runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kamal Qureshi (SF), 2009-02-04:
Jamen det må man da sige var en klar afvisning, så det batter!
Det er jo ikke usædvanligt, at der er demonstrationer i København, der betyder, at der bliver iværksat undersøgelser.
Det er jo ikke noget, der – hvad skal man sige - er epokegørende, hvis der fra politisk side bliver taget skridt til, at man får undersøgt noget, hvis man kan se, at her er der altså et eller andet, der er gået galt, eller her er der altså sket et eller andet ekstraordinært.
, uden at det udvikler sig til, at der er så mange steder, hvor man kan se, at det er gået galt.
Vi ved jo ikke helt, hvad der er sket.
Vi ved jo ikke, om de enkelte sager har noget på sig eller ej, men det ligger jo sådan set i luften, at det har de, når de her sager bliver ved med at komme op.
Derfor synes jeg, at det især for politiet vil være godt at få luften renset og få det undersøgt én gang for alle, sådan så vi alle sammen kan få afklaret, hvad det egentlig var, der skete, og hvem der har gjort hvad.
Jeg vil gerne spørge, bare så jeg og de folk, der følger med i den her debat, kan forstå det korrekt.
Er det rigtigt forstået, at det, justitsministeren siger, er, at der ikke har været behov for nogen kommunikation med Københavns Politi, at der ikke har været behov for at fortælle Københavns Politi, hvad man skal gøre i forhold til de sager, der har været rejst, at justitsministeren ikke mener, at der er nogen grund til, at Københavns Politi skal ændre nogen former for handlinger eller andet, de har gjort - det gælder kommunikationsmæssigt eller andet, både opad og nedad i systemet, og at justitsministeren ikke mener, at der skal laves nogen undersøgelse?
Justitsministeren mener, at den eneste konsekvens, det efter den række af sager, der har været efter én konkret demonstration, skal have, er, at man kan klage til statsadvokaten, og så må statsadvokaten behandle det som enkeltsager.
Er det rigtigt forstået, at justitsministeren ikke mener, at der er behov for at gøre noget som helst nogen som helst steder i systemet; det gælder i forhold til Københavns Politis ledelse, i forhold til at Københavns Politis ledelse skal kommunikere nedad eller opad, og i forhold til at justitsministeren skal henvende sig til Københavns Politi?
Brian Mikkelsen (KF), 2009-02-04:
Det system, vi har, er netop borgerrettet, borgervendt; det er et fantastisk godt system, som virker med respekt for politiets integritet og autonomi og for det gode arbejde, de laver, og med respekt for, at politiet har en funktion i samfundet, som gør, at man selvfølgelig skal være opmærksom på, hvordan de udøver deres magt, både verbalt og fysisk.
Så derfor kan man klage til statsadvokaten.
Det ville være en gigantisk uskik og en glidebane af dimensioner, hvis man skulle behandle sådanne sager i Folketinget - i det hele taget bare at diskutere konkrete episoder.
Det synes jeg er uhensigtsmæssigt for alle, specielt også for vores demokrati og vores tredeling af magten, så derfor kan jeg kun henvise til, at jeg ikke vil kommentere den konkrete demonstration, de konkrete sager - men hvis man har klager over politiet, må man jo klage til statsadvokaten.
Thomas Adelskov (S), 2009-02-04:
Det vil sige, at regeringens svar nu er, at man ikke agter at gøre noget ved den voldsomt stigende ledighed, og man agter ikke at sætte gang i det almene boligbyggeri, for nu skal alle tømrerne og murerne ud at bygge veje i stedet for.
Altså, den der omstillingsparathed handler selvfølgelig om, at vi har et højt uddannelsesniveau, og at vi også kan uddanne og omstille os; det handler altså ikke om, at vi lige pludselig skal flytte store erhvervsgrupper fra et område til et andet.
Jeg mangler simpelt hen et svar fra ministeren: Er det ikke korrekt, at hvis regeringen nu giver sig og vil være med til at lave investeringer og fremskynde byggeriet af almene boliger, så går der utrolig lang tid, fra vi har truffet beslutningen her i Folketinget, til man har fået tilladelse og planerne er færdige og licitationerne er gennemført?
Derfor vil en beslutning nu sådan set ikke engang kunne hjælpe på den høje ledighed, vi ser nu, men først hjælpe senere.
Leif Lahn Jensen (S), 2009-02-04:
Nu hørte jeg igen i den her uge ministeren snakke noget om nogle vismænd.
De samme vismænd har sagt, at der vil være 100.000 ledige ved udgangen af 2009.
Nu ser det altså ud til, at vi når de her tal inden efteråret.
Så jeg er ked af at sige det, men de her vismænd har taget fuldstændig fejl, og det er dem, regeringen venter på.
Man har også kunnet se i TV 2 Østjylland, at byggeriet af de her almene boliger gik fuldstændig i stå i Århus i november.
Det gik stort set i stå i hele landet.
Alle vidste, at krisen var på vej.
Jeg tror endda, at regeringen var klar over det på det tidspunkt.
Endda en fra ministerens eget parti, hr. Michael Aastrup Jensen, stillede sig op i TV 2 og sagde, at han gerne ville gøre sig til talsmand for det almene byggeri.
Så dele af Venstre - nogle folk i Venstre - synes egentlig, at det er godt at komme i gang, at der skal gang i byggeriet nu, og at vi også har brug for mere alment byggeri.
Hvad er det egentlig regeringen venter på?
Karen Jespersen (V), 2009-02-04:
Jamen regeringen venter på det rette tidspunkt for, hvornår der er brug for at stimulere økonomien, uden at det kommer til at gå for stærkt.
Vi har jo lige vedtaget et bredt forlig om transportsektoren, der betyder, at vi fremrykker investeringer for 5 mia. kr., og det kommer selvfølgelig til at beslaglægge ressourcer og arbejdskraft i byggesektoren, standse aktiviteter.
Derfor er vi nødt til at tage det i betragtning, inden vi begynder at sætte nye aktiviteter i gang.
Der bliver også spurgt, om man ikke kan hæve anlægsrammen for kommunerne, men man skal se tingene i en sammenhæng.
Vi snakker om energivenlige investeringer også i byggeriet.
Så der er forskellige områder, hvor man kan gå ind og stimulere aktiviteten, men vi skal bare passe på, at vi ikke laver for meget på en gang, sådan at det får en boomerangeffekt.
Leif Lahn Jensen (S), 2009-02-04:
Så nu er ministeren gået fra vismændene over til trafikforliget.
Det er interessant.
Der opførtes faktisk på det tidspunkt kun byggeri efter de gamle regler.
Og det vil sige, at med den anstrengte kommunale økonomi, som stort set alle kommuner har efter kommunalreformen, er det faktisk umuligt for kommunerne at bygge nogle flere almene boliger.
Indgår det i ministerens overvejelser at ændre den her regel til et niveau, hvor det igen kan være interessant for kommunerne at bygge, nu når vi har brug for noget byggeri, og nu når kommunerne gerne vil?
Karen Jespersen (V), 2009-02-04:
Det er jo fuldstændig rigtigt, at det udvalg - der er et udvalg af embedsmænd - har strakt sig over en længere periode, og så kan man altid diskutere, hvorfor det har det, og hvor længe det har varet.
Men jeg vil sige, at lige meget hvornår det udvalg var kommet med hvilke anbefalinger, ville det jo alligevel skulle ses i en større sammenhæng, og her ved vi jo, at hvis man sætter for meget gang i nogle aktiviteter og efterspørgslen efter arbejdskraft er for stor, så stiger lønningerne for meget.
Som der står i DI's prognose for 2009, ligger det danske lønniveau væsentligt og tiltagende højere end lønniveauet i udlandet, og det er altså en smadderfarlig tendens, som vi er nødt til at være meget opmærksomme på.
Man er nødt til at se det i en større sammenhæng, og den større sammenhæng er, at lønstigningerne i Danmark altså er vokset stærkere
det er ikke, fordi de er vokset voldsomt meget, men de er altså vokset mindre i de lande, vi sammenligner os med - og det truer vores konkurrenceevne.
Det er jo det, vi er nødt til at se det i sammenhæng med, ligesom vi er nødt til at se det i sammenhæng med, hvor der så er mest brug for at gøre noget, hvis vi skal stimulere væksten.
Det er der super meget opmærksomhed på bl.a. hos beskæftigelsesministeren.
Og økonomi- og erhvervsministeren og finansministeren tager på det første besøg i morgen og møder erhvervsfolk og politikere for at få et øjebliksbillede af, hvor vi er henne, og hvordan de oplever behovet.
Det bliver så taget med i betragtning, med hensyn til hvad vi skal gøre.
Thomas Adelskov (S), 2009-02-04:
Jeg kan forstå, at forklaringen fra regeringen i den her uge er, at der nu er sat gang i nogle trafikinvesteringer.
Kan ministeren ikke bare over for mig bekræfte, at det ikke virker særlig kløgtigt at sende tømrerne og snedkerne fra TIB, hvor man har en ledighed på lige knap 10 pct. - det kan man læse i dagens aviser - ud for at bygge veje?
Kan ministeren ikke bekræfte, at det altså ikke vælter dansk økonomi, hvis de her mennesker kommer i beskæftigelse, men tværtimod gavner dansk økonomi, fordi vi er i en situation, hvor de, som er ledige, lader være med at købe, de lader være med at investere?
Kan ministeren ikke også bekræfte, at hvis nu regeringen besluttede sig for at sætte gang i byggeriet af almene boliger, går der altså en rum tid fra, at man får tilladelse, til licitationerne går i orden og byggeriet rent faktisk går i gang, og derfor er en beslutning nu jo ikke noget, der træder i kraft - desværre - i morgen og dermed skaber aktivitet i byggebranchen?
Der vil gå en rum tid, inden der rent faktisk sker noget, og derfor kan man godt træffe beslutningen nu, for vi ved allerede, at de økonomiske udsigter er rigtig, rigtig barske.
Karen Jespersen (V), 2009-02-04:
Hr. Thomas Adelskov får det til at lyde, som om at man nu trækker den ene forklaring op af hatten efter den anden.
Nej, der er jo altså indgået et bredt forlig om enorme investeringer i transportsektoren.
Og så er det da logik for perlehøns, at det påvirker efterspørgslen på arbejdskraft, og derfor påvirker det også vurderingen af, hvad der i øvrigt er brug for.
Til det her med, om en tømrer kan gå ud og bygge veje, vil jeg sige, at når vi altså klarer os så godt, som vi gør, er det faktisk, fordi vi har så stor en omstillingsevne.
Det er også en omstilling fra det ene fag til det andet.
Der var en amerikansk økonom, som jeg så i Deadline i går aftes, Putnam,
som netop sagde, at han var herovre for at forklare, hvorfor den danske model er så genial.
Han sagde, at det på bundlinjen er den store evne til at omstille sig.
Brian Mikkelsen (KF), 2009-02-04:
Jeg vil ikke kommentere og i det hele taget kommunikere om konkrete episoder.
Jeg har meget stor tillid til Københavns Politi - den måde, de agerer på, den måde, de sikrer fred og ro i Københavns gader på.
Jeg har også udtrykt, at man også fra politiets side, og det ved jeg at man bestræber sig på, altid vil behandle folk ordentligt og tale pænt til folk.
Det har Københavns Politi også en forpligtelse til.
Der er ikke brug for nye undersøgelser eller en, hvad skal man sige, politisk diskussion af disse ting.
Konkrete sager afgøres ved eventuelle klagesager til statsadvokaten.
Sådan er systemet indrettet, og det er et system, som jeg bakker kraftigt op om.
Rasmus Prehn (S), 2009-02-04:
Mener ministeren, at kommunerne skal lave politiske meningsmålinger betalt af skatteyderne?
Skriftlig begrundelse
Borgerne bliver, jf. TV2 Lorry, spurgt om, hvem de stemmer på, og dét er både upassende og skjult valgkamp, lyder kritikken.
Naturligvis er man nødt til at se sådan nogle initiativer i en større sammenhæng.
Men her er der jo altså tale om, at Velfærdsministeriet ikke alene drøfter at igangsætte nye initiativer, men udskyder noget, der sådan set hele tiden har været planlagt, nemlig det her udvalgsarbejde.
Kan ministeren ikke bekræfte, at det udvalgsarbejde, hvor man sidder og kigger på en ny måde at finansiere almene boliger på, er blevet udskudt og udskudt, sådan at man sådan set har forsinket den proces, hvorved man kunne komme i gang med at få bygget nye boliger?
Er det ikke korrekt; er det ikke sådan, det er?
Det handler jo ikke om at lave helt nye initiativer.
Kan ministeren bekræfte det?
Karen Jespersen (V), 2009-02-04:
Spørgsmålet tager udgangspunkt i en konkret sag fra Rudersdal Kommune, hvor man har lavet en række meningsmålinger.
Sagen bliver nu behandlet af Statsforvaltningen Hovedstaden, og da Velfærdsministeriet er øverste tilsynsmyndighed i sager, der bliver behandlet i statsforvaltningerne, kan jeg ikke udtale mig om den konkrete sag.
Men jeg kan sige, at der ikke er hjemmel i lovgivningen til, at kommunerne kan afholde politiske meningsmålinger.
Kommunerne skal efter de retsgrundsætninger, der gælder for kommunernes virksomhed, handle sagligt, være partipolitisk neutrale og ikke forfølge partipolitiske formål.
Statsforvaltningen Hovedstaden behandler nu sagen og vurderer den i forhold til lovgivningen.
Velfærdsministeriet er så tilsynsmyndighed i forhold til den afgørelse, der måtte blive truffet, og derfor kan jeg ikke kommentere sagen yderligere på nuværende tidspunkt.
Rasmus Prehn (S), 2009-02-04:
Hvilke initiativer agter ministeren at tage med henblik på at få bygget flere almene boliger for at imødekomme det stigende behov på baggrund af finanskrisen?
Skriftlig begrundelse
Krisen på boligmarkedet øger efterspørgslen efter lejeboliger, som er til at betale.
Flere boligselskaber melder om voksende ventelister.
Hos boligselskabet KAB, der administrerer ca. 50.000 boliger i hovedstadsområdet, har der været en stigning i opnoteringer på mere end 10 procent siden 1. oktober 2008, hvor finanskrisen for alvor tog fart.
Endvidere vil nybyggeri have en positiv indvirkning på beskæftigelsen.
Det kan være udmærket at spørge ind til en række konkrete ting med hensyn til, hvad borgerne synes om den service, man giver, osv.
Der, hvor kæden hopper af, hvilket jo så også bliver kritiseret i TV2 Lorry-udsendelsen forrige torsdag, er der, hvor man spørger ind til, hvilke partipolitiske præferencer borgerne har.
Der er jeg glad for at ministeren sådan mere generelt giver udtryk for, at der sådan set ikke er hjemmel til, at man som kommune bruger skatteydernes penge til at lave partipolitiske meningsmålinger.
Det er sådan set det, der er sket i Rudersdal Kommune.
Nu må vi så afvente statsforvaltningens afgørelse, og jeg respekterer, at ministeren ikke kan udtale sig nærmere om sagen.
Jeg vil derfor foreslå formanden, at vi ikke går nærmere ind i det her spørgsmål, men afventer den her afgørelse.
Jeg synes, at det har været rigtig fint at få præciseret af ministeren, at man har altså ikke bruger skatteydernes penge til at lave partipolitiske meningsmålinger.
Rudersdal Kommune har altså været forkert på den, men nu må vi afvente den her afgørelse.
Karen Jespersen (V), 2009-02-04:
Der er jo et udvalg vedrørende den almene sektors finansiering, som har været et stykke tid undervejs med et oplæg til forskellige ændringer i den almene sektors finansiering.
Det skal ses i sammenhæng også med en række andre initiativer til at ændre på styringen af den almene sektor, hvor man kan sige at overskriften groft sagt er, at boligselskaberne og kommunalbestyrelserne får større frihedsgrader til at træffe nogle beslutninger.
Det ene er, at vi nu vil se, hvad udvalget kommer med af forslag.
Det andet er, at både statsministeren, finansministeren og økonomi- og erhvervsministeren har sagt, at regeringen hele tiden holder øje med, om der er brug for at gøre en særlig indsats for at stimulere væksten.
Men det skal jo også hele tiden holdes op imod, at man skal sørge for, at balancen er i orden.
Vismændene har jo også været ude at advare imod, at der bliver sat for meget skub i byggeriet.
Ja, faktisk har de sagt, at vi slet ikke skal sætte skub i byggeriet.
Men vi afventer rapporten, og vi har hele tiden den dobbelthed: Hvornår skal man gå ind og stimulere, og hvad man skal gøre for, at det ikke bliver for meget?
Rasmus Prehn (S), 2009-02-04:
Jeg takker for svaret.
Det er jo en kendt sag, at man faktisk i flere år har manglet egnede, attraktive familieboliger, som folk kan betale, ikke mindst i de største byer.
Der er det simpelt hen svært for sygeplejersker, for skolelærere, for politibetjente og for andre med en mellemindkomst at finde en egnet familiebolig, som de kan bo i.
Og det problem stiger altså ret betydeligt, ikke mindst i lyset af den krise, vi oplever i øjeblikket.
Jeg står her med en artikel, som taler om en massiv stigning i efterspørgslen på almene boliger.
KAB - boligselskabet KAB - beskriver, at de simpelt hen har oplevet en eksplosiv stigning af folk, der tilmelder sig de her ventelister eller melder sig ind i boligselskabet for at komme i betragtning til en bolig, og de har utrolig svært ved at honorere den efterspørgsel, der er på boliger.
Derfor giver det god mening at få sat gang i byggeriet.
Og så er der jo hele den beskæftigelsesmæssige effekt i det.
Det er rigtigt, at der har været forskellige vurderinger af, hvad det er, der skal til.
Men én ting er i hvert fald sikker, og det er, at vi kan se en meget eksplosiv stigning i ledigheden inden for byggeriet.
Jeg tror, at forbundet Træ-Industri-Byg taler om, at der er en stigning i ledigheden, så de er oppe på 8 pct.
3F har nogle steder også en ledighed, der er oppe omkring 8-10 pct.
Det er virkelig noget, der går voldsomt stærkt.
Derfor er det, at der er alle mulige gode grunde til at sætte gang i byggeriet.
Dels er der et behov for at få bygget boligerne, så folk kan få en egnet familiebolig, dels er der et behov for at få sat gang i beskæftigelsen.
Der synes jeg at ministeren skulle tage skeen i den anden hånd og få taget et initiativ.
Vi har nu to gange i Folketingets Boligudvalg haft ministeren i samråd for at spørge ind til det her udvalgsarbejde, for det, vi hører fra bl.a. BL og andre, som deltager i det, er, at der ikke sker tilstrækkeligt i det her udvalgsarbejde; det går for langsomt.
Og der er klare anbefalinger
regeringen har selv haft en anbefaling - om, at man kan øge maksimumsbeløbet og forlænge løbetiden; så kan det her faktisk realiseres.
Min taletid er overtrådt, så jeg må hellere sætte mig ned og få svaret.
Karen Jespersen (V), 2009-02-04:
Nu er der jo lige indgået et bredt forlig på transportområdet, hvor der er tale om fremrykkede investeringer på et ret betydeligt beløb - 5 mia. kr., tror jeg faktisk det er.
Det vil jo betyde en øget aktivitet i byggebranchen, og det vil jo også få konsekvenser for, hvor meget man kan sætte i gang på andre områder, men det vil hele tiden blive vurderet.
Og i den forstand kan man sige, at det jo ikke er en beslutning, som man kan træffe selvstændigt i et ministerium, for lige så lidt som den enkelte kommune efter forgodtbefindende bare kan sætte gang i anlægsinvesteringer og bruge penge, lige så lidt kan det enkelte ministerium gøre det.
Jeg synes, det var en ret fantastisk udtalelse at komme med, at romaer er mere påvirkelige for økonomiske sanktioner.
Jeg betragter sådan set romaer på lige fod med andre borgere i Danmark og tror, at der kan være nogle mekanismer, der gælder mere generelt.
Men igen tror jeg, at det er det med pålægget, der er det vigtigste, altså at man tager fat i forældrene, og det kan man gøre på mange forskellige måder.
Det går fra at være en »kan«-bestemmelse til at blive en »skal«-bestemmelse, og det er min opfattelse, at det skal vi til at være mere bevidste om i den sociale lovgivning.
Vi har næsten hverken nogen »kan«- eller »skal«-bestemmelser.
Det står altid i nutid, og det er juristernes vurdering, at det tæller som en »skal«-bestemmelse.
Det har jeg altid været sådan lidt lunken over for.
Derfor tror jeg, at vi i det hele taget skal til at se på, om vi ikke skal skrive det mere direkte, når det er noget, man skal bruge.
Det er jo heldigvis kommet mere og mere på dagsordenen rundtomkring, at vi skal indrette de tilbud, der er, på en måde, så vi også kan vurdere resultaterne, og altså også følge de initiativer, der bliver taget, for at se, hvad der virker, og hvad der ikke virker.
Det tvinger os heldigvis også til i stigende grad at gøre os klart, hvad det så er for en gruppe borgere, vi taler om, hvad det er for nogle problemer, de har, og hvad det er for nogle virkemidler, vi iværksætter.
At vi får den der systematik ind i det sociale arbejde, som vi har manglet, synes jeg altså heldigvis er på vej, og jeg er helt med på, at det også skal gælde i det her tilfælde.
Line Barfod (EL), 2009-02-05:
Problemet er, at hvis det er noget, de skal bruge, vil ministeren jo slå kommunerne oven i hovedet, hvis ikke de gør det.
Det er jo det, der er problemet.
Så bliver det jo ikke, som vi har hørt nogle ordførere sige, et værktøj blandt andre værktøjer, som de, der sidder med den faglige viden og den konkrete viden om den konkrete sag, kan bruge.
Så bliver det jo noget, som ministeren siger de skal bruge, og så er det, vi pludselig har problemet, når sagkundskaben på området siger, at de ikke mener, at det her vil være til hjælp, og når ministeren så siger: Jamen der har været én konkret sag én gang for flere år siden, hvor man mente det hjalp, og derfor udbreder vi det til alle, uden at vi har noget som helst sagligt belæg for, at det vil hjælpe i alle sager.
Det er jeg fuldstændig enig i.
Kunne ministeren i stedet for bare at fremsætte den her rene signalværdilovgivning tænke sig, at vi satte os ned og kiggede på, hvad sagkundskaben anbefaler, og prøvede at finde ud af, hvordan vi finder noget, der rent faktisk løser problemerne?
Karen Jespersen (V), 2009-02-05:
Nej, det kan jeg ikke garantere.
Men jeg synes da, det er utrolig interessant, at det faktisk havde en fuldstændig massiv positiv virkning dengang i 1990'erne.
For mig at se er det nøjagtig samme tankegang, og jeg kan ikke se, at vi ikke skulle prøve at bruge de erfaringer.
Det er det, jeg gør, og jeg nævner det også, fordi der her ligesom har været rejst tvivl om, hvad grundlaget overhovedet er, og om vi overhovedet ved, om det virker.
Da man brugte det dér i nogle år, havde det faktisk nogle helt formidable, positive virkninger.
Det var jo ikke bare en trussel om straf, men de kom jo også i kontakt med forældrene til stor gavn for de familier, og de var simpelt hen så kede af det, da de fik at vide af Ankestyrelsen, at det måtte de ikke længere gøre.
Marianne Jelved (RV), 2009-02-05:
Vi har rigtig mange gange hørt om romabørnene i Helsingør.
Jeg synes, det er at trække det meget, meget langt at drage den konsekvens, at fordi det lykkedes at bruge den metode over for dem og det virkede, så vil det virke på de godt og vel 6.000 børn, som for et år siden blev talt op som værende ulovligt fraværende fra skolen i lang tid.
Vil velfærdsministeren garantere, at den her lov vil løse problemet med de 6.000 børn på samme måde, som det blev løst i forhold til romaerne?
Line Barfod (EL), 2009-02-05:
Enhedslisten har jo flere gange fremsat et forslag, som vi har kaldt konsekvens med virkning, og som handler om, at man over for de unge, der begår kriminalitet, skal tage fat med det samme og sikre, at det får en konsekvens helst inden for en uge.
Det forslag har vi jo fremsat på retsområdet, for hidtil har sagsfordelingen i regeringen været sådan, at det, der havde med ungdomskriminalitet og straf for kriminalitet at gøre, lå på retsområdet, men jeg kan forstå, at det er regeringen nu ved at flytte over til velfærdsministeren.
Det kunne være, at vi skulle have et møde mellem retsordførere, socialordførere og de relevante ministre, og så kunne det jo være, at vi sammen konstruktivt kunne finde frem til noget, der faktisk kunne virke og træde i stedet for det, som sagkundskaben siger vil volde både kæmpeproblemer i forhold til retssikkerhed og store problemer på grund af manglen på en konstruktiv tilgang, og som man derfor er enormt bange for ikke vil virke.
Så vil ministeren prøve lige at træde et skridt tilbage og trække vejret og sige: Lad os i stedet for det her finde noget, der virker?
Marianne Jelved (RV), 2009-02-05:
Så det virkede altså kun, så længe truslen hang over hovedet på dem, kan jeg forstå.
Jeg tror, at romaforældrene har langt mere sans for de økonomiske virkemidler og langt mere råstyrke i forhold til at få brugt de økonomiske virkemidler mod sig end de mest ressourcesvage danske forældre f.eks. på Nørrebro.
Så jeg synes ikke, det er en fair sammenligning, men det må ministeren jo gøre op med sig selv.
Men kunne jeg så få et svar på, hvorfor loven skal være en »skal«-lov?
Når nu der er så fantastisk succesrige resultater, hvorfor skal man så gå fra »kan« til »skal«?
Og hvem afgør i sidste ende egentlig, om det er relevant at bruge pålægget?