Pia Adelsteen (DF), 2015-05-21:
Tak for det.
Jeg tror, alle i Danmark synes, det er godt at have et politisamarbejde.
Vi vil jo gerne fange de kriminelle.
Det vil vi sådan set også, i og med at vi har politisamarbejder med USA og lande uden for EU.
Det her er jo ikke et isoleret EU-problem.
Vi har så bare Europol som en funktion i EU.
Men man prøver, når vi taler retsforbehold, konstant på at hægte det op på, at vi skal fjerne retsforbeholdet, for ellers ryger alt politisamarbejdet.
Der sidder jo ikke nogen danskere uden for det her vindue, som ikke vil fange kriminelle, måske lige bortset fra nogle enkelte kriminelle selv.
I stedet for at diskutere, hvad retsforbeholdet betyder, hvad det er for ting, der ligger inde under retsforbeholdet, så folk er helt klar over, hvad det er, så siger man: Hvis I siger ja til at bevare retsforbeholdet, er der ikke længere noget politisamarbejde.
Det synes jeg altså er at lave en skræmmekampagne uden lige, og det er bestemt også en af årsagerne til, at vi har fremsat det her forslag.
For lang tid siden, allerede da man indgik aftalen om at være med i Lissabontraktaten og sagde ja til det – et flertal her i Folketinget sagde ja til det –
vidste man, at vi gik fra en mellemstatslig løsning til en overstatslig.
Når nu man som flertal har sagt ja til Lissabontraktaten, synes jeg også helt klart, at man burde tage det ansvar.
Det virker også, som om vi, hvis vi ikke er med i Europol eller med i noget andet, mere eller mindre får at vide, at de kriminelle vælter ind over grænserne.
Jeg vil da sige, at så synes jeg da, at man skal tage Dansk Folkepartis løsningsforslag og få lavet nogle grænsekontroller, sådan at vi kan forhindre noget af det.
For man er åbenbart meget, meget overbevist om, at det her retsforbehold forsvinder.
Det håber jeg så sandelig ikke.
Når jeg siger det, er det også set i lyset af den europapolitiske aftale, der ligger mellem de fem partier, og der er altså et af de partier, som desværre ikke er til stede i dag.
Det er oven i købet et regeringsparti, og det fremgik for 6 dage siden af vores udenrigsminister, at Danmark bør droppe forbeholdet og være fuldt med i EU's flygtningeplan.
Det siger han.
Det står som overskrift i Politiken den 14. maj.
Partiet er ikke til stede, og det er derfor, jeg har spurgt de fire andre partier, som er med i den europapolitiske aftale, om de står fuldt og fast ved det, de har sagt.
For jeg kan da godt blive lidt i tvivl, når Danmarks udenrigsminister og medlem af Det Radikale Venstre står og siger sådan til Politiken for 7 dage siden.
Det gør i hvert fald, at jeg kommer i tvivl.
Det gør også, at vi i Dansk Folkeparti er urolige for, om den aftale overhovedet holder.
Vi ved jo udmærket godt som politikere, at man kan lave masser af politiske aftaler, men at de ikke nødvendigvis holder i al evighed.
Derfor skal vi naturligvis bevare vores retsforbehold, og derfor bør regeringen også gå i gang med at arbejde for en parallelaftale.
Jeg vil kommentere nogle af de argumenter, vi har hørt.
Venstres ordfører, hr. Jakob Ellemann-Jensen, siger, at det er en ulykkelig undtagelse, bare ikke lige på asylområdet.
Man laver ikke backupplaner fra regeringens side – og jeg synes også, det er nogle fine spørgsmål, der er blevet stillet til det.
Man sætter sig bare ned og forventer, at vi nok kommer af med det her retsforbehold, og hvis ikke, må vi så se på det.
Vi bliver også hele tiden skudt i skoene, at det her med at lave en parallelaftale er ganske vanskeligt.
Det er faktisk noget, der tager umenneskelig lang tid, og man kan slet ikke gå i gang med det, før hele Europol-aftalen er færdig.
Før kan man ikke gå i gang med at snakke parallelaftale.
Det får vi at vide.
Må jeg så ikke bare henlede opmærksomheden på et andet forslag, som for meget kort tid siden er blevet behandlet – jeg ved faktisk ikke, om det er færdigbehandlet – i Folketingssalen, nemlig L 195 om Eurodac.
Der er der stillet nogle spørgsmål, for der skal man lave en supplerende parallelaftale, fordi der er nogle udvidelser.
Vi har jo i forvejen en parallelaftale om Eurodac, men der er altså nogle udvidelser, så vi skal have lavet en supplerende aftale.
Dér er der i et svar fra Justitsministeriet sagt, at som det videre fremgår, oplyste Danmark den 5. juli 2013 over for Kommissionen, at Danmark havde truffet beslutning om at gennemføre den nye Eurodac-forordning i dansk ret og anmodede samtidig Kommissionen om at træffe de nødvendige foranstaltninger med henblik på, at der snarest muligt ville kunne indledes forhandlinger om en supplerende parallelaftale, der giver Danmark ret til også at være tilsluttet den del af retsakten.
Der kunne man så godt, samtidig med at man sad og forhandlede Eurodac, sige: Vi ved godt, at det bliver udvidet, vi ved godt, at vi ikke er med i det hele, men vi vil gerne, så kan I ikke godt forberede det?
Det kunne man godt på Eurodac, men det kan man ikke, når det drejer sig om Europol.
Og det skriger altså til himlen, det synes jeg, det skriger virkelig til himlen.
Vi er ikke i tvivl i Dansk Folkeparti: Det er så vigtigt, at vi har det politimæssige samarbejde.
Det vil jeg godt gentage, det er vigtigt, men det er også vigtigt, at vi bevarer retsforbeholdet.
Det er vigtigt, at det til enhver tid er danskerne, der siger: Hvad er det, vi vil, og hvad er det, vi ikke vil.
Alt andet lige skal Holger K. Nielsen da have noget ros for at have været med til at lave forbeholdene.
Jeg ærgrer mig bare over, at man er gået væk fra at støtte dem, for de er rigtig gode.
Tak til Enhedslisten og tak til Liberal Alliance for støtten.
Den er jeg glad for.
Jeg må sige, at jeg er også positiv over for fru Pernille Skipper, der siger, at på trods af de forbehold, man har over for Europol, så støtter man, at vi rent faktisk går ind og laver en parallelaftale, netop fordi man ønsker retsforbeholdet bevaret.
Jeg synes egentlig, at de argumenter er ganske glimrende.
Så tak for debatten.
Den har været god, givtig, synes jeg.
Jeg synes ikke, der er kommet så meget nyt, men det overrasker mig nok heller ikke.