runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Aaen (EL), 2012-12-14:
Den her afgift går ud på at nedbringe forureningen, bl.a. fra alt for mange reklamer i postkassen, og derfor har vi diskuteret, hvordan vi yderligere kan fremme det miljømæssige aspekt i det ved at sige, at dem, der har Blomsten, altså har et EU-mærke om bedre miljø, får en lavere afgift.
Der har i den forbindelse været en del diskussion i lovbehandlingen og i øvrigt også før lovbehandlingen, også med en masse bidrag fra forskellige miljøorganisationer, om ikke man kunne udvide miljøaspektet ved også at inddrage Svanemærket og ved også at inddrage mærkningen som tegn på bæredygtig træproduktion, SFC.
Jeg vil bare spørge ministeren, om vi ikke her ved tredjebehandlingen kan være enige om, at vi efter vedtagelsen af det her prøver at se, om ikke vi kan forstærke miljøelementet i den her lov, herunder ved at inddrage andre former for miljømærker.
Holger K. Nielsen (SF), 2012-12-14:
Jamen det har helt klart noget at gøre med, at man i Kulturministeriets mediepolitik har nogle kriterier, og vi har simpelt hen fra Skatteministeriets side valgt at bruge dem.
Det vil sige, at vi ikke på grund af det her vil tage en stor ny diskussion om mediestøtten og EU's statsstøtteregler på det område.
Det synes jeg ærlig talt er at gøre for meget ud af den her sag.
Frank Aaen (EL), 2012-12-14:
For at starte bagfra vil jeg sige, at der ikke er nogen tvivl om, at når der bliver en afgiftslettelse ved anvendelse af Blomsten, vil flere trykkerier indrette sig på, at de skal kunne levere den vare, som viser den miljøforbedring, der ligger i at kunne få Blomsten.
Det er korrekt, at vi gerne havde set de andre ting også, men der har indtil videre været nogle EU-hensyn, som har forhindret os i at gøre det.
Men det er jo præcis det, vi vil prøve at undersøge nærmere.
Jeg må bare sige til hr. Jan E. Jørgensen, at EU altså gang på gang forhindrer os i at gøre det, vi gerne vil, eller i hvert fald gør det mere besværligt at gøre det, vi gerne vil.
For vi vil gerne i den retning, som også Venstre har været inde på.
Gitte Lillelund Bech (V), 2012-12-14:
Det er ikke nogen hemmelighed, som ministeren også sagde, at vi i Skatteudvalget har koncentreret os om og brugt ret meget tid på det her lovforslag.
Vi havde også ministeren i samråd, hvor vi diskuterede lige præcis det her med, hvordan det kan være, at en månedsavis skal være omfattet og en ugeavis ikke skal.
Det er så det jeg må formode at EU siger gælder.
Jeg skal bare have ministeren til at bekræfte: Det her er den definition, som EU har fastlagt i forhold til, hvornår der kan gives statsstøtte eller ikke.
Holger K. Nielsen (SF), 2012-12-14:
Nej, men det, som er udgangspunktet, er, at aviser og avislignende publikationer kan gives statsstøtte.
Og så siger man, at en månedsavis ikke er en avislignende publikation.
Og så kan der da godt være alle mulige argumenter om, at de ligner hinanden, og hvad ved jeg.
Men det er det, der er udgangspunktet for det her.
Jan E. Jørgensen (V), 2012-12-14:
Jeg kan forstå, at der sådan set er et fælles ønske hos regeringen og oppositionen om, at man godt vil undtage månedsaviser som Hjerting Posten osv.
Nu har vi fået at vide i dag, at det skyldes, at EU ikke kan godkende en ordning, hvor aviser som Hjerting Posten osv. ville kunne blive undtaget fra afgiften.
Det er altså nye oplysninger, at der ligger så præcise udmeldinger fra EU's side.
Derfor må det rigtige være, at vi afbryder forhandlingerne og indkalder ministeren i samråd, sådan at vi kan få belyst, præcis hvad det er, EU kan gå med til, og hvad det er, EU ikke kan gå med til.
Vi må have et fælles ønske om, at vi går lige til grænsen for, hvem vi kan lade være omfattet af undtagelsen fra afgiften, og hvem der skal betale afgiften.
Forslag om standsning af sagens behandling
Holger K. Nielsen (SF), 2012-12-14:
Det handler om, at der er statsstøtteregler vedrørende medier og aviser.
Man siger, at aviser har et så alment kulturelt formål, at der er det tilladt at give statsstøtte.
Og så siger man, at ugeaviser også kommer under den definition.
Og derfor har man den såkaldte ugeavispulje; det vil sige, at man har en definition på det i den nuværende mediestøtte, men månedspublikationer er ikke en del af det.
Længere er den sådan set ikke.
Når det kommer ind under statsstøttereglerne, skyldes det jo, at der er visse publikationer, der bliver pålagt en afgift, og andre publikationer, der ikke bliver pålagt en afgift.
Og så er det, at man er nødt til at se på, om det er rimeligt ud fra statsstøttereglerne, at der er én publikation, der skal pålægges en afgift, og andre, der ikke skal.
Vi mener, at det er rimeligt, men vi er helt med på, at det skal godkendes i EU.
Jeg kan bare sige, som jeg har sagt tidligere: Vi bruger de kriterier, der ligger i den ugeavispuljeordning, der findes i den danske mediestøttelovgivning i øjeblikket.
Ole Birk Olesen (LA), 2012-12-14:
Jeg må sige, at jeg synes, det er meget sært, at vi skal have denne debat her ved tredjebehandlingen af et lovforslag.
Vi har haft et langt samråd med skatteministeren.
Det varede vel et par timer, og en stor del af det handlede om netop det med, at månedsaviser er pålagt afgiften, mens ugeaviser ikke er pålagt afgiften.
Jeg husker ikke, at skatteministeren – men jeg kan tage fejl, og der må skatteministeren så rette mig – ved den lejlighed sagde noget som helst om, at det var begrundet med EU-regler.
Det handler om en afgift, som er pålagt bestemte tryksager til reklameomdeling.
Og der er selvfølgelig en definition af, hvilken form for tryksager der er omfattet af den afgift, og i den definition kan den danske stat vel for pokker sige, at det ikke gælder for månedsaviser, og at det ikke gælder for ugeaviser.
Gitte Lillelund Bech (V), 2012-12-14:
Men kunne det tænkes, at EU også kunne godkende en statsstøtteordning, hvor det så hed, at den her avis skulle udkomme mindst 2 gange om måneden i mindst 10 måneder eller mindst 1 gang om ugen i mindst 12 uger pr. kalenderår?
Har det været testet?
Jeg er nødt til at vide præcis, om den definition, der står i lovforslaget, og som ministeren jo hænger sig fast i, er den definition, som EU har godkendt, ja eller nej?
Holger K. Nielsen (SF), 2012-12-14:
Jeg kan igen sige, at vi bruger den definition, som i forvejen findes i hele mediestøtteområdet.
Og den mediestøttepolitik og de mediestøttekriterier, der er, er godkendt af EU og forhandlet med EU.
Så det er det, der er vores udgangspunkt.
Jo, men der er altid nogle grænseproblemer.
Det vil der altid være i sådan nogle sager.
Det, jeg godt vil gentage, er, at vi bruger de kriterier, man i forvejen har fastlagt i forbindelse med den såkaldte ugeavispulje, i det her forslag.
Den sag ligger ikke i Skatteministeriet, den ligger i Kulturministeriet, men det er det, som er vores udgangspunkt for det her.
Jeg synes ikke, at det her er konkurrenceforvridende.
Jeg synes, det er en meget, meget snusfornuftig ordning, hvor vi gør det, at vi lægger afgift på alle de reklametryksager, der kommer ind ad døren, – og her op til jul kender vi alt til det – samtidig med at vi holder aviser og ugeblade, som er en væsentlig del af meget ofte den lokale nyhedsformidling, udenfor.
Jeg synes, at det er en fornuftig måde at gøre det på.
Dennis Flydtkjær (DF), 2012-12-14:
Vil skatteministeren så bede Kulturministeriet om at få det omdelt til Skatteudvalget, så vi kan se de her kriterier, som der er sat for, at det lige præcis skal være det her antal, og som man tror går igennem EU?
Jeg vil gerne prøve at nævne et andet eksempel på, hvor konkurrenceforvridende det her er.
En almindelig husstandsomdelt reklame er selvfølgelig belagt med afgift.
Tager man den samme husstandsomdelte reklame og putter den ind i et almindeligt dagblad, er den ikke belagt med afgift.
Putter man så – ifølge regeringens forslag – præcis den samme miljøforurenende artikel ind i f.eks. metroXpress, som bliver omdelt til alle husstande, så er den belagt med afgift.
Tager man samme metroXpress og uddeler den på en togstation med den husstandsomdelte reklame, er reklamen ikke belagt med afgift.
Det skriger jo til himlen, hvor konkurrenceforvridende det her er, og hvor skævt det egentlig rammer.
Man har slet ikke ramt en fordeling af det, som giver mening for de gode danskere derude.
Kan ministeren ikke bare bekræfte eller i hvert fald overveje at bekræfte, at det her simpelt hen er så konkurrenceforvridende, som det overhovedet kan blive?
Jeg kan starte med at sige, at jeg som folketingsmedlem da gerne vil bede ministeren om at oversende det papir, hvor der bliver fastlagt de her rammer fra EU's side med hensyn til antallet af udgivelser.
For i Dansk Folkeparti ser vi det i hvert fald som stærkt konkurrenceforvridende.
Man kan have en månedsavis, som har nøjagtig det samme redaktionelle indhold som en ugeavis, den har en ansvarshavende redaktør osv., og den eneste forskel er, at månedsavisen kun udkommer 12 gange på 1 år, hvor kravet er 20 gange på 10 måneder.
Jeg kan virkelig ikke forstå, hvorfor skatteministeren ikke kan se, at det er voldsomt konkurrenceforvridende, at en avis, der udkommer 19 gange, er belagt med afgift, mens en avis, der udkommer 20 gange, så ikke er belagt med afgift.
Jeg forstår simpelt hen ikke sammenhængen, og at man ikke kan se, at det er voldsomt konkurrenceforvridende.
Jeg undrer mig også over, hvorfor man overhovedet tror på, at EU vil tillade det her, for umiddelbart er det altså åbenlyst for alle andre her i Folketinget, at det er voldsomt konkurrenceforvridende.
Sophie Løhde (V), 2012-12-17:
Vi har stillet ændringsforslag om deling af lovforslaget, sådan at differentieringen af patienternes ret til udvidet frit sygehusvalg udskilles i et selvstændigt lovforslag.
Det siger sig selv, at Venstre ikke kan støtte, at regeringen med den ene hånd fratager patienterne en lang række centrale patientrettigheder, som giver alle landets patienter lige adgang til at kunne vælge køen fra, mens regeringen med den anden hånd forsøger at give patienterne en eller anden løs hensigtserklæring om hurtigere udredning.
Vi mener ikke, at hurtig udredning skal ske på bekostning af patienternes ret til hurtig behandling.
Vi har sådan set en ambition på vegne af landes patienter om, at de både skal sikres hurtig udredning og ret til efterfølgende hurtig behandling
Ud over at vi gerne havde set, at udredningsretten var blevet forbedret til gavn for patienterne, sådan at det blev en reel rettighed med indhold, kan vi ikke støtte de markante forringelser af patientrettighederne, som regeringens lovforslag også indeholder.
Igennem udvalgsbehandlingen har vi haft anmodet ministeren om at stille ændringsforslag om deling af lovforslaget, sådan at alle Folketingets partier kunne få lejlighed til isoleret set at stemme om lovforslagets to forskellige elementer.
Det har sundhedsministeren desværre nægtet igennem udvalgsbehandlingen, og vi har derfor set os nødsaget til selv at stille ændringsforslaget på vegne af oppositionspartierne, da vi naturligvis ikke kan støtte de forringelser, som det her lovforslag indebærer i forhold til patienternes ret til hurtig behandling.
Så undrer vi os i det hele taget over, at den regering, som plejer at påstå, at den rigtig gerne vil samarbejde bredt med alle Folketingets partier, tilsyneladende kun har været villig til at samarbejde med sig selv og så Enhedslisten, men det er så åbenbart symbolet på det her såkaldte brede samarbejde.
Vi bemærker i øvrigt også, at dengang den tidligere VK-regering indførte behandlingsgarantien på 1 måned, hvor det var en fuldstændig kendt sag, at Socialdemokraterne, Socialistisk Folkeparti, Enhedslisten og Det Radikale Venstre dengang voldsomt var imod, at man lavede en behandlingsgaranti på 1 måned, imødekom den daværende VK-regering den tidligere oppositions ønske om at dele lovforslaget tilbage i samlingen 2006-07, sådan at lovforslagets forskellige elementer blev opdelt i to separate lovforslag.
Den samme samarbejdsvilje, når nu det gælder den anden vej, når nu der er nogle, der er kommet over at sidde på den anden side af bænken, ja, den er desværre ikke til stede her i Folketingssalen.
På den baggrund stiller vi i dag ændringsforslag om at dele lovforslaget, ligesom vi mellem anden- og tredjebehandlingen agter at stille en række øvrige ændringsforslag til forbedring af patienternes ret til hurtig udredning og ret til hurtig behandling.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2012-12-17:
Så jeg kan slet ikke forstå, at Venstre kan få sig selv til at foreslå det her.
Det er to ting, der hænger sammen.
De er forhandlet sammen med regionerne, og de hænger også sammen sådan, at man bør vide hurtigt, hvad man fejler, så man bagefter kan gøre brug af en behandlingsgaranti på 1 eller 2 måneder, afhængigt af hvad det er, man fejler, altså om det er noget alvorligt eller noget, hvor man kan vente lidt længere.
Så jeg vil bare sige, at det undrer mig lidt, at man efter 7 timers samråd, som jeg tror at vi sammenlagt har haft om det her lovforslag, ender med at komme med det her forslag ved andenbehandlingen.
Det er jeg simpelt hen ikke enig i.
Det er sådan, at det her lovforslag giver markante forbedringer for patienterne i det danske sundhedsvæsen.
Det er, når det gælder retten til hurtig udredning, men det handler også om de mange patienter, som jo ikke har brug for et udvidet frit valg, som ikke har nogen behandlingsgarantier, bl.a. fordi der ikke tilbydes behandlinger på de private hospitaler, der gør, at de overhovedet kan bruge et frit valg til noget som helst.
Og de patienter har oplevet år efter år efter år et sundhedsvæsen, der i stigende grad er blevet skævvredet til fordel for dem, der havde garantierne, og det til trods for, at nogle af de mennesker var langt sygere og mere alvorligt syge end de mennesker, der kunne komme til efter 1 måned.
Så det er simpelt hen ikke korrekt, at det her lovforslag gør rettighederne dårligere for patienterne.
For rigtig, rigtig mange patienter vil det her være en klar forbedring, og jeg undrer mig egentlig lidt.
Altså, jeg synes, det er lidt ligesom med fedt- og sukkerafgiften, hvor Venstre også tror, at man kan stemme for, at afgiften bliver fjernet, men ikke kan stemme for finansieringen.
Nu siger man så også, at man godt vil stemme for en ret til hurtig udredning, men at man ikke vil stemme for en prioritering af patienterne, således at de mest syge kan komme til hurtigst.
Jeg synes faktisk, det er meget, meget hyklerisk.
Sophie Løhde (V), 2012-12-17:
Vi mener ikke, at det skal være et enten-eller.
Vi mener, at det skal være et både-og, hvilket i øvrigt er noget, som vi kan konstatere at vi har tilfælles med mange af patientorganisationerne på det her område.
Så må vi konstatere, at udredningsretten, som vi sikkert også nok skal få mere debat om i forbindelse med tredjebehandlingen, jo er gået hen og er blevet en såkaldt ret uden ret til ret meget.
Patienterne får jo ikke nogen konkrete rettigheder, som gør, at hvis det offentlige ikke kan levere den hurtige udredning inden for 30 dage, så kan de gå et andet sted hen.
Der er overhovedet ikke indeholdt nogen rettigheder for patienterne.
Det eneste, de juridisk har adgang til, er at kunne klage til Patientombuddet, hvis regionerne ikke leverer det, de skal levere.
Det mener vi ikke er udtryk for en konkret patientrettighed i det her tilfælde, og det er derfor, at vi også agter at stille ændringsforslag om konkrete forbedringer af udredningsretten i forbindelse med tredjebehandlingen.
Camilla Hersom (RV), 2012-12-17:
Fra radikal side kan vi heller ikke støtte ændringsforslaget, og det er jo klart, fordi det forslag, vi andenbehandler i dag, er et integreret hele, hvis fremmeste formål er, at vi i det danske sundhedsvæsen kan behandle de mest syge patienter først, og som derudover sikrer en langt, langt bedre kapacitetsudnyttelse i det danske sundhedssystem, noget, som burde ligge alle ansvarlige politikere på sinde.
Men mit spørgsmål går i virkeligheden på noget andet.
Ville det betyde, at hvis man delte lovforslaget op, som det ligger nu, så ville Venstre være i stand til at stemme for den del, der handler om udredningsretten?
Sophie Løhde (V), 2012-12-17:
Så kan man konstatere, at man også skal være radikal for at mene, at det er et integreret hele, at man på den ene side skal forringe patienternes rettigheder og adgang til hurtig behandling, for på den anden side at indføre nogle temmelig diffuse, løse hensigtserklæringer omkring en udredningsret.
Det håber vi at Det Radikale Venstre gerne vil støtte op om.
Vi kan have vores mistanke om, at det nok ikke kommer så langt, når det gælder om at skulle trykke på de grønne knapper, og såfremt disse ændringsforslag til en deling af ændringsforslaget måtte falde, skal vi jo så forholde os til det, der er tilbage, med hensyn til udredningsretten.
Der er det da en minimal forbedring, at man har en ambition om at ville bakke op om den tidligere VK-regerings initiativ til en udredningsret, men vi havde bare gerne set, at den var forbedret på vegne af de danske patienter.
Camilla Hersom (RV), 2012-12-17:
Den udredningsret, som regeringen agter at indføre sammen med Enhedslisten, er en udredningsret, som gælder alle patienter, alle sygdomme.
Det vil sige, at vi ikke agter at begrænse os til dem, hvor der findes et privat alternativ.
Er det det, der vil ligge i kortene i Venstres forslag, at vi igen skal se, at de sygdomme, hvortil man har et privat behandlingsalternativ, skal favoriseres til fordel for de sygdomme, hvortil der ikke findes et privat alternativ?
Joachim B. Olsen (LA), 2012-12-17:
Det er jo helt fair, at man har et politisk standpunkt om, at man vil forlænge dagpengeperioden.
For i den aftale, som de stemte igennem i 2010, var forudsætningerne, at nettoledigheden i de efterfølgende år ville være på 135.000 personer, mens den i dag er på 125.000.
Det vil sige, at de forudsætninger, som DF stemte ja til forkortelsen af dagpengeperioden på, er holdt.
Så når man fremfører argumenter om, at det ser meget værre ud, end man havde forventet, er det forkert, eller også har man bare ikke læst den aftale, som man stemte ja til dengang, og det ville da være rigtig, rigtig skidt.
Så jeg synes, at det er problematisk i et demokrati, at man fremfører argumenter, som simpelt hen ikke holder, og som er så usaglige som dem, DF fremfører nu.
I stedet burde de stå ved, at de har stemt ja til en forkortelse af dagpengeperioden.
Det var rigtigt at gøre, det var en nødvendig reform.
Man skal lade være med at komme bagefter og sige, at forudsætningerne for den aftale har ændret sig, for det har de ikke.
Bent Bøgsted (DF), 2012-12-17:
Jamen altså, de ni punkter kan man jo slå op og læse; de er jo ikke hemmelige.
Med hensyn til, hvad der skete over hos finansministeren: Vi kom ikke så langt med realitetsforhandlingerne, at vi kom til at tale om hvert enkelt punkt.
Magnus Heunicke (S), 2012-12-17:
For det, vi nu for første gang fra Folketingets talerstol hører Dansk Folkepartis ordfører indrømme, er det, som har floreret som et rygte igennem flere år.
Nu hører vi for første gang, at det bliver indrømmet af Dansk Folkeparti, at forslaget om at skære ned i dagpengene ikke kom fra Venstre og ikke kom fra Konservative.
Nej, forslaget om at skære ned i danskernes dagpenge lå i mappen hos hr. Kristian Thulesen Dahl, altså den nuværende formand for Dansk Folkeparti, på trods af at hr. Thulesen Dahl tidligere har sagt – og jeg citerer: Vi kan under ingen omstændigheder støtte reformer, der skærer i dagpengeperioden.
Citat slut.
Det var det, han bildte danskerne ind, men nu hører vi så en indrømmelse fra Dansk Folkepartis side, og mange tak for det.
Nu ved danskerne så, at det er Dansk Folkeparti – af alle Folketingets partier – som gik ind og skar ned i dagpengene og selv foreslog at skære ned i dagpengene.
Bent Bøgsted (DF), 2012-12-17:
Jeg tror nok, at man kan gå ind og se i flere referater, at vi tidligere har sagt, at det var vores forslag, så det er ikke noget nyt.
Det er ikke noget nyt.
Det kan man se fra tidligere.
Jeg har i hvert fald tidligere sagt det, og jeg ved også, at hr. Kristian Thulesen Dahl tidligere har sagt det, så det er ikke noget nyt.
Det har vi stået ved, så at komme her og sige, at det er en ny åbenbaring, der er kommet lige op til jul, holder ikke.
Vi har sagt det tidligere.
Magnus Heunicke (S), 2012-12-17:
Jeg tror faktisk næsten, at ordføreren fra DF i sit forsøg på at svare kom til at rode sig ud i endnu større problemer.
Jeg er meget glad for, at vi nu får svaret her.
Det vil altså sige, at det kan bekræftes fra Dansk Folkepartis side, at forslaget om at skære i danskernes dagpenge ikke var på bordet.
Det kom først på bordet, fordi det var i den røde mappe; en forkert farve at have med, når det var sådan et ubehageligt forslag.
Det var den mappe, som hr. Kristian Thulesen Dahl havde med og lagde på bordet og sagde: Nu skal I høre.
Det her er Dansk Folkepartis forslag.
Jeg tror, der er mange danskere, der er skuffede og også chokerede over, at et sådant forslag altså er kommet direkte fra kernen af Dansk Folkeparti.
Bent Bøgsted (DF), 2012-12-17:
Jamen jeg ved ikke, hvad hr. Magnus Heunicke hentyder til, for vi har ikke lagt skjul på det.
Jeg har sagt flere gange heroppe fra talerstolen, at det er kommet fra Dansk Folkeparti ved de forhandlinger.
Det kom med i forhandlingerne, og så kom det igennem.
Lige nøjagtig hvilket tidspunkt det kom igennem, altså hvilket klokkeslæt og hvilken dag, kan jeg ikke lige huske nu.
Men det var en del af de forhandlinger, der foregik.
Det har jeg sagt flere gange her, og jeg ved også, at hr. Kristian Thulesen Dahl sagt det.
Vi har også sagt, at vi står ved det, men det kan også bare konstateres, at det i hvert fald er Socialdemokratiet, der siger nej til at lave en forlængelse af dagpengeperioden.
Det har man sagt endegyldigt nej til.
Finn Sørensen (EL), 2012-12-17:
Og tak til ordføreren.
Og hvis ordføreren kan bekræfte det, hvorfor tog man så ikke det krav med i forhandlingerne om finansloven?
Bent Bøgsted (DF), 2012-12-17:
Nu er det sådan, at det her beslutningsforslag er en del af vores ændringsforslag til finansloven.
Hvad der sker i forbindelse med en forhandling, og hvornår de forskellige ting bliver bragt på bordet, skal jeg ikke sådan lige kunne sige noget om.
Men altså, så mange realitetsforhandlinger var Dansk Folkeparti heller ikke med til.
Finn Sørensen (EL), 2012-12-17:
Nu har vi fået bekræftet, at Dansk Folkeparti havde erkendt, at det var nødvendigt med en forlængelse af finanslovforhandlingerne, men hvorfor er det så ikke med på listen over de ni krav?
Er det et udtryk for, at det alligevel ikke var så vigtigt, sådan at man altid kunne komme rendende bagefter og score nogle billige point?
Håber man på at stille et forslag, som burde have været ført ind i finanslovforhandlingerne?
Så kan vi lige få en forklaring på, hvorfor dette krav ikke er med på listen over Dansk Folkepartis ni krav.
Er det, fordi det alligevel ikke var så vigtigt?
Bent Bøgsted (DF), 2012-12-17:
Jeg tror snarere, jeg vil sige, at det er, fordi vi ikke er kommet så langt i realitetsforhandlingerne.