Karsten Lauritzen (V), 2008-04-21:
Forslaget sætter fokus på en meget vigtig problemstilling, nemlig problemerne i forbindelse med aggressive hunde, herunder især kamphunde.
Problemet er i de seneste år blevet større og større, som også Dansk Kennel Klub bl.a. har understreget flere gange i offentligheden.
Kamphundene er med til at skabe frygt blandt helt almindelige danskere.
I en boligforening i Slagelse er der eksempler på beboere, der ikke tør sende deres børn ud at lege eller gå tur med deres mindre hunde, fordi en bidsk kamphund skræmmer beboerne, så de knap nok tør vove sig uden for en dør.
Så tendensen er altså klar: Problemer med kamphundene har været klart stigende, og flere og flere danskere oplever, at det betyder frygt og utryghed i deres hverdag.
Det er selvfølgelig ikke acceptabelt, og derfor skal jeg også på Venstres vegne kvittere for, at beslutningsforslaget bliver fremsat.
Men desværre - og det er jo så det negative - løser beslutningsforslaget ikke problemerne med muskelhunde eller farlige hunde, som det jo egentlig er defineret i loven om hold af hund.
Nej, tværtimod skaber forslaget flere problemer, end det løser, og rejser en lang række af spørgsmål om, hvordan det implementeres i virkelighedens Danmark.
Et af problemerne er definitionsproblemstillingen: Hvordan afgøres det, hvad der er en muskelhund?
Ifølge forslagsstillerne skal definitionen foretages af en dyrlæge, og det er jo ganske mange hunde, der så skal igennem den her vurdering.
Og jeg vil stille mig yderst tvivlsom over for, om det overhovedet ressourcemæssigt er muligt for dyrlægerne at løse den definitionsopgave.
Dermed opstår problemet jo også med, at der er undersøgelser, der viser, at det, der er afgørende for, om en hund er aggressiv eller farlig eller ej, ikke er dens genetiske materiale, men faktisk i høj grad - og højere grad - hvordan hunden er opdrættet og trænet.
Hvis forslagsstillerens vurdering af, hvorvidt en hund er en muskelhund eller ej, udelukkende skal ske på baggrund af dens genetiske materiale, så løser man ikke problemet.
F.eks. er der en undersøgelse fra Dyrenes Beskyttelse, der viser, at racen Sankt Bernhardshund er den mest aggressive; det var lidt overraskende for mig personligt, men understreger pointen.
Et andet problem, som forslaget rejser, er delforslaget om, at hvis en muskelhundeejer ikke kan fremvise gyldigt muskelhundetegn, skal politiet fjerne hunden fra ejeren, indtil et gyldigt tegn er udstedt eller fremskaffet.
Og spørgsmålet melder sig så om, hvad politiet skal gøre af alle de hunde, som man tilbageholder.
Altså, mig bekendt er både arresthuse og fængsler allerede fulde af mennesker, der har begået kriminalitet, og at fylde dem yderligere op med hunde, blot fordi hundeejerne har glemt et stykke papir, tror jeg helt ærligt ikke løser nogen problemer.
Kort sagt tror vi i Venstre ikke, at forslaget løser problemerne med farlige hunde og skaber tryghed i befolkningen.
Det, der løser problemet, er ikke en lovændring, for loven er sådan set god nok i dag.
I Venstre tager vi problemerne med farlige hunde alvorligt, men vi vil ikke være med til at indføre unødigt bureaukrati og regler, som stiller flere spørgsmål, end de besvarer, skaber flere problemer, end de løser, og derfor afviser vi i Venstre beslutningsforslaget, men takker for, at debatten bliver rejst.