runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2013-12-18:
Men i forhold til processen – og nu er processnak jo lidt kedeligt nogle gange – handlede det både om, at vi var grundlæggende uenige med Enhedslisten i nogle af de ting, de ville have skrevet ind i serviceloven, men jeg tror helt ærligt også, det handlede om, at det var en Venstreformand, som havde nogle sager, som jeg ikke vil gå ind på nu, men som han gerne ville væk fra og så komme ind i det politiske maskinrum igen, og han var derfor villig til at gå på kompromis med nulvækst og nedskæringer og privatiseringer for at lave en finanslov, som lå meget tæt på det, vi gerne ville.
Peter Juel Jensen (V), 2013-12-18:
En blanding af begge dele – det vil så sige, at ordføreren ikke afviser, at regeringen ikke kunne finde ud af at bevæge sig, og at der var de der interne stridigheder i regeringen om, hvad det var for en finanslov, man ville have ud af det.
Jeg tror jo netop, at Venstre har hjulpet danskerne, det danske arbejdsmarked og den danske befolkning utrolig meget ved at sikre en finanslov, hvor vi laver nogle skattelettelser, og hvor vi skærer nogle afgifter væk.
Det tror jeg er med til at styrke Danmark og danskerne.
Men jeg er da glad for, at ordføreren ikke totalt afviser, at det var regeringens manglende forhandlingsvilje, der var skyld i, at regeringen gav danskerne en bedre finanslov og dermed indgik en finanslovsaftale med Venstre.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2013-12-18:
Ah, nu er hr. Peter Juel Jensen vist en smule manipulerende.
Det, jeg sagde, var, at det var en blanding.
Vi kom til et punkt, hvor der var blevet givet en masse ting til Enhedslisten – en masse gode ting, jeg vil ikke beklage mig over de ting, der blev lagt på bordet – men til sidst stod man meget stejlt over for hinanden.
Så jeg er ikke uenig i den strategi, der blev lagt.
Jeg giver ikke finansministeren skylden.
Jeg synes, at der blandt de ting, der blev lagt på bordet, som man jo skal i et forhandlingsrum, var rigtig mange gode ting, men når man så ikke kan komme videre, må man gå en anden vej.
Derfor er det en blanding af det, at man ikke kunne nå længere med Enhedslisten, og at der var en Venstreformand, som gerne ville ud af den situation, han havde sat sig selv i.
Jakob Engel-Schmidt (V), 2013-12-18:
Sidste gang jeg havde fornøjelsen af ordføreren, var vi enige om, at den socialistiske revolution var aflyst.
Det skal vi ikke snakke om i dag.
Derimod kunne jeg godt tænke mig at spørge hr. Frank Aaen, om han ikke er skuffet, skuffet over regeringen, føler sig brændt af, er lige der, hvor man overvejer, om det ikke var mere værd at, og nu siger jeg vælte, men det er vi selvfølgelig ikke ude i, men har hr. Frank Aaen stadig væk tillid til regeringen som det parlamentariske grundlag, han er, og er hr. Frank Aaen ikke gennemført en skuffet mand over regeringens opførsel?
Frank Aaen (EL), 2013-12-18:
Vi har lige så meget tillid til regeringen i dag, som vi havde i går.
Den er ikke altid ret stor, sådan er det.
Vi tager altid stilling til det, regeringen kommer med, ud fra det synspunkt, at det er indholdet, og ikke om vi synes om en minister, eller om vi synes om regeringen som helhed eller ikke gør det.
Sådan er vores tilgang til politik.
Det er den stadig væk, og derfor sluttede jeg også min ordførertale med at sige, at hvis regeringen har lyst til f.eks. at indføre fuldt fradrag for fagforeningskontingent på mandag, så stemmer vi for det.
Der er ingen tvivl om det.
Kommer de med et dårligt forslag på et andet område, stemmer vi imod det.
Jakob Engel-Schmidt (V), 2013-12-18:
Det glæder mig da, at der sådan er kontinuerligt farvesyn i Enhedslisten, men jeg tror, at de der farvebriller findes der kun ét par af, og de bliver delt ud til den ordfører, der nu er i spil den pågældende dag.
Når jeg spørger hr. Frank Aaen, skyldes det jo, at hr. Frank Aaen har en lang politisk karriere på den yderste venstrefløj, hvor det at tage ansvar for politiske beslutninger jo ikke har ligget så ligefor, hvorfor det også må være en helt ny situation for hr. Frank Aaen at være så tæt på magten, og derfor tænker jeg bare: Føler Enhedslisten med hr. Frank Aaen, at man har fået den nødvendige indflydelse på dansk politik i de 2 ½ år, der er gået, siden regeringen skiftede farve fra blå til rød?
Frank Aaen (EL), 2013-12-18:
Vi har 12 mandater, og dem prøver vi at få al den indflydelse med, som det kan lade sig gøre, og det har vi fået i nogle tilfælde.
I andre tilfælde har Venstre været alt for interesseret i at lave en aftale til, at regeringen kunne holde sig væk.
Det var beklageligt, at regeringen valgte skattelettelser i stedet for velfærd, men regeringen syntes åbenbart, det var bedre at lave aftalen med Venstre.
Man kan så undre sig over, at Venstre gik på kompromis med sine egne principper, men det var nok for at hjælpe formanden for Venstre op af GGGI-sumpen, hvilket vi beklager skete, for det er jo så et af udkommerne af aftalen.
Torsten Schack Pedersen (V), 2013-12-18:
Mens ordføreren talte, skulle jeg lige finde en sangtekst frem; den er fra 1993 og af en dansk gruppe, der hedder Danser med Drenge, det er en sang, hvor det hedder: »Hvor længe vil du ydmyge dig; hvor længe vil du trædes på endnu; hvor længe kan du blive ved, før det slår dit hjerte helt itu«, og jeg kunne blive ved med meget mere.
Og jeg tænker bare på den sang, når jeg hører hr. Frank Aaen stå og tale.
Jo, man vil så gerne; det bliver så ikke rigtig til noget, men hvad er konsekvensen af det?
Hvornår får Enhedslisten nok? vil jeg spørge hr. Frank Aaen.
Frank Aaen (EL), 2013-12-18:
Vi får nok, den dag vi kan tvinge regeringen til at føre en mere fornuftig politik; det er jo sådan set det, det går ud på, det er det, hele vores politiske virke går ud på; det er også at sige til den danske fagbevægelse, til miljøorganisationerne, til alle mulige andre folkelige bevægelser: Kom nu og skub på, for at vi får Danmark i den rigtige retning, kom nu og skub regeringen.
Det lykkedes jo faktisk sidste år på dagpengeområdet, hvor der dog kom en lille nødløsning igennem, på trods af regeringen, kan vi vist rolig sige, på trods af højrefløjen kom der en vis form for forsørgelse til dem, der mistede deres dagpengeret, eller i hvert fald til nogle af dem.
Det er bare med at skubbe på, det er Enhedslistens tilgang til det, og det er det stadig væk.
Og synes man, jeg ser særlig ydmyg ud, og synes man, jeg ser særlig nedtrådt ud?
Nej, for vi slås, det er politik, og det bliver vi ved med.
Torsten Schack Pedersen (V), 2013-12-18:
Jamen der har nok været flere sager, hvor det billede, man er blevet efterladt med, når det gælder Enhedslistens humør, godt kan tages som udtryk for, at Enhedslisten har følt sig en lille smule ydmyget, tror jeg.
Men jeg fik jo sådan set ikke rigtig noget svar på, hvor Enhedslistens grænse går.
Hvor langt må regeringen efter Enhedslistens opfattelse bevæge sig over mod en mere fornuftig politik sammen med Venstre og Konservative, uden at Enhedslisten trækker en streg i sandet?
Altså, det er lidt svært at finde ud af, hvad konsekvensen er, når Enhedslisten kravler meget, meget højt op i træet, og der så alligevel ikke sker noget.
Peter Christensen (V), 2013-12-18:
Svaret undrer mig lidt, al den stund jeg aldrig har diskuteret fagforeningsfradrag med regeringen – det har jeg ikke.
Så den debat genkender jeg ikke.
Men det kunne jo være, at det sådan set er, fordi regeringen kun havde det på bordet, da de forhandlede med Enhedslisten; jeg har i hvert fald ikke været med til at diskutere det.
Men summen er egentlig, og det er det, jeg vil spørge til, om det er en bedre finanslovsaftale, der ligger nu, end den, man havde på bordet sammen med Enhedslisten.
Torsten Schack Pedersen (V), 2013-12-18:
Brede aftaler er gode aftaler, lyder det, men man havde helst set det med Enhedslisten.
Hvis finansministeren havde landet en aftale med Enhedslisten, hvad ville han så have kaldt det?
Havde det været godt, eller hvad?
For det virker lidt, som om vi genoptager diskussionen om det her med, hvad der er nødvendigt.
Altså, finansministeren har jo talt om nødvendighedens politik, og det virker også, som om finansministeren sådan bruger den nødvendige argumentation, afhængigt af hvem det er, han indgår aftale med, og ikke i forhold til, hvad det politiske indhold er.
Bjarne Corydon (S), 2013-12-18:
Hvis jeg havde indgået en aftale med Enhedslisten, ville min kommentar til den aftale jo afhænge af indholdet af den aftale.
Det må jo være sådan, det skal være, det må være holdningerne, der er det afgørende.
Man ville jo ikke have kunnet kalde en aftale med Enhedslisten for bred, for det ville den ikke have været.
Men den kunne da have været god, hvis indholdet havde været rigtigt.
Det er vel meget enkelt.
Altså, de spørgsmål, man åbenbart har forberedt, i forhold til det her med, hvad man ønsker – bredde eller ikke bredde – må jo hvile på en eller anden tvangstanke tilbage fra VKO-tiden om, at én bestemt måde at samarbejde på i Folketinget, alene med ét parti, er at foretrække frem for alt andet uanset indholdet.
Dér står jeg et andet sted, og dér står regeringen et andet sted, og der bliver vi stående.
Torsten Schack Pedersen (V), 2013-12-18:
Jeg tror, finansministeren må have haft noget i ørerne under debatten.
For gentagne gange har vi hørt regeringspartiernes ordførere, særlig SF's ordfører, sige, at man hellere ville have lavet en aftale med Enhedslisten, at det havde været meget bedre, hvis det var det, man havde fået, men landet skulle jo have en finanslov, og så var det nødvendigt, at man lavede en aftale med Venstre, kan vi så forstå.
Altså, når det var hjerteblod, særlig for SF, at man skulle have lavet aftalen med Enhedslisten, virker det lidt påfaldende, at finansministeren så bryster sig af, at det bliver en bred aftale.
Bjarne Corydon (S), 2013-12-18:
Jo, men nu ved jeg jo godt, at Venstre bestemt er ikke enig med min kollega i regeringen fra SF.
Men man kunne måske anerkende, at SF jo har en lang række markante holdninger, som de ønsker fremmet i dansk politik, og som de jo har den klare analyse af at de kun kan fremme sammen med Enhedslisten.
Derfor er det heller ikke så sært, at SF's ordfører markerer, at de holdninger, de mærkesager, ærgrer man sig over at man ikke kunne få gennemført, fordi der var nej fra Enhedslisten.
Det er da noget, der er fuldstændig regulært og holdningsmæssigt, i stedet for at det handler om spil og spin.
Louise Schack Elholm (V), 2013-12-18:
I det ordvalg lægger finansministeren jo ikke vægt på indholdet af aftalen, men på, hvem aftalen er indgået sammen med, og det virker ganske inkonsistent, at man både ønsker en bred aftale, men samtidig også en aftale med et venstrefløjsparti.
Det kan jo ikke være begge dele, og derfor må finansministeren jo vælge.
Hvad er det, finansministeren ønsker, hvis man skal se bort fra indholdet?
Er det så en bred aftale, eller er det en snæver aftale med ens parlamentariske grundlag?
Bjarne Corydon (S), 2013-12-18:
Jamen jeg klarer mig fint uden doktriner.
De har ofte ført folk helt på afveje.
Jeg synes bare, at det, der konkret er gennemført, er jeg glad for, og jeg tror også, at man, når man ser tilbage på det efter en årrække, vil mene, at det har styrket både vores økonomi og vores samfund som sådan.
Og så synes jeg ikke, der er noget sjovt ved Togfonden DK, medmindre man da glæder sig over det markante løft, der bliver foretaget, af vores kollektive trafik i Danmark.
Louise Schack Elholm (V), 2013-12-18:
Men det er bare pudsigt, for finansministeren brugte jo ikke den argumentation tidligere.
Men lad os så holde fast i det her; hvis det er, at man nu skal følge den linje, som finansministeren lige har lagt, så betyder det jo, at det ikke er det samme indhold, der er i den aftale, som finansministeren ville have indgået med Enhedslisten, som i den aftale, finansministeren har indgået med os.
Betyder det så, at finansministeren som sådan politisk er mere enig med Venstre, end finansministeren er med Enhedslisten?
Bjarne Corydon (S), 2013-12-18:
Nej, heldigvis står vi jo i regeringspartierne midt imellem de to yderpunkter, og der står vi rigtig godt.
Generelt tror jeg, at de mange forberedte spørgsmål om det her med de to muligheder – og det brede og det smalle – tyder på, at man i partiet Venstre trænger til et grundkursus i afvænning for blokpolitik, som vi jo er nogle stykker der meget gerne stiller os til rådighed for, hvis vi kan finde en ledig stund i den nye sæson.
Hans Christian Schmidt (V), 2013-12-18:
Tak for det.
Jamen jeg vil jo så gerne prøve at forstå finansministeren, og jeg kan forstå på finansministeren, at man skal leve forlæns og det handler om at være glad og somme tider stolt.
Så vil jeg bare spørge, om jeg så har forstået finansministeren rigtigt, nemlig at finansministeren i grunden ville have været glad, hvis man havde lavet et forlig med Enhedslisten, men finansministeren er stolt over, at det blev med Venstre og Konservative, og deraf skal man forstå, at ministeren er glad for, at det ikke blev til noget med Enhedslisten.
For hvis det er sådan, man skal forstå det, så tror jeg, at jeg forstod det.
Bjarne Corydon (S), 2013-12-18:
Der tror jeg så at man er dumpet i forståelse en gang til, fordi det er indholdet, det kommer an på.
Det, jeg er glad for, er indholdet i den aftale, vi har lavet.
Jeg synes, at det er rigtig godt.
Jeg hæfter mig ved, at der ikke er et eneste element, ikke en krone på en finanslov til mange, mange hundrede millioner kroner, der er hentet fra et katalog af Venstrepolitik, som regeringen ikke allerede i forvejen er enig i, allerede i forvejen har aftalt at vi skal gennemføre i Danmark.
Det er da meget godt forhandlet, synes jeg.
Hans Christian Schmidt (V), 2013-12-18:
Jeg bed mærke i, at finansministeren på et tidligere tidspunkt sagde, at finansministeren var forvirret.
Så vil jeg bare sige til finansministeren, at så skulle finansministeren prøve at bytte plads og komme herned og høre på sine egne svar.
Altså, så kommer forvirringen først rigtigt.
Så jeg vil sikkert bare konkludere, at så opgiver jeg.
Men jeg vil da selvfølgelig gerne, om ministeren kunne bekræfte det, jeg sagde, for jeg kan ikke få andet resultat ud af det – ellers er det jo, at man siger, at man smykker sig med lånte fjer, og det gør finansministeren vel ikke.
Bjarne Corydon (S), 2013-12-18:
Jeg synes, det hele afslørede sig i den sidste sætning, altså det der med, at hvis man skal se bort fra indholdet.
Det er de ubetinget langt bedre til i Venstre, end man er i regeringspartierne
Det gør vi ikke på noget tidspunkt; vi ser ikke bort fra indholdet; det må være det afgørende.
Det kunne vi ikke få.
Så fik vi en aftale med Venstre, med et indhold, som på ethvert punkt svarer til vores egen politik, og som på intet punkt svarer til, at der sættes nye elementer, som kommer fra Venstres politik, ind i aftalen.
Derfor er aftalen god, og så er den oven i købet bred.
Jakob Engel-Schmidt (V), 2013-12-18:
Man kan vist nærmest sige, at der er hul i oliefinansieringen, når det kommer til den.
Men tilbage til substansen.
Finansministeren kan jo indskrive sig som en historisk minister ved at indføre en ny doktrin, Corydondoktrinen, hvor han i fremtiden ligestiller Venstre og Enhedslisten, hvis han virkelig har det ønske om at sikre indhold i stedet for at pleje sit parlamentariske grundlag.
Erling Bonnesen (V), 2013-12-18:
Jamen jeg synes da, det er fint, at man starter med at holde øje med det og noterer, hvad der sker, men der må også ligesom være sådan en politisk hensigt med det.
En ting er jo ligesom at holde bogholderi med det og notere, hvad der sker, men der må også ligge en politisk holdning til det, og det er sådan set det, jeg efterlyser et svar på.
Så vil finansministeren sikre, at der ikke for fremtiden sker overimplementering, når der skal implementeres EU-regler i Danmark?
Eller er det sådan bare lidt slingrekurs?
Bjarne Corydon (S), 2013-12-18:
Nej, det er såmænd bare almindelig sund fornuft, og det kan man jo aldrig få for meget af.
Altså, vi holder øje med, at vi gør de her ting så fornuftigt, at det ikke bliver implementeret på en måde, der skader nogle af de andre mål, vi går efter.
Og hvis der efter spørgerens opfattelse er et problem i Danmark med, at vi har overimplementeret en lang række EU-direktiver, må det vel fortrinsvis være sket i den periode, hvor Venstre havde regeringsmagten.
Jeg skal så ikke kunne sige, om det er Venstres opfattelse.
Kristian Jensen (V), 2013-12-18:
Jeg vil gerne tilbage til der, hvor hr. Ole Birk Olesen var.
For man behøver sådan set ikke at være ude på fløjene i dansk politik, men bare være til stede i Folketingssalen for godt at kunne undre sig over, at regeringen foretrækker både en aftale med Enhedslisten og en bred aftale.
Altså, man kan jo ikke sige, at man vil både det ene og helst det andet.
Derfor er spørgsmålet egentlig: Hvad er det, regeringen helst vil?
Var det, som vi har hørt en række ministre, den nuværende udenrigsminister m.fl., sige, at man helst ville en aftale med Enhedslisten?
Eller vil man det, som finansministeren siger nu, at man egentlig helst vil det, det heldigvis landede med, og som jeg er glad for, nemlig en aftale med Venstre?
Bjarne Corydon (S), 2013-12-18:
Jo, men jeg synes sådan set, det er udmærket og interessant at få det rejst, for det er jo rigtigt, at man åbenbart ikke behøver at være meget langt ude på yderfløjene for at have hang til blokpolitik.
Altså, det har spørgerens parti jo også udvist en betydelig trang til i de 10 år, man havde regeringsmagten, og hvor man hverken indgik brede aftaler eller gjorde noget forsøg af nævneværdig karakter på at få det til at ske.
Vi mener det, vi har sagt hele vejen igennem: Vi havde foretrukket en aftale med Enhedslisten.
Vi arbejdede ret hårdt på at få sådan en, det kunne ikke lade sig gøre, og så fik vi en aftale med Venstre og Konservative.
Det er en fremragende aftale – en fremragende aftale.
Den indeholder alene elementer, jeg går ind for, og det er jo rigtig godt, når man kan få sin politik gennemført.
Kristian Jensen (V), 2013-12-18:
Se, vi snakker om det her samarbejde, og finansministeren afsluttede sin besvarelse ud fra den præmis, at samarbejdet er bedre nu end tidligere, og jeg vil sige, at det nok også skyldes, at Socialdemokratiets kurs er anderledes end tidligere.
Altså, hvor man før valget var imod budgetloven, hvor man før valget var imod skattelettelser, og hvor man før valget var imod en offentlig vækst, der var lavere end 1,4 pct., ja, så er man nu tilhænger af det.
Og det er jeg jo glad for.
Men den bekymring, finansministeren har for fremtiden, tyder den på, at Socialdemokratiet så vil skifte tilbage til den kurs, man havde før valget?
Eller vil man i opposition holde sig på den kurs, man har nu, og dermed lægge op til et samarbejde?
Bjarne Corydon (S), 2013-12-18:
Jeg tror, at det af mange, mange årsager er bedst, at Socialdemokratiet ikke skifter tilbage til opposition.
Jeg tror, at hele grundlaget for, at vi har en fornuftig økonomisk politik i Danmark og i øvrigt kan indgå de her mange brede aftaler, som vi jo bevisligt har indgået efter regeringsskiftet, i høj grad er noget, der hviler på, at Socialdemokratiet har ansvaret for at lede regeringsarbejdet. Det gør vi så, og det gør vi gerne meget længe.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2013-12-18:
Tak for det.
Der er jo i år mere end 30.000 mennesker, som er faldet ud af dagpengesystemet.
Det synes vi i Enhedslisten jo er meget alvorligt, og desværre ser det ud til, at der også næste år vil være mange tusinde mennesker, som falder ud af systemet.
Jeg vil gerne spørge finansministeren, om det er regeringens holdning, at de problemer, vi ser på det her område, alene handler om indfasning af de dagpengeforringelser, som højrefløjen gennemførte, eller om vi har et mere grundlæggende og permanent problem med vores dagpengesystem.
Bjarne Corydon (S), 2013-12-18:
Det synes jeg er et udmærket og nuanceret spørgsmål at rejse.
Der har været store problemer med indfasningen, og det skyldes jo selvfølgelig ikke mindst den indfasning, som kommer meget hurtigt midt i en økonomisk krise, hvor mange tusinde mennesker på en gang skal ind på et arbejdsmarked, de alt for længe har stået uden for, i en situation, hvor der er lavvækst og jobkrise.
Det skaber udfordringer.
Dem har vi forsøgt at adressere, og det har vi gjort i fællesskab.
Så har vi fra regeringens side samtidig lagt op til, at vi faktisk kan diskutere, hvordan vi vil indrette vores dagpengesystem for fremtiden – for der er jo en bred diskussion om, hvordan vi skal gøre med hensyn til vores dagpengesystem, og der er mange ønsker og krav til det, det er mange problemstillinger, der rejses i den sammenhæng – og det ønsker vi at gøre på baggrund af en ordentlig udredning og inden for en økonomisk ramme, der er den samme, som vi har i dag, eftersom vi finder det fornuftigt og ansvarligt.
Det har vi berammet til at kunne ske i forlængelse af det arbejde, der er sket i forhold til at udrede rammerne for at lave en bedre og aktiv beskæftigelsesindsats, og det vil man formentlig kunne gøre i 2015.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2013-12-18:
Jeg synes jo, det er godt, at regeringen ikke siger: Det vil vi slet ikke tale om.
Men at regeringen har nedsat et udvalg, som skal se på det her, er da bedre end ingenting.
Altså: Tror finansministeren, sådan kunne jeg måske spørge, at de problemer, vi har med vores dagpengesystem, alene skyldes indfasning?
Eller er de mere grundlæggende og permanente?
Altså, jeg tænker, at regeringen må have en holdning, en idé om det her spørgsmål; det er vel ikke bare et udvalg, som sådan skal komme frem til regeringens politik på det område.
Bjarne Corydon (S), 2013-12-18:
Men det ændrer jo ikke på, at hele diskussionen om vores dagpengesystem er langt bredere end det her spørgsmål om, at for mange mennesker desværre er faldet ud af systemet samtidig og på et tidspunkt, hvor de har fået et problem med det.
Der har været en lang diskussion om vores dagpengesystem i Danmark, også langt længere end i de seneste 2 år, i forhold til hvordan det i virkeligheden er indrettet, når man ser på, hvordan vores arbejdsmarked udvikler sig.
Det må man jo tage stilling til om man eventuelt kan lave om inden for den samme økonomiske ramme på baggrund af et sagligt grundlag.
Det synes jeg er en helt ordentlig måde at håndtere det på.
Jakob Engel-Schmidt (V), 2013-12-18:
Tak for det.
Jeg er jo selvfølgelig så ny herinde, at det godt kan være, at jeg ikke helt har forstået finansministerens udtalelser, men så kan det være, at jeg kan blive klogere.
Under alle omstændigheder er der jo grund til at rose finansministeren for være et smidigt dyr i den politiske underskov i forhold til at indgå en fin finanslovsaftale med os og De Konservative efter at have forsøgt sig med Enhedslisten.
Men jeg er også nødt til at spørge: Når det nu er sådan, at finansministeren siger, at han egentlig helst ville have indgået en finanslovsaftale med Enhedslisten, hvordan hænger det så sammen med, at han samtidig siger, at han gerne vil have brede forlig?
Bjarne Corydon (S), 2013-12-18:
Det er meget, meget enkelt.
Det hænger sammen med, at jeg går utrolig meget op i indhold og holdninger, og at jeg faktisk i al beskedenhed synes, at det er lykkedes rigtig godt at komme igennem med en masse indhold og en masse substans og en lang række ret markante holdninger, som mange havde spået, at vi på intet tidspunkt kunne sætte igennem i praktisk politik.
Det har vi kunnet, både ved forlig med Enhedslisten, senest jo om en togfond til 28½ mia. kr., som Venstre af uforklarlige årsager ikke ville være med til at gennemføre, men jo også ved en lang række brede aftaler, som jeg synes er gode, og som vi jo ikke havde i samme omfang før regeringsskiftet.
Så vi er som regering i stand til begge dele, og det tror jeg begynder at give nogle resultater.
Det tillader jeg mig bare at glæde mig over, og det har jeg som sagt ikke tænkt mig at holde op med.
Med al respekt vil jeg sige, at jeg ikke kan forestille mig noget punkt i tilværelsen, hvor jeg ønsker mig at bytte plads med hr. Hans Christian Schmidt.