Michael Aastrup Jensen (V), 2009-03-10:
Dansk Folkeparti indleder begrundelsen for beslutningsforslaget med - og jeg citerer: EU-landene er ikke en homogen masse, og europæerne er trods en nogenlunde sammenlignelig kultur ikke ét folk.
Citat slut.
Det kan jeg kun give Dansk Folkeparti ret i.
Europæerne er europæere, men samtidig er de ikke ét folk, og som jeg selv har sagt det fra samme sted sidste uge, kan hr. Morten Messerschmidt og hans partifæller sove trygt om natten, for jeg kan forsikre hr. Morten Messerschmidt om, at hverken jeg selv eller andre i denne sal ønsker, at europæerne skal være ét folk.
Jeg synes derfor, det er på tide, at Dansk Folkeparti pakker skræmmekampagnerne mod Europa som en samlet stat sammen, for det har jo på ingen måde hold i virkeligheden.
EU er et samarbejde mellem helt nøjagtig 27 selvstændige lande, som alle har set lyset i ligningen 2+2=5.
Netop Lissabontraktaten skal være med til at styrke dette samarbejde og ikke, som Dansk Folkeparti antyder, overføre yderligere suverænitet til EU.
Justitsministeriets rapport fra sidste år konkluderer jo netop meget klart, at der med Lissabontraktaten ikke sker overdragelse af nye beføjelser efter grundlovens § 20 til Unionen.
Derimod skal Lissabontraktaten være med til at gøre samarbejdet mere gennemsigtigt og bringe EU tættere på medlemslandenes borgere.
For mig at se er Dansk Folkepartis beslutningsforslag og begrundelse for det helt absurd.
At irerne stemte nej til traktaten, bremsede kun kortvarigt ratifikationsprocessen.
Allerede kort tid efter det irske nej gik stærke kræfter i gang med at analysere grunden til nejet for at komme frem til en løsning, der vil gøre en ratifikation mulig.
Jeg følger personligt - som sikkert mange andre også gør - den irske proces med spænding og ser frem til en ny afstemning i Irland, som forhåbentlig afholdes i løbet af efteråret.
Det er ikke første gang, vi ser et land stemme nej til en traktat, som ikke desto mindre er blevet ratificeret.
Netop Irland stemte jo faktisk nej til Nicetraktaten, hvor de som en løsning fik indskrevet den såkaldte neutralitetsprotokol, inden traktaten endelig kunne ratificeres.
I Venstre håber vi snarest at kunne få overstået ratificeringsprocessen for Lissabontraktaten, så traktaten kan træde i kraft til fordel for samarbejde og ikke mindst for Danmark.
Vi kan derfor ikke støtte beslutningsforslaget fra Dansk Folkeparti.
Først vil jeg i forbindelse med det irske nej - hvor der hos ordføreren er sådan lidt en antydning af, at så snart man er et lille land, bliver der kørt hen over en, og at store lande har mulighed for at bremse en proces - sige, at jeg synes, vi bare skal lægge vægt på det, som også udenrigsministeren var inde på, nemlig at Irland jo har været fremme og sige, hvad det så er for en situation, man ønsker fra irsk side.
Der var et af de konkrete tiltag jo, at man ønsker, at hvert land skal have en kommissær hele tiden.
Der skal så være en ny folkeafstemning i Irland, og så må vi jo se, om borgerne er glade for den nye løsning eller ikke er glade for den nye løsning.
Det synes jeg faktisk er demokrati.
Hvis ordføreren og går ind og kigger på spørgsmålet vedrørende suverænitetsafgivelse, er det fuldstændig rigtigt, at juristerne klart har sagt, at de ikke mener, at der er suverænitetsafgivelse i forhold til § 20 i grundloven.
Hvad angår flertalsafgørelser, er det jo ikke en ny opfindelse; flertalsafgørelser er allerede kommet ved en tidligere traktat.
Derfor synes jeg jo, at vi skal lægge vægt på, hvad det er, juristerne, som skal rådgive Folketinget, har konkluderet, og de har konkluderet, at der ikke er suverænitetsafgivelse i forhold til § 20.