runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karina Adsbøl (DF), 2016-03-29:
Jamen det er jo også lidt interessant, at regeringen fortrød.
Måske kan ordføreren fortælle lidt om, hvilke partier det var, der fortrød.
For så vidt jeg kan forstå i dag, er ordføreren for De Radikale i hvert fald for øremærket barsel.
Det lød det i hvert fald til i de opfølgende spørgsmål til fru Laura Lindahl.
Så måske kunne ordføreren komme nærmere ind på, hvem det var – altså hvilke partier det var – der fortrød det.
Marianne Jelved (RV), 2016-03-29:
Jeg kan åbenbare, at der var rigtig mange medlemmer af den radikale folketingsgruppe, som var imod den beslutning, regeringen havde truffet, men de accepterede den selvfølgelig, fordi det var regeringen, der havde truffet den.
Sådan er livet også en gang imellem, især når man tager ansvar.
Jeg er selv tilhænger af, at mændene også har ret til barsel.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2016-03-29:
Om nogen, var jeg ved at sige
, er det da os politikere, der skal tage os sammen på det her område.
Nu har vi talt om det i så lang tid.
Vi har en udfordring, som vi ikke kan finde ud af at adressere, fordi mændene ikke tager den barsel, som vi gerne vil have at de tager.
Med hensyn til vores ligeløn har fru Maria Reumert Gjerding peget på, at det tager 111 år, før vi har ligeløn.
Den kvindelige andel af folketingspolitikere har ligget på 37 pct. siden 1998.
Det er 17 år, hvor vi har haft den samme andel af kvindelige folketingspolitikere.
De 17 år før det, fra 1981 til 1998, gik vi fra 23 til 37 pct.
Der sker ikke noget, og vi står rimelig stille.
Så det er da os politikere, der må tage os sammen og have modet til at gøre noget på det her område.
Marianne Jelved (RV), 2016-03-29:
Det kommer an på, hvem man spørger.
Laura Lindahl (LA), 2016-03-29:
Jamen det er jo ærlig snak.
Tak for det.
Marianne Jelved (RV), 2016-03-29:
Næh, så sprænger jeg bare en bombe, og det vil jeg ikke.
Karina Adsbøl (DF), 2016-03-29:
Undskyld, jeg har lige en tudse i halsen.
Jeg skal bare høre ordføreren, om ordføreren mener, at venstrefløjen har svigtet i debatten om overgreb mod kvinder og i forhold til kvindeundertrykkelse.
Trine Torp (SF), 2016-03-29:
Nej, det synes jeg egentlig ikke vi har.
Jeg mener faktisk, at i hvert fald SF har talt om kvindeundertrykkelse og ligestilling konstant, i hvert fald alle de år, jeg har været i kontakt med SF.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2016-03-29:
Jeg tror altså bare, at vi er uenige.
Jeg ser det ikke som tvang, jeg ser det som en rettighed, og det er jo nok de to forskellige platforme, vi står på.
Så der ved jeg ikke om vi kan mødes, men vi kan jo snakke om det.
Jan E. Jørgensen (V), 2016-03-29:
Jeg vil fortsætte, hvor min gruppefælle slap, for når Alternativet taler om, at det er en rettighed for mænd, er man jo med på, at det så betyder mindre ret for den enkelte kvinde, for barselsorloven skal jo tages et sted fra.
Så bliver jeg også bekymret for fru Carolina Magdalene Maiers omgangskreds – i hvert fald den mandlige del af den – for det lyder som nogle skvattede mænd, der ikke tør tage den barselsorlov, de har ret til.
Altså, min datter fyldte 16 år her forleden, og jeg havde i sin tid 3 måneders barselsorlov med hende, og det var dejligt.
Kunne det skyldes, at ordførerens bekendtskabskreds måske består af nogle kvinder, som ikke vil lade deres mænd holde den orlov, frem for at det er mændene, der ikke tør sige det?
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2016-03-29:
Der er to ting her, som Jan E. Jørgensen spørger om.
Det første er rigtigt: Ja, altså det er da klart, at hvis vi giver mændene nogle flere rettigheder, kan det da godt være, vi skal tage nogle fra kvinderne.
Vi skal jo have en vis balance her, ikke?
Så det er jeg sådan set ikke så bange for at adressere.
Men det kan godt være, at der er nogle kvinder, som også qua den tradition og kultur, vi har i det danske samfund, har en tendens til gerne at ville holde fast i, at man måske i højere grad gerne vil tage barslen.
Det skal vi da også udfordre.
Det er da en del af hele, kan man sige, processen i forhold til at få adresseret, om mænd skal have noget øremærket barsel, at kvinderne måske også skal finde ud af, at det jo så betyder, at de må give noget igen.
Det er helt okay.
Den diskussion skal vi være åbne over for at tage.
Jan E. Jørgensen (V), 2016-03-29:
Nu ser jeg, hvem der sidder i formandsstolen, og derfor vil jeg sige: Hvor der er vilje, er der vej.
Større er problemet ikke.
Derfor må det jo betyde, at der er nogle familier, hvor man altså mener, at det så er kvinden, som det passer bedst eller har mest lyst – hvad ved jeg? – til at tage den barselsorlov.
Jeg er enig i, at der selvfølgelig kan være nogle strukturer, der ændrer sig over tid, og at det bliver mere i orden som mand at tage barsel.
Men til det her med at ville gå ind og sige, at hvis ikke manden tager den her barsel, bortfalder den simpelt hen, vil jeg sige: Er man da sikker på, at man er helt sådan i overensstemmelse med sine kvindelige vælgere hos Alternativet?
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2016-03-29:
Ja, det sidste er jeg sådan set ikke så bekymret for.
Alternativets vælgere er meget åbne over for den her debat i hvert fald.
Men det er bare heller ikke rigtigt, når man siger, at hvor der er en vilje, er der en vej, når Jan E. Jørgensen også selv adresserer den udfordring, der er, i forhold til de strukturer, som vi kender, og hvor vi sort på hvidt kan se, at der ikke er ligeløn.
Altså, der er en forskel på, om man går 10.000 kr. ned om måneden hos familierne eller man går 5.000 kr. ned om måneden.
Der er en forskel økonomisk på, hvordan tingene kommer til at hænge sammen.
Så jeg er simpelt hen uenig i, at hvor der er en vilje, er der en vej.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2016-03-29:
Man kan mene det ene eller det andet.
Det er alt sammen fint nok.
Jeg synes bare, at diskussionen skal foregå på et nogenlunde rimeligt niveau.
Så vil jeg også sige til det der med, at mændene bare skal tage sig sammen, at hvis vi har et strukturelt problem, er det jo os alle sammen, der skal tage os sammen.
Det er præcis det samme, som dengang vi havde en kæmpe fælles kamp for at sikre kvinder reel ligestilling.
Der var også nogle, der sagde, at den enkelte kvinde bare måtte tage sig sammen, men det sker der jo ikke noget ved.
Hvis der er et strukturelt problem, skal det løses i fællesskab, og det gælder vel også i den her sag.
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2016-03-29:
Jamen jo, hundrede procent, tusind procent.
Det er lige præcis derfor, jeg siger, at når udfordringen i dag er, at det, der holder nogle mænd tilbage fra at tage barsel, er familiernes økonomi, så skal vi jo have fundet en løsning, der giver mændene rettigheden til at tage barsel, men uden at det går ud over familiernes økonomi.
Så det handler jo ikke om, at jeg står her og siger, at vi skal tvinge familier til at gå ned i løn, fordi vi øremærker nogle penge til faren.
Vi skal da også have fundet en model – en barselsfond eller noget andet – som gør, at familierne kan blive kompenseret for den barsel, som mændene så tager.
Så selvfølgelig er familiens økonomi da vigtig at tage hensyn til.
Laura Lindahl (LA), 2016-03-29:
Skal der med den øremærkede barsel også være en garanti for, at manden opretholder sin nuværende løn under den her øremærkede barsel?
For ellers går man jo ned i løn, hvis man skal på dagpenge – som det er i dag.
Så skal arbejdsgiverne være tvunget til at betale fuld løn under øremærket barsel, eller skal der være en statslig pengekasse, som spytter i kassen op til det, som faren tjener i dag?
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2016-03-29:
Jeg har ikke den færdige model.
Altså, jeg kan ikke fortælle, hvordan den færdige model skal være.
Men det er klart, at vi skal have kigget på en model, der gør, at man kan kompensere for den lønnedgang, folk jo så ville få.
Det kunne godt være en statsligt finansieret fond.
Vi er i dialog med fagbevægelsen, og man kunne også lave nogle aftaler på fagbevægelsesområdet.
Men vi kan jo ikke bare lave et krav om, at faren skal tage noget mere barsel, hvis det samtidig går ud over familiens økonomi.
Vi skal også adressere den udfordring.
Rasmus Horn Langhoff (S), 2016-03-29:
Det var egentlig ikke meningen, at jeg ville tage ordet, men jeg blev lidt grebet af den her debat og meningsudveksling mellem Venstre og Alternativet.
Nu har Venstre jo sat sig ned igen, men jeg tillader mig alligevel at tage ordet.
Uden at blande mig i det indholdsmæssige har jeg bare lige behov for at sige tre ting, og så må ordføreren fra Alternativet sige, om hun er enig eller uenig.
For det første: Er det der med at tale om tvang ikke lidt hult?
I dag er der 2 ugers barsel øremærket til fædrene.
Hvis ikke de holder den, forsvinder den.
Der er i dag 18 ugers barsel øremærket til mødrene.
Hvis ikke de tager den, forsvinder den.
Hvis man argumenterer for, at det skulle være tvang, må man sige, at vi jo allerede i dag tvinger dem.
Det er det første.
For det andet: at tage noget fra nogen?
Jeg vil ikke forholde mig til det forslag, som Alternativet lægger op til, indholdsmæssigt og politisk.
Men man kan ikke sige, at man på den ene side tager noget fra nogen, og så på den anden side sige, at det er et frit valg, og at det er en fælles pulje.
Man vil ikke tage noget fra nogen.
Man vil øremærke noget.
Men grunden til ...
Carolina Magdalene Maier (ALT), 2016-03-29:
Tak til hr. Rasmus Horn Langhoff for det.
Ja, det er rigtigt.
Jeg er fuldstændig enig i forhold til det med tvang, men det har jeg jo adresseret.
Jeg ser det overhovedet ikke som tvang.
Jeg er også enig i det andet, som hr. Rasmus Horn Langhoff adresserer i forhold til, at man jo ikke tager noget fra nogen.
Man deler det, der er.
Kig på vores nabolande.
Der har man f.eks. etableret en statslig fond, som kompenserede for fædrenes løn.
Så det er jo ikke noget, der ikke kan lade sig gøre.
Man har gjort det i vores nabolande.
Så jeg forstår ikke den hovedrysten, der er ovre fra den her side i forhold til at sige, at selvfølgelig kan det lade sig gøre at finde en model, som kan fungere i Danmark.
Laura Lindahl (LA), 2016-03-29:
Ordføreren siger, at når man spørger mænd, som ikke har taget barsel, hvad årsagen er til, at de ikke har taget barsel, bliver det tit nævnt, at det også er af hensyn til familiens samlede økonomi, fordi manden ofte tjener mere end kvinden.
Anerkender ordføreren ikke, at netop en families samlede økonomi er et helt afgørende fundament for et familieliv, og at det altså ikke bare er noget, man på den måde har lyst til at sætte over styr?
Anerkender ordføreren slet ikke, at hensynet til familiens samlede økonomi og den tryghed, der ligger i, at man har styr på den og har et godt fundament, er vigtigt for godt familieliv?
Julie Skovsby (S), 2016-03-29:
Jeg vil ligesom Dansk Folkeparti opfordre ministeren til at indkalde til forhandlinger.
Jeg stillede måske et bredt spørgsmål, da jeg spurgte til tidsplan og kommissorie, men jeg spurgte også til forhandlinger, og ministeren kan jo svare ja eller nej, om man ønsker at indkalde til forhandlinger.
Så nu spørger jeg igen: Ønsker ministeren at indkalde til forhandlinger?
Ellen Trane Nørby (V), 2016-03-29:
Jeg synes, at ordføreren skal spørge beskæftigelsesministeren, fordi det jo er et lovforslag, som forhandles på beskæftigelsesministerens område.
Jeg går heller ikke ud fra, at Socialdemokraterne står og spørger miljøordføreren, om der skal indkaldes til forhandlinger på sundhedsområdet.
Regeringen har iværksat et tværministerielt arbejde på det her område.
Det har vi gjort, fordi vi har et ønske om at styrke vilkårene for iværksættere, herunder kvindelige iværksættere.
Vi har lyttet til, hvad der er blevet sagt.
Vi har lyttet til, bl.a. hvad Dansk Folkeparti har sagt, men jeg synes, at Socialdemokraternes ordfører skal tage dialogen med beskæftigelsesministeren, hvis man ønsker at have en dialog om, hvad det videre forløb skal være i forhold til Beskæftigelsesudvalget.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2016-03-29:
Altså, man er jo efterhånden ved at være nået dertil, hvor man siger, at hvis hr. Martin Lidegaard var bedemanden, var hr. Holger K. Nielsen liget.
For man kan da snart ikke blive mere negativt stemt over for de rammer, der er sat op her i Folketinget i dag.
Men jeg vil bare sige til hr. Holger K. Nielsen, at når nu Folketinget ikke ved noget om det her og hr. Holger K. Nielsen har været udenrigsminister, må hr. Holger K. Nielsen jo netop være den rigtige til at kunne svare på, om det, som hr. Holger K. Nielsen sådan havde i kikkerten, i virkeligheden var en tilvalgsordning frem for en parallelaftale.
Holger K. Nielsen (SF), 2016-03-29:
Jamen igen vil jeg sige, at jeg kan have mange meninger om det, men det ville da ikke være særlig kvalificeret, fordi jeg netop ikke har fingrene nede i dejtruget, og det er det, man skal have, hvis man skal diskutere det her på en kvalificeret måde.
Men det har vi ikke her i Folketingssalen.
Længere er den ikke.
Søren Søndergaard (EL), 2016-03-29:
Jeg kan godt høre, at hr. Holger K. Nielsen forsøger ligesom at feje op efter hr. Martin Lidegaard, og det er jo rigtig godt forsøgt.
Men når vi nu er ved den her historiske diskussion, som vi også kommer ind på, om, at det er noget, embedsmændene kører, at det ikke er noget, vi skal blande os i i Folketinget, hvad er så hr. Holger K. Nielsens vurdering af den kendsgerning, at da man indgik Lissabontraktaten, var den eneste vej fremad, man nævnede, en vej, der hed en stadig afskaffelse af dansk suverænitet og indgåelse af tilvalgsordninger?
Man forhandlede ikke muligheden for at få en parallelaftale.
Var det et udtryk for rettidig omhu, eller var det tværtimod et udtryk for, at man havde lagt en ganske bestemt linje, der kun kunne føre til ét resultat?
Holger K. Nielsen (SF), 2016-03-29:
Jeg ved ikke, om det skyldes, at jeg er død, men altså, jeg kan ikke huske de forhandlinger, hr. Søren Søndergaard.
Så jeg kan ikke svare på spørgsmålet.
Søren Søndergaard (EL), 2016-03-29:
Den tager vi så en anden gang.
Peter Hummelgaard Thomsen (S), 2016-03-29:
Tak for det.
Jeg skal også bare indledningsvis takke for forespørgslen.
Jeg synes, det er en både god og relevant debat.
Jeg vil starte med at sige, at vi fra Socialdemokratiets side jo også mener, at det helt og holdent er briternes egen afgørelse, som skal træffes i juni måned.
Vi mener til gengæld også, som udenrigsministeren også redegjorde for, at der er en lang række forskellige fordele for Danmark i den aftale, som briterne har indgået.
Det handler om anerkendelsen af, at man ikke i systemet hele tiden skal gå efter en »ever closer union«.
Vi ser også med tilfredshed på den indeksering af børnechecken, som der er lagt op til, og det samme gælder i forhold til tilbagerulningen af Metockdommen.
Når det er sagt, håber vi og håber jeg rigtig meget, at briterne den 23. juni vil stemme for at blive i Unionen – først og fremmest fordi det entydigt er i Danmarks interesse.
Udenrigsministeren redegjorde for en lang række af de mange fordele, der er.
Og dertil hører selvfølgelig fortsatte muligheder for at have en stærk samhandel og stærke relationer med Storbritannien.
Det handler om flygtninge- og migrantkrisen, det handler om den stigende udfordring med, at der bliver placeret meget store beløb i skattely uden om staternes mulige skatteopkrævning, det handler om en fælles interesse i lønmodtagerbeskyttelse, og det handler grundlæggende om regulering af finanssektoren, sådan at vi kan undgå fremtidige finanskriser.
Derudover mener jeg også, at det rent faktisk er i Storbritanniens egen interesse, hvis de skal undgå et ræs mod bunden for lønmodtagere, sådan som flere fagforeningsledere, bl.a. fra de forskellige britiske fagforeninger, er ude at sige i Ugebrevet A4 i dag, men sådan set også for den britiske union i sig selv.
Udsigten til – uden at jeg ellers vil blande mig i det – at den kan gå i opløsning, kan også få meget uoverskuelige følger.
Og sidst, men ikke mindst, er det også i Storbritanniens egen interesse at kunne blive ved med at være en del af de meget store friheder, som der er forbundet med at være en del af Den Europæiske Union.
Derfor vil jeg læse følgende forslag til vedtagelse op på vegne af Socialdemokratiet, Venstre, Alternativet, Radikale Venstre, SF og Det Konservative Folkeparti: Forslag til vedtagelse
»Der blev på mødet i Det Europæiske Råd den 18.-19. februar 2016 opnået enighed om en aftale med Storbritannien.
Aftalen adresserer de ønsker til reform af EU-samarbejdet, som den britiske premierminister fremførte i sit brev af 10. november 2015.
Folketinget noterer sig, at den britiske premierminister har udtrykt tilfredshed med aftalen, som han finder udgør et godt grundlag for folkeafstemningen den 23. juni 2015.
Folketinget udtaler samtidig sin støtte til Storbritanniens fortsatte medlemskab af EU.«
Holger K. Nielsen (SF), 2016-03-29:
Jamen jeg passer mit arbejde, det gør jeg altid.
Jeg har lært derhjemme, at man skal arbejde for sit brød.
Så derfor er jeg selvfølgelig her i aften.
Hvordan der skal forhandles?
Det spørgsmål svarer jo til, at de blinde diskuterer farverne.
Det ved vi da ikke noget om her i Folketinget.
Jeg har været udenrigsminister, det er rigtigt.
Jeg ved, at diplomatiet da arbejder på højtryk på det her.
Det er det.
Det synes jeg da bare at vi skal bakke op.
Det gør vi også i forslaget til vedtagelse, som Dansk Folkeparti jo var så venlig at fremsætte her i Folketingssalen.
Og så er den historie jo ikke meget længere.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2016-03-29:
Tak for det.
Det er trods alt værd at tage hatten af for.
Det er der desværre andre, der ikke har fundet anledning til.
Mener ordføreren, at hvis ordføreren sådan var den, der skulle bestemme – og ordføreren har været udenrigsminister, så ordføreren har jo haft mulighed for at bestemme på et tidspunkt, kan man sige – ville ordføreren så sigte efter en parallelaftale, eller ville ordføreren sigte efter en tilvalgsordning?
Men så tror jeg ærlig talt, at hr. Martin Lidegaard må forstå, at fru Christina Egelund havde en pointe i sin ordførertale, da fru Christina Egelund tilkendegav, at det netop var mistilliden til, at japartierne kunne forvalte et mandat, der handlede om for fremtiden at kunne afgive suverænitet i ubegrænset omfang inden for det retslige område og udlændingeområdet, der var årsag til, at det blev et nej.
Jeg tror i meget, meget høj grad, at det var lige nøjagtig det, der var årsagen til, at det blev et nej, fordi der er en manglende tillid til de partier, der som hr. Martin Lidegaards bevidstløst anbefaler et ja.
Martin Lidegaard (RV), 2016-03-29:
Nu var det jo ikke mig, der lovede danskerne fuldt medlemskab af Europol, selv om det blev et nej.
Det var Dansk Folkeparti.
Derfor må det også være Dansk Folkeparti, der giver danskerne svar på, hvordan det skal ske, og hvis ikke det kan ske gennem en parallelaftale, må man så finde en anden løsning.
Det er sådan set bare det, jeg siger.
Søren Søndergaard (EL), 2016-03-29:
Jamen jeg vil godt sige tak, altså tak for den transparens, vi oplever her.
Man forhandler om en parallelaftale.
Når det så ikke kan lade sig gøre, skal vi have en folkeafstemning.
Der er det så bare, at jeg for at få det fuldstændig klart i transparensens navn vil spørge: Hvis nu hr. Martin Lidegaard, hvis nu Det Radikale Venstre fuldstændig frit, uafhængigt af folkestemning og flertal og mandater og alt muligt, kunne vælge mellem på den ene side en parallelaftale, hvor vi var fuldt og helt med, og en begrænset tilvalgsordning, hvor vi var fuldt og helt med via tilvalgsordningen i forhold til Europol, hvad ville hr. Martin Lidegaard så foretrække?
Martin Lidegaard (RV), 2016-03-29:
Hvis det var et fuldt og helt medlemskab, og vi dermed kunne få det samlede danske Folketing, inklusive Enhedslisten, som er imod, at vi overhovedet skal være medlem af EU – det har vi i øvrigt ikke fået besked om endnu, altså om EU vil støtte et sådan medlemskab – så ville jeg da foretrække det, fordi der så var bred dansk opbakning til det i Folketinget.
Men eftersom jeg ikke tror på det – og nu får Søren Søndergaard det til at lyde, som om jeg er kommet med en stor åbenbaring og har afsløret en hemmelig plan, som vi har haft liggende i skuffen hele tiden – bliver jeg nødt til at skuffe og sige, at det jo er det, vi har sagt hele tiden.
Vi har jo hele tiden sagt, at grunden til, at vi anbefalede et ja, var, at vi ikke troede, vi kunne få det samme gennem en parallelaftale.
Det er det samme, jeg siger nu, men det skal jo ikke forhindre, at regeringen selvfølgelig forsøger det – ligesom vi forhandlede nogle forbehold mange, mange år tilbage, selv om den daværende regering heller ikke syntes, at det var den rigtige løsning.
Men det ville da være helt mærkeligt, hvis jeg stod her og sagde: Nå, og hvis det så ikke lykkes med en parallelaftale, må det jo bare falde på gulvet, så er der ikke noget alternativ.
Søren Søndergaard (EL), 2016-03-29:
Ja, og der stoppede transparensen måske alligevel.
For selvfølgelig er det jo sådan, vil jeg sige til hr. Martin Lidegaard, at hr. Martin Lidegaard til hver en tid vil foretrække, som hr. Martin Lidegaard og Det Radikale Venstre altid har gjort, en aftale, som indebærer suverænitetsafgivelse.
Det var vel for pokker derfor, at man foreslog det.
Det var vel derfor, man foreslog det.
Så sagen giver sig selv, og derfor må hr. Martin Lidegaard altså have os undskyldt, for vi har ikke tillid til, at hr. Martin Lidegaard seriøst vil arbejde for en parallelaftale, når hr. Martin Lidegaard så tydeligt både her og i alle mulige andre sammenhænge siger, at målsætningen er at få en aftale, hvor Danmark afgiver suverænitet.
Finn Sørensen (EL), 2016-03-29:
Jeg vil også gerne takke for ordførerens indlæg.
Det var jo ikke den døde murer, der talte der.
Tillykke med den – hvad kan man sige?
fantasi og forestillingsevne.
For at finde ud af, hvor ordføreren egentlig er på vej hen, vil jeg gerne stille ordføreren det her spørgsmål: Er det sådan, at Det Radikale Venstre vil sige nej til en mellemstatslig aftale, hvis den ikke indebærer fuldt medlemskab af Europol?
Martin Lidegaard (RV), 2016-03-29:
Jeg tror, at Danmark er bedst stillet med fuldt medlemskab af Europol, og det er også det, befolkningen er blevet lovet igennem hele valgkampen.
Det er jo det, nejpartierne har sagt igen og igen.
Vi kan få i både pose og sæk, I kan bare stemme nej, vi skal nok få fuldt medlemskab af Europol alligevel.
Jeg vil i hvert fald helt klart føle, at befolkningen bliver snydt hvis ikke de får et fuldt medlemskab af Europol på den ene eller den anden måde, men jeg respekterer selvfølgelig folkeafstemningen.
Når hr. Søren Søndergaard spørger, hvad jeg vil foretrække, vil jeg da sige, at jeg respekterer folkeafstemningen, så nu må vi prøve den parallelaftale i respekt for folkeafstemningen, men folkeafstemningen var jo også en række nejpartier, der lovede fuldt medlemskab af Europol, så hvis ikke der kan leveres, hvad gør vi så?
Det er der så mange, bedemand eller ikke bedemand, der, om jeg så må sige, mangler svar på.
Her ser jeg bare solen stige op i stedet for mørketale, altså at der kun er én løsning.
Finn Sørensen (EL), 2016-03-29:
Endnu en gang tak for et klart svar.
Ordføreren har jo lige bekræftet – sådan opfatter jeg svaret – at man vil sige nej til en mellemstatslig aftale, hvis den ikke indebærer fuldt medlemskab af Europol, og ordføreren brugte hovedparten af sit indledende oplæg til at sige, at det sådan set ikke rigtig kan lade sig gøre, eller at det bliver meget svært.
Det er sådan lidt, hvordan man nu vægter det.
Så jeg har jo fuldstændig ret, og hr. Søren Søndergaard har ret.
Der er jo set med Det Radikale Venstres øjne lagt nogle klare skinner, der fører frem til suverænitetsafgivelse, hvilket er i overensstemmelse med ordførerens opfattelse af tingene.
Så vil jeg bare sige: Det er vel ikke ligegyldigt, hvad en ordfører fra Det Radikale Venstre sidder og siger til ministeren og til os andre.
Mon ikke ministeren lytter efter det, og vil ordføreren så indrømme, at han ikke er særlig hjælpsom i forhold til at få den mellemstatslige aftale?