Per Stig Møller (KF), 2009-01-14:
Der er ganske rigtigt fra flere sider meldt om israelsk brug af fosfor under operationen i Gaza - jeg har selv på Al-Jazeera set noget, der kunne ligne det.
På det tidspunkt kunne man ikke konkludere, at det var det, men jeg så det, og det er alvorligt.
Men fra israelsk side har man ikke givet nærmere militære oplysninger om operationen i Gaza, herunder om brug af våbentyper i den forbindelse.
Generelt har man til FN's våbenkommission oplyst, at Israel overholder våbenkonventionens protokol 3 om brandvåben.
Ifølge Financial Times fra den 12. januar benægter Israels militær at have brugt fosfor.
Dog har Internationalt Røde Kors netop - jeg tror i går eller her til morgen - ifølge pressen bekræftet, at det er bevist, at det er blevet brugt, men Røde Kors har også sagt, at der ikke er bevis for, at det er blevet brugt ulovligt, for det er nemlig ikke forbudt at bruge det.
Det er forbudt at gøre civilbefolkningen som sådan, enkelte civile eller civile genstande til genstand for angreb med brandvåben.
Det bemærkes, at Israel ikke formelt har tiltrådt protokol 3 og dermed ikke som sådan er forpligtet af protokollens bestemmelser.
Men jeg har bemærket mig, at udenrigsministeriets talsmand i Tel Aviv har meddelt, at de overholder alle konventioner.
På den ene side ser vi - det er den næste del af spørgsmålet -
EU’s beslutning fra december 2008 om at etablere et styrket politisk samarbejde med Israel som en god ramme til at have en dialog om netop disse spørgsmål.
EU’s udenrigsministre lagde i forbindelse med vedtagelsen i december om styrkelsen af forholdet til Israel eksplicit vægt på, at det skal baseres på fælles værdier, som særligt vil omfatte demokrati, respekt for menneskerettighederne, retsstat og fundamentale frihedsrettigheder, god regeringsførelse og respekt for international humanitær lov.
På den anden side lagde vi under drøftelserne og forhandlingerne stor vægt på, at spørgsmålet om menneskerettigheder ikke blot som hidtil vil indgå som et emne for en uformel EU-Israel-arbejdsgruppe, men i stedet vil blive genstand for behandling af et formelt nedsat udvalg.
Problemet er jo, som jeg har sagt flere gange, at jeg altså ikke vil være med til at straffe den, som bliver udsat for raketangrebene på en måde, vi aldrig ville have accepteret selv.
Hvis et område fra Korsør til Ringsted jævnligt blev ramt af raketter, ville man også have forlangt, at den danske regering reagerede.
Samtidig sender vi penge af sted til Gaza og Vestbredden.
Hvad angår Vestbredden: Fint!
Hvad angår Gaza, må vi holde øje med, at Hamas ikke kan bruge dem.
Men det vil da være en mærkelig situation, hvis man sender penge til den ene og straffer den anden, altså straffer den, som bliver udsat for Hamas’ angreb.
Det er altså nødvendigt at forstå, hvad der foregår - det er jeg også helt sikker på at hr. Frank Aaen gør, men han forstår det på en anden måde end jeg.
Rigtigt - vi skal have den tostatsløsning.
Det er rigtigt, at Israel var imod den meget længe, men det er lige så rigtigt, at Israel er gået ind for den i de senere år og også trak sig ud af Gaza, som så blev erobret af Hamas i 2007, noget, som udløste den blokade, som jeg gerne vil have hævet.
Derfor siger jeg jo også her i Folketinget: Vi vil gøre, hvad vi kan for at bidrage til den sømilitære overvågning og til den landmilitære overvågning fra den egyptiske side, for at man kan få hævet blokaden.
Der er nogle betingelser, som FN stiller, og som jeg også støtter.