runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Villum Christensen (LA), 2014-11-25:
Vi har jo allerede et meget stort folkeligt engagement.
Min pointe er – og jeg vil gerne gentage det – at det jo ikke er sikkert, at man skal fortsætte ud ad den her bane, hvor vi bliver ved med at finde nye penge, få et nyt sekretariat, et nyt bureaukrati til at opnå nogle af de samme ting, som vi prøver at opnå ved mange af de andre måder, vi gør tingene på.
Og det er egentlig det, der er det helt afgørende: at vi herindefra en gang imellem, synes jeg, skulle være lidt mere optaget af, om det her nu ikke er anden eller tredje gang, vi prøver at gøre noget af det samme, som vi gør andre steder.
Torben Hansen (S), 2014-11-25:
Tak, formand.
Jamen nu siger ordføreren, at han selv er udvalgsformand, og så siger han bagefter, at det, der foregår, ikke er særlig koordineret.
Det er jo da en tilståelsessag, så det klodser noget.
Det tror jeg da de er glade for at vide i den kommune, som ordføreren kommer fra.
Men jeg mangler stadig væk egentlig at høre: Hvad vil Liberal Alliance i forhold til det her?
Er det et forslag, som man vil stemme for, eller er det et forslag, som man vil stemme imod?
Her er ideen jo netop, at man får lavet et uafhængigt sekretariat.
Kan Liberal Alliance heller ikke, sådan som Socialdemokratiet kan, se ideen i, at vi rent faktisk med det her får skabt et yderligere folkeligt engagement, hvor Jensen, Pedersen, Hansen, Sørensen, organisationer, kommuner, arvinger og alle også har mulighed for at testamentere og komme med penge til det her og sørge for, at vi får en bedre natur for de kommende generationer?
Hvorfor er det egentlig, at Liberal Alliance ikke vil være med til det?
Så takker jeg i øvrigt for tilståelsen vedrørende ordførerens egen kommune.
Villum Christensen (LA), 2014-11-25:
Nu skal jeg ikke fortsætte med retorikken om naturmørke, men alene gentage det, som jeg har sagt nogle gange, når jeg har fået spørgsmål fra samme ordfører om slige emner, nemlig at jeg tror, det er godt, at vi herindefra bare har ét parti, der engang imellem stiller spørgsmålet: Skal vi fortsætte ad den her vej med at sætte penge af og finde nogle mål, der ligger godt i maven – bevar mig vel, det synes jeg også man gør her – og nedsætte et sekretariat, lave nye regler, ansøgninger osv.?
Og jeg stillede også i mit indlæg spørgsmålet om, hvordan vi får koordineret alle de her ting.
Jeg er selv miljøudvalgsformand i min kommune, og jeg kan garantere for, at vi i forvejen bruger rigtig meget på det her område, og det er ikke altid, at det er særlig koordineret.
Så jeg stiller bare det spørgsmål: Er det nu det rigtige middel for at sikre en god natur, som vi alle sammen gerne vil have, at vi skal have en ny instans på området med ikke få midler til rådighed?
Så er det rigtigt, at der også er private midler, og det ser jeg selvfølgelig som noget meget positivt.
Men mit svar er altså, at en gang imellem må man også stoppe op og spørge, om det her skal blive ved med at køre ud ad den samme linje i en uendelighed, hvor vi bare hælder på og skaber ny knopskydning igen og igen.
Torben Hansen (S), 2014-11-25:
Jamen hvis vi sådan lige skræller alle de der traditionelle og rituelle besværgelser fra Liberal Alliance om sekretariatet væk, kan Liberal Alliance så ikke godt se, bl.a. på høringssvarene, at der er meget bred begejstring fra landbruget i den ene ende til jægerne, til Danmarks Naturfredningsforening i den anden ende, ja, at alt, hvad der overhovedet kan krybe og gå, rent faktisk siger, at det her synes de er rigtig, rigtig godt for dansk natur?
Anerkender Liberal Alliance ikke også Natur- og Landbrugskommissionens både analyse og anbefalinger fra 2013, hvor de siger, at den danske natur er presset og har behov for hjælp, og at Den Danske Naturfond, som ligger i det her, vil være et glimrende instrument?
Anerkender Liberal Alliance ikke også, at der er to private fonde, der vælger at skyde 375 mio. kr. ind i det her, fordi de synes, at det er vigtigt og rigtigt for dansk natur?
Vil man sige ja til mere natur, ja til alle høringssvarene og ja til de private fonde, der vil hjælpe, eller vil man sige nej til det hele og blive ved med at gå rundt i naturmørket?
Villum Christensen (LA), 2014-11-25:
Tak for det.
Da jeg læste lovbemærkningerne til det her forslag om etablering af en grøn fond, måtte jeg til sidst holde op med at tælle, hvor mange gange der står, at den er uafhængig, og at miljøministeren ikke kan blande sig.
Så bliver man sådan en lille smule betænkelig.
Det er selvfølgelig en god ting, at man har et armslængdeprincip, men jeg ser også, at fondens bestyrelse skal udpeges af ministeren, som det jo allerede er nævnt af Dansk Folkeparti, at der skal etableres et sekretariat, som lige får et starttilskud på 50 mio. kr. og et etableringstilskud på 0,5 mia. kr., og at en række af forvaltningslovens regler i øvrigt skal gælde – så det så meget som muligt ligner en offentlig instans, selv om det egentlig er privat – på grund af samfundsmæssige interesser, som det er nævnt.
Jeg ser også, at fonden ikke skal erstatte de rigtig mange indsatser, man i forvejen gør på naturområdet, men supplere og forstærke ordningerne.
Bundlinjen er altså den klassiske: Her kommer godhedsfolket og foreslår – primært på fællesskabets regning ikke at forglemme – at etablere endnu en instans med sekretariat, bureaukrati og offentligt forbrug som de sikre vindere, en helt klassisk knopskydning, som får det offentlige forbrug til at vokse.
Det er jo ikke første gang, vi ser det.
Jeg kan sagtens forstå, at man kan etablere nye og sammenhængende naturområder, hvis man køber de sårbare områder op, men det forekommer uendeligt, hvad vi skal bruge på dette område, hvor vi i forvejen formentlig hører til verdenseliten i forhold til miljøbeskyttelse med eller uden effekt, kan man sige, som vi praktiserer det her i landet.
Jeg må indrømme, at jeg har svært ved at forstå, at man ikke kan få mere ud af naturforvaltningen inden for de eksisterende rammer, akkurat som da man etablerede et selvstændigt klimaråd, som skulle lave stort set det samme som Det Miljøøkonomiske Råd.
Altså, velviljen er ganske enorm på det her område.
Jeg vil derfor gerne have afklaret i forbindelse med udvalgsbehandlingen, hvad vi i forvejen bruger på de her ordninger omkring naturforvaltning og på tilskud til ådalsprojekter osv. Jeg har taget sådan en lille rapport med fra min egen kommune.
Jeg kan læse et hav af rapporter om miljøkvalitetsindsatser, Natura 2000-indsatser og you name it.
Jeg opgav at tage dem alle sammen med, men min pointe er, at vi gør rigtig meget i forvejen.
Og hvordan foregår koordineringen så på det her område?
Hvordan sikrer vi, at vi ikke alene ender i massebureaukrati med rapporter osv. som resultat, uden at vi har sikkerhed for, at vi også får en effekt for alle de her mange penge?
Som jeg sagde før, kan jeg godt se nogle fordele i, at man kan købe op og få nogle sammenhængende resultater af miljøindsatsen, men jeg har svært ved at se, hvorfor vi herinde hele tiden skal vælge at sende nye penge af sted efter det her og få nye instanser og et nyt regelgrundlag.
Og det er egentlig det, der er min hovedpointe, og det, der bekymrer mig mest ved forslaget.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2014-11-25:
Den Danske Naturfond, Naturplan Danmark og anbefalingerne fra Natur- og Landbrugskommissionen kan blive det helt store gennembrud for mere natur og mere biologisk mangfoldighed i Danmark.
Det rigtig store udestående er omstillingen af jord- og skovbruget ved hjælp af de mange anbefalinger fra Natur- og Landbrugskommissionen, og dermed om det lykkes at få afviklet de mange års skyttegravskrig mellem benyttere og beskyttere af natur og vandmiljø.
Det fine ved anbefalingerne fra kommissionen er jo netop, at der er en balance, som vil gavne både landbruget og naturen – således også Naturfonden, som er en af kommissionens anbefalinger.
I SF er vi meget begejstrede for Naturfonden og vil gerne rose miljøministeren og fondene bag aftalen for det fine arbejde, der har bragt os frem til i dag til førstebehandlingen af lovforslaget.
Ud over at sikre nye naturarealer hæfter vi os ved, at fonden også vil udvikle den biologiske mangfoldighed eller biodiversiteten, som den også kaldes.
For nogle er det et luftigt begreb, men det er ikke mere luftigt, end at Danmark har forpligtet sig til at vende den igangværende tilbagegang for natur- og levesteder til fremskridt inden 2020.
Selv om der også er et stort behov for at etablere nye naturarealer, er der også et stort potentiale i at forbedre kvaliteten i den etablerede – det er faktisk en forudsætning for at kunne nå biodiversitetsmålene.
Som andre har sagt det, er også SF meget begejstrede over, at vi førstebehandler det her lovforslag i dag, vi synes, det er en rigtig stor dag.
Lone Loklindt (RV), 2014-11-25:
Så kom den endelig – loven om Den Danske Naturfond, som bidrager til, at vi får en bedre natur, mere natur og et bedre vandmiljø i Danmark.
Knap var regeringen tiltrådt, før den nedsatte en Natur- og Landbrugskommission, som fik i opdrag at komme med bud på, hvordan landbruget kan udvikles under hensyntagen til både natur og miljø.
Med finanslovsaftalen for 2014, som blev indgået med V og K, indgik regeringen samtidig som opfølgning på kommissionens anbefalinger en principaftale med VILLUM FONDEN og Aage V. Jensen Naturfond om en fond, der kan supplere og forstærke de eksisterende offentlige og private indsatser for naturtilstanden og vandmiljøet.
Den Danske Naturfond skal arbejde for at beskytte, forbedre og udvide de eksisterende naturområder.
Som fru Anni Matthiesen også var inde på, har vi set, hvordan det i England har givet et stort folkeligt engagement.
Allerede fra første dag har der været mange forventninger til, hvad fonden skulle prioritere, og derfor holdt vi også i Miljøudvalget tilbage i februar en høring om muligheder og om afstemning af forventninger.
Men snart skulle det vise sig, at selve konstruktionen af det offentlig-private partnerskab var den første store udfordring.
Nu er der med imødekommenhed fra alle sider en model for at etablere fonden som en privat erhvervsdrivende fond, som på en række områder kommer til at følge forvaltningslovens bestemmelser om offentlighed.
Fonden starter med næsten 1 mia. kr. i startkapital, heraf er 500 mio. kr. fra staten, 250 mio. kr. fra VILLUM FONDEN og 125 mio. kr. fra Aage V. Jensen Naturfond.
Og så snart den er etableret, er det tanken at søge kapital fra nye investorer.
For det er jo sådan, at naturen kræver langtidsinvesteringer.
Det haster med at komme i gang, fordi det tager lang tid at rette op på de skader, der er sket.
Nu kan man læse i Jyllands-Posten i dag, at nogle partier i Folketinget mener, at regeringen har opretholdt et fokus på natur og miljø i en sådan grad, at balancen er tippet.
Der kan vi nok få lange diskussioner om, hvordan vi finder den balance, eller hvad der skal til, men der er ingen tvivl om, at ifølge Natur- og Landbrugskommissionens rapport har vi et efterslæb i forhold til at få genoprettet og passet på vores natur.
Og derfor er loven om Den Danske Naturfond et meget vigtigt og, som Socialdemokraternes ordfører sagde, et historisk skridt i forhold til at få etableret en fond, som rækker langt ud i fremtiden.
Så fra radikal side er vi naturligvis meget, meget positivt stemt over for det her.
Vi har armene højt oppe over hovedet.
Pia Adelsteen (DF), 2014-11-25:
Tak for det.
Lovforslaget er, som det tidligere er blevet sagt, en udmøntning af en aftale mellem regeringen, Socialistisk Folkeparti, Venstre og Konservative.
Selv om Dansk Folkeparti ikke var med til at vedtage finansloven for 2014, vil jeg da sige, at vi har de positive briller på, når det drejer sig om den her fond.
Det er jo egentlig det, hele formålet er her.
Alt det her er rigtig godt, men ikke desto mindre har jeg nogle spørgsmål, som jeg håber jeg kan få opklaret under udvalgsbehandlingen.
Der er i hvert fald nogle ting, der undrer mig.
Man påpeger meget tydeligt, at det her skal være en uafhængig fond.
Det skal være en fond, der ligesom kører efter privatretlige bestemmelser, som en helt almindelig fond ville gøre, men samtidig giver man faktisk miljøministeren bemyndigelse til at sige, at vedkommende kan udpege alle bestyrelsesmedlemmer, på trods af at der skal være uafhængighed.
Det er noget, som jeg i hvert fald gerne vil spørge ind til, for på mig virker det, som om man mister den her uafhængighed.
Det synes jeg virker lidt underligt.
Sådan kommer vi ikke til at se, at noget vil trække i en retning og noget i en anden retning, for det er jo egentlig det, vi ønsker at undgå.
Så det håber jeg også meget på.
Og der vil være nogle opklarende spørgsmål til det under udvalgsarbejdet.
Til sidst må jeg indrømme, at der er en ting, der undrer mig, og det er, når man så tydeligt påpeger, at det er en uafhængig fond, som normalt ville blive revideret af Statsrevisorerne, fordi der er statslige midler i, og man så flytter det over, så det kan være almindelige revisorer.
Men det skal ikke forhindre Dansk Folkeparti i at sige, at formålet med fonden i hvert fald er fint.
Umiddelbart støtter vi forslaget, men har dog nogle opklarende spørgsmål, kan man sige.
Torben Hansen (S), 2014-11-25:
Tit bliver der sagt fra den her talerstol af forskellige ordførere, at det er et historisk lovforslag, der behandles netop nu, og så bliver det krydret med rosende ord.
I dag er det ikke overvurdering og slesk tale.
I dag vil jeg sige, at det er helt korrekt at kalde det et historisk lovforslag, for med det her lovforslag opretter vi Den Danske Naturfond.
Med oprettelsen af den her fond bliver der både skrevet danmarkshistorie og naturhistorie.
Socialdemokratiet har ønsket denne fond og støtter forslaget varmt.
Med 875 mio. kr. de kommende år i startbagagen skal og vil fonden investere i en rigere og mere mangfoldig natur.
Fonden skal arbejde for mere natur i Danmark, og den er resultatet af et visionært og unikt samarbejde mellem private fonde og staten.
Jeg vil rose og takke regeringen, VILLUM FONDEN og Aage V. Jensen Naturfond meget.
Fonden er også et direkte resultat af Natur- og Landbrugskommissionens anbefalinger, som kom i april 2013, og statsministerens aftale med fondene i december 2013.
Fondens formål ligger jo i loven og lovens bemærkninger, men jeg vil nævne, at noget af det bl.a. er at opkøbe jord og udlægge arealerne som natur for at beskytte truede arter, sikre et godt vandmiljø, og det er også – og det er meget, meget vigtigt – et centralt og selvstændigt formål for fonden at styrke den folkelige forankring og opbakning til arbejdet med naturgenopretning og naturbeskyttelse.
Det er en kæmpesejr for naturen og miljøet.
I dag er der mange af vores dyre- og plantearter, der er truet, og vandmiljøet er presset.
Socialdemokratiet vil have et renere vandmiljø og mere sammenhængende natur i Danmark, så arterne kan vokse og brede sig.
Det er et af hovedformålene i »Naturplan Danmark«, som vi fremlagde for 4 uger siden, og er også et af formålene med fonden.
Der kommer vi kun med en langsigtet plan og et urokkeligt folkeligt engagement.
Det sikrer fonden, der er en uafhængig privat erhvervsdrivende fond, fordi den netop er skræddersyet til at kunne arbejde med langvarige indsatser til gavn for alle, fordi den også kommer til at arbejde uafhængigt af valgperioder og politiske vinde.
Det er med andre ord på alle tænkelige måder naturens fond.
Fonden gør det muligt for alle at investere i naturen.
Bemærk ordet alle, for det er, uanset om man er privatperson, organisation, lokalsamfund eller kommune, og det håber og tror Socialdemokratiet også vil betyde at der kommer betydelig flere penge end de 875 mio. kr., som fonden starter med.
Det er jo helt afgørende, at vi får så mange danskere som overhovedet muligt med i den her fond på sigt, så de også bliver
endnu mere interesserede og engagerede i naturbeskyttelse og naturgenopretning
Nu håber jeg så, at det her forslag bliver vedtaget i løbet af december, så vi kan vel godt sige, at fonden kommer til at køre pr. 1. januar 2015, så der er ingen tid at spilde, og der er bestemt grund i dag til at juble over denne både historiske og langsigtede beslutning.
Med de ord burde det vist stå klart efter talen, at Socialdemokratiet varmt støtter forslaget.
Anni Matthiesen (V), 2014-11-25:
Tak for det.
L 77, som vi førstebehandler her i dag, er et lovforslag, som sætter rammerne for Den Danske Naturfond.
I forbindelse med finansloven for 2014 indgik Socialdemokratiet, SF, Radikale Venstre, Det Konservative Folkeparti og vi i Venstre en aftale om at etablere Den Danske Naturfond sammen med VILLUM FONDEN og Aage V. Jensen Naturfond.
Efter en lidt hård og lang fødsel er rammerne for den uafhængige naturfond endelig nået til lovbehandlingen her i Folketingssalen.
Naturfonden, som var blandt Natur- og Landbrugskommissionens anbefalinger, skal være politisk uafhængig og have sin egen bestyrelse.
Den Danske Naturfond skal styrke den danske natur og den folkelige opbakning til arbejdet med naturgenopretning og naturbeskyttelse, og det har som tidligere nævnt været helt afgørende, at Den Danske Naturfond er uafhængig, og at naturfonden får en bred folkelig forankring.
Vi ved, at VILLUM FONDEN og Aage V. Jensen Naturfond håber, at Den Danske Naturfond på sigt vil være i stand til at engagere den brede befolkning i naturrigdomme i Danmark.
Det sker allerede i f.eks. lande som Storbritannien og Holland.
Her deltager flere tusinde aktivt i naturarbejdet i tilsvarende nationale naturfonde.
I de her lande er der også mange private, som vælger at donere penge eller for den sags skyld tid til naturen.
Jeg har selv deltaget i en tur sammen med Miljøudvalget på et besøg i Storbritannien netop for at høre og se, hvordan man her formår at inddrage befolkningen i naturpleje.
Jeg håber rigtig meget, at det også vil lykkes for fondens bestyrelse herhjemme, i Danmark, på samme vis.
Jeg mener nemlig, at når projekterne vokser op i fællesskab og vokser op nedefra, og når landmænd, skovejere, grønne organisationer og fonde i samarbejde når et mål, bliver det en succes fra starten, og glæden bliver endnu større og spredes til endnu flere.
Jeg er overbevist om, at Den Danske Naturfond vil bidrage positivt til den danske natur.
Fonden er et nyt og spændende initiativ inden for naturpolitik, og derfor ser jeg også meget frem til at se resultaterne af fondens arbejde, når de engang foreligger.
Jeg håber, at fonden vil fokusere indsatsen, hvor der er behov.
Der er i dag store områder, som kræver naturpleje, og jeg håber, at Den Danske Naturfond i første omgang vil fokusere på at gøre en positiv forskel på disse arealer frem for at begynde at købe god landbrugsjord op.
Det er afgørende, at vi får plejet den natur, som vi allerede har, og som trænger til at blive plejet.
Vi har i Venstre nogle få opklarende spørgsmål i selve lovarbejdet, som jeg naturligvis vil stille her efter førstebehandlingen.
Venstre er som nævnt en af aftaleparterne bag etableringen af Den Danske Naturfond, og derfor støtter vi naturligvis også lovforslaget.
Preben Bang Henriksen (V), 2014-11-25:
Altså, i dag er godtgørelsen skattefri for modtageren, og fremover vil den være skattepligtig for modtageren.
Det er da ikke den samme retsstilling, hvis modtageren ellers anvender no-cure-no-pay.
Men det kan man altså ikke, hvis man vil slippe med skindet på næsen i den her situation.
Astrid Krag (S), 2014-11-25:
Tak for det.
Jeg må hellere starte med at opklare, at det efterhånden er 9-10 måneder siden, at jeg kunne kalde mig minister.
Og selv om man kan længes tilbage og det er meget sødt af hr. Preben Bang Henriksen, må jeg hellere bede om at blive tituleret som ordfører på sagen.
Jeg vil da bare sige, at i forhold til omkostningsgodtgørelse har borgeren, den enkelte skatteborger, nøjagtig de samme muligheder efter det her lovforslag som før.
Vinder skatteyderen sin sag, dækker staten alle skatteyderens omkostninger til rådgiver.
Det er jo meget spændende, hvis Venstre dengang havde som en del af sin hensigt at understøtte no-cure-no-pay-tilgangen.
Det har jeg meget svært ved at se, det ville have været meget fremsynet.
Men vi må jo prøve at få belyst, hvad det egentlig var, der var hensigten med den her lovgivning.
Det er altid en fornøjelse, når man får lagt ord i munden i Folketingssalen, så at have ordet til sidst, så man kan opklare det.
Men pointen er, at vi her har en lovgivning, der, uden at det var hensigten, understøtter en bestemt forretningsmodel.
Og der må vi jo forholde os politisk til om vi ønsker at understøtte en helt bestemt forretningsmodel.
Jeg vil så sige, hvis jeg skulle lægge mit lod i en af vægtskålene, at jeg da synes, det vejer tungt, at man har haft et omkostningsdækningsudvalg med landets fremmeste eksperter, som i år 2000 advarede mod den her forretningsmodel, fordi man frygter, at det kan gå ud over kvaliteten i den rådgivning, borgerne får.
Det synes jeg vi skal lytte til.
Men jeg synes sådan set, det er en diskussion, som samlet set hører hjemme et andet sted end i forbindelse med justeringen af det her lovforslag.
Torsten Schack Pedersen (V), 2014-11-25:
Ja, der er den samme mulighed for at modtage tilskud, hvis man bare ikke lige bruger en model, som regeringen så åbenbart ikke bryder sig om.
Og det er jo en tilståelse, for det betyder, at der er borgere, som i dag har lavet en aftale med en rådgiver, som bliver dårligere stillet.
Der er i øvrigt også det med ikrafttrædelsestidspunktet, som også bliver rejst i høringssvarene.
Her kan borgeren jo risikere at blive skattepligtig for en ydelse, der er leveret.
Altså, jeg synes, det er besynderligt, at fordi Socialdemokratiet ikke bryder sig om en forretningsmodel, så skal borgerne nu gøres skattepligtige af det tilskud.
Det er da at gøre indgreb i borgernes frie aftaleret over for en rådgiver.
Torsten Schack Pedersen (V), 2014-11-25:
Jamen det er jo netop det, der er problemet.
Det er netop problemet, at regeringen ønsker at tage et opgør med et princip, der har været gældende i en årrække, og som har givet danske skatteborgere mulighed for at føre en sag uden at være dybt bekymret for, at de, hvis ikke de fik medhold, så ville stå med en stor efterregning, som slet ikke ville stå mål med det beløb, der var på spil.
Og i øvrigt, som jeg også sagde i mit ordførerindlæg, vil man gøre op med det princip, at hvis der er nogle, der er skattepligtige af noget, plejer der altså at være fradragsret for dem i den anden del af ligningen.
Det gør man op med.
Og jeg må sige, at det for os i Venstre at se er en ren tilståelsessag, at regeringen ønsker at begrænse borgernes mulighed for at køre en klagesag.
Vi synes, der er brug for mere retssikkerhed for skatteborgerne i Danmark og ikke mindre.
Astrid Krag (S), 2014-11-25:
Jeg skal heller ikke stå her og være lektor i historie eller noget som helst, men jeg kan fortælle – og det ved ordføreren måske godt – at der i år 2000 kom et resultat fra Omkostningsdækningsudvalget, der decideret advarede mod no-cure-no-pay-modellen.
Det er ikke det, vi diskuterer nu, og det var sådan set også det, der var min pointe, altså at det jo kan være helt fint, hvis Venstre som parti og Venstres ordfører ønsker at understøtte no-cure-no-pay-modellen, men det var ikke det, der oprindelig var tanken med muligheden for tredjemandstilskud.
Og derfor ville jeg sådan set bare høre, om ikke Venstres ordfører er enig i, at det ikke er det, der har været hensigten med den her del af lovgivningen.
I så fald burde vi jo flytte diskussionen om det andet over i et andet regi og tage det i en anden sammenhæng – hvis man fra Venstres side har et særligt ønske om at begunstige det, vi kalder no-cure-no-pay-forretningsmodellen.
Torsten Schack Pedersen (V), 2014-11-25:
Jeg tror ikke, jeg er i stand til at give en korrekt historisk redegørelse, i forhold til hvad der har været intentionerne, og hvad der har været målsætningerne med forskellige ting.
Jeg må bare konstatere, at der er en situation i dag, hvor skatteborgere har mulighed for at føre en sag ved hjælp af rådgivning og kan få økonomisk tilskud uden at være skattepligtige af det.
Det betyder, at der er folk, der tør og har mulighed for at køre sager, som de ellers ikke ville turde køre.
Dem ønsker regeringen nu at gøre skattepligtige, og det svækker de borgeres mulighed for at køre en sag.
Det er et tilbageskridt i forhold til borgernes retssikkerhed, og derfor vender vi os fra Venstres side imod den del af forslaget.