runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Stig Møller (KF), 2010-04-21:
Man skulle jo synes, at det var et ret overflødigt spørgsmål, når hr. Mogens Jensen åbenbart har haft en debat med min forgænger om det, så jeg ved ikke rigtig, hvorfor vi skal blive ved.
Men vi har også haft det i beslutningsforslag, og vi har haft det i tidligere spørgsmål, og så kan vi tage det igen.
Jeg tror, det er, fordi hr. Mogens Jensen skal ud at tale et eller andet sted på fredag, og så skal han lige have haft en debat i dag.
Det er fint nok.
Vi har en musikhandlingsplan for 2008-2011, og med den har regeringen igangsat en række initiativer, som hovedsagelig er målrettet en styrkelse af den rytmiske musik.
Musikhandlingsplanen arbejder målrettet med at sikre gode udviklings- og vækstbetingelser for den rytmiske musik.
Der er særskilte puljer til både vækstlag, talentudvikling, spillesteder og musikeksport.
Ligesom den tidligere minister mener jeg med andre ord, at det er vigtigt, at vi arbejder både strategisk og målrettet med støtten til den rytmiske musik, lige så vel som vi skal på alle andre kulturpolitiske områder.
Det gør vi allerede, og det vil vi fortsætte med at gøre.
Det er jo sådan, at musikhandlingsplanen udløber med 2011, og det vil så være en god anledning til at spørge sig selv: Bruger vi midlerne rigtigt, eller kan de anvendes på en anden og bedre måde?
Har musiklivet ændret sig siden den sidste handlingsplan?
Er der en sammenhæng i den måde, vi giver støtte på?
Det er den slags ting, vi skal spørge os selv om i forbindelse med handlingsplanens udløb.
Det rytmiske musikliv har oplevet ændringer igennem nogen tid.
Den rytmiske musik står i et vadested i dag, som man jo selv kalder det i det politiske udspil om den rytmiske musik, man har lavet.
Den rytmiske musik spiller på den ene side en væsentlig rolle for ganske mange kulturforbrugere i dag, men samtidig stiller forbrugerne også nye krav til den måde, som musikken formidles og distribueres på, og det giver så nye udfordringer.
Hvorvidt det så er noget, vi politisk skal reagere på, mener jeg er for tidligt at sige.
Til det mangler vi et godt og velfunderet beslutningsgrundlag, og det er jo præcis det, vi er i gang med at få fremkaldt, ved at Statens Kunstråds Musikudvalg har to undersøgelser i gang, og ved at ministeriet har et musikpolitisk projekt i gang, som skal afdække musikbranchens udvikling, som hr. Mogens Jensen ved.
Disse er ikke afsluttet, og en videre debat kan vi jo tage, når de er afsluttet.
Mogens Jensen (S), 2010-04-21:
Er ministeren enig med den tidligere kulturminister i behovet for at styrke den rytmiske musik på den måde, som den tidligere kulturminister tilkendegav det ved Folketingets behandling af beslutningsforslag nr. B 99 den 2. februar 2010?
Benedikte Kiær (KF), 2010-04-21:
Jeg mener ikke, der er nogen modsætning i at tale om kvalitet, faglighed og økonomi.
Hvis man ser på den undersøgelse, der kom fra Dansk Socialrådgiverforening her i sidste uge, kan man se, at de faktisk siger, at der, ud over at der er nogle problemer, også er nogle rigtig positive ting ved, at der er større fokus på økonomien, fordi der faktisk er kommet bedre kvalitet i de tilbud, der er i de enkelte kommuner, og de er blevet langt bedre til at følge de udsatte borgere.
Jeg mener sagtens, man kan gå ind og se på, hvordan man kan sørge for, at faglighed og økonomi går hånd i hånd.
Vi har set eksemplet med en borger oppe i Kalundborg, der får et meget dyrt tilbud, men samtidig har vi også set, at man nok kunne have givet den borger et andet tilbud, som havde en bedre kvalitet og til en helt anden pris, som var bedre for kommunens økonomi.
René Skau Björnsson (S), 2010-04-21:
Det synes jeg jo er en kedelig melding, og jeg synes også, det er kedeligt, at hver gang vi taler om indsatsen og tilbuddene til de svageste herhjemme, bliver det hele tiden drejet over på økonomi, hele tiden skal vi tale økonomi, og hvor meget det koster, i stedet for at se på: Hvad er det bedste, og hvad er det, vi som velfærdssamfund vil tilbyde de svageste borgere herhjemme, vores børn og mennesker med handicap?
Så det var en lidt uklar melding fra ministeren.
Jeg synes, det er nedslående meldinger, vi får fra specialinstitutioner, fra kommuner rundtomkring og fra rigtig mange familier til mennesker med handicap; alle oplever, at der bliver skåret, at tilbuddene bliver forringet, at det bliver værre og værre, og derfor har jeg svært ved at få tingene til at hænge sammen.
Ministeren har selv fået 5.000 kr. i skattelettelse hver eneste måned direkte ned i foret, og når der så samtidig bliver pres på de svageste borgere herhjemme, synes jeg, vi skal gøre noget, og derfor vil jeg gerne have ministeren til at sige, at der ikke sker forringelser for de socialt udsatte.
Det kan jeg høre at jeg har meget svært ved at få hende til at sige, men bare hun dog ville.
René Skau Björnsson (S), 2010-04-21:
En af grundene til, at jeg stiller det her spørgsmål, er, at der var en fremtrædende socialchef – ingen ringere end formanden for landets socialchefer, Ole Pass – der for et par uger siden var meget klar i sin udmelding på det her område.
Og det er jeg og vi Socialdemokrater meget uenige med ham i.
Vi mener, at i et velfærdssamfund som vores skal mennesker med handicap, udsatte børn, svage ældre have en anstændig og værdig behandling og anstændige og værdige tilbud.
Vi synes ikke, det er rimeligt at skære i støtten til mennesker med handicap, udsatte børn, specialtilbuddene osv. for at finansiere de skattelettelser, som regeringen har lovet de allerrigeste herhjemme.
Jeg har ikke set ministeren kommentere Ole Pass' udmelding her for et par uger siden, og derfor vil jeg gerne høre, om hun er enig med ham i, at der ikke er råd til at bruge så mange penge på mennesker med handicap, som vi gør i dag.
Benedikte Kiær (KF), 2010-04-21:
Jeg vil først lige knytte en kommentar til det med skattelettelser.
Nu er der altså tale om en skattereform, der er fuldt finansieret, så det er ikke på baggrund af vores skattereform, at man kan snakke om de ting, som Ole Pass har været ude med.
Jeg har det ligesom spørgeren sådan, at vi selvfølgelig skal hjælpe personer, der har et handicap, og hjælpe udsatte børn, hvis de har et behov.
Derfor er jeg også rigtig glad for serviceloven, som virkelig er en god ramme og en god lovgivning, i forhold til hvad man skal gøre i forhold til borgere, som har et problem.
Om det er ældre, børn, udsatte, unge, handicappede, er der virkelig nogle gode rammer for, hvordan vi hjælper borgere, som har et problem.
Jeg har det sådan, at den servicelov, vi har, skal overholdes, og jeg har også en klar forventning om, at kommunerne overholder serviceloven.
Det eneste, jeg bare vil sige til kommunerne, er, at de selvfølgelig skal overholde lovgivningen.
René Skau Björnsson (S), 2010-04-21:
Tak for svaret.
En anden grund til, at jeg spørger, er, at der jo lige har været et regeringsseminar, hvor ministre har diskuteret og er blevet enige om, at der skal spares gevaldigt i de danske kommuner de næste år.
Alle forsider på landets aviser i dag bebuder, at der skal skæres på vores børn, på vores ældre og vores handicappede.
Det er alle fagfolk enige om bliver konsekvensen af det, regeringen har aftalt i går.
Det synes jeg selvfølgelig er bekymrende.
Det er muligt, at man skal leve op til sociallovgivningen – det skal man – og serviceloven, og derfor vil jeg også gerne have ministeren til her i dag at garantere, at der ikke sker forringelser for landets udsatte børn og af de specialtilbud, de får, og garantere, at de nedskæringer, der kommer i kommunerne, ikke medfører flere forringelser for mennesker med handicap.
Thomas Jensen (S), 2010-04-21:
Nu er det jo sådan, at det her tinglysningskaos har skabt konsekvenser, ikke kun for boligejerne, men også for de almene boligafdelinger og dermed lejerne i de her boligafdelinger.
Der er f.eks. en boligafdeling i Greve, GreveFlex, hvor man får en stigning i huslejen på fem hundrede og nogle og firs kroner pr. måned, simpelt hen fordi man hænger på nogle dyre byggelån, som ikke kan blive konverteret til nogle billigere lån.
Det er med andre ord en forøgelse af huslejen hver måned for de almene lejere.
Socialministeren, som har ansvaret for de almene lejere, gik på tv i Danmarks Radio den 17. januar kl. 18.30 og sagde: Det kan ikke være meningen, at lejere i almene boliger skal stige i husleje som følge af et tinglysningssystem, der ikke fungerer optimalt.
Vi må om nødvendigt finde en hurtig midlertidig løsning, så de almene lejere ikke skal hænge på nogle dyre byggelån.
Det vil jeg tage kontakt til justitsministeren og finansministeren for at finde en løsning på. Så vil jeg spørge ministeren her i dag: Hvilken løsning har man fundet på det problem?
Lars Barfoed (KF), 2010-04-21:
Som sagt kan man jo aldrig vide, om der stadig væk er fejl i et system, som nogle opdager på et tidspunkt.
Derfor kan jeg jo ikke stå på Folketingets talerstol og sige, at der ikke længere er nogen fejl, for der kan da sagtens være en eller anden fejl et sted, som nogle opdager på et tidspunkt, og som så også skal rettes.
Sådan er det med edb-systemer: at man hele tiden retter, korrigerer og udvikler dem osv. Det, der vel er det interessante for den her debat, er, om de fejl har været årsagen til, at der har været de lange sagsbehandlingstider.
Efter alt, hvad jeg kan se i den her sag, er det sådan, at det ikke er fejl i it-systemet, der har forårsaget de lange sagsbehandlingstider.
Det har været nogle overraskelser, man har fået, med hensyn til den manuelle sagsbehandling og forskellige komplikationer i den forbindelse, der har været årsag til de lange sagsbehandlingstider.
Benny Engelbrecht (S), 2010-04-21:
Det vil i hvert fald ikke komme bag på mig, hvis der stadig væk er fejl i systemet.
Man har også oversendt en rapport til udvalget, og der er ikke noget at sige til, at vi får så mange tons papir som folketingsmedlemmer hvert år i betragtning af den omfattende fejlrapport, vi fik over, med over 1.500 fejl, som var fundet undervejs.
Og derfor kommer det heller ikke bag på mig, at der stadig væk kan være fejl i systemet.
Jeg synes bare, det er vigtigt, at vi også får slået det fast i debatten.
Hvilke ressourcer forventer ministeren at der skal til, for at vi kommer i mål med de eventuelle fejl, der ligger på nuværende tidspunkt?
Og er ministeren tilfreds med, at der har manglet ressourcer – det må der nødvendigvis have gjort – i Tinglysningsretten, når man har haft medarbejdere, der har arbejdet 7 dage om ugen og på treholdsskift for at nå i mål med dele af målsætningen?
Lars Barfoed (KF), 2010-04-21:
Det er godt, at hr. Benny Engelbrecht og jeg er enige om, at sagen er kompliceret; det er jo i hvert fald et godt udgangspunkt at være det.
Det er jo f.eks. også kompliceret bare at sige, at vi nu laver en kompensationsordning, hvis det så bagefter skulle vise sig, at der var nogle, der havde grundlag for at få udbetalt en erstatning, og som ikke blev fanget op af den kompensationsordning, som man lavede, eller ikke ville få tilstrækkeligt udbetalt i forhold til den erstatning, som de, hvis der var et erstatningsgrundlag, skulle have.
Derfor kan jeg ikke se andet, end at uanset hvilken politisk indfaldsvinkel man har til det, må grundlaget for det her være, om der ifølge en grundig juridisk vurdering, som altså kammeradvokaten foretager, er et erstatningsgrundlag.
Det er det, vi afventer, og der afventer kammeradvokaten jo igen – meget naturligt – Rigsrevisionens vurdering.
Men jeg kan da ikke stå her og garantere, at der ikke stadig væk er en fejl et eller andet sted i systemet, der skal rettes.
Der er vel hele tiden ting, som skal rettes, i stort set alle edb-systemer i verden.
Benny Engelbrecht (S), 2010-04-21:
Ministeren siger, at det ikke er nogen enkel opgave at finde en politisk løsning, at sætte et arbejde i gang med hensyn til at finde en løsning.
Og jeg vil sådan set give ministeren ret i, at det selvfølgelig ikke er enkelt at skabe det nødvendige retsgrundlag, men det kan lade sig gøre.
Politisk kan man gøre mange ting.
Politisk besluttede man i USA i begyndelsen af 1960'erne at sende en mand til Månen, og i forhold til det synes den politiske beslutning, der skal træffes her, at være uendelig lille.
Så alting er selvfølgelig relativt.
Men i sin besvarelse af forespørgslen tidligere i dag udtalte ministeren, at alle justeringer og fejlrettelser er blevet foretaget, altså at der med andre ord ikke er flere fejl tinglysningssystemet.
Kan ministeren bekræfte, at det er tilfældet?
Eller er der stadig væk fejl, der ikke er blevet rettet?
Lars Barfoed (KF), 2010-04-21:
Med hensyn til den risikovurdering, der forelå, og som der nu refereres til, var det jo en risikovurdering, der forelå, måneder før det blev igangsat.
Fra det tidspunkt, hvor den risikovurdering forelå, til systemet blev sat i gang, blev der jo arbejdet ganske meget med sagerne.
Risikovurderingen havde på det tidspunkt, sådan som jeg har fået det forklaret, meget at gøre med en risikovurdering af, om man kunne nå at udvikle systemet og gøre det klart til at gå i gang.
Der var også indbygget en risikovurdering af, om det gamle tinglysningssystem rent organisatorisk kunne fortsætte helt frem, til man begyndte på det nye, fordi der ville være medarbejdere, som viste, at de alligevel skulle over i et andet job, og som måske så ville forsvinde.
Sådanne risici lå der i det, og da man så rent faktisk kunne sætte det i gang, er det klart, at de risici ikke var der mere.
Så man kan jo ikke vurdere den situation, hvor man sætter det digitale tinglysningssystem i gang, og risikoen på det tidspunkt ud fra en risikovurdering, der ligger flere måneder i forvejen.
Der er jo ingen sammenhæng på den måde.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2010-04-21:
Jeg synes, at ministeren skylder at komme med en god forklaring på, hvad der førte til, at man havde en risikovurdering på 4, som er den næsthøjeste.
Kan ministeren ikke også godt redegøre for, om det ikke betyder, at ministeriet har i det mindste bare en smule ansvar for, at det gik skævt fra starten?
Anders Samuelsen (LA), 2010-04-21:
Det her er jo egentlig ganske enkelt.
Selvfølgelig er der tale om en skandale.
Der har tidligere været en situation, hvor man kunne komme igennem systemet på 10 dage.
Så har man haft en implementering af et system, hvor man har været helt oppe på, at det kunne tage 3-4 måneder at komme igennem.
Der er jo ikke andre ord, der dækker det, end ordet skandale, ikke mindst når der er folk, som har tabt penge på, at det her ikke har fungeret ordentligt.
Regeringen ser meget, meget skidt ud i den her sag.
Det skal der ikke herske tvivl om, og det gælder selvfølgelig ikke mindst de ministre, som har haft ansvaret for det.
Det er også dybt problematisk, at det tilsyneladende har været sådan, at man har stoppet systemet to gange, inden man for alvor begyndte at implementere det.
Det indikerer jo, at der er nogle, der har vidst, at der var store problemer.
Og vi har jo så efterfølgende set, at de problemer ikke i tilstrækkelig grad var løst, inden man satte det i søen.
I bund og grund kan man spørge sig selv, hvorfor de ikke bare pillede Samsø og Bornholm ud og kørte systemet igennem der et års tid og så, hvad der virkede, og hvad der ikke virkede, inden det blev rullet ud over hele landet.
Det synes jeg er yderst problematisk at man ikke gjorde.
Det er ikke lige, fordi det skal gå ud over Samsø; der kommer jeg selv fra, så det er ikke, fordi jeg har et specielt horn i siden på samsingerne.
Men så havde man dog begrænset skaderne i høj grad.
Så samlet set er der ikke andre ord, der dækker det her, end at det er en skandale.
I Liberal Alliance mener vi selvfølgelig, at vi skal afvente både kammeradvokatens og Rigsrevisionens rapporter til juni, august eller september, eller hvornår de nu kommer, og så se på dem, inden vi forholder os til spørgsmålet om, hvorvidt det er rimeligt at udbetale erstatninger.
Jeg mener egentlig ikke, at det behøver at være noget problem at regne sig frem til omfanget af eventuelle erstatninger.
Det ser ud, som om tingene nu begynder at fungere, dog stadig væk ikke på alle områder, ikke i de matrikulære sager.
At opgøre et eventuelt erstatningskrav mener vi ikke fra Liberal Alliances side behøver at være særlig problematisk, men det må være det rigtige at afvente de to rapporter, som er undervejs.
Så det vil være vores indstilling.
Per Clausen (EL), 2010-04-21:
Tænk nu, hvis man havde igangsat det på et tidspunkt, hvor tilstandene var – i gåseøjne – normal.
Hvor lang tid ville ventetiden så ikke have været, og hvilke uanede stressfaktorer havde man så ikke påført medarbejderne, som er ansat til at udføre det her arbejde.
Så den ros skal regeringen nu alligevel have.
Men det understreger vel også netop, hvor alvorlig situationen i grunden er.
Den her sag er jo bare endnu en sag, og jeg vil sige, at det ikke kun er staten, der har problemer med det.
Men det har det med, at der går lidt tid, før mirakelmedicinen virker, og indimellem fører det faktisk til noget, der minder om sammenbrud i den sektor, som skulle reddes ved hjælp af medicinen, med hvilken der skulle spares massive ressourcer.
Det kalder man så overgangsvanskeligheder, børnesygdomme osv.
Så kan man spørge sig selv: Jamen var det muligt for regeringen at forudse, at det her ville gå gruelig galt?
Således blev den kendsgerning, at ejendomsmæglere og advokater ikke havde været inde at teste systemet, sådan set
holdt skjult for Folketinget.
Man var heller ikke særlig offensiv med hensyn til af sig selv at fortælle om den dialog, der havde været med finanssektoren, og hvor finanssektoren var meget kritisk.
Vi kan jo også spørge os selv, om en af forklaringerne på, at det er gået så galt, som det er, er, at man i meget lang tid blev ved med at tale om, at det var sådan nogle små børnesygdomme, der nok ville gå over næsten af sig selv; og altså at man, både da man startede det her projekt og videre i forløbet, helt indlysende har svigtet sin forpligtelse i forhold til at gøre, hvad man kunne, for at sikre, at systemet kom til at fungere så godt som overhovedet muligt for borgerne.
Så må man jo bare i dag konstatere, at de politiske partier – anført af Dansk Folkeparti – som har talt meget om, at ansvaret skulle lægges fast, at det ikke kunne passe, at borgerne ikke skulle kompenseres osv., nu indtager det synspunkt, at vi må vente på, at kammeradvokaten kommer med en udtalelse.
Tilbage står vel, at det endnu er fuldstændig uklart, om det bliver sådan, at borgerne, efter at det er påvist, at regeringen har et meget stort ansvar for det her, og at borgerne har lidt skade på det, alligevel skal igennem retssager for at få en kompensation.
Det synes jeg i grunden ville være temmelig urimeligt og noget i modstrid med at have den politik, som man hævder man har, nemlig at man sætter borgeren over systemet.
Jeg synes, at det her mere ligner systemet først og systemet sidst.
Tom Behnke (KF), 2010-04-21:
Jeg kan forstå på hr. Thomas Jensen, at han vil fortsætte i samme spor.
Det bringer jo ikke noget nyt til sagen.
Det, der gør sig gældende, er, at både oppositionen og regeringen med støtte fra Dansk Folkeparti har en interesse i, at det her bliver fuldstændig afdækket.
Oppositionen vil nedsætte et udvalg.
Regeringen har bedt Rigsrevisionen om at kigge det her igennem, og efterfølgende skal kammeradvokaten vurdere, om der er grundlag for, at der skal udbetales erstatning.
I det omfang, der er det, er vi selvfølgelig indstillet på og klar til at gøre det.
Det er et og samme ønske, nemlig at vi får endevendt det her.
Der skal jo være et grundlag at agere på, før man kan gøre det.
Man kan jo ikke bare ud af det blå sige, at vi nu betaler erstatning.
Ja, men hvor meget, til hvem, hvorfor, på hvilket grundlag og med hvilken begrundelse?
Der skal da være et grundlag, og det er det, regeringen af sig selv har taget initiativ til at sætte i værk, ved at den har bedt Rigsrevisionen om at gennemgå hele forløbet, og når vi ser det, har vi en mulighed for at træffe beslutning på det grundlag.
Thomas Jensen (S), 2010-04-21:
Det er fuldstændig korrekt, som hr. Tom Behnke står og siger, at det bliver påstand mod påstand her, men nu er det sådan, at vi jo kan kigge på de dokumenter, de aktstykker, der ligger i Retsudvalget.
Der har justitsministeren svaret klart og tydeligt, at der var 17 store fejl ved systemet – som man valgte at sidde overhørig – inden man tog systemet i brug.
At hr. Tom Behnke nu benægter det, kan vi jo efterfølgende få klart og tydeligt afgjort ved at finde dokumenterne frem i Retsudvalget.
Det bør hr. Tom Behnke jo som konservativt folketingsmedlem være enig med ministeren i, eftersom det er en partifælle, der har svaret.
Mit spørgsmål til hr. Tom Behnke er: Hvad skal konsekvenserne være for ministeren, når nu ministeren har ansvaret?
Tom Behnke (KF), 2010-04-21:
Vi kan jo stå her længe og kaste mudder i hovedet på hinanden, og jeg kan forstå på hr. Thomas Jensen, at jeg nu skal beskyldes for at stå og lyve for Folketinget.
Det bliver påstand mod påstand.
Jeg er nødt til at henvise eventuelle seere, tilhørere og andre til, at man kan læse det sort på hvidt i de bilag, der er omdelt i Folketingets Retsudvalg.
Det er det, jeg forholder mig til, og øvrige beskyldninger er jeg bare nødt til at tilbagevise på det skarpeste.
Det, jeg konstaterer i forhold til ansvar, er, at det er lige så meget mit ansvar, som det er hr. Thomas Jensens ansvar, at vi har startet den digitale tinglysning.
Det er indiskutabelt.
Thomas Jensen (S), 2010-04-21:
Nu står den konservative ordfører da godt nok og vildleder Folketinget.
Vi har i et klart svar fra justitsministeren fået at vide, at der var 17 erkendte, store fejl ved systemet, inden det blev taget i brug.
Det er ligesom det, det handler om i dag: Vidste man på forhånd noget om, at der var fejl ved systemet, inden man tog det i brug?
Justitsministeren vidste, at der var 17 store problemer, og alligevel blev systemet sat i gang, hvilket har fået store konsekvenser for privatboligejere og andelsboligafdelinger.
Der er folk, der taber penge på det her hver dag, fordi man har overset de advarselslamper, der har blinket, eller overhørt de anbefalinger, der er kommet, om, at der var problemer med systemet.
Men vi har da fået en erkendelse fra hr. Tom Behnke i dag, nemlig at det er justitsministeren, der har det endelige ansvar for det her system.
Så spørgsmålet herfra er: Hvad er konsekvenserne af, at justitsministeren har et ansvar for den her sag?
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2010-04-21:
Ministeren ved jo godt, at ministerens udvalg er forskelligt fra det udvalg, som oppositionen her foreslår nedsat.
Vi ønsker ikke at tale om, hvorvidt der skal udbetales kompensation, men om, hvordan der skal udbetales kompensation.
Dermed synes jeg, at der er en verden til forskel til den syltekrukke, som ministeren selv har foreslået.
Jeg synes i øvrigt, at det er sådan lidt småhånligt og småarrogant bare at stå og fremlægge nogle statistikker for, at det nu går så glimrende.
Det tror jeg simpelt hen ikke at de boligejere og lejere, der sidder rundtomkring i Danmark, og som skal betale for den her fest, synes er særlig festligt.
Ministeren har tidligere sagt, at man altid kan være bagklog og sige, at havde vi vist, at de problemer ville være der, kunne vi have gjort noget andet, men at vi må bedømme den her sag ud fra den viden, man havde, dengang tinglysningssystemet blev sat i gang.
Jeg vil bare spørge: Kan ministeren hundrede procent afvise, at ministeriet overhovedet ikke har haft noget som helst ansvar for, at tinglysningssystemet ikke fungerede, da det blev implementeret?
Har ministeren sikret, at alle de advarselslamper, der var tændt, blev slukket, inden man satte det her i gang?
Lars Barfoed (KF), 2010-04-21:
Nu bliver der nævnt en konkret boligafdeling og de omkostninger, der i den pågældende afdeling skulle – efter hvad jeg nu hører – være forbundet med en lang sagsbehandlingstid.
Men jeg kan jo ikke forholde mig konkret til en bestemt sag.
Det er sådan set det, der er gjort.
Men egentlige kompensations- skråstreg erstatningsordninger er jo grundlæggende det, vi diskuterer her i dag, og det grundlæggende synspunkt fra regeringens side er, at det eneste juridisk holdbare er, at vi får en vurdering fra kammeradvokatens side om erstatningsgrundlaget, inden vi foretager os noget.
Det ville efter min opfattelse være uansvarligt at gøre andet.