runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2008-03-11:
Jeg mener, at det er selve grundlaget i en retsstat, at man har ret til at have en forsvarsadvokat, og at man har ret til at få prøvet sin sag ved domstolene.
Der opstår et problem, hvis den advokat, man kan få, er i et land flere tusind kilometer væk, taler et helt andet sprog og er i et helt andet retssystem.
Man har behov for en advokat, man kan snakke med, man har behov for at få prøvet sin sag ved en domstol, hvor de også kan forstå, hvad det er, man siger.
Igen: Vi snakker ikke om folk, der er dømt.
Vi snakker om folk og virksomheder, der måske har begået noget galt, men der kan jo også ske fejl.
Vi ved, at der er masser af hackere, der går ind og bruger andre menneskers og andre virksomheders computere.
Hvis man nu i Danmark opdager, at der er nogle computere i Grækenland eller Bulgarien eller Letland, der er blevet brugt til at lave identitetstyverier og til at tømme nogle bankkonti hos folk i Danmark, og vi så sender bevissikringskendelser af sted om, at de computere skal beslaglægges øjeblikkeligt, så kan det være, at de virksomheder, de står hos, overhovedet intet har med det at gøre, fordi de slet ikke vidste, at det foregik.
Men de virksomheder risikerer altså at blive lukket, fordi de slet ikke har nogen mulighed for at få prøvet den sag ved deres eget lands domstol og ikke har ressourcerne til at rejse til Danmark og prøve at få talt deres sag ved domstolen der, før retssagen om selve straffesagen kommer for mange måneder senere.
Derfor er der et problem.
Tilsvarende gælder det selvfølgelig også for danske virksomheder, at de har risikoen for, at der er domstole i andre EU-lande, som kommer og siger, at deres virksomheder skal have beslaglagt deres computere eller andre maskiner, fordi man har mistanke om, at de på en eller anden måde har været med til noget strafbart, som ikke behøver at være, at de har virksomhed i et andet land, men bare at det er foregået fra Danmark.
Derfor er der behov for, at vi sikrer retssikkerheden.
Og jeg kan ikke forstå, at landets justitsminister mener, at det at kræve retssikkerhed er udtryk for, at man overhovedet ikke har nogen tillid til andre lande.
For mig er det helt basalt i et retssystem, at man har muligheden for at få prøvet sin sag, og at man har mulighed for at få en forsvarsadvokat.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-03-11:
Tak, formand.
Jeg vil angribe nogle af de ting, som justitsministeren siger, for justitsministeren kommer ind på, at det her grundlæggende handler om tillid, det handler om, hvorvidt man har tillid til retssamfundene i de lande, som nu engang er blevet medlemmer af EU.
Der forstår man så, at ministeren altså har den tillid.
Men det, der ikke er så klart, er, hvad ministeren egentlig baserer den tillid på.
Jeg har to gange tidligere fremhævet, at når man ser på korruptionen i landene, er der markante forskelle.
Danmark indtager førstepladsen på TI's indeks over korruptionsniveauer, det vil sige, vi så at sige er de mest hæderlige i indekset.
Men landene i EU spreder sig altså desværre i en bred vifte helt ned til i slutningen af 60'erne.
Det er jo altså ikke ligefrem et udtryk for, at man kan have blind tillid til, at alt, hvad der foregår i de her lande, efterlever de helt almindelige retsprincipper.
Ser man så på praksis med Menneskerettighedsdomstolen, altså den internationale domstol, som rent faktisk er den sidste instans, når det handler om at få en retfærdig rettergang, kan man også se, at når det drejer sig om Rumænien, England, Spanien og andre syd- og østeuropæiske lande, er der enormt store problemer.
Ministeren har blind tillid, men den reelle verden tilsiger altså noget helt andet.
Der er det bare, at vi ymter en lille bekymring over, at man nu afskærer de danske myndigheder fra at foretage en vurdering af, hvorvidt de anmodninger, som de myndigheder i lande, der altså er ringere fungerende end vore, har dårligere retsgarantier og er mere korrupte, at de ikke skulle kunne efterprøves af danske myndigheder.
Jo, siger ministeren så, vi får en proportionalitetsvurdering af den bulgarske domstol.
Men det hjælper jo altså fedt, når det er i Bulgarien, at korruptionen er høj.
Jo, siger ministeren så, men vi får en nødvendighedsvurdering af de rumænske politimyndigheder.
Det hjælper fedt, når det er rumænsk politi, der er korrupt.
Det er jo Danmark, der skal udlevere oplysninger, det er Danmark, der skal medvirke til at efterforske, og så er det også kun rimeligt, at vi, for at beskytte de oplysninger, vi ligger inde med, for at beskytte danske borgere, for rent faktisk at beskytte dansk retssikkerhed, foretager nødvendigheds- og proportionalitetsvurderinger.
I forhold til ressourcefordelingen vil jeg sige, at jeg overhovedet ikke forstår, at man kan problematisere det.
For det første er der jo en lang række bestemmelser.
Nu blev konkurrencereglerne nævnt tidligere, og § 18 stk. 3 i konkurrenceloven tilsiger, at der skal en retskendelse til, før man kan lave indgreb i private virksomheder osv.
Det er fuldstændig almindelig praksis, at domstolene lige siger, at det er i orden, det er proportionalt, det er nødvendigt, der er hjemmel - det er fuldstændig almindelig praksis.
Men lige fordi det handler om EU, er almindelig praksis, er retsgarantierne, er retssikkerheden noget, som man ikke bekymrer sig så meget om.
Tak, hr. formand.
Lene Espersen (KF), 2008-03-11:
Jeg vil sige til fru Karen Hækkerup, at der i hvert fald ikke er tale om nogen besparelse.
Der er tværtimod tale om, at der er en opsparingsordning, så pengene kommer næste år.
Vedrørende domstolsreformen vil jeg sige, at det er rigtigt, at reformen selvfølgelig har betydet, at der - fordi vi har nedlagt så mange retskredse - er rigtig mange mennesker, der har måttet flytte, har fået nye arbejdspladser og nye kontorer i nye bygninger, og det har betydet, at der har været en sagsophobning i mange af byretterne.
Men der knokles da for at få de bunker gjort mindre, ligesom man også håber på, at digitaliseringen af tinglysning kommer op at køre, hvilket også frigør ressourcer.
Jeg vil så dog sige, at der er den positive historie, at det går rigtig godt ved landsretterne.
Så lad nu være med at tegne et alt for negativt billede af domstolsreformen.
Jeg synes, vi allerede nu begynder at se positive takter, hvad angår landsretterne, og det skal også nok komme for byretterne.
Det er altså ikke vores vurdering, at de her forslag skaber en ekstraordinær stor mængde nyt arbejde for domstolene, tværtimod.
Karen Hækkerup (S), 2008-03-11:
Det er jo så ministeriets eller ministerens vurdering, at det ikke vil få nogen økonomisk betydning, og at der derfor ikke må være sager, der vil være længere tid undervejs.
Det er der så kun én ting at gøre ved, og det er, at vi må vente og se, om tallene er steget igen, når de kommer for næste års sagsbehandlingstider.
Vi må jo bare være ærlige over for os selv og sige, at det går den forkerte vej.
Sagerne er længere tid under behandling, og jeg er da dybt bekymret for, at bl.a. lovforslag som det her og andre lovforslag, som vi også vedtager, som hele tiden pålægger domstolene nye opgaver, uden at der følger penge med, betyder, at det vil blive endnu værre, at sagerne skal vente endnu længere tid på at blive behandlet.
Når domstolene er i gang med sådan en reformproces, hvor man har flyttet rundt på medarbejdere, og hvor man har sat alle sejl til for at gøre det bedre - Socialdemokraterne støtter også, at vi skal have en effektiv reform - så er det bare lidt trist, at man beslutter sig for at skære i deres bevillinger.
Nu ved jeg godt, at ministeren siger, det ikke er at skære, men at det bare er en opsparing, men det virker jo på den måde ude i domstolene, når de ikke må bruge de penge, de havde sidste år, og det er det samme som at skære.
Lene Espersen (KF), 2008-03-11:
Jeg vil sige, at jeg i hvert fald ikke har været med til at gennemføre nogen besparelser.
Det, som domstolene ved for 2008, er, at en meget lille del af budgettet, nemlig 1 pct., skal opspares, men de penge får man så til gengæld næste år.
Så jeg kender ikke noget til nogen besparelser.
Til selve høringssvaret vil jeg sige, at den ordveksling, som jeg har haft med fru Line Barfod og hr. Morten Messerschmidt, i hvert fald er et rigtig godt billede på, at domstolene ikke får særlig travlt, for kritikken fra fru Line Barfod er jo netop, at de danske domstole ikke har noget at lave, og at de ikke bliver brugt.
Meningen med den europæiske bevissikringskendelse er jo netop, at de danske domstole i sager, der vedrører beviser fra Danmark, der skal sendes til et andet land, ikke skal foretage nogen materiel vurdering, så der sparer domstolene tid fremover.
Til den anden del af lovforslaget, der bl.a. omhandler gensidig anerkendelse af domme, hvor der er nogle tidsfrister, vil jeg sige, at man måske skal arbejde lidt hurtigere.
Så vores vurdering er, at det nok går lige op med hinanden.
Vi vurderer ikke, at det her har nogen særlig økonomisk betydning for domstolene.
Karen Hækkerup (S), 2008-03-11:
Jeg er ked af at afbryde debatten.
Jeg har forstået, at man gik videre med det andet, men mit spørgsmål drejer sig om noget helt andet.
Jeg var ellers helt optaget af den meget spændende ordveksling, der lige fandt sted.
Mit spørgsmål drejer sig om det, jeg også spurgte den konservative ordfører om, nemlig om økonomien i domstolene.
Jeg synes, det er meget vigtigt, at vi, når vi diskuterer de ting her, ikke kun forholder os til de meget vigtige overordnede retspolitiske principper, men at vi også ser på, hvordan det her kommer til at fungere i virkeligheden, hvordan det ser ud ude i hverdagen, ude i domstolene, hvor man skal få det her til at hænge sammen.
Især når man tager hensyn til, at regeringen lige har lavet en aftale om finansloven, hvor man jo sparer penge på både politi og domstole, så synes jeg, det er ekstra vigtigt, at vi i virkeligheden nu får vendt, hvad det er for nogle sager, som vi skal vælge at sige til domstolene at de skal være længere tid om at behandle.
Jeg synes egentlig, at borgerne ude i samfundet har krav på at vide, hvad det er for nogle sager, hvortil vi fra politisk side vil sige, at det ikke er så vigtigt, at de bliver behandlet så hurtigt.
Når nu man har været med til at spare på politi og domstole, vil jeg gerne have, at ministeren svarer på, hvilke sager ministeren mener vi skal sige til domstolene de skal være længere tid om at behandle, når nu det her kommer til at gælde og der ikke er penge med?
Lene Espersen (KF), 2008-03-11:
Jeg forstår slet ikke fru Line Barfods problemstilling.
Hvis man som erhvervsvirksomhed driver erhvervsvirksomhed i et andet land og overtræder lovgivningen i det land, må man være forberedt på, at politiet i forbindelse med efterforskningen af det eventuelt strafbare forhold tager sine forholdsregler.
Sådan må det jo nu engang være, så jeg har meget svært ved at se den problemstilling, som fru Line Barfod forsøger at stille op.
Det er sådan med udgangspunkt i, at man, hvis man kigger uden for landets grænser, sikkert er uskyldig, hvis man bliver beskyldt for et eller andet.
Vi har et retsstatsprincip, der gælder i alle EU-lande, og det her lovforslag og spørgsmålet om bevissikringskendelse bygger på, at man har tillid til, at domstolene i Letland, Bulgarien, England og Rumænien agerer fuldstændig ligesom en dansk domstol måtte gøre, hvis politiet ønsker en bevissikringskendelse.
Jeg har meget, meget svært ved at forstå, at fru Line Barfod kan se de sådan kæmpestore problemer i det her.
Selvfølgelig er der forskellig lovgivning i de forskellige EU-lande, men det, at vi sikrer, at beviserne kan komme mere effektivt til veje, når vi samtidig pålægger den dommer, der skal træffe afgørelse, et proportionalitetskrav, har jeg altså meget, meget svært ved at forstå at der skulle være problemer i.
Jeg vil sige til fru Line Barfod, at jeg altså synes, at vi taler fuldstændig forbi hinanden nu.
Naturligvis kræver et retssystem, at den person, der står foran en dommer og bliver beskyldt for at have begået en alvorlig forbrydelse, har en mulighed for at forsvare sig og har adgang til en forsvarer osv.
Det, vi diskuterer her, er, om man kan have tillid til, at den bevissikringskendelse, der er blevet udstedt af en bulgarsk domstol, er god nok.
Det er essensen af det, vi diskuterer her i dag.
Tror vi på, at en bulgarsk dommer er lige så god som en dansk dommer?
Der har hr. Morten Messerschmidt sagt meget klart i dag: Nej, Dansk Folkeparti tror simpelt hen ikke på, at systemerne virker i de andre lande - og det er Dansk Folkepartis begrundelse for ikke at være glade for det her forslag.
Fru Line Barfod siger jo i princippet det samme, men jeg tror ikke, at det er det, fru Line Barfod mener.
Pointen i det her forslag er - hvis vi nu skal tage Bulgarien som eksempel - at hvis den bulgarske dommer udsteder en bevissikringskendelse, så er der altså ikke behov for, at en dansk dommer efterfølgende sidder og er overdommer for, om den bulgarske dommer nu gør sit arbejde godt nok.
Derfor handler det her om tillid - ikke tillid til, om man skal have et retssystem eller ej, men tillid til, at vi tror på, at retsvæsenet i de andre EU-lande fungerer efter hensigten og på den bedste måde, de overhovedet kan.
Det har jeg tillid til.
Tina Nedergaard (V), 2008-03-11:
Ja, jeg er bekendt med skemaet, og jeg synes også, at det er relevant at lytte til, hvad landbruget siger i den her sag, absolut.
Omvendt må jeg også sige, at vi har et stort samfundspolitisk ansvar at udøve, og det betyder, at vi i meget stor udstrækning også bør lytte til de eksperter, der netop arbejder med, hvordan vi kan forbedre den veterinære kontrol.
De peger jo bl.a. på, at egenkontrollen i den form, den har i dag, har meget godt i sig, men at den også kan udvikles.
Derfor er det mest det, jeg har fokus på.
Jeg vil nok også lige påpege, at vi skal passe på ikke at overdrive tallene, for sagen er jo, at det er meget alvorligt med dødeligheden blandt voksne dyr, bl.a. for søer, men at vi dog alligevel ligger på et tal, der er lavere end hver femte so.
Alle de ting har vi jo også i udvalget tilkendegivet at vi ønsker at holde en høring om, simpelt hen at få noget mere viden om, for der er ingen, der kan leve med - og mindst af alt da søerne, men heller ikke landbrugerne som sådan - at vi har nogle indikationer på, at der er dyr, som ikke findes egnede til at sende på slagteriet, når de skal aflives, for det er sådan set den metode, man efter min opfattelse bør bruge, når det er produktionsdyr.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-03-11:
Det er jo normalt sådan i et retssamfund som det danske, at der møder to parter, og hvis den ene part udebliver eller ikke argumenterer for eller fremlægger sine synspunkter, så betragter man det som en udeblivelsesdom, og så dømmes vedkommende.
Og man kan jo næsten sige, at fraværet af argumenter fra justitsministeren nærmest gør, at det her burde blive en udeblivelsesdom, for vi har endnu ikke hørt, hvad det præcist er, vi skal basere vores tillid til de her retssystemer på.
Jeg har fremlagt en lang række opgørelser, både med henvisning til den praksis, som altså udspiller sig i Strasbourg ved Menneskerettighedsdomstolen, og ved at henvise til den korruption, der altså finder sted i en lang række af EU's medlemsstater.
Nu nævner justitsministeren Bulgarien, og der kan jeg bare sådan i flæng nævne, at Bulgarien altså i hæderlighed er overhalet af Tunesien, Cuba, Kuwait, Seychellerne, Oman, Mauritius og andre sådan festlige steder, som man næppe ville overveje at skulle udveksle informationer med uden lige at få lov til at prøve det en ekstra gang.
Derfor mangler jeg bare en eller anden form for argumentation for, hvad der præcis gør, at vi kan have blind tillid til, at de retssystemer i Bulgarien, Rumænien og andre steder fungerer fuldstændig lige så godt som vores.
Marlene Harpsøe (DF), 2008-03-11:
Selvfølgelig har Dansk Folkeparti gjort sig overvejelser i forhold til det her lovforslag, både med hensyn til den sigtede og med hensyn til offeret.
I Dansk Folkeparti mener vi, at vi skal gøre alt, hvad vi kan, for, at retssystemet sikrer både offeret og den sigtede en fair rettergang.
Det mener vi også at man lever op til med det her forslag, så derfor kan jeg ikke se, hvad det er, hr. Simon Emil Ammitzbøll hentyder til.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2008-03-11:
Nu handler det her forslag jo primært om begrænsning af langvarige varetægtsfængslinger, og man kan jo også være offer for en forbrydelse, som begås mod en fra statens side.
Og det er vel tæt på, hvis man bliver varetægtsfængslet i lang tid og i virkeligheden er uskyldig i den forbrydelse, som man er sigtet for.
Har fru Marlene Harpsøe gjort sig nogen overvejelser om de ofre, der kan være for langvarige varetægtsfængslinger?
Marlene Harpsøe (DF), 2008-03-11:
Når en sag bliver trukket i langdrag, kan det især være hårdt for offeret at vente på sagens afgørelse.
Det må være smerteligt at gå og vente på en afgørelse, før man kan lægge det bag sig og starte med at se fremad.
Det er vigtigt for offeret, at den pågældende sag hurtigt bliver afsluttet.
Dette kan en effektiv behandling af sagerne i henhold til deres art sikre.
Hvis en sag bliver trukket ud, vil det blot betyde, at offeret vil føle mere smerte, fordi tiltalespørgsmålet og skyldsforholdet ikke er klarlagt og dommen ej fældet.
Det er derfor vigtigt for alle implicerede i en straffesag, at sagsbehandlingen bliver hurtigere og mere effektiv.
Lovforslaget omhandler en række ændringer i retsplejeloven, hvormed man ønsker at begrænse langvarige sigtelser samt varetægtsfængslinger i straffesager.
Samtidig giver lovforslaget den sigtede en række rettigheder.
Foruden tidsfrist for sigtelse og varetægtsfængsling bliver der også en pligt for anklagemyndigheden til at underrette sigtede om sagens forløb og den forventede tidsmæssige afslutning, hvilket vi i Dansk Folkeparti mener er udmærket.
Som det fremgår af betænkningen, er det oftest eksterne forhold hos f.eks. forsvar eller anklagemyndighed, der gør, at sager tidsmæssigt bliver trukket ud.
Samtidig er vi positive over for, at retten skal fremme enhver sag med den hurtighed, som dens beskaffenhed kræver og tillader.
Dog mener vi i Dansk Folkeparti, at der bør være en mulighed for retten for at fravige tidsgrænserne for varetægtsfængsling, hvis strafferammen er mere end 6 års fængsel og sigtelsen lyder på forbrydelse mod statens sikkerhed, f.eks. terrorisme.
Vi mener, det er nødvendigt for Danmarks og danskernes sikkerhed, at man i sådanne sager kan fravige tidsgrænsen, og vi håber, at justitsministeren er enig med Dansk Folkeparti heri.
Alle tidsgrænser bør i det hele taget kunne fraviges i tilfælde, hvor den varetægtsfængslede ikke medvirker til sagens opklaring, men bevidst søger at forsinke og dermed forhale sagen udelukkende for egen vindings skyld.
Desuden bør det være muligt at fravige tidsgrænsen, hvis den varetægtsfængslede er udlænding og kan formodes at ville flygte ud af Danmark efter løsladelsen med det resultat, at sigtelsen mod vedkommende ikke kan opretholdes.
Vi mener, at justitsministeren bør tage dette med i sine overvejelser.
Vi støtter desuden, at forkyndelse af en anke bliver ændret, således at en anke fremover forkyndes skriftligt.
Dermed hindrer vi, at anker frafaldes eller lignende, fordi sigtede ikke befinder sig på sin hjemadresse.
I Dansk Folkeparti mener vi, det er vigtigt at gøre, hvad vi kan, for at sikre et offer en hurtig afgørelse af den enkelte sag.
Vi anser dette lovforslag som en forbedring af især offerets rettigheder, og vi kan derfor støtte forslaget med de forbehold vedrørende fravigelse af tidsfrister for varetægtsfængsling, som vi har nævnt.
Karen Hækkerup (S), 2008-03-11:
Nu er det jo mig, der nødig skal forlænge debatten.
Jeg ved godt, at regeringen lovede, at vi både kunne få velfærd og skattelettelser, men det viste sig så bare, at da skattelettelserne var givet, var der ikke penge til velfærden.
Noget af det, der nu skæres på, er jo f.eks. politi og domstole, og det er ikke rigtigt, at man ikke kommer til at skære, for der bliver en bunden opsparing på ½ pct., som de får mulighed for at bruge til næste år, hvis der altså er råderum i økonomien.
Men det er der ingen der har garanti for at der overhovedet er.
Desuden er det også fløjtende ligegyldigt, om der er råderum til næste år, for det er her og nu, i år, at man har behov for pengene, både hos politiet og hos domstolene.
Kim Andersen (V), 2008-03-11:
Nu synes jeg lige, at den socialdemokratiske ordfører skal være fair over for politireformen og domstolsreformen.
Det stod faktisk allerede i bemærkningerne til lovforslaget, at der ville være en indkøringsperiode, hvor der ville være et vist produktivitetstab.
På lang sigt er det rigtige og nødvendige reformer, som vil frigøre ressourcer.
Der er ikke tale om konkrete beskæringer.
Der er tale om, at man reducerer en lille smule i den stigning, der er i budgetterne, således at forbruget af hensyn til den finanspolitiske situation udskydes til næste år for at undgå overophedning af økonomien.
Det er det, der er tale om.
Lad være med at kalde det alt det sludder der.
Karen Hækkerup (S), 2008-03-11:
Jeg ved godt, at man ikke vil kalde det besparelser, for det lyder jo negativt, og så tænker folk: Uha, det bliver nok dårligt, når der kommer færre penge til.
Men det er jo det, der sker, vil jeg sige til hr. Kim Andersen.
Man kan godt foregøgle befolkningen og foregøgle alle mulige andre, at man bare sparer op, men konsekvensen ude i virkeligheden er jo, at de har færre penge til deres rådighed.
Den halve procent, de nu skal lægge til side og ikke må bruge i år, vil jo gøre, at sagerne vil hobe sig op, og at der vil blive længere sagsbehandlingstid.
Når justitsministeren tidligere pralede af, at det går bedre i landsretterne, hænger det jo lidt sammen med, at der også er nogle problemer med en politireform, og at der er for mange kriminelle, der får lov til at gå fri.
Så jeg tror ikke, at man skal hænge sin hat for meget på og være for stolt af, hvordan det går.
Der er utrolig store problemer rundtomkring i landet, både når det drejer sig om politireformen, og når det drejer sig om domstolsreformen, og det er altså i Socialdemokraternes optik uansvarligt at kæde den her reform sammen med beskæringer, som man gør nu.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2008-03-11:
Det, jeg hentyder til, som ordføreren siger, er, at man jo kan være varetægtsfængslet i ganske lang tid, men i virkeligheden være uskyldig i den forbrydelse, man er sigtet for.
Altså, varetægtsfængslinger handler jo i modsætning til almindelige fængslinger i virkeligheden om at tilbageholde og frihedsberøve folk, som endnu ikke er dømt for den pågældende forbrydelse.
Det er derfor, jeg synes, at det er interessant med hensyn til det her med de fravigelige tidsrammer for varetægtsfængsling, om Dansk Folkeparti har gjort sig nogen overvejelser om, at der også blandt de varetægtsfængslede kan være ofre for forbrydelser, nemlig at de i virkeligheden er ofre for, at staten har sat dem fast, uden at de nødvendigvis er skyldige.
Hvilke overvejelser, om nogen, gør Dansk Folkeparti sig i denne anledning?