Line Barfod (EL), 2008-05-28:
Jeg må indrømme, at jeg er noget skuffet over at høre ministerens besvarelse, især afslutningen om, at vi ikke kan give ophold og mulighed for ophold til disse kvinder, fordi det vil undergrave systemet.
Hvis der var et svar, jeg ikke havde forventet af integrationsministeren, så var det, at systemet kommer før hensynet til mennesker, især når vi taler om mennesker, der er ofre for en af de værste forbrydelser, vi overhovedet kan forestille os.
For mennesker, der er ofre for menneskehandel, og som i mange tilfælde er blevet tævet, og som er blevet voldtaget mange gange dagligt, siger man, at det er vigtigere at opretholde et system end at kunne hjælpe disse mennesker.
Jeg er godt klar over, at ministeren så siger, at vi stiller nogle forskellige tilbud til rådighed, men at disse ofre desværre ikke vil tage imod dem.
Nu har vi jo så med nogle af de sager, der har været,
kunnet se, at de slet ikke har fået tilbuddet; at politiet i mange tilfælde slet ikke har tilkaldt de sociale myndigheder eller en ngo; at der har været nogle tilfælde, hvor Reden-Stop Kvindehandel har siddet og ventet og ventet for at komme til at tale med de kvinder, der var blevet befriet, men ikke har fået lov til det af politiet.
Jamen det er jo klart, at kvinderne ikke tager imod tilbuddene, hvis de slet ikke får mulighed for at høre om dem.
Hvis vi skal hjælpe disse kvinder, og hvis vi skal have nogle flere af dem til at tage imod tilbuddene og helst også skal have nogle af dem til at fortælle om, hvad de har været igennem og vidne mod deres bagmænd, så er det fuldstændig afgørende, at vi holder op med at betragte dem som illegale kriminelle, men begynder at betragte dem som ofre, ofre for en af de værste forbrydelser, vi kan forestille os, og som nogle, der har behov for hjælp og støtte, og som ikke altid, når de bliver befriet fra deres fangenskab, er i stand til så lige at sige de rigtige ord eller at turde fortælle sandheden.
Mange af dem kommer fra lande, hvor de absolut ikke har tillid til myndigheder eller politi, men er bange for at blive voldtaget igen af politi og myndigheder.
Mange af dem er i en situation, hvor der er voldsomme trusler på livet mod både dem selv og deres familie i hjemlandet.
Man kan ikke regne med, at de bare umiddelbart er i stand til at sige de rigtige ord, der kan udløse den rigtige behandling i systemet.
Det er jo derfor, vi skal have ændret holdning, og én måde at være med til at ændre holdning på er at give mulighed for, at disse ofre kan få en opholdstilladelse.
Jeg må indrømme, at jeg så også har svært ved at forstå systemargumentet, ud fra at det sådan rent sagligt skulle ødelægge systemet, at der ud over at være mulighed for at få ophold, hvis man bliver gift, eller hvis man får et godkendt arbejde, så også er en mulighed for ophold til ofre for menneskehandel.
Det er jo ikke et forslag om, at man pr. automatik skal have en opholdstilladelse, fordi man siger, at man er offer for menneskehandel, men at det skal være en mulighed i loven, hvad det ikke er i dag.
Det er alene det, som forslaget går på, og særlig, når vi nu har fået et svar fra regeringen, nemlig svar på spørgsmål 232 i Folketingets Socialudvalg, hvoraf det fremgår, at regeringen ikke kan garantere, at et eneste af de mennesker, vi har sendt ud som mulige ofre for menneskehandel, ikke er blevet handlet igen.
Jeg er klar over, at man så samtidig henviser til, at man håber, at det med den nye handlingsplan går meget bedre.
Men af alle dem, der er blevet sendt ud indtil nu, er der ikke en eneste, om hvem regeringen kan sige, at der her er et menneske, vi ved ikke er blevet handlet igen.
Derfor er det så vigtigt, at man har muligheden for et længere ophold end de 100 dage, hvor man kan komme sig, både socialt, menneskeligt og fysisk og også har muligheden for at få noget uddannelse, en arbejdserfaring, så man kan komme tilbage til sit hjemland og der har en mulighed for at tjene penge på en anden måde og har en anden historie om, hvad man har lavet i Danmark, end at man har været i prostitution, og at man har muligheden for at få nogle ordentlige kontakter i hjemlandet, der kan sikre, at man ikke bare bliver handlet igen.