runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-04-12:
Undskyld mig, er det ikke nogle af de ting, vi allerede gør her i Folketinget til bevidstløshed, havde jeg nær sagt?
Vi har store debatter om uddannelse, miljø, velfærd, sundhedsordninger osv.
Et af de initiativer, som man gerne vil have en statistik på, og som vi i øvrigt også har i forvejen fra Enhedslistens side, er jo, hvor få børn der bliver anbragt uden for deres hjem.
Men hvordan har Enhedslisten tænkt sig, at man skulle kunne bruge den statistik til noget?
For Enhedslisten har jo selv været med til at sige, at når der bliver tvangsfjernet færre børn, er det et tegn på, at kommunerne ingen penge har, fordi så vælger de at spare på tvangsanbringelserne og lade børnene blive hjemme i kummerlige tilværelser.
Hvis man så vælger at tvangsfjerne flere børn, vil man jo sige, at nu er vi blevet endnu mere ulykkelige, for nu bliver børnene tvangsfjernet.
Det er jo så selvmodsigende, som noget kan være.
Line Barfod (EL), 2011-04-12:
Det, vi foreslår i forslaget, er, at man skal samle en række af de statistikker, der i forvejen bliver lavet, altså ikke at man skal ud og måle og veje en hel masse følelser, men man skal tage de statistikker, der i forvejen bliver lavet for, hvor meget uddannelse folk får, hvor mange der er i arbejde, hvor mange der er arbejdsløse, hvor mange selvmord der bliver begået, hvor mange der går ned med depressioner, stress osv.
Ud fra det skal man lave et indeks, nøjagtig ligesom vi har en masse forskellige tal for økonomisk vækst, der bliver samlet i det tal, der hedder bruttonationalproduktet.
På samme måde, som man, når man ser, det går dårligt med bruttonationalproduktet, prøver at analysere, hvorfor det gør det, og sætte ind, så vil vi også, hvis man får lavet et indeks for, hvordan det går med lykken, med tilstanden her i landet, kunne gå ind og se på, om det er, fordi uddannelsesniveauet falder, om det er, fordi der er flere, der begår selvmord, eller hvad det er, der gør, at udviklingen går den forkerte vej, og så diskutere politisk, hvad det så er for nogle måder, vi kan prøve at finde for at rette op på det.
Hvad er det f.eks., vi skal gøre, for at flere tager en uddannelse, i stedet for det, vi ser i dag, hvor færre unge får en uddannelse?
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-04-12:
Tak, hr. formand.
Jeg synes jo i og for sig, at det er en ganske fornøjelig debat, men spørgsmålet er egentlig, hvor meget vi kan få ud af det her ud over en fornøjelig debat.
Sådan som jeg hører Enhedslistens ordfører, fru Line Barfod, er det noget med, at alting åbenbart skal måles og vejes, at det skal procentliggøres, og at det skal puttes i kasser.
Man vil simpelt hen til at analysere hele processen omkring det enkelte individ og se, hvad det er, der gør, at folk bliver lykkelige, og hvad der kan gøres bedre, for at vi kan blive endnu mere lykkelige.
Der er jeg selvfølgelig glad for at ordføreren siger, at det ikke er det enkelte menneske, man fra Enhedslistens side har tænkt sig sådan at gøre lykkeligt – ud fra en lovgivning i hvert fald – men at det er samfundet som helhed.
Der tages bl.a. udgangspunkt i Bhutan, kan jeg se, og der har de jo en konge, der er gift med hele fire søstre, og så kan man jo godt sige, at en konge, der er gift med fire søstre, kun har en svigermor.
Det er måske en god måde at blive lykkelig på.
Der vil jeg gerne spørge ordføreren: Hvordan har man tænkt sig at det her skulle blive til noget som helst konkret?
Det ville jo være ret omfattende.
Manu Sareen (RV), 2011-04-12:
Tak for det.
Samtidig har vi selvfølgelig også hørt, at det er sket tidligere i Danmark, at vi på en eller anden absurd måde har fået målt os til, at vi er et af verdens lykkeligste folkefærd.
Hvad man så skal bruge det til, aner jeg ikke – andet end at man så har inviteret Oprah Winfrey, CNN og alle mulige andre til Danmark.
Men det illustrerer måske også sværhedsgraden i eller det besværlige ved at bruge sådan et lykkebarometer, for samtidig har vi masser af undersøgelser, der viser, at unge mennesker har, jeg tror det er nordisk rekord i druk, at danskerne måske har verdensrekord med hensyn til at spise lykkepiller osv., og hvor meget vi generelt drikker og ryger.
Det kan være helt vildt vanskeligt at sammenligne de tal.
Det, der måske er problemet med det her forslag, er, at vi måler meget, og at vi egentlig også måler de ting, som Enhedslisten har listet op i forslaget.
Men spørgsmålet er selvfølgelig, hvad man skal bruge det til, altså hvad der er succeskriteriet, og i øvrigt også, hvad idealet egentlig er for, at noget er lykkeligt.
Jeg har som nogle af de andre ordførere også lagt mærke til det, der står, om, hvor mange der deltager aktivt i foreningslivet.
Men det er jo helt vildt vanskeligt, ikke?
For hvad er idealet for, at noget er godt?
Jeg forstår egentlig godt intentionen i forslaget, men det er bare helt vildt svært at have det her ideal.
Hvem skal vælge, hvad der er korrekt, og hvad der er det bedste?
Det er det samme som med det, der også står i forslaget, om, hvor mange der deltager i demokratiet ved valgene og i øvrigt også i forældrebestyrelser. Hvis jeg sådan skal bringe mig selv ind, kan jeg jo sige, at noget af det, der gør mig lykkelig i livet, slet ikke er nævnt.
Jeg føler mig egentlig meget lykkelig.
Og det illustrerer jo egentlig også, at vi skal have en langt større liste, hvis man skal have alle med, og det er jo det, der gør det rigtig, rigtig problematisk.
Jeg noterede mig, at Enhedslistens ordfører i en debat med Venstres ordfører sagde, at det ikke kunne være rigtigt, at man kun skulle bruge BNP til at måle.
Og det er fuldstændig korrekt; det giver jo kun et billede af noget.
Men hvis vi tager alle de her ting, som vi måler i forvejen, og blander dem sammen, er jeg heller ikke sikker på, at det giver et billede af andet end det, man lige måler.
Og så er vi tilbage ved, om vi så skal måle noget, og hvad vi egentlig bruger vores målinger til i Danmark.
Det er jo sådan – og det er jo det, der bekymrer Enhedslisten – at man rent faktisk også bruger målinger i f.eks. de udvalg, der er i Folketinget, til at navigere.
F.eks. går jeg ud fra, at man i Trafikudvalget måler, hvor mange trafikdræbte der er, og så derefter laver en politik på det område.
Og sådan går jeg også ud fra at det er i Socialudvalget osv.
Så vi har jo muligheden for at få den information i de forskellige udvalg, og det er jo ikke sådan, at man ikke vil reagere på det, for det gør man.
For man har allerede de forskellige informationer, som man bare kan trække på, når man gerne vil ændre nogle ting.
Så vi kan altså ikke bakke op om forslaget.
Benedikte Kiær (KF), 2011-04-12:
Jeg synes, at det lige er at stramme skruen en hel del.
Som jeg prøver at forklare fru Maja Panduro, har det overhovedet ikke på nogen som helst måde været intentionen.
Så kan fru Maja Panduro vælge at tro på, hvad jeg siger, eller ej, men så er det jo også sådan, at ud over vi har drøftelserne blandt satspuljeordførerne om Barnets Reform og de udfordringer, der måtte være, og de gode ting, der er, og hvad vi så skal evaluere på sigt, har vi jo også udvalgsbehandlingen, og hvis fru Maja Panduro er meget imod, at det stod der, og at det ikke var kommet frem i høringen, er jeg da sikker på, at fru Maja Panduro havde peget på det under udvalgsbehandlingen og havde bedt om at få det fjernet.
Vivi Kier (KF), 2011-04-12:
Barnets Reform er en omfattende, men også rigtig god lov, som sætter det udsatte barn i fokus, og som er fuldt finansieret.
Loven trådte i kraft den 1. januar i år.
Det vil sige, at loven har virket i godt 3 måneder.
Loven trådte i kraft efter et stort forarbejde for at sikre en god implementering.
Jeg får lyst til at fortælle om noget af det, vi også gjorde i forbindelse med Barnets Reform, nemlig at skærpe underretningspligten.
Jeg har været ude at besøge nogle kommuner, som er blevet rigtig gode til det her.
De får fat i de familier langt, langt tidligere, kan sætte ind over for dem og kan dermed håndtere en række udfordringer.
Derfor kan vi fra konservativ side støtte helt op om de ændringer, der er lagt op til i det her forslag.
Özlem Sara Cekic (SF), 2011-04-12:
Det er jo det, der er så fantastisk, nemlig at i Danmark har man mulighed for at ytre sig, det gør fru Louise Schack Elholm, og det gør jeg.
Jeg giver udtryk for, at vi med Barnets Reform har taget et skridt, men ikke et kæmpeskridt.
Det kan godt være, at man fra regeringspartiernes side gerne vil læne sig tilbage og sige, at nu er det gjort, nu har vi løst alle problemerne.
Det sagde fru Karen Jespersen også i sin tid som socialminister, men det gør man ikke.
Altså, det er et område, hvor det er nødvendigt at blive ved med at fokusere i forhold til forebyggelsesdelen.
Vi havde et ønske om, at man skulle gøre noget ved fattigdommen, hvis man for alvor skulle gå ind og gøre en forskel for de her børn.
SFI's rapport viser jo også, at mange af de børn, som kommer fra de her risikofamilier, har et fattigdomsproblem, eller de har et problem, i forbindelse med at deres mor og far har en sindslidelse eller et misbrugsproblem.
Vi ønskede også at inddrage forældrene i reformarbejdet, men det var der ikke et flertal for, og sådan er politik.
Det, der ikke er flertal for, siger man højt, og så ved vælgerne det.
Louise Schack Elholm (V), 2011-04-12:
Det undrer mig, at en konsekvensændring skal foranledige sådan en kæmpe debat om Barnets Reform, men jeg vil gerne tage den.
Jeg synes nemlig, at Barnets Reform har været en utrolig god reform, der har været med til at sikre, at børnenes tarv kommer i første række.
Ligesom ordføreren var jeg heller ikke til stede på hele den her konference, som plejefamilierne holdt, for jeg havde også en masse andre ting at tage mig til og kunne desværre ikke nå det.
Men jeg læste PLF Bladet, og der kunne jeg jo læse, hvor stor vægt folk i branchen lægger på den her reform, og hvor stor værdi de knytter til den.
Den har enormt stor betydning for børnene.
Nej, det er da ikke sådan, at vi alle sammen er hundrede procent enige om, hvordan man skal gribe tingene an, men vi har indgået en aftale.
Der var også ting, vi ville have gennemført, men som vi ikke kunne få gennemført, fordi vi skulle lave en aftale.
Sådan er det, sådan er politik, det er kompromiser.
Vi står da ikke og fortæller om alt det, som SF absolut insisterede på skulle gennemføres, og som vi ikke syntes var godt.
Jeg synes, det er en mærkelig kultur at gøre det på den her måde.
Özlem Sara Cekic (SF), 2011-04-12:
At stå og sige, at vi alle sammen syntes, det var supergodt, er virkelig en overdrivelse, der vil noget, for hvis man lavede en InfoMediasøgning, lige efter at aftalen var indgået, kunne man se, at både Socialdemokraterne, SF og Radikale Venstre gav udtryk for, at vi ønskede nogle grundlæggende ændringer i forbindelse med Barnets Reform, som vi desværre ikke havde flertal for.
Og hvis man læser aftaleteksten, kan man i øvrigt se, at der er det helt usædvanlige, at der i aftaleteksten er en mindretalsudtalelse, som understreger, at vi ikke syntes, den var god nok i forhold til økonomidelen og i forhold til forebyggelsesdelen; det står der faktisk i selve aftaleteksten.
Man skal ikke gøre andet end bare at tage aftaleteksten, for der kan man se i mindretalsudtalelsen, at vi har været bekymrede, fordi vi ikke kunne finde en bedre refusionsordning.
Det tror jeg næppe er et problem, som kun socialdemokratiske borgmestre har, for det er jo noget, KL igen og igen siger, nemlig at der skal være en mere retfærdig og gennemskuelig refusionsordning.
Og en ny regering kommer også til at lave en kulegravning af økonomien på hele det specialiserede område.
René Christensen (DF), 2011-04-12:
Det har ordføreren da fuldstændig ret i.
Nu var jeg tilfældigvis også til konferencen, og det er rigtigt, at der var det her med supervision, og det tror jeg at alle, der er til stede i salen i dag, er enige om at vi skal have kigget på hvordan vi retter op.
Men det er mere sådan ordførerens retorik i forhold til Barnets Reform, at Barnets Reform ikke er visionær, at der ingenting sker, at der ingen forebyggelse er i Barnets Reform.
Det er der da, der er masser af forebyggelse i Barnets Reform, og man må også sige, at det er en Barnets Reform, som er finansieret, endda finansieret rigtig flot, i forhold til de ting, som vi gerne vil på området her.
Jeg synes bare, det er lidt ærgerligt, at det er sådan, hver gang der sker noget rigtig godt.
Vi var faktisk fælles om at lave den her reform.
Hele raden rundt af Folketingets partier undtagen Enhedslisten, fordi vi lavede det i satspuljeregi, var vi enige om, at det her var supergodt i forhold til de udsatte børn, og så skal man høre på, at der er en ordfører, der står her og tordner imod en reform, som gør så meget for de allermest udsatte børn og deres familier.
Jeg synes simpelt hen, det er utilstedeligt.
Özlem Sara Cekic (SF), 2011-04-12:
Det er meget interessant, at man vælger at høre det, man gerne vil høre.
Jeg startede med at sige, at på den konference blev der rejst en problemstilling, nemlig i forhold til supervision af plejeforældre, hvor ansvaret nu ligger hos den kommune, som barnet kommer fra.
Der sagde plejefamiliernes organisation, at det var et problem, at sådan havde det ikke været tidligere, og om ikke vi ville gøre opmærksom på det.
Det har jeg lovet dem at jeg ville gøre, og det gør jeg hermed.
Det har jeg faktisk også skrevet til ministeriet, og Henrik Lund fra ministeriet har skrevet tilbage og sagt, at det er noget, man er opmærksom på, og at man vil prøve at se, om man kan rette op på det.
Jeg vælger selvfølgelig at bruge min taletid på at rejse en problemstilling, som har betydet rigtig meget for plejefamiliernes organisation, nemlig at det var vigtigt, at der var nogle politikere her, som rettede den misforståelse.
For det var jo ikke intentionen, da vi forhandlede reformen, at de skulle komme i klemme i forbindelse med supervision, især fordi vi med reformen har lagt vægt på, at de skulle have den supervision, de skulle have.
Og derfor vælger jeg at løfte den sag herfra.
René Christensen (DF), 2011-04-12:
Så må man sige, at ordføreren nok skal ud at tale med nogle socialdemokratiske borgmestre, hvis de har lagt den politik, at man sidst på året ikke ønsker at tvangsfjerne børn af hensyn til pengekassen.
Det er faktisk ikke intentionerne i lovgivningen, og det er heller ikke lovligt, men der har ordføreren jo rig lejlighed til at tale med sine gode venner fra Socialdemokratiet, som har rigtig mange borgmesterposter ude i kommunerne.
Jeg vil bare sige, når man nu tager en konference til indtægt for at sige, at Barnets Reform ikke er visionær, og at Barnets Reform er skyld i en masse fejl, at det er helt rigtigt, at Børnerådet på den konference var meget tilfredse med det.
De skal høres nu, når de her børn skal hjemgives eller flyttes andre steder hen, det har vi jo også fået igennem i forbindelse med Barnets Reform.
Samtidig har vi også fået igennem i forhold til det forebyggende, at man nu kan gribe ind og gøre noget, uden at man f.eks. skal i gang med at lave en stor § 50-undersøgelse.
Vi har taget en masse bureaukrati væk med Barnets Reform, netop for at man kan gå ind og hjælpe barnet, uden at man skal stå med en masse papirer.
Når vi har fjernet en masse bureaukrati, gør det helt automatisk, at sagerne glider hurtigere hen over bordet.
Özlem Sara Cekic (SF), 2011-04-12:
Jeg har aldrig sagt, det var en dårlig reform, jeg har bare sagt, at det ikke er en særlig visionær reform.
Det er ikke den reform, som gør den forskel, som vi gerne vil have at den skulle gøre i forhold til de udsatte børn og unge.
Nu siger ordføreren fra Det Konservative Folkeparti, at det er enormt trist.
Det er da utrolig trist at være et barn, som ikke kan blive anbragt i en kommune, fordi det er oktober, november eller december.
Vi hører om utallige eksempler, hvor børn og unge bliver sendt hjem, fordi der ikke er penge i kommunekassen.
Det er da trist.
Derfor har vi også ønsket, at vi kunne få en reform, som var meget mere visionær i forhold til forebyggelsesdelen.
Hvordan kan man snakke om en visionær reform, når den ikke gør den mindste forskel i forhold til fattigdomsproblemerne i Danmark, ikke gør den mindste forskel i forhold til de børn, der bor og lever og vokser op i hjem, hvor moren og faren har et misbrugsproblem eller har en sindslidelse?
Det er der ikke et ord om i reformen, og derfor er det heller ikke en forebyggelsesreform, det er anbringelsesreform nr. 2.
Vivi Kier (KF), 2011-04-12:
Jamen jeg synes bare, det er så trist, at ordføreren igen står og negligerer reformen.
Reformen handler jo lige nøjagtig om den tidlige indsats.
Vi har vel alle sammen det mål med den tidlige indsats, at man kan gribe ind og hjælpe og understøtte familien, frem for at man venter og så ender med at skulle fjerne et barn fra hjemmet.
Det er jo helt o.k., hvis ordføreren ikke nåede at være med den dag til konferencen og hørte Børnerådets anbefalinger og rosende ord om Barnets Reform til os, der var der.
Det var rigtig trist.
I forhold til sagstallet må jeg igen spørge: Betyder ledelse noget i det her land?
Betyder det noget med ledelse ude i kommunerne?
Jeg har lige været ude på besøg i Faaborg-Midtfyn Kommune, som via deres ledelse lige nøjagtig tager det her ansvar.
Det er jo ikke en sagsbehandler, der skal sidde med 60 bunker og selv rode rundt med det, det er jo en god ledelse ude i kommunerne.
Jeg synes, det er rigtig, rigtig trist, at ordføreren ikke vil anerkende, at Barnets Reform er en rigtig god reform.
Özlem Sara Cekic (SF), 2011-04-12:
Det er vel ikke en nyhed for ordføreren fra Det Konservative Folkeparti, at vi mener, at reformen ikke er særlig visionær.
Det har vi jo aldrig lagt skjul på, hverken før, under eller efter forhandlingerne.
Vi synes, der er nogle rigtig gode intentioner bag reformen, og vi synes, den afstedkommer nogle rigtig gode ændringer i socialloven, som vi selvfølgelig støtter fuldt ud, men vi har jo hele tiden sagt, at vi synes, det er et problem, at vi ikke satser meget mere på forebyggelse.
Det er jo forskellen på os og regeringspartierne.
Vi vil gerne gå ind og gøre en forskel meget, meget tidligere for at forebygge en anbringelse i stedet for at lappe, når tingene er gået galt, hvorefter man så prøver at gøre, hvad man kan, for at få det pågældende barn til nogenlunde at hænge sammen.
Vi har jo nævnt, at økonomien har været afgørende for os, men desværre har der ikke været flertal for det.
For os har det været afgørende, at der skal være tid til at snakke med de her børn, og derfor skulle der også være indført sagstal.
Det nævnte jeg også, dengang vi forhandlede reformen hjem, og det gør jeg selvfølgelig også i dag.
Vivi Kier (KF), 2011-04-12:
Sådan kan et lovforslag om nogle konsekvensændringer komme til at handle om noget helt andet, og så er det jo ikke første gang, vi hører fru Özlem Sara Cekic, der er med i en forligsaftale, stort set stå og svine forslaget til og ikke synes, det er nok, fordi man vil noget andet.
Jeg kunne høre, at ordføreren sagde, at det her faktisk var en reform, som på ingen måde kom til at betyde noget som helst.
Så vil jeg blot bede ordføreren bekræfte, at i den konference, der lige er blevet omtalt, stod en repræsentant fra Børnerådet og gennemgik Barnets Reform og sagde, at det er en rigtig betydningsfuld og vigtig reform, og at det virkelig er en reform, der kommer til at betyde noget for det udsatte barn.
Maja Panduro (S), 2011-04-12:
Jeg er meget, meget enig i, at det er nogle gode kommentarer, der er kommet med høringen, og jeg er søreme glad for, at de er kommet, fordi hvis ikke de var kommet og hvis ikke man så – og det sætter jeg pris på – havde trukket den del af forslaget ud, havde der jo altså været tale om noget andet og mere end en konsekvensændring.
Det må jeg bare sige, og jeg vil egentlig godt bede om en tilkendegivelse fra ministeren, om det sådan vil være praksis, og om ministeren synes, at det kan man da godt, når man laver konsekvensændringer, paragrafændringer, rettelser, så det passer til ordlyden og intentionerne i de aftaler, man har lavet, altså at man så bare kan putte alle mulige nye ideer ind, som man lige synes ville være godt.
Det er ikke noget, der står i Barnets Reform.
Det er noget, hvor man så efterfølgende – kan jeg forstå på ministeren – har vurderet, at det måske kunne være en god idé.
Det er jo fair nok.
Så vil vi gerne være med til politisk at drøfte de gode ideer, man måtte få.
Men det har der jo ikke været tale om.
Man har jo ikke kontaktet forligspartierne.
Er det sådan en praksis, vi kan forvente fra nu af, at der egentlig kan være alt muligt med i det, der ellers skulle være en konsekvensændring til en bred aftale, vi har lavet?
For så skal vi da virkelig være på stikkerne.
Det er vi selvfølgelig altid, men jeg vil bare sige, at det jo er noget af en ændring i praksis, hvis det er sådan, det skal være.
Benedikte Kiær (KF), 2011-04-12:
Der ligger overhovedet ikke nogle onde intentioner bag det her.
Det var en vurdering af, at man med de sagkyndige, der er tilknyttet børn og unge-udvalg, og hvis man så havde kommuner, der kunne udpege dem, så kunne opnå fordele ved det.
Der lå sådan set ikke noget andet i det, end at det havde man regnet med kunne være en god idé.
Så er der kommet nogle rigtig gode bemærkninger ind fra høringen.
Men ellers er jo alt på satspuljeområdet ligesom på andre områder, at vi hele tiden har dialogen med satspuljeordførerne på hele det her kompleks.
Men der har ikke været nogen som helst intentioner om at skulle liste noget ind eller lave noget, som skulle være dårligere på nogen som helst måde.
Vi har bare fået nogle rigtig gode kommentarer ind med høringen.
Maja Panduro (S), 2011-04-12:
Ministeren siger, at det var noget, man har skrevet ind, fordi man synes, at det virkede, som om det ville være en bedre måde at gøre det på.
Så vil jeg gerne spørge ministeren: Var det en fiks idé, som ministeren selv fik, at det var noget, der skulle skrives ind?
For det er jo, synes jeg, det principielle i det her.
Synes ministeren, at det er måden at gøre det på, sådan at putte det med ind i et forslag, som ellers er konsekvensændringer, uden at drøfte det med forligspartierne først og uden at gøre opmærksom på, at her er der altså også noget, som der jo i den grad er politik i.
Det synes jeg ministeren stadig mangler at svare på, så det håber jeg at jeg kan få en kommentar til.
Benedikte Kiær (KF), 2011-04-12:
Jeg tror ikke, jeg ville have stået og sagt, at det kommer med i næste samling, hvis jeg ikke var enig i, at vi skal have foretaget den her ændring.
I forhold til forarbejdet med det her lovforslag vil jeg sige, at jeg faktisk tror, at det her er et af de lovforslag, hvor man virkelig har været i dybden og virkelig har været ude at tale med en masse organisationer, har arbejdet meget grundigt med det her.
Og der har været en lang høringsperiode, hvor vi har været meget grundige i forhold til at komme vidt omkring og har fået en masse gode kommentarer til den her kæmpe reform.
Så hvis man siger, at det har været forjaget med den her reform, kan jeg sige: Det har det ikke!
Line Barfod (EL), 2011-04-12:
Jeg er helt med på, at det er menneskeligt at fejle.
Jeg synes, en af de vigtige opgaver er at få gjort op med den nulfejlskultur, som nogle desværre ønsker at udbrede i den offentlige sektor.
Men man minimerer antallet af fejl, hvis man sikrer, at man har en ordentlig proces omkring det at udarbejde lovforslag og få dem sendt i høring osv., og det håber jeg vi kan blive bedre til.
I forhold til det her med supervision, er jeg helt med på, at vi får en teknisk forklaring på, hvad der skal til, men kunne ministeren sige, om ministeren er enig i, at vi skal ændre på det – altså på selve indholdet i det – nemlig at det skal være den anbringende kommune, som det har været hidtil, der kender barnet og kender plejefamilien og i øvrigt har kontakten?