runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Martin Henriksen (DF), 2010-04-19:
Der er jo ingen tvivl om, at der er kritiske høringssvar.
Det ville jo også være underligt, hvis der til et fremsat lovforslag i Folketinget udelukkende var positive høringssvar.
Det tror jeg aldrig at jeg har oplevet, uanset hvem der kom med det pågældende forslag.
Jeg synes jo også, at man fra venstrefløjens side må anerkende, at mange af de høringssvar, der er, rent faktisk siger, at det er positivt, at man nu kigger på at afbureaukratisere.
Det kan være noget på handicapområdet, eller det kan være noget på ældreområdet, hvor de gerne havde set, at det var lidt anderledes, og hvor de gerne havde set, at en eller anden regel ikke lige blev afskaffet.
Jeg kan sagtens forstå, når man går ind og kigger på de enkelte regler, at man tænker: Hvorfor har vi egentlig i dag et uanmeldt tilsyn og et anmeldt tilsyn på et plejehjem?
Vi har det uanmeldte tilsyn, fordi vi synes, det er fornuftigt, at der er nogle, der kommer og så at sige – i gåseøjne – afslører, hvis der sker noget, der ikke må ske.
Vi har et anmeldt tilsyn, for så kan man komme ud og måske give noget faglig sparring.
Man kan godt argumentere for, at det skal der være, og man kan også godt argumentere for det på en fornuftig måde.
Men sagen er bare den, at vi nu siger til kommunerne, at der er noget, de som minimum altså skal leve op til.
Så frigør vi nogle ressourcer, ved at vi fjerner nogle regler, og så må de selv tilpasse, hvordan de ønsker at gøre den bedst mulige indsats over for den enkelte ældre eller den enkelte handicappede.
Anne Baastrup (SF), 2010-04-19:
Jeg synes ikke helt, at jeg fik svar på mine spørgsmål, så jeg vil konkretisere det lidt.
Hvad er grunden til, at Dansk Folkeparti slet ikke nævner, at høringssvaret fra Danske Handicaporganisationer udtrykker overordentlig bekymring for de konsekvenser, det vil få for mennesker med alvorlige handicap?
Det er så alvorlige konsekvenser, at de bliver nødt til at være på et hjem, og der er mennesker med handicap, der får praktisk bistand og pleje i hjemmet, som kan stå i den situation, at de end ikke får en afgørelse, som de kan klage over.
Det undrer mig voldsomt, at Dansk Folkeparti har den opfattelse, at mennesker med handicap er ligegyldige i en lovgivning, hvor de oven i købet er nævnt som et delelement i loven.
Martin Henriksen (DF), 2010-04-19:
Det, fru Anne Baastrup forsøger at skyde Dansk Folkeparti i skoene, nemlig at vi er ligeglade med de handicappede, må folk jo vælge at tro på eller lade være med at tro på.
Hvis man kigger på nogle af de initiativer, som Dansk Folkeparti har fået gennemført på handicapområdet, mener jeg at kunne godtgøre, at Dansk Folkeparti i den grad sætter fokus på handicappedes vilkår.
Vi har bl.a. været med til at lave en ungdomsuddannelse til unge handicappede.
Det var der ikke, før Dansk Folkeparti fik mulighed for at øve indflydelse på en regering i Danmark.
Vi har nedsat en arbejdsgruppe, der skal se på, om vi også skal have en videregående uddannelse for handicappede.
Der er også en lang række andre initiativer.
Der er et lovforslag på vej gennem Folketinget, som giver forbedringer til handicappede.
Det lovforslag, som vi står med i dag, handler om at finde en balance mellem de regler, som vi fastsætter herinde fra Folketingets side, og det kommunale selvstyre.
Vi har i lang tid fra Dansk Folkepartis side sagt, at vi ikke mener, at den der noget nær religiøse afbureaukratiseringsdagsorden ubetinget er god.
Men vi har jo sådan set hørt, at både SF, Socialdemokraterne, regeringen, kommunerne og stort set alle andre har sagt: Lad os nu afbureaukratisere; frigiv nogle midler ude i kommunerne.
Det er så det, vi nu gør.
Mette Frederiksen (S), 2010-04-19:
Jeg anerkender fuldt ud kommunernes ønske om en afbureaukratisering af den offentlige sektor.
Men jeg anerkender i lige så høj grad, at en række af de organisationer, der arbejder på ældreområdet, og i øvrigt også mennesker med funktionsnedsættelser udtaler sig skeptisk om en række af delelementerne i det her forslag.
Eksempelvis hører jeg, at stort set alle organisationer er kede af, at bruger- og pårørenderåd nedlægges.
En række af de førende organisationer, bl.a. på ældreområdet, siger til os i Folketinget: Hvordan skal vi egentlig sikre, at både brugere og pårørende bliver hørt, hvis der ikke længere skal være bruger- og pårørenderåd?
Så kan det godt være, at der er nogle kommuner, der synes, det er lidt besværligt, at man skal arbejde med inddragelse af brugere og pårørende; jeg synes, det er en central del af det at være et moderne velfærdssamfund.
Jeg kan jo spørge den konservative ordfører, hvordan man fra konservativ side vil sikre, at alle brugere og pårørende bliver hørt, med den her lovændring?
Vivi Kier (KF), 2010-04-19:
Jamen det var meget fint, for det leder lige over i det næste spørgsmål, jeg godt vil stille.
For der er jo ingen steder i det forslag, hvor der står, at bruger- og pårørenderåd eller eksempelvis andre råd skal nedlægges.
Der står, at det bliver frivilligt for kommunerne, hvordan de vil oprette dem.
Så der står jo ingen steder, at de skal nedlægges.
Det bliver op til kommunalbestyrelserne, hvordan de vil gøre det, og det er jo soleklart, at man i ældreplejen ude i kommunerne selvfølgelig skal sikre sig, at man inddrager de pårørende.
Men der står ingen steder, at de skal nedlægges.
Kan ordføreren bekræfte det?
Mette Frederiksen (S), 2010-04-19:
Nej, det kan jeg sådan set ikke.
Til gengæld står der også i lovforslaget, at man forventer, at forslaget frigør en række millioner kroner, og dermed må man forvente, også fra regeringens side, at en væsentlig del af bruger- og pårørenderådene faktisk nedlægges.
Jeg synes, det er vigtigt at erindre Folketinget om, at der er en grund til, at mange af de her regler i sin tid blev indført.
Når man i sin tid indførte, at der skulle være forebyggende hjemmebesøg for ældre mennesker over 75 år, var det jo, fordi vi på det tidspunkt oplevede, at der var en række svage ældre, hvis behov ikke blev dækket i kommunerne.
Når der blev indført bruger- og pårørenderåd eksempelvis på plejecentre, var det, fordi en række borgere oplevede, at deres ønsker og behov ikke i tilstrækkelig grad blev hørt.
Vi vil gerne være med til at diskutere afbureaukratisering, men den rette balance skal findes.
Ordføreren svarer jo ikke på mit spørgsmål.
Jeg vil gerne indledningsvis igen understrege, at vi som Socialdemokrater altid er kritiske, når den enkelte borgers rettigheder svækkes, og det er vi da især, når vi har at gøre med plejekrævende ældre, der er i en udsat livssituation.
Så selvfølgelig er vi altid kritiske over for forslag, som kan betyde en svækkelse for den enkelte borger.
Derfor stiller vi en række spørgsmål til det her lovforslag, for vi er ikke sikre på, at hensynet til den enkelte svage ældre er sikret godt nok i det, der foreligger.
Jeg har to spørgsmål til ordføreren, hvoraf det ene er en gentagelse: Hvorfor går Dansk Folkeparti ikke op i bruger- og pårørenderåd; hvis det er vigtigt for Dansk Folkeparti, at der er ældreråd på kommunalt plan, hvorfor er det så ikke vigtigt for Dansk Folkeparti, at der er et bruger- og pårørenderåd på eksempelvis det enkelte plejecenter?
Og til sidst: Hvorfor vil Dansk Folkeparti ikke være med til at afskaffe det tvungne udbud?
Det ville jo kunne frigøre en masse ressourcer til at arbejde med de ældre.
Anne Baastrup (SF), 2010-04-19:
Jeg vil godt spørge fru Mette Frederiksen, om hun ikke er enig med mig i, at hovedproblemet med kommunernes bureaukratisering er, at kommunerne forpligtes til hele tiden at konkurrenceudsætte sig selv, og at man der kunne spare rigtig mange penge og rigtig meget bureaukrati?
Mette Frederiksen (S), 2010-04-19:
Det er jeg fuldstændig med fru Anne Baastrup i.
Og det er jo altså interessant, at når regeringen endelig skal blive konkret med hensyn til afbureaukratiseringen, så er man det kun på en række områder, hvor vi risikerer at svække den enkelte borgers retssikkerhed.
Man kunne jo afskaffe det tvungne udbud, og så ville man med et slag sikre, at man både kunne frigøre ressourcer i den enkelte kommune og samtidig undgå det omfattende papirarbejde, som det tvungne udbud medfører.
Men det ønsker regeringen ikke, for det tvungne udbud er en central del af den borgerlige velfærdspolitiske ideologi, hvorimod borgerens retssikkerhed ikke er noget, der fylder lige så meget.
Mette Frederiksen (S), 2010-04-19:
Jeg vil gerne starte med at sige til Dansk Folkepartis ordfører, at vi ikke har sagt, at vi er imod forslaget.
Vi har sagt, at vi er optaget af den enkelte borgers retssikkerhed, og det er jo godt, at vi er nogle, der er det, for det er ret tydeligt, at det ikke er det hensyn, der vejer tungest for hverken Dansk Folkeparti eller regeringen.
Det står i hvert fald ikke særlig stærkt i lovforslaget.
Derfor har vi allerede nu stillet knap 20 spørgsmål, så vi sikrer os, at der også i fremtiden bliver taget hensyn til den svage ældre borger.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge Dansk Folkeparti: Når man nu er optaget af, at ældrerådene bevares – en sag, som også optager os Socialdemokrater – hvorfor er man så egentlig ikke optaget af, at bruger- og pårørenderådene bevares?
Martin Henriksen (DF), 2010-04-19:
Jamen altså, jeg fik den opfattelse, da jeg hørte fru Mette Frederiksens ordførertale, at man var meget kritisk over for de afbureaukratiseringsinitiativer, som ligger i lovforslaget.
Hvis det er sådan, at man nu i sin bemærkning tilkendegiver, at man er positivt indstillet over for de afbureaukratiseringsinitiativer, er det selvfølgelig en god ting, og andet ville naturligvis også være mærkeligt, taget i betragtning af at Socialdemokraterne mange gange og i rigtig lang tid har talt om, hvor vigtigt det er, at man afbureaukratiserer.
Så hvis man sådan kommer lidt tilbage til det oprindelige udgangspunkt, synes jeg, det vil være fint. Jeg startede jo sådan set min ordførertale med – og jeg tror også, jeg nævnte det et par gange under den – at vi fra Dansk Folkepartis side jo netop i forbindelse med de forhandlinger, som vi havde med regeringen, gik op i, at der faktisk var nogle ting, som ikke blev afbureaukratiseret, fordi vi syntes, det var relevant f.eks. at bevare ældrerådene, og at det uanmeldte tilsyn på plejehjemmene blev bevaret.
Og det er jo netop, fordi vi mener, at der er nogle, som er så skrøbelige, at der er en offentlig forpligtelse også for Folketinget til at gå ind og sige, at vi der skal holde ekstra øje.
Nu blev snittet lagt der, hvor det nu engang ligger, og der er det så, vi siger, at det kan vi støtte – vi skal selvfølgelig belyse forskellige ting i udvalgsbehandlingen, det skal der altid være plads til – men så må kommunerne også bevise, at de kan løfte deres ansvar.
Martin Henriksen (DF), 2010-04-19:
Altså, hvis Dansk Folkeparti havde det syn på handicappede, hvorfor foreslog vi så, at handicappede fik et retskrav på en ungdomsuddannelse?
Hvorfor var det ikke SF og Socialdemokraterne, der i 1990'erne sørgede for det, da de havde rigelig med tid til at sikre, at unge handicappede fik et retskrav på at gennemgå en ungdomsuddannelse?
Det er jo en anelse langt ude.
Benedikte Kiær (KF), 2010-04-19:
Nu tager det her forslag jo udgangspunkt i en kortlægning af området, hvor man har været ude at spørge medarbejderne og lederne, som sidder med det her til daglig.
De har jo selvfølgelig også en interesse i at sikre, at der er en ordentlig kvalitet på området, og de er kommet med det her forslag og har sagt: Det her er et sted, hvor vi kan se at der er nogle gode ideer til at få mere afbureaukratisering.
Det er jo ikke sådan, at man slipper i forhold til de eksisterende regler om godkendelse, tilsyn og alle de kvalitetskrav, der er, men det er bare sådan – ligesom det ellers plejer at være – at man har det på bekendtgørelsesniveau.
Så det er jo ikke på nogen som helst måde sådan, at vi slipper det løs, men vi har taget udgangspunkt i, hvad lederne og medarbejderne derude har sagt, og hvad de mener er bøvlet for dem i deres hverdag.
Og der har de sagt, at de her to processer kan vi med god mening slå sammen til en.
Anne Baastrup (SF), 2010-04-19:
Jeg tror simpelt hen, at vi skal have en, man kan sige teknisk gennemgang af det her, for det er jo to vidt forskellige synspunkter vedrørende præcis det samme.
Altså, Socialpædagogernes Landsforbund siger, at kommunerne slet ikke er inde over, hvad der ligger på tilbudsportalen – de giver den generelle godkendelse, som så lægges ind på tilbudsportalen, og så smækker man en masse andet på om selve tilbuddet.
Og der er ikke nogen, der skal gå ind og godkende det; det er blot sådan, at den generelle godkendelse giver retten til at komme på tilbudsportalen.
Hvordan kommer det til at se ud?
Hvordan kan vi være sikre på, at kommunerne får virkemidlerne, værktøjerne, til rent faktisk at løse det problem at give det rigtige tilbud til det enkelte barn?
Benedikte Kiær (KF), 2010-04-19:
Det er sådan, når man skal tilrettelægge, hvad det er for et tilbud, f.eks. det enkelte barn skal have, skal man jo både inddrage dem, som det vedrører, og forældrene og også de relevante fagpersoner i forhold til at kunne strikke et ordentligt tilbud sammen.
Den her visitationstime har været noget bøvlet, og man vil derfor gerne have nogle frihedsgrader til at kunne organisere det, men hvor man selvfølgelig skal inddrage de relevante fagpersoner for at kunne strikke det rigtige tilbud sammen.
Anne Baastrup (SF), 2010-04-19:
Så vil jeg godt bede om et tilsagn, nemlig om, at ministeren ikke, ved at vi laver om på det her, dermed siger: Så har vi løst det problem med, at vi ikke skal have § 50-undersøgelser, fordi børn skal på døgninstitution på grund af deres alvorlige handicap.
Det er stadig væk et projekt, der henstår til diskussionerne til efteråret, og det vil jeg godt lige have en bekræftelse på.
Benedikte Kiær (KF), 2010-04-19:
Det kan vi godt tage til efteråret, ja.
Louise Schack Elholm (V), 2010-04-19:
Dette lovforslag er udmøntningen af aftalen om Barnets Reform.
Barnets Reform er en aftale mellem Venstre, De Konservative, Dansk Folkeparti, De Radikale, Socialdemokraterne, Socialistisk Folkeparti og Liberal Alliance.
Venstres mål med Barnets Reform var at sikre barnets tarv, at sikre, at barnets behov blev sat i centrum.
Det skal ikke være systemet eller forældrene, der skal være i centrum, det er hensynet til barnet, der skal veje tungest.
Venstre mener, at vi med Barnets Reform har lykkedes med at sætte barnets behov i centrum.
Med Barnets Reform lægger vi vægt på den tidlige indsats, og det gøres bl.a. med større fokus på de udsatte familier og de unge mødre.
Det gøres ved at give mulighed for et SSP-samarbejde, et samarbejde mellem socialforvaltning, skole og politi, hvor disse parter gives mulighed for kommunikation om de udsatte børn.
Det er tiltag, der skal hjælpe parterne til at blive opmærksom på de børn, som ikke får den tilstrækkelige omsorg.
Det er samtidig også vigtigt for Venstre, at børnene sikres nære og stabile kontakter.
Udsatte børn har brug for en voksen, som de kan have tillid til.
Børnene har oplevet gang på gang at blive svigtet, og de har brug for en voksen, som de kan regne med, en voksen, der giver dem omsorg.
Det er derfor vigtigt for Venstre, at der lægges vægt på en stabil og nær voksenkontakt til barnet, en kontakt, som kan give barnet omsorg.
Samtidig er det afgørende, at barnet ikke ved anbringelsen mister hele sit netværk.
Det er vigtigt, at barnet har ret til samvær med familie og netværk.
Barnet vil ofte føle en stærk tilknytning til sin familie, og det er vigtigt at fastholde netværket i de tilfælde.
Det udsatte barn skal dog ikke tvinges til samvær med en forælder, hvis det skader barnet.
Derfor skal beslutninger om samvær altid tage udgangspunkt i barnets tarv.
Udsatte børn kan have en svær overgang til voksenlivet.
Derfor lægges der med barnets reform en større vægt på efterværn.
Efterværnet er det offentlige tilbud til den unge, og det skal hjælpe i overgangen fra barn til voksen.
Barnets Reform indeholder desuden afbureaukratiseringsforslag.
Det betyder, at nogle krav reduceres, mens andre fjernes.
Det sker for at give kommunerne bedre rammer og mere tid til arbejdet.
For hele tiden at forbedre behandlingen af de udsatte børn er det vigtigt at vide, hvad der hjælper barnet bedst.
Derfor har vi med Barnets Reform valgt at igangsætte et forskningsprojekt på området.
Samtidig skal kommunerne orienteres bedre om den viden, som vi allerede nu besidder, om, hvad der virker.
Barnets Reform tager udgangspunkt i barnets tarv.
Den indeholder en masse elementer, der skal forbedre behandlingen af de udsatte børn og unge.
Venstre støtter lovforslaget.
Mette Frederiksen (S), 2010-04-19:
Når jeg stiller det her spørgsmål, er det, fordi godkendelse af botilbud jo er en rigtig, rigtig vigtig funktion.
Vi har her at gøre med nogle meget udsatte borgere, og hvis de ligesom kommer i kløerne på de forkerte, kan det jo komme til at påføre de pågældende rigtig, rigtig store skader.
Derfor er det vigtigt, når det gælder botilbud, og når det gælder behandlingstilbud, at vi er sikre på, at kvaliteten er høj nok.
Når kommunerne under et siger til os i Folketinget, at hvis vi vedtager lovforslaget, som det ligger nu, kan de ikke garantere, at kvaliteten af tilbuddene er god nok, så bliver vi jo nødt til at tage den bekymring alvorligt.
Det, jeg ikke helt forstår, er, at hvis ministeren er indstillet på, at kvaliteten skal være høj, og at det fastsættes fra centralt hold, hvad godkendelsen skal gå ud på, hvorfor så ikke skrive det ind i lovforslaget, sådan at den usikkerhed, der har bredt sig, både hos nogle af interesseorganisationerne og altså også hos kommunerne, ligesom bliver manet i jorden?
For der er ikke nogen, der kan have interesse i, at kvaliteten ikke er høj nok.
Hvis vi er enige om det, hvorfor så ikke skrive det ind i lovforslaget?
Benedikte Kiær (KF), 2010-04-19:
Nu vil jeg lige vedrørende den her ændring med hensyn til at gøre to processer til en proces sige, at der jo har været meget forskellig praksis i kommunerne, og det er faktisk ret bøvlet i nogle kommuner i dag.
Det er baggrunden for, at vi nu kommer med det her forslag om afbureaukratisering.
Med det her forslag om, at vi slår godkendelsesprocessen sammen i én proces, er det jo ikke sådan, at vi bare slipper godkendelsesprocessen løs – den vil vi efterfølgende håndtere på bekendtgørelsesniveau.
Man må tage udgangspunkt i de eksisterende regler om godkendelse og tilsyn, som der er på området.
Anne Baastrup (SF), 2010-04-19:
Jeg nævnte blot et lovforslag, som handicaporganisationerne er meget optaget af.
Det drejer sig om 13.000 mennesker, der nu kan risikere at få en ny kommune, der kan træffe nogle konkrete beslutninger om dem.
Det er at betragte Susanne Olsen som en genstand.
Hun har ikke nogen muligheder for at klage over beslutningen, og hun har end ikke mulighed for at stemme i Randers Kommune, hvis hun synes, at politikerne træffer nogle forkerte beslutninger.
Det er at betragte dette menneske som er genstand.
Martin Henriksen (DF), 2010-04-19:
Fru Anne Baastrup kommer jo længere og længere ud, og jeg synes bare, at man må anerkende, at man nogle gange tager munden lidt for fuld.
Det er i øvrigt sådan, at man har stemmeret i den kommune, som man har bopæl i, og det kan jo ikke komme som en stor overraskelse.
Jeg synes bare, at det er noget mystisk noget at stå nede i Folketingssalen og sige, at partier, som rent faktisk har været med til at gennemføre nogle fornuftige initiativer – nu nævnte jeg helt konkret ungdomsuddannelsen, og den har mig bekendt også SF stemt for; det må have været meget hårdt for SF at stemme for det, når det kom fra Dansk Folkeparti – betragter dem, som de ønsker at lave en ungdomsuddannelse til, som undermennesker og som genstande.
Altså, det er jo en absurd måde at argumentere på, og hvis det er den måde, man argumenterer på, er det måske bare en afsløring af, at man reelt ikke har nogen argumenter.
Pointen er, at vi i dag står med et lovforslag – det kunne også være meget rart at diskutere det lovforslag, vi står med – som går ud på, at man afbureaukratiserer, fordi man frigør nogle ressourcer ude i kommunerne, som de bl.a. kan bruge til at lave forbedringer for handicappede og på ældreområdet, og det har SF og Socialdemokraterne og alle mulige andre efterlyst i lang tid.
Nu får man jo det, som man har efterlyst, og hvad vil man så?
Altså, hvad vil man med det her?
Det frigør ressourcer ude i kommunerne, som man kan lave forbedringer for.
Anne Baastrup (SF), 2010-04-19:
Jamen jeg har jo heller ikke sagt, at vi stemmer imod, jeg har bare påpeget over for hr. Martin Henriksen, at det undrede mig, at Danske Handicaporganisationers høringssvar overhovedet ikke blev nævnt i hr. Martin Henriksens ordførertale.
Det slog mig blot, at det ikke blev nævnt, og det er en af de tre svage grupper, der har rettet henvendelse, og som påpeger nogle konkrete ting, som de er bange for kommer til at ske.
Det er jo lige præcis et af hovedproblemerne med den lovgivning, så hr. Martin Henriksen ramte plet – hovedet på sømmet, flot klaret.
Han overværede end ikke førstebehandlingen.
Det var et af de temaer, vi netop diskuterede en hel del.
Så det var rigtig godt klaret.
Vivi Kier (KF), 2010-04-19:
Den her debat kan vi jo se som en fortsættelse af den forrige debat med rækken af forslag til afbureaukratisering ude i kommunerne.
Jeg synes, at det igen er værd at huske på, at forud for alle de her afbureaukratiseringsforslag ligger der faktisk et stort analysearbejde blandt ansatte på alle fronter ude i kommunerne.
Det er således kommunerne selv, der har været med til at pege på oplagte steder at forenkle reglerne.
Alle de her områder omfattes af mindre bureaukrati, en lettelse af det daglige administrative arbejde ude i kommunerne, og dermed får kommunerne frigjort nogle ressourcer til at kunne sætte ind der, hvor de hellere vil bruge flere kræfter.
Som det er tilfældet med det foregående forslag, kan jeg også tilslutte mig det her.