runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Helge Sander (V), 2007-01-31:
Jeg vil starte med at sige, at jeg ikke har kendskab til, hvad der er aftalt mellem professor Bent Jensen og Politiets Efterretningstjeneste i den konkrete sag.
Jeg skal også allerede her ved starten understrege, at det ikke er korrekt, når hr. Rasmus Prehn antyder, at Bent Jensen allerede i forbindelse med starten på sit arbejde har udtalt sig om dette og hint.
Rent faktisk er det således, at Bent Jensen først tiltræder i morgen, den 1. februar, så den forskning, han har udført indtil nu, og som dermed er blevet tilkendegivet, er noget, der er sket i hans stilling som professor på Syddansk Universitet.
Som bekendt sikrer universitetsloven forskningsfrihed for de enkelte forskere.
Det fremgår også af loven, at universiteternes medarbejdere skal tilskyndes til at deltage i den offentlige debat.
Det vil være op til ledelsen på universiteterne at sikre, at lovens bestemmelser bliver fulgt.
Det vil derfor være helt forkert, hvis jeg som minister skal til at vurdere konkrete forskeres resultater og udtalelser i pressen.
Vi har lige akkurat i denne sal haft en debat om forskeres forsknings- og ytringsfrihed i forbindelse med de mange fusioner, og jeg troede egentlig, at Socialdemokraterne var enige med regeringen i, at vi skulle sikre forsknings- og ytringsfriheden for vore forskere.
Rasmus Prehn (S), 2007-01-31:
I forbindelse med seneste finanslov blev der sat penge af til et forskningsprojekt i kold krig, og det er efterhånden noget, som alle har lagt mærke til.
Men det er sådan, at der nu også er kommet en ny leder af det her forskningsinstitut, nemlig professor Bent Jensen, og professor Bent Jensen har benyttet lejligheden til, straks han gik i gang med arbejdet og fik adgang til ellers hemmelige arkiver, at beskylde en navngiven journalist for at være KGB-agent.
Jeg synes jo, der er noget, der tyder på, at der er et personligt hævnmotiv, der ligger bag, og at man benytter den status, man har som forskningsleder, til at lave en gabestok, hvor man prøver at hænge folk ud.
Alle øvrige forskere, der har arbejdet med det her, mener, at den metode er dybt mistænkelig, og at det ikke er værdigt for en forsker at tage sådan på vej og hænge folk ud.
Derudover er det også sådan, at Politiets Efterretningstjeneste gør opmærksom på, at de synes, det er på kanten at bruge ellers hemmelige arkiver til at hænge folk ud på det her grundlag.
Der er altså tale om en person, som tidligere har været frikendt for netop det her, og så bruger den offentligt finansierede forsker og forskningsleder altså muligheden for at hænge en person ud.
Kan forskningsministeren, som er ansvarlig for forskning i Danmark, leve med sådan en situation?
Skriftlig begrundelse
Der henvises til PET's advarsler til forskningsleder af det nye koldkrigscenter, Bent Jensen, jf. Ekstra Bladet den 23. januar 2007.
Thor Pedersen (V), 2007-01-31:
Jeg vil lige sige, uden at det er mit sagsområde, at jeg har læst mig til, at man også har aftalt at evaluere forløbet med de faglige organisationer og se på, hvad det egentlig er, der er i det forløb, så man altså også undersøger, hvordan man egentlig håndterer det.
Men man kan generelt sige, at når staten indgår en aftale med nogle kontraktlige forpligtelser til en leverandør, er udgangspunktet jo, at leverandøren skal overholde den.
Det er ikke nok så bare at læse, hvad der står, for det er også et spørgsmål, om man så efterlever det, der står i kontrakten, og at den kontrakt, som leverandøren måtte have med sine ansatte, også efterleves.
Så det er jo ikke bare det, at man kan spørge til, hvilken kontrakt man har med de ansatte, for den kan for så vidt også være i orden, uden at virksomheden måske efterlever den.
Mig bekendt har der været sådanne sager.
Derfor er det på sin vis sådan, at det, der er den første pligt, det er at sikre, at det, leverandøren i en kontrakt har pligt til levere, også skal leveres.
Så det er jo omstændighederne, der også må afgøre, hvad det er, man kontrollerer hvornår.
Der er jo også mange andre ting, der skal overholdes, end alene det, der ligger i overenskomsten.
Der er også andre regler, der gælder – om ligebehandling, ligestilling osv. – som jo står i den generelle lovgivning, og som også skal efterleves.
Så jeg skal ikke her tilrettelægge, hvordan et sådant arbejde skal være.
Jeg vil bare sige, at det må være sådan, at det, der er i statens interesse, selvfølgelig er de kontrakter, staten indgår med en privat leverandør, og at den private leverandør leverer præcis det, der står i kontrakten – og i hvert fald at de krav, der stilles, opfyldes.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Ole Vagn Christensen (S), 2007-01-31:
Jeg må forstå det på den måde, at det ansvar, som man føler at man har, er, når man har lavet sin kontrakt, er man i og for sig ligeglad med, hvad der så sker, indtil at der er nogle, der kommer og gør opmærksom på det.
Det er ikke sådan, at man har et automatisk ansvar.
Og derfor er jeg nødt til at spørge: Har den her situation, som vi nu har oplevet, ikke ført til, at ministeren som ansvarlig for indgåelse af aftaler kunne tænke sig at stramme op lidt på, at der også er en tilsynspligt fra den pågældende, der udliciterer – altså den statslige virksomhed – således at vi ikke bringes i den her situation?
For ellers må jeg sige, at man ikke bare lægger udlicitering for had, man lægger sandelig også op til, at hvem som helst kan komme ind i de danske skove, og hvis ikke det bliver opdaget, ja, så får det bare lov til at være med til at undergrave.
Helge Sander (V), 2007-01-31:
Allerførst vil jeg sige til hr. Rasmus Prehn, at de penge, som vi taler om her, er afsat på finansloven helt efter bogen, men det går jeg ikke ud fra vi skal beskæftige os med i dag, for det brugte vi jo spørgetiden til sidste onsdag.
Men hvis vi ser på selve centeret og centerets ledelse, hvor Bent Jensen nu er blevet ansat som centerleder, så er det jo fuldstændig, som det er beskrevet.
Og jeg vil altså endnu en gang understrege, at jeg ikke begynder at gå ind at vurdere og diktere.
Jeg må sige, at straks da jeg modtog spørgsmålet, var jeg stærkt forundret over, at netop Socialdemokraterne begynder at sætte spørgsmålstegn ved forskernes handlemuligheder og forskningsfrihed.
Det synes jeg er meget, meget overraskende.
Nu er jeg desværre nødt til at sige til fru Elisabeth Arnold, at det er et spørgsmål, som ligger uden for mit ressort, og helt i forlængelse af den debat, vi har haft i sidste uge, må jeg henvise til den pågældende minister, som sidder med det.
Jeg er ikke i stand til at give et, synes jeg, rimeligt svar i dag på et spørgsmål, som heller ikke er indeholdt i det spørgsmål, vi debatterer nu.
Elisabeth Arnold (RV), 2007-01-31:
Men det må da være interessant for ministeren, der så mange gange fremhæver ytringsfriheden, at der netop præcis i forbindelse med forskningsresultater, som hidrører fra hemmelige arkiver, også må være en begrænsning af ytringsfriheden af hensyn til nulevende personer.
Det kan være personlige ting, som kan være meget skadelige eller vanskelige for den pågældende person.
Så det er vel ganske naturligt, at adgangen til at forske i hemmelige arkiver også følges af nogle betingelser – eller hvad?
Det behøver man ikke at være justitsminister for at kunne svare på.
Helge Sander (V), 2007-01-31:
Nej, det gør man ikke nødvendigvis.
Men det er nu sådan, at jeg synes, det er mest hensigtsmæssigt, at de ministre, der har det som deres arbejdsområde, svarer på det.
Derfor vil jeg sige, at jeg selvfølgelig er fuldt bekendt med de problemstillinger og den debat, der har været, men selve regeringens holdning til spørgsmålet og eventuelle initiativer vil jeg nu overlade til justitsministeren.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-31:
For nu at gentage det: Regeringen har lagt en redegørelse frem den 13. december, som giver svar på alle de spørgsmål, der er rejst, og de påstande, der er fremsat.
Jeg må bare fastholde, at det ikke blot er en ret for ministeren, men jeg vil nærmest sige en pligt at påpege, hvis der bringes forkerte oplysninger.
Må jeg minde hr. Mogens Jensen, som tilsyneladende har travlt med sådan at ville vogte over mediernes uafhængighed i forhold til politikerne, om, at der var en socialdemokratisk ordfører, som for kort tid siden forlangte, at TV 2 skulle fyre den nye direktør for TV 2 Radio, fordi den pågældende var kommet med nogle udtalelser om Socialdemokraterne, som hr. Mogens Jensen ikke brød sig om.
Det kan man da i hvert tilfælde kalde at blande sig i et uafhængigt medies forhold: at gå ud og kræve som politiker, at det pågældende medie skal fyre en direktør.
Jeg har på intet tidspunkt været i nærheden af at blande mig i, hvem medierne ansætter i redaktionerne.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Mogens Jensen (S), 2007-01-31:
Jo, regeringen er i sin fulde ret til at korrigere pressen eller mene, at pressen mener noget forkert eller bringer forkerte oplysninger, og det er der jo en række ministre der i det sidste halve år har været ude og mene, inklusive altså forsvarsministeren.
Det, der undrer, er, at statsministeren, som også er pressens minister, retter så ensidigt et angreb på Danmarks Radio, som tilfældet er.
Det er jo ikke, fordi regeringens kritik ikke er blevet præsenteret – den er jo blevet præsenteret i medierne – men så går statsministeren ind og skal åbenbart dømme om, hvorvidt det ene eller det andet er rigtigt eller forkert.
Må jeg ikke spørge statsministeren: Var vi ikke den her diskussion foruden, hvis blot statsministeren sørgede for, at der kom en uvildig undersøgelse af, hvad der rent faktisk er sket i Afghanistan?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-31:
Jeg har ved gentagne lejligheder stået helt fast på, at vi netop har en vidtgående presse- og ytringsfrihed i Danmark, det gjorde jeg bl.a., da det for netop et år siden kørte hårdt på med den såkaldte tegningsag omkring Jyllands-Posten; da kunne jeg jo godt have savnet lidt stærkere opbakning fra radikal side, når det gjaldt forsvaret for presse- og ytringsfriheden.
Men må jeg sige til hr. Simon Emil Ammitzbøll: Det er dog alligevel mageløst, hvis en regering, der bliver angrebet, og som bliver anklaget for at give forkerte oplysninger i Folketinget, ikke har lov til at forsvare sig.
Altså, har vi ikke lov til at sige, at de oplysninger, vi har givet i Folketinget, er korrekte, og at de påstande, der nu også bliver fremsat, er ukorrekte?
Altså, enhver form for demokratisk debat og ytringsfrihed hører da op, hvis man vil fratage ministre retten til at påpege, at der bliver bragt forkerte oplysninger fra bl.a. Danmarks Radio.
Martin Lidegaard (RV), 2007-01-31:
»Kan ministeren forklare, hvorfor det skulle være sværere eller dyrere at øge den vedvarende energis andel af det samlede energiforbrug fra 15 pct. til 30 pct. end fra 0 pct. til 15 pct., når vindenergien er blevet betragteligt billigere, biomasse er installeret på de større kraftvarmeværker, og de konventionelle energipriser er steget?«
Skriftlig begrundelse
Der henvises til begrundelsen for spørgsmål nr. S 2380.
»Vil ministeren bekræfte, at indfasningen af vedvarende energi fra 1995-2005 i gennemsnit skete med 6,8 PJ om året, mens regeringens energiudspil lægger op til en mindre indfasningstakt frem mod 2025, ligesom udspillet lægger op til at bruttoenergiforbruget »holdes i ro«, så der samlet ikke er tale om et øget ambitionsniveau for at nedbringe CO2-udslippet?«
Skriftlig begrundelse
I spørgetimen den 24. januar 2007 gjorde statsministeren gældende, at Danmark med regeringens energiudspil øgede indfasningstakten for vedvarende energi, og at regeringen ville gøre en yderligere indsats i forhold til energibesparelser, end tilfældet er i dag.
Samtidig mente statsministeren, at det var betydeligt sværere og samfundsøkonomisk dyrere at nå de næste 15 pct. indfasning af VE end de foregående 15 pct. Begge påstande harmonerer dårligt med fakta og regeringens egen energistatistik.
Helge Sander (V), 2007-01-31:
Her ved afslutningen må jeg understrege endnu en gang, at jeg er virkelig, virkelig overrasket over den styring, som Socialdemokraterne ønsker af forskningen, og så må jeg gentage, at jeg ikke mener, at der er sket procedurefejl i forbindelse med den her bevilling, hvilket jeg jo også orienterede om i forbindelse med spørgsmål i sidste uge.
Jeg vil sige til hr. Rasmus Prehn: Bent Jensen har arbejdet med det her i rigtig mange år, er i dag professor ved Syddansk Universitet, SDU, og derfor er det naturligt, at han løbende publicerer.
Det kan da ikke komme bag på hr. Rasmus Prehn.
Derfor har vi selvfølgelig hørt nogle ting fra Bent Jensen, inden han tiltræder, for det har også været hans arbejde indtil nu.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Rasmus Prehn (S), 2007-01-31:
Vi hører faktisk ministeren stå her i Folketingssalen og sige, at professor Bent Jensen har fremlagt resultater, inden han overhovedet er gået i gang med at forske.
Tidligere påstod ministeren, at det var forskningsresultater, men nu er der altså tale om, at professor Bent Jensen har fremlagt noget, inden han er gået i gang med at forske.
Med den række af svar, der er blevet givet her i dag, virker det, som om der virkelig er noget at komme efter.
Det er skræmmende, og det er ikke værdigt for et samfund som Danmark, der plejer at have stor etik omkring sin forskning, at man på den måde lader hånt om det.
Det her vil blive forfulgt.
Helge Sander (V), 2007-01-31:
Nej, jeg er bestemt ikke overrasket, for jeg vil sige, at jeg da næsten ville være skuffet, hvis ikke det gav en debat.
Både dette og andre forskningsprojekter giver som oftest en debat, nogle mere eller mindre, men den her sag vil da helt naturligt give en debat nu, men også senere.
Det tror jeg da vi alle forventer.
Men til gengæld må jeg sige, at det jo er Bent Jensens både ret og pligt at offentliggøre sine forskningsresultater og sine iagttagelser.
Det kan jeg til gengæld ikke se noget som helst galt i.
Men debatten synes jeg vi alle sammen skal hilse velkommen, og vi kan selvfølgelig spændt vente på, hvad der kommer ud af den bevilling, som nu altså, kan man sige, bliver effektueret fra i morgen, når Bent Jensen tiltræder stillingen som chef for centeret til forskning om Danmark under den kolde krig.
Magnus Heunicke (S), 2007-01-31:
Så må vi jo forvente, at der kommer flere af den slags angreb.
Sideløbende med at Bent Jensen varetager sin rolle som chef, kan han jo også offentliggøre de ting, han har fundet ud af, i og med at han er chef, som led i sin private ytringsfrihed.
Det er jo noget af en sammenblanding, hvor hans personlige hævntogter bliver brugt, altså, hvor han bruger det, han får at vide via sin professionelle gerning, i de personlige hævntogter.
Men jeg vil meget gerne spørge ministeren: Kommer det bag på ministeren, at der er den her debat?
Troede ministeren, at det var slut?
Troede ministeren, at det var noget, som alle ville acceptere at regeringen altså i forbrødring, kan vi jo se her i dag, med Dansk Folkeparti finder på det her?
Troede ministeren, at det bare var noget, som ville gå stille af, og at man ikke i Danmark og blandt politiske partier, aviser og meningsdannere blev oprørte over den her sag?
Helge Sander (V), 2007-01-31:
Hr. Magnus Heunicke har en lidt forkert tilgang til spørgsmålet, for som jeg også nævnte i mit første svar, så tiltræder Bent Jensen først i morgen.
Så det, hr. Magnus Heunicke nævner her, har overhovedet ikke noget med centeret at gøre.
Magnus Heunicke (S), 2007-01-31:
Tak for det.
Jeg vil gerne spørge videnskabsministeren, om de artikler, som var i Jyllands-Posten, hvor Bent Jensen jo fremlagde noget, som angiveligt var et forskningsresultat eller i hvert fald noget arbejde i nogle arkiver, han havde fået adgang til som særlig udvalgt forsker, er en del af Bent Jensens arbejde som chef for det nye institut.
Thor Pedersen (V), 2007-01-31:
Mit svar er stadig det samme: Når man spørger til ansvar, så er det den vurdering, der ligger, af, hvad det er for et principielt ansvar også i juridisk terminologi, som staten måtte have.
Og der indgår ikke noget ansvar, fordi der ikke er nogen kontrakt med de ansatte.
De er ansat af virksomheden.
Så kan man spørge, om staten sikrer sig i de aftaler, man indgår, at der er bestemmelser, der gør, at man efterlever både ILO-krav og det, vi i øvrigt har vedtaget i Folketinget.
Og det er tilgodeset i de kontrakter.
I den konkrete sag har Skov- og Naturstyrelsen været meget hurtig til at agere i det øjeblik, der kom anmeldelse fra 3F.
Den første henvendelse kom den 10. november 2006, og 10 dage efter henvendte Skov- og Naturstyrelsen sig til firmaet.
Den 20. november skulle de have fremlagt dokumentation.
Det gjorde de ikke.
Dagen efter anmodede Skov- og Naturstyrelsen det polske firma om at indstille arbejdet, og den 23. – altså, yderligere 2 dage efter – hævede man kontrakten.
Det kan simpelt hen ikke gå meget hurtigere.
Så man kan sige, at efter de krav, vi stiller fra statslig side til kontrakthaveren, har man været meget hurtig til egentlig at agere.
Og det er også det, der er sket.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2007-01-31:
Ja, det er et fællesskab, som er både ligeværdigt og dybt demokratisk.
Vi lægger fra regeringens side meget vægt på, at både Færøerne og Grønland bliver inddraget tæt i internationale spørgsmål, der direkte vedrører Færøerne og Grønland, og der har vi jo faktisk både lovgivningsmæssigt og administrativt taget en række skridt under denne regering for at styrke Færøernes og Grønlands rolle i internationale spørgsmål, som i særlig grad vedrører Færøerne og Grønland.
Med hensyn til, om jeg så må sige, den overordnede udenrigs- og sikkerhedspolitik ved hr. Høgni Hoydal jo godt, at det er et rigsanliggende, og jeg ved også godt, at hr. Høgni Hoydal ikke synes, at det er godt, og gerne vil have det ændret, men det er nu engang sådan – og det er jo derfor, at hr. Høgni Hoydal sidder i Folketinget.
Og det er jo derfor, at grønlandske og færøske folketingsmedlemmer kan deltage i debatterne her i Folketinget, hvor de overordnede udenrigs- og sikkerhedspolitiske spørgsmål af fælles interesse for hele riget bliver fastlagt.
Så det er både ligeværdigt og demokratisk.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Holger K. Nielsen (SF), 2007-01-31:
Hvis nu der skal ses på det her, så vil man i hvert fald også se på, at i hvert fald det sidste spørgsmål ligger ganske langt fra det, som S 2375 handler om, for nu at sige det mildt.
Og det, der har været kendetegnende i dag, er forsøgene på at tale udenom fra statsministerens side og forsøgene på at afspore debatten fra statsministerens håndgangne mænds side fra Dansk Folkeparti.
Det er jo tankevækkende.
Ole Vagn Christensen (S), 2007-01-31:
Den udstationerede arbejdskraft og den måde, som den kan komme ind i landet på, når vi taler om østaftalen, betyder, at vi her har et hul, vil jeg sige til ministeren.
Hvem har ansvaret for det hul?
Hvem har ansvaret for at sørge for, at forholdene er bragt på plads, således at man kan sige, at her arbejder man med nogle, som man godt kan have tillid til, altså både tillid til dem, man har skrevet kontrakten med, og til dem, der skal udføre arbejdet?
Føler ministeren ikke, at det ansvar er blevet svigtet, i det øjeblik vi kan stå i en situation, hvor private skovejere er undergravet, og hvor vi står i den situation, at hele den danske model er undergravet?
Elisabeth Arnold (RV), 2007-01-31:
Synes ministeren ikke, det er lige lovlig hastigt eller lige lovlig påfaldende, at man indkalder til et møde, dagen før det her indslag bliver sendt, når loven faktisk har været gældende i adskillige år?
Jeg tror, at det er 4-5 år, loven om overvågning, som den ser ud i dag, har eksisteret – i hvert fald i adskillige år.
Skulle det så være nødvendigt at indskærpe reglerne dagen inden, det her indslag blev bragt på tv, når det faktisk er sådan, at der er 25.000 kameraer, der bliver opstillet, hvoraf en del ulovligt, i hele landet?
Lene Espersen (KF), 2007-01-31:
Der skal overhovedet ikke være tvivl om, at politiet naturligvis skal sikre sig, at gældende lovgivning bliver overholdt, også når det gælder tvovervågningsloven.
Som jeg har forstået det på Københavns Politik, var det jo netop baggrunden for, at man indkaldte HORESTA som brancheorganisation til et møde for at drøfte generelle forhold, herunder privates adgang til at anvende tv-overvågning.
Og det blev i den forbindelse præciseret, at det ikke er lovligt for private at foretage den type tvovervågning, som er beskrevet, og det gælder altså steder, hvor der er almindelig færdsel.
Så jeg vil sige, at jeg er glad for, at Københavns Politi og politiet generelt ser på det her med meget stor alvor.
Man må holde sig inden for gældende lovgivning, og det vil jeg gerne skære fuldstændig ud i pap her under denne offentlige debat.
Selvfølgelig skal man det.
Elisabeth Arnold (RV), 2007-01-31:
Det glæder mig da at høre, at ministeren også studsede, da hun så dette indslag.
Nu var det jo ikke sådan, at det var noget, der blev refereret.
Det var ganske tydeligt kriminalinspektøren selv, der udtalte de famøse ord: Det er helt klart ikke lovligt, men det var meget nyttigt i den konkrete sag.
Alle vi, der så indslaget, kunne se, at det var den person, der sagde det, så det var ikke noget referat, altså ikke nogen fejl.
Det er også klart, at det, der ikke blev sagt, men som jeg jo godt ved, og som ministeren også godt ved, og som hun også blev opmærksom på, var, at bevismaterialet, som er tilvejebragt med ulovlige midler, selvfølgelig skal vurderes af domstolene med hensyn til, om det kan bruges i den pågældende sag.
Det, der interesserer mig mere i den her sag, er selvfølgelig, at brancheorganisationen i det samme indslag i nyhederne oplyser, at der opsættes ca. 25.000 overvågningskameraer op om året i Danmark, og en stor del af dem er ulovlige.
Lene Espersen (KF), 2007-01-31:
Jeg vil sige til fru Elisabeth Arnold, at jeg også studsede lidt over den udtalelse, og derfor er det også godt, at fru Elisabeth Arnold har stillet det her spørgsmål, for det har så givet mig anledning til at dykke nærmere ned i de konkrete omstændigheder omkring den udtalelse.
Det blev endvidere oplyst over for TV 2 Nyhederne, hvilket dog blev fraklippet, at chefpolitiinspektør Per Larsen dagen før havde haft et møde med brancheorganisationen HORESTA om generelle forhold vedrørende det københavnske natteliv, herunder med repræsentanter fra nogle af de aktuelle diskoteker.
Under dette møde blev reglerne om privates adgang til at anvende tv-overvågning drøftet.
Det blev i den forbindelse præciseret, at det ikke er lovligt for private at foretage tv-overvågning af gade, vej, plads eller lignende områder, der benyttes til almindelig færdsel.
Det siger sig selv, at jeg går ud fra, at politiet, hvis de bliver opmærksom på mulige lovovertrædelser, griber ind på sædvanlig måde efter omstændighederne ved f.eks. at gøre den pågældende opmærksom på et muligt ulovligt forhold.
Som jeg netop var inde på, er det over for mig oplyst, at dette er sket i den konkrete sag.
Elisabeth Arnold (RV), 2007-01-31:
Det handler om en nyhedsudsendelse – et indslag, som blev bragt i TV 2 Nyhederne for præcis en uge siden, den 24. januar 2007 kl. 19 – hvor chefkriminalinspektør Per Larsen svarer på et spørgsmål i et interview om overvågning og om overvågningskameraet uden for et diskotek, der filmer offentlig vej.
Chefkriminalinspektør Per Larsen siger følgende: Det er helt klart ikke lovligt, men det var meget nyttigt i den konkrete sag.
Jeg vil gerne spørge justitsministeren, hvilken reaktion hun har haft på den her udtalelse fra chefkriminalinspektør Per Larsen?
Lene Espersen (KF), 2007-01-31:
Det må stå alene for den pågældende persons egen regning, at det er blevet sagt på tv.
Men jeg synes måske, det er naturligt nok, hvis politiet i en konkret sag har registreret, at der har fundet tv-overvågning sted, og det er foregået på en ikkelovlig måde, så at indkalde til et møde og drøfte, hvad man kan gøre i fællesskab.
Så jeg synes ikke, der er noget mærkeligt i, at man indkalder til et møde med branchen.
Det, der for mig at se er helt afgørende,
er jo, hvilket jeg også har svaret i dag, at de synspunkter, som hr. Per Larsen har givet udtryk for, har været langt, langt mere nuancerede end det, der fandt vej til tv-skærmen den pågældende aften.
Men det er naturligvis helt afgørende at få understreget også i dag, at den lovgivning, der gælder her i landet, skal håndhæves, og den skal retshåndhæves af politiet.