runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Orla Hav (S), 2009-01-29:
Det er ikke ofte, at jeg anbefaler nogen at læse Jyllands-Posten, men jeg synes faktisk, at hr. Erling Bonnesen skulle læse de to seneste numre af Jyllands-Posten.
Der er en ganske god gennemgang af, hvorfor der er forskel på det, regeringen og hr. Erling Bonnesen her i dag siger, nemlig at der aldrig har været så mange penge i samfundet, og så den oplevede virkelighed, som borgerne står derude med.
Det kunne jo hænge sammen med, at forventningerne er stemt temmelig højt med baggrund i mange løfter fra regeringens side, og at de penge ikke er med til at fylde det gab op i forhold til de forventninger, der er skabt, og så kommer skuffelsen jo hos mange borgere.
Jeg mener ikke, at der er overensstemmelse imellem udsagnet om, at der aldrig har været så mange penge, og så det, at der er en høj grad af trivsel i vores samfund.
Line Barfod (EL), 2009-01-29:
Det er klart, at bliver man indlagt på sygehuset, får man medicin der, og så får man den hjælp, man skal have.
Men virkeligheden er bare også, at der er en række tilfælde, hvor familier enten ved besøg hos lægen eller fra vagtlægen får ordineret medicin, som de så ikke har råd til at gå ud at købe.
Det kan vi være dybt bekymrede over, og det glæder mig, hvis hr. Preben Rudiengaard er enig i, at det ikke skal være sådan.
Det synes jeg da vi så sammen kunne prøve at spørge såvel sundhedsministeren som hvilken minister, der nu måtte være ansvarlig for socialområdet, om - når det ikke nødvendigvis er velfærdsministeren, må vi jo prøve at finde ud af, hvilken minister det er - og så kunne vi jo sammen prøve at se, hvad vi kan gøre for at finde en løsning på området.
Jeg synes da, det er fint, hvis der i hvert fald kan komme det ud af den her debat.
Preben Rudiengaard (V), 2009-01-29:
Jamen det er jo her, vandene skiller lidt, og der vil jeg så spørge, om fru Line Barfod kan bekræfte, at vores lovgivning og vores regelsæt på området er af en sådan art, at alle, der har brug for medicin, også får den.
Jeg hører jo fru Line Barfod sige noget andet, men reglerne er jo således, at den syge i Danmark, som virkelig har brug for det, også får medicin, uafhængigt af om man er fattig eller rig.
Line Barfod (EL), 2009-01-29:
Det, der sker for mange familier, er, at de ikke har råd til at købe medicin - hverken til børnene eller de voksne - når de bliver syge.
Det fremgår også af den fattigdomsundersøgelse, der er lavet i København, at en række af familierne fortæller, at det sker jævnligt.
Jeg har også fået henvendelser fra folk, der fortæller, at de ikke har råd.
Der har også været tilfælde som det, fru Özlem Sara Cekic fortalte om, hvor folk køber medicinen, men så må undvære maden, fordi de ikke har råd til at betale for begge dele.
Men jeg er fuldstændig enig i, at det burde være, som hr. Preben Rudiengaard siger; det burde være sådan, at ingen skal undvære lægeordineret medicin, fordi de ikke har råd til at betale for den.
Preben Rudiengaard (V), 2009-01-29:
Jeg vil gerne spørge fru Line Barfod om netop det med, at man ikke har råd til medicin.
Det hørte jeg fru Line Barfod sige til DF's ordfører.
Så stillede jeg et spørgsmål til SF's ordfører, og så hørte jeg som sagt også fru Line Barfod sige, at der var nogle, der kom i en situation, hvor de ikke havde råd til medicin.
Jeg vil høre, om fru Line Barfod, som jo har arbejdet med sundhedsområdet herinde i Folketinget, ikke kan bekræfte, at der ikke burde være nogen, der kommer i klemme på det her område, fordi der er tilskudsregler, social hjælp og det, at folk, hvis de kommer i klemme, også kan få deres medicin gratis på apoteket.
Line Barfod (EL), 2009-01-29:
Enhedslisten går både ind for at forhøje SU til studerende med børn og for at forhøje SU til handicappede, og vi går ind for også at forhøje SU til alle.
Vi synes, at SU skal være så høj, at man kan leve af den, også uden at behøve at arbejde ved siden af.
Vi synes, det ville være rigtig godt, hvis vi får en SU, der gør, at de studerende kan koncentrere sig om deres studier.
Det er det, vi går efter, det er det, vi arbejder for, og vi stemmer for de forbedringer, der kommer på det område, og stiller også selv forslag om det.
Men vi stemmer ikke for forbedringer, når de er koblet sammen med forringelser.
Det er jo også derfor, at vi ikke er med i satspuljeforliget, sådan som Dansk Folkeparti er.
Vi vil ikke være med til med den ene hånd at tage penge fra folk og så give dem lidt tilbage med den anden hånd.
Vi mener, at man skal stemme for forbedringer, når de kommer, men det skal være rene forbedringer, de skal ikke være bundet sammen med forringelser.
Martin Henriksen (DF), 2009-01-29:
Fru Line Barfod sagde i sin ordførertale, at man ikke skulle være forblændet af sin ideologi.
Det synes jeg jo er interessant, for Enhedslistens begrundelse for ikke at støtte, at handicappede kunne få mere i handicaptillæg, og Enhedslistens begrundelse for ikke at støtte, at studerende med børn kunne få mere i SU, var, at man gav lov til, at SU-modtagerne kunne tjene mere.
Så det faktum, at man er imod, at SU-modtagere kunne tjene mere ved siden af SU, gjorde, at man ikke kunne stemme for, at studerende med børn kunne få flere penge i SU, og at handicappede havde mulighed for at få forhøjet deres handicaptillæg.
Så hvordan synes fru Line Barfod, det går med det der med, at man ikke skal lade sig forblænde af sin ideologi?
Så vil jeg bare høre, hvordan det, at man ikke vil give mere i SU til studerende med børn, og at man ikke vil forhøje handicaptillægget, hænger sammen med, at vi lige har haft et forslag, der taler om at styrke børns retsstilling?
Det er åbenbart ikke børn, som har forældre, der er studerende, eller hvordan?
Line Barfod (EL), 2009-01-29:
Enhedslisten støtter både, at man forhøjer forsørgertillægget for SU og at man forhøjer SU til handicappede, ligesom der er masser af andre forslag i Folketinget, hvor vi stemmer for, og vi vil gerne stemme for forbedringer.
Det, der jo desværre ofte sker, er, at man bundter tingene sammen, så der både er forbedringer og forringelser, og der har vi det altså sådan i Enhedslisten, at vi ikke indgår studehandler.
Vi vil ikke være med til, at man laver sådan en blanding af forringelser og forbedringer.
Vi vil gerne stemme for forbedringer, men ikke, når de er bundet op på, at vi samtidig skal stemme for forringelser.
Så vi stemmer for forbedringerne, når de ikke er koblet op på forringelser, og derfor fremsætter vi også forslag om forbedringer.
Martin Henriksen (DF), 2009-01-29:
Jeg kan ikke lade være med at stille et spørgsmål til fru Line Barfod.
Vi kender jo Enhedslistens retorik, vi har hørt den så mange gange før, den er der jo ikke noget nyt i, men jeg kunne godt tænke mig at spørge ind til noget i forslaget, hvor Enhedslisten kommer ind på, at man vil forhøje SU til studerende generelt.
- det er SU-systemet, vi er inde i her.
Hvordan kan det være, at Enhedslisten ikke stemte for en forhøjelse af tillægget til SU-modtagende forsørgere, altså studerende med børn?
Det blev forhøjet fra 715 kr. til 2.000 kr. pr. måned.
Det stemte Enhedslisten ikke for, det kunne Enhedslisten ikke støtte, og i dag har man så et forslag, hvor man siger 1.000 kr. mere pr. måned.
Det er jo sådan lidt inkonsekvent.
Så alt det, som fru Line Barfod kritiserer andre politikere for, nemlig at nogle siger en ting og gør noget andet, er jo i realiteten det, som fru Line Barfod selv står og gør i dag.
Lone Dybkjær (RV), 2009-01-29:
Det her er jo en uændret genfremsættelse af Enhedslistens forslag fra sidste år, og Det Radikale Venstre fremlagde da en lang række synspunkter, som handlede om, hvad vi syntes, der manglede i forslaget, hvilket vi også syntes man burde gå ind og diskutere.
Vi må konstatere, at det, til trods for at vi har gjort det, i hvert fald ikke er noget, der afspejler sig i det her forslag, og jeg skal derfor bare nøjes med at henvise til det, vi sagde ved den tidligere lejlighed.
Vivi Kier (KF), 2009-01-29:
Det væsentlige for mig er, at mennesker, der er på en starthjælp, en kontanthjælp, er mennesker, som ikke bare skal have penge, økonomiske midler, til at kunne klare sig igennem en hverdag, men at der samtidig er den støtte, der skal gøre dem klar til arbejdsmarkedet, arbejdsmarkedsparate.
Her i det konkrete tilfælde kunne det jo være noget med sprog og lignende.
Altså, man skal sikre, at de mennesker får alle de andre færdigheder, der måske mangler, for at de kan komme ud på arbejdsmarkedet og tage deres del af ansvaret og indgå i samfundet på lige fod med andre.
Igen må jeg sige: Det er altså vigtigt, at der er et incitament for, at det kan svare sig at komme ud på arbejdsmarkedet.
Lone Dybkjær (RV), 2009-01-29:
Undskyld, jeg er ikke sikker på, at jeg har fået tjekket det med alle, men af de fleste har jeg fået lov at gå op nu, for jeg er presset på tid og skal ud af døren.
Jeg vil sådan set
bare sige tak til ministeren for redegørelsen; jeg synes, det er et glimrende arbejde.
Og jeg er med på, at der sikkert er andre, der vil gå mere i detaljer med det her arbejde.
Jeg synes, det er nogle udmærkede forslag, der lægges op til.
Diskussionen starter, når vi skal finde de konkrete steder, hvor vi skal placere affaldet, og den har ingen folkelig interesse før på det tidspunkt.
Det er selvfølgelig fint, at vi har forberedt arbejdet, men man kan rolig sige, at den egentlige diskussion kommer senere, og rigtig god fornøjelse med den; den bliver ret besværlig.
Preben Rudiengaard (V), 2009-01-29:
Jeg vil gerne takke formanden, fordi jeg fik lov til at vige sædet lidt for en kollega, der havde travlt.
Jeg vil også gerne takke ministeren for en udmærket redegørelse.
Det er jo et emne, som kan optage mange meget, og som fru Dybkjær også var inde på, ligger det i øjeblikket kun på det administrative niveau.
Det er jo således, at vi nu med denne redegørelse fastlægger en proces for hvilket ministeren lægger op til i redegørelsen - hvordan det skal ske, og hvor vi skal arbejde hen imod med hensyn til de steder, hvor slutdepoterne nu skal være.
Jeg hørte også ministeren hviske lidt dernede om, at i bund og grund hører det her til i Miljøministeriets regi - og det er jeg ganske enig med ministeren i -
og ikke i Sundhedsministeriets regi, for slutdepoterne skal tage noget fra Risø, og det har jo ikke meget at gøre med det arbejde, der foregår på sundhedsområdet
Der kommer lidt fra vores hospitaler osv., kontaminerede handsker og alt muligt andet, men det er jo peanuts i den her sammenhæng, og derfor hører det til et andet sted.
Så skal vi have et landsplandirektiv, og der skal være en anlægslov osv., så jeg kan kun sige, at hvis ministeren er indstillet på, at den også skal over i Miljøministeriet, er jeg fuldstændig enig med ministeren i denne redegørelse og skal dermed sige, at Venstre ikke har yderligere bemærkninger til den.
Karina Lorentzen (SF), 2009-01-29:
Nu er det jo ikke så lang tid siden, at vi har haft en høring, hvor ombudsmanden var med.
Der fremlagde han netop noget om de børneklager, som han havde modtaget.
Det mest slående ved det var, at der ikke var ret mange.
Jeg synes, at man på den baggrund godt kan sige, at der altså er behov for, at børn bliver vejledt om, hvordan de kan klage, hvornår de kan klage, og hvem de kan klage til.
Der er behov for at se på klagemuligheden for børn.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-01-29:
Jo, men jeg opfatter også det venlige og praktiske signal, der sendes, og det skal jeg lade gå videre til min kollega miljøministeren, der sandsynligvis er den, der skal bære sagen videre herfra.
Men jeg vil nu lade det være op til dem at følge deres normale processer for at sikre, at vi nu også får den grundighed, som er så væsentlig - sagen taget i betragtning.
Flemming Møller Mortensen (S), 2009-01-29:
Jo, men det må slet ikke tolkes sådan, at vi Socialdemokrater vil have fundet en løsning, som er ringere end den, man kunne få ved at udpege 20 lokaliteter.
Nej, vi vil have kvalitet i det her, og naturligvis skal sikkerheden være det, vi går efter, og det er jeg slet ikke i tvivl om at vi i Folketinget vil blive enige om.
Men det er mere det her med, at det jo ikke er, fordi vi synes, at det bliver mere demokratisk, ved at man laver en udvælgelsesproces, som først hedder 20, så 10, så 5 og til sidst 1.
Der mener vi godt, at vi vil sætte vores lid til, at fagpersonerne, som skal lave det screeningarbejde, kunne nå hurtigere frem til færre lokaliteter, som der så skulle træffes en politisk beslutning om.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-01-29:
Det er jo rigtigt, at det er en tung proces, men jeg tror bare, at vi også skal tage hensyn til åbenheden og involveringen af befolkningen, det at involvere alle parter, som vi skal igennem.
Og som hr. Steen Gade var inde på, er der ingen, der ønsker det her slutdepot.
Så derfor bliver det en tung politisk proces.
Derfor siger jeg - uden at der skal tillægges spørgsmålet noget negativt - at man ikke skal fifle med de arbejdsredskaber, vi har, altså at der skal laves et landsplandirektiv, og at vi skal følge anlægsloven, og det er en tung proces.
Så jeg synes i og for sig, sagens alvor taget i betragtning, at det er en positiv ting, at vi følger den her tunge proces.
Og lige så vel som at vi skal lave alle de undersøgelser, der skal til, skal vi jo altså også bruge den tid, der skal til.
Flemming Møller Mortensen (S), 2009-01-29:
Tak for det.
Jeg vil gerne spørge ministeren om det med udpegningen af de 20 lokaliteter, altså den proces, der nu skal løbe i forhold til at finde lokaliteten, hvor slutdepotet skal ligge.
Fra socialdemokratisk side må vi sige, at det virker en lillebitte smule sådan tungt procesmæssigt, at 20 lokaliteter i første omgang skal screenes og undersøges, og at man derefter skal ned på 5-10 lokaliteter, og at det så selvfølgelig skal munde ud i 1 lokalitet.
På en eller anden måde kunne vi godt stilles tilfreds med, at man fra eksperternes side hoppede over de første processer, sådan at vi politisk skulle tage beslutning, når vi nærmede os et mål.
For der hersker jo ingen tvivl om - som det også er sagt fra flere sider - at det her jo ikke umiddelbart er let.
Altså, Niels Hausgaard ville sige: Bare de placerer det ovre i den østre ende.
Og som jeg også sagde i min ordførertale, er der flere interesseorganisationer, der har sagt, at netop for at transportere affaldet så kort en vej som muligt, kunne man da placere det i nærheden af Risø.
Men det med processen vil jeg gerne høre ministerens holdning til.
Özlem Sara Cekic (SF), 2009-01-29:
En familie på starthjælp med to børn får 4.500 kr. Og mange af dem, der er på starthjælp, er jo flygtninge, som er flygtet fra noget, ikke til noget, og som har mange traumer, har rigtig mange problemstillinger.
De mennesker vil meget gerne på arbejde, de vil gerne komme oven på, og de vil gerne tage del i samfundet, men livet er rigtig, rigtig hårdt.
Synes ordføreren, at 4.500 kr. er mange penge?
Altså, synes ordføreren, at man kan leve for 4.500 kr. med to børn i dagens rige Danmark og stadig have en hverdag, der hænger
nogenlunde sammen
Steen Gade (SF), 2009-01-29:
Men det er ikke det, jeg har talt om.
Jeg vil sige, at det er en slags sikkerhedsventil, jeg har trukket her.
Det her vil vi følge nøje og finde ud af hvordan ligger under det videre arbejde, men det er altså ikke alt det mellemradioaktive affald.
Flemming Møller Mortensen (S), 2009-01-29:
Det synes jeg er klar tale, og jeg vil i hvert fald sige, at det også var det, jeg gav udtryk for fra talerstolen.
Det er den socialdemokratiske holdning til det her.
Jeg vil dog blot lige uddybe de 233 kg lidt ekstra, for det er data, jeg har fra den minihøring, der blev holdt om emnet i 2005 på Axelborg.
Der sagde man netop, at hvis man skulle eksportere de 233 kg forsøgsbrændsel og fandt det rigtigt at gøre det, ville man uden problemer kunne lave det, der bliver kaldt et terrænnært depot, som givetvis ville være af en hel anden dimension, end hvis det også skulle kunne rumme det mellemradioaktive depotstof.
Steen Gade (SF), 2009-01-29:
Jeg har i virkeligheden bare taget en sikkerhedsmelding ved den her redegørelsesdebat, hvor vi jo ikke ved alt.
Det her er jo ikke en let diskussion, for vi er også internationalt forpligtet til selv at rydde op, og det synes jeg heller ikke vi skal overtræde.
Men jeg vil bare have sagt, inden vi går videre i den her proces, at jeg vil sætte meget fokus på det her.
Så jeg går ikke og siger, at vi ikke skal rydde op efter os selv.
Flemming Møller Mortensen (S), 2009-01-29:
Tak for det.
Jeg vil bare lige spørge hr. Steen Gade om det her med eventuelt at sende den alvorligste del af affaldet til udlandet.
Skal jeg tolke hr. Steen Gade sådan, at det også kunne komme på tale i forhold til de 233 kg, som er det alvorligst konterminerede affald, vi har i Danmark, eller er det et grænsetilfælde op mod højradioaktivt?
Vi har 233 kg, som jeg kan se er baggrundsmaterialet, og som rent faktisk udgør lige nøjagtig de 233 kg, der betyder, at man skal op i en højere klassificering af det anlæg, der skal bygges.
Er det SF's holdning, at de 233 kg skulle sendes ud af Danmark?
Liselott Blixt (DF), 2009-01-29:
Den her redegørelse er blevet til efter beslutningsforslag B 48 fra samlingen 2002-03.
Dengang besluttede Folketinget at udarbejde en redegørelse for, hvordan vi kommer af med det radioaktive affald, som vi har i Danmark, og som vi fortsætter med at have i fremtiden.
Der er endnu ikke taget stilling til hvor, men det er noget, Folketinget kommer til at beslutte.
Der er tale om et depot af en størrelse på mellem 5.000 og 10.000 m³, da vi stadig væk producerer ca. 8 m³ årligt, og om, at det skal være fremtidssikret.
Vi ved jo, at radioaktivt affald skal håndteres, så man sikrer et acceptabelt niveau af beskyttelse af mennesker og miljø, og derfor vil det nok også være svært at finde ud af, hvor i landet det skal være.
I Dansk Folkeparti tager vi redegørelsen til efterretning og vil afvente det videre arbejde.
Flemming Møller Mortensen (S), 2009-01-29:
Jeg skulle bare lige være sikker på, at der var en minister at tale til, og det er der, men han er ikke på sin vanlige plads.
Fra socialdemokratisk side vil vi også sige, at det er godt at få taget fat på det her arbejde igen.
Vi har tilbage i 2002 givet udtryk for, at vi har den holdning, at vi naturligvis her i landet skal sørge for at deponere det affald, vi selv har skabt.
Det er altså et spørgsmål om, at vi ikke skal eksportere vores affald, hvorfor vi naturligvis også synes, at det er helt på sin plads, at vi får lavet et anlæg her i Danmark, hvor ikke alene sikkerheden, men også kapaciteten er fremtidssikret.
Som det fremgår af redegørelsen, forestår der et arbejde - det er i hvert fald det, der er lagt op til - med i første omgang at finde 20 lokaliteter, og så skal det indsnævres til færre.
Her må jeg sige, at vi fra Socialdemokraternes side er en lille smule undrende over for, at det skulle være nødvendigt at lave et så stort researcharbejde rundtomkring i landet.
Der er fra flere interesseorganisationers side givet udtryk for, at man jo kunne tænke på en placering af affaldet tæt på Risø, hvorfra det meste af affaldet kommer, og hvor det er blevet produceret i fortiden, men hvor det selvfølgelig ikke i fremtiden bliver produceret, i kraft af at Risø jo er lukket ned.
Men ellers vil vi - som der også blev givet udtryk for af ordføreren for Venstre - i fremtiden få produceret kontamineret affald i små mængder, især fra industrien og sygehussektoren, og derfor skal vi have et sted, som også på sigt kan rumme det affald.
Fra Socialdemokraternes side er vi af den opfattelse, at det må være rigtigt at lave et anlæg, hvorfra vi også i fremtiden på et tidspunkt kan fjerne affaldet igen, forstået på den måde, at får vi mulighed for i fremtiden at lave en opbearbejdning, en bortskaffelse af det affald, skal det ikke ligge på depot i al evighed, så skal vi naturligvis sørge for at komme af med affaldet på den mest sikre og den bedste måde.
Men ellers er vores overordnede holdning den, at man naturligvis i forhold til planlægningsarbejdet skal gøre alt, hvad man kan, for at finde det rigtige sted, og hvor miljøhensynet bliver maksimalt.
Vivi Kier (KF), 2009-01-29:
Fra konservativ side vil jeg gerne kvittere for en forståelig, tydelig og klar redegørelse.
Som andre også har nævnt, skal den her redegørelse medvirke til, at vi politikere på et senere tidspunkt tager en endelig beslutning for en placering af et slutdepot for lav- og mellemaktivt affald.
Redegørelsen, vi står med i dag, giver beslutningsgrundlaget til at arbejde videre hen imod den placering.
Det har været en lang proces, og der er lang vej endnu.
Jeg glæder mig over den åbenhed, der har været om beslutningsgrundlaget, og den åbenhed, der lægges for det fremtidige oplæg.
Vi takker for redegørelsen.
Orla Hav (S), 2009-01-29:
Den der med socialrådgiveren er vi nødt til lige at få manet i jorden.
Det er jo faktisk sådan, at selv om man henvender sig til sin socialrådgiver, er socialrådgiveren jo bundet af de vedtagelser, som er lavet i Folketinget, og som gør, at det i ganske, ganske mange tilfælde ikke er muligt for socialrådgiveren overhovedet at hjælpe de familier, der har børn, som ikke har mulighed for at få et par vinterstøvler, eller hvad det nu kan være.
Så lad være med at henvise til, at bare man har en socialrådgiver, er ydelserne der også.
Dem har man jo fjernet.
Jeg må sige, at jeg synes, at det er stødende, at man definerer fattigdom som manglende charterferie, det må jeg indrømme.
Og jeg vil tro, at det også er det for en stor gruppe af de mennesker, som i forvildelse er kommet til at stemme på Dansk Folkeparti.
Der er ganske mange, som har en forventning om, at der i gode tider også er et engagement i at rette op på vilkårene for de familier.
Jeg vil gerne spørge hr. René Christensen: Jeg hørte, at Dansk Folkeparti var indstillet på at åbne kredsen, der kunne være med til at lave finanslov.
Er det tilfældet?
René Christensen (DF), 2009-01-29:
Nej, det er det bestemt ikke.
Vi vil også gerne hjælpe, og vi har også indflydelse, og vi har også gjort rigtig meget.
Jeg vil godt starte med at sige, at det her ikke drejer sig om, at 50 pct. af den danske befolkning har det rigtig, rigtig skidt.
Det billede, der bliver malet, er jo ikke korrekt.
Men det ændrer jo ikke ved, at hvis der er mange, der tjener meget, og der er nogle, der tjener lidt mindre, så behøver man jo ikke være fattig, fordi der er nogle, der tjener mere.
det var også det, jeg gjorde opmærksom på her.
Det, man måler fattigdom på her, er, hvor stor forskellen er i procent på dem, der tjener meget, og dem, der tjener lidt.
Hvis alle i Danmark nu blev tilbudt 100 pct. ekstra i indkomst om året, ville der være nøjagtig lige så mange fattige på papiret, for det er sådan, man måler det.
Jeg er fuldstændig enig i, at det da ikke er acceptabelt, at der sidder nogen derude, der ikke kan få penicillin til deres barn - det ønsker vi jo heller ikke.
Men jeg skal også sige, at alle, som bor i Danmark, har et personnummer, og når man har et personnummer, har man faktisk også tilknyttet en socialrådgiver, man kan henvende sig på sin kommune, og man kan også få hjælp mange steder.
Özlem Sara Cekic (SF), 2009-01-29:
Men ordføreren kan vel give Enhedslisten ret i, at der er en halvdel af Danmark, som har fået råd til alle de her ting, som har det rigtig godt, og så er der den anden halvdel - eller måske under halvdelen - som har det rigtig, rigtig svært, og det ved ordføreren da udmærket godt.
Så siger ordføreren, at Dansk Folkeparti ønsker at hjælpe de her mennesker, der har det svært.
Siden hvornår er Dansk Folkeparti begyndt at ønske?
De plejer da at have indflydelse, de plejer da at slå i bordet, de har dog kunnet få skattelettelser igennem.
Så derfor undrer det mig rigtig meget, hvorfor Dansk Folkeparti ikke reelt ønsker at hjælpe danskere, som har et stort økonomisk problem, fordi de er så fattige på grund af starthjælpen, 300-timers-reglen og loftet over kontanthjælpen.
De er ikke i stand til at købe tre måltider sund mad til deres børn, de er ikke i stand til at betale deres husleje.
Hvad er begrundelsen for, at Dansk Folkeparti ikke vil hjælpe dem?
Er det, fordi mange af dem har minoritetsbaggrund?