Nick Hækkerup (S), 2013-04-16:
Danmark har gennem de seneste årtier ført en aktiv udenrigs- og sikkerhedspolitik, og det danske forsvar har været brugt som et meget væsentligt redskab i den sammenhæng.
Siden 1992 har Danmark haft ca. 30.000 kvinder og mænd udsendt til en eller flere internationale operationer.
Danmark har valgt at tage ansvar og gøre en forskel ude i verdens brændpunkter.
De danske soldater, som har valgt at lade sig udsende, har truffet en helt særlig beslutning, som reelt sætter handling bag de politiske overvejelser og beslutninger.
Danske soldater har bl.a. valgt at lade sig udsende til verdens fattigste og farligste lande for at sikre, at de lande ikke bliver sikker havn for terrorister, der ønsker at ramme Danmark.
Soldaternes vilkår afviger selvsagt fra vilkårene i andre erhverv.
Der er en indbygget og kalkuleret risiko i det arbejde, der udføres – en risiko, som aldrig helt vil kunne fjernes.
For mange soldater indebærer en udsendelse i en international operation et langvarigt ophold i et truende og farefuldt miljø.
Det er derfor ikke nogen nem beslutning, når en soldat vælger at lade sig udsende.
I værste fald kan det indebære, at soldaten betaler den højeste pris.
Siden starten af 1990'erne er 68 danske soldater omkommet; mere end 200 er kommet hjem med fysiske skader, og mange er kommet hjem med ar på sjælen, som ikke kan ses.
Derfor er det regeringens klare holdning, at vi fortsat skal have fokus på at sikre, at soldaterne får den rette støtte og anerkendelse, når de vender hjem.
Vi skal tage hensyn til de særlige vilkår og forhold, som soldaterne har levet under i flere måneder inden hjemkomsten.
Regeringen og Folketinget har ansvaret for at skabe rammerne for den indsats.
Forsvaret har som arbejdsgiver et helt særligt ansvar, når det gælder om at forberede soldaterne til at kunne imødegå det til tider farlige miljø, de sendes ud i.
Siden starten af 1990'erne har forsvaret opbygget et solidt fundament af støttende og anerkendende tiltag.
Men det er ikke kun før udsendelse, forsvaret har forbedret soldaternes vilkår.
Både under og efter udsendelse har forsvaret iværksat en række tiltag, der har fokus på at sikre soldaternes fysiske og psykiske robusthed.
Lad mig ridse op: Det psykiske aspekt inddrages allerede ved udvælgelse af nye soldater til internationale missioner.
Under den missionsforberedende uddannelse er der løbende fokus på at sikre, at soldaterne er tilstrækkelig mentalt robuste.
Soldaterne uddannes således i psykologiske forhold.
Det intense uddannelsesforløb giver endvidere mulighed for at identificere soldater, der viser tegn på ikke at være psykisk parate til udsendelse.
Under udsendelsen i de større missioner er der både læger og feltpræst til rådighed, som soldaterne kan henvende sig til, hvis de føler sig dårlige.
Forsvarets psykologer gennemfører kontaktbesøg, og de kan altid tilkaldes efter behov.
En soldats foresatte kan sende ham eller hende til psykolog eller læge ved mistanke om psykiske problemer.
En soldats pårørende eller kollega kan henvende sig til forsvaret ved mistanke om psykiske problemer.
Hvis det er vurderingen, at en soldat ikke er egnet til at fortsætte i missionen, bliver han eller hun indstillet til hjemsendelse.
Kort før hjemkomst gennemfører psykologerne såkaldte battleminddebriefinger i missionsområdet.
Her drøfter de enkelte enheder eller grupper udsendelsen sammen med en psykolog.
Der undervises f.eks. i almindelige reaktioner ved hjemkomst.
Ved hjemkomsten gennemgår veteranerne et akklimatiseringsforløb.
Alle veteraner kommer til en obligatorisk, individuel hjemkomstsamtale med en psykolog, hvor veteranen bliver spurgt om sin uddannelse og hvordan den umiddelbare reaktion på hjemkomsten har været.
Psykologen foretager på baggrund af samtalen en indledende vurdering af veteranens psykiske tilstand.
Hvis ydeligere udredning eller behandling skønnes at være relevant, bliver dette tilbudt umiddelbart i forlængelse af samtalen.
Derudover er der obligatoriske gruppesamtaler for de grupper og enheder, der har været i kamp, hvor der er yderligere mulighed for at afdække, hvorvidt der er veteraner med behov for individuel psykologfaglig opfølgning.
Veteraner, der har pådraget sig en varig fysisk og/eller psykisk funktionsnedsættelse som følge af udsendelse i international operation, vil typisk blive tilbudt et rehabiliteringsforløb ved Veterancentret.
Målet med rehabiliteringstilbuddet er at tilsikre, at de tilskadekomne veteraner bliver givet de bedst mulige vilkår for at kunne leve et fuldgyldigt arbejdsliv
enten i eller uden for forsvaret.
Når veteranen kommer hjem, kan han eller hun til enhver tid rette henvendelse til tjenestestedets kontaktofficer, såfremt der måtte være behov for støtte.
Herudover er der på forsvarets tjenestesteder udpeget kollegaer, som er klædt på til at tage en uformel snak med veteraner, der har brug for at vende nogle af de udfordringer, der kan opstå, når man kommer hjem.
Endelig kan man som veteran altid søge kontakt med en socialrådgiver via Veterancentrets døgntelefon.
Hvis en veteran henvender sig til Veterancentret og får hjælp til at håndtere psykiske udfordringer, sker der en indledende screening af tilstanden.
Hvis problemstillingen skønnes at have relation til udsendelse, tilbydes veteranen en visiterende samtale med en af forsvarets psykologer inden for 14 dage.
Hvis der konstateres et behandlingsbehov, bliver veteranen tilbudt psykologforløb.
Hvis det i forbindelse med visitationssamtalen med en af forsvarets psykologer eller under behandlingsforløbet konstateres, at der er behov for psykisk udredning og behandling, bliver veteranen henvist til en af tre højt specialiserede enheder i regionspsykiatrien.
Ved mere komplicerede forløb, hvor der også er sociale eller arbejdsmæssige vanskeligheder, etableres der med veteranens samtykke et samarbejde på tværs af Veterancentrets faggrupper, dvs. psykologer, socialrådgivere, beskæftigelseskonsulenter og job- og uddannelsesvejledere.
Forsvaret har endvidere styrket indsatsen over for veteraner, der ikke længere er ansat i forsvaret.
Ca. 2, 5 og 8 år efter hjemkomsten fra en international mission henvender Veterancentret sig til veteranerne for at informere om Veterancentrets tilbud og støtte.
Tilbuddet om støtte er uden forældelsesfrist.
Parallelt med det netop beskrevne arbejder forsvaret også på at styrke broen mellem forsvarets indsats og den øvrige offentlige sektor.
Veterancentrets beskæftigelseskonsulenter tilbyder jobcentre og ledige veteraner støtte, så det sikres, at den enkelte veterans forløb i beskæftigelsessystemet håndteres bedst muligt for både veteranen og kommunen.
Som en del af beskæftigelsesprojektet er der ansat en gadeplansmedarbejder, der støtter eventuelle hjemløse veteraner.
Herudover tilbyder Veterancentret undervisning om veteranernes forhold til kommunale medarbejdere, herunder hvordan man som sagsbehandler kan forberede sig til mødet med veteranen.
Et tilsvarende tilbud om undervisning gives til medarbejdere i distriktspsykiatrien.
I 2010 fik Danmark en officiel veteranpolitik, som sikrer koordination og en helhedsorienteret indsats på tværs af samfundets forskellige myndigheder og private, faglige og frivillige organisationer.
Med veteranpolitikken fulgte bl.a. oprettelsen af et Veterancenter og dets videncenter.
SFI-projektet »Danske hjemvendte soldater«, som forespørgerne henviser til, muliggør sammen med øvrig ny viden på området en løbende kvalificering af indsatsen for veteranerne.
Veterancentret og centerets videncenter er i særlig grad omdrejningspunkt for det.
Forsvaret producerer således også selv ny viden.
Veterancentret offentliggjorde i sidste måned en opfølgningsundersøgelse, som peger på en stigning i symptomerne på PTSD hos en gruppe af veteraner 2½ år efter hjemkomsten sammenlignet med udbredelsen af symptomer på PTSD hos samme gruppe 7 måneder efter hjemkomsten.
Vi får gennem disse undersøgelser ny og vigtig viden om de psykiske konsekvenser, det har for soldaterne, når de udsendes.
Det er vigtigt, at vi baserer indsatsen for veteranerne på konkret viden.
Det samme må selvfølgelig også gælde den måde, vi som samfund behandler vores soldaters arbejdsskader på.
Der eksisterer, som jeg var inde på før, allerede en række tiltag i forsvaret, som søger at tage højde for nogle af de problemstillinger, som SFI-projektet »Danske hjemvendte soldater« også peger på.
Det vurderes særlig relevant at nævne tre indsatser: Den styrkede udvælgelse og uddannelse af soldater, der bliver sendt ud i internationale operationer; den indsats, der ydes før, under og efter udsendelse med henblik på at forebygge psykiske skader i hele gruppen af soldater; og den indsats, der har til formål at forbedre støtten og den tværfaglige behandling af den mindre gruppe af veteraner, der viser sig at have særlige behov for specialiseret traume- og/eller psykiatrisk behandling samt psykosocial indsats.
Forsvarsministeriet er i gang med at evaluere veteranpolitikken.
I den sammenhæng vil den nye viden, som bl.a. SFI-projektet har givet os, naturligvis også indgå.
Jeg er som forsvarsminister rigtig godt tilfreds med, at beskæftigelsesministeren tog initiativ til en udredning af den nyeste viden inden for PTSD.
Det var forsvarsforligskredsen også, da vi havde forhandlingerne om forsvarsforliget, som vi indgik den 30. november 2012.
Partierne bag forliget var enige om, at regeringen skal drøfte forholdene for anerkendelse af veteraners PTSD og andre psykiske skader, når udredningen af den nyeste viden inde for PTSD foreligger.
Vi var i forsvarsforligskredsen også enige om, at behandlingen af veteranernes arbejdsskader, såvel fysiske som psykiske, skal ske på et oplyst og lægefagligt grundlag.
For at summere op: De danske soldater er udsendt på særlige vilkår.
Forsvaret har som arbejdsgiver et særligt ansvar for at sikre veteranerne før, under og efter hjemkomsten fra internationale operationer.
Regeringen og Folketinget har ansvaret for at skabe rammerne for veteranindsatsen.
Inden jeg overlader ordet til min kollega beskæftigelsesministeren, vil jeg gerne sige, at jeg er glad for, at vi har lejlighed til at have den her debat i dag.
Det er mit indtryk, at alle Folketingets partier er villige til at tage ansvar for de danske veteraner.
Det er derfor også min forventning, at vi senere i dag kan blive enige om at lempe kravene til dokumentation for veteraner med PTSD.