Rune Lund (EL), 2007-03-28:
Det er jo en meget interessant debat, vi har haft her i dag.
Men det, som desværre er meget tydeligt, er, at vi har en række partier – det er alle andre partier end Enhedslisten og SF – som sådan set synes, at vi skal fortsætte med status quo.
Vi skal fortsætte med status quo over for Rusland, selv om de siden 1994 har slået mindst 200.000 mennesker ihjel i Tjetjenien.
Dobbeltstandarderne og dobbeltmoralen bliver jo virkelig udstillet i denne her sammenhæng, for vi har en konflikt i Darfur, hvor den sudanske regering har stået bag et folkedrab.
Den internationale fordømmelse er overvældende; den danske udenrigsministers fordømmelse er overvældende; man må gøre det ene, og man må gøre det andet – og det er godt, og det skal gøres nu, og det er fint, at man vil gøre det.
Men hvor kommer handlingen så, når vi når til Tjetjenien, hvor vi har præcis lige så mange døde som i Darfur?
Det er foregået noget langsommere, det har taget fra 1994 til i dag, det er Darfur i slowmotion, men der er døde lige så mange mennesker.
Men når det er Rusland, skal fløjlshandskerne tages på.
Det må være en meget mærkelig fornemmelse for udenrigsministeren at stå her på Folketingets talerstol i dag og mene de ting, han gør, når vi ved, hvad udenrigsministeren mente, dengang udenrigsministeren ikke var udenrigsminister.
Jeg vil nu læse et citat op, og så synes jeg, at udenrigsministeren skal prøve at gætte på, hvem det er, der siger det.
Jeg læser op: Regeringen bør tage initiativ til at få stillet Rusland for Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol for krigsforbrydelser i Tjetjenien.
Det vil sige, at udenrigsministeren altså får en mulighed for at se, om der er andre af lande, der vil følge Danmark og bringe Rusland for Menneskerettighedsdomstolen, og er der ikke det, ja, så kan Danmark selv tage sagen op og bør selv tage sagen op.
Danmark har jo tidligere indbragt Tyrkiet, så vi mener altså, at Danmark skal indbringe Rusland.
Er det noget, som hr. Rune Lund har skrevet som en tale til i dag, eller er det noget, som andre personer til stede her i Folketingssalen har sagt ved en tidligere lejlighed?
Skal jeg afsløre det for udenrigsministeren?
Det er udenrigsministeren selv, der har udtalt det her i 2001.
Og derfor klinger det også utrolig hult i dag, når udenrigsministeren står på Folketingets talerstol og siger: SF vil dit og dat, og de vil bare snakke og kritisere, og Enhedslisten og Enhedslistens hr. Rune Lund vil også bare være sur og stå nede på sin talerstol og være ukonstruktiv.
Jeg må sige til udenrigsministeren: Vi står jo bare og siger det, som udenrigsministeren sagde, dengang udenrigsministeren ikke var udenrigsminister.
Så på den måde må man jo bare konstatere, at man har ét Tjetjenienstandpunkt, til man får et nyt.
Men der skal i virkeligheden en helt anden konsekvent politik over for Rusland til.
Vi har set, at der ikke er sket noget som helst de seneste mange år.
Vi har også set, at kritiske russiske ngo’er lukkes og glasklare demokrater i Rusland bliver forbudt at arbejde.
Det er jo noget, der sker hele tiden.
Så sent som i lørdags slog politiet brutalt ned på en større demonstration og arresterede flere hundrede personer, og det var en helt fredelig manifestation, som bl.a. krævede et stop for krigen i Tjetjenien.
Vi kan se, hvordan russerne er fløjtende ligeglade med, hvad der bliver sagt til dem.
De lytter ikke, for det har ingen konsekvens.
Og det er også derfor, at det forslag til vedtagelse, som SF og Enhedslisten har fremlagt i dag, er et forslag, som ikke bare går ud på snak, ikke bare går ud på, at man skal please Rusland, men som rent faktisk også vil have en konsekvens, hvis der ikke sker noget.
Det er jo bl.a. derfor, at vi har foreslået, at man skal støtte de demokratiske kræfter, at man skal rejse en sag mod Rusland ved Den Europæ iske Menneskerettighedsdomstol, og at man skal arbejde for, at Den Internationale Krigsforbryderdomstol bliver inddraget – og her passer det overhovedet ikke, hvad udenrigsministeren siger om, at vi skulle gå ind og anfægte denne domstols uafhængighed.
Både Enhedslisten og SF kender udmærket reglerne for, hvordan tingene foregår i FN og FN’s Sikkerhedsråd.
Det handler simpelt hen om, at man prøver at arbejde for at skabe et pres i den retning, man prøver at få det på den politiske dagsorden.
Det kan da godt være, at det ikke lykkes, men ved at sige tingene, ved at tale om tingene, ved at rejse diskussionerne, lægger man jo også et politiske pres, vil jeg sige til udenrigsministeren.
Og det synes jeg bare er enormt bedrøveligt at udenrigsministeren ikke vil eller ikke ser sig i stand til.
Udenrigsministeren taler også meget om terrorisme, og som jeg nævnte i mit indledende indlæg, er det jo også sådan, at når der er begået terrorisme mod tjetjenerne, f.eks. mod de folkevalgte tjetjenere, den tjetjenske regering, som altid har taget afstand fra terrorisme, har det jo også været tyndt med udmeldinger fra den danske regering.
F.eks. var der ikke nogen fordømmelse, da Tjetjeniens præsident, Maskhadov, blev myrdet den 8. marts 2005.
Til gengæld har vi hørt udenrigsministeren stå og sige, at samarbejdet med det russiske marionetstyre i Tjetjenien, Kadyrovregeringen, bare er helt i orden, og at det er nogle, man skal samarbejde med, for det er jo dem, der er der.
Det er nogle mennesker, som er valgt ved et fupvalg med stemmeprocenter, som man så det i Sovjetunionen i sin tid.
Så jeg vil bare afsluttende sige: Jeg synes, det er ærgerligt, at vi har et folketingsflertal her, som bare vil snakke, og som ikke vil have, at snakken skal føre nogen steder hen.
Der er brug for en langt mere håndfast kritik af Rusland, der er brug for at tage langt flere værktøjer i brug, hvis vi skal stoppe de myrderier, som Rusland står bag hver eneste dag i Tjetjenien – Tjetjenien, som er Europas Darfur.