Maja Panduro (S), 2012-05-03:
Der findes vel ikke noget, vi kæmper hårdere for end vores børn, og derfor er det her så vigtigt et område.
Derfor er jeg rigtig glad for, at det – ligesom dengang man vedtog forældreansvarsloven – er et fuldkommen enigt Folketing, der står bag det.
Det synes jeg er et rigtig vigtigt signal at sende.
Men lovens formål var først og fremmest at sikre barnets tarv, og det er det, der er vores altoverskyggende mål, nemlig at børn – når deres forældre må skilles – får det bedste udgangspunkt for at kunne have kontakt med begge forældrene og komme igennem en tit ulykkelig situation på en god måde.
Derfor har vi også i enighed syntes, at vi har måttet præcisere, at børn har ret til begge forældre, men ikke nødvendigvis får det i realiteten, for vi har desværre oplevet, at loven åbnede op for, at der var nogle børn, der kunne komme gevaldigt i klemme.
Når forældrene ikke kunne enes – og når der var sager med et vældig højt konfliktniveau – gik det alt for tit ud over børnene.
Der har været for mange historier om, at sager er trukket i langdrag, og om, at afgørelsen måske tog for store hensyn til forældre, som slet ikke var i stand til at samarbejde eller ikke havde overskud til at gøre det, der var bedst for deres børn.
Der har været misforståelser og også tvivl om, hvordan loven skulle forvaltes.
Derfor var det også både nødvendigt og rigtigt, at vi i fællesskab aftalte at lave en grundig evaluering af loven.
Evalueringen viste, at der kunne være brug for at få præciseret og justeret den, for at vi også fremover får opfyldt hensigten med loven.
Det er så det, vi bestræber os på med dette lovforslag, så vi kan få løst nogle af de problemer, der har været med forældreansvarsloven, og få præciseret formålet med loven.
Det har f.eks. være et problem, at man ikke altid var sikker på, om det var forældrenes ret til samvær, eller om det var barnets tarv, der skulle vægtes højest.
Det gør vi op med, som også Venstres ordfører var inde på.
Det er et grundprincip, at alle afgørelser skal træffes til barnets bedste, og derfor er vi også rigtig glade for, at netop børneorganisationerne i deres høringssvar påpeger, at de synes, at det princip fremover bliver styrket i kraft af de rettelser og præciseringer, vi laver nu.
Det har også været vigtigt for os at prøve at minimere konfliktniveauet forældrene imellem, fordi vi ved, at et højt konfliktniveau går ud over børnene og gør det vanskeligere at løfte det fælles ansvar som forældre.
Derfor præciserer vi nogle af reglerne for både forældremyndighed og samvær.
Det at begge forældre har et ansvar for barnet er vigtigt, og derfor er det også som udgangspunkt rigtigt, at forældremyndigheden er fælles.
Det er som udgangspunkt rigtigt for langt hovedparten af forældrene.
Men det kan jo kun lade sig gøre, hvis der er vilje til at samarbejde forældrene imellem, og derfor skal det sikres, at der er et samarbejdspotentiale, når man dømmer til fælles forældremyndighed.
Det skal også sikres – og det gør vi også nu i fællesskab – at den ene forælder ikke igen og igen kan rejse en sag om forældremyndighed eller om bopælsretten, hvis der reelt ikke er ændrede forhold, og det handler om at skabe ro om barnet, for der er ikke nogen børn, der kan være tjent med, at deres sag trækker i langdrag, eller at forældrene bliver dømt til at samarbejde, hvis det overhovedet ikke er muligt.
I forhold til samvær så betyder grundprincippet om, at det skal være til barnets bedste, at der skal findes den bedste løsning for hvert enkelt barn, og det betyder jo også, at man kan fastsætte samvær i form af en deleordning, hvis man altså vurderer, at det er i barnets interesse og til barnets bedste.
Noget af det, vi også præciserer, er, at begge forældre har ansvaret for, at barnet kan få samvær med den forælder, som det ikke bor hos, og altså også, at begge forældre har ansvaret for transporten af barnet i forbindelse med samværet.
Et andet vigtigt formål var at styrke barnets position i forbindelse med behandlingen af en sag og sikre, at barnet bliver inddraget.
Altså, barnet skal ikke bære ansvaret, men skal høres og tilgodeses.
Derfor sikrer vi også, at alle børnesamtalerne fremover gennemføres af en børnesagkyndig, og at forældrene også forberedes bedre på, hvad det er for en samtale.
Til sidst: Vi er rigtig glade for, at det endnu en gang er et enigt Folketing, der står bag ændringerne, og at vi er enige om at præcisere børnenes rettigheder.
Børnenes rettigheder må altid komme først.
Derfor kan Socialdemokraterne naturligvis støtte lovforslaget, og jeg skulle hilse at sige fra min kollega i Det Radikale Venstre, at det kan de også.