runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thomas Adelskov (S), 2007-04-19:
I Socialdemokratiet har vi konstateret, at regeringen jo har sadlet om over for den offentlige sektor, i hvert fald i ord.
Vi noterede os før jul, at finansministeren gik fra at mene, at den offentlige sektor skulle blive mindre, til at mene, at nu kunne den offentlige sektor sådan set godt bevare den samme størrelse, ja, den kunne måske endda få lov til at vokse.
Vi har også noteret os, at der har været det samme hamskifte hos Venstre.
Det skyldes måske de mange øretæver, man fik af befolkningen i løbet af efteråret, at man af hensyn til næste valg har tænkt sig at prøve at please befolkningen noget mere, men det forandrer sådan set ikke ved, at jeg synes, fru Tina Nedergaard skulle tage hjem og spørge sit bagland, de mennesker, som er omfattet af ældreplejen, om de synes, de har oplevet en bedre service.
Det tror jeg ikke de har, for det generelle billede er jo lige nøjagtig, at en lang række kommuner har ændret det serviceniveau, de tidligere havde for den enkelte ældre.
Når der er kommet flere hænder i ældreplejen, skyldes det jo også, at der er kommet flere ældre og flere plejekrævende ældre, og derfor er der naturligvis brug for flere hænder derude.
Men når man spørger medarbejderne, må man konstatere, at medarbejderne løber meget stærkere, og at medarbejderne efterlyser mulighed for og tid til at øge kvaliteten derude, så medarbejdernes svar på fru Tina Nedergaards spørgsmål vil være: Nej, servicen er ikke blevet bedre, den er bare blevet ringere og ringere.
Tina Nedergaard (V), 2007-04-19:
I Venstre deler vi den opfattelse, at den offentlige sektor skal være en så stærk og god arbejdsplads som overhovedet muligt, og derfor er vi også utrolig glade for, at regeringen har iværksat kvalitetsreformen, som jo netop retter sig mod en bedre offentlig sektor.
Det må bl.a. være derfor, at LO har ønsket at være med i forhandlingerne herom.
Jeg skal bare spørge, om hr. Thomas Adelskov kan bekræfte det, som Rockwool Fonden nåede frem til i sin store undersøgelse af ældreomsorgen, nemlig at den er blevet bedre.
Der bruges flere ressourcer end nogen sinde tidligere, og der er afsat mere tid til den personlige pleje af den ældre nu, end før VK-regeringen trådte til.
Tina Nedergaard (V), 2007-04-19:
Hvis man skulle følge det argument, kunne man også argumentere for, at staten skulle pålægge kommunerne at ansætte alle, der er ledige, for så sparer vi både kontanthjælp og dagpenge, og så kunne kommunerne bruge det til at ansætte med.
Det ville ligge meget langt væk fra Venstres politik.
Med hensyn til flere hænder i ældreomsorgen glæder det mig, at SF's ordfører bringer det på banen, fordi jeg dermed igen kan fastslå, at der er skabt det, der svarer til 5.000 flere fuldtidsstillinger inden for ældresektoren.
Det må vi jo i fællesskab glæde os over.
Jeg beklager, at vi ikke her kan imødekomme SF's ønske.
Lone Møller (S), 2007-04-19:
Det eksempel med sygedagpenge har jo ikke noget med kommunalreformen at gøre.
Det er sygedagpengeloven, og det er sygedagpengelovens regler, som gør, at man ryger over på kontanthjælp.
Så derfor kan vi ikke ved at kigge på kommunalreformen tro, at vi får løst det her problem.
Det, jeg vil spørge om, er: Vil Venstre ikke være med til at kigge på det her åbenlyst skæve problem, når nu man dog alligevel går ind og åbner for nogle problemer, som man kan se bestemt ikke er hensigtsmæssige?
Det ville klæde regeringen og partiet Venstre at være med til at løse det problem for ulykkelige mennesker, der ikke af egen skyld er røget over under kontanthjælpsloftet.
Erling Bonnesen (V), 2007-04-19:
Det skal så lige præcis vise sig, når vi nu ser erfaringerne, efter at kommunalreformen er trådt i kraft og jobcentrene også begynder at virke og man er ved at komme op i gear med sagsbehandlingen.
I første runde er det jo de udsættelsesmuligheder, der er i det, vi må holde os til og få nogle erfaringer fra.
Lone Møller (S), 2007-04-19:
Hr. Erling Bonnesen glæder sig over de lempelser, der ligger nu, og dem tror jeg vi alle sammen er tilfredse med.
Jeg vil gerne følge lidt op på det, de andre ordførere har spurgt om.
Det drejer sig netop om mennesker på sygedagpenge, som har ramt loftet og er blevet overført til kontanthjælp.
Der siger hr. Erling Bonnesen, at dem vil man ikke kigge på her og nu; nu tager man dem, der er i forslaget, og så må de andre vente – der må man bruge de muligheder og regler, der er.
For i dag er det sådan, at når man har ramt et vist ugeantal, ryger man på kontanthjælp.
Så har vi lavet en forlængelse, hvis man kan dokumentere, at man inden for den forlængelse vil have mulighed for at blive rask og komme i arbejde.
Vi har masser af mennesker i dette land, som ikke inden for den forlængelsesperiode kan få en lægelig udtalelse på, at der er en chance for, at de kan være raske.
De kan ikke få forlænget deres sygedagpengeperiode.
Og hvad er det for muligheder, hr. Erling Bonnesen fortæller om, for de er der ikke?
Erling Bonnesen (V), 2007-04-19:
Endnu en gang har jeg grund til at glæde mig over, at vi har fået vedtaget og gennemført kommunalreformen, som en lang række steder samler aktiviteterne på beskæftigelsesområdet i jobcentrene, hvor man lige præcis har muligheden for at få et samlet overblik over den pågældende lediges situation, nemlig om den drejer sig om ledighed, eller der også er andre ting.
Og så må det vise sig, om de værktøjer, der allerede er til rådighed i værktøjskassen, er tilstrækkelige.
Men samfundet udvikler sig jo over tid, så lad os se på, hvad der kan dukke op af ting, som vi så kan forholde os til.
Elisabeth Geday (RV), 2007-04-19:
Det er jeg rigtig glad for, for nu er vi da så ved at komme i en situation, hvor man trods alt kan sige, at hvis kontanthjælpsloftet skal give nogen mening, så skal de mennesker, det rammer, jo have en reel mulighed for at komme i arbejde.
Og det er klart, at for et menneske, som er ramt af cancer, er det altså ikke en mulighed, der ligger lige for.
Det samme gælder jo så for det eksempel, som hr. Thomas Adelskov nævnte, nemlig den patient, som står over for at skulle opereres i begge ben og lige er blevet opereret i begge skuldre og har været så uheldig ikke længere at kunne modtage sygedagpenge og derfor er på kontanthjælp.
Vedkommende har brug for hurtigst muligt at komme i behandling og hurtigst muligt at blive rask efter den behandling, og har jo ikke brug for at blive presset økonomisk.
Kunne man ikke også godt forestille sig, at regeringen ville vise sig åben over for at diskutere en lempelse for dem?
Erling Bonnesen (V), 2007-04-19:
Jeg skal ikke på nogen måde svare på vegne af statsministeren.
Jeg er ordfører for mit parti og glæder mig over de her forslag, vi nu ser ud til at få en bred støtte til.
Skulle der i det konkrete, sidste spørgsmål om kræftramte være nogle tekniske uhensigtsmæssigheder i den eksisterende lovgivning, jamen så er jeg helt sikker på, at vi er parate til at få analyseret det.
For hensigten med kontanthjælpsloftet er jo lige præcis, at man, hvis man er i stand til at tage et arbejde, så også skal gå ud og tage et anvist arbejde.
Og det er jo tydeligt for enhver, at hvis man er kræftramt på en eller anden facon – nu forudsætter det også, at det så er i en så alvorlig grad, som det beskrives fra spørgerens side – altså, hvis det er tilfældet, så er det en ting, der skal ses på i forbindelse med kontanthjælpsloftet, det er klart.
Elisabeth Geday (RV), 2007-04-19:
Når vi står her i dag og fra oppositionens side kan glæde os over at have slået endnu et lille hul i kontanthjælpsloftet, så tror jeg at det skyldes, at det kom bag på statsministeren, at man rent faktisk bliver ramt af kontanthjælpsloftet, selv om man er på barselorlov.
Og det tror jeg selv statsministeren syntes var lige lovlig barskt, for det kan jo ikke være meningen, at man skal gå på arbejde, når man egentlig skulle være hjemme og passe sit lille barn.
Kunne man ikke forestille sig, at man på tilsvarende vis kunne lave en form for lempelse af loftet, således at de mennesker, som vitterlig ingen chance har for at komme i arbejde, kunne slippe for at skulle blive ramt af den økonomiske straf, som det er at blive ramt af kontanthjælpsloftet?
Erling Bonnesen (V), 2007-04-19:
Præmissen fra spørgeren er jo forkert, for vi vil i Venstre ikke blot lade borgere gå, vi vil tværtimod det modsatte og foretage den målrettede indsats, som jo er med i de forskellige andre initiativer.
Det er sådan set tilgangen til det.
Derfor har man også via kommunalreformen nu fået oprettet de nye jobcentre, så det, som man kan få spurgt om, er: Er det ledighed, der er problemet, eller er der også andre problemer, der skal tages stilling til, f.eks. på det personlige område, eller hvad det nu end måtte være, sådan at man kan få lavet den målrettede indsats, netop for at folk kan komme i arbejde?
For al erfaring viser jo, at netop det at have et arbejde er det allerbedste middel til at prøve at forbedre sin personlige situation på.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-04-19:
Jeg kunne godt tænke mig at høre Venstres holdning til mennesker, som på grund af f.eks. en fysisk eller psykisk sygdom midlertidigt ikke er i stand til at arbejde.
Skal de være omfattet af kontanthjælpsloftet, eller mener Venstre, at de skal friholdes fra kontanthjælpsloftet?
Erling Bonnesen (V), 2007-04-19:
Det her konkrete forslag giver jo klart nogle, vi kan sige forbedringer, altså hjælp til de mennesker i de konkrete situationer, som jeg har nævnt i ordførertalen.
Det burde alle i og for sig jo kunne støtte op om, og det forventer jeg da også at man kan, når vi kommer til afgørelsens time.
Jeg skal ikke foregribe en eventuel anden behandling i Folketingssalen under andre omstændigheder og med andre lovforslag.
Så tiden må så vise, hvordan man skal forholde sig til andre nye, konkrete forslag.
Men her er der tale om nogle konkrete forbedringer, som jeg håber alle kan støtte.
Hvis nogle konkrete borgere bliver sat ud af deres lejemål både nu og under tidligere regler, har det jo ikke noget med kontanthjælpsloftet at gøre.
Der kan jo typisk vise sig at være en lang række andre årsager til det.
Det kan være gammel uoverstigelig gæld, det kan være igangværende gældssaneringssager, det kan være, at man sidder i en forkert lejlighed i forhold til de økonomiske muligheder, man har nu.
Så billedet er for mig at se langt mere nuanceret end den forenklede, forsimplede fremstilling, som man kommer med her.
Til den sidste del af det, den del om nogen, som måtte være syge, jamen der vil jeg sige, at reglerne også er således, at der er en mulighed for at få udskydelse i helt konkrete situationer, men det må jo bero på den konkrete sagsbehandling, som foregår over for den enkelte.
Thomas Adelskov (S), 2007-04-19:
Det er jo korrekt, at nogle af de tal i den undersøgelse, som viser, at der er mange flere, der bliver sat ud af egen lejlighed, er fra før.
Og det er jo, fordi man kan lave en sammenligning mellem, hvordan det så ud før, og hvordan det ser ud nu.
Der bliver sat næsten dobbelt så mange mennesker ud af deres lejligheder på grund af bl.a. kontanthjælpsloftet.
Vi havde en kvinde inde hos os i Arbejdsmarkedsudvalget før jul, som fortalte om sin og sin mands situation.
Manden gik og ventede på at blive opereret i knæene, han var blevet opereret i skuldrene, og han var røget ud af sygedagpengesystemet.
Han ville meget gerne arbejde, men var nu blevet ramt af kontanthjælpsloftet.
Altså, der er jo tale om mennesker, hvor situationen ikke er selvforskyldt, om mennesker, som ikke nægter at arbejde, men som simpelt hen er i et behandlingsforløb, og som vi jo ikke kan stille krav om skal tage et arbejde, fordi de er syge, og som vi jo heller ikke kan sende ud i aktivering, fordi de simpelt hen ikke kan.
De er syge.
Mit spørgsmål går ganske simpelt på: Hvordan adskiller de sig fra barslende kvinder, som vi heller ikke stiller et krav om skal deltage i beskæftigelse?
Hvorfor kunne man ikke hjælpe den familie og sikre, at den rent faktisk også havde et rimeligt forsørgelsesgrundlag?
Erling Bonnesen (V), 2007-04-19:
Her er der konkret tale om fire forslag til forbedringer i forbindelse med barsel og adoption, som jeg nævnte i ordførertalen.
Igen må jeg så afvise spørgerens ønske om at tage andre situationer med ind i det; de bliver tacklet i forbindelse med de muligheder og regler, der er i relation til de tilfælde, som spørgeren var inde på.
Thomas Adelskov (S), 2007-04-19:
Det kan vi jo konstatere; vi har set nye tal for, at antallet af mennesker, der bliver sat ud af deres lejlighed, næsten er fordoblet, så man kan jo ønske ordføreren tillykke med det pæne resultat i forbindelse med kontanthjælpsloftet.
Når nu man argumenterer i lovforslaget for, at grunden til, at vi også skal gå ind og lempe for barslende studerende, så er det, fordi der er tale om en gruppe, som man ikke stiller krav om skal være til rådighed for arbejdsmarkedet, og de er heller ikke omfattet af andre regler, f.eks. regler om at skulle deltage i aktiveringsforløb.
Må jeg ikke spørge ordføreren om, om ordføreren så ikke mener, at det er at sammenligne med f.eks. en person, der er røget ud af sygedagpengesystemet og får kontanthjælp, og som stadig væk går og venter på operationer i det offentlige sundhedsvæsen, og som vi derfor heller ikke kan stille krav om skal deltage i aktivering, og som heller ikke kan påtage sig et arbejde, før vedkommende er færdigbehandlet?
Kunne man ikke også lade den gruppe personer blive omfattet af den her lempelse af kontanthjælpsloftet?
Erling Bonnesen (V), 2007-04-19:
Jeg kan sige med det samme, at Venstre naturligvis kan støtte det her lovforslag, som justerer nogle uhensigtsmæssigheder på plads i forhold til kontanthjælpsloftet.
Kontanthjælpsloftet blev indført for at sikre, at man ikke har markant mere til rådighed på kontanthjælp end ved at arbejde.
Uden loftet ville mange familier ikke have nogen økonomisk tilskyndelse til at tage et arbejde.
Med loftet vil selv ganske få timers arbejde derimod hurtigt kunne mærkes på familiens husholdningsbudget, og det giver en god tilskyndelse til at få foden indenfor på arbejdsmarkedet.
Og der kan vi jo sige, at det går rigtig godt med økonomien i øjeblikket, der er rigtig mange ledige job, og der er mangel på arbejdskraft.
Vi står jo så også med en historisk chance og mulighed for, at mange mennesker kan komme ind på arbejdsmarkedet og udnytte mulighederne.
Kontanthjælpsloftet virker, og de sidste 3 år har mange kontanthjælpsmodtagere netop skiftet kontanthjælpen ud med arbejde eller uddannelse eller er på anden vis kommet ud af kontanthjælpssystemet.
Det bedste middel imod social marginalisering er at få mennesker i arbejde, men det kræver, at det kan betale sig at arbejde.
Det gælder både for danskere og for udlændinge.
I Venstre ønsker vi på ingen måde at bryde med kontanthjælpsloftets grundlæggende idé om, at det skal kunne betale sig at arbejde, men det har dog aldrig været meningen, at kontanthjælpsloftet skulle give incitamenter til at afbryde en barsel eller undlade at starte på en SU-berettiget uddannelse.
Dette lovforslag indeholder forbedringer på fire konkrete punkter.
Der fjernes bl.a. nogle uhensigtsmæssigheder i situationer med barsel og uddannelse, ligesom der bliver en mere retfærdig fordeling mellem ægtefæller, og endelig er der en forhøjelse af det fradragsfri beløb.
Derfor bakker Venstre op om og kan støtte lovforslagets justeringer, der gør op med disse uhensigtsmæssigheder.
Anne Baastrup (SF), 2007-04-19:
Jeg takker også for ministerens kvittering for, at han vil besvare alle spørgsmålene hurtigt.
Det, der har været interessant for mig i forløbet ud over de ting, som hr. Thomas Adelskov nævnte, har været spørgsmålet om forholdet mellem persondatabeskyttelsesdirektivet og persondatabeskyttelsesloven.
Der er det jo vigtigt for os, at vi sikrer, at folk har tryghed, når de skal anmelde en sag for Arbejdsskadestyrelsen.
Og der er det min fortolkning, at det nok er bedre at holde sig til principperne i persondatabeskyttelsesloven frem for bare at sige: Vi overtræder ikke direktivet.
Og jeg vil godt lige sikre mig, at ministeren er indforstået med i hvert fald at snakke med mig om det.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Thomas Adelskov (S), 2007-04-19:
Ja tak.
Jeg skal bede ministeren om at give Folketinget et tilsagn om, at det her også får nogle konsekvenser for sagsbehandlingstiderne og i lovforslaget i hvert fald ikke kommer til at forlænge de sagsbehandlingstider, der er i arbejdsskadesystemet.
Jeg tror, ministeren ligesom os andre må være noget overrasket og indimellem noget chokeret over de mange sager, man får forelagt, hvor der går adskillige år, inden sager i Arbejdsskadestyrelsen bliver afgjort.
Derfor vil jeg også bede ministeren om her at give et tilsagn om, at der nu også med det her lovforslag og med den nye, ændrede sagsbehandling i Arbejdsskadestyrelsen kommer styr på sagsbehandlingstiderne, sådan at borgerne kan forvente en rimelig og kort sagsbehandlingstid, inden de får afgjort de her meget vanskelige sager.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-04-19:
Det kan blive en rigtig god dag i dag.
Vi skal her i løbet af eftermiddagen behandle ikke mindre end fem forslag, som alle sammen udmærker sig ved at kunne give fremskridt for almindelige arbejdende mennesker i det her land.
Det første af forslagene, som vi behandler her, retter op på en række af de helt åbenlyse problemer, der har været i arbejdsskadelovgivningen, som alle har erkendt, og som alle har været enige om at vi skal gøre noget ved.
Langt om længe – efter meget lang forberedelse – har vi nu et lovforslag, som retter op på en række af de åbenlyse mangler.
F.eks., og det har måske været en af mine kæpheste, har vi levet med et system, hvor unge mennesker, der er kommet til skade på deres arbejde og skal have udbetalt deres arbejdsskadeerstatning som et engangsbeløb, konsekvent er blevet snydt – konsekvent er blevet snydt – fordi man har gjort brug af en beregning tilbage fra 1970'erne, hvor inflationen var noget andet, end den er i dag.
At få rettet op på det vil gøre det mere retfærdigt og få arbejdsskadeerstatningerne til at nærme sig det niveau, vi alle sammen ønsker.
Det er nemlig, at folk, der kommer til skade på deres arbejde, og som af den grund ikke er i stand til at arbejde, skal have fuld erstatning for den skade, de har lidt.
En anden af de helt åbenlyse mangler har været det, at der har været folk, der er kommet til skade fuldstændig uforskyldt, eller er blevet rodet ud i, at deres arbejdsskadesag er blevet forældet på grund af en række ting, som den enkelte ikke kan gøre for.
Også på det plan vil der blive bedre muligheder for at undgå de her forældelsessager.
Som en tredje åbenlys ting i det forslag vil jeg nævne, at vi fra nu af vil have et system, hvor man kan få udbetalt sin erstatning fra det tidspunkt, hvor man er kommet til skade, og ikke bare fra det tidspunkt, hvor skaden bliver anerkendt.
På den måde er det her forslag godt.
Jeg siger ikke, at forslaget retter op på alle mangler i arbejdsskadesystemet.
Vi har stadig væk problemer med nogle arbejdsskader, som det er alt for svært at få anerkendt, ikke mindst hvad angår erhvervssygdomme, og vi har stadig væk problemer med for lave erstatninger på grund af en række faktorer som f.eks. det, at folk får en efter min mening uforklarlig selvrisiko, som de skal betale.
Jeg mener, at i betragtning af, at det her forslag har været så længe undervejs, i betragtning af, at vi har at gøre med nogle sagsforløb omkring anerkendelse af arbejdsskader, som er lange, må det være oplagt – hvis man også blandt dem, der er kommet til skade på deres arbejde, skal have forståelse for, hvordan vi lovgiver i det her Folketing – og mere end almindelig rimeligt, at dem, der i dag har arbejdsskader, som er under behandling, også bliver omfattet af lovforslaget.
Det vil gøre det mere forståeligt for de mennesker, som det handler om.
Derfor vil jeg bede beskæftigelsesministeren om at kommentere den del af lovforslaget, nemlig hvem det skal omfatte i forhold til tidspunktet i dag, og under udvalgsbehandlingen vil vi i hvert fald arbejde for, at også dem, der har arbejdsskadesager kørende nu, bliver omfattet af lovforslaget.
Anne Baastrup (SF), 2007-04-19:
For adskillige år siden blev der nedsat et udvalg, jeg tror, det er 15 år siden, som skulle kigge på kapitaliseringsproblemerne.
Vi siger i SF naturligvis ja til det her forslag.
Det er et godt forslag, og det er et godt skridt frem i forsøget på at gøre det nemmere og bedre for mennesker, der har været aktive på arbejdsmarkedet, som udsættes for en arbejdsulykke, udsættes for en erhvervsbetinget lidelse, og derved helt eller delvist mister deres erhvervsevne.
Disse mennesker skal kompenseres, og disse mennesker skal behandles ordentligt.
Det har været nævnt, at et af problemerne med at få gennemført en arbejdsskadesag er tidsperspektivet.
Det er fint, at vi nu har fået ændret tidspunktet for, hvornår en eventuel arbejdsskade kan forældes.
Fint nok, men det er ikke så fint – det er jo ikke lovforslaget som sådan, der kan løse det her problem – at vi gang på gang kan løbe ind i mennesker, der har været udsat for en arbejdsskade og så kommer ind i systemet og får besked på, at om to måneder får de svar, og så får de to måneder efter besked på, at om to måneder kan man tage sagen op.
Jeg har fået en henvendelse fra en konkret person.
Jeg tror, at han har fået det brev fra styrelsen 6 eller 7 gange, og til sidst blev han altså en anelse ked af det, plus at han fik en oplevelse af, at han ikke blev betragtet som et menneske, der har værdighed, og som skal behandles ordentligt.
For så igen at vende tilbage til lovforslaget.
Vi synes, at det er en god idé, at man også går i gang med registrering af kræfttilfælde.
Vi skal så bare se sådan på det her lovforslag, at nu starter man på det for fremtiden, men kunne vi ikke se på, hvornår vi i virkeligheden skulle give mulighed for at lave den her registrering af kræfttilfælde, så de også kan se en forebyggelseseffekt i at lave lovgivningen på en lidt anden måde?
Så har jeg altså en lille kæphest, og det er beskyttelse af persondata.
Jeg er fuldstændig klar over, at databeskyttelseslovgivningen ikke totalt svarer til persondatabeskyttelsesdirektivet, og grunden til, at den ikke ord til andet svarer til det, er, at vi var en flok i Folketingets Retsudvalg, som fik overbevist den daværende justitsminister om, at der er et ønske i det danske Folketing om at beskytte persondataoplysninger yderligere end det, der var på EU-niveau.
Vi fik forbedret databeskyttelsesdirektivet, så vores lov er bedre, og så er det altså lidt træls, hver gang man kommer ind på spørgsmålet om persondatabeskyttelse, at løbe ind i den der argumentation om, at det ikke er i strid med direktivet.
Det er sådan en lidt anden måde at fortolke loven på end det, der var vores lov og vores hensigt med den – jeg var selv lovgiver den gang.
Vi vil ikke have sort arbejde.
Men igen: Rent hurra heroppefra, men der er lige nogle småting, som vi skal bruge udvalgsarbejdet til at få afklaret.
Erling Bonnesen (V), 2007-04-19:
Venstre viser jo netop med dagens lovforslag, at vi er parate til at se på nogle uhensigtsmæssigheder, som måtte opstå som følge af samfundets udvikling.
Og så viser det sig også nogle gange i forbindelse med andre tænkte situationer, som spørgeren er inde på, at det jo ikke er altid, man har statistikken på sin side i argumentationen.
Derfor er mit svar også, at vi er nødt til at se en stærkere argumentation for, om der overhovedet er et problem.
jamen så har vi jo netop vist her i dag, at vi er parate til at se på det, når det først er analyseret til bunds.