Brian Mikkelsen (KF), 2011-05-05:
Man skal se det i det lys
, at vi aldrig nogen sinde før har uddannet så mange maskinmestre, som vi gør nu, og at vi sidder med en ansvarlig regering, som ikke bare kan love guld og grønne skove – det skal jo finansieres.
Hver eneste gang, man giver et økonomisk løfte, skal det jo finansieres.
Enten hæver man skatter og afgifter for almindelige mennesker, eller også skærer man på sygehusene, i ældresektoren eller i uddannelsessektoren.
Socialdemokratiet har valgt at komme med flere forslag om ugen, som koster penge, og det kommer enten til at koste almindelige borgere øgede skatter og afgifter, eller det kommer til at koste, at man sparer i uddannelsessektoren, plejesektoren eller sundhedssektoren.
For der findes jo altså ikke en skattekiste derude i gården, hvor man kan grave flere penge frem til de 2-3 ønsker, man har pr. uge, som koster flere penge.
Så vi vælger økonomisk ansvarlighed, samtidig med at vi uddanner langt flere maskinmestre, end man nogen sinde har gjort før.
Man uddanner nu nærmest det dobbelte af, hvad der blev aftalt med Socialdemokraterne i 2004, for der var kvoten 240-300 maskinmestre om året.
Nu er det sådan, at vi uddanner 565 i 2011.
Der er tale om et initiativ, som i givet fald vil give staten ekstraudgifter på ca. 80 mio. kr. og ikke de 60 mio. kr., som fremgår af beslutningsforslaget.
I den situation, vi er i nu, hvor riget fattes penge, og hvor der skal prioriteres, har jeg vanskeligt ved at se, hvor vi kunne finde yderligere 80 mio. kr. til maskinmesteruddannelsen.
Det er ganske enkelt penge, som ikke findes, medmindre vi lader det få konsekvenser for andre områder, altså medmindre der skal spares på sygehusene, på plejehjemmene og på skolerne.
Her kommer vi til et af de største problemer med beslutningsforslaget.
Det anviser nemlig ikke, hvordan vi skal finansiere de ekstra 80 mio. kr.
En tillægsbevilling i form af et aktstykke er jo ikke i sig selv nok, pengene skal findes et sted, og det ansvar påtager forslagsstillerne sig ikke.
De anviser nemlig ikke, hvor der så skal ske beskæringer.
Jeg tror i øvrigt, vi må være forberedt på, at vi ville blive mødt med et tilsvarende krav fra de øvrige maritime uddannelser, som har fået en adgangsbegrænsning.
De vil uden tvivl også gerne have tilført ekstra midler, således at der kan optages flere elever. Som jeg også har redegjort for i en række besvarelser til Folketingets Uddannelsesudvalg, viser de foreløbige indberetninger fra skolerne, at der i indeværende år er optaget 326 maskinmesterstuderende ud af det forventede samlede optag på ca. 565 maskinmesterstuderende i hele 2011.
Der forventes således optaget ca. 240 studerende på maskinmesteruddannelsen i efteråret 2011 inklusive de studerende, som består adgangskurset, og som derefter ønsker at blive optaget på uddannelsen.
Faktum er altså, at der uddannes rigtig mange maskinmestre, flere end før og langt flere end dem, som rederierhvervet aftager.
Vi uddanner således også maskinmestre til andre dele af erhvervet.
Vi har fokus på både rederiernes og landindustriens behov, men det er kun rederierne, der helt konkret kan angive deres behov for maskinmestre og skibsofficerer.
Hvad angår landindustrien, er det vanskeligt at afgøre konkret, hvor mange maskinmestre der er brug for.
Heller ikke forslagsstillerne eller de erhvervssektorer, som ud over rederierne primært aftager maskinmestre, har konkret kunnet angive, hvor mange maskinmestre de har behov for.
Et sådant konkret behov kan kun fastsættes gennem specifikke tilkendegivelser fra de erhverv, som beskæftiger maskinmestre, og sådanne tilkendegivelser vil ikke forekomme gennem forslagets ønske om en behovsanalyse, da det i høj grad er konjunkturbestemt.
Hertil kommer, at der bortset fra de helt skibsspecifikke kompetencer findes andre uddannelser, som enten alene eller ved at sammensætte flere forløb kan give de samme kompetencer som maskinmesteruddannelsen.
Erhvervet kan derfor også få kvalificeret arbejdskraft ad den vej.
Det understreger således også vanskeligheden ved at lave specifikke behovsanalyser, der dækker behovet for maskinmestre.
Regeringen følger naturligvis løbende udviklingen i optaget, antallet af dimittender og ledigheden for maskinmestre, og det vil vi fortsætte med.
Jeg synes, det er værd lige at opsummere, hvad der var baggrunden for aftalen for 2011 i forbindelse med finansloven.
Som alle efterhånden ved, er tilgangen til de maritime uddannelser eksploderet fra 2008 til 2010.
Alene på maskinmesteruddannelsen blev tilgangen fordoblet.
Med en fortsat tilgang på dette niveau vil vi mangle 380 mio. kr. i perioden 2011-2014.
Det lykkedes med finansloven at tilvejebringe knap halvdelen af dette beløb til de maritime uddannelser.
Vi vil i de kommende år generelt se, at vi bliver nødt til at føre en stram økonomisk politik, det er de barske realiteter.
Det gælder ikke kun for de maritime uddannelser, men for al offentlig virksomhed, og det er på toppen af, at vi har verdens største offentlige forbrug i Danmark.
Ingen andre lande i hele verden bruger så mange penge på offentligt forbrug, som vi gør.
Det holder vi i ro, så vi sørger for, at der også er et velfærdssamfund i fremtiden.
Skulle de brede politiske uddannelsesaftaler på det maritime område overholdes, var den eneste reelle mulighed derfor at genindføre den adgangsbegrænsning på skibsofficers- og maskinmesteruddannelserne, som var realiteten før 2008.
Lad mig afslutningsvis prøve at konstatere en række fakta.
Med finanslovaftalen for 2011 har vi i overensstemmelse med de politiske uddannelsesaftaler på det maritime område sikret et alsidigt maritimt uddannelsessystem med geografisk bredde, hvor samtlige maritime skoler fortsat er økonomisk bæredygtige.
Det er lykkedes os at tilføre ekstra 175 mio. kr. i perioden 2011-2014, og der bruges i de kommende år flere penge på de maritime uddannelser end nogen sinde før – flere penge end nogen sinde før.
Vi har opretholdt et optag på maskinmesteruddannelsen, som både ligger over det høje 2009-niveau og ikke mindst ligger et godt stykke over det niveau, der blev fastsat i den brede politiske uddannelsesaftale for 2004.
I de kommende år vil der blive færdiguddannet det højeste antal maskinmestre i årtier.
Alene i 2013 forventes der at dimittere 500 personer.
Sidst, men ikke mindst sikrer det høje optag, at de maritime uddannelser også fremover bidrager til at opfylde de generelle uddannelsesmålsætninger.
På den baggrund fastholder regeringen beslutningen fra finanslovaftalen for 2011 og kan derfor ikke støtte forslaget.