runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Knud Kristensen (KF), 2009-10-29:
L 39 drejer sig om et mere selvbærende landbrugserhverv.
Det fremtidige landbrugserhverv sikres en række fordele, bl.a. ophæves grænserne for, hvor mange dyreenheder der må være på den enkelte produktionsenhed.
Begrænsningen for, hvor meget jord en bedrift må eje, ophæves også.
I dag er grænsen 400 ha.
Forslaget skal også ses som et led i, at bedrifterne skal være større af hensyn til bedrifternes rentabilitet.
Der kan med det nye lovforslag på området etableres jordløse landbrug.
En sådan løsning vil medføre, at der skal foreligge aftaler om bortskaffelse af gylle gennem spredning på anden jord eller gennem anden teknologi, herunder bl.a. biogasteknologi.
Det betyder ikke, at selvejet ophæves, men der gives mulighed for den nye ejerform, bl.a. ved generationsskifte af de meget store bedrifter, hvor der normalt er et stort finansieringsbehov.
De nye regler vil også betyde store investeringer i nye miljøtilpasninger, at dyrevenlige staldsystemer kan gennemføres – og fortsat vækst i landbrugserhvervet.
Landmanden i selskabet skal have bestemmende indflydelse og varetage den daglige drift.
Med bortforpagtning til et andet selskab fastholdes dette krav.
Kravet om erhvervelse af landbrugsejendomme, omlægning af jord mellem landbrugsejendomme samt reglerne om bopælspligt i den eksisterende landbrugslov vil blive videreført.
Modernisering af reglerne på landbrugsområdet er også af international betydning, der er også pres for større og mere effektive bedrifter i bl.a. USA, Canada og Brasilien.
Herhjemme er der øgede krav til dyrevelfærd, til indførelse af den seneste BAT-teknologi i produktionen, til nye miljø- og naturplaner osv. osv.
Det skal samtidig understreges, at der i den fremtidige sagsbehandling af miljøgodkendelser sættes en øvre grænse for, hvor lang tid der må gå med en sådan sagsbehandling.
I dag kender vi sagsbehandlingstider på op til både 3, 4 og 5 år.
Når sagsbehandlingsbunken her i oktober 2010 er nedbragt, er sagsbehandlingstiden efterfølgende på mellem 6-9 måneder.
Landbrugsproduktionen og landbrugets afledte virksomhed i Danmark har stor betydning dels for eksporten af fødevarer, dels for beskæftigelsen.
Det vil vi styrke i fremtiden ved at vedtage dette lovforslag og sikre eksistensgrundlaget for dansk landbrug og dets afledte virksomhed.
Det Konservative Folkeparti støtter lovforslaget.
Kristen Touborg (SF), 2009-10-29:
Nu siger den konservative ordfører jo, at der er snærende bånd – det var ikke de ord, han brugte, men det er den måde, jeg oversætter talen på – i den nuværende landbrugslovgivning, og derfor skal vi have en lovgivning, der giver mulighed for at udvikle sig, for det er nødvendigt, mener De Konservative.
Jeg vil sådan set
kun bede De Konservative om at nævne ét område, hvor den eksisterende landbrugslov ikke fuldt ud tilgodeser økonomisk optimale stordriftsfordele – bare ét område.
Nu spurgte jeg til stordriftsfordele i forbindelse med de udvidede muligheder for at have 1.000 køer, og hvem ved hvor mange dyreenheder i hold af søer osv.
Det er den del, jeg spørger til.
Kan ordføreren nævne bare ét sted, hvor den eksisterende lovgivning er snærende med hensyn til stordriftsfordelene – bare ét sted?
Knud Kristensen (KF), 2009-10-29:
I den eksisterende landbrugslovgivning er begrænsningen på 950 dyreenheder.
Og hvis der er nogle gårde, der bliver sammenlagt, kan man i den sammenhæng gå sammen om at lave en større bedrift på måske den dobbelte størrelse.
Den mulighed vil foreligge med det nye forslag, den mulighed foreligger ikke i den gamle lovgivning.
Julie Skovsby (S), 2009-10-29:
Hvordan kan det være, at regeringen ikke har valgt at sige: O.k., så trækker vi i håndbremsen og nedsætter en hurtigarbejdende kommission, som kan kigge på de miljømæssige konsekvenser heraf?
Knud Kristensen (KF), 2009-10-29:
Der kan nævnes mange områder, hvor den eksisterende landbrugslovgivning netop lægger nogle begrænsninger for udvidelsesmulighederne.
Og det kan bl.a. være i spørgsmålet om det, at en ung landmand skal etablere sig og ikke har mulighed for i nuet at skabe den økonomiske mulighed for netop at etablere sig.
Med den mulighed her i forslaget lægges det sådan an, at man kan etablere landbrugserhvervet som et selskab.
Det foreligger ikke i den eksisterende landbrugslov.
Kristen Touborg (SF), 2009-10-29:
Først vil jeg godt svare på det med et meget langt tilbageblik.
Jeg har det sådan, at jeg synes, at det er godt at have historien med sig, den kan man faktisk godt lære noget af.
Samtidig sagde jeg jo, at jeg ingen som helst ønske har om, at tingene skal stå stille.
Efter min opfattelse er hovedgrunden til, at man laver det her forslag, at der er nogle nye herremænd, der har givet så meget for deres jord, at de står over for ikke at kunne afhænde deres ejendom inden for den økonomiske ramme, der er nødvendig, hvis ikke de skal gå fallit.
Det er i virkeligheden hovedgrunden til det.
Så er der selvfølgelig også nogle banker og nogle kreditforeninger, der er kommet i klemme, men jeg synes altså ikke, at man skal sætte hele landbrugsstrukturen over styr, fordi der har været nogle eventyrere, der har givet for meget for deres jord.
Lone Dybkjær (RV), 2009-10-29:
For det første vil jeg sige, at ironi fra en talerstol ikke altid er særlig godt.
Sådan set synes jeg bare, at det var sådan lidt – hvad kalder man det? – jeg vil jo ikke sige mandchauvinistisk, men eller et eller andet udtryk, at spørge en anden ordfører, om hun nu havde læst lovforslaget.
Altså, det tror jeg nok de fleste her har.
Det var sådan set bare det.
Og så sagde jeg, at det behøvede man sådan set ikke at spørge hr. Henrik Høegh om, fordi han bare læste op af ministerens tale.
Det kan man så sige det ene eller det andet om.
Det er klart, at når man siger sådan nogle ting, er man jo ikke, om jeg så må sige, gæsteordfører, og jeg ville ikke drømme om, at der ikke skulle siges noget til mig i betragtning af mit antal år herinde.
Så vil jeg bare sige med hensyn til bopælspligten, at det bliver anderledes, når det bliver større bedrifter.
Det er jo meningen med det hele.
Så alt andet lige vil der bo færre mennesker med landbrugsbaggrund.
Det er sådan set meningen med det hele.
Det synes jeg ikke at man behøver at sætte spørgsmålstegn ved.
Der er andet af det, jeg har sagt, man kan sætte spørgsmålstegn ved, men det er dog en kendsgerning.
Jørn Dohrmann (DF), 2009-10-29:
Man kan jo ikke lade være med at blande sig, når man hører den her debat.
Selv om det er en ordfører, som måske ikke hører hjemme på området, men som i hvert fald har en mening, vil jeg godt spørge, om De Radikale også har forstået, at når man laver den her selskabsform, er det stadig væk landmanden, som driver selskabet, gården, som har ansvaret, og som har indflydelsen.
Uanset hvem det er, der har investeret pengene i det her selskab, er det altså den pågældende landmand, som også sørger for at levere og leve op til krav til dyrevelfærden og alle de andre ting.
Er det ikke korrekt forstået?
De Radikale må jo også kunne forstå, at det er godt for dyrene og for naturen.
Jamen jeg vil sådan set bare spørge ministeren, om hun ikke kan bekræfte, at det netop var Dansk Folkeparti, som i hvert fald ikke ville af med fortrinsstillingen, og som også gerne ville have undersøgt, hvad der var af problemer.
Og der var ministeren jo inde på, at der har været nogle problemer med, at den ikke blev brugt.
Kan ministeren ikke også samtidig bekræfte, at der er blevet gjort opmærksom på fortrinsstillingen på den måde, at det har været sådan, at hvis man ville finde enighed blandt landmændene, skete der det, at man tilbagekaldte ansøgningen om fortrinsstilling?
Dermed kan man sige, at de jo fandt ud af det på mindelig vis.
Er det ikke et af de problemer, man ikke har taget højde for?
Jeg vil bare spørge ministeren: Kan hun ikke bekræfte, at det var Dansk Folkeparti, der kæmpede hårdt for, at vi beholder fortrinsstillingen?
Eva Kjer Hansen (V), 2009-10-29:
Jeg ved altså ikke, hvad det er for nogle forandringer, som hr. Bjarne Laustsen mener vil ske.
Det er jo dem, der har bedrifterne i dag, der tager stilling til, om de sælger, og hvad de vælger.
Det er dem, der har bedriften, der vurderer, om de vil gå over til økologisk produktion, vi ændrer ikke på de regler.
Det er altså lidt forunderligt, hvad det er, hr. Bjarne Laustsen efterlyser.
Det, vi siger, er, at der nu bliver mulighed for selskabsdannelse for dem, der ønsker det.
Landmanden skal have bestemmende indflydelse, og der følger vi selskabslovreglerne på området.
Det vil sige, at nærheden, hvis man kan kalde det det, jo er der, i form af at det er landmanden, som har ansvaret for bedriften, der også får en bestemmende indflydelse.
Spørgsmålet er, hvilken indflydelse det så har på interessen for overhovedet at investere i landbruget sammenholdt med alle de andre forhold, der gør sig gældende.
Så jeg synes, at der er et forsøg på at lave en unødig problematisering, fordi man simpelt hen ikke vil forholde sig til de gældende regler i landbrugsloven og til hensigtsmæssigheden af at lave nogle ændringer.
Bjarne Laustsen (S), 2009-10-29:
Vi har en vision om, at vi gerne vil have liv ude på landet.
Vi vil gerne have, at så mange som muligt bor derude og arbejder derude, fordi det giver arbejdspladser lokalt.
Der er ingen vækst i forbindelse med det her forslag, det siger landbruget selv.
Det, vi ikke kender konsekvensen af, er, om det her åbner for meget, meget store jordbesiddere i Danmark, når man åbner for kapitalfonde og aktieselskaber.
Det vil gøre, at det vil blive sværere for nye, unge landmænd at etablere sig.
Det er punkt 1.
Punkt 2 drejer sig om, om vi får mindre økologi, og om det bliver sværere at starte sin egen produktion som økologisk landmand i Danmark.
Det er det andet punkt.
Så er der også et spørgsmål om, hvad der kommer til at ske med selvejet, når man får denne kapitaldannelse.
Så er det jo også sådan, at når man dropper fortrinsstillingen, bliver det sværere for dem, der har behov for lidt jord – måske har de ikke behov for meget jord og har måske heller ikke råd til at købe den – at udvide deres produktion.
Eva Kjer Hansen (V), 2009-10-29:
Måske kunne hr. Bjarne Laustsen gøre det lidt klarere, hvad det er for nogle svar, Socialdemokraterne efterlyser.
Hvad er det for nogle konsekvenser, der skal undersøges nærmere?
For jeg har ærlig talt svært ved at se, hvad det er.
Der er ikke tale om noget som helst hastværk her, det har været meget kendt.
Jeg rejste debatten sidste efterår, og det har været en lang proces.
Der har været en høringsrunde, og jeg må sige, at der faktisk har været en overraskende god opbakning til, at vi laver de her ændringer.
Så der er jo ikke på nogen måde tale om noget hastværk.
Og i øvrigt er der overhovedet ikke nogen problemer med fortrinsstillingen.
Som jeg har sagt, prøver vi at finde en løsning med hensyn til at lave en model.
Det er fuldstændig uproblematisk, og det drejer sig om et meget lille hjørne i det lovforslag, der ligger her på bordet.
Jeg vil sige til hr. Bjarne Laustsen: Det hænger jo ikke sammen.
Bjarne Laustsen (S), 2009-10-29:
Der har været det inde i debatten i dag, især fra Venstres ordførers side, at det her ikke har noget med miljø at gøre, for om man har et stort eller et lille landbrug kommer ud på et, med hensyn til om man kan leve op til de krav , der bliver stillet i reglerne.
Så kommer det næste spørgsmål: Hvorfor er der så det her hastværk med at få landbrugsloven liberaliseret?
Når det ikke nødvendigvis har noget med »Grøn Vækst« at gøre, kunne der være god grund til at kigge på den undersøgelseskommission.
Ydermere er der problemer i forligskredsen med hensyn til fortrinsstillingen.
Jeg vil spørge ministeren, om det i virkeligheden ikke er sådan, at det, vi risikerer her, er, at der bliver tre gårde tilbage i sognet: herregården, kirkegården og fattiggården.
Det kan være lige så godt at sige, at det er det, der kommer til at ske med det her, som at sige som ministeren gør: Vi gør bare det her, men vi ved ikke, hvad det er, der præcis sker.
Eva Kjer Hansen (V), 2009-10-29:
Jamen jeg ved ikke, hvad det er for nogle konsekvenser, som fru Julie Skovsby vil have undersøgt.
Og det vil jo være meget vanskeligt at forudsige, hvor mange landbrugsejendomme der vil gå over til en selskabsform, hvordan interessen vil være for at investere.
Det handler også om, hvordan den økonomiske situation i det hele taget er.
Det kan vi jo nærmest ikke gisne om, men vi kan sige, at vi åbner for nogle muligheder.
Vi kan heller ikke vurdere, i hvilket omfang landmænd vil holde fast i selvejet, som det er i dag, og som der er interesse i fra nogle ordføreres side.
Så jeg har lidt svært ved at se, hvad det er for nogle konsekvenser, der trænger til at blive afdækket.
Nu laver vi nogle ændringer, så erhvervet i langt højere grad bliver sidestillet med andre erhverv.
Vi sørger for at regulere natur og miljø i miljølovgivningen, så hvad er det for nogle konsekvenser?
Julie Skovsby (S), 2009-10-29:
Det, som vi Socialdemokrater har rigtig svært ved at forstå, er, hvordan man kan igangsætte så store strukturændringer uden at kende de præcise konsekvenser heraf, uden at kende de positive og de negative virkninger, uden at vide, hvad de her strukturændringer egentlig kommer til at betyde.
Der står i bemærkningerne, at der ingen konsekvenser er på en lang række områder, og til de spørgsmål, jeg selv rejste i min ordførertale, svarer ministeren det samme, at der ingen negative konsekvenser er.
Eva Kjer Hansen (V), 2009-10-29:
Selvfølgelig anerkender jeg, at vi nu laver nogle ændringer, og jeg kan ikke forestille mig, at vi vil rulle tilbage, og at der vil komme et krav om, at vi skulle indføre sådan nogle strukturelle begrænsninger igen.
Det ville jeg heller ikke synes gav mening.
Altså, vi kunne ikke drømme om at regulere andre erhverv på den her måde, så det, der sker nu med en moderne landbrugslov, er i virkeligheden, at vi sidestiller erhvervet med andre erhverv.
Vi ser på, hvad konsekvensen og påvirkningen er på natur og miljø, og regulerer det i miljølovgivningen, men det kan da ikke være rigtigt, at vi skal bestemme, hvilken størrelse en bedrift skal have, og lave alle mulige begrænsninger, i forhold til at man f.eks. vil sikre sig rentabilitet i sin bedrift.
Der må jeg bare sige, at jeg finder det besynderligt, at Socialdemokraterne både kan have en vision for, hvad landbruget skal bidrage med, og samtidig ikke vil give landbruget fleksibilitet og råderum til, at man kan indrette sin produktion på de mest optimale betingelser.
Julie Skovsby (S), 2009-10-29:
Tak for det.
Jeg får lyst til at spørge ministeren: Anerkender ministeren, at bordet fanger?
Når de her massive strukturændringer, som fru Lone Dybkjær kalder de voldsomste strukturændringer, der er sket i landbruget i nyere tid, kommer til at virke, kan man ikke bare rulle tilbage, så fanger bordet.
Anerkender ministeren det?
Så vil jeg også gerne sige, ligesom jeg sagde i min ordførertale, at tidligere har Folketinget jo være meget grundige, når det gjaldt ændringer af landbrugsloven;
det har man ikke været denne gang.
Ministeren siger, at der ingen konsekvenser er – hvorfor ikke få nedsat den hurtigtarbejdende kommission?
Lone Dybkjær (RV), 2009-10-29:
Nu har jeg slet ikke i mit indlæg snakket noget som helst om de miljømæssige eller dyrevelfærdsmæssige konsekvenser.
Det er med god grund, fordi reglerne på det her område jo ikke ændres.
Det, jeg har snakket om, er kapitalforholdene, ejerskabsforholdene og dermed ansættelsesforholdene.
Det er ikke det, at man ikke skal have en eller anden baggrund for at være ansat, men det er selve ejerforholdene og ansættelsesforholdene, jeg har taget op.
Jørn Dohrmann (DF), 2009-10-29:
Det er jo netop også vigtigt, at det ikke er kapitalfonde, at det ikke er nogen udenlandske investorer, der kommer og siger, at de ønsker at få x antal procent i afkast.
Men det er altså den enkelte landmand ude på den enkelte bedrift, der lever op til de her ting, og siger: Jeg vil hellere investere i dyrevelfærd og den slags ting end at skulle sikre afkastet.
Som jeg forstår fru Lone Dybkjær, er man bekymret for, at der kommer en udenlandsk investor og siger: Jeg vil hellere have afkast, end jeg vil have dyrevelfærd og miljø.
Det er der jo taget højde for med det her lovforslag.
Kan man ikke være enig i det?
Lone Dybkjær (RV), 2009-10-29:
Nej, det er rimelig naivt at høre på.
Det er simpelt hen rimelig naivt at høre på.
Det er der aldeles ikke taget højde for.
Det er da klart, at hvis investoren vil have et eller andet kapitalafkast, accepterer den, der bliver ansat, det afkast, og så ændrer tingene sig jo.
Det er det, jeg prøver at sige.
Det har det jo vist sig at gøre i USA, bare for at tage et eksempel.
Der har man jo de her forskellige ejerforhold, og der har det vist sig, at de landmænd, der tager en ansættelse, bliver kørt ned og ender med at være forgældede, fordi de ikke kan leve op til de afkastkrav.
Det er det, jeg synes man skal interessere sig for her.
Jeg synes ikke, man skal interessere sig så meget for dyrevelfærd på den måde.
Det er fundamentalt anderledes end det, der har været traditionen inden for dansk landbrug.
Altså, jeg har nu ikke revset så mange andre end hr. Henrik Høegh, som jeg sagde jeg syntes skulle lade være med at revse en anden ordfører.
Det håber jeg i hvert fald, for ellers har jeg udtrykt mig uendelig dårligt – men det har jeg ikke, kan jeg se, heldigvis, for ellers ville det være uheldigt.
Det var ikke ondskabsfuldt ment; det var en sådan lidt rask bemærkning en sen torsdag, og der skal ikke lægges mere i det, og jeg håber, at vi er lige gode venner af den grund.
Der var ikke andet i det.
Igen vil jeg sige til hr. Knud Kristensen: I kan ikke vide meget om de måder, som kapitalfonde og aktieselskaber og alt muligt drives på.
Hvis I tror, at man, ved at der kommer en kapitalfond, pr. automatik får miljøvenlige stalde, så tager I fejl.
Knud Kristensen (KF), 2009-10-29:
Nu var der jo grænser for, hvor meget ordføreren rent faktisk var inde omkring lovforslaget.
Det sidste svar, som fru Lone Dybkjær her giver, synes jeg jo viser hele misforståelsen, for med den nye lovgivning, der bliver gennemført, har man netop mulighed for at fokusere meget mere på at lave de miljøvenlige stalde, som en stor del af oppositionen både tidligt og sent bringer på bane her i Folketingssalen.
Det fokus synes jeg også ligger i at gennemføre lovforslaget om at få en anden måde at skrue de her ejerformer sammen på.
Det giver noget kapital til netop at kunne imødekomme det, som mange mennesker ønsker, heriblandt forbrugerne.
Per Clausen (EL), 2009-10-29:
Umiddelbart er det jo svært at have mange indvendinger mod et forslag, som går ud på, at man bemyndiger ministeren til at fastsætte regler om, at ejere og brugere af jordbrugsvirksomheder fremover skal indberette sprøjtejournaler, og at det skal gøres digitalt.
Det er jo på sit plan banalt og vel meget rimeligt.
Og det er måske i den her sag mere interessant end selve teksten.
Der er et enkelt element i bemærkningerne til lovforslaget, som jeg vil fremhæve, og det er, at de her indberetninger, som man nu er nået frem til at det er vigtigt at få, skal man have for at få større viden og klarhed om forbruget af plantebeskyttelsesmidler i Danmark.
Det lyder jo rigtig godt.
Og det skal bruges til at tilvejebringe et datagrundlag til brug i forbindelse med udarbejdelsen af en mere præcis og nøjagtig indikator for plantebeskyttelsesmidlernes belastning af miljøet.
Også det lyder meget fornuftigt, men det dækker jo alligevel over en historie, som har stået på i nogle år, nemlig historien om den tidligere måde at gøre pesticidforbruget i Danmark op på, som man for nogle år siden nåede frem til var den rigtige måde at gøre det på, nemlig behandlingshyppigheden, hvor man jo for efterhånden mange år siden besluttede sig til, at man cirka i år skulle være nået ned på en behandlingshyppighed på 1,7.
I virkeligheden har man i den forløbne periode set en stigning i behandlingshyppigheden på op i nærheden af det dobbelte.
Og når man kommer i den situation, at det går stik modsat af det, man havde planlagt, og i det forløb finder ud af, at man nok hellere må gøre det op på en anden måde, kunne vi jo godt få den tanke, at det også er et spørgsmål om, at man i stedet for at gå efter at opnå resultater går efter at ændre beregningsmetode.
Jeg er i hvert fald meget spændt på, om man, som man da i hvert fald tidligere har antydet at man ville være i stand til, også fremover vil være i stand til at fortælle os, hvad der sker i forhold til den oprindelige målsætning, hvordan den oprindelige målsætning så bliver omsat på troværdig vis i forhold til den nye beregningsmetode, og hvordan man så vil sikre sig, at vi fremover får konkrete resultater.
Så i Enhedslisten er vi sådan set positive over for, at man skaber sig et videngrundlag om landmændenes anvendelse af pesticider.
Vi kan undre os over, at man ikke har gjort det for lang tid siden, men vi må jo også sige, at ligesom de øvrige forslag, som vi behandler i dag, indgår det her jo i den samling, som hedder »Grøn Vækst«, og vi mener sådan set også, at det er rimeligt i den her debat om det her konkrete lovforslag at inddrage den problemstilling, der handler om, at man altså laver om på beregningsmetoden, bl.a. fordi man ikke har været i stand til at leve op til de målsætninger, man selv havde sat for sit arbejde.
Lone Dybkjær (RV), 2009-10-29:
Da den radikale ordfører, fru Bente Dahl, heller ikke kan være til stede ved dette forslag, skal jeg på hendes vegne fremføre partiets synspunkter. Jeg vil gerne sige helt overordnet, at det selvfølgelig ikke er nogen dårlig idé, at man indberetter elektronisk; det bliver jo utvivlsomt vejen frem.
Det, der så er afgørende, er jo selvfølgelig, hvad man indberetter, og der er der måske ikke så detaljeret en redegørelse for, hvad det er, og det er jo nok der, uenigheden er.
I virkeligheden synes jeg, at det har været ret sjovt at læse forslaget – når man nu er sat til at være ordfører sådan en torsdag her – med hensyn til hvad der er med og hvad der ikke er med.
Jeg synes, det har været ret interessant for indberetningerne at se detaljeringsgraden af den foreskrevne digitale måde: senest ved fristdagens udløb, det vil sige senest kl. 24.00 på fristdagen.
Kan man ikke fastslå det, må man anse tidspunktet for at være det tidspunkt, hvor meddelelsen blev afsendt.
Man kan jo sige, at der her bliver gået meget ned i detaljer, hvorimod der er visse andre ting, der er knap så detaljerede.
Og det er måske et udtryk for, at det her er der styr på, og det andet er måske mere besværligt at kommunikere med erhvervet om.
Al ære og respekt for det, men jeg syntes bare, at det var ret morsomt at læse.
Nu er det her forslag jo en del af forslaget om »Grøn Vækst«, så det er noget, der kunne gøre, at man ikke støttede forslaget, men det er altså også fuldstændig afgørende for os, hvad det er, man finder på at indberette digitalt, hvad det er, ministeren vil gøre på det her område, og så hvor lang overgangsperioden rent faktisk er.
Der forekommer det mig mærkeligt – igen skal jeg jo passe på, for landbruget er trods alt ikke min spidskompetence, men alligevel – at virksomheder, hvor det dyrkede areal er under 25 ha, tidligst vil skulle indberette digitalt 5 år efter lovens ikrafttræden.
Hvor mange bliver egentlig omfattet, for sådan som jeg oplever det, er 25 ha jo ikke nogen helt lille størrelse antalsmæssigt, produktionsmæssigt måske, men ikke antalsmæssigt?
Hvis ministeren ved det, er det fint, og hvis ikke, kan vi jo tage det under udvalgsarbejdet.
Lone Dybkjær (RV), 2009-10-29:
Jeg var på den sikre side med hensyn til taletiden, det ved jeg dog, og nu virker systemet i øvrigt igen.
Nej, det er helt fint, at man spørger ind til det, men det var på de meget høje nagler, og det er så en anden snak.
Det, der undrede mig, var, at man kunne være så skråsikker med hensyn til patientdirektivet i går i Europaudvalget.