runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Gitte Seeberg (UFG), 2008-04-30:
Jamen det er jo i virkeligheden det, der er problemet med det forslag til vedtagelse, nemlig at det jo nærmest bare er en gentagelse af alt, hvad der sådan set er almen enighed om herinde i Folketinget, også med hensyn til den langsigtede bistand.
Jeg synes ikke, det er ambitiøst nok, og det er selvfølgelig derfor, jeg støtter det forslag til vedtagelse, som jeg selv er medforslagsstiller på, fordi det er væsentlig mere ambitiøst og tager fat i nogle af de problemstillinger, som man er nødt til at forholde sig til, herunder at det er nødvendigt at bidrage med et større økonomisk beløb.
Lars Barfoed (KF), 2008-04-30:
Jeg sad lige og var lidt i tvivl, om jeg skulle tage ordet anden gang, for når fru Gitte Seeberg nu taler så pænt om mit indlæg, så vil jeg nødig være for kritisk over for fru Gitte Seeberg, men så blot sige, at når jeg tog ordet, var det, fordi fru Gitte Seeberg kritiserede regeringspartiernes og Dansk Folkepartis forslag til vedtagelse.
Jeg vil bare gøre opmærksom på, at jeg sådan set synes, det er ganske godt, og at fru Gitte Seeberg egentlig burde være enig i det.
Gitte Seeberg (UFG), 2008-04-30:
Jo, men jeg har også noteret mig, at der var forskel på den måde, som Venstre udtrykte sig på, og den måde, Det Konservative Folkeparti udtrykte sig på, og at der var en større åbenhed fra hr. Lars Barfoeds side i forhold til at se på eventuelt kommende behov, og det vil jeg da sige at jeg kun er glad for.
Men vi har jo også hørt, hvad der er sagt her fra regeringssiden, fra Venstres side og fra Dansk Folkepartis side, og der har jeg ikke, selv om det står i sidste pind i VKO's forslag til vedtagelse, hørt nogen løfter eller tilsagn om, at man vil bidrage med større beløb til at afhjælpe fødevarekrisen nu og her.
Lars Barfoed (KF), 2008-04-30:
Tak for det.
Når fru Gitte Seeberg synes, at der ligesom ikke er nok med i det her forslag til vedtagelse, vil jeg bare gøre opmærksom på den helt fundamentale kendsgerning, at vi i forbindelse med hasteforespørgsler altså er begrænset til 50 ord.
Hvis man nu ikke havde insisteret på, at det skulle være en hasteforespørgsel, men en almindelig forespørgsel, ville vi i regeringspartierne have haft lejlighed til at redegøre for alle de andre ting, vi også gerne vil gøre.
Men da man insisterer på, at det skal være en hasteforespørgsel, kan vi altså kun skrive 50 ord.
Der har vi forsøgt at gøre opmærksom på nogle vigtige ting, nemlig at man skal støtte de internationale nødhjælpsaktører.
Det er meget afgørende, for det er i høj grad der, at indsatsen her og nu kan gøres.
Det er også afgørende, at alle lande bidrager med i hvert fald 0,7 pct., så de kommer op bare i nærheden af det, vi i forvejen gør i Danmark.
Det ville også bidrage vanvittig meget til at løse problemet.
Og så peger vi på en af de flere langsigtede ting, der skal gøres, nemlig at vi skal have liberaliseret verdenshandelen.
Så det er ret vigtige, substantielle ting, vi gør opmærksom på her inden for de 50 ord, som vi har til rådighed.
Gitte Seeberg (UFG), 2008-04-30:
Jamen det er klart, at penge kan hjælpe på problemerne nu og her, men det er også klart, at de ikke løser noget på lang sigt.
Den langsigtede løsning er selvfølgelig at få en fødevareproduktion i verden, som afspejler behovene - også med den stigende befolkning, som verden jo også får.
Så det er jeg sådan set fuldstændig enig i.
Men jeg synes, at man skal diskutere alle aspekter.
Og det nytter ikke noget, at man gør, som man siger her: Vi gør, hvad vi kan, og vi agter ikke at gøre mere.
Tingene ændrer sig hele tiden, og for 6 eller 8 eller 10 måneder siden var der jo ingen, der havde forudset, at verden ville stå i den krise, som den står i i dag. Der vil jeg så sige, at jeg selv har været meget skeptisk.
Nu nævner ordføreren det med de braklagte arealer.
Jeg tror faktisk, at jeg set i bakspejlet må sige, at EU nok har gjort det rigtige der.
Personligt har jeg været meget skeptisk over for det, fordi jeg mener, at det er med til at ødelægge naturen.
Men der er behov for at inddrage flere arealer til landbrug, ikke mindst i den fattige del af verden.
Jørn Dohrmann (DF), 2008-04-30:
Jeg vil bare sige, at det er da dejligt, at der er nogle, der er kommet på andre tanker.
Det er jo noget, vi har sagt hele tiden, altså at vi ikke ønsker at bruge fødevarer, men det er en ting.
En anden ting, jeg synes, der har manglet i debatten, er jo den her konkrete viden om, hvad det så rent faktisk er, at vi kan gøre - altså, hvad er det, vi har gjort - og en anerkendelse af, at man nu f.eks. har medtaget de brakarealer for at få dem dyrket, sådan at vi kan få flere kornsorter og mere udbud, kan man kalde det, til borgerne.
Det er da også en ting, man skal hilse velkommen.
Jeg mindes kun, at jeg var den eneste, der sagde, at vi også skulle have de gamle sovjetarealer i drift igen.
Der var ikke en, der kom med nogle nye løsninger.
Synes fru Gitte Seeberg ikke, at man også skal prøve at få flere arealer i drift for at få det korn, der mangler på markedet, i stedet for kun at tale om penge?
Jørgen Poulsen (NY), 2008-04-30:
Jeg synes jo, at det på mange måder er en lidt trist og forstemmende debat.
Jeg troede faktisk, at en hasteforespørgsel handlede om, hvad vi kunne gøre her og nu.
Vi er faktisk i en katastrofesituation.
Jeg fornemmer også, at alle er enige om, at der må gøres noget, men jeg synes, at man hører meget om tilskud til demokratiudvikling, til kvinders rettigheder, til udvikling af en helt rigtig klimapolitik, udfaldet af Dohaforhandlingerne.
Jamen det er da rigtigt nok, de er alle sammen rigtig gode og vigtige ting, men altså, jeg bliver da nødt til at sige, at her er der mennesker, som dør, hvis ikke der bliver gjort noget.
Jeg havde næsten lyst til at bruge et udtryk fra min tidligere beskæftigelse, når ting blev ganske langhårede, hvor jeg sagde: Jamen nu vil jeg egentlig bare gerne vide, hr. statsminister, skal vi køre ind, eller skal vi flyve ind?
For vi bliver nødt til at komme ind med noget for at afværge en katastrofe i den her situation.
Så forstår jeg også, eller jeg lagde i hvert fald mærke til, at den konservative ordfører, hr. Lars Barfoed, var inde på, at hvis der kom en appel fra FN, var man også rede til at lette lidt på pungen.
Men må jeg ikke spørge: Så vidt jeg ved, sendte FN jo den 20. marts en appel, hvor man allerede dengang redegjorde for, at prisstigningerne betød sådan bare for at holde volumen noget med 500 mio. dollar.
Jeg forstår, at tallet nu er oppe på 755 mio. dollar.
Så jeg vil da egentlig gerne vide, hvordan der er reageret på de appeller, som allerede er kommet.
Mit hovedbudskab er jo, at vi her og nu må handle på kort sigt.
Jeg kan også godt være med til at skose både Socialdemokratiet og Socialistisk Folkeparti, som for bare et par måneder siden var ganske ivrige, når det gjaldt biomasse og fremstillingen af biobrændsel, men jeg synes da, det er al ære værd, at man retter ind, når der kommer en katastrofe, at man så kan sige, at nu bliver vi nødt til at rette os ind efter det mål, som nu ligger foran os.
Jeg synes jo, som også nogle ordførere har været inde på, at vi må dele det her i to.
Vi må dele det i, hvad vi gør her og nu, og hvad vi så gør på den lange sigt.
For der har jeg egentlig meget sympati for det her med biobrændstof som tanke.
Men min pointe er altså, at vi må behandle de langsigtede løsninger uden for det her.
Der er også nogle muligheder i det, men det løser jo ikke problemet.
Altså, de muligheder må da også udnyttes, som både statsministeren og bistandsministeren var inde på.
Men endnu en gang vil jeg sige, at jeg virkelig synes, at det forslag til vedtagelse, som er kommet fra regeringspartierne, rammer fuldstændig ved siden af det, vi står over for: et akut problem her og nu.
Altså, endnu en gang: Jeg håber, man forstår, at den situation er så alvorlig, at den kræver handling her og nu.
Skal vi køre ind, eller skal vi flyve?
Jørn Dohrmann (DF), 2008-04-30:
Hr. Per Clausen må jo også bare lige forstå, at der er masser af citater, hvis man vil gå ud og lede efter dem, af, hvad hr. Kristian Thulesen Dahl har sagt om det her.
Så vil jeg sige, at penge alene ikke løser det problem.
Vi er nødt til at se langsigtet på det: Hvordan skaffer vi flere fødevarer, en større kornproduktion?
Og der sagde jeg i hvert fald i mit indlæg, at vi skulle se på, hvordan vi kunne få nogle af de 25-30 mio. ha i drift fra det tidligere Sovjet, som ligger hen.
Det er jo et løsningsforslag, som hr. Per Clausen egentlig burde sige ja til - at der skal vi i gang.
Men det hører jeg slet ikke.
Man vil hellere bare have flere penge, og så tror man, at problemet er løst.
Det er langtfra løst.
Inger Støjberg (V), 2008-04-30:
Jeg kan forsikre fru Mette Gjerskov for, at vi i Venstre har opfanget, hvad Ban Ki-moon sagde i går.
Jeg kan forsikre for, at vi allerede tidligere på året har bevilget 25 mio. kr. ekstra til verdensfødevareprogrammet.
Og jeg kan forsikre fru Mette Gjerskov for, at vi også har det lange lys på, hvad oppositionen tilsyneladende ikke har.
Men det, jeg synes er topmålet af hykleri og åbenbart også i udpræget grad et bevis på, at oppositionen slet ikke følger med, er at stå her i dag og sige, at det er biobrændstof, der betyder, at der er fødevarekrise i verden.
Det er sådan, at der bliver produceret 2,1 mia. ton korn pr. år, og 0,1 mia. ton bliver brugt på biobrændstof.
Altså, det er bare lige en oplysning til fru Mette Gjerskov, som jeg egentlig tror kunne være rimelig relevant.
Så igen: Det ville være rart, hvis oppositionen tidligere havde indset, at det var andengenerationsbiobrændstoffer, man skulle satse på, frem for det hykleri, som vi er vidne til her i dag.
Mette Gjerskov (S), 2008-04-30:
Tak, formand.
Hykleri, det ved jeg ikke.
Jeg tror, at det må stå for Venstres egen regning.
Mit spørgsmål var bare stilfærdigt i lyset af den situation, vi står i lige nu: Er Venstre indstillet på at fjerne det krav om, at vi skal hælde mad i benzintanken, som Venstre selv har indført, at der skal blandes 5,75 pct. biobrændstoffer i benzinen?
Det er såmænd bare det, jeg spørger om.
Men Venstres ordfører giver mig anledning til også at stille et andet spørgsmål.
Har Venstre ikke helt forstået det, når Ban Ki-moon, FN-chefen, siger, at det her er en krise, der skal gøres noget akut ved?
Har Venstre ikke forstået, at man hverken kan vente 5 eller 10 år eller til, når Doharunden engang er overstået, med at handle på det her?
Altså, FN laver ligefrem en kriseenhed, og Danmark sætter sig åbenbart bare ned med Venstre i spidsen og siger: Ja, det kommer nok med den langsigtede udviklingshjælp.
Det er da ikke et svar på en akut krise, hvor mennesker rent faktisk risikerer at dø.
Inger Støjberg (V), 2008-04-30:
Nu er det jo sådan, at man godt kan antage, at man bare sådan lige fra dag til dag kan ændre på den situation, vi står i her, men så tror jeg bare, at jeg må skuffe fru Mette Gjerskov, for så lever fru Mette Gjerskov simpelt hen ikke i den virkelige verden.
Hvis vi skal gøre en forskel, er det langsigtet.
Jeg anerkender naturligvis også, at man kan gøre noget på kort sigt, og det er bl.a. derfor, at vi fra dansk side har bevilget 25 mio. kr. ekstra til verdensfødevareprogrammet i år.
Men når vi tager hele spørgsmålet om biobrændsel, er det jo simpelt hen at udstille oppositionens hykleri i et format, som jeg da næppe har set før.
For bare få måneder siden lød det jo igen og igen fra oppositionens side, at man slet ikke kunne komme hurtigt nok i gang, mens det er sådan, at vi hele tiden har sagt, at anden generation, som jo netop ikke bygger på, at man putter mad i tanken, men affaldsstoffer, er vejen frem.
Vi har hele tiden understreget, at det at satse på biobrændstof var vigtigt, men at det bare ikke er et spørgsmål om at bruge første generation, som oppositionen jo hidtil har villet have.
Det er dog mærkværdigt.
Mette Gjerskov (S), 2008-04-30:
Måske skal jeg lige minde Venstres ordfører om, at det her er en hastende forespørgsel, og det vil sige, at vi i Folketinget konstaterer, at her er der altså et spørgsmål, som haster.
Vi har lagt alle andre opgaver til side for at drøfte fødevareproblemet her i Folketingssalen i dag, og så kan vi ikke stå med sådan nogle 10-års-planer eller 20-års-planer som løsning på et akut problem.
FN-chefen, Ban Ki-moon, sagde forleden, at vi taler om en krise, som er en hidtil uset udfordring af globale dimensioner, og som er blevet en krise for verdens mest sårbare.
Hvad er Venstres svar på det?
Det er et spørgsmål om Doharunden og langsigtede planer, og det er ikke det, jeg spørger til.
Jeg spørger: Hvad vil Venstre gøre i dag, og hvad vil Venstre gøre i morgen? F.eks.: Vil Venstre arbejde for at fjerne målet om at blande mad i benzinen?
Det er bare et spørgsmål.
Er det det, Venstre gerne vil her og nu som en løsning?
Inger Støjberg (V), 2008-04-30:
Når vi skal vedtage det her i dag - og det håber jeg da virkelig at også hr. Steen Gade vil stemme for, når hr. Steen Gade nu siger, at han er så enig i det, der bliver sagt, for så mangler der jo sådan set bare, at hr. Steen Gade også stemmer for, når vi skal til at stemme - er det naturligvis først og fremmest, fordi vi allerede i år har bevilget flere penge.
Den danske regering har fortsat fokus på det her, og den danske regering vil selvfølgelig fortsat blive ved med i en positiv ånd at presse på både i Doharunden og andre steder.
Men hr. Steen Gade mangler stadig væk at svare på hele spørgsmålet om landbrugsudviklingen i ulandene.
Når hr. Steen Gade siger, at det er der ikke blevet sat fokus på, er det jo helt mod bedre vidende, for det er jo rent faktisk sådan, at 11 ud af de 16 programsamarbejdslande arbejder med landbrugsudvikling.
Det er vejen frem, vil jeg sige til hr. Steen Gade, ikke at opbygge store kornlagre i ulandene, som der bliver peget på i det forslag til vedtagelse, som oppositionen har fremsat.
Morten Helveg Petersen (RV), 2008-04-30:
Jeg vil gerne forsøge at dreje debatten tilbage på sporet, forstået på den måde, at det, vi forsøger i dag, er at holde en hasteforespørgsel om den helt akutte krise, der truer omkring 100 millioner mennesker, der risikerer at blive skubbet ud i ikke bare fattigdom, men ekstrem fattigdom.
Vi snakker om at skulle leve for 1 dollar om dagen, ifald den tendens, vi har set gennem de sidste par måneder, fortsætter.
Så skulle vi ikke prøve at holde os til den diskussion og så få et svar fra Venstres side og fra regeringens side på, om man virkelig mener, at de 25 mio. kr., der er afsat til FN's verdensfødevareprogram, er tilstrækkeligt i forhold til den stille tsunami, den sultkatastrofe, som raser i den tredje verden og på det afrikanske kontinent.
Steen Gade (SF), 2008-04-30:
Nej, det er der sådan set ikke blevet sat fokus på i den her regerings tid, og det er der måske heller ikke under tidligere regeringer.
Skulle vi ikke være enige om det og så sige noget sandt til hinanden i den her diskussion?
Det, jeg synes fru Inger Støjberg ikke svarede på, var, om ikke det her forslag til vedtagelse lige så godt kunne være lavet for et år siden.
Jeg går da ind for, at vi skal arbejde for, at Doharunden skal afsluttes med et godt resultat for ulandene.
Det har jeg kæmpet for.
Jeg går da ind for, at alle lande skal nå 0,7 pct. i bistand, og at vi skal hjælpe nødhjælpsorganisationerne.
Men hvad er det, der gør, at det er det, vi skal vedtage i dag, når Ban Ki-moon i går kom med en melding om, at der må ske noget ekstraordinært?
Inger Støjberg (V), 2008-04-30:
Det relaterer da absolut til, hvad der skal gøres på internationalt plan.
Og det er jo altså sådan, at Danmark allerede har sat sig i spidsen for en lang række initiativer.
Nu er Afrikakommissionen blevet nedsat, der er fokus på landbrugsudvikling, og det er noget af det, som vi i Danmark har været rigtig gode til i lang tid, og et felt, som vi selvfølgelig fortsat skal blive ved med at udvikle os inden for.
Jeg håber da, at hr. Steen Gade er enig med mig og med regeringen i, at netop det, at de afrikanske lande skal blive bedre til at producere deres egne landbrugsprodukter, er vejen frem.
Det håber jeg faktisk at hr. Steen Gade er enig med mig i, for hvis hr. Steen Gade ikke er enig med mig i, at målet må være, at de afrikanske lande i fremtiden i højere grad selv kan bidrage til landbrugsproduktionen, end de gør nu, ja, så mener jeg, at hr. Steen Gade lever med et fuldstændig forfejlet syn på, hvad ulandsbistand er.
Ulandsbistand, når den er bedst, er at være med til at fremme bl.a. landbrugsproduktion, og det er noget af det, som der er blevet sat fokus på i den her regerings tid, det er noget af det, vi er rigtig gode til, og det er noget af det, vi fortsat vil udvikle.
Steen Gade (SF), 2008-04-30:
Jeg vil godt sige til fru Inger Støjberg, at man jo ikke bliver en meget aktiv spiller eller laver en flot indsats, fordi man siger fra talerstolen, at det er en flot indsats, og at man er en meget aktiv spiller.
Jeg vil spørge fru Inger Støjberg, om forslaget til vedtagelse om afslutning af Doha-runden, om øget bistand, om at leve op til 1992-målsætningen på 0,7 pct. - 1992, det er 15 år siden - og om at støtte nødhjælp ikke kunne være vedtaget på en hvilken som helst dag for et år siden, hvor der ikke var nogen, der troede, at der var fødevarekrise.
Altså, er der overhovedet i det en relation til det, vi diskuterer i dag, den akutte fødevarekrise, andet end nogle generelle langtidstendenser?
Har man overhovedet taget højde for, hvad det er for en situation, vi står i?
Det lyder i hvert fald ikke sådan, og det lyder heller ikke, som om Venstres ordfører egentlig har hørt, hvad ministrene har sagt, for de gav jo mere alarmerende meldinger, når det kommer til stykket.
Inger Støjberg (V), 2008-04-30:
Medierne er i denne tid fyldt med historier om og analyser af den globale fødevarekrise.
Beretningerne er mange, det samme er forklaringerne.
Men det, der står tilbage, er, at situationen er meget alvorlig og ulykkelig for mange mennesker, især i ulandene.
Og det, der også står tilbage, er, at der ikke findes én let løsning på situationen.
Centralt i fødevarekrisen er det, at det både er et spørgsmål om udbud af og efterspørgsel efter fødevarer.
På udbudssiden er det bl.a. dårlige vejrforhold, der har betydet dårlig høst i en række lande, korn- og oliefrølagre, der er blevet meget mindre, netop fordi høsten har været dårlig, og de høje energipriser har naturligvis også indflydelse på produktionsomkostningerne, hvilket jo så selvfølgelig igen fører til højere fødevarepriser.
Også på efterspørgselssiden er der over de seneste år sket ændringer.
Især de hastigt voksende økonomier i Indien og Kina betyder, at efterspørgslen stiger, ganske enkelt fordi købekraften stiger, hvilket jo sådan helt isoleret set er glædeligt.
En fødevarekrise, som den vi er vidne til lige nu, rammer først børn og gravide kvinder, men det er desværre også sådan, at situationen forværres, og at stabiliteten trues i nogle lande.
Derfor støtter regeringen de internationale nødhjælpsaktører, og derfor har regeringen bl.a. allerede øget bidraget til verdensfødevareprogrammet med 25 mio. kr.
Det kommer oven i de 20 mio. kr., som blev bevilget tidligere på året i forbindelse med programmets ekstraordinære humanitære indsatser.
Fødevarekrisen er kompleks, og det kræver en langsigtet strategi at løse den.
Men netop den langsigtede strategi med hensyn til ulandsbistand er Danmark verdensberømt for at være god til.
Allerede nu indgår landbrugsudvikling i hjælpen i 11 af de 16 lande, som Danmark har programsamarbejde med, ligesom det indgår i et mindre omfang med visse lande, som vi ikke har et programsamarbejde med.
Desuden vil regeringen grundigt analysere implikationer for dansk ulandsbistand og på det grundlag fastlægge, hvad vi på lidt længere sigt kan gøre, for at ulandene kan udnytte fordelene ved prisstigningerne på fødevarer.
Derudover er der i finansloven for 2008 afsat 50 mio. kr. til en ernæringsindsats med fokus på børn i Afrika.
Danmark er med andre ord en meget aktiv spiller både i EU og WTO, når det gælder om at imødegå den globale fødevarekrise.
Ligesom den danske regering allerede har taget en lang række flotte initiativer og dermed gør en ekstra indsats via hjemlige midler.
Jeg skal på den baggrund på vegne af Det Konservative Folkeparti, Dansk Folkeparti og Venstre fremsætte følgende:
Steen Gade (SF), 2008-04-30:
Det skal være helt akut.
Lige nu handler det sådan set om at skaffe nogle flere penge til, at de fattigste får nødhjælp i flygtningelejrene.
Som vi jo har fået redegjort for fra verdensfødevareprogrammets folk, der var her i København i Udenrigsudvalget, vil de fattige i ulandenes store byer komme i enorme vanskeligheder i de kommende måneder - det er altså om en måned fra nu af eller sådan noget - i forhold til, at de ikke vil kunne få fødevarer nok.
På lidt længere sigt er svaret selvfølgelig at udvikle udviklingslandenes produktion, men det er da også at opbygge globale lagre.
Det står jo rent faktisk i vores vedtagelse.
Det er, som om der kun står biobrændstof i vores vedtagelse, at dømme efter de spørgsmål jeg har fået nu.
Henrik Høegh (V), 2008-04-30:
Jeg vil endnu en gang gentage: Gør noget ekstra, og gør det akut.
Så kan jeg spørge anderledes: Vil hr. Steen Gade være med til, at vi nu øger produktionen i Europa?
Vi har store muligheder for at øge produktionen her.
Det hjælper, nøjagtig som det blev efterspurgt i medierne i går, og det hjælper hurtigt, og det hjælper akut.
Jeg er enig i, at vi gør en indsats i udviklingslandene, men vi ved alle sammen, at der vil gå en årrække, inden den produktion kommer op at stå, så vi skal gøre begge dele.
Steen Gade (SF), 2008-04-30:
Det er så biobrændstof, vi skal diskutere.
Vi ved, at væksten i majsproduktionen i USA, som jeg også tror spørgeren ved, først og fremmest er blevet opsuget af biobrændstofproduktionen i USA.
Det, som selvfølgelig er en realitet rent økonomisk, er, at når man har en målsætning, vil man også kunne spekulere i at købe korn.
Ikke for at det skal kunne sælges som fødevarer, men fordi det om et eller to år rent faktisk kan sælges videre på et spekulativt marked.
Det er sandt, men det, at man rent økonomisk har den her målsætning, vil føre til, at man giver øgede muligheder for spekulation og dermed giver en akut forringet position.
SF's siger ikke, at vi skal standse udviklingen af biobrændstoffer.
Inger Støjberg (V), 2008-04-30:
Jeg er fuldstændig enig med hr. Morten Helveg Petersen i, at det kunne være rigtig godt, hvis det var det, vi diskuterede i dag, men nu blev jeg spurgt om andre ting, og derfor blev jeg selvfølgelig nødt til at svare på det.
Sådan er forretningsordenen her i Folketinget.
Det, jeg pegede på, var, at regeringen i første omgang har bevilget 25 mio. kr. ekstra til verdensfødevareprogrammet.
Vi har det lange lys på, vi er utrolig gode, når det gælder netop det at udvikle landbruget i ulandene.
Det er noget af det, som Danmark længe har været god til, og det er noget af det, som vi fortsat skal have fokus på.
Jeg vil selvfølgelig ikke her i dag stå og tage stilling til Ban Ki-moons udtalelser i går.
Det kan jeg som Venstres ordfører naturligvis ikke.
Der er ingen tvivl om, at jeg godt hørte Ban Ki-moons udtalelser i går, men jeg synes bare, det er vigtigt at sige, at Danmark gør meget, at Danmark altid har gjort meget, og at Danmark fortsat vil gøre meget.
Jørn Dohrmann (DF), 2008-04-30:
Jeg må bare sige til hr. Per Clausen, at det, der er vigtigt at slå fast i sådan en debat, er, hvornår man er begyndt at ændre opfattelse.
Altså, man vidste godt for halvandet år siden, at når man forlangte at få 5 pct. biobrændstof i bilerne, i tanken, allerede i dag, ville det have en konsekvens med hensyn til fødevarerne.
Verdensbanken havde jo allerede for flere år siden udtalt, at de anbefalede, at man skulle sætte massivt ind her for at få flere fødevarer, for at priserne ikke skulle eksplodere.
Så er der nogle Socialdemokrater, der siger: Jamen det vidste vi ikke.
Man følger ikke med i debatten, men forlanger alligevel bare 5 pct.
Der har Dansk Folkeparti jo sagt, at hvis vi skal have biobrændstoffer, så skal det være anden generation, hvor man bruger affaldsstoffer til at lave biobrændstoffet.