runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2009-11-04:
Det er jo ret utroligt at høre hr. Tom Behnke tegne et billede af, at der kommer en hel hær af terrorister med våben og alt muligt andet for at sætte København i brand.
Jeg går ud fra, at hr. Tom Behnke mener, at det er rigtig godt, at der er mange, mange tusind mennesker, der vil bruge deres demonstrationsfrihed til at demonstrere for, at der skal gøres noget for klimaet.
Og jeg går også ud fra, at hr. Tom Behnke er enig i, at det, vi diskuterer her, ikke er et forslag, der har at gøre med alle dem, der begår vold.
Det her handler om folk, der er fredelige, og som ikke begår vold.
Det, som jeg så gerne vil spørge om, er, om hr. Tom Behnke mener, at det er rigtig godt, at Københavns Politi satser mange kræfter på en god dialog med dem, der arrangerer demonstrationerne, og at det er rigtig godt, at Københavns Politi lægger op til en dialog og lægger op til, at der skal være en fredelig afvikling af klimatopmødet, og at man satser på at få en afvikling, der svarer til den, man havde i 2002, og at det er den strategi, man bør gå efter.
Er hr. Tom Behnke enig i, at det er det, man bør satse på?
Tom Behnke (KF), 2009-11-04:
Forudsætningen for, at man kan blive straffet, er, at man lægger hindringer i vejen.
Det, vi skal diskutere i dag, er et lovforslag, der lægger op til, at hvis det at lægge hindringer for noget, hvilket allerede er strafværdigt i dag, sker under nogle bestemte omstændigheder, så er det en skærpende omstændighed.
Vi taler ikke om, at der er nye ting, der bliver gjort strafværdige.
Det er allerede i dag strafværdigt.
Så kan man diskutere, om det er klart og tydeligt nok defineret, hvornår der er tale om en skærpende omstændighed.
Ja, det er jo anklagemyndigheden, der skal løfte bevisbyrden og i sidste ende domstolene, der skal vurdere, om det er tilfældet, eller om det ikke er tilfældet.
Men det strafværdige bestemmes i § 119, stk. 3. Den paragraf kender vi allerede i forvejen, og den bliver der ikke pillet ved.
Der bliver ikke ændret på det strafværdige, der bliver alene ændret på strafudmålingen.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2009-11-04:
Jamen vi er slet ikke uenige i, at man selvfølgelig skal straffes, hvis man lægger hindringer i vejen for politiet.
Det er slet ikke det, det her spørgsmål går på.
Det her kræver af borgeren, at han skal vide, præcis hvornår noget er vokset til en grov forstyrrelse af den offentlige orden.
Det kræver, at han skal løbe rigtig langt væk for at være sikker på, at han er ude af et område, hvor andre laver nogle uroligheder, som han kan blive gjort ansvarlig for.
Det kræver, at han har kendskab til, hvornår der er uroligheder, og hvornår der ikke er uroligheder.
I virkeligheden er det rigtig, rigtig svært for en borger at indrette sig efter det her.
Det kræver rigtig meget af borgeren, og det er her, jeg mener at lovgivningen er upræcis og ikke til at indrette sig efter for borgeren.
Hr. Tom Behnke må medgive, at hvis man stiller sig op og glor, fordi man synes, det her ser interessant ud, hvilket er ret almindeligt at danskere gør, når der er en politibil med blå blink osv., så kan man risikere at blive rullet ind i det her og få en bøde for sammenstimling, selv om man slet ikke har haft noget med det, der foregik lige ved siden af, at gøre.
Tom Behnke (KF), 2009-11-04:
Nej, tværtimod.
Og se, det, der er interessant, er, at SF's ordfører nu modsiger Socialdemokratiets ordfører.
Vi skriver jo netop, for at det skal være forudsigeligt, hvad der kommer til at ske, hvis man hindrer politi og redningskøretøjer i at komme frem, hvis det sker, i forbindelse med at der er uro og ballade i gaden: Så kan man se frem til 40 dages fængsel.
Nu har vi skrevet det, og nu hører vi så, at SF’s ordfører siger, at lovgivningen skal være klar og forudsigelig.
Jamen lovgivningen er klar og forudsigelig, den er endda gjort endnu mere forudsigelig.
Nu ved man, præcis hvad konsekvensen er.
Lægger man hindringer i vejen for politiet i forbindelse med omfattende uroligheder, koster det ca. 40 dages fængsel.
Hvis man selv laver hærværk i den forbindelse – det er jo ikke noget, andre gør, og som man så selv bliver straffet for – skal man påregne 50 pct. ekstra straf.
Det er da klar og forudsigelig lovgivning.
Her ved man, præcis hvad man har at gøre.
Man skal flytte sig, når politiet siger: Gå væk!
Så enkelt er det, og hvis man gør det, kan man ikke blive straffet.
Man kan ikke blive straffet efter § 119, stk. 3, hvis …
undskyld, formand.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2009-11-04:
Jeg skal prøve, om jeg kan være lidt mere præcis.
Det vil jeg godt høre om hr. Tom Behnke er enig med mig i.
Så vil jeg også godt høre hr. Tom Behnkes kommentarer, og om ikke han synes, at det her lovforslag indeholder ret så mange upræcise og vage hentydninger, som faktisk i princippet gør det umuligt for borgerne at indrette sig på den her lovgivning.
Når man kan risikere at blive ekstra ansvarliggjort, altså få en ekstra strafskærpelse, for noget, andre gør, hvis andre er i gang med uroligheder, er det så ikke en meget upræcis formulering, som gør det rigtig, rigtig svært for borgeren at indrette sig på?
Tom Behnke (KF), 2009-11-04:
Jeg bliver på det kraftigste nødt til at tilbagevise, at der her er tale om et nyt retsprincip – på det kraftigste.
Straffelovens § 119, stk. 3, har Socialdemokratiet stemt for – jeg tror oven i købet, at det var dem, der fremsatte forslaget om 1½ års fængsel.
Der er tale om, at lægger nogen ellers de nævnte personer hindringer i vejen for udførelsen af deres tjeneste eller erhverv, altså, hvis man forhindrer politi, redningskøretøjer, brandbiler, ambulancer i at komme frem, kan man få en straf på op til 1½ års fængsel.
Det bliver der ikke ændret på.
Der bliver ikke lavet en ny bestemmelse, der er ikke nye ting, der bliver gjort strafværdige.
Det er jo ikke, at man tilfældigvis er kommet daldrende ned ad gaden på vej efter en pizza og slet ikke har opdaget, at brostenene flyver i luften, jeg ved ikke, hvor mange der i den situation, men det må der være nogle der er, men det er jo ikke dem, vi taler om.
Her er der altså tale om dem, hvor anklagemyndigheden skal bevise, at de fysisk har lagt fysiske hindringer i vejen for, at ambulancer, brandbiler, politi kan komme frem.
Hvis det er tilfældet i forbindelse med en meget alvorlig uro, så er det strafskærpende, altså ikke et nyt retsprincip, bare en skærpet straf.
Karen Hækkerup (S), 2009-11-04:
Jeg tror, at hvis hr. Tom Behnke giver sig tid til at reflektere lidt over, hvad der egentlig kommer til at ske, vil han vide, at man jo vil lave nogle knibtangsmanøvrer, man vil rydde nogle gader.
Det kan man frygte vil ske, hvis der kommer nogle uroligheder.
Sådan nogle sager har vi jo haft, og vi har måttet udbetale erstatninger til folk, som uretmæssigt var blevet anholdt.
Det kan man jo grine af, men man kan også have det udgangspunkt, at man skal fange så mange som muligt.
Jeg har bare det udgangspunkt, at man ikke skal fange dem, der er uskyldige.
Det er jeg meget bekymret for at man kommer til at gøre ved den her skærpelse, som altså er meget, meget bastant, og som også vil være gældende efter klimatopmødet.
Det her vil være en lovgivning, vi skal vænne os til, også når der bare er fodboldkampe, når klimatopmødet er overstået.
Jeg kan ikke forstå, at der ikke er nogen af regeringens partier, som overhovedet er bekymrede efter de mange høringssvar, der er.
Det er også vores fundamentale ret til at forsamles, der bliver sået tvivl om, om vi er i gang med at ødelægge.
Er det ikke noget, man har diskuteret hos De Konservative?
Tom Behnke (KF), 2009-11-04:
Se, det, der gør sig gældende, og det, man skal være opmærksom på, er jo altså, at det, der bliver skrevet i lovforslagets bemærkninger, er om denne strafskærpelse.
Altså det, som kommer til at blive skrevet ind, er, at ved fastsættelse af straffen skal det indgå som en skærpende omstændighed, at forholdet er begået mens eller i umiddelbar forlængelse af, at der i området foregår grov forstyrrelse af ro og orden på offentligt sted.
Det skal være strafskærpende.
Men hvad mener Folketinget egentlig med det?
Så står der i bemærkningerne, at det, man mener med det, er, at det som udgangspunkt skal give 40 dages fængsel, men at det naturligvis er op til domstolene at fastsætte straffen i det enkelte konkrete tilfælde.
Men det er da rimeligt, at vi som lovgivere sender et signal om, hvad vi mener med, at det skal være strafskærpende.
Det er jo ikke første gang, vi har gjort det.
Det er sådan set meget almindeligt, og det er også meget hensigtsmæssigt i forhold til domstolene, at vi ligesom tilkendegiver, hvad vi forstår ved det, vi lovgiver om.
Karen Hækkerup (S), 2009-11-04:
Jamen Socialdemokraterne har jo stadig væk hverken noget imod konsekvens, eller at man skal slå ned på bøller, som kommer til København for at sætte København i brand, når vi skal have et klimatopmøde.
Vi er bare meget bekymrede over den lovtekst, som jeg kan høre at De Konservatives ordfører er meget, meget begejstret for.
En af de ting, vi er bekymret for, er brugen af minimumsstraf.
Det er en debat, vi har haft tidligere her i Folketinget, og Dansk Folkeparti har det jo som et erklæret mål, at vi skal have så meget minimumsstraf som muligt.
Det er en debat, som vi tit tager, og jeg må sige, at jeg synes, det er et problematisk synspunkt at have, fordi man dermed fjerner retten fra domstolene til i virkeligheden at foretage en eller anden konkret vurdering.
Vi har prøvet at brænde fingrene på det, det gjorde vi med knivloven, hvor vi sagde, at man som udgangspunkt skulle have 7 dages fængsel, men at der så også var nogle formildende omstændigheder.
Det, man gør her, er det samme.
Man siger 40 dages fængsel, og så formulerer man i øvrigt bemærkningerne til lovforslaget så løst, at vi må forudse, at domstolene vil blive overrendt af folk, som der kræves 40 dages varetægtsfængsling for.
Hvordan forholder De Konservative sig egentlig til de høringssvar, der siger, at der hverken er ressourcer ved domstolene eller pladser i fængslerne til at kunne løfte den her opgave?
Karen Ellemann (V), 2009-11-04:
Jeg modtager altid med glæde breve, også fra hr. Leif Lahn Jensen, og naturligvis er jeg også bekendt med Favrskov Kommune m.fl., altså undersøgelsen om dem.
Dem har jeg sågar også holdt møde med, indtil flere møder endda.
Det er vigtigt at sige følgende i forhold til hele finansieringsreformen: Der er gennemført en række ændringer i det kommunale finansieringssystem, som netop har til formål og har haft til formål at give kommunerne i alle dele af landet og jo ikke mindst i udkantsområderne mere lige økonomiske muligheder.
Konkret kan jeg da også nævne, at der via udligning tages højde for en lavere tilgængelighed i tyndtbefolkede områder samt for, at befolkningstilbagegang kan indebære strukturelle problemstillinger.
Desuden er der også indført udligning af selskabsskatten.
Inger Støjberg (V), 2009-11-04:
Da det var en kommentar, kan jeg bare sige, at jeg også afventer rapporten og selvfølgelig vil granske den nøje, for jeg er helt enig med hr. Eigil Andersen i, at det her jo er en sag, som vi uden tvivl skal holde meget øje med.
Eigil Andersen (SF), 2009-11-04:
Jeg tror, jeg vil afstå fra yderligere kommentarer til dette spørgsmål og afvente den videre udvikling.
Vi vil i hvert fald i SF følge det her meget opmærksomt, for det er et problem for tusinder af mennesker, og det er helt oplagt, at de, der bliver ramt af det, skal have den bedst mulige behandling, og det vil helt klart være, at sygdommen kommer på erhvervssygdomslisten.
Inger Støjberg (V), 2009-11-04:
Jeg synes først og fremmest, det er helt afgørende, at vi får det faglige på plads, og derfor vil jeg altså afvente den rapport, der formodentlig kommer næste år.
Eigil Andersen (SF), 2009-11-04:
Det er jo altid noget.
Jeg kan mærke, at der er bevægelse i billedet, og det må da hilses med tilfredshed.
Men jeg vil da også sige, at hvis det ender med, at WHO siger, at der er en sandsynlig sammenhæng mellem natarbejde og brystkræft, og man ikke får sygdommen optaget på erhvervssygdomslisten, er der efter min mening et problem, og jeg vil gerne spørge ministeren: Hvis der opstår den situation, at brystkræft ikke kommer på listen på baggrund af WHO's rapport, vil ministeren så være med til at se på, om der så er noget i lovgivningen, som skal ændres?
Inger Støjberg (V), 2009-11-04:
I første omgang vil jeg afvente den rapport, der kommer fra WHO's kræftforskningscenter, og når den så kommer – og det formoder jeg som sagt at den gør i 2010 – vil vi selvfølgelig kigge den grundigt igennem.
Det er også sådan, at hvis der er tale om en erhvervssygdom, der ikke før har været anerkendt som erhvervssygdom, kan sagen genoptages, hvis det er sådan, at den pågældende sygdom kommer på fortegnelsen over erhvervssygdomme.
Så hvis det er sådan, at brystkræft vurderes til at skulle på listen, kan man genoptage de sager, der hidtil har været.
Eigil Andersen (SF), 2009-11-04:
Det er jo uhyggeligt, at man kan få brystkræft af at møde på sit arbejde.
Det gælder, hvad enten man nu er sygeplejerske, stewardesse i et fly, rengøringsassistent, læge eller laborant med natarbejde, og det er klart, at det at forebygge, at der overhovedet opstår brystkræft på grund af ens job, er den allervigtigste opgave.
Det er rigtigt, at der er 63 personer, som har fået erstatning og har fået brystkræft anerkendt som en arbejdsskade.
Men sagen er jo også, at med den lovgivning, der er, sker der det, at hvis sygdommen bliver optaget på erhvervssygdomslisten, går sagen hurtigere.
Der er lidt mindre krav til bevisbyrden, det skal være overvejende sandsynligt, at sygdommen ikke skyldes noget andet end ens job, og derfor vil jeg gerne spørge igen, hvordan ministerens syn er på at få sygdommen optaget på erhvervssygdomslisten, så de, der desværre bliver ramt, har udsigt til at få deres erstatning hurtigere.
Det handler jo i virkeligheden også om, at sygdommen er så alvorlig, at der er nogle, der risikerer at dø, måske inden de får deres erstatning.
Inger Støjberg (V), 2009-11-04:
Brystkræft efter natarbejde er ikke optaget på erhvervssygdomsfortegnelsen.
Det skyldes, at der ikke i dag er tilstrækkelig medicinsk dokumentation for, at der er en generel sammenhæng imellem natarbejde og brystkræft.
For at tage stilling til, om det skal på erhvervssygdomsfortegnelsen, afventer Erhvervssygdomsudvalget og Arbejdsskadestyrelsen rapporten fra WHO’s kræftrådgivningscenter , IARC, om brystkræft efter natarbejde.
Jeg vil dog gerne slå fast, at der allerede i dag er gode muligheder for at yde erstatning til de ramte.
Indtil nu er 63 konkrete tilfælde anerkendt efter forelæggelse for Erhvervssygdomsudvalget.
Jeg kan til slut oplyse, at Danmark, så vidt vides, er det første land, der konkret har anerkendt brystkræft som følge af natarbejde som en erhvervsskade.
Eigil Andersen (SF), 2009-11-04:
Hvordan ser ministeren på spørgsmålet om at optage brystkræft som følge af natarbejde på Arbejdsskadestyrelsens erhvervssygdomsliste, set i lyset af at WHO's kræftrådgivningscenter er på vej med en rapport, der dokumenterer en sandsynlig sammenhæng?
Skriftlig begrundelse
Inger Støjberg (V), 2009-11-04:
For det første er muligheden for deltidsarbejde jo altså ikke afskaffet, og hr. Bjarne Laustsen ved jo også udmærket godt, at det er begrænset til 30 uger ud af 104 uger.
Og så har jeg det altså også sådan, at supplerende dagpenge jo ikke skal gå hen at blive sådan en slags erhvervsstøtte, og det kan det jo ende med, hvis man bare åbner fuldstændigt op for alle.
Hr. Bjarne Laustsen ved jo helt klart, at man ikke i en statistik kan gøre forholdet op mellem supplerende dagpenge og beskæftigede og ledige.
Der bliver nikket og smilet, så det må man vist kalde et trickspørgsmål fra hr. Bjarne Laustsens side.
Bjarne Laustsen (S), 2009-11-04:
Jeg har to spørgsmål tilbage: Vil ministeren bekræfte, hvor mange flere fuldtidsledige den tåbelige regel fører til, altså hvor mange flere tusinde ledige kommer der, fordi man har indført reglen om de 30 uger?
Det andet er jo et holdningsspørgsmål: Synes ministeren ikke, det er bedre, at man arbejder 5 timer eller 10 timer om ugen end 0 timer?
Hvis folk gør det, skal de jo ikke have så meget i understøttelse, og så bliver der færre fuldtidsledige.
Altså, hvorfor er det lige, at ministeren i en svær tid har set sig gal på deltidsjob?
Er det ikke bedre, at folk har de her få timers arbejde om ugen og bliver modregnet for det, og at de selvfølgelig så, når der bliver fuld beskæftigelse, kan arbejde hele tiden?
Hvorfor er der lige en begrænsning, der siger, at man kun kan få supplerende understøttelse i et bestemt antal uger, hvis man ikke har fuldtidsarbejde?
Altså, en times arbejde – selv en times arbejde – må da være bedre end ingenting.
Her er der virkelig et sted at begynde.
Inger Støjberg (V), 2009-11-04:
Jeg vil gerne minde om, at der jo stadig væk er mulighed for at få supplerende dagpenge, men det er jo rigtig nok, at reglerne er blevet ændret, så perioden nu er begrænset til 30 uger af de 104 uger, og derfor er der jo altså stadig væk mulighed for at have et deltidsarbejde.
Hvis vi tager brandmændene og andre – nu nævnte hr. Leif Lahn Jensen også dem, der underviser på aftenskoler og andre ting – så mener jeg ikke, at der skal gælde særlige regler for nogle bestemte grupper her i samfundet.
Jeg synes, at det er bedst, vi har et system med supplerende dagpenge, som giver mulighed for at være enten på deltid, måske fordi det i en periode er svært at få et fuldtidsarbejde, eller fordi man er på vej ind på arbejdsmarkedet.
Den mulighed er der stadig væk, vil jeg sige til hr. Leif Lahn Jensen.
Jeg kan i det hele taget bare sige: Jeg synes ikke, vi skal lave særregler for bestemte grupper i samfundet, men vi skal selvfølgelig have et system, der virker for alle.
Leif Lahn Jensen (S), 2009-11-04:
Kommunaliseringen af jobcentrene var ikke en snuptagsløsning.
Og dengang, man så snakkede om det, rystede man simpelt hen på hovedet af dem, der mente, at det kom op på 150.000-160.000 arbejdsløse, og derfor var det et problem.
Det viser sig jo, at de havde ret i det.
Hvordan vil ministeren mene, at de her mennesker kan klare sig, hvis de simpelt hen skal sige de her små job op?
Det er de jo nødt til.
Skal de finde andre minijob, så de har en masse små job og på den måde kan få fuld løn, fordi der ikke er noget supplerende?
Og hvis de skal det, hvor er så de minijob?
De er her jo ikke.
Hvad med alle dem, som eksempelvis har undervisningstimer om aftenen, altså job i undervisningsregi i nogle få timer om ugen, skal de så stoppe det?
For det har de jo heller ikke råd til, og det kan de jo ikke leve af.
Og mennesker går også glip af den her undervisning.
Vil ministeren ikke gøre mig en stor tjeneste og forholde sig til, hvad alle de her mennesker skal gøre?
Skal de sige jobbene op, eller hvad skal de gøre?
Inger Støjberg (V), 2009-11-04:
Nu ved jeg ikke, hvad hr. Leif Lahn Jensen hentyder til med hensyn til snuptagsløsninger.
Det eneste, jeg kan sige, er, at hvis det er kommunaliseringen af jobcentrene, så var det et vel gennemarbejdet forslag, som vi vedtog.
Når det er sagt, så dækker ændringerne, der skal foretages over for deltidsbrandmændene, bare over noget mere end de supplerende dagpenge.
Det er sådan set det, vi har forsøgt at snakke os frem til i ret mange spørgsmål og over mange onsdage her i Folketingssalen, fordi hr. Bjarne Laustsen har været så elskværdig at stille mange spørgsmål på det her felt.
Rekrutteringen til det her område er altså et problem, som ikke bare kan løses med de supplerende dagpenge.
Der er mange andre ting.
Det er sådan, at deltidsbrandmændene bl.a. selv peger på uddannelse og også på andre rent logistiske ting, når det gælder det at være deltidsbrandmand.
Så derfor er det, jeg siger, at man ikke bare lige kan lave en snuptagsløsning.
Hvis man skal lave en varig løsning, bliver vi altså nødt til at gå lidt bredere til værks.
Nu kan jeg se, at den røde lampe lyser.
Så må jeg lige svare på det andet spørgsmål i næste runde.
Leif Lahn Jensen (S), 2009-11-04:
Det er jo spændende at stå og høre ministeren sige, at ministeren ikke ønsker at lave snuptagsløsninger.
Det var der ingen problemer med, da man ændrede tingene med en stor reform, nemlig kommunalisering af jobcentrene.
Der var heller intet problem i det, da man først ændrede på de supplerende dagpenge.
Da gjorde man det også bare sådan!
Det kan man ikke nu, fordi man rent faktisk ikke er interesseret i det.
Det er da imponerende.
Vil ministeren slet ikke erkende, at ledigheden stiger, fordi man har forringet de supplerende dagpenge?
Folk, der har små job, er simpelt hen nødt til at sige op, fordi de har modtaget supplerende dagpenge i 30 uger.
Kan ministeren ikke godt forstå, at de ikke beholder de her job?
Det har de jo bestemt ikke råd til.
De har jo ikke råd til at have de her små job, hvis de skal leve kun af dem.
Og når man siger den slags job fra, og når andre ikke vil tage de her små job, så vil der jo selvfølgelig blive flere arbejdsløse.
Er det ikke meget logisk?
Eigil Andersen (SF), 2009-11-04:
Hvordan ser ministeren på spørgsmålet om at optage brystkræft som følge af natarbejde på Arbejdsskadestyrelsens erhvervssygdomsliste, set i lyset af at WHO’s kræftrådgivningscenter er på vej med en rapport, der dokumenterer en sandsynlig sammenhæng?
Inger Støjberg (V), 2009-11-04:
Fordi jeg mener, at de ændringer, der blev foretaget på dagpengeområdet for få år tilbage var den helt rigtige måde at gøre det på.
Vi skal have ens regler, når det gælder supplerende dagpenge.
Det er der nu, og så må vi finde en løsning vedrørende deltidsbrandmændene et andet sted.
Men som sagt: Det her ligger mig lige så meget på sinde, som det ligger Socialdemokratiet på sinde.
Eigil Andersen (SF), 2009-11-04:
Hvilke initiativer vil ministeren tage for at sikre, at kvindelige sygeplejersker, læger, rengøringsassistenter, laboranter m.fl. udsættes for væsentlig mindre risiko end nu for at få brystkræft på grund af deres stærkt belastende natarbejde?
Skriftlig begrundelse
En kommende rapport fra WHO's kræftrådgivningscenter dokumenterer ifølge en af undersøgelsens tilrettelæggere, seniorforsker Johnni Hansen fra Kræftens Bekæmpelse, at der er en sandsynlig sammenhæng mellem natarbejde og forøget risiko for brystkræft hos kvinder.
Selv om natarbejde ikke helt kan undgås, mener spørgeren, at vi som samfund har en klar pligt til, at arbejdet foregår på en måde, hvor risikoen for at få en livstruende sygdom er så lille som absolut mulig, hvilket ikke er tilfældet i dag.
Spørgsmålet lyder: Hvilke initiativer vil ministeren tage for at sikre, at kvindelige sygeplejersker, læger, rengøringsassistenter, laboranter osv. udsættes for væsentlig mindre risiko end nu for at få brystkræft på grund af deres stærkt belastende natarbejde?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2009-11-04:
Jamen jeg takker mange gange for denne undervisning i lederskab.
Det vil jeg notere mig og prøve at tage ved lære af.
Omkring euroen er situationen jo den, at en forudsætning for at indtræde i eurozonen er, at man opfylder konvergenskravene.
Vi opererer øjeblikkeligt jo med udsigt til et underskud næste år på, hvad der svarer til 5 pct. af BNP.
Det bringer os absolut i første division i Europa, hvor mange lande jo slås med underskud i en tocifret størrelsesorden, men det rokker bare ikke ved, at vi aktuelt altså ikke i år 2010 opfylder konvergenskravene.
Principielt kan man selvfølgelig godt holde en afstemning alligevel.
Man skal bare vide, at et afstemningsresultat i form af et ja altså ikke øjeblikkeligt kan oversættes til dansk medlemskab.
Jeg tror, at det de facto vil vise sig svært at komme igennem den offentlige debat med et synspunkt om, at man skal stemme sig ind i noget, som man så konkret ikke kan komme ind i med det samme.
Derfor har jeg den plan omkring euroen, at vi skal holde fast i den økonomiske politik, der er lagt, som har det sigte at minimere de menneskelige omkostninger af krisen, at sørge for, at den regning, der ligger, og som skal betales efter, bliver så lille som forsvarligt, sådan at vi hurtigst muligt igen kommer i en situation, hvor vi ikke har underskud på de offentlige budgetter, eller at det i hvert fald ikke er af en størrelse, der gør, at vi ikke kan komme med i euroen.
Det er den første forudsætning for, at vi kan have en afstemning om euroen.