Bjarne Laustsen (S), 2011-04-05:
Jeg vil sige, at som det måske er de fleste af dem, der interesserer sig for dansk fiskeri, bekendt, er Socialdemokratiet ikke en del af den såkaldt nye regulering, der kom, og som hed FKA, fartøjskvoteandele.
Vi var imod det princip, at fisken blev kapitaliseret, at man simpelt hen tog havets ressourcer og gav dem til de fiskere, der på daværende tidspunkt var aktive.
Der skete en fordeling, hvor nogle valgte at holde op og andre købte til, og det har, når man så kigger på det, betydet, at det er godt for dem, der har fået nogle fisk, men at det er meget, meget skidt for dem, der skal ind i erhvervet, for de skal virkelig have den store tegnebog frem.
Men det er der nogle, der er parate til, for de vil hellere betale sig ud af det end døje med os politikere og dem i EU; for tidligere var det jo os, der regulerede fisken.
Nu har fiskerne fået dem som ejendom, og jeg synes, det ville have været klogt bare at give dem fiskene uden videre, og at de så havde betalt toldning i forhold til det, de kunne få lov at fiske.
Men sådan er verden ikke skruet sammen, og det må vi forholde os til.
Men det, der er vigtigt i forhold til fiskeriet, er selvfølgelig, at der er en rådgivning, og at den rådgivning betyder, at man må fange de fisk, som man nu bliver enige om.
Vi bestemmer, hvordan og hvornår vi vil fange dem her i Danmark.
Der er selvfølgelig nogle ting, der skal være opfyldt.
Der er ingen grund til at hive mere op af havet, end vi skal bruge og fiskebestandene kan tåle, for det, der ofte sker, er, at det, der bliver smidt tilbage i havet igen, er dødt.
Derfor drejer det sig om det, og derfor er vi selvfølgelig også enige i, at vi skal undgå udsmid.
Jeg tror, at den kommende fiskeripolitik – og det er jo derfor, vi har debatten – er et spørgsmål om, hvad vi, når vi sender ministeren af sted til EU for at forhandle med de andre lande, kan blive enige om.
Det drejer sig om at få fuldt dokumenteret, hvad der foregår på sådan et skib.
Er der udsmid?
Er der 40 pct.s udsmid, som vi har hørt nogen sige?
Er det de rigtige arter, vi fanger?
Sker der nogle ting, som ikke skal ske?
Der er to ting i det her.
Det ene er, at jeg tror, at EU–systemet forlanger det.
Det andet er, at forbrugerne i Danmark også forlanger, at fiskene er fanget skånsomt og bæredygtigt, og det vidner MSC-certificeringen jo om.
Men det her rejser nogle spørgsmål, som jeg ikke ved om ministeren vil svare på i aften.
Problemet med hensyn til sådan en kameradokumentation er jo, hvem der så skal se på de billeder.
Der er vel 800 fartøjer, og har de hver otte kameraer om bord, og fisker de 200 dage om året, så bliver det en lang filmstrimmel, der skal kigges på.
Hvornår skal der sættes ind, og hvem skal sidde og kigge på dem, og er det noget, der kan føre til domfældelse osv. osv.?
Der er i tusindvis af spørgsmål, hvis man vælger det her.
Det er jo en smart idé.
Hvem har egentlig fundet på det?
Jeg tror, at det ender med, at det bliver fælles EU-politik, at alle skibe skal have kameraer om bord.
Det er jo det der Big Brother watching you-samfund, og vi kender det andre steder fra
Det kan være, at det er uundgåeligt, men ikke desto mindre skal vi kigge på, om det er det.
Det var derfor, jeg spurgte hr. Jens Kirk: Hvis nu det er sådan, at det bliver et krav fra EU, at der skal være fuld dokumentation i form af kameraovervågning, skal det så være sådan, at man siger, at det skal være på en måde, så man fjerner nogle af de reguleringer?
Er det f.eks. havdagene?
Hr. Jens Kirk var ikke inde på, om det var havdagene, kilowattdagene eller andre former for regulering.
For jeg tror, at fiskerne skal have noget for, at de vil lade sig overvåge, altså kunne få en deal.
Det var bedre at få fiskerne med på en konstruktiv aftale, frem for at de vælger at stå uden for.
Så det er noget af det, vi skal have fundet ud af.
Vi skal også have fundet ud af at definere udsmid.
Så er der kystfiskerordningen.
Så skal jeg sige til sidst, for det var en meget bred dagsorden, at de der fiskeriaftaler – bilaterale aftaler og private aftaler – er vi meget, meget skeptiske over for, og især efter at vi haft lejlighed til at besøge Nordafrika og set, hvordan det foregår.
Er vi sikre på, at de penge, vi giver fra dansk side, også når helt ud i skolegården til at forbedre velfærden?
Og er vi sikre på, at det ikke var bedre at hjælpe dem til at opbygge en fiskeindustri, frem for at vi henter fisken, sender den via fryseskibe i store spanske trawlere direkte til Japan, uden at der sker en lokal forarbejdning?
For vi skal jo sikre, at de folk har noget at leve af, at det fiskeri, der foregår, foregår på en ordentlig måde, og der finder vi det selvfølgelig mest tilfredsstillende med EU’s fiskeriaftaler, hvor der er meget kontrol, men derudover findes der bilaterale aftaler, og der findes private aftaler, og de to sidstnævnte er vi ikke særlig meget for.