Astrid Krag (SF), 2010-04-27:
Det er jo ikke første gang, at vi behandler Enhedslistens forslag om et værdigt liv til alle ældre, men derfor er der så meget mere grund til at understrege, at vi i SF er enige i forslagets formål, nemlig at sikre, at ældreplejen i Danmark tilrettelægges på en måde, så alle ældre sikres ret til et værdigt liv, hvor de selv kan træffe valg vedrørende centrale ting som bolig, mad, daglige rutine osv., og så meget desto mere grund til at konstatere, at når forslaget bliver fremsat igen, er det, fordi der desværre stadig er behov for at få en diskussion om, hvad det er for en ældrepleje, vi vil have her i landet.
Måden til at sikre en værdig ældrepleje er i det aktuelle beslutningsforslag en række rettigheder til den ældre borger, som er fundet i en rapport udarbejdet af fagforbundet FOA og Dansk Sygeplejeråd i 2001.
Det er rettigheder, der sætter den ældre i fokus, og som handler om, at fordi man efter et langt arbejdsliv ikke længere selv kan klare alle dagens gerninger – har fået nedsat sin funktionsevne, som det hedder i fagsproget – skal man ikke samtidig miste retten til at bestemme over sin egen hverdag; sin egen mad, sin egen påklædning eller sin egen sengetid for nu at tage nogle eksempler.
Det her forslag rammer ind i en højaktuel dagsorden.
Hvad er det for en ældrepleje, vi vil have?
Er det en ældrepleje, hvor der er tid til omsorg og respekt for personalets faglighed?
Hvis svaret til det er ja, hvordan vil man så sikre det fremover, når kommunerne igen skal på smalkost, og når også ældreplejen kommer til at holde for?
Det går ud over den daglige pleje, men det går også ud over noget mere grundlæggende.
I stedet for udvikling af vores ældrepleje får vi en langsom afvikling.
For hvad sker der med metodeudviklingen, når der skæres til benet og SOSU-hjælpere og SOSU-assistenter fyres, som det allerede nu sker i mange kommuner, og som det for alvor vil ske, når regeringens udmelding om 8.000 færre ansatte i kommunerne skal føres ud i livet – for slet ikke at tale om den nulvækst, der vil koste 30.000 job i det offentlige og op mod 10.000 afledte job på det private arbejdsmarked?
Det kan de fleste vist forestille sig.
Fagligheden og udviklingen af nye metoder, der kan sikre en bedre hverdag for de ældre, der har behov for hjælp, og det personale, der arbejder inden for feltet, ryger i baggrunden, hvis det da ikke ryger helt af dagsordenen.
Noget af det, der glider ud, når man står i en presset situation, som de gør rundtomkring lokalt, er netop udviklingen af, hvordan vi ruster vores ældrepleje til en fremtid, der på mange måder rummer udfordringer for os alle sammen.
Til de ti konkrete rettigheder i beslutningsforslaget: Man kunne måske have tilføjet nogle flere eller formuleret dem anderledes, men som jeg ser det, så tjener de det vigtige formål at få skabt nogle pejlemærker og mål, som ikke er i form af kroner og øre på en presset kommunalbestyrelses budget eller minutter og sekunder klikket af på en håndholdt computer i hjemmeplejen. Hvis vi skal væk fra den slags kassementalitet, kan det her forslag fungere som et klart signal, og derfor er vi i SF positive over for forslaget, for vi skal have en ældrepleje, der ikke umyndiggør den enkelte ældre, men har fokus på livskvalitet, trivsel og livsglæde.