runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Olsen Dyhr (SF), 2016-05-03:
Jeg ved, at statsministeren ligesom mig ved, at der kun er én pose penge, og hvis man gerne vil bruge flere penge på forsvaret, må man jo tage dem et andet sted på statsbudgettet.
Jeg vil sige, at der ikke skal være nogen tvivl om, at SF gerne finder pengene inden for forsvarets budgetter og flytter rundt på dem – det har vi gjort tidligere – men vi er ikke villige til at føre penge fra velfærd til forsvar.
Derudover er jeg ikke uenig med statsministeren i, at hvad der i øjeblikket sker i Rusland, eller for den sags skyld spørgsmålet om, om Polen og hele Østersøområdet skal have øget observans.
Jeg noterer mig også, at Peter Taksøe-Jensen i sin rapport anbefaler, at man har mere fokus der end nødvendigvis i Mellemøsten, hvor han jo netop siger man skal tænke sig godt om.
Fremmer det de ønskede formål med aktiviteterne i Mellemøsten, bidrager det til fred, skaber det mere tryghed og stabilitet i Danmark?
Derfor vil jeg gerne spørge statsministeren, om det ikke vil være oplagt at følge op på den anbefaling netop ved at lave en analyse af, hvordan vores militære indsats har virket.
Vi har været involveret i Irakkrigen i 2003, i Afghanistan, senere i Libyen og nu i Irak igen.
Har det samlet set bidraget til mere fred og stabilitet?
Man kunne lave en cost-benefit-analyse af, om det er kommet godt igen.
Derudover er der jo 60 mennesker, der faktisk er blevet dræbt i kamp.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-05-03:
Jeg siger det ikke for at være uvenlig eller noget, men jeg er helt bekendt med, og det er spørgeren også, at vi jo ikke har, kan man sige, helt den samme grundlæggende forståelse for eller accept af, hvordan vores indbyrdes relationer er.
Det ligger jo også i den formulering, der blev brugt i det første spørgsmål, hvor man sagde, at nu kaldes det Kongeriget Danmark.
Det er jo ikke noget, vi lige har fundet på, for det tror jeg også det hed, dengang Tjóðveldisflokkurin blev stiftet.
Det er jo bl.a. derfor, vi i øjeblikket sidder og kigger på, om den her DFG-ordning, altså »Danmark, for så vidt angår Færøerne og Grønland«, kan smidiggøres.
Det er derfor, vi har rigsmøder, det er derfor, vi har inviteret både Grønland og Færøerne til at påvirke den her udredning, og det er også derfor, vi har den her dialog.
Og den vil jeg også gerne have fremadrettet, både med hr. Magni Arge og med andre færøske repræsentanter.
Der er en høring i Det Udenrigspolitiske Nævn den 11. maj.
Magni Arge (T), 2016-05-03:
Jeg vil bare gentage, at en del af den udenrigspolitiske ordning, sådan som den foreligger i dag, med nogle uddelegeringer til Færøerne og Grønland tager sit udgangspunkt i, at man har en enhedsstattænkning i Danmark, og så kan man ikke overlade mere end et vist ansvar til Færøerne og Grønland i udenrigspolitisk sammenhæng.
Og vi kan ikke være begrænset af diskussioner om grundloven eller om enhedsstaten, for enhedsstaten eksisterer ikke på den måde, som I tror den gjorde for 100 år siden.
Det har alt sammen ændret sig.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-05-03:
Men deri har spørgeren så et argument for det, der er spørgerens synspunkt, nemlig at Færøerne skal løsrive sig fra Danmark, og fuld respekt for det.
Det er jeg ikke enig i.
Jeg har sagt mange gange – og det bliver jo sådan lidt repetitivt, hvis det er det eneste, vores dialog i spørgetimerne skal handle om – at hvis man på Færøerne træffer den beslutning, vil jeg respektere det, men beklage det.
Men indtil den beslutning er truffet, er situationen altså den, at vi har et rigsfællesskab.
Jeg vil gerne melde mig som den første til at skabe størst mulig smidighed i det inden for grundlovens rammer for at skabe rum til, at man både på Færøerne og i Grønland kan disponere i egen interesse, kan man sige, så langt det lader sig gøre.
Det er min attitude.
Det er derfor, jeg deltager i rigsmøder.
Det er derfor, vi har sat et arbejde i gang for at se på, om den her – og nu gentager jeg mig selv – DFG-ordning, »Danmark, for så vidt angår Færøerne og Grønland«, i sit operationelle brug kan smidiggøres.
Det var derfor, jeg for et øjeblik siden erklærede mig åben over for også at diskutere et tættere handelspolitisk samarbejde, selv om det jo dybest set er hjemtagne områder.
Jeg vil gerne være meget, meget pragmatisk, men jeg kan altså ikke rokke ved det faktum – og har personligt heller ikke lyst til det – der hedder, at vi er i et rigsfællesskab med hinanden.
Mette Frederiksen (S), 2016-05-03:
Tak for det.
Jeg tror, jeg vil dele en oplevelse med statsministeren her som indledning, for nu har vi jo været igennem den her øvelse nogle gange efterhånden.
Og det plejer at være sådan, at når jeg forbereder mig hertil, har statsministeren givet interview, eller der er kommet et udspil fra regeringen, eller der er indkaldt til noget, som man ligesom kan spille bold op ad.
Der er en uenighed, der er noget, der skal afklares, der er måske noget, vi skal nå til enighed om.
Jeg kunne bare konstatere, at forud for i dag var der ikke citater, der var ikke interview, der var ikke udspil, vi kunne diskutere – fordi statsministeren er inde i en lidt mere tavs periode.
Sådan tror jeg man kan udtrykke det.
Statsministeren har jo flere gange understreget, at statsministeren ikke ønsker at være statsminister for enhver pris.
Status er jo den, at BNP er lavere, end da regeringen overtog magten.
Væksten i år er næsten halveret, og vækstmålene er nedjusteret tre gange i træk.
Regeringen har valgt ikke at indkalde til vækstforhandlinger.
Man har i stedet brugt penge på en boligjobordning, der ifølge skatteministeren ikke giver mange job, og det samme gælder i forhold til at lette arveafgiften.
Arbejdsmarkedsreformen har vist genereret flere børn i fattigdom, end den har skabt arbejdspladser.
Omprioriteringsbidraget giver vel mere minusvækst, end det giver velfærd, og den øgede flygtningetilstrømning betyder, at der nu mangler milliarder i statskassen.
Så helt kort: Kan statsministeren bekræfte, at vort lands bruttonationalprodukt er faldet siden regeringsskiftet, og er statsministeren egentlig tilfreds med den status, der kan gøres i dag?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-05-03:
Nej, jeg kan ikke bekræfte, at bruttonationalproduktet er faldet.
Det kan jeg ikke bekræfte.
Jeg kan bekræfte, at de fremadrettede vækstprognoser er justeret ned, ligesom de i øvrigt desværre blev det hver eneste gang i fru Mette Frederiksens regerings tid.
Hver eneste gang man lagde en ny prognose frem, nedjusterede man væksten.
Jeg vil gerne sige, at den rekord, som blev sat dengang, ikke er en rekord, som jeg har en ambition om at fastholde gennem hele den her 4-årige valgperiode.
Det er det ikke, men det er jo kendsgerningerne.
Jeg må sige, at det sådan meget hurtigt er et step tilbage fra ansvarets åg efter 10 måneder, når man tegner det dér billede.
Jeg vil bare tage fat i en enkelt ting, nemlig det dér med omprioriteringsbidraget og kernevelfærden, der bliver udsultet.
Altså, da fru Mette Frederiksen var minister, faldt de reelle bevillinger til kommunerne med i omegnen af 3 mia. kr. over perioden.
I 2016 har kommunerne reelt 0,5 mia. kr. mere til rådighed, end de havde i 2015.
De har realvækst.
Jeg skal ikke kunne sige, om det er første gang i forhold til hele den samlede regeringsperiode, for det kan jeg ikke huske udenad.
Det kan være, det har været sten på vejen, men hvis man ser det under et i den tidligere regeringsperiode, var der en reel nedskæring af kommunernes serviceramme.
Det har vi ændret.
Der er en bevilling til sygehusvæsenet, som er 0,5 mia. kr. større end den, den tidligere regering havde lagt op til.
Jeg kan med sikkerhed sige, at ja, der er et pres fra flygtningestrømmen, men det er jo for intet at regne mod, hvad det ville have været, hvis den tidligere regering var fortsat.
Det kan man se ved stemmeafgivningen her i Folketingssalen.
Ved alle de stramninger, vi har lagt op til i forbindelse med integrationsydelse, familiesammenføringsregler og alt mulig andet, har S og R jo strittet – strittet – imod.
Så man kan prøve at tænke tanken, hvordan de ville have håndteret den her flygtningesituation, der opstod sidste efterår, i en regering Thorning-Østergaard.
Vi har handlet, og jeg skal ikke tegne noget paradisisk billede af det, for vi er fortsat under pres, og mere skal sikkert gøres.
Men jeg kan bare helt sandfærdigt konstatere, at mens man i vores nabolande har haft en vækst i antallet af asylansøgere på 100 eller flere procent, har det i Danmark være langt mere moderat.
Det er jo et udtryk for, at der har været ført en ny politik.
Mette Frederiksen (S), 2016-05-03:
Man kan jo godt vælge at forsøge at omskrive historien, eller også kan man forholde sig til, hvordan det ser ud i dag.
Nu er det statsministeren, der er gået til valg på at sikre en straksopremsning.
Mig bekendt har den ikke fundet sted.
Hvis vi kigger på BNP, er det vel rigtigt, at den sæsonkorrigerede BNP i dag er lavere for fjerde kvartal 2015, end den var for andet kvartal 2015, da regeringen overtog magten.
Og det, vi har behov for, er vel i fællesskab at konstatere, at det ikke går ret godt med væksten.
Jeg forsøger ikke at placere en skyld for det, jeg forsøger sådan set at få statsministeren derhen, at vi påbegynder den nødvendige diskussion af, hvordan vi så understøtter det.
Det er lige friskt nok, at en statsminister, som er ene om at ville indføre en minusvækst – der er ikke andre statsministerkandidater, der er tilhænger af minusvækst i landets kommuner – og som har indført et omprioriteringsbidrag, der gør, at man skal budgettere med minusvækst, påstår, at det ikke har nogen betydning for vores velfærdssamfund.
Magni Arge (T), 2016-05-03:
Nu skal jeg ikke gå så langt ind i den debat, om Tjóðveldisflokkurin har sagt ja eller nej til noget.
Jeg forstod, at man havde sagt nej tak til at være med i en arktisk undergruppe.
Man har ikke været indbudt til en diskussion om udenrigspolitikken i sin helhed, og om hvilken rolle Færøerne og Grønland har i det samlede kongeriges udenrigspolitik, der, om jeg så må sige, ikke kun omfatter Arktis.
Det handler også om handelspolitiske tiltag, f.eks. om hvad vores handelspolitiske relationer er, når Danmark indgår frihandelsaftaler med USA sammen med EU, med Japan sammen med EU, med Canada sammen med EU.
Hvor efterlader det Færøerne og Grønland i sådan en sammenhæng?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-05-03:
Men det ville klæde os alle sammen, hvis man så vidt muligt forsøgte at holde sig til sandheden.
Jeg har ikke noget forslag om at have minusvækst, det har jeg ikke.
Jeg gik til valg på at have et udgiftsstop, som er udtryk for, at der ikke er nogen realvækst, men at man reelt har det samme til rådighed i den offentlige sektor, når man korrigerer for løn- og prisstigninger.
Det gik jeg til valg på.
Kunne jeg levere det?
Nej, det kunne jeg ikke, for det var der ikke flertal for.
Derfor fører vi jo en politik i øjeblikket, hvor der er en realvækst i de offentlige udgifter.
Der er ikke minusvækst i de offentlige udgifter.
Der er realvækst i de offentlige udgifter.
Sundhedsområdet har i år fået tilført 2,4 mia. kr.
Det er 0,5 mia. kr. mere end det, fru Mette Frederiksen gik til valg på.
Kommunerne har i år en realvækst på 0,5 mia. kr.
Det står i kontrast til den nedskæring, der var under den forrige regering.
Så kan det ikke nytte noget, at man står og siger, at jeg fører en minusvækstpolitik.
Det gør jeg ikke.
Er det så rigtigt, at vi har tanker om et omprioriteringsbidrag for at sikre, at vi hele tiden har en mulighed for at tage stilling til, om en skattekrone anvendt på offentligt forbrug bliver anvendt det rigtige sted?
Ja, det er rigtigt.
Er det rigtigt, at det har betydet, at kommunerne så har mindre i år?
Nej, det er ikke rigtigt.
De har 0,5 mia. kr. mere, ligesom vi allerede har en politisk aftale, for så vidt angår 2017, som vil betyde, at det omprioriteringsbidrag, som regeringen ønsker i kommuneøkonomiaftalerne, hvor forhandlingerne ikke er gået i gang endnu, vil blive tilbageført til kommunerne.
Altså kan man allerede nu, inden vi overhovedet er gået i gang med kommuneøkonomiforhandlingerne, konstatere, at der heller ikke vil være nogen såkaldt minusvækst i kommunerne i 2017.
Mette Frederiksen (S), 2016-05-03:
Jeg tror, jeg meget direkte af hensyn til den fortsatte dialog og det fortsatte samarbejde vil bede statsministeren om at beskrive, hvor det var, jeg talte usandt i det, jeg sagde før, for det er ikke en fair måde at diskutere på.
Regeringen lægger op til et omprioriteringsbidrag.
Vi kan godt lade, som om det bare er et omprioriteringsbidrag, men det er minusvækst.
Det er at flytte penge fra landets kommuner – potentielt folkeskole, daginstitutioner, ældrepleje, handicapområde – til andre formål.
At vi så er nogle i Folketinget, der har fået Venstre, vel ret tvungent, til at stemme for et forslag til vedtagelse, der sikrer, at pengene føres tilbage, er jo ikke Venstres bedrift.
Mig bekendt var det ikke Venstre, der foreslog det forslag til vedtagelse.
Mig bekendt er det andre partier i Folketinget, der har drevet den proces.
Det, jeg beder statsministeren forholde sig til, er jo en status, efter at der nu snart er gået et år, hvor vi har lav vækst, hvor det ikke for alvor er lykkedes at flytte folk fra offentlig forsørgelse til et aktivt liv på arbejdsmarkedet, hvor der ikke er sket en straksopbremsning på asylområdet, og hvor regeringen, så vidt jeg kan se, ikke lægger op til, heller ikke fremadrettet, for alvor at prioritere vores velfærd.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-05-03:
Det blev der, da fru Mette Frederiksen sagde – det er så efter min hukommelse, men jeg tror, det holder, hvis man slår efter – at jeg er den eneste statsministerkandidat, der går ind for minusvækst.
Altså, det er decideret ukorrekt.
Jeg går ikke ind for minusvækst.
Jeg – går – ikke – ind – for – minusvækst .
Jeg går sådan set ind for, at vi skal have mere vækst i det her samfund.
Jeg er i øvrigt enig i, at den er for lav Det er sådan set også derfor, vi har taget en række erhvervspolitiske initiativer.
Vi gjorde det i forbindelse med finansloven, vi lempede NOx-afgiften til en femtedel for at skabe mulighed for, at vores producerende erhverv kunne blive konkurrencedygtige.
Vi er i gang med at tage hul på arveafgifterne.
Vi fjernede nogle af de afgifter, den tidligere regering havde indført og belastet os med, reklameafgifter og andet.
Vi lavede målrettede skattelettelser til erhvervslivet på 4 mia. kr. Vi har lavet en boligjobordning for at sikre, at håndværksfagene også har noget at rive i, også derude, hvor der er lidt længere mellem husene.
De fleste har vi så øjensynligt haft Socialdemokratiets opbakning til, indtil man skulle stemme hernede i salen om de sidste.
Hvad angår DIIS, svigtede modet.
Aarhus er ikke godt nok, den intellektuelle kapacitet rækker åbenbart ikke til, at man kan have et forskningsinstitut der.
Jeg forstår det simpelt hen ikke.
Vi er i gang med at lave en stribe ting, men hvis vi skal have en politisk diskussion, er vi jo nødt til tage afsæt i, at man har en reel beskrivelse af hinandens intentioner.
Og jeg har ingen intention om minusvækst i den offentlige sektor.
Mette Frederiksen (S), 2016-05-03:
Nu begynder det jo faktisk at blive rigtig interessant, for hvis regeringen ikke ønsker minusvækst, kan vi jo lave en aftale nu.
Den vedtagelsestekst, der er vedtaget her i Folketinget, om, at det såkaldte omprioriteringsbidrag skal føres tilbage til landets kommuner, gælder kun for 2017.
Hvis regeringen og statsministeren ikke er tilhængere af minusvækst, må det betyde, at statsministeren i dag kan love, at pengene fra det omprioriteringsbidrag, som alle landets kommuner og alle landets borgmestre og mange andre jo kalder for minusvækst og ikke for et omprioriteringsbidrag, også for årene 2018 og 2019 føres tilbage til kommunerne krone for krone.
Vil statsministeren love det?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-05-03:
Nu gentager jeg mig selv: Jeg går ikke ind for en minusvækst i den offentlige sektor.
Betyder det, at jeg vil stå og kaste cement ud over den offentlige sektor med den arbejdsfordeling, der er, mellem kommuner, stat og regioner?
Nej, det vil jeg ikke være med til.
Jeg vil føre en ansvarlig økonomisk politik, der gør, at vi har mulighed for at have en begrænset realvækst i hele den offentlige sektor, som vi så skal bruge med størst mulig omtanke.
Når vi f.eks. overtog et politi fra den tidligere regering, som var i bekneb for ressourcer, har vi været nødt til at finde de penge, der skulle til, for at løfte det op.
Det er derfor, at vi nu tilfører politiet 2 mia. kr. ekstra.
Hvis vi kigger på det, har vi overtaget en plan, som jo desværre ikke hænger sammen i den forstand, at råderummet frem til 2020 kun er på 10 mia. kr.
Det er efter min mening ikke tilstrækkeligt til at indfri mine ambitioner, og jeg tror heller ikke fru Mette Frederiksens ambitioner.
Så hvis vi skal være konstruktive, skal vi sætte os ned, og det er det, vi indbyder til umiddelbart efter sommerferien, og se på, hvordan vi får truffet nogle fremadrettede beslutninger, der sikrer, at vi får noget råderum til at gøre det, som jeg egentlig tror at alle gerne vil, nemlig at sikre, at vi har et politi, der fungerer, nogle sygehuse, hvor patienterne kan blive opereret, når de er syge, nogle folkeskoler, der kan lære børnene noget, så de får et ordentligt afsæt til tilværelsen.
Det kommer til at kræve nogle beslutninger.
Og der er jeg da ked af, at fru Mette Frederiksen allerede i en af weekendens aviser begynder at ekskludere sig fra den debat ved på forhånd at sige, hvad der ikke kan lade sig gøre.
Mette Frederiksen (S), 2016-05-03:
Selvfølgelig siger vi fra Socialdemokratiet nej til topskattelettelser i en situation, hvor det hverken vil være socialt retfærdigt eller en fornuftig økonomisk politik, al den stund at der er så få ressourcer til rådighed.
Og meget andet kan vi forhandle om i efteråret, og det håber jeg også at vi kommer til.
Men vi bliver nødt til at holde fast i, hvad det er, statsministeren siger, for når jeg taler om minusvækst, taler jeg om det i de kommunale budgetter.
Hvis statsministeren i dag står og siger, at statsministeren ikke er tilhænger af minusvækst i kommunernes økonomi, er det jo ikke svært at svare mig på, om pengene, der med omprioriteringsbidraget tages fra landets kommuner og fra den nære velfærd, også føres tilbage i 2018 og 2019.
Det svarer statsministeren ikke på.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-05-03:
Jeg er tilhænger af, at vi fører en økonomisk politik, der muliggør, at vi har en begrænset realvækst i den offentlige sektor.
Hvor den realvækst skal placeres, beror på en politisk diskussion – jeg har ikke noget flertal alene, så langtfra – men det beror jo også på en løbende stillingtagen til, hvor der er mest brug for pengene.
Der kan det jo ikke være sådan, at vi på forhånd siger, at fordi en bestemt sektor har et bestemt budget, er det det, der skal låses, hvis behovet er et andet sted.
Hvis det er sådan, at der er brug for en oprustning på sygehusområdet, er det jo der, vi skal opruste; hvis der er brug for en oprustning på folkeskoleområdet, er det der, vi skal opruste; og hvis der er brug for en oprustning inden for politiet, er det der, vi skal opruste.
Mette Frederiksen (S), 2016-05-03:
Men det betyder jo så også, at det, statsministeren siger i dag, er, at der sagtens kan komme minusvækst i de kommunale budgetter i de kommende år.
Det er jo ikke en hvilken som helst sektor, som statsministeren får det til at lyde som.
Det er vores ældrepleje.
Det er vores handicappede.
Det er vores daginstitutioner.
Det er vores folkeskole.
Jeg synes, det er problematisk, at statsministeren bliver ved med at sige, at vi så må føre den rigtige økonomiske politik, for den rigtige økonomiske politik bliver ikke ført.
Væksten er for lav.
Der bliver brændt penge af til skattelettelser, som vi kunne bruge til andre formål.
Jeg kan ikke konkludere andet, end at statsministeren i dag har bekræftet, at der meget vel kan komme minusvækst i de kommunale budgetter i de kommende år, og det mener jeg er en forkert prioritering, når den økonomiske ramme er så begrænset, som den er.
Aaja Chemnitz Larsen (IA), 2016-05-03:
Mange tak.
Jeg er særlig glad for, at vi har udvidet spørgetime i dag, fordi som så mange andre har jeg glædet mig til at læse den udenrigspolitiske udredning, som ambassadør Taksøe-Jensen offentliggjorde i går.
Jeg vil gerne rose regeringen for initiativet med udredningen, og for at statsministeren har tænkt Grønland og Arktis så aktivt ind i kommissoriet for udredningen og dermed også lægger op til, at Arktis får en central rolle i de kommende års udenrigspolitik for kongeriget.
Men når man kigger på kommissoriet, kan man se, at der er rigtig meget fokus på danske interesser og på dansk udenrigspolitik, men vi må også konstatere, at Danmark kun er arktisk stormagt, hvis Grønland er med – mere eller mindre.
Grønland fylder omkring 20 pct. af Arktis, og derfor er det altovervejende budskab fra Inuit Ataqatigiit, at Grønland selvsagt skal have en aktiv rolle i alt, hvad der vedrører Grønland og Arktis.
Man kan sige, at de lovgivningsmæssige rammer er på plads i forhold til Ilulissat-erklæringen, men også selvstyreloven, som forpligtiger Danmark til at inddrage Grønland i alt, hvad der vedrører udenrigspolitik og sikkerhedspolitiske spørgsmål med betydning for Grønland.
En af de konkrete anbefalinger, som der er, er et arktisk sikkerhedspolitisk forum, og nogle af de udfordringer, der er for selvstyrende nationer, er jo bl.a. at sikre, at det grønlandske folk bliver hørt, at de arktiske folk bliver hørt, men også at man har mulighed for at sidde med ved forhandlingsbordet.
Så jeg synes, at det kunne være interessant at høre statsministerens og altså ministeren for rigsfællesskabets holdning til netop en inddragelse af befolkningen i Grønland, men også det politiske system i Grønland.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2016-05-03:
Tak for det.
Jeg er jo helt enig i, at Kongeriget Danmark er en arktisk stormagt, fordi kongeriget Danmark omfatter Grønland.
Var det ikke tilfældet, ville vi ikke som kongerige være nogen arktisk stormagt.
Kongerigets udenrigspolitik er jo kongerigets udenrigspolitik, og derfor har vi også lagt vægt på, at der er et stærkt fokus på det her i den udredning, vi har bestilt, og jeg har også med tilfredshed noteret mig, at ambassadør Peter Taksøe-Jensen har været i dialog med Grønland i forbindelse med udarbejdelsen af den her udredning.
Der blev givet en stående invitation til både Grønland og Færøerne.
Den tog Grønland imod, og det synes jeg har været positivt.
For så vidt angår det helt specifikke om en sikkerhedspolitisk overbygning til Arktisk Råd, er det et af de forslag, som regeringen ikke er enig med udrederen i at der er behov for.
Vi mener sådan set, at den sikkerhedspolitiske dimension omkring det arktiske samarbejde er et mellemstatsligt mellemværende mellem de reelle arktiske interessenter, og hvor det, der jo udvikles under Arktisk Råd, er en institutionel ramme, som omfatter stadig flere og flere, Sydkorea, EU m.fl.