Margrethe Vestager (RV), 2012-01-31:
Først og fremmest vil jeg gerne sige mange tak for debatten.
Der har faktisk været en reel debat i salen i dag om konkurrenceudsættelse og fordele og ulemper forbundet med det og om fordele og ulemper forbundet med at have en statslig, hvad skal man sige, pisk i skuffen, som man kan tage frem ved lejlighed.
Det synes jeg har været meget gavnligt, for det hovedindtryk, som jeg i hvert fald sidder med, er, at de allerallerfleste synes, at der er pragmatiske og ordentlige argumenter for at bruge konkurrenceudsættelse som en måde at få testet service og opgaveløsning af på, både hvad angår priser kvalitet, og at det er en fornuftig ting at gøre.
For regeringen er det vigtigt, at kommunerne bruger de muligheder, der er for at præstere den bedst mulige service over for borgerne, herunder jo også at udvikle dem og finde på nye måder at gøre tingene på, inddrage borgerne på stadig flere områder og udnytte den moderne teknologi på den mest fremsynede måde – hele tiden til gavn for, at skatteyderne betaler så lidt som muligt, og borgerne får den bedst mulige opgaveløsning.
Grunden til, at vi synes, at det skal foregå på en anden måde, er jo, at vi ikke oplever, at den her bemyndigelse på nogen måde har været fremmende for kommunernes optagethed af det her.
Jeg er fuldstændig enig med Venstres ordfører i, at der er et stort potentiale, men det er åbenbart ikke det store potentiale, der sådan for alvor har drevet det frem, siden den daværende regering fandt det nødvendigt at give sig selv den her bemyndigelse.
Derfor er det vores vurdering, at det at tage bemyndigelsen væk også er at give et fuldstændig klart tilsagn om et ligeværdigt samarbejde og et ja til, at man fortsat bruger konkurrenceudsættelse, privatisering og udlicitering – de redskaber, som er vigtige for at få testet, om ens opgaveløsning er i orden – lige så vel som det kan vise sig, at nogle opgaver skal blive i offentligt regi, altså sådan at man forholder sig pragmatisk og ordentligt og frem for alt strategisk til det.
Et af de svar, jeg gerne vil give til Liberal Alliances ordfører, er, at vi har en klar forventning om, at vi kan lave en aftale, og det er højt prioriteret, fordi der, som flere har været inde på, er et stort potentiale.
Det er en af grundene til, at jeg ikke helt kan forstå den konservative betænkelighed, for efter at jeg har hørt debatten i dag, som har været pragmatisk, ordentlig og konstruktiv, kan jeg ikke komme i tanker om nogen kommunalbestyrelser, hvor der kan være et flertal, som er imod.
Altså, der er ikke så mange kommunalbestyrelser, hvor Enhedslisten har flertal, må jeg sige, når jeg bare sådan lige umiddelbart prøver at komme i tanker om nogen.
Tværtimod er kommunalbestyrelserne jo bredt sammensat og består typisk af folk, som arbejder med, hvordan de kan bringe det videre.
Noget, som jeg faktisk tror vil gøre en stor forskel, er, hvis det også lykkes at blive enige om en budgetlov, som kan give 4-årige rammer, fordi man så inden for den ramme kan arbejde meget mere strategisk med, hvad man vil have pristestet, hvad man vil have konkurrenceudsat, og hvordan man vil have den og den del af opgaverne løst i fremtiden, i stedet for at det er noget, man gør år for år for en eller anden mere eller mindre tilfældig udbudsprocents skyld.
På den måde kan det i højere grad blive et strategisk indsatsområde for den måde, vi udvikler den offentlige sektor på, snarere end at det kan blive enten en ideologisk kampplads eller en kampplads, hvor det bare handler om at nå et eller andet mere eller mindre tilfældigt procentuelt mål.
For det er svært at gøre det til virkelig hård politik, om det er 25½, 26 eller 24¼ pct. for den sags skyld.
Derfor tror jeg, at det er vigtigt at fortsætte med at sende de håndfaste signaler bakket op af de mange gode argumenter, der er kommet på banen i dag, men også at være meget tydelig og sige: Vi forventer et ligeværdigt samarbejde med kommuner og regioner, og vi respekterer, at det er politikere, som er lige så folkevalgte, som vi er, der har ansvaret for at gøre det derude.
Med de ord håber jeg, at vi kan få en lige så konstruktiv udvalgsbehandling og forhåbentlig overbevise dem, som stillede sig åbent an, at det faktisk er en god ting, og måske også rokke lidt ved ideen om, at det virkelig er nødvendigt at have sådan et redskab i værktøjskassen.
Min erfaring med værktøjskasser er, at det er en god idé at rydde op i dem en gang imellem og få de ting ud, som ikke rigtig længere virker.
I en tid, hvor det f.eks. bliver sværere og sværere at finde en skrue med en gammeldags kærv, er det jo bedst at have skruetrækkere med stjerne.
Så med en almindelig oprydning og en ordentlighed kan man sikre sig et overblik, sådan at man faktisk får fokus på det, der er det vigtige, nemlig at opgaverne bliver løst billigst for skatteyderne og bedst for borgerne.