Pelle Dragsted (EL), 2016-03-31:
Jeg forstår sådan set godt spørgsmålet, og det er et meget principielt spørgsmål, hvornår man skal afholde folkeafstemninger, og hvornår det er Folketinget, der bestemmer.
Jeg synes også, at folkeafstemninger absolut skal høre til undtagelsen.
Jeg synes sagtens, vi kunne have flere, end vi har i dag, men mange beslutninger kan vi selvfølgelig træffe som Folketing.
Når jeg synes, at lige præcis privatiseringer af store fællesejede virksomheder er et af de steder, vi burde spørge befolkningen, så er det jo af de årsager, jeg har været inde på: Jeg synes ikke, at det er godt, at et tilfældigt sammensat Folketing kan træffe de her uigenkaldelige beslutninger på vegne af befolkningen, fordi det er et fælles ejerskab, vi har.
Det er jeg helt åben over for selvfølgelig er en diskussion, man kan tage: Hvornår er folkeafstemninger det rigtige?
Vi mener altså i Enhedslisten og Alternativet, at man generelt godt kunne bruge flere folkeafstemninger, og vi mener, at det her er et eksempel på, hvor man kunne bruge dem.
Og når man ser på historikken og de meningsmålinger, som blev lavet i forbindelse med salget til Goldman Sachs, er der noget, der tyder på, at der er en diskrepans mellem, hvad flertallet herinde i Folketinget mener, og hvad danskerne mener om det her spørgsmål.
Tak, formand.
Det forslag, som vi snart skal stemme om, og som jo er fremsat af Enhedslisten og Alternativet, handler grundlæggende om demokrati.
Det handler om, hvorvidt danskerne skal høres, når en regering sælger ud af nogle af kronjuvelerne, kunne man kaldte det, i vores fællesskab, i det her tilfælde vores fælles, samfundsejede energiselskab DONG.
Forslaget vil, hvis det vedtages, betyde, at danskerne skal spørges ved en folkeafstemning, før man kan gennemføre den planlagte børsnotering af DONG Energy.
Siden vi førstebehandlede spørgsmålet, er det jo sådan set blevet mere aktuelt, fordi børsnoteringen af DONG nu er blevet sat i gang.
Ja, faktisk skal Folketingets partier formentlig allerede senere i dag i Finansudvalget vedtage det aktstykke, som formelt godkender, at DONG kommer på Børsen, og at staten dermed afgiver mere af sit ejerskab til nye private investorer.
Så hvis det forslag, som vi i Enhedslisten og Alternativet har fremsat, i dag forkastes, så vil den endelige beslutning om en børsnotering af DONG blive gennemtrumfet på et finansudvalgsmøde, uden at befolkningen er blevet taget med på råd, i en sag, som man vist skal have sovet under for at være i tvivl om er en sag, der i den grad har optaget danskerne, og hvor der har været en meget høj grad af kritik af den lukkethed og den mangel på demokratisk debat, som har præget hele processen.
Hvorfor er det her spørgsmål så vigtigt, at befolkningen skal spørges ved en folkeafstemning?
For os at se er det et meget principielt spørgsmål, når vi som samfund overdrager og sælger ud af vores fælles, samfundsejede virksomheder til private.
Det er jo stort set uigenkaldeligt.
Når først der er solgt ud, får vi ikke de her virksomheder tilbage på befolkningens hænder, og hver gang vi overdrager ejerskabet af vores fællesejede virksomheder til private, mister vi demokratisk råderum.
Så mister befolkningen mulighed for at bruge de virksomheder som redskaber til at tage samfundshensyn.
Det er særlig problematisk, når det gælder et energiselskab som DONG, for der har vi en enorm interesse i, at vi som samfund, som befolkning, kan bruge det til at fremme f.eks. en grøn omstilling af samfundet, altså til at tage hensyn, der rækker ud over snævre økonomiske, kortsigtede hensyn, og som er langsigtede samfundsmæssige hensyn.
For når man går ind og børsnoterer en virksomhed, skal den jo fungere på de præmisser, at den drives med det kortsigtede økonomiske sigte, at der skal være et årligt afkast til de aktionærer, man inviterer indenfor.
Det betyder selvfølgelig, at i den udstrækning, det kan betale sig at investere i grøn omstilling, gør man det.
Det kan heldigvis betale sig lige nu, og derfor har DONG også udviklet sig i en positiv retning, i forhold til hvordan de investerer.
Men i det øjeblik det pludselig skifter og det igen bliver de fossile brændstoffer, der bliver rentable, så vil DONG's investeringsportefølje selvfølgelig også skifte igen. Det er vi ikke tjent med som samfund, for når det gælder klima- og energipolitikken, har vi ikke brug for at være styret af kortsigtede økonomiske hensyn.
Der har vi brug for kunne tage langsigtede samfundshensyn.
Der er også andre ting i spil, for lige præcis når det gælder privatiseringen af vores energisektor, kan vi se, at der er meget blandede erfaringer, når vi ser ud i verden.
Det er jo bl.a. vores kraftværker her tæt på Borgen, som i endnu højere grad vil overgå til privat ejerskab.
I andre lande er der erfaringer med underinvesteringer i f.eks. kraftværkerne, som har betydet, at forsyningssikkerheden er blevet ramt i en række europæiske lande.
Så er der spørgsmålet om timing.
Det er der en række eksperter der i hvert fald er ude at så tvivl om.
Kan det ende med, at staten gør en rigtig dårlig forretning, når man vil gøre den her forretning, som vi sådan set er grundlæggende modstander af, og at man får en alt for lav pris til danskerne, som jo ejer DONG Energy?
Alt det her kan man være enig eller uenig i.
Men det her forslag handler egentlig bare om, hvorvidt befolkningen skal spørges, før deres energiselskab sælges til højestbydende.
For DONG er ikke hr. Claus Hjort Frederiksens energiselskab, DONG er ikke regeringens energiselskab, og DONG var heller ikke hr. Bjarne Corydons energiselskab.
DONG er vores alle sammens energiselskab, og derfor er det helt naturligt, at når man privatiserer den slags virksomheder, skal vi alle sammen tages med på råd.
Det er sådan set det, vi stemmer om om lidt: Skal den her fortsatte privatisering af DONG tromles hen over befolkningen, ligesom vi så det, da der blev solgt ud til Goldman Sachs?
Og her mangler vi i øvrigt stadig væk at få kastet lys over, hvad der foregik.
Skal der senere i dag skrives endnu et udemokratisk kapitel i historien om frasalget af vores fælles energiselskab?
Hvis dette forslag fra Enhedslisten og Alternativet stemmes ned, fratages danskerne muligheden for indflydelse.
Så bliver børsnoteringen af DONG gennemtrumfet på et finansudvalgsmøde senere i dag hen over hovedet på danskerne.