runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Inger Støjberg (V), 2010-04-14:
Jamen jeg vil også gerne takke hr. Bjarne Laustsen for at rejse den her problemstilling, fordi det jo netop er en problemstilling, der selvsagt har stor betydning for de mennesker, der står i den situation.
Jeg tror også bare, man må sige, at vi har et fuldstændig identisk ønske om, at der også skal være selvstændige i Danmark, og at det også i mange situationer er rigtig godt, at ægtefæller måske er sammen om en virksomhed eller begge to deltager i virksomheden.
Når det så er sagt, er det jo også lige så klart, som jeg også redegjorde for i mit allerførste svar, at der jo skal være en balance imellem det at kunne dokumentere, at man ikke længere deltager i virksomheden, og det at sikre, at der ikke sker en eller anden form for skjult erhvervsstøtte.
Det tror jeg hverken hr. Bjarne Laustsen eller jeg er interesseret i.
Så det er jo hele tiden spørgsmålet om at finde balancen.
Har vi fundet balancen?
Ja, jeg mener faktisk, at reglerne er gode, som de er i dag, men man skal jo aldrig sige aldrig, så derfor kan man jo altid lytte, og det gør jeg naturligvis også til hr. Bjarne Laustsens forslag og andres forslag.
Bjarne Laustsen (S), 2010-04-14:
Ministeren siger, at den dokumentation, der er, er klar nok, men at hun alligevel tror, at folk snyder.
Det er sådan den korte udlægning.
Det er min udlægning af det.
Der er jo en tro og love-erklæring for en lønmodtager om, at man ikke arbejder længere for den pågældende arbejdsgiver, men det er jo ikke det samme, som at man ikke godt kan arbejde for en anden.
Nu er det slet ikke, fordi jeg tror, folk arbejder sort, eller noget som helst, men man er jo nødt til at foretage en kontrol af, om folk reelt står til rådighed.
Hvis man opfylder nøjagtig de samme betingelser som lønmodtager og selvstændig, selv om man har været hyret og fyret af sin ægtefælle, og hvis man står til rådighed og gør alt, hvad systemet siger, man skal, siger jeg bare, at jeg føler – og det føler mange af de folk der er i klemme i det her system – at der er tale om ren diskrimination.
Hvorfor tror ministeren ikke på en tro og love-erklæring, som er underskrevet af begge parter, når man nu tror på, at den fyreseddel, der ligger i systemet fra en privat arbejdsgiver til en ganske almindelig lønmodtager, er god nok?
Hvorfor er der den forskel?
Inger Støjberg (V), 2010-04-14:
Det ville være helt forkert at antage, at jeg skulle mene, at selvstændige snyder og bedrager.
Det ville være fuldstændig forfejlet at antage det, vil jeg sige til hr. Bjarne Laustsen.
Derfor går jeg også ud fra, at det nærmest var en fortalelse fra hr. Bjarne Laustsens side, da han ligesom konkluderede det.
For sådan er det ingenlunde.
Jeg siger bare, at jeg også har en forpligtelse til hele tiden, hvad angår offentlige midler – for det er jo også dem, der er tale om, når vi taler om dagpenge – at sørge for, at vi bruger dem mest hensigtsmæssigt, og at vi er sikre på, at det også er de rigtige, der modtager midlerne.
Det er jeg også helt overbevist om er et syn, hr. Bjarne Laustsen er enig med mig i.
Der er det min opfattelse, at reglerne er rimelig klare i dag.
Jeg vil også gerne her i dag understrege – og det har jeg sagt flere gange – at jeg godt er klar over, at reglerne også er ret strikse.
Men det mener jeg også de skal være, i og med at vi jo taler om offentlige midler og at offentlige midler altid skal gå til de rette personer.
Bjarne Laustsen (S), 2010-04-14:
Hvorfor sikrer ministeren ikke, at jobcentrene stiller samme krav til, når de langt om længe har bevilget arbejdsløse en voksenlærlingeuddannelse, for så vidt angår krav om jobsøgning, rådighed og betaling i skolepraktikperioden?
Inger Støjberg (V), 2010-04-14:
Jeg synes egentlig, at spørgeren blander tingene sammen.
En ledig kan ikke få tilbud om at komme i voksenlære.
Personen ansættes i virksomheden, og den voksne modtager overenskomstmæssig løn.
Virksomheden kan under visse betingelser få tilskud til voksenlærlingen.
Spørgsmålet drejer sig derfor om uddannelsestilbud til ledige, hvor det kan ende med, at den ledige ansættes i en virksomhed som voksenlærling.
I den forbindelse må jeg slå fast, at der gælder de samme regler i beskæftigelseslovgivningen over hele landet, herunder også krav om, at de ledige, som er i tilbud, søger job og står til rådighed m.v.
Jobcenteret kan dog i særlige tilfælde fravige dette, hvis jobcenteret skønner, at tilbuddet medvirker til, at personen kan opnå fast beskæftigelse.
Dette kan eksempelvis være tilfældet, når personen har en klar aftale om et konkret ordinært job, hvor gennemførelsen af et forudgående tilbud om uddannelse er en afgørende forudsætning for ansættelsen.
Jeg mener, at reglerne har den nødvendige fleksibilitet, og jeg har tillid til, at jobcentrene også træffer de rigtige beslutninger baseret på den enkelte lediges situation.
For det er jo altid sådan, at det er den enkelte ledige, man skal tage udgangspunkt i, og det mener jeg altså også at man er god og dygtig til rundtomkring på jobcentrene.
Bjarne Laustsen (S), 2010-04-14:
Tak for svaret.
Nu har jeg sørget for, at ministeren kender baggrundsmaterialet for mit spørgsmål.
Det ved jeg at ministeren har set.
Det her handler jo om, at tre kommuner inden for den samme region, nemlig Brønderslev, Jammerbugt og Aalborg Kommuner åbenbart i forhold til de oplysninger, jeg har fået, som ministeren også har fået, vurderer nøjagtig den samme sag forskelligt.
Så lad det være en strid om det der med, hvornår man er voksenlærling osv.
Vi er jo enige om, at det er godt, at folk, der er arbejdsløse, kommer i gang med en uddannelse.
Med hensyn til det spørgsmål, der bliver rejst om, at hvis man er gået i gang med et uddannelsesforløb og er i skolepraktikken, synes jeg da, at det er lidt underligt, at man stiller krav om, at man selvfølgelig skal stå til rådighed, men at man også skal skrive ansøgninger og deltage i forskellige former for aktivering, samtidig med at man jo er gået i gang med en ny uddannelse.
Derfor synes jeg, at det er irrelevant, og derfor synes jeg, at der måske er behov for, at man siger, at reglerne godt kan tydeliggøres, for det er jo tydeligvis forskelligt inden for tre kommuner, og der er jo administration nok.
Jeg synes jo, at man burde beskæftige sig med dem, der ikke har noget at rive i, frem for dem, man langt om længe har givet en uddannelse, og så kan man jo følge det forløb, de er gået i gang med, og bruge kræfterne på dem, der står og mangler noget, i stedet for på dem, man har fået ekspederet.
For man må jo regne med, at det kører for dem, og at det kun er, hvis sådan et uddannelsesforløb mislykkes.
Så jeg synes, at det var bedre at bruge kræfterne på de andre, fordi hvis man skal stille alle de krav, skal der også være nogen til at følge op, og derfor synes jeg, at det er ren og skær overadministration i forhold til de krav, som nogle af de her folk bliver mødt med.
Inger Støjberg (V), 2010-04-14:
Det er jo ikke første gang, at jeg har oplevet, at hr. Bjarne Laustsen ikke rigtig har tiltro til offentligt ansatte.
Det sker sådan set onsdag efter onsdag.
Når hr. Bjarne Laustsen stiller spørgsmål hernede i Folketingssalen, handler det ofte om den mistillid, som hr. Bjarne Laustsen nærer til offentligt ansatte.
Det er ikke en mistillid, som jeg deler.
Jeg mener faktisk tværtimod, at jobcentermedarbejderne rundtomkring i Danmark gør det rigtig godt.
Bjarne Laustsen (S), 2010-04-14:
En gang imellem kan jeg nære mistillid til ministeren og ministerens forgængere, som har lavet de her regler.
Det en helt anden sag, for jeg synes ikke, at vi skal overadministrere.
Jeg synes jo, at det, at man skulle lave fire ansøgninger, var et fuldstændigt vanvittigt krav.
Det er der blevet tøet lidt op på, og det er måske fint nok.
Men jeg synes jo, at man skal kigge på det reelle problem og hjælpe folk derhen, hvor det giver mening, og når man så har fået hjulpet dem den vej, hvor vi nu alle sammen er enige om, at det er godt, at de får en uddannelse, kan man godt slække lidt på det andet.
Jeg ved, at alle tre kommuner har rigeligt at tage sig til, og på mig virker det derfor som overadministration at begynde at kontrollere dem, de har sendt i uddannelse.
Men jeg er da godt klar over, at det, ministeren sender ud, vil kommunen gerne leve op til, for ellers findes der systemer, hvor ministeren kommer efter kommunerne, hvis man ikke gør det præcis, som ministeren gerne vil have, og derfor tror jeg, at der bliver forskel på reglerne.
Inger Støjberg (V), 2010-04-14:
Nu ånder jeg jo lettet op, for nu siger hr. Bjarne Laustsen, at det kun er mig og den borgerlige regering, som hr. Bjarne Laustsen har mistillid til, og til det vil jeg sige: Det var en lettelse.
Derfor kan det bare undre mig lidt, at hr. Bjarne Laustsen ikke bare hver onsdag, men hver eneste onsdag, står her med eksempler, hvor hr. Bjarne Laustsen mener, at den ene kommunale medarbejder har gjort noget forkert, og så er det den anden kommunale medarbejder, der har gjort noget forkert.
Nu kan jeg jo så forstå, at der også er mistillid til mig, og det synes jeg da være rart, fordi så er vi ligesom hele raden rundt.
Jeg kan bare sige, at jeg ikke deler den mistillid, hr. Bjarne Laustsen åbenbart nærer i sit dybeste indre.
Bjarne Laustsen (S), 2010-04-14:
Tak, og undskyld, hr. formand.
Hvordan vil ministeren sikre, at f.eks. en hustru, der har arbejdet i sin ægtefælles virksomhed, men er blevet opsagt og reelt fratrådt, som står til rådighed, er aktivt jobsøgende og har betalt sit kontingent, kan få understøttelse?
Hvordan vil ministeren sikre, at f.eks. en hustru, der har arbejdet i sin ægtefælles virksomhed, men er blevet opsagt og reelt fratrådt, som står til rådighed, er aktivt jobsøgende og har betalt sit kontingent, kan få understøttelse?
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-04-14:
Når regeringen nu ikke vil være med til at afskaffe efterlønnen i hverken denne eller næste valgperiode, hvordan har man så tænkt sig at løse den demografiske og økonomiske udfordring?
Inger Støjberg (V), 2010-04-14:
Vi befinder os lige nu i en international økonomisk krise, hvor dagsordenen er, at arbejdsløsheden er steget markant både i Danmark og i resten af verden.
Regeringens topprioritet er derfor på kort sigt at manøvrere Danmark så skånsomt som muligt igennem den økonomiske krise, og vi vil ikke skabe usikkerhed på arbejdsmarkedet hverken med reformer af dagpenge eller af efterløn.
Regeringen understøtter således vækst og beskæftigelse med en ekstraordinært lempelig økonomisk politik i 2010.
Det skal bidrage til, at det gryende opsving bider sig fast og bliver selvbærende.
Regeringen tager endvidere en række initiativer til at mindske krisens menneskelige omkostninger.
Det er fortsat helt centralt for regeringen, at så mange som muligt er i arbejde.
Målet er, at det danske arbejdsudbud skal være blandt de højeste i verden.
Det giver velfærd for den enkelte, sikrer økonomi og vækst og er samtidig godt for de offentlige finanser.
Regeringen har allerede gjort meget for at løse de langsigtede økonomiske udfordringer, der opstår, når de store årgange trækker sig tilbage fra arbejdsmarkedet.
Jeg skal minde om, at det ikke er længe siden, at regeringen sikrede bred opbakning til velfærdsaftalen.
Med aftalen vil efterlønsalderen gradvist blive hævet fra 2019.
Skatteaftalen fra 2009 øger ligeledes arbejdsudbuddet.
Med velfærds- og skatteaftalen har regeringen taget store skridt til netop at øge arbejdsudbuddet.
Regeringens arbejde slutter så heller ikke her, for med hensyn til planerne for den kommende tid er der en række ting i regeringens arbejdsprogram.
Det er nogle af de ting, som regeringen allerede har gjort.
Jeg har også redegjort for, hvad der kommer, i hvert fald at der kommer noget i arbejdsprogrammet.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-04-14:
Det er jo meget interessant at høre, at man har tænkt sig at få Danmark igennem den økonomiske krise.
Det er også fint nok, at man gør det, det har vi ikke noget imod.
Selvfølgelig skal man også bekæmpe den midlertidige stigning i konjunkturarbejdsløsheden, det har vi slet ikke noget imod.
Men jeg synes sådan set ikke helt, at der bliver svaret på den del af spørgsmålet, som handler om de langsigtede økonomiske udfordringer, og på den del, der handler om den demografiske udfordring.
Demografien, altså alderssammensætningen i befolkningen, og hvor mange der er af hver, bliver jo ikke ændret af, at regeringen ikke tager nogen initiativer og gerne vil vente til senere.
Det er jo desværre ikke sådan, at folk ikke bliver ældre, fordi regeringen ikke gider gøre noget nu.
Så udviklingen sker, lige meget om man vil det eller ej.
Derfor er man jo nødt til at give et svar, og det er ikke nok, når man siger, at man for 4 år siden lavede en reform.
Ja, godmorgen, er jeg lige ved at sige.
Det er sådan, at Arbejdsmarkedskommissionen kom med sin rapport, der tydeligt sagde: Det, der rykker, er efterlønnen, afskaf den.
Det vil man ikke.
Det, der rykker lidt, er en halvering af dagpengeperioden, og det har vi også foreslået fra Liberal Alliances side.
Det vil man heller ikke.
Så skylder man da danskerne at fortælle, hvordan man vil sikre de langsigtede udfordringer, så Danmark har det store arbejdsudbud, som ministeren jo selv talte om, og som ministeren sagde ville være godt for den enkelte, godt for økonomien og godt for væksten.
Det er jeg sådan set enig i.
Et ordentligt sikret arbejdsudbud er forudsætningen for, at vi får fremtidig vækst og velstand i det her land.
Derfor undrer det os i Liberal Alliance, at regeringen ikke vil tage nogen initiativer for at sikre det nødvendige arbejdsudbud.
Kom nu på banen, vil jeg sige til ministeren.
Inger Støjberg (V), 2010-04-14:
Jeg vil sige til hr. Simon Emil Ammitzbøll: Ja, jeg skal nok komme på banen.
Nu ved jeg ikke, om hr. Simon Emil Ammitzbøll kan huske, at der tidligere her i Folketingssalen har været en debat om, hvordan man netop tager hånd om demografien.
En anden minister kom for mange år tilbage til at sige nogle gruelige ting om det, som jeg tror han siden hen fortrød.
Når hr. Simon Emil Ammitzbøll rører ved lige præcis dagpengene, er det så også sådan, at der var indkaldt til forhandlinger om det for år siden, og det var, da det gik allerbedst i Danmark.
Dengang var der ikke et politisk flertal for at ændre dagpengereglerne, og hvis man kigger rundt i Folketingssalen nu, ser jeg altså heller ingen muligheder for at se, at dagpengereglerne kan blive ændret.
Jeg vil, som jeg også tidligere har nævnt, ikke være med til at skabe usikkerhed og utryghed på det danske arbejdsmarked nu.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-04-14:
Jeg har forstået, at regeringen ikke vil gøre noget i forhold til efterlønnen, ingenting overhovedet.
Det er ikke noget, man vil røre ved, og det er jo, fordi man – ja, jeg ved egentlig ikke hvorfor, men det er vel, fordi man er bange for vælgerne.
Man vil så heller ikke gøre noget ved dagpengene, siger ministeren.
Det er så også et synspunkt at have.
Jeg forstår det ikke.
Danmark har jo den markant længste dagpengeperiode i den vestlige verden.
Der er ganske få lande, der har en periode på over 2 år – det er vist kun Belgien, Island og Danmark, der er deroppe – langt de fleste har en periode på under 1½ år.
Det vil man så heller ikke.
Man har altså sagt nej til den ting, der virkelig batter, altså en højere tilbagetrækningsalder, og man har sagt nej til den anden ting, som hjælper lidt, nemlig en kortere dagpengeperiode.
Hvad vil man så?
Det var sådan set det, mit spørgsmål gik på, og det har jeg stadig ikke fået svar på.
Inger Støjberg (V), 2010-04-14:
Vi kan godt tage den der dagpengediskussion nu, men jeg ved ikke, hvad det er, der får hr. Simon Emil Ammitzbøll til at tro, at det politiske flertal i Folketinget er så forandret, at der pludselig vil være et flertal i Folketinget for det.
Det er tiden ganske enkelt ikke til, vil jeg sige til hr. Simon Emil Ammitzbøll.
Lad mig bare lige minde om hele velfærdsaftalen.
Der er jo netop incitamenter til at blive lidt længere tid på arbejdsmarkedet.
Det her er jo også et spørgsmål om holdninger, og derfor er en debat som den her i virkeligheden god, for holdningsændringer tager tid.
Men derudover er der altså også de økonomiske incitamenter, bl.a. i velfærdsaftalen.
Lad mig sige det sådan: Først var jeg bekymret for hr. Simon Emil Ammitzbølls hukommelse, så blev hr. Simon Emil Ammitzbøll meget bekymret for min korttidshukommelse, men nu er jeg alvorligt bekymret for hr. Simon Emil Ammitzbølls hørelse.
Jeg har ad flere omgang her nu sagt, at det ikke bliver mig, der skaber usikkerhed og mere utryghed, end der er i forvejen på arbejdsmarkedet.
Det er jo sådan i den virkelige verden, at ret mange er nervøse for at skulle hjem og fortælle deres familier, at de har mistet deres job.
Der må man altså sige, at en afkortelse af dagpengeperioden er med til at øge den usikkerhed og utryghed.
Så det bliver ikke nu.
Hvis vi nu remser hele rækken op af bekymringer for hinandens helbred, vil jeg sige, at det ville komme til at stå noget skidt til, hvis det hele også ville blive opfyldt, men jeg går ud fra, at det er, fordi hr. Simon Emil Ammitzbøll har selektiv hørelse og ikke dårlig hørelse.
Jeg synes faktisk, det er et meget underligt spørgsmål, som jeg skal svare på.
Jeg forstår ikke helt, hvad det er, der ligger bag.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-04-14:
Jeg er faktisk meget tilfreds med ministerens besvarelse.
Og når ministeren siger, at hun ikke ved, hvad der ligger bag, vil jeg bare sige, at der ligger de bedste intentioner i verden bag det at stille det her spørgsmål, for jeg håbede sådan set, at ministeren ville svare lige præcis det, hun gjorde.
For jeg er meget enig.
Men der er en myte i debatten om afskaffelse af efterlønnen, som handler om, at for de mennesker, der er nedslidt og får efterløn – de få nedslidte, der er på efterløn – ville det være mere uværdigt, hvis de skulle komme på førtidspension.
Jeg synes bare, det er rart at få afkræftet den myte fra beskæftigelsesministerens side, så jeg behøver ikke stille yderligere tillægsspørgsmål til det her.
Det var sådan set bare det, jeg kom efter, så tak for det.
Inger Støjberg (V), 2010-04-14:
Jeg har for vane altid at svare oppositionen, også selv om det er partier, der indimellem trods alt – primært – støtter regeringen,
lad mig sige det på den måde.
Jeg vil godt sige det sådan, at efterlønnen jo altså er en forsikringsordning, der giver dem, der betaler til ordningen, mulighed for en fleksibel tilbagetrækning fra arbejdsmarkedet op til 5 år før den egentlige folkepension.
Førtidspension er derimod ikke en forsikringsordning, men en social pension, som kan blive tilkendt personer, der kun har en meget ringe eller slet ingen arbejdsevne tilbage, og som ikke kan opnå eller fastholde arbejde på det ordinære arbejdsmarked eller i fleksjob.
Det er jo det, der er forskellen på de to ordninger, og det er også derfor, jeg siger, at man ikke kan gradbøje og sige, om det ene skulle være uværdigt eller det andet ikke skulle, men tværtimod sige, at det jo er to helt forskellige ordninger, der bliver brugt i hver sin situation.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-04-14:
Jeg kan sagtens huske velfærdsaftalen.
Jeg kan til gengæld blive lidt bekymret for ministerens korttidshukommelse, for det, jeg taler om, er det, der er sket efter velfærdsaftalen, som er 4 år gammel.
Arbejdsmarkedskommissionen sagde jo, at der er brug for, at man gør noget for at øge arbejdsudbuddet på den længere bane, og at efterlønnen og dagpengene er de afgørende elementer.
Det, ministeren siger, er alligevel lidt interessant, det medgiver jeg.
Betyder det, at regeringen og Venstre er parat til at gå til valg på, at vi skal have sat dagpengeperioden ned i næste valgperiode, når ministeren ikke kan skrabe et flertal hjem nu?
Jeg forstår det ikke.
Det må være støttepartiet, Dansk Folkeparti, som ikke er interesseret i at fremtidssikre det danske velfærdssamfund, siden man ikke kan få et flertal.
Vi vil i hvert fald gerne være med.
Men vil man gå til valg på at forkorte dagpengeperioden?
Når regeringen ikke vil være med til at afskaffe efterlønnen i hverken denne eller næste valgperiode, hvordan har man så tænkt sig at løse den demografiske og økonomiske udfordring?
Benny Engelbrecht (S), 2010-04-14:
Men det er altså kød, hvor mere end en tredjedel af indholdet er vand, som er pumpet ind i det, og jeg går ud fra, at ministeren heller ikke selv vil sætte tænderne i det.
Der er altså nogle grænser for, hvor meget vi kan acceptere.
Grunden til, at det overhovedet kan lade sig gøre at pumpe så meget væske i kødet, er jo i øvrigt, at man samtidig tilsætter forholdsvis store mængder tørprotein.
Lad mig lige minde ministeren om, at der altså er et beslutningsforslag undervejs fra Socialdemokraterne, hvor vi foreslår to ting.
Den ene har vi talt om, det er det om oplysning.
Den anden er den øvre grænse.
Ministeren kan jo faktisk lukke den sag lige her og nu.
Henrik Høegh (V), 2010-04-14:
Der kan altså være forskellige ønsker.
Derfor synes jeg, at det stadig væk skal være åbent.
Jeg ønsker ikke i dag at afgive et svar på eller binde mig til, at der skal være en øvre grænse for, hvor meget vand der må være i produkter.
Det skal faktisk undersøges ganske, ganske nøje først, om det overhovedet er muligt at lave den her grænseværdi af hensyn til samhandelsregler osv. Så det vil være helt forkert at give det tilsagn i dag.
For mig er det vigtigt, at det her er mærket, så man kan træffe et oplyst valg.
Benny Engelbrecht (S), 2010-04-14:
Vi har jo begge rigeligt at se til for nu at sige det, som det er, med forslag, ikke mindst fordi en del af lovkataloget har været lidt sent på det.
Så det sicilianske tilbud, jeg giver ministeren, er, at hvis ministeren er med på at lade den arbejdsgruppe, der skal se på spørgsmålet om, hvad neutralmarineret kød skal hedde, samtidig undersøge, om det er muligt og nødvendigt at lave en øvre grænse for indholdet af væske i neutralmarineret kød, så trækker vi dette forslag, jeg river det i stykker her og nu.
Henrik Høegh (V), 2010-04-14:
Det må jeg så desværre meddele at jeg ikke er parat til at sige ja til nu.
Bjarne Laustsen (S), 2010-04-14:
Hver eneste onsdag, jeg har haft lejlighed til at stille spørgsmål – jeg beklager, at det er et par uger siden, jeg sidst har stillet nogen til beskæftigelsesministeren – er der blevet udtrykt mistillid til de selvstændige.
Der er blevet udtrykt mistillid til deltidsbrandmændene, og der er blevet udtrykt mistillid til den ene og den anden og den tredje.
Det er ikke mig, der har gjort det.
Jeg synes, at det er fornuftigt, at selvstændige kan arbejde hos deres ægtefælle.
Jeg accepterer fuldt ud, at en selvstændig kan blive nødt til at fyre sin ægtefælle, at deltidsbrandmænd kan blive fyret osv. osv.
Det er jo ikke mig, der praler af at ville reducere x antal regler hver uge, det er regeringen, der gør det.
Jeg synes, at regeringen skulle se at komme i gang og sætte ind der, hvor der er behov for det.
Det er jo ikke mig, der udtrykker mistillid til noget som helst andet, end at jeg synes, at de rigide regler, som regeringen strammer op – især i forhold til de ledige og en række forskellige andre områder – er der god grund til at kigge på.
Jeg synes, at ministeren skulle koncentrere sig om de væsentlige ting her i samfundet og så lade de andre ting være.