runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Barfoed (KF), 2011-03-16:
Jeg synes, at det er meget problematisk at indrette private fixerum i en ejendom, som der her er tale om.
Det er derfor, jeg er tilfreds med, at det, som jeg forstår det, ikke bliver til noget, allerede af den grund at retten har sagt, at det kan man altså ikke gøre det pågældende sted.
Jeg mener også, at det er særdeles problematisk at lave fixerum, hvor man altså fastholder – sådan ser jeg det – folk i et stofmisbrug i stedet for at få dem ind i et forløb, hvor der er en egentlig behandling.
Det må være det, det drejer sig om.
Det må dreje sig om at få folk i behandling.
Det er i hvert fald det, der er regeringens intention.
Vi har samlet en aktpolitik bygget op omkring forebyggelse, behandling, skadesreduktion og kontrol.
Det helt afgørende er jo, at de pågældende stofmisbrugere i sidste ende kommer i behandling.
Det er bl.a. grunden til, at vi i regeringen gerne vil lave sundhedsrum, for der vil man så kunne komme i kontakt med de pågældende og få indledt en behandling.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2011-03-16:
Med al respekt vil jeg sige, at jeg tror, at det var mig personligt, der var med til at bruge ordet sundhedsrum første gang i Folketingets regi.
Efter min mening er et sundhedsrum et sted, hvor man både kan indtage de ulovligt erhvervede stoffer, men sådan at man gør det på en ordentlig måde, således at man ikke risikerer sit liv ved det og heller ikke risikerer at få smitsomme sygdomme.
Kun derved kan man jo bagefter være motiveret til en samtale med det personale, der er til stede i sundhedsrummet, om, hvordan man kan komme ud af den her kaotiske livsførelse og komme videre i behandling.
Det, jeg hører ministeren og måske også ministerens parti sige, er, at man tror på, at det, at folk bliver mødt i situationen, hvor de indtager stoffer, i fixerum, sundhedsrum – kært barn kan have mange navne – faktisk fastholder dem, hvor vi er nogle, der tror på, at det er med til at motivere folk til at søge behandling, at de faktisk kommer i kontakt med personale.
Jeg må bare undre mig over, at ministeren ikke rigtig vil besvare mit spørgsmål om, om ikke det er korrekt, at selve det med, at man kan indtage ulovligt erhvervede stoffer, jo ikke er ulovlig i sig selv i Danmark, det ulovlige er at besidde dem i en vis mængde.
Hvis man er meget stofafhængig, får man altså alene en advarsel, fordi det i loven jo godt forstås, at det er svært at være stofafhængig.
Lars Barfoed (KF), 2011-03-16:
Men det er jo korrekt, at sådan forholder det sig.
Det, jeg bliver spurgt til, er synspunkterne omkring narkobehandling og fastholdelse i et stofmisbrug.
Det er sådan set det, jeg så svarer på.
Det er jo altid godt, at der er nogle, der kan berige det danske sprog.
Så kan vi jo lægge forskellige ting i det, men i regeringen har vi altså lagt det i det, at det er et sted, hvor man under ordnede forhold kan få den kontakt med de pågældende misbrugere, at de kommer i behandling, men ikke et sted, hvor de indtager stoffer.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2011-03-16:
Er ministeren tilfreds med den skadesreducerende indsats over for stofmisbrugere i Kriminalforsorgens institutioner?
Nu har justitsministeren jo fuldstændig ret i, at baggrunden for spørgsmålet er ministerens udtalelser til Ekstra Bladet, hvor ministeren siger: »Jeg vil ganske enkelt ikke acceptere, at der etableres private fixerum på Vesterbro.
Det er for mig fuldstændig uacceptabelt, hvis privatpersoner på den måde er med til at fastholde andre mennesker i deres narkomisbrug.«
Ministeren siger dermed også, at fixerum er med til at fastholde folk i et misbrug, sådan som jeg læser det.
Jeg går ud fra, at ministeren – selv om ministeren ikke er sundhedsminister – er klar over, at der kan gå ganske mange år, før en stofmisbruger er klar til behandling, er motiveret for behandling, og at vi vel er enige om, at forudsætningen for overhovedet at gå i behandling er, at man stadig væk er i live.
Det vil sige, at man måske heller ikke har pådraget sig alt for mange smitsomme sygdomme.
Nu er ministeren jo justitsminister, så det er ikke det, jeg vil diskutere.
Men er ministeren enig i, at principielt er der ikke noget ulovligt i at indtage stoffer, men at det kan være ulovligt at besidde stoffer over en vis mængde?
Lars Barfoed (KF), 2011-03-16:
Jeg synes, vi gør rigtig meget, når det gælder behandling.
Det er sådan, at der på et år kommer over 2.000 indsatte i behandling for misbrug i kriminalforsorgen.
Vi har jo nu indført en behandlingsgaranti, og der er så en række forskellige behandlingsformer, man kan komme under, da det jo er forskellige situationer, de pågældende er i.
Men der er behandlingsgaranti, og der er som sagt årligt 2.000, som er i behandling, så det er jeg meget tilfreds med.
Det er fantastisk vigtigt, at vi har en forebyggende indsats.
Der er jo mange i vores fængsler, som er stofmisbrugere af den eller den anden art, og som, når de kommer ud af fængslet, falder tilbage til kriminalitet, bl.a. fordi de skal skaffe penge til stoffer.
Derfor tror jeg også, at der ud over det rent sundhedsmæssige aspekt er meget kriminalitetsforebyggelse i, at vi har behandling mod misbrug i Kriminalforsorgens institutioner, og det er jeg meget tilfreds med.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2011-03-16:
Nu er det jo sådan, at behandling kun er en lille del af den samlede indsats i forbindelse med skadesreduktion.
Som jeg var inde på i mit foregående spørgsmål, vil der være masser af misbrugere, som ikke er villige til at gå i behandling, eller som sidder i Kriminalforsorgens institutioner med en kort dom, der gør, at de ikke har mulighed for at benytte sig af de behandlingstilbud, der ofte kræver, at man er indsat i længere tid.
Derfor vil jeg også godt stille ministeren et spørgsmål.
Ministeren har i sit svar på spørgsmål nr. 1450 i Retsudvalget fra fru Karen Hækkerup sagt, at Kriminalforsorgen ikke engang ved, hvor mange stofmisbrugere der indtager stoffer, altså stiknarkomaner, folk, der sprøjter sig.
Man har også sagt, at der faktisk ikke uddeles rensevæske til de kanyler, der måtte være i de danske fængsler.
Altså, i tre fængsler uddeler de det slet ikke – det er man blevet opmærksom på.
Og i mange af arresthusene gør de det heller ikke.
Synes ministeren, det er tilfredsstillende i forhold til at begrænse smitte med hepatitis og hiv og i det hele taget sikre, at folk ikke får overdoser eller tager stofferne på en forkert måde, når nu de får adgang til dem i de danske fængsler?
Lars Barfoed (KF), 2011-03-16:
Det er klart – Kriminalforsorgen kan jo ikke vide, præcis hvor mange stofmisbrugere der er i vores institutioner.
Vi kan tage stikprøver, vi kan sørge for at være så tæt på dem som muligt, men man kan jo ikke vide med nogen sikkerhed, præcis hvor mange det drejer sig om.
Det er dog sådan, at man løbende tager stikprøver for at undersøge, om der er stoffer i de pågældende prøver, og der er det da glædeligt at konstatere, at hvor der i 2005, sådan som jeg erindrer det, blev fundet rester af stoffer i 16 pct. af prøverne, er det sådan, at sidst der blev lavet en tilsvarende undersøgelse, var man nede på 8 pct.
Så noget tyder altså på, at indsatsen hjælper, og det er jeg tilfreds med.
Men man skal da aldrig stille sig fuldstændig tilfreds, og jeg synes også, det er vigtigt, at vi mere og mere lærer noget om resultaterne af den behandling, der er imod narkomisbrug i vores fængsler.
Der er en undersøgelse i gang i øjeblikket for at få vurderet, hvad effekten er, og den regner jeg med at vi har resultatet af i 2012.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2011-03-16:
Men er ministeren tilfreds med, at der slet ikke sker nogen registreringer af, hvor mange der indtager stofferne, og på hvilken måde de gør det – altså om de ryger det, om de stikker sig, eller hvad de gør?
For det er jo lidt svært at nå ud og sikre sig, at folk ikke dør eller får en urimelig hård straf ved også at blive smittet med hepatitis eller hiv, mens de sidder i fængsel.
I rusmiddelundersøgelsen blandt Kriminalforsorgens indsatte fra 2003 vurderede man, at 60 pct. af alle de indsatte er stofmisbrugere – det kan godt være, at de, når de sidder i fængslet, drosler ned på det i perioder, men der er også folk, der fortsætter med de stoffer, der nu er tilgængelige i fængslerne.
Og de 60 pct. var i de lukkede fængsler, det var ikke i de åbne.
Vil ministeren tage initiativ til en ny undersøgelse, så vi kan blive klogere på, hvad man egentlig gør med stoffer i fængslerne, og hvordan vi kan hjælpe de mennesker, som er stofmisbrugere, og som sidder i vores fængsler, til at overleve deres stofmisbrug og selvfølgelig også på et tidspunkt kunne gå i behandling?
For jeg tror, at begge partier har stemt for, at der skal være behandling i fængslerne, men det er jo ikke nok, hvis det er sådan, at folk forinden er blevet smittet med sygdomme, som kan være dødelige, eller at de i virkeligheden er døde af overdoser eller har fået beskidte kanyler.
Lars Barfoed (KF), 2011-03-16:
Jamen det er bestemt ikke acceptabelt – overhovedet ikke – at der er nogle, som indtager stoffer i vores fængsler eller ryger hash, eller hvad det nu er.
Det er overhovedet ikke acceptabelt.
Derfor har vi også en nultolerancepolitik.
Det er bare sådan, at i stort set alle fængsler i hele verden, tror jeg, bliver der alligevel på alle mulige mærkelige måder smuglet stoffer ind.
Vi prøver hele tiden at stramme skruen.
Det er ikke acceptabelt.
Det skal være en kombination af strenge, skrappe reaktioner, strenge, skrappe kontrolforanstaltninger – og der har jeg som sagt strammet skruen endnu mere her for nylig – kombineret med, at vi så behandler dem, som er misbrugere og er afhængige af stofferne.
For vi kan jo – ikke mindst fordi vi nu har strammet retspolitikken og fået længere straffe, så folk er længere tid i fængsel – håbe på, at det så også fører til, at vi får mulighed for at behandle flere af dem, så de er uafhængige af stoffer, når de kommer ud af fængslerne, og ikke falder tilbage i ny kriminalitet.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2011-03-16:
Problemet med stoffer i vores samfund har som helhed varet i alt, alt for lang tid og har i alt for høj grad gennemsyret vores samfund i hele den vestlige verden.
Men man kan gøre mange ting for at undgå det, og noget af det, man jo kan gøre, er i hvert fald at gøre noget for dem, der nu er blevet afhængige af stoffer, og som får adgang til stofferne, uanset om vi måtte ønske det eller ej.
Jeg synes heller ikke, det er glædeligt, at de er der, men vi må konstatere, at der er nogle, der bruger stoffer og får fat i dem, uanset hvad vi gør, uanset hvor strenge straffe der er.
Uanset hvad man gør, er der stoffer i fængslerne, også i amerikanske fængsler og alle mulige andre fængsler. Synes ministeren, det er tilfredsstillende, at de mennesker, der er afhængige af stoffer, oplever, at der ikke stilles rensevæske frem i tre fængsler i Danmark og heller ikke i arresthusene – altså at de ud over at være stofmisbrugere og sidde i fængsel også pådrager sig en ekstra sygdom, mens de sidder der, alene af den årsag, at man ikke engang lever op til den lovgivning, der er på området, om at stille rensevæske frem eller sikre en ordentlig skadesreduktion i fængslerne?
På gaden uddeler vi rene kanyler, det gør vi af mange årsager ikke i fængslerne, men det er da ikke acceptabelt, at man oplever en bedre skadesreduktion på gadeplan end i fængslerne.
Synes ministeren det?
Lars Barfoed (KF), 2011-03-16:
Nu skal jeg for det første sige, at jeg nu ikke har ment, at det er sådan, at vi har gennemført strengere straffe for at kunne behandle folk mod narkomisbrug.
Og så vil jeg for det andet sige, at hvis det er sådan, at der er nogle steder i Kriminalforsorgens institutioner, hvor man ikke lever op til de krav, vi stiller på området i øvrigt, så er det naturligvis noget, der skal rettes op på.
Sådan må det jo være.
Bertel Haarder (V), 2011-03-16:
Det er bestemt ikke tilfredsstillende, når der ligger patienter på gangene på de medicinske afdelinger – det er jo der, det oftest forekommer.
Men jeg tror ikke, det er klogt, at jeg som minister skal spørges, hver gang man på en medicinsk afdeling lægger en patient på gangen.
Det tror jeg ikke vil være noget godt sundhedsvæsen.
Jeg tror i det hele taget, det er klogt, at vi respekterer, at det er regionerne, der driver sygehusene.
Hvis hr. Jonas Dahl har ønske om, at vi ikke skal have regionerne, så har statsministeren sagt, hvad der skal siges til det, nemlig at han da så gerne vil vide, om det, Socialistisk Folkeparti mener, er, at vi skal nedlægge regionerne, for så må vi jo tage stilling til det.
Men når de nu er der, er det altså deres ansvar, og det er meningsløst at fratage dem det ansvar.
Det er sygehusejerne, som kender belastningen på den enkelte afdeling, og problemstillingen med patienter på gangene er jo ikke ny.
Den er tværtimod så gammel, at man kan undre sig over, at der ikke gøres noget mere ved det.
Jeg har det jo ligesom spørgeren – jeg kan ikke altid forstå, hvorfor det ikke er sådan, at der på en naboafdeling, f.eks. den kirurgiske afdeling eller hvad det nu er for en afdeling, der støder op til, kunne være plads i en overbelægningsperiode.
I gennemsnit er belægningen jo 95 pct., og man kan godt sige, at den kun må være 90 pct., men det i alle tilfælde at undgå, at nogen som helst skal ligge på gangene, er altså en meget kostbar sag, og det er ikke sikkert, at det er en god sundhedsprioritering at ville have et sundhedsvæsen, hvor ingen kan risikere at komme til at ligge på gangene.
Det, der skal undgås, er, at de forkerte kommer til at ligge på gangene i de sjældne tilfælde, hvor det forekommer.
I øvrigt mener jeg ikke, at perspektivet for fremtiden er at oprette flere sengepladser, men at få flere patienter udlagt i stedet for indlagt, at få flere ambulante behandlinger.
Det er slet ikke sundt at ligge på sygehus, så de ophold skal gøres kortere – så får vi også frigjort flere senge.
Yildiz Akdogan (S), 2011-03-16:
I lyset af den seneste sag, hvor en mand blev fyret for at holde 3 måneders barselorlov, synes ministeren så ikke, at det kunne være relevant at se nærmere på barselreglerne?
Hvordan har ministeren det med, at vi i Danmark ifølge en artikel i Jyllands-Posten har nordisk bundrekord, hvad angår mænd på barsel?
nr. S 1338
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2011-03-16:
Vil ministeren forklare, hvordan Kolding Kommune skulle have ageret i den i DR Kontant omtalte sygedagpengesag om Sandra Petersen?
Vil ministeren uddybe, hvad hun mener med, at Kolding Kommune skulle have taget kontakt til Sandra Petersens arbejdsplads og afholdt rundbordssamtaler, og om hun er enig i, at de skridt, kommunen har taget, ikke ville føre til andet udfald?
Skriftlig begrundelse
Spørgsmålet stilles på baggrund af Sandra Petersens sygedagpengesag, der blev omtalt i DR Kontant.
Lars Barfoed (KF), 2011-03-16:
Når der bliver spurgt, om det er forsvarligt, vil jeg sige, at nogle gange er det forsvarlige jo netop at gøre tingene grundigt og ikke forhaste sig.
Jeg forstår godt spørgsmålet, for der er jo gået lang tid, siden vi vedtog lovforslaget, og til nu, og det er jo ikke trådt i kraft endnu.
Det skyldes simpelt hen, at det kræver en del forberedelser.
Man skal administrativt indrette sig på at håndtere de her sager; man skal også finde ud af, hvilke krav man skal stille til de pågældende alkolåse, og hvordan man skal sikre, at de løbende bliver kontrolleret, så der ikke bliver fusket med systemet.
Det kræver også samarbejde mellem forskellige myndigheder.
Men jeg vil da tro, at det nu nærmer sig, at vi på den anden side af sommeren kan få en endelig indstilling fra Rigspolitiet, sådan at vi kan gå i gang med det, for det er der, sagen beror i øjeblikket.
Man skal til bunds i de her forskellige problemstillinger.
Tak for spørgsmålet, som måske ligger lidt uden for det, der sådan er Justitsministeriets ekspertise og ansvar, for det er jo mere en sundhedsfaglig betragtning.
Men jeg tror nok, at spørgsmålet er kommet op, fordi jeg i offentligheden har sagt, at jeg mener, at det er uacceptabelt, at man indretter sådan nogle fixerum, der så jo i realiteten betyder, at man fastholder folk i et stofmisbrug.
Jeg mener, at det er uacceptabelt, at man har sådan nogle fixerum, for det er jo fixerum, hvor der i virkeligheden foregår noget, der er ulovligt.
Det kan vi under ingen omstændigheder acceptere.
Det er sådan, at vi hellere vil have nogle sundhedsrum, hvor der er mulighed for at lave en egentlig behandling under ordnede forhold.
Jeg mener, at det er behandling, der skal til, af de pågældende.
Det er ikke fixerum for stofmisbrugere, hvor de bare kan få lov til at indtage deres stoffer.
Det er en måde at fastholde dem på i deres stofmisbrug, det er ikke en måde at behandle dem på.
Jeg går ind for behandling, og det er det, regeringen gør, og det er også det, vi har fremlagt i vores narkoindsatsplan.
Anne Baastrup (SF), 2011-03-16:
Det var jo en meget stor sejr for os, at vi fik gennemført reglerne om alkolåse.
Vi ved jo, at der er i størrelsesordenen et sted mellem 50 og 75 mennesker, der dør i trafikulykker på grund af sprit, og derfor er det frygtelig vigtigt, at vi ret hurtigt kan få det her gennemført.
Så jeg vil godt bede ministeren om selvfølgelig at presse på i sit system, men måske også være lidt mere præcis, for »på den anden side af sommeren« kan faktisk godt være til næste sommer.
Lars Barfoed (KF), 2011-03-16:
Jeg har fået den tilbagemelding, at Rigspolitiet forventer at kunne have et endeligt oplæg klar omkring den 1. oktober.
Det vil sige, at inden vi mødes igen med friske kræfter her i Folketingssalen første tirsdag i oktober, burde der ligge et endeligt oplæg fra Rigspolitiet.
Og så kan vi i Justitsministeriet hurtigt gennemføre det, der skal gøres, for at det kan træde i kraft.
Anne Baastrup (SF), 2011-03-16:
Det, der er min vision, er så, at man i Justitsministeriet jo godt kan have bekendtgørelsesrammen klar; det er jo bare de tekniske ting, som Rigspolitichefen skal komme med.
Er det rigtigt forstået?
Lars Barfoed (KF), 2011-03-16:
Men jeg kan ikke forestille mig andet, end at vi meget hurtigt kan gennemføre det, fordi vi selvfølgelig er i dialog med Rigspolitiet og også kan være det, med hensyn til hvordan oplægget bliver, og derfor også kan forberede os på det.
Så jeg vil bestemt tro, at det kommer til at gå meget hurtigt efter den 1. oktober.
Nu ved jeg jo ikke, hvilken ministerpost fru Anne Baastrup forestiller sig at jeg så indtager efter valget, men jeg satser nu på at blive som justitsminister.
Men uanset hvilken justitsminister der bliver tale om, tror jeg nok, at det kan blive færdigt rimelig hurtigt efter den 1. oktober.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2011-03-16:
Er ministeren generelt af den opfattelse, at fixerum fastholder stofmisbrugere i et misbrug?
Er ministeren generelt af den opfattelse, at fixerum fastholder stofmisbrugere i et stofmisbrug?
Flemming Møller Mortensen (S), 2011-03-16:
Ja, der er meget, der er barnemad.
Det er i hvert fald også barnemad at forstå, at når kommunerne derude, faktisk i flere år frem, af Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti er pålagt en nulvækst, så er det ikke ensbetydende med, at kommunerne har de samme midler, som de har haft tidligere.
Vi ved, og sundhedsøkonomerne siger det, at der skulle tilføres i omegnen af 0,7 pct. for at nå op på det samme beløb.
Lad mig blot lige citere fra forsiden af Momentum: »2011 står på massive besparelser rundt om i de danske kommuner, viser Momentums kortlægning.
Hele 84 kommuner lægger op til besparelser i forhold til regnskabet for 2009, og over en femtedel reducerer udgifterne med mindst fire procent.«
Så mit spørgsmål er: Har kommunerne mulighed for at gennemføre en sundhedsfremmende foranstaltning i forhold til den patientrelaterede forebyggelse, som ministeren mener er nødvendig?
Eller har ministeren en forståelse for, at kommunernes økonomi er presset, og at det måske kan være en af årsagerne til, at så mange kommuner, jævnfør Statens Institut for Folkesundhed, ikke har iværksat forebyggende foranstaltninger i forhold til de tre sygdomme, som spørgsmålet her drejer sig om?
Bertel Haarder (V), 2011-03-16:
De mere end 500 mio. kr., som er bevilget til kroniske sygdomme, skal gå til kroniske sygdomme.
At der så samtidig er kæmpe overskridelser, som skal indhentes, er også rigtigt, men det er ubestrideligt rigtigt, når jeg siger, at kommunerne har det samme personale og det samme udgiftsniveau, som de regnede med at have i 2010.
Men overskridelserne skal de hente hjem.
Når det gælder regionerne, og det er jo især regionerne, vi taler om, når vi taler sundhed, er der altså flere penge – flere penge – år for år.
Det er regeringens politik, fordi vi accepterer, at der inden for sundhedsområdet er særlige behov.
Så skulle vi nu ikke holde det nede på jorden?
Når vi har regioner, og når vi har kommuner, er hr. Møller Mortensen altså nødt til at acceptere, at det så er dem, der skal gøre mange af de ting, som han hver eneste uge stiller spørgsmål til mig om her i salen.
Jonas Dahl (SF), 2011-03-16:
Finder ministeren anledning til ændringer af regeringens sundhedspolitik på baggrund af undersøgelsen »Den nationale sundhedsprofil 2010«, der bl.a. peger på de store forskelle i sundhed mellem højt- og lavtuddannede, og at »springet mellem dem, der er sunde og lever godt og længe, og dem der ikke gør, bliver stadig større«?
Spørgsmålet lyder: Finder ministeren anledning til ændringer af regeringens sundhedspolitik på baggrund af undersøgelsen »Den nationale sundhedsprofil 2010«, der bl.a. peger på de store forskelle i sundhed mellem højt- og lavtuddannede, og at »springet mellem dem, der er sunde og lever godt og længe, og dem der ikke gør, bliver stadig større«?
Bertel Haarder (V), 2011-03-16:
Jeg vil godt starte med at fortælle lidt om regeringens politik og de initiativer, som vi har iværksat.
Vi baserer os i høj grad på, at det er bedst, at initiativerne kommer nedefra i stedet for at blive dikteret ovenfra.
Det er det, hr. Møller Mortensen ikke vil acceptere, men det er altså det, der er regeringens udgangspunkt.
Med kommunalreformen skabte regeringen nye og stærke enheder.
De udgør et bæredygtigt fundament for at styrke et kommunalt selvstyre, hvor kommuner og regioner har større handlefrihed til lokalt at tilrettelægge opgavevaretagelsen på en bedre og mere sammenhængende måde.
Samtidig har regeringen også sikret, at det kan betale sig for kommunerne at tænke forebyggelse og sundhedsfremme ind i de borgernære tilbud på daginstitutionsområdet, på skoleområdet, i ældreplejen m.v. På grund af den kommunale medfinansiering sparer kommunerne i dag penge, hver gang de forebygger en uhensigtsmæssig sygehusindlæggelse, og den besparelse vil vi jo som bekendt øge kraftigt med et lovforslag, som er på vej, og hvorved incitamentet for kommunerne bliver endnu mere rigtigt og drivende i forhold til i dag.
Med sundhedsprofilerne har vi fået et glimrende værktøj, som bidrager med viden om sundhedstilstanden i de enkelte kommuner og regioner og på tværs af landet.
Det giver et rigtig godt fundament for, at forebyggelsesindsatsen kan bygge på viden om, hvad der virker.
Den enkelte kommune kan f.eks. se, hvor mange rygere der er, om det især er de unge, om rygestopkurserne har hjulpet, og om det hjælper at lave cykelstier og få børnene ud af skolebusserne.
Kommunerne og regionerne kan sammenligne sig med hinanden.
Ved at se på dem, der gør det godt, og som de ved ligner dem selv, kan de blive inspireret til selv at gøre det bedre.
Sundhedsprofilerne vil fremadrettet kunne bruges til at evaluere effekten af forskellige indsatser.
Sundhedsprofilerne er altså et glimrende værktøj både til at skabe øget fokus på forebyggelse og sundhed og til at sikre mere målrettede indsatser, der virker.
Samtidig kan sundhedsprofilerne være med til at bakke op om et større kommunalt ansvar, et ansvar, som vi, som jeg nævnte før, gerne vil styrke med en større kommunal medfinansiering af sundhedsvæsenet.