Karin Gaardsted (S), 2015-02-27:
I dag behandler vi fjerde og sidste bølge af den obligatoriske digitale selvbetjening, og det betyder, at der bliver stillet krav om, at de borgere, som kan, i endnu højere grad også skal benytte sig af digital selvbetjening på nettet.
I denne bølge kommer endnu flere områder til, så vi lander på i alt 89 områder, hvor der fremover er digital selvbetjening.
Skal man anmode om indsigt i ens egne oplysninger i cpr-registeret, vil man klage over sundhedsvæsenet til Patientombuddet, eller vil man ansøge om at få tilskud til lægemidler, som er købt i et andet EU- eller EØS-land, ja, så må man fremover ty til tasterne.
Indtil nu har vi oplevet, at borgerne følger fint med.
F.eks. brugte 8 pct. af ansøgerne den digitale løsning til at søge om adressebeskyttelse i 2011, og 3 år senere, i 2014, var det steget til 83 pct. Fra 8 til 83 pct. er en markant fremgang, og sådan er tendensen på rigtig mange områder.
Jeg er egentlig ikke særlig overrasket, for mange mennesker ser det som en stor befrielse, at man kan kommunikere med det offentlige når som helst og hvor som helst 24 timer i døgnet 7 dage om ugen.
Det er en service, som mange borgere værdsætter og faktisk ligefrem forventer.
Når alt dette så er sagt, er der naturligvis borgere, som ikke er lige så fortrolige med den digitale løsning, som andre er, og det skal vi tage alvorligt, og det gør vi.
For selvfølgelig tager vi hensyn til alle de borgere, som af den ene eller den anden årsag ikke kan benytte den digitale løsning, heriblandt de ældre.
Det er et stærkt socialdemokratisk ønske at sikre, at de svage borgere, som skal søge om sygedagpenge, søge om personlige tillæg eller søge om helbredstillæg, fortsat skal indberette direkte til egen kommune og altså ikke skal via Udbetaling Danmark.
Har det betydning?
Ja, det har det, for man kan være meget presset og have svært ved at overskue sine rettigheder, når man er syg eller svag.
På den lokale borgerservice er man måske kendt i forvejen, og der vil der være en særlig opmærksomhed på, om man får den rette behandling og får de ydelser, som man har ret til.
Jeg har selv arbejdet målrettet for, at det skal være på den måde, så det er meget tilfredsstillende.
I debatten om digitalisering har flere ytret, at man automatisk burde fritages fra digital selvbetjening, hvis man er blevet fritaget for digital post.
Det synspunkt kan faktisk virke meget logisk, men de to ting bør ikke slås sammen, for der er meget stor forskel.
I den digitale selvbetjening udfører borgeren en aktiv handling.
Man søger f.eks. om boligstøtte, anmelder flytning eller skifter læge, altså handlinger, som man selv kan afgøre om man ønsker hjælp til fra pårørende.
Derimod er den digitale post oplysninger, som kommer ind, og som borgeren ikke på forhånd ved hvad handler om.
Det kan være oplysninger af meget privat karakter om ens sundhed eller økonomi, eller det kan være oplysninger, som man måske ikke har lyst til at dele med sin nabo eller sin datter, eller hvem man ellers kunne få til at hjælpe sig.
Derfor er det meget vigtigt for os, at man kan blive fritaget for den digitale post, men det er altså ikke helt det samme som den digitale selvbetjening.
Er vi så nået til vejs ende?
Nej, fremover vil vi stille skarpt på fortsat at udvikle vores systemer, så det bliver let, enkelt og logisk for borgerne.
Brugervenligheden skal være helt i top, og det krav mener jeg at borgerne med god ret kan stille
Her er der virkelig stadig væk noget at komme efter, og jeg vil gerne understrege her fra talerstolen, at det har vi øje for.
Dette lovforslag er med til at fremtidssikre vores samfund og ikke mindst effektivisere vores velfærdssamfund.
Det skylder vi hinanden og ikke mindst de kommende generationer.
Socialdemokraterne støtter forslaget.