Morten Bødskov (S), 2013-04-12:
Tak for det, formand.
Hvis jeg skal komme med et par bemærkninger her i anden runde, vil jeg først sige, at jeg synes, det er værd lige at understrege i forlængelse af det, hr. Tom Behnke sagde her – altså at det kunne have været nyttigt, hvis regeringen havde valgt at sende flere ministre i salen, så man eksempelvis kunne have fået vendt de mange forebyggelsestiltag og de indsatser, som regeringen også har sat i værk, når det handler om antiradikalisering – at det havde regeringen faktisk tilbudt forespørgerne.
Men forespørgerne valgte altså, på trods af – kan man rolig sige – en meget udpræget grad af fleksibilitet, at fastholde debatten i dag.
Men det betyder jo ikke, at vi ikke godt kan have en diskussion af emnet, for det er et vigtigt emne.
Der er klare udfordringer, og derfor har regeringen også tilrettelagt indsatsen med meget klare prioriteringer og meget klare opgavefordelinger og – hvilket helt klart også skal være til stede – et meget klart samarbejde mellem de forskellige myndigheder, som selvfølgelig skal samarbejde på det her område.
For truslen mod Danmark er alvorlig; den ekstremisme, vi ser, skal vi på alle ledder og kanter tage afstand fra, hvad enten den er funderet i ekstreme islamistiske holdninger, eller den er funderet i venstrefløjsekstremisme eller højrefløjsekstremisme.
Vi har set den vise sit grimme ansigt, og det skal der selvfølgelig sættes hårdt ind over for.
Derfor har social- og integrationsministeren, som jo som sagt gerne ville have været her i dag, iværksat en hel række initiativer: kortlægning af ekstremistiske grupper, opkvalificering af det frontpersonale, som arbejder med det her, mentorordninger, forældreinddragelse, metodeudvikling, forebyggelse af ekstremisme
– altså en hel række ting, som er nødvendige for at forebygge, at unge havner i kløerne på de her vanvittige mennesker.
For mit eget vedkommende som justitsminister håber jeg, at jeg har givet udtryk for, at det her område er en helt afgørende og helt central del af Politiets Efterretningstjenestes indsats.
Jeg synes, man må sige, at Politiets Efterretningstjeneste fortjener endog meget stor ros for det arbejde, de foretager.
Uden dem tør man næsten ikke tænke på hvad der ville være sket.
De sidste år har vi set en indsats, som har været fremragende, som har været målrettet, som har sikret, at der er grebet ind, og som jo er beviset på det, vi skal have, vi skal nemlig have en efterretningstjeneste, som har et øje på hver finger i forhold til de her miljøer.
Det er nødvendigt, fordi den trussel, vi står over for, er kompleks; den kommer fra flere forskellige kanter; den finder nye former.
Det er afgørende, at vi har en efterretningstjeneste, som selvfølgelig er på forkant med udviklingen i de ekstremistiske miljøer, hvad enten det er religiøst funderet ekstremisme, eller det er højrefløjsekstremisme eller venstrefløjsekstremisme, som vi også har set.
Så derfor er det vigtigt, at vi har en efterretningstjeneste, der er på forkant med udviklingen, som har ressourcerne, og som har redskaberne til at sætte ind.
Men det er jo også vigtigt, at der er en viden om, hvad det er, der foregår, og hvordan vi stopper det i opløbet, inden det kommer dertil, at det udvikler sig til langt mere alvorlige forhold.
Og derfor er indsatsen under social- og integrationsministeren blevet forstærket med regeringens tiltrædelse.
Det står soleklart i regeringsgrundlaget, og det er en afgørende prioritet for regeringen at sætte ind over for den her form for samfundsnedbrydende adfærd, som regeringen grundlæggende betragter det som.
Så som opsamling vil jeg sige, at regeringen har stærk fokus på det.
Det er en vigtig prioritet i arbejdet for regeringen at sætte ind med forebyggende indsatser, således at vi sikrer, at det ikke kommer dertil, hvor vanvittige mennesker bliver, populært sagt, endnu mere vanvittige, at vi har en efterretningstjeneste, som er fremme i forreste geled, når det handler om et forsvar for vores demokrati og ikke mindst et forsvar mod dem, som kan få vanvittige tanker om, hvad de kan finde på, og også en efterretningstjeneste, som jo de senere år har udviklet sig mere og mere i retning af at være aktiv deltager sammen med politikredsene i de områder, hvor vi ved at der er problemer.
Jeg kan eksempelvis nævne åbne dialogmøder med de miljøer, hvor vi ved at der kommer ekstreme synspunkter fra, og fremskudte aktiviteter i områder, hvor vi ved at unge kan være tiltrukket af folk med vanvittige tanker.
Det er alt sammen for at sikre, at vi har den bredest mulige palet i indsatsen over for det, som vi forhåbentlig alle sammen kan være enige om er et alvorligt problem.
Så det er på ingen måde sådan, at ingen vil tage ansvar.
Det er på ingen måde sådan, at der ikke er klare prioriteringer, og at der ikke er klare opgavefordelinger.
Og det er på ingen måde sådan, at der ikke er rammer for et endog meget tæt og også meget veludbygget samarbejde, som hele tiden giver sig udslag i nye initiativer, og som hele tiden giver sig udslag i, at vi finder ud af, hvordan vi kan få det bedst mulige grundlag for ikke alene at imødegå ekstremismen, men også sætte ind over for den med de midler, som eksempelvis vores efterretningstjeneste har til rådighed.
Så det er vejen frem efter regeringens opfattelse, og som sagt er det for mit eget vedkommende som justitsminister vigtigt, at vi har en efterretningstjeneste, som hele tiden har muligheden for at tilpasse sine arbejdsmetoder, sit virke i lyset af det aktuelle trusselsbillede, som vi nu engang måtte stå over for.