Per Clausen (EL), 2009-05-07:
Nu skal jeg jo veje mine ord på en guldvægt, så jeg ikke risikerer, at den her drøftelse ender med, at hr. Dohrmann er alene med regeringen, når der skal forhandles Grøn Vækst på tirsdag, det ville da være trist for både det grønne og for væksten.
Det er selvfølgelig sjovt for hr. Dohrmann, for det er jo sådan en situation, som Dansk Folkeparti gerne vil være i.
Men vi hjælper da gerne regeringen med at komme i lidt bedre selskab - i hvert fald i en kortere periode.
Sagen er jo, at i diskussionen om landbrugets situation havde hr. Henrik Høegh meget ret, da han sagde, at landbruget jo er i en situation, hvor man hverken økonomisk eller miljømæssigt er bæredygtig.
For pointen er jo, når man kigger på det danske landbrugs økonomiske situation, at man er ekstremt forgældet og for tiden har en meget lav indtægt.
Det kan man så reagere på på den måde, som Dansk Landbrug reagerer på, og som andre reagerer på, nemlig ved at sige: Så må vi hellere støtte mere af det, som går rigtig skidt, for hvis vi bare giver godt med støtte til det, bliver det nok bedre engang.
Enhedslistens udgangspunkt er et andet, men det er et udgangspunkt, som faktisk er baseret på, at vi har landbrugsstøtte nu, og at vi sikkert kommer til at have det i en række år fremover.
Og i den proces, hvor vi skal have omlagt dansk landbrug, sådan at miljøbelastningen bliver reduceret væsentligt, skal man sikre, at dyrevelfærden kommer i centrum, og at det bliver udgangspunktet for de produkter, som dansk landbrug skal afsætte.
Man skal samtidig sørge for, at landbruget fungerer som en integreret del af det erhvervsliv, der eksisterer i lokalsamfundet, og ikke som det er nu, hvor holdningen til dem, der producerer svin, i mange mindre landssamfund ikke er så vældig positiv.
For man har lidt på fornemmelsen, at det eneste, man sådan rigtig mærker til den lokale svineproducent, er gyllen, og det er ikke det bedste udgangspunkt for venskabelige samtaler og gode relationer. Så det er vigtigt, at vi faktisk er villige til i en periode at støtte en udvikling af dansk landbrug, hvor man får fokuseret på udviklingen af økologisk drift, får fokuseret på en udvikling, hvor man tager hensyn til at indgå i naturen og miljøet - også på en måde, som er mere avanceret end den måde, som den økologi, vi har i dag, gør det på - og sikrer, at der også bliver oprettet lokale arbejdspladser, som forarbejder de fødevarer, der produceres.
Alt sammen ligger såmænd i forlængelse af meget af det, som man diskuterer, også når man snakker Grøn Vækst, men man snakker om det som en slags nicheproduktion, som man kan have ved siden af det rigtige, det virkelige, det industrielle, det store landbrug.
Og der er det efter vores opfattelse sådan, at alt det, man i dag snakker om som nicher, det, der skal til for at få os til at sluge, at vi ved hjælp af aktieselskabsejerformer og andre ejerformer kan få et landbrug i Danmark, som består af nogle meget, meget få og meget store ejere, og det, som vi så skal spises af med for at spise det, nemlig det, man kan anvise til en nicheproduktion, er det, der skal være grundlaget og kernen i dansk landbrug.
Der er vi sådan set
Og der må jeg indrømme, at jeg nok er lidt uenig med hr. Jørn Dohrmann, der synes at mene, at pengene bare skal væltes over på landbruget, sådan at de landmænd, der er der i dag, kan bruge dem til at fortsætte den triste økonomiske og miljømæssige udvikling, som de er inde i.
Vi synes, at der er brug for nogle brud, og at det er det, pengene skal bruges til.
Derfor synes vi da også, at SF's beslutningsforslag er et lille, beskedent forslag, der peger i den rigtige retning.
Men hvordan de her ting kommer til at indgå i forhandlingerne om Grøn Vækst, finder vi først ud af på tirsdag.