ikke noget om statsfinansierede job, og ordføreren ved jo udmærket godt, at Enhedslisten har en lang række forslag, der vil øge beskæftigelsen i den private sektor.
Det skal jeg så ikke bruge tid på nu.
Men jeg skal bare spørge ordføreren, om ordføreren er enig i, at hvis det nu skulle gå så galt, at den ledige er på arbejdsløshedsdagpenge i lang tid, så skyldes det ifølge det her forslag, at vi ikke har været i stand til at tilbyde vedkommende et ordinært job.
Er ordføreren enig i, at det er det, forslaget betyder?
Ulla Tørnæs (V), 2013-02-28:
Sådan som vi læser forslaget, handler det om at sikre, at man som ledig kan blive i dagpengesystemet, og det er vi ikke tilhængere af.
Man laver så at sige en karrusel forstået på den måde, at man laver et kunstigt job.
Og hvis ikke den ledige får dette kunstige job, kan vedkommende forblive i dagpengesystemet.
Finn Sørensen (EL), 2013-02-28:
Jeg tror, ordføreren gør sig stor umage for at indlæse nogle ting i forslaget, som ikke står der.
Der står ikke noget om kunstige job.
Forslaget går ud på, at den ledige skal have tilbudt et ordinært job.
Og derfor må det vel være sådan, at hvis den ledige er på arbejdsløshedsdagpenge i meget lang tid, så er det, fordi vi ikke som samfund, som offentlige virksomheder eller private virksomheder har været i stand til at tilbyde den ledige et job, altså er der ikke tale om, at vi fastholder den ledige på arbejdsløshedsdagpenge.
Jeg vil bede ordføreren om at forholde sig til, hvad der står i forslaget.
Er det ikke rigtigt, som jeg siger, at hvis de ledige er på dagpenge i lang tid, så er det, fordi de ikke er blevet tilbudt et ordinært job?
For hvis de bliver det, bortfalder retten til dagpenge.
I den situation skal de jo tage jobbet.
Ulla Tørnæs (V), 2013-02-28:
Vi er fundamentalt uenige i den måde, Enhedslisten ønsker at indrette det danske samfund og dermed også det danske arbejdsmarked på.
Vi ønsker, at man frit som arbejdsgiver skal kunne ansætte den arbejdskraft, som man har brug for.
Vi er tilhængere af, at man også inden for den offentlige sektor selv vælger, hvem man ønsker at ansætte.
Det må og skal være en leder i den offentlige sektor, der bestemmer, hvem man ansætter, og man må tage udgangspunkt i, at man ønsker den bedst kvalificerede til de opgaver, der skal løses, uanset om det er i den private eller i den offentlige sektor.
Derfor er vi ikke tilhænger af, at man på den her måde forlods skal reservere job til ledige, og hvis ikke disse job findes da at lade den ledige forblive i dagpengesystemet – altså at give en uendelig garanti for, at hvis ikke den ledige finder et job, så kan vedkommende forblive på dagpenge.
Det mener vi ikke er vejen frem, og det mener vi slet ikke er den måde, hvorpå vi løser det problem, som vi tidligere på dagen diskuterede, nemlig spørgsmålet om, hvordan vi sikrer, at vi har den arbejdskraft og den arbejdsressource, som vi har brug for i det danske samfund, altså med andre ord hvordan vi får udvidet arbejdsstyrken i det danske samfund.
Christian Juhl (EL), 2013-02-28:
Hvis nu der står følgende i grundloven – lad os bare sige, at der gør det: »Til fremme af almenvellet bør det tilstræbes, at enhver arbejdsduelig borger har mulighed for at arbejde på vilkår, der betrygger hans tilværelse«.
Hvis det står i grundloven, er det så noget, vi skal prøve at arbejde efter herinde, eller kan man bare sige, det er sådan en vidtløftig idé, som man ikke behøver tage alvorligt?
Og kunne man så med samme ret sige, at arbejdsgiverens ret til selv at bestemme, hvem han ansætter og afskediger, heller ikke er noget, vi tager særlig alvorligt?
Ulla Tørnæs (V), 2013-02-28:
Jamen den tager jeg faktisk umådelig seriøst.
Og det går jeg ud fra at alle her i Folketinget gør, al den stund at det første, vi foretog os, da vi satte vores ben her som folkevalgte, var at skrive under på, at vi ville overholde grundloven.
Jeg ser absolut intet grundlovsstridigt i den politik, som et flertal her i det danske Folketing har stået for i årtier.
Så jeg ved ikke rigtig, hvor hr. Christian Juhl vil hen med sin reference til grundlovens bestemmelser, som så nydeligt blev oplæst her.
Sanne Rubinke (SF), 2013-02-28:
Det er altid svært at se stiltiende på, at mennesker kommer i klemme i regler.
Også vi har hørt om mennesker, som er blevet meget overrasket over at være i en situation, hvor de ansøgte om kontanthjælp og fik den besked, at de først kunne få beregnet en ydelse, når de havde spist formuen op, også formue, som hidrørte fra udbetaling af efterløns- og fleksydelsesbidrag, som aktuelt stod på deres konto.
Vi ser sådan på det, at vi må erkende, at det jo desværre ikke er altid, de præcise grænser, der sættes for at være omfattet eller ej af en særlig ordning, opleves rimelige af alle, især naturligvis ikke af dem, som ikke når inden for ordningens grænser.
Det er jo netop det, vi taler om her, altså en særlig gunstig ordning, hvor der undtages fra kontanthjælpsreglernes almindelige bestemmelser om formue i en ganske særlig situation.
Imidlertid ser vi også sådan på det, at reglerne er ret klare, og at de jo i øvrigt følger samme model, som blev brugt i forbindelse med udbetaling af SP-midlerne.
Endvidere har jeg fået oplyst, at en ændring af reglerne i virkeligheden også vil kræve tilslutning fra forligspartierne bag tilbagetrækningsaftalen, hvilke jeg jo også må indrømme jeg ikke anser for en reel mulighed.
SF støtter altså ikke forslaget aktuelt.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2013-02-28:
Så jeg skal bare spørge, om det er sådan, at folk kan forstå det, uanset om de er blevet vejledt.
Så kommer der en ny bekendtgørelse den 6. marts, hvor der er indført spørgsmålet om samtidighed.
Det var det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål er: Er det omfattet af forliget?
Jeg tror, fru Ulla Tørnæs er tættere på virkeligheden, for det er jo om den udøvende del, og når en bekendtgørelse bliver ændret i løbet af perioden, så er det jo ministerens ansvar.
Så det kan man sagtens gøre uden om forliget.
Sanne Rubinke (SF), 2013-02-28:
Den sidste del af spørgsmålet vil jeg rigtig gerne overlade til ministeren at svare på, for det er jeg simpelt hen ikke i stand til at svare på.
Til den første del af spørgsmålet vil jeg sige, at jeg har udtrykt mig uklart, hvis jeg har sagt, at jeg er fuldstændig enig med Enhedslisten.
Det, jeg forsøgte at sige, var, at jeg fuldstændig forstår baggrunden for forslaget, og at det er svært at se på de her situationer, hvor mennesker føler, at de er kommet i klemme imellem reglerne.
Det er de oplysninger, jeg støtter mig til.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2013-02-28:
Jeg kan jo godt forstå, at ordføreren ikke har læst alle bekendtgørelser eller vejledninger, så derfor vil jeg citere fra den vejledning, der blev udgivet den 28. december, og deri står: »... kommunen skal se bort fra formue, som hidrører fra en ekstraordinær udbetaling af indbetalte efterlønsbidrag på gunstigere vilkår.« For personer, der modtager kontanthjælp eller starthjælp, og som benytter muligheden for at få indbetalte efterlønsbidrag udbetalt i perioden april til oktober 2012, betyder dette, at disse udbetalinger af efterlønsbidrag ikke får indflydelse på beregning af kontanthjælp eller starthjælp.
Så er det bare blevet ændret i løbet af marts måned.
Kan ordføreren ikke forstå, at der kan være en stor del af medlemmerne, som står og skal søge om kontanthjælp, og som ikke forstår, at de ikke er blevet vejledt om igen efter den 6. marts, for så kunne de have fået udbetalt efterlønsbidraget bare en måned senere, og så havde de haft de penge udover kontanthjælpen?
Sanne Rubinke (SF), 2013-02-28:
Jeg forstår glimrende, at man kan ærgre sig over og være blevet overrasket over, at man ikke falder inden for en bestemt regels grænse.
Jeg hørte det, der blev læst op, som om der blev sagt: » ... personer, som modtager«.
Så vidt jeg forstår det, er det her måske i virkeligheden en del af kernen i fortolkningsstriden.
Vi har valgt at sige, at det jo altså betyder, at det er personer, som modtager kontanthjælp i den situation, hvor de får udbetalt efterløns- eller fleksydelsesbidrag.
Jeg vil også uden i øvrigt at forsvare, at nogen er blevet fejlagtigt vejledt osv., sige, at der, hvor man administrerer de her regler, ved man jo godt, at man i virkeligheden skal vente på bekendtgørelsen og ikke kan administrere efter vejledninger.
Så det formoder jeg at man også har vidst i den her situation.
Joachim B. Olsen (LA), 2013-02-28:
Jeg har egentlig ikke så meget at tilføje ud over det, som flere af ordførerne har sagt.
Jeg synes, at det her er et beslutningsforslag, som tager lidt karakter af sagsbehandling herinde i Folketinget.
Selvfølgelig har Enhedslisten en pointe, hvis det er sådan, at der er blevet vedtaget en lovgivning, som gør, at mennesker er blevet forskelsbehandlet.
Hvis mennesker er blevet forskelsbehandlet på baggrund af en lov, som er vedtaget inde i Folketinget, hvis folk ikke er blevet behandlet ens, så er det selvfølgelig et problem.
Mette Frederiksen (S), 2013-02-28:
Jamen ret og pligt hænger for mig uløseligt sammen.
Jo, man har ret til at blive behandlet ordentligt, man har ret til at møde en beskæftigelsespolitik, som fremmer ens mulighed for at kunne vende tilbage til arbejdsmarkedet.
Har man for få kompetencer og forældet uddannelse eller slet ingen, skal beskæftigelsespolitikken selvfølgelig søge at understøtte, at man får kompetencer, at man får et stærkere fundament at stå på, i stedet for, som der har været eksempler på, at spilde lediges tid.
Så jo, man har ret til at blive behandlet ordentligt, det er grundlaget for vores velfærdssamfund, det bør også være grundlaget for alt, hvad vi foretager os i beskæftigelsespolitikken.
Men nej, selvfølgelig har man ikke ret til dagpenge i så lange perioder som det, hr. Christian Juhl lægger op til.
Risikoen ved det er jo, at nogle hænger fast i langtidsledighed, hvad jeg personlig betragter som noget af det allermest alvorlige, når man er ledig.
Mette Frederiksen (S), 2013-02-28:
Jeg vil først og fremmest gerne sige meget klart, at regeringen fuldt ud deler Enhedslistens bekymring for de mennesker, der står i den meget alvorlige situation, at de i en længere periode har været ramt af ledighed, som er blevet til langtidsledighed, og for nogles vedkommende står over for, at deres dagpengeret snart ophører.
Vi har en helt reel udfordring på dagpengeområdet, og derfor har det været magtpåliggende for os igennem en længere periode at gøre, hvad vi kan, og igangsætte en række initiativer for at afhjælpe de problemer, vi står over for.
Jeg tror, det er vigtigt altid at huske på, at mange af de mennesker, der står over for, at deres dagpengeret kan ophøre her i første halvår af 2013, jo ofte er mennesker, der har gået på arbejde i mange år.
De har passet deres ting, de er blevet hårdt ramt af den økonomiske krise, og på grund af dagpengereformen og den valgte indfasning deraf står de pludselig over for det meget svære, at deres dagpengeret risikerer at ophøre.
Det er der al mulig grund til at have fokus på fra alles side.
Jeg er ikke mindst glad for den uddannelsesordning, vi har aftalt med Enhedslisten, som gør, at de borgere, hvis dagpengeret ophører her i første halvår 2013, får mulighed for at gå i gang med uddannelse, samtidig med at de er sikret forsørgelse.
Derudover har vi jo taget en række forskellige initiativer i beskæftigelsespolitikken, og sidst men ikke mindst har regeringen netop fremlagt en større pakke for at sikre vækst og skabelse af flere private arbejdspladser i Danmark.
Og ligegyldigt hvordan man vender og drejer det, er det bedste svar på arbejdsløshed jo, at vi i fællesskab som samfund bliver bedre til at skabe, fastholde og udvikle arbejdspladser i vores samfund – ikke mindst i den private sektor, som skal være vækstmotoren.
Forslaget her vil jo de facto betyde en evig dagpengeperiode, og det er vi fra Socialdemokratiets side og fra regeringens side imod.
Det har vi i øvrigt været imod igennem rigtig mange år, for vi mener, at ret og pligt er det fundament, vores beskæftigelsespolitik og arbejdsmarkedspolitik skal stå på.
Og det er klart, at det, at der er en øvre grænse for, hvor lang tid man kan være på dagpenge, også er en central del af vores dagpengesystem.
Ligegyldigt hvad man måtte mene om den 2-årige dagpengeperiode – til den er holdningerne som bekendt forskellige – så synes jeg, den vigtigste opgave, der står foran os, ud over jobskabelse er at sikre en beskæftigelsespolitik, der er i stand til at understøtte, at mennesker kommer hurtigt i arbejde.
For det at fastholde mennesker i årevis – år efter år – på dagpenge er hverken løsningen på de lediges problemer eller svaret på Danmarks udfordringer.
Joachim B. Olsen (LA), 2013-02-28:
Ministeren sagde, at man – nu også senest med vækstpakken – tager nogle initiativer til at skabe job og beskæftigelse, og det vil jeg gerne kvittere oprigtigt for, det er virkelig ment fra hjertet; det synes jeg er rigtig godt.
Det har jo ikke altid været Socialdemokratiets politik at gøre det, men det har man så valgt at gøre nu, og det synes jeg er rigtig fornuftigt.
Kan ministeren redegøre for, hvorfor man har valgt at tage netop det initiativ at sænke selskabsskatten?
Hvad er det, der har gjort, at man har ændret holdning, og at man nu synes, det faktisk er en rigtig fornuftig idé i forhold til at få sikret vækst i Danmark?
Mette Frederiksen (S), 2013-02-28:
Jeg mener, det er helt indiskutabelt, at vi står over for rigtig store udfordringer både på vores arbejdsmarked, og hvad angår dansk erhvervsliv.
Vi er ikke noget, hvis ikke der er private arbejdspladser i det her samfund.
Jeg tror også, man må sige, at det på mange måder har taget længere tid at få vristet Danmark fri af krisen, end mange først havde forventet.
Derfor er der behov for en ekstraordinær indsats, og det er det, der er resultatet, når vi fremlægger en samlet plan for vækst og arbejdspladser i Danmark.
I den plan bruger vi en række af de forskellige værktøjer, som der peges på fra forskellige sider, for at understøtte et erhvervsklima og dermed arbejdspladser i Danmark.
Christian Juhl (EL), 2013-02-28:
Arbejdsministerens kollega, finansministeren, kaldte akutjob en fuld og dækkende løsning, da vi forhandlede den i efteråret.
Efter de første måneder, hvor den har fungeret, her i 2013, er det så arbejdsministerens opfattelse, at den stadig væk er en fuld og dækkende løsning, eller har det nogen sinde været arbejdsministerens holdning?
Det andet er, hvis nu mennesker gør deres pligt, står til rådighed, søger arbejde, deltager i aktivering, uddanner sig og alle de der ting, har man så ikke en ret over for denne pligt, f.eks. at man så også har ret til at fortsætte på dagpenge, indtil samfundet kan hjælpe en med at få det stykke arbejde, der er umuligt at finde?
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2013-02-28:
Tak for debatten.
Jeg synes, at den debat viser noget om, at der er noget, som folk ikke har forstået.
Det handler om en del mennesker, der har fået udbetalt deres efterlønsbidrag.
Det er folk, som har sparet op hele deres liv for at gå på efterløn.
Så skete der noget i deres liv.
Derfor kunne de ikke gå på efterløn, og derfor skulle de have udbetalt deres indbetalte efterlønsbidrag.
Som udgangspunkt er det i virkeligheden nogle af dem, der har det sværest her i livet.
Det er nogle, der ikke har ret mange penge.
Man havde mulighed for at få en skattefri udbetaling af efterlønsbidraget.
Så lavede man en undtagelse.
Det var, fordi man gerne ville sige, at de folk, der havde indbetalt efterlønsbidrag, ikke skulle plukkes i hoved og røv.