runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Clausen (EL), 2010-11-18:
Det er bare en enkelt ting, for de radikale synspunkter er jo velkendte, inklusive det med, at vi åbenbart lå uden for Europa, inden vi blev medlem af EU.
Fru Lone Dybkjær sagde, at der var nogle, der var modstandere af at komme med i euroen, for hvis vi var med i euroen, ville det sådan forhindre valutaspekulation.
Det var sikkert ikke møntet på Enhedslisten, men på nogle andre, men jeg vil godt spørge fru Lone Dybkjær, om det er det danske euroforbehold, der har ansvaret for den valutaspekulation, der sker mod Irland for øjeblikket.
Altså, det er jo mit klare indtryk, at der foregår meget omfattende valutaspekulation, en finansiel spekulation, som jo retter sig imod en række eurolande, og der spiller det tilsyneladende ikke nogen rolle, om Danmark er med eller ej.
Så mener fru Lone Dybkjær selv, at det, at Danmark var med i euroen, ville være sådan et rigtigt angreb på valutaspekulanter?
Helle Sjelle (KF), 2010-11-18:
Vi kan godt diskutere bøder og sanktioner, eller hvad det nu er, hr. Per Clausen gerne vil drøfte.
Hvis det skal laves om, er det den danske befolkning, der laver det forbehold om.
Per Clausen (EL), 2010-11-18:
Jeg forstår godt, at Det Konservative Folkeparti mener, at hvis man overlader mere magt over de enkelte landes økonomi til EU, giver det mere styr på økonomien.
Men det, der var mit spørgsmål, var: Hvis det er sådan, at man kan straffes for noget og straffes ved at blive frataget det samme beløb, men i det ene tilfælde får man en bøde, og i det andet tilfælde får man så ikke en indtægt – den økonomiske konsekvens er præcis den samme – synes fru Helle Sjelle så ikke, at så er realitetsforskellen på at være omfattet af euroen og det ikke at være omfattet af euroen reduceret?
Lise von Seelen (S), 2010-11-18:
Hr. Erling Bonnesen nævner flere gange, at der er kommet flere penge til området, og derfor har det fået et løft.
Det kommer jo helt an på, hvor mange flere opgaver området skal løfte samtidigt, om der reelt er flere penge til området.
Er det helt forbigået ordførerens opmærksomhed, at rigtig mange kommuner melder ud og siger, at de bliver nødt til at lave serviceforringelser, fordi det er så svært at få budgettet til at hænge sammen, at det er nødvendigt at reducere på den pleje og omsorg, der er til de ældre i kommunen?
Lone Dybkjær (RV), 2010-11-18:
Det er da klart, at der er problemer, og det er jo også derfor, vi er tilhængere af, at der arbejdes med de her spørgsmål.
Det er derfor, vi er tilhængere af, at der sker en stærkere økonomisk styring i Europa end den, der hidtil er sket.
Det er i modsætning til Enhedslisten, og det er, fordi vi mener, det er helt nødvendigt.
Vi mener, det er helt nødvendigt at gribe ind på et tidligere tidspunkt.
Vi burde have gjort det over for Grækenland efter vores opfattelse, og jeg synes, det er godt, at der nu tilsyneladende er en slags løsning for Irland.
Jeg har bare sagt generelt, at jeg tror, at alt andet lige ville de europæiske lande have været i en utrolig meget dårligere situation, hvis ikke vi havde euroen.
Jeg synes, vi skal være deltager i det europæiske samarbejde helt og fuldt og dermed altså også være medlem af euroen, men det er jo ikke ensbetydende med, at jeg ikke synes, det er nødvendigt at ændre nogle ting, som vi også gør i øjeblikket.
Jeg vil så sige, at jeg også synes, det er vigtigt, at vi har det forslag til vedtagelse, vi har, så man ikke nødvendigvis bare skal lave nogle opstramninger i alle lande samtidig.
Det er sandelig vigtigt, at vi får skabt en fleksibilitet.
Det mener jeg der er mulighed for, og det er også det, der står i vores forslag til vedtagelse, for hvis alle lande begynder at stramme op samtidig, får vi jo arbejdsløshed, og det er ikke det, vi ønsker.
Vi ønsker, der skal være en passende fleksibilitet, men overholdelse af nogle økonomiske kriterier.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-11-18:
Jamen jeg tror, at vi må erkende, at vi alle sammen hænger sammen.
Island, som ikke er medlem af EU eller af euroen, har jo også i forbindelse med deres hjælp lånt, dels fra de nordiske lande, dels fra IMF, og skullet leve op til nogle krav.
Så der er jo ikke noget unikt i det her.
Sagen viser bare, at lande, som ikke har orden i deres egen økonomi, bliver ekstremt sårbare, hvis ikke de kan klare deres forpligtelser, og det er det, som både lande uden for EU og uden for euroen og lande inden for EU har lært, altså at det er de barske vilkår, at det er markedet.
Det, vi har oplevet i forbindelse med Grækenland, Portugal, Irland osv. er jo, at man ikke har været tidligt nok inde, det er gået for langt, og det er det, vi prøver at forebygge.
Line Barfod (EL), 2010-11-18:
Betyder det, at Venstre synes, at det er helt fint, hvis man i en kommune, fordi man er økonomisk hårdt presset, vælger at sige, at her er der altså noget, som dem, der har råd, kan få, og så er der nogle, der ikke har råd, som så ikke kan få det?
Per Clausen (EL), 2010-11-18:
Et eller andet sted er det jo alligevel utroligt, hvor kort en hukommelse borgerlige politikere tror vi har.
Nu forsøger finansministeren at tegne et billede af, at finanskrisen, omfattende arbejdsløshed og omfattende økonomiske problemer i en lang række lande skyldes, at økonomien ikke bliver styret nok af EU.
Hvis man endelig skulle sige noget meget præcist om, hvad vi kan lære af finanskrisen og euroens rolle i den, er det, at det tilsyneladende er sådan, at eurolande tilkalder sig en særlig opmærksomhed fra spekulanternes side i form af forsøg på at destabilisere de landes økonomi.
Det er senest sket i Irland, og Irland er vel hovedgrunden til, at man er kommet i vanskeligheder.
Det er i hvert fald entydigt den krise, finansspekulationen kastede os ud i.
Og det var et meget omfattende forsvar for de irske banker, den irske stat kastede sig ud i.
Realiteten er, at der ikke er noget, der tyder på, at en strammere EU-styring af økonomien i de enkelte EU-lande ville have betydet noget som helst positivt i forhold til at forhindre den globale krise, vi lider under nu.
Det andet, jeg vil sige, er, at der ikke er nogen grund til at blive forvirret over, at ministeren taler om tilfældige EU-papirer, som regeringen af en eller anden grund har videresendt til Folketingets Europaudvalg, for man kan nøjes med at se på, hvad regeringen har bedt om og fået mandat til at arbejde videre med.
Regeringen har bedt om og fået mandat til, at det, der danner udgangspunkt for det danske arbejde med en finanslov, sendes til godkendelse i EU, inden man for alvor går i gang med at lave en finanslov.
Man har søgt om og fået mandat til at udvide EU's kontrol til at omfatte makroøkonomi.
Man har søgt om og fået mandat til at arbejde for, at Danmark skal omfattes af sanktioner, som i euro har samme omfang og idømmes af de samme grunde, som hvis eurolande sanktioneres.
Men for at overholde juraen i forbeholdet siger man, at det ikke skal ske i form af en bøde, men i form af tilbageholdelse af indtægter.
Det går også igen både i det, den socialdemokratiske ordfører sagde, og det, Venstres ordfører sagde, nemlig at det for nogle partier her i Folketinget har afgørende betydning, at forskellen på at være med eller ikke være med i euroen reduceres så meget som muligt.
Og derfor er det eneste saliggørende og afgørende for disse partier og ministeren, at man også kan få en juridisk afgørelse af, at man ikke har brudt med euroforbeholdet.
Socialistisk Folkeparti står fuldstændig alene med det synspunkt, at euroforbeholdet og forsvaret for det også handler om politik.
Det er jeg enig med SF i, men jeg synes bare, at man fra SF's side skal være klar over, at det ikke er det signal, der kommer fra et flertal i Folketinget.
Det er ikke det signal, der sendes med de mandater, som regeringen har fået med ned i EU, og det er ikke det signal, der kommer fra finansministeren i dag.
Så det fornuftige og kloge ville være, at de partier, der er samlet om at være imod, at Danmark opgiver euroforbeholdet, samles om at støtte Enhedslistens forslag til vedtagelse i stedet for at forsøge at sløre kendsgerningen: at euroforbeholdet er sat på udsalg.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-11-18:
Det, fru Pia Adelsteen siger, er nok rigtigt til en vis grad, nemlig at havde man været tidligere ude, havde man været mere konsekvent.
Men nu er skaden sket, og derfor består opgaven jo i at lave en troværdig politik, så de såkaldte markeder får tillid til, at man nu vil føre en ansvarlig politik.
Det er jo markedet, der, om man så må sige, i øjeblikket tester Irland og tidligere Grækenland ved at kræve meget høje renter.
Så jeg tror, at svaret er både ja og nej: Ja, i den forstand at vi kunne have forebygget noget, hvis vi havde brugt de midler, der stod til rådighed, på et tidligere tidspunkt, og nej, i den forstand at vi nu er nødt til at gøre noget mere, fordi der er en tillid, der skal genopbygges.
Line Barfod (EL), 2010-11-18:
Vi har rejst denne forespørgsel, fordi vi mener, det er afgørende at få en diskussion af, hvad det er for nogle værdier, der ligger til grund for den måde, vi behandler vores ældre på.
Ønsker vi, at vores ældre skal behandles efter, hvor mange penge de har, sådan at man siger: Hvis du har mange penge, kan du få, og hvis du ikke har særlig mange penge, må du tage til takke med et meget, meget skrabet tilbud?
Ønsker vi, at vores ældre skal være i en situation, hvor de sidder på et plejehjem, og at de, der har råd, får serveret kaffe og kage til dessert, mens de, der ikke har råd, bare må se på?
Ønsker vi en situation, hvor man faktisk siger, at vores ældre er nogle, som vi selvfølgelig skal passe, men hvor det nærmest er, som om de bare skal opbevares på et plejehjem, og de skal lige have den kost, der skal til, for at man kan sige, at det er sundt og ernæringsrigtigt, men ellers skal de bare opbevares på et plejehjem, mens vi venter på, at de dør?
Eller ønsker vi faktisk, at alderdommen også skal være en vigtig del af ens liv, og at man også, når man er ældre og er kommet på plejehjem, skal have muligheden for et godt liv, skal have muligheden for at føle sig respekteret og værdsat, og skal have muligheden for at blive behandlet på lige fod med andre, og at man, uanset om man er arbejdsmand eller akademiker, får den samme gode behandling?
Det er det, der er formålet med denne forespørgsel, som jeg bl.a. har rejst, fordi der var en konkret sag med et plejehjem, hvor man altså, fordi kommunens økonomi var trængt, gik ind og sagde: Hvis man ønsker kaffe, hvis man ønsker dessert, så skal der betales ekstra.
Og socialministeren har svaret, at det må kommunerne godt.
Jeg mener, det er afgørende, at vi her i Folketinget får en diskussion af de grundlæggende værdier.
Så jeg ønsker ikke en diskussion af, hvad der skal være med i et godt og sundt madtilbud, jeg ønsker en diskussion af de grundlæggende værdier, hvorvidt vi skal behandle alle ældre med værdighed og ikke efter størrelsen på deres pengepung.
Pia Adelsteen (DF), 2010-11-18:
Men kunne man ikke have forebygget det med de eksisterende sanktioner, hvis man havde brugt dem?
Altså, en ting er den svindel, som grækerne har udført i forhold til at give forkerte oplysninger – og nu kan man jo frygte, at der er andre lande, der måske også har gjort det – men en anden ting er, om man, hvis man havde brugt de sanktioner, der eksisterer på nuværende tidspunkt, så ikke kunne have forhindret det.
For der er jo netop, som finansministeren siger, mange lande, over for hvem vi overhovedet ikke har sanktionsmuligheder, fordi de i øvrigt ikke er en del af EU, men som stadig væk vil kunne påvirke os.
Altså, vi vil jo stadig blive påvirket af dem, hvis der er noget, der går galt, og hvis de fører en uansvarlig økonomisk politik.
Bertel Haarder (V), 2010-11-19:
Jeg mener, at forslagsstillerne selv nævner kræft, men det siger sig selv, at da det handler om patienter med uklare symptomer, kan det selvfølgelig være, at nogle af dem fejler noget andet.
Det er jo lyksaligt, at man i Silkeborg kan konstatere, at 80 pct. faktisk ikke har kræft, men nogle af de 80 pct. fejler så noget andet.
Så jeg synes lidt, at det er en strid om ord – det må jeg sige.
Hvis fru Sophie Hæstorp Andersen gerne vil være en af fadderne til forslaget, skal jeg da gerne sige, at hun er det.
Men det er jo altså noget flottere at finde pengene til det, som regeringen har gjort.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-11-19:
I forhold til finansieringen har jeg konstateret, at regionerne allerede nu er lidt skeptiske over for, om de får de penge, de skal bruge til at lave det, men det kan vi jo følge op på, uanset hvem der er i regering.
Jeg vil godt gøre opmærksom på, at vi i forslagets bemærkninger nævner kræft som et af flere eksempler, men vi nævner altså faktisk også hjertepatienter.
Der er masser af andre patientgrupper.
Der er f.eks. patienter med ryglidelser eller kroniske smertepatienter, der jo oplever at cykle igennem systemet uden at finde ud af, hvad det er, de fejler, og hele tiden rammer hovedet mod en mur.
Der er det jo meget godt, at vi i et ret bredt Folketing var enige om, at efter 1 måneds ventetid til en diagnostisk undersøgelse – det kan være en scanning eller noget – skal man kunne få et frit valg til at gå ud i det private.
Men det laver jo ikke om på, at den dag, man kommer tilbage til praktiserende læge og har fået sin scanning, og den ikke gav et resultat, ikke hjalp til, at man fik stillet en diagnose, kan man jo stå på en ny venteliste til en ny undersøgelse med en anden type scanning eller med en anden type ultralydsundersøgelse, eller hvad ved jeg.
Det laver det forslag jo ikke om på, og det er derfor, vi siger, at som udgangspunkt skal udredning foregå inden for 1 måned, og så må vi i sundhedsvæsenet finde ud af at tilrettelægge det på en måde, så vi undgår unødig ventetid for patienterne.
Forhandling
Bertel Haarder (V), 2010-11-19:
Nu tager vi altså fat i det allervigtigste, nemlig uklare symptomer, som kan være tegn på kræft, men som ikke nødvendigvis er det.
Der tager vi fat, fordi kræft er livstruende, og så tager vi det derfra.
Der kan så også være andre ønsker, ja, naturligvis kan der det, men nu tager vi altså fat fra den rigtige ende.
Liselott Blixt (DF), 2010-11-19:
Når det drejer sig om kræftpatienter, er vi i Dansk Folkeparti sammen med regeringen og Kristendemokraterne blevet enige om at gennemføre en styrket indsats på området med en kræftplan III.
Den massive indsats for at forbedre den danske kræftindsats til højeste internationale niveau og det momentum, der eksisterer på området, skal fastholdes og udbygges.
Kræftplan III skal særlig føre til hurtig diagnostik ved mistanke om kræft og styrkelse af den tidlige opsporing, bedre efterforløb med et markant løft af rehabiliteringen og den palliative indsats, øget overlevelse for danske kræftpatienter og forbedring af livskvaliteten for patienter både før, under og efter behandlingen.
Vi vil netop indføre en diagnostisk pakke for patienter med uspecifikke symptomer på kræft, så deres situation afklares hurtigt som led i et sammenhængende diagnostisk forløb.
Her vil jeg så indføje, at det er vigtigt, at dem, der står for en screening, uanset om det er offentligt eller privat, skal leve op til de gængse retningslinjer og ikke, som vi har set det sidste par uger, udføre dårlige screeninger med dårligt udstyr eller som læger ikke henvise patienten videre, for så er det bedøvende lige meget, hvor mange pakker eller centre vi har, for så vil det ikke fungere.
Derfor opfordrer jeg her ministeren til at sikre, at de aftaler, som regionen laver med private klinikker og sygehuse, er helt i overensstemmelse med de retningslinjer, som ligger.
Tidlig opsporing vil gøre en stor forskel for patienternes behandlingsmuligheder og overlevelse og dermed for den danske kræftbehandling som helhed.
Men det er ikke kun kræftdiagnoser, der skal være hurtigt udredt.
Der er mange andre patientgrupper, der har brug for de samme tiltag.
Også medicinske patienter skal der fokus på.
Derfor lavede Dansk Folkeparti en aftale med regeringen i forbindelse med forrige finanslov om en mere målrettet indsats for medicinske patienter, og det resulterede i, at det frie og det udvidede frie sygehusvalg fremover også omfatter diagnostiske undersøgelser, som patienterne bliver henvist til af en alment praktiserende læge eller speciallæge til brug for lægens diagnostik og behandling.
Som et led i en udvidelse og videreudvikling af det udvidede frie sygehusvalg gives patienterne således de samme valgmuligheder, hvad enten de er henvist til en behandling på sygehus, eller de alene er henvist til en diagnostisk undersøgelse, f.eks. en røntgenundersøgelse.
Derfor mener vi ikke, at der er brug for dette forslag, da initiativerne allerede er i fuld gang.
Birgitte Josefsen (V), 2010-11-19:
Det er jeg ganske enig med spørgeren i, og det er også derfor, det var godt, at vi fik vedtaget lovgivningen, så den praktiserende læge kan henvise til enkeltstående undersøgelser.
Det er også derfor, det er rigtig godt, at regionerne tager teten og er i gang med at opbygge enten diagnosecentre eller diagnostiske team, hvor man bl.a. som læge kan få rådgivning og vejledning, og hvortil man så også kan henvise patienten, så der bliver et udredningsforløb.
Jeg kan i hvert fald sige, at det er det, man er i gang med at opbygge i min egen region.
Birgitte Josefsen (V), 2010-11-19:
Tak for det.
Jeg vil gerne høre, om SF's ordfører kan bakke op om finansloven og finanslovaftalen, når vi kommer til afstemningen.
Den betyder jo netop, at der bliver iværksat oprettelse af diagnostiske forløb, centre, team, eller hvad det nu måtte komme til at hedde, for det skal forhandles med regionerne, som jo i den grad kommer til at sætte fokus på de patienter, som har nogle uklare symptomer.
Det betyder også, som det tidligere er blevet nævnt her i salen, at man så får afdækket, om det er et kræftforløb, eller om det er en anden form for sygdom, der skal tages hånd om.
Karl H. Bornhøft (SF), 2010-11-19:
Og derfor er vi ikke ultimative i forhold til den udvikling, der skal foregå.
Den behøver ikke altid at foregå fuldstændig i det tempo, som vi kunne ønske os.
Men det, der er det vigtige, er, at vi går i den rigtige retning, og der, hvor man går i den rigtige retning i forhold til hurtig udredning af patienterne, kan jeg sige, at man roligt kan regne med SF.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-11-19:
I forhold til det sidste, ordføreren sagde, nemlig at vi måske kunne mødes og skrive nogle ord om det, vil jeg sige, at den opfordring vil vi selvfølgelig meget gerne tage imod.
Det vil vi gerne.
Jeg synes bare, jeg godt igen vil gøre opmærksom på, at man som hjertepatient også godt kan have mange diffuse symptomer.
På den seneste konference, som Diabetesforeningen holdt – Diabetestinget – blev der vist et eksempel på en 45-årig mand, som havde henvendt sig flere gange til praktiserende læger med smerter i armen og fået at vide, at det nok var muskelsmerter, til trods for at vi ved, at folk med sukkersyge har forhøjet risiko for at få problemer med hjertet.
Der skulle en del henvendelser til, før lægen kunne stille den rigtige diagnose eller i hvert fald henvise til det rigtige sted.
Så jeg håber også, at Venstre vil være med til at se på, at der altså er andre diagnoser end kræft, som er vigtige at prioritere, og at det er vigtigt, at vi sikrer os, at mennesker, som netop af forskellige årsager kan have diffuse symptomer på alvorlige sygdomme, får et sted at henvende sig, hvor det ikke kun handler om, at lægen har en mistanke om, at det er kræft.
Vi i Socialdemokratiet er jo utrolig glade for, at det, at vi satte et forslag på den politiske dagsorden for over et år siden om, at der skulle være tidlig udredning, også for de mennesker, hvis symptomer ikke er helt klare, nu har været med til at gøre, at man tager et første spadestik i forhold til kræftplan III. Men jeg mener også, og det mener jeg ministeren taler lidt let hen over i dag, at det altså ikke kun er kræftpatienter, der oplever at have diffuse symptomer på deres sygdom.
I det forslag, vi behandler i dag, skriver vi, at der kan være flere forskellige alvorlige sygdomme, som har behov for en funktion, som vi kalder diagnostiske centre, regeringen foretrækker at kalde det diagnostiske pakker.
Vil ministeren ikke godt sige, hvad regeringen har af planer for, at det ikke kun bliver kræftpatienter?
For har man bare den mindste mistanke hos den praktiserende læge om, at patienten lider af kræft, kan man jo allerede i dag henvise til et meget, meget hurtigt udredningsforløb.
Så det er jo bestemt ikke nok kun at gøre det her på kræftområdet.
Vivi Kier (KF), 2010-11-19:
Nej, jeg må sige, at det er da rigtig, rigtig ærgerligt, at jeg står her og starter debatten med at glæde mig over, at fru Line Barfod kan oplæse et forslag til vedtagelse, hvis tekst vi alle sammen kan være enige om, og jeg nu kan forstå, at Socialdemokraterne faktisk ikke ønsker at være med i forslaget til vedtagelse.
Det er rigtig trist, at fru Julie Skovsby har sagt ja til at være med og så faktisk ikke mener det, kan jeg næsten forstå.
Jeg mener, at regionerne skal handle i overensstemmelse med de anbefalinger, men vi må altså lige give lidt luft og lidt rum til, at man også kan vurdere individuelt.
Det er klart, at man ikke kan tilsidesætte anbefalingerne fuldstændig, man skal se på de anbefalinger, og det er det, jeg oplever og hører, at regionerne faktisk bestræber sig på.
De bestræber sig på, at man kan gøre en større indsats over for dem, som har et ekstra behov, hvorimod man ikke behøver at bruge så meget energi på dem, som faktisk ikke har det behov.
Jeg har prøvet det her rigtig mange gange for mange år siden, da jeg sad i byrådet og holdt øje med sundhedsplejerskerne.
Alle fik fuldstændig det samme tilbud, sådan skulle det være, og så sagde jeg: Skulle vi ikke prøve at splitte det her op og sige, at der faktisk er nogle, der klarer sig fint uden, og at der er nogle, som vi faktisk meget hellere vil have at sundhedsplejersken kommer hyppigere til?
Derfor synes jeg, det skal være i overensstemmelse med, og at man ikke skal leve slavisk op til anbefalingerne punkt for punkt.
Line Barfod (EL), 2010-11-19:
Jeg synes, det er lidt ærgerligt, at fru Vivi Kier ligesom trækker lidt i land her.
Læser man anbefalingerne, giver de jo netop mulighed for en individuel vurdering, og vi har netop nogle dygtige jordemødre, som kan lave den individuelle behandling.
Det indgår i anbefalingerne.
Vi har et klart svar fra ministeren om, at anbefalingerne skal følges, så jeg går ud fra, at De Konservative ikke nu er ved at undsige ministeren og sige, at man ikke skal følge anbefalingerne.
Derfor vil jeg gerne høre, om fru Vivi Kier dels kan bekræfte, at man støtter ministerens udgangspunkt om, at anbefalingerne skal følges, dels om De Konservative er enige i, at en af de allervigtigste anbefalinger er, at man skal kunne være tryg ved, at der er en jordemoder til stede under hele den aktive del af fødslen.
Vivi Kier (KF), 2010-11-19:
Selvfølgelig skal man som fødende kunne være tryg ved, at der er en jordemoder til stede ved den aktive del af fødslen, og jeg har ikke hørt om nogen fødsler, hvor den aktive del var i gang, hvor der ikke var en jordemoder til stede, så det er jeg helt enig i at der skal være.
Så må jeg igen sige, at hvis vi læser vores forslag til vedtagelse, hvor der står i teksten, at det er vigtigt med en god start på livet og alle mulige ting, skriver vi jo, at det bl.a. kan sikres gennem regionernes anvendelse af Sundhedsstyrelsens anbefalinger vedrørende svangeromsorg.
Ja, regionerne skal jo anvende de anbefalinger, tingene skal være i overensstemmelse med anbefalingerne, og nu får vi jo at se, hvor forskelligt regionerne gør det.
Det bliver rigtig spændende, for det kan jo være, at der er nogle regioner, som har fundet på noget rigtig godt, som de andre regioner kan lære af.
Men det er rigtig vigtigt, at vi sikrer os, at det er i overensstemmelse med de anbefalinger, Sundhedsstyrelsen har udstukket.