Mogens Jensen (S), 2010-03-26:
I den ret omfattende medieomtale, som der har været op til behandlingen af både det her lovforslag og også de to næste beslutningsforslag, har man en del steder kunnet få det indtryk, at forslagene her skulle pålægge f.eks. folkekirken at vie homoseksuelle.
Udgangspunktet for såvel L 133 som B 123 og B 122 er jo netop, at vi ønsker at stille trossamfundene frit med hensyn til at beslutte, om man vil vie homoseksuelle eller ej.
I dag står det nemlig ikke trossamfundene frit, idet lovgivningen – og det er jo os herinde, der er ansvarlige for det – forbyder dem at vie homoseksuelle.
Det forbud vil vi Socialdemokrater og de øvrige forslagsstillere have fjernet, så der kommer – og nu håber jeg, at Venstres ordfører hører efter – en ægte liberal valgfrihed for menighedsråd og præster i folkekirken og øvrige trossamfund med hensyn til at beslutte, om de vil vie homoseksuelle eller ej.
Kirken pålægges altså ikke noget; kirken stilles frit til selv at træffe beslutning, og det forekommer mig fuldstændig uforståeligt, at regeringen og andre i det danske Folketing, inklusive også Venstres folketingsgruppe, ikke kan støtte det.
Det er klart, at der, såfremt der er menighedsråd og præster i folkekirken, som så ønsker at kunne foretage vielse af homoseksuelle, skal foreligge et ritual til at kunne gøre det.
Men det har Folketinget intet som helst med at gøre.
Det er processer og beslutninger, der hører hjemme i hvert enkelt trossamfund.
Men jeg har da noteret mig, at lektor Karen M. Larsen i en kronik i Berlingske Tidende i ugens løb har gennemgået de eksisterende variationer af vielsesritualer i folkekirken og også påpeger, hvor minimale og få justeringer der skal til for at få et ritual for vielser af homoseksuelle, der stort set svarer til det eksisterende, som man bruger og vel fortsat vil bruge for heteroseksuelle.
Som både homoseksuel og medlem af folkekirken har jeg da også for egen regning lyst til at sige til biskopperne: Se nu at komme i gang; vi er mange medlemmer, menighedsråd og præster, der ønsker den her mulighed.
Nu har det kirkelige aspekt af lovforslaget her tiltrukket sig meget opmærksomhed, også her i min ordførertale; men det helt afgørende i det her lovforslag er jo, som også debatten indtil nu har vist, at vi afskaffer de forskelle, der i dag er mellem registreret partnerskab og ægteskab, ved at samle det hele i en neutral ægteskabslov, der sikrer lige juridiske muligheder og forhold for alle borgere i Danmark uanset seksualitet.
Det betyder bl.a., at også homoseksuelle par kan opnå delt forældremyndighed, hvor der anvendes anonym sæddonor, ligesom de særlige statsborger- og opholdskrav for homoseksuelle, som justitsministeren har gennemgået, fjernes.
Hvorfor skal der være forskel på det punkt mellem homoseksuelle og heteroseksuelle?
Det er der ikke nogen fornuftig forklaring på.
Der er i dag ikke nogen som helst idé i at bevare en forældet og utidssvarende opdeling mellem registreret partnerskab og ægteskab, når vi nu på stort set alle øvrige områder har ligestillet de homoseksuelle og de heteroseksuelle i det danske samfund.
Det er på sin vis utroligt, at ikke kun vores søsterlande Norge og Sverige, men også Holland, Belgien og Spanien og herudover også Canada og Sydafrika for længst har gennemført det, som vi nu ønsker at gennemføre her i Danmark.
Jeg synes, vi skal tage de sidste skridt på rejsen ved at vedtage det her lovforslag.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi her i Danmark kommer før Kazakhstan og Saudi-Arabien.
Socialdemokratiet kan selvfølgelig stemme for lovforslaget.