runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-03-30:
Tak, hr. formand.
Jeg kan jo så sige velkommen her i Folketinget til forsvarsministeren, og jeg kan også sige, at vi skal diskutere noget lidt andet nu.
Jeg vil egentlig gerne høre lidt om ministerens initiativer og planer og om status på placeringen af det her veterancenter i Danmark.
Det er jo sådan, at der ligger en plan om, at vi skal have placeret et veterancenter med omkring 75 ansatte.
Det er en nyetablering, hvor der skal være både psykologer og socialrådgivere og uddannelsesvejledere, som kan hjælpe alle de mennesker, som har et akut behov for at få noget vejledning i forhold til deres situation.
Der er det jo, at jeg i hvert fald kan forstå, at der måske er en vis forskellighed i holdningerne til, hvor man skal placere et sådan veterancenter, og der vil jeg gerne høre ministerens kommentar til, hvad regeringens planer er, og så har jeg et par spørgsmål efterfølgende.
Jesper Petersen (SF), 2011-03-30:
Jeg må starte med at sige, at jeg er glad for, at der i det mindste er et område i SKAT, hvor der rent faktisk bliver flere kræfter til at løse opgaven.
Sagen er jo, at regeringen skærer voldsomt ned på ressourcerne i SKAT.
År efter år bliver der færre og færre medarbejdere til at sørge for en ordentlig ligning af bl.a. selskaber, en ordentlig skattekontrol, inddrivelse osv.
Her er der så tilført nogle flere medarbejdere, men det er jo samtidig med, at sagerne bliver endnu mere komplicerede og der bliver endnu flere af dem.
Så reelt mener jeg ikke, at regeringen skal bryste sig af, at man har gjort noget særligt.
Vi lægger jo faktisk frem, at man skal stoppe nedskæringerne i SKAT og tilføre ekstra ressourcer, så man kan få flere og dygtigere medarbejdere, der kan konkurrere med de revisionsselskaber og andre, altså så man kan konkurrere med de her meget dygtige medarbejdere.
To spørgsmål melder sig oven på det, ministeren siger.
For det første er der det med, at der skal være en grundig viden, inden vi kan gå videre.
Der tager jeg det som en meget klar afstandtagen til ministerens forgænger, der havde lagt en handlingsplan frem og indkaldt til forhandlinger.
Det var der åbenbart ikke basis for.
Men man må jo afklare det internt i Venstre, altså om man kommer ud med halve vinde, som skatteministeren åbenbart påstår forgængeren gjorde.
Peter Christensen (V), 2011-03-30:
Jeg kunne jo se, at hr. Villy Søvndal henviste til USA.
Det undrer mig noget, for måden, det foregår på i USA, minder sådan set meget om den danske, altså at bevisbyrden skifter lidt efter, hvem der har lagt dokumentation frem, som er holdbar.
Det eneste sted, jeg kan finde, som har decideret omvendt bevisbyrde, er Australien.
Jeg synes personligt, at det også er en uskik.
Nogle gange må jeg stille spørgsmålet: Hvordan forestiller man sig at det skulle foregå i praksis?
Det må jo være sådan, at virksomhederne bliver bedt om dokumentation for de transaktioner, de har foretaget sig, og så går SKAT ind og vurderer det.
Jeg mener sådan set, at uanset om det er virksomheder eller personer, må der også gælde nogle retssikkerhedsmæssige principper.
Jeg kan jo forstå, at SF sådan set er parat til at se bort fra dem, både når det gælder virksomheder og personer.
Det gælder også hele diskussionen om sort arbejde, hvor jeg sådan set mener, at man også stiller danskerne i en dybt problematisk situation retssikkerhedsmæssigt.
Men det handler jo sådan set om, hvordan man dybest set ser på de her ting.
Gitte Lillelund Bech (V), 2011-03-30:
Jeg tager alle politiske udspil, uanset hvilket parti de kommer fra, meget alvorligt.
Også når hr. John Dyrby Paulsen udtaler sig i avisen, læser jeg det med ret stor interesse, fordi det også kan have indflydelse på den politik, vi sådan generelt fører.
Hr. John Dyrby Paulsen har selvfølgelig aldrig prøvet det her med, at man er et led i en regering, og at man som folketingsgruppe derfor også gerne vil komme med ideer og udspil og indspil og opspil til, hvad regeringen kan tænke og gøre.
Jeg er helt sikker på, at hvis hr. John Dyrby Paulsen nogen sinde kommer til det, så vil hr. John Dyrby Paulsen også synes, det er en meget god idé, at man også som ordfører kan lufte sine ideer, selv om man er i et regeringsparti.
Jeg har set Venstres udspil, fuldstændig ligesom jeg ser alle de andre udspil, der er kommet.
Dansk Folkeparti har udspil på vej osv., jeg går også ud fra, at Socialdemokraterne har sådan et samlet forslag til en strategi på vej, det har jeg i hvert fald kunnet læse mig til at der arbejdes med.
Jeg ser det som input til de diskussioner, vi skal have.
Udenrigsministeren og jeg vil komme med regeringens udspil på baggrund af, hvad vi får drøftet færdigt, og så vil vi tage en diskussion med partierne.
Men det var jo også sådan, da vi lavede Helmandstrategi 2011/2012, at vi også der, udenrigsministeren og jeg, løbende havde drøftelser med Venstres og Konservatives udenrigs- og forsvarsordførere, fordi de er talerørene for folketingspartigrupperne, og det er den måde, man arbejder på, regering og folketingsgrupper imellem.
John Dyrby Paulsen (S), 2011-03-30:
Men så bliver jeg bare en anelse forvirret, for når Venstres folketingsgruppe har godkendt et oplæg, så må der jo for søren da være nogle tanker bag, så må det jo være, fordi regeringen med Venstre i spidsen på en eller en måde står bag det oplæg og de tanker.
Det kan vel ikke være sådan, at et regeringsparti på et så vigtigt område laver sådan en proces.
Det må vel være sådan, at det oplæg, der nu er her fra Venstre, må det jo være folketingsgruppen i Venstre der står bag.
Det må være sådan, at partiet Venstre mener det, der står i det her papir, det må jo være sådan, at regeringspartiet Venstre tager det med ind i regeringens drøftelser.
Derfor er der vel en chance eller en risiko, om man vil, for, at de tanker, der gives udtryk for i det her papir, faktisk bliver til noget i regeringens oplæg.
Og så er det, at jeg bliver lidt nervøs, for jeg synes ærlig talt, at nogle af de her er meget vidtgående.
I virkeligheden så er det jo sådan, at nogle af de tanker, der præsenteres her, nok ikke kan vinde genklang hos f.eks. udenrigsministeren, og så bliver det hele jo i virkeligheden meget, meget sjov.
Men skal jeg forstå det sådan, at det her oplæg fra Venstre i virkeligheden ikke er et oplæg fra Venstre, men sådan en eller anden brainstorm, man har gennemført på en eller anden sen hverdagsaften og så følt sig kaldet til at sætte det på Venstres hjemmeside, og at det derfor ikke er noget, man i virkeligheden skal tage alt for alvorligt, eller hvordan skal det forstås?
Gitte Lillelund Bech (V), 2011-03-30:
Jeg er glad for at få lejlighed til at svare hr. John Dyrby Paulsen på det spørgsmål, også her i Folketingssalen.
For det er sådan, at jeg synes, at det er helt naturligt, at man politikudvikler, og i regeringen er udenrigsministeren og jeg med bidrag fra andre ministerier godt i gang med at lave en flerstrenget antipirateristrategi.
Det er planen, at vi skal have den klar før sommerferien.
Det er også sådan, som det sikkert er hr. John Dyrby Paulsen bekendt, at vi i forbindelse med forsvarsministermødet i NATO i juni blandt forsvarsministrene skal diskutere erfaringerne med Operation Ocean Shield, som er den antipiraterioperation, Danmark deltager i.
Derfor har jeg en forhåbning om, at regeringens udspil til en antipirateristrategi bliver færdigt, inden det pågældende NATO-forsvarsministermøde, og i den forbindelse vil vi selvfølgelig tage diskussionen med alle de partier, der er interesseret i at bidrage til og stå bag en eventuel strategi.
Jeg håber så sandelig også, at Socialdemokraterne har nogle forslag eller nogle ideer eller ting, som de kan komme med.
Under alle omstændigheder kan Venstres forslag til en strategi ikke sættes lig regeringens strategi, men jeg ser det som et godt input på lige fod med alle mulige andre input.
John Dyrby Paulsen (S), 2011-03-30:
Tak for det meget klare svar.
Så synes jeg, at vi fik det helt på plads, og det var også sådan, de fleste af os, der har beskæftiget os med Libyen, havde opfattet det.
Og så er det jo, fordi jeg her står med et oplæg fra Venstre om en antipiratplan.
Da jeg læste den, tænkte jeg på, at det et par dage før var blevet meddelt, at regeringen ville komme med et antipiratoplæg på et eller andet tidspunkt, og så kom Venstre så med sin plan.
Derfor bliver jeg nødt til at spørge: Hvordan hænger det egentlig sammen?
Altså, nu har Venstres folketingsgruppe godkendt et oplæg.
Bliver det så regeringens oplæg, eller er det sådan, at det andet parti i regeringen og dem, der bakker op om regeringen, nu også skal komme med deres oplæg, og at man så skal diskutere det i regeringen?
Gitte Lillelund Bech (V), 2011-03-30:
Jeg skal ikke kunne sige, om Venstres forsvarsordfører er blevet fejlciteret.
Fra dansk side, og det ved hr. John Dyrby Paulsen udmærket godt,
var vi blandt de første parlamenter, som rent faktisk besluttede, at vi ville deltage fuldgyldigt i operationen – i første omgang i det, der hedder koalitionen, Operation Odyssey Dawn, og så også i selve command and control-delen, som NATO overtager.
Jeg kan ikke huske, om det sker fra i dag eller senest fra i morgen.
Der er ikke truffet beslutning om, at F-16-flyene skal hjem.
Jeg forventer, at vi er dernede, så lang tid som der er behov for det, og det betyder også, at hvis vi kommer hen til september, må vi foretage en militær planlægning, sådan at vi også kan opfylde vores forpligtelser med air policing i Baltikum.
Men der er ingen planer om – og det er absolut ikke noget, vi har besluttet – at F-16-flyene skal hjem fra Libyen.
Jeg mener, at det er en ret vigtig indsats, vi yder i Libyen.
Vi får også ret stor credit for det, fordi vi er blandt de første lande, som rent faktisk meldte sig på banen og sagde, at vi ville være med til at beskytte civilbefolkningen – og det fortsætter vi med.
John Dyrby Paulsen (S), 2011-03-30:
Nu har vi jo en stor operation i gang i Libyen, eller det vil sige, at der er en hel del andre end os, der deltager, og der kommer flere og flere, og det er jo glædeligt.
Men jeg blev lidt overrasket, da jeg kunne se, at Venstres forsvarsordfører i weekenden var ude at meddele, at de danske F-16-fly, som jo deltager i operationen dernede, skal trækkes hjem til september, med den argumentation, at nu skal vi jo i gang med air policing i de baltiske lande.
Det har vi jo vedtaget at vi gør, det gør vi med jævne mellemrum, og det er en god og fornuftig operation.
Men argumentet skulle tilsyneladende være, at så har vi ikke kapacitet nok, og så må den indsats, vores F-16-fly i øjeblikket gør i forbindelse med Libyenoperationen, stoppes i september.
Jeg blev sådan lidt overrasket, for det var nyt for mig.
Dels har det ikke været nævnt nogen steder, overhovedet, i det beslutningsforslag, vi har vedtaget i fuldstændig enighed her i Folketinget, dels er det heller ikke fremgået af nogen af de diskussioner, vi har haft dels i forsvarsforligskredsen, dels med ministeren og i andre sammenhænge.
Så derfor vil jeg godt spørge ministeren, om det virkelig kan være rigtigt, at det nu er Venstres holdning, at flyene skal trækkes hjem til september.
Det kan også være, at Venstres ordfører er blevet fejlciteret.
Sådan noget sker jo indimellem.
Bertel Haarder (V), 2011-03-30:
Jeg kender ikke noget til nogen protokol, og hvis spørgeren vil have noget at vide om den protokol, må hun stille et skriftligt spørgsmål.
Jeg forstår nu, at spørgsmålet går på, at når man på et senere tidspunkt besluttede at stramme kontrollen, må det jo være, fordi der var foregået noget helt forfærdeligt før stramningen.
Jo tak, den melodi kender jeg.
Når man på et tidspunkt sætter betalingen ned for private operationer, må det jo være, fordi man, indtil man gjorde det, har taget for høje priser, det må være overbetaling.
Det er meget, meget dygtig oppositionspolitik.
Jeg tager hatten af for det, men jeg gennemskuer det, og det håber jeg rigtig mange andre også gør.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2011-03-30:
Jeg bliver måske nødt til at spørge på en ny måde.
Da regeringen i 2007 i sit nye regeringsgrundlag og senere i forskellige initiativer valgte at lave en specialeplanlægning og i dag har sikret, at de private hospitaler faktisk er omfattet af de samme regler som de offentlige hospitaler i forhold til at lave specialiseret behandling og selvfølgelig også til at udføre forsøg, må der jo have været en årsag til, at man tog de initiativer.
Det kunne jo ske, at det var, fordi der var en stigende kritik af, at man f.eks. i 2005 havde tilladt, at privathospitaler, der havde en meget lille volumen, udførte specialiserede behandlinger, som de måske ikke altid havde den fornødne kompetence til.
Jeg kunne også spørge på en anden måde: Kunne det være sådan, at regeringen strammede op langt senere, fordi man faktisk på et tidspunkt blev opmærksom på, at der var problemer nogle steder, og at det her eksempel, der nu er kommet frem i en radioudsendelse på P1, kunne være et klart tegn på, at der var problemer med de regler, man havde dengang?
Jeg vil også godt sige til ministeren til sidst, at det jo var sådan, at Sundhedsstyrelsen sagde, at der skulle laves en protokol på området, en protokol, der aldrig blev til noget.
Det må da være tankevækkende for ministeren at vide, at forsøgsbehandling blev udført, uden at der blev lavet opfølgning eller protokoller på området.
Bertel Haarder (V), 2011-03-30:
Jeg forstår ikke et ord af, hvad spørgeren vil.
Det var det, der blev besluttet af den daværende indenrigs- og sundhedsminister i 2005.
Det kan jeg også gentage, hvis spørgeren ønsker det.
Jeg mener, man kan være fuldstændig tryg ved de regler, der blev fastsat af den daværende indenrigs- og sundhedsminister.
Jeg har jo allerede fornemmet, at spørgeren og hendes parti benytter enhver lejlighed til at mistænkeliggøre punkt 1, statsministeren, punkt 2, private hospitaler.
Men det er der altså ingen grund til i dette tilfælde, for statsministeren fastsatte, da han var indenrigs- og sundhedsminister, klare regler om, at private sygehuse kan udføre specialiseret behandling efter det udvidede frie valg, for at patienterne får kortere ventetid, såfremt der foreligger en udtalelse fra Sundhedsstyrelsen, der bekræfter, at styrelsen ikke har grundlag for at antage, at disse behandlinger ikke vil kunne foregå lægefagligt forsvarligt.
Det var det, han besluttede.
Og så har jeg føjet til, at med bestemmelserne om specialeplanlægning i sundhedsloven skal private sygehuse godkendes på lige fod med de offentlige sygehuse.
Det ved spørgeren jo også er det, der kendetegner den specialeplanlægning, der foregår i øjeblikket, hvor volumenkravene også gælder de private.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2011-03-30:
Sådan som jeg kan forstå ministerens svar, skete der altså mange ulykker, lige da den her regering kom til, hvor man med meget, meget stor alvor ønskede at lægge rigtig mange behandlinger ud til private hospitaler under det udvidede frie valg.
Således havde man ingen grænser for, hvilken specialiseret behandling der kunne foregå – man skulle ikke godkendes af Sundhedsstyrelsen, som ministeren lige sagde.
Det betød også, at selv om Sundhedsstyrelsen havde sagt, at de her eksperimentelle rygoperationer, hvor man indsætter en kunstig diskus i ryggen, burde have været udviklingsfunktioner eller forsøg, var det altså ikke noget, som Sundhedsstyrelsen eller ministeren dengang gik ind i, for man havde ikke lavet en lovgivning, der tog højde for, at man faktisk kunne udsætte patienter for fare ved at henvise dem til den her type behandling på de private hospitaler.
Bertel Haarder (V), 2011-03-30:
Den daværende indenrigs- og sundhedsminister tilsidesatte ikke Sundhedsstyrelsen i spørgsmålet om eksperimentelle rygoperationer.
Jeg kan forstå, at spørgeren har set en dokumentarudsendelse i Danmarks Radio i sidste uge, og der indgik der rigtigt nok et brev fra 2005 fra den daværende indenrigs- og sundhedsminister, men brevet havde ikke noget at gøre med eksperimentel behandling, hverken på offentlige eller private sygehuse, og det fremgik i øvrigt heller ikke af udsendelsen.
Det, der fremgik af udsendelsen, var, at et privat sygehus, men for øvrigt også nogle offentlige sygehuse, udførte behandlinger, som efter Sundhedsstyrelsens udmeldinger burde ske som udviklingsfunktioner med særlig opfølgning på resultaterne eller som forskningsmæssige forsøg, fordi de efter styrelsens opfattelse ikke var tilstrækkeligt dokumenteret.
Ministeriet har aldrig pålagt amterne eller regionerne at henvise til behandling, som efter Sundhedsstyrelsens opfattelse burde have været udført som udviklingsfunktioner eller som kliniske forsøg.
I 2005 fastsatte den daværende minister tværtimod, at private sygehuse kan udføre specialiseret behandling efter det udvidede frie valg, såfremt der foreligger en udtalelse fra Sundhedsstyrelsen, som bekræfter, at styrelsen ikke har grund til at antage, at de specialiserede behandlinger ikke vil kunne foregå lægeligt forsvarligt.
Den beslutning har mange patienter haft glæde af, og den skal selvfølgelig ses i lyset af, at der i 2005 slet ikke var noget krav i lovgivningen om, at sygehuse skulle godkendes til at varetage specialiserede funktioner.
Det kom først med sundhedslovens bestemmelser om specialeplanlægning, så fremover skal private sygehuse, som ønsker at udføre specialiseret behandling for det offentlige, godkendes på lige fod med de offentlige sygehuse.
Den eneste forskel er, at der ikke stilles samme krav til de private om medvirken i forskning, udvikling og uddannelse.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2011-03-30:
Det er korrekt, at de nu gælder for de private sygehuse, men vi kan også konkludere, at det altså i 2005 var o.k. at henvise borgere til at få udført specialiseret behandling, endda behandlinger, som Sundhedsstyrelsen var bekymret for, og som de faktisk mente kun skulle udføres, hvis man brugte det som en udviklingsfunktion eller decideret brugte det som forsøg.
Det var altså o.k. for den daværende sundhedsminister, at patienter blev sendt hen til den type behandling.
Der vil jeg så godt bare spørge ministeren: Har man i dag fuldstændig vished for, at alle borgere var fuldt ud informeret om, at det, man kunne tilbyde ude på de her private hospitaler, altså mere var at betragte som udviklingskirurgi end som en reel behandling?
Det er jo lige så alvorligt, som hvis borgerne ikke bliver spurgt om det inde på de offentlige hospitaler.
Man bør vide, at man medvirker til noget, som i virkeligheden mere har karakter af et forsøg.
Bertel Haarder (V), 2011-03-30:
Nej, men vi skal jo glæde os over, at Danmark er gået frem fra en 20. plads til en 13. plads på listen over de 31 lande, som er med i undersøgelsen.
Det betyder, at Danmark siden 2007 har styrket indsatsen mod rygning i forhold til mange af de andre lande.
Vi skal lige huske, at et af problemerne her, så vidt jeg husker, er, at forholdsvis mange kvinder i Danmark ryger, og det hænger også sammen med den meget store deltagelse på arbejdsmarkedet og andet.
Så vi er altså oppe mod en livsstil, et arbejdsmønster, et kønsmønster, som gør, at jeg synes, det er flot, at vi er rykket fra en 20. plads til en 13. plads.
Jeg tror, at vi må konstatere, at de forbud, der er gennemført, har haft en vis effekt, og også at kampagnerne har haft en vis effekt.
Når man ser på de parametre, der er undersøgt, kan man se, at Danmark scorer gennemsnitligt i forhold til spørgsmål om afgift, forbud og restriktioner, men at vi scorer højt, når det gælder hjælp til rygestop.
Det er jo en meget god oplysning, at vi er gode til rygestop, og jeg tror også, at vi ender med at kunne konstatere, at det har hjulpet, når det gælder unges rygning, ligesom det har hjulpet, når det gælder unges drikkeri.
Men selvfølgelig skal vi ikke være tilfredse med en 13. plads.
Det kunne jeg ikke drømme om at være.
Benedikte Kiær (KF), 2011-03-30:
Jeg kan berolige hr. Orla Hav med, at jeg ikke er vred, men jeg kan da fortælle hr. Orla Hav, og det ved hr. Orla Hav jo udmærket godt, at da man nedlagde amterne og lagde opgaver over til regionerne og lagde opgaver over til kommunerne, havde man jo delingsaftalerne.
Vi kan blot se, at gennem de seneste år er der sket en udvikling, hvor der er flere og flere børn, der er blevet ekskluderet fra normalområdet og er kommet over på specialområdet.
Heldigvis er der nogle, der er ved at bremse op og spørge: Er det nu en rigtig udvikling?
Skal vi ikke se, om vi kan inkludere flere børn i det fællesskab, der er i både daginstitutionerne og folkeskolen?
Og heldigvis er der rigtig mange gode eksempler på, at det kan lykkes på glimrende vis til glæde for de børn, der har udfordringer, til glæde for de børn, der ikke har udfordringer, og også til glæde for forældre og personale. Det, jeg også lige vil pointere over for hr. Orla Hav, er, er at i forbindelse med den artikel, som hr. Orla Hav faktisk nævner står i dag i Jyllands-Posten, bliver det netop fremhævet, at det ikke kun er et spørgsmål om normeringer, det er også et spørgsmål om ledelse, det er et spørgsmål om vejledning, det er et spørgsmål om at kunne have den rigtige struktur, og det er et spørgsmål om, at man kan bryde store børnegrupper ned til små fællesskaber – jeg synes lige, at hr. Orla Hav skal læse det sidste, der står i den her artikel. Så der er også andre ting, der ligger i at sørge for at have en god kvalitet, og det ser jeg heldigvis udfolde sig i rigtig mange dagtilbud rundtomkring i landet, hvor det fungerer glimrende.
Til gengæld kan jeg også se resultatet af dårlig ledelse; nogle af de steder, hvor jeg har været, kan det være som en banegård.
Bertel Haarder (V), 2011-03-30:
Det glæder mig, at spørgeren minder os om, at vi nu får billedadvarsler på cigaretpakkerne.
Så vil jeg til sidst sige, at vi jo kan glæde os over, at den gennemsnitlige levetid i øjeblikket avancerer, også mere, end vi havde regnet med.
Ja, den avancerer så hurtigt, at den aftale, vi lavede om forhøjelse af efterlønsalderen og folkepensionsalderen fra engang om adskillige år, i dag er helt utilstrækkelig.
Det er faktisk den danske velfærdsmodels største problem, at vi stadig væk har en gennemsnitlig afgangsalder på 61 år, hvor Norge og Sverige har en på 64 år.
Så hvis spørgeren vil være så venlig at tage med i betragtningerne, at den forlængede levetid også må føre til, at vi bliver længere på arbejdsmarkedet, så er der mere, vi kan snakke om.