runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kim Christiansen (DF), 2014-11-14:
Tak for det.
Jeg vil bare høre hr. Jeppe Mikkelsen om småkriminelle.
Hr. Jeppe Mikkelsen nævnte ordet småkriminelle, og så kunne jeg da godt tænke mig at høre, hvad hr. Jeppe Mikkelsens definition på småkriminelle er.
Indgår simpel vold i definitionen af småkriminalitet?
Jeg kunne jo så vende fru Pernille Skippers spørgsmål en lille smule om – jeg hedder Christiansen til efternavn, tilgivet, jeg har heller ikke været herinde så længe – og sige: Er der nogen forskningsresultater, der viser, at det har en gavnlig effekt, at det har en præventiv effekt?
Det tror jeg ikke der er.
Ja, det er nogle råd, som man har nedsat, nogle jurister, som siger det, men jeg er stadig væk af den samme overbevisning.
Jeg har svært ved at se, at det skulle have større præventiv virkning at få 30 timers samfundstjeneste frem for at få 4 måneders ubetinget fængsel.
Jeg ved i hvert fald godt, hvad der ville afskrække mig mest.
Jeg takker selvfølgelig for tilliden fra fru Pernille Skipper
med hensyn til fremadrettet at rådføre sig med Dansk Folkeparti, når vi skal behandle lovgivning på det her område.
Det vil vi meget gerne bidrage med.
Det er selvfølgelig en trossag, men om man tror det ene eller det andet, er der to ting i det her.
Den ene er, om man tror på, at det har en præventiv virkning, og det gør jeg ikke, uanset hvor mange kloge mennesker, der kan sidde og prøve at overbevise mig om det, så tror jeg simpelt ikke på det.
Så er der den anden ting, og det er altså hensynet til ofrene.
Der er altså både offer og pårørende, og af hensyn til deres retsfølelse synes jeg der er brug for, at vi også straffer personer, der begår kriminalitet, og ikke bare belønner dem med et job nede på den lokale tankstation.
Karsten Lauritzen (V), 2014-11-14:
Tak, og tak for tilsagnet om det sidste, altså det med at se på omregningen.
Vi er nogle partier, der ønsker, at man skal straffe vold, også simpel vold, hårdere, end man gør i dag, og også ændre på lovgivningen.
Samtidig er der så samfundstjenesten, som der sættes nogle rammer op for, og så kan man konkludere, at praksis er skredet ganske betydeligt.
Så siger man her godt nok, at det jo er fint nok, fordi det ikke har ført til større recidiv.
Men jeg kan sige, at vi fra Venstres udgangspunkt synes, at det er en relevant politisk diskussion, og vi ønsker at straffe nogle ting hårdere, og så skrider praksis bare i by- og landsret, og det synes jeg faktisk er problematisk.
Mette Frederiksen (S), 2014-11-14:
Jamen det synes jeg da er en relevant diskussion, men det er jo også relevant at diskutere, hvad det er, der sker på voldsområdet.
Som jeg startede med at sige, mener jeg aldrig, at man skal forsvare brugen af kriminalitet, ej heller, og måske i særdeleshed ikke, når det handler om vold, men lige så vigtigt det er at sige det, lige så vigtigt tror jeg jo også man kan sige det er at lægge til grund for diskussionen om vold, at den kan opstå af mange forskellige årsager, og at den kan have mange forskellige motiver.
I mine øjne er der jo forskel på, om der er tale om en enkeltstående episode, som er alvorlig nok i sig selv, men som ikke nødvendigvis udtrykker noget mere generelt, og så det, at man bruger volden som udtryksform eller har en systematik, f.eks. også med andre gerningsmænd.
Og det skal vi jo kunne skelne imellem i den måde, vi tilrettelægger det på, synes jeg.
Jan E. Jørgensen (V), 2014-11-14:
Nu ved jeg ikke, om man kan høre en fremstrakt hånd, men der kom en fremstrakt hånd fra ministeren, og det er vi fra Venstres side glade for.
Som det er i dag, er der ca. 40 pct. af sager om simpel vold, altså § 244, hvor der idømmes samfundstjeneste – allerede i dag – og så er der 60 pct., hvor der idømmes ubetinget fængsel.
Da samfundstjeneste som altovervejende hovedregel bruges ved førstegangskriminelle, kan der jo godt være mange af de her 60 pct., som har begået vold før og derfor jo ikke kan klare sig med samfundstjeneste.
Så vi kan konstatere, at samfundstjeneste allerede i dag bruges ret meget i sager om simpel vold.
Det, man så lægger op til i lovforslaget, er at udvide, altså ud over de rigtig mange, som i dag får samfundstjeneste, ønsker man at udvide endnu mere.
Men jeg hører ministeren sådan, og det vil jeg gerne bede ministeren bekræfte, at ministeren er villig til at se på, om vi skal lade være med at udvide brugen af samfundstjeneste for simpel vold, fordi det bliver allerede brugt ret meget i dag.
Mette Frederiksen (S), 2014-11-14:
Mit indtryk er, at det bliver brugt med god grund, også hvad angår simpel vold, og heldigvis er vi jo i den situation, at der er nogle, der begår kriminalitet, der relaterer sig til simpel vold, én gang i deres liv, og så stopper de igen, fordi vi på den ene eller den anden måde lykkes med at få dem på ret køl.
Og det er jo det allerallerbedste, altså at volden ikke bliver et udtryk, og at volden ikke begynder at være en del af et handlingsmønster.
Selv om også simpel vold er alvorligt nok i sig selv – der er næsten ikke noget værre som menneske end at blive udsat for vold af et andet – skal vi jo forsøge at vende det til det, det forhåbentlig kan være i mange tilfælde, nemlig en enkeltstående episode.
Der tror jeg at samfundstjeneste – det er der også noget der tyder på – kan være det rette instrument.
Men det er klart, at vi skal holde tungen lige i munden, og vi skal ikke ret langt ned ad den vej, før vi nærmer os noget, der er grov vold, og der mener jeg ikke at samfundstjeneste skal bruges.
Jamen det hører jeg at det er.
Mit udgangspunkt i rigtig mange sager er, at hvis der er gode og kloge synspunkter også fra andre politiske partier, skal vi jo inddrage dem i lovgivningsarbejdet, men her er der en reel uenighed, og den vil jeg meget, meget gerne drøfte, for jeg tror ikke, at det er problematisk, at vi går lidt længere ned ad den vej.
Det, jeg siger, er, at vi skal holde tungen lige i munden, for der er grænser for, hvor langt længere vi kan gå.
Det, man selvfølgelig skal huske på, er, at det jo altid vil bero på en konkret vurdering, om samfundstjeneste er det rigtige eller ej, og der må vi selvfølgelig også have tillid til, at den konkrete, korrekte beslutning bliver truffet i den konkrete situation.
Karsten Lauritzen (V), 2014-11-14:
Vil det så sige, at i tilfælde, hvor f.eks. et offer for vold har lidt fysisk eller psykisk overlast, har Enhedslisten som udgangspunkt ikke noget problem med at udvide anvendelsen af samfundstjeneste?
Jeg spørger, fordi Straffelovrådet siger, at man skal være meget tilbageholdende med lige præcis den del.
Der skal jeg bare, som jeg opfatter det, Enhedslisten siger, høre, om det er rigtigt, at man ikke har den tilbageholdenhed.
Og Straffelovrådets tilbageholdenhed skyldes bl.a. også retsfølelsen, som Enhedslisten jo i mindre grad anerkender.
Så det er blot det, jeg vil spørge fru Pernille Skipper om: Er det sådan, man må opfatte Enhedslistens politik på det her område?
Og jeg hørte godt det om narkotikasager.
Jan E. Jørgensen (V), 2014-11-14:
I Venstre mener vi, at vi er gået langt nok ad den vej, for nu at blive i ministerens billedsprog, og når der er god grund i de sager, hvor der idømmes samfundstjeneste i dag, kunne man jo omvendt måske også slutte, at der så er god grund til, at samfundstjeneste ikke kommer på tale i yderligere sager.
Men jeg hører det, som om ministeren er villig til at forhandle, men ministeren skal også vide, at det her er hjerteblod for Venstre.
Mette Frederiksen (S), 2014-11-14:
Ja, der er et tilsagn om det sidste, altså om vi vil se på, om vi har fundet det rette balancepunkt; det vil jeg altid være villig til at afdække.
I forhold til det første, altså det med, at man på den ene side skal være varsom med brugen af instrumentet, og at vi på den anden side kan se, at det faktisk har en ret stor udbredelse, også hvad angår simpel vold, vil jeg sige, at der jo ikke nødvendigvis behøver at være en modsætning imellem de to ting.
For forhåbentlig ligger der jo for hver enkelt sag til grund, at man nøje har overvejet, om det er det rigtige at gøre eller ej.
Så jeg tror i hvert fald ikke, at man alene ud fra tallene kan vurdere, om praksis er skredet.
Til gengæld kan vi jo se, at de alternative afsoningsformer, også hvad angår fodlænke, faktisk er i fremdrift, skulle jeg til at sige – altså, det bliver brugt mere og mere – og det tror jeg sådan set det gør med god grund, fordi vi ved, at fængslet er det ultimative, på godt og ondt, i virkeligheden.
Karsten Lauritzen (V), 2014-11-14:
Jeg vil spørge ministeren om to ting.
Det ene er i forhold til, at man i lovforslaget beskriver Straffelovrådets gennemgang af de nuværende regler for samfundstjeneste, og at samfundstjenesten bør anvendes med varsomhed i forbindelse med f.eks. vold, røveri og nogle andre ting.
Det er selvfølgelig også mange år siden, men der er mit ene spørgsmål til ministeren så, om hun er enig i, at man godt kan sige, at praksis er skredet i forhold til det, man oprindelig havde tænkt sig.
Det var den ene ting.
Det andet handler om det her med omregningen, og om ministeren er enig i det.
Det kan være, at man skal se på det med, at nogen, hvis de får 5 måneders fængsel, så kan slippe for de 5 måneders fængsel, mod at de har 100 samfundstjenestetimer.
Pernille Skipper (EL), 2014-11-14:
Vi lytter meget nøje til Straffelovrådet, når de kommer med overvejelser, og også når de siger, at man skal være tilbageholdende med noget af hensyn til retsfølelsen.
Så lytter vi til dem.
Derudover vil jeg sige, at det ikke er Enhedslistens holdning, at politikere skal stå og finde konkrete sager og strafudmåle på dem – det ved jeg godt at Venstre i ny og næ gerne vil gøre her fra talerstolen.
Det gør vi ikke; det lader vi være op til domstolene.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2014-11-14:
Tak for talen.
Fru Pernille Skipper bekymrede sig lidt for, om det nu var en god idé at have samfundstjeneste i private erhvervsvirksomheder, og der synes jeg bare det lyder, som om fru Pernille Skipper gør sig skyldig i en misforståelse, for det bliver sagt, at når man skal have samfundstjeneste i en privat virksomhed, giver man jo ikke noget tilbage til samfundet.
Man giver jo netop noget tilbage til samfundet, men ikke tilbage til staten, og der er jo ikke tale om statstjeneste, men om samfundstjeneste.
Så hvis det er samfundet, man skal give noget tilbage til, er det så ikke faktisk noget positivt, at det ikke kun er på det statslige, offentlige område, man skal give noget tilbage, men også på det private område?
Jeg undrer mig bare over, hvorfor fru Pernille Skipper ikke synes, at virksomhederne og det private erhvervsliv også skal have mulighed for at gøre noget godt så at sige.
Jeg synes jo, virksomhederne gør masser af godt hele tiden, men jeg er nogle gange lidt i tvivl om, hvad Enhedslisten mener om den del.
Hvis man nu accepterer, at samfundet består sådan af tre dele, nemlig det offentlige, det private og civilsamfundet, så undrer det mig, kan man sige, at Enhedslisten ligesom vil forbeholde samfundstjenesten de to af de tre bærende elementer i samfundet, for så bliver det jo ikke samfundstjeneste, så bliver det totredjedele samfundstjeneste.
Tænk, at regeringen her faktisk tilbyder, at nu kan vi endelig gøre samfundstjeneste til samfundstjeneste – det burde da være noget, man tog positivt imod.
Pernille Skipper (EL), 2014-11-14:
Se, så er det sjovt, når Enhedslisten og Liberal Alliance diskuterer igen, ikke?
Jeg vil så starte med at rette hr. Simon Emil Ammitzbøll og sige, at nu er det ikke sådan, at alt, hvad der ikke er private virksomheder, er staten.
Der er bestemt noget, der hedder civilsamfund, nonprofitorganisationer, kommuner, regioner, og alt det mener jeg sådan set man kan bruge samfundstjeneste til.
Jeg mener, at man giver noget tilbage.
Jeg mener selvfølgelig også, at private virksomheder er en vigtig og central del af vores samfund, men ikke desto mindre har de virksomheder profit for øje og som deres formål – det tror jeg endda at Simon Emil Ammitzbøll synes er rigtig vigtigt at de har; ja se, jeg kan lidt endnu – og det gør selvfølgelig, at der er forskel på det, ikke mindst fordi mennesker, som er gratis arbejdskraft, i og med at de afsoner samfundstjeneste, desværre kan komme til at fungere som løntrykkere i det private erhvervsliv, fordi man pludselig kan bruge den her gratis arbejdskraft i stedet for at ansætte ordinær arbejdskraft , som jo altså har behov for et arbejde og gerne vil tjene til dagen og vejen.
Jeg er bestemt ikke modstander af, at private virksomheder kan få lov til at gøre noget godt og bidrage til andet end profitskabelse.
Tværtimod så synes jeg, at nogle af de projekter, hvor man faktisk – hvad skal jeg sige – støtter private virksomheder i at ansætte tidligere kriminelle, er rigtig, rigtig gode endda.
Altså, det at give en person, som f.eks. har afsonet en fængselsstraf, et arbejde – ikke et sted, hvor vedkommende kan få lov til at komme og arbejde gratis, men et reelt arbejde – er noget af det vigtigste, man kan gøre, for at sørge for, at de ikke vender tilbage til ny kriminalitet.
Og ja, der synes jeg da godt nok, at de private virksomheder burde åbne lidt mere op.
Det betyder, at gratis arbejdskraft kan føre til løntryk.
Det ved jeg godt hr. Simon Emil Ammitzbøll er ligeglad med – det er vi ikke.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2014-11-14:
Det er altid en fornøjelse at skulle diskutere, hvordan vi straffer folk, som begår lovovertrædelser.
Der er flere, der har været inde på, hvorfor det egentlig er, vi straffer.
Man kan jo sige, at det både er et godt spørgsmål, og at der kan være mange gode svar på det.
I virkeligheden straffer vi vel af en række forskellige grunde.
Vi har talt meget om i dag, at vi straffer på grund af afskrækkelse, og at vi straffer for at forhindre gentagelse, og det er jo helt klart to væsentlige elementer i forhold til straf; men der er også andre elementer, der er vigtige, f.eks. at undgå selvtægt.
Hvis ikke der bliver givet en straf på vegne af dem, der er blevet udsat for overgreb, så kunne man frygte, at det i yderste konsekvens ville være noget, man privat ville gøre, og det er jo vigtigt, at det er noget, samfundet og staten gør.
Så er der jo også retfærdighed for offeret, og det synes jeg måske ikke har fyldt så meget i debatten, som det måske burde, for det er selvfølgelig også et væsentligt element, nemlig at man synes, at det er rimeligt, når man selv har været udsat for en forbrydelse, at man ikke bare ser, at forbryderen slipper så at sige.
Det er jo rart at høre, at der er en bred opbakning til samfundstjeneste som sådan.
Jeg synes også, at der er mange gode elementer i lovforslag L 50.
Jeg synes jo så i modsætning til den forrige ordfører, at det er rigtig godt, at man nu også kan udøve samfundstjeneste i private erhvervsvirksomheder.
Jeg synes, det er godt, at der bliver mulighed for kombinationsdomme.
Jeg synes, det er godt, at der bliver mulighed for, at man får en ekstra straf, hvis man ikke overholder betingelserne.
Der er sådan set rigtig meget godt i det her.
Det overordnede, i forhold til at man siger, at førstegangsforbrydere i større grad skal idømmes samfundstjeneste, er vi sådan set også positive over for i Liberal Alliance.
Man kan være lidt bekymret for de konkrete lovovertrædelser, altså hvor langt man skal gå og stadig kunne give samfundstjeneste.
Hvis jeg sådan helt selv og personligt – altså selvfølgelig som repræsentant for Liberal Alliance – kunne bestemme, så ville jeg sige, at det primært skulle være i førstegangsovertrædelser og primært i milde tilfælde.
Når man ser tabellen og hvor langt den går op, i forhold til hvor hårde straffene kan være, og man samtidig taler om samfundstjeneste, så kan vi da godt være sådan lidt bekymrede i toppen af det, om jeg så må sige.
Er det virkelig rimeligt, at man der bruger samfundstjeneste?
Men vi vil sådan set gå positivt ind i arbejdet med lovforslaget.
Jeg tror, jeg vil stille nogle skriftlige spørgsmål for at få nogle afklaringer, måske også nogle indrømmelser af ministeren, hvem ved.
Men overordnet set er vi sådan set positive over for ideen om at bruge mere samfundstjeneste.
Mai Mercado (KF), 2014-11-14:
På vegne af hr. Tom Behnke holder jeg følgende ordførertale.
Det Konservative Folkeparti er meget skeptisk over for ministerens forslag om øget anvendelse af samfundstjeneste.
Vi er med på, at samfundstjeneste kan være en egnet sanktionsform i de mildeste sager, hvor forholdene er til det, men vi mener, at grænsen er nået for, hvem eller rettere hvilke kriminalitetstyper der kan sanktioneres med samfundstjeneste.
Med den udvidelse, som regeringen foreslår, kommer vi alt for langt i retning af, at samfundstjeneste er en egnet sanktion.
Ministeren skriver, at samfundstjeneste er godt, fordi der er meget lavere recidiv hos dem, der er blevet idømt samfundstjeneste, sammenlignet med dem, som har fået en ubetinget dom.
Men argumentet holder ikke, for sagen er, at det i dag er de mildeste kriminelle handlinger, der kan få betinget dom med vilkår om samfundstjeneste, hvorimod dem der sidder i fængsel har begået meget grov kriminalitet eller gentagen kriminalitet.
Dem, vi sætter i fængsel, er således allerede grove kriminelle, og så er der naturligvis større recidiv.
Vi kan godt være med på de dele, der handler om, at samfundstjeneste kan ske hos private virksomheder, og vi finder det rigtigt, at der udmåles en skærpet straf ved fornyet kriminalitet i prøvetiden.
Men vi havde gerne set, at regeringen havde strammet helt op i forhold til dem, der begår fornyet kriminalitet.
Stod det til os, skulle reststraffen altid udløses helt ved fornyet kriminalitet, altså en til en.
Vi kan ikke støtte forslaget, for vi er ikke enige i at udvide brugen af samfundstjeneste til at omfatte flere og dermed række ud over det, vi betegner som de mildeste forbrydelser.
Det skal aldrig være sådan, at ofre kan møde gerningsmand på gaden kort efter at være blevet udsat for en grov forbrydelse.
Det er ganske enkelt ikke rimeligt.
Grove forbrydere skal i fængsel; det er både rimeligt og fornuftigt.
Derfor kan vi ikke støtte dette lovforslag.
Joachim B. Olsen (LA), 2014-11-18:
Dette lovforslag vil forbyde muligheden for at indgå nye aftaler i både individuelle aftaler og kollektive overenskomster om pligtmæssig fratræden, når en lønmodtager fylder 70 år.
I Liberal Alliances synes vi, at det er rigtig, rigtig godt, at folk arbejder, når de bliver ældre, og at de har mulighed for det.
Derfor er vi også imod enhver lovgivning, der forbyder folk at fortsætte med at arbejde, når de når en bestemt aldersgrænse.
Når vi er imod det her forslag, er det jo, fordi der her er tale om nogle aftaler, som er indgået af arbejdsmarkedets parter.
Det er nogle aftaler, der er indgået i overenskomster, og det er nogle individuelle aftaler mellem frie mennesker.
De har lavet de aftaler, og det synes vi sådan set er godt, og det synes vi ikke politikerne skal blande sig i.
Det er jo sådan set det, vi normalt siger er kernen i den danske model, nemlig at løn- og arbejdsforhold – medmindre der er noget særligt, der taler til grund derfor – er noget, som arbejdsmarkedets parter sætter sig sammen og aftaler.
Det bryder man altså med her.
Det kan godt være, at den ene del af arbejdsmarkedets parter, lønmodtagerne, synes, at det er en god idé, og derfor støtter de det.
Det gør vi jo normalt ikke herinde på Christiansborg, men det gør man så altså her; her tilgodeser man så den ene side.
Det betyder, at der er noget, som de så ikke skal forhandle om længere, og det synes vi da er problematisk i forhold til den måde, man normalt betragter det danske arbejdsmarked på, nemlig at det her er ting, som de aftaler ude på arbejdsmarkedet.
Derfor kan vi ikke støtte det her.
Vi synes, at arbejdsmarkedets parter skal være frie til at indgå aftaler og lave nye aftaler, og det er i videst mulige omfang ikke noget, som vi skal blande os i herindefra på Christiansborg.
Christian Juhl (EL), 2014-11-18:
Ja, det burde man jo forvente at han kunne.
L 60 handler om aldersgrænser, og en aldersgrænse kan jo i visse situationer – hvis man bruger den i lovreguleringen – være en diskriminerende handling, netop hvis man siger, at når nogen er fyldt 60, 70 eller 80 år, må de ikke længere det eller det eller det.
Og det synes jeg er vigtigt, når vi diskuterer de her ting, for havde det nu været religion, det drejede sig om – altså at havde det været på grund af den eller den religion, at man ikke længere måtte arbejde på arbejdspladsen – eller havde det drejet sig om etnisk baggrund eller køn, så var der ingen tvivl i folks sind; det er vi jo helt enige om.
Så derfor er det jo vigtigt, at vi ligesom lægger det på den rette hylde.
Der er også rigtig mange regler, som reguleres af alder, men som man ikke nødvendigvis kan kalde aldersdiskrimination, selv om nogle unge mennesker nok vil synes, det er urimeligt, at de skal vente, til de er 18 år, med at få sig et kørekort.
Det vil andre nok synes det er, at de først er myndige, når de er 18 år, eller at der er uddannelsespligt, når man er, tror jeg, 6 eller 7 år.
Og på den måde bruger vi alderen til at regulere visse områder, uden at nogen opfatter det som diskrimination.
Men i det her tilfælde er der tale om, at en arbejdsgiver kan indføje en regel, eller at der i en aftale kan være en regel om, at når man er 70 år, skal man automatisk fratræde.
Vi er uenige i, at man alene på grund af ens alder kan fratages muligheden for beskæftigelse, og derfor er vi tilhængere af forslaget.
Vi er enige med LO i, at ophævelsen af § 5, stk. 4, dog ikke kan forventes at få større betydning for tilbagetrækningsalderen på det danske arbejdsmarked, da i hvert fald langt de fleste lønarbejdere næppe vil ønske at forblive på arbejdsmarkedet efter det fyldte halvfjerdsindstyvende år.
Vi har en række spørgsmål, som vi synes er vigtige at få afklaret i det her, fordi nogle af de organisationer, som har reageret på opfordringen til at kommentere det, har stillet dem.
Og dem synes jeg at ministeren er nødt til at give os svar på, og det kunne jo være belejligt, hvis vi allerede fik det i dag, men ellers i hvert fald inden andenbehandlingen.
Derfor vil jeg for det første gerne høre, om ministeren vil bekræfte, at loven på ingen måde påvirker pensionsalderen.
For det andet vil jeg høre, om loven får nogen betydning for tjenestemandslovens bestemmelser om pligtmæssig afgang.
Og for det tredje vil jeg høre – hvis man tager LO's bemærkninger på side 2, hvor de skriver, at de opfatter lovforslagets § 2, stk. 2, således, at lovforslaget ikke griber ind i eksisterende overenskomstbestemmelser, ej heller efter overenskomstfornyelser – om ministeren er enig i LO's lovfortolkning, da vi synes, det er en hensigtsmæssig måde at fortolke tingene på.
Bjarne Laustsen (S), 2014-11-18:
Som jeg forstår det, er det sådan, at på arbejdsspecifikke fagområder kan man godt have en tidligere afgangsalder.
Det, vi afskaffer, er også det, jeg forstår
Dansk Folkeparti støtter, nemlig at man kan fortsætte, efter man er 70, for der behøver man ikke at holde op.
Det er den fleksibilitet, som jeg synes er fin med det her lovforslag.