runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sophie Løhde (V), 2010-04-26:
Det er naturligt, at man forud for en diskussion af et givet lovforslag laver en vurdering af, hvor mange patienter der kunne tænkes at blive omfattet af det her lovforslag, herunder at de ansatte på Sikringen kommer med en vurdering af, hvor mange der ville være omfattet af loven, hvis den var gældende i dag.
Det er jo klart, at det tal kan ændre sig, al den stund der også kan komme andre og nye patienter på Sikringen.
Skal vi så mødes her i Folketingssalen for at skrive, at lovforslaget omfatter tre patienter, eller skal vi netop gøre det, der er gjort her, nemlig at vi nedsætter et særligt sagkyndigt råd, så den her foranstaltning kun kan iværksættes, hvis rådet har godkendt det?
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-04-26:
Et langt svar, men jeg spurgte, om loven vil være gældende for alle, og jeg kan forstå, at den er gældende for alle.
Så synes jeg ikke, at man, når man argumenterer for det her, skal sige, at det drejer sig om få patienter.
Jeg vil bare lige spørge ordføreren, om ordføreren ikke er enig i, at der selvfølgelig er et andet alternativ til tvang.
Vi ved, at der er mange afdelinger, som faktisk har været i stand til at nedbringe brugen af tvang, og at der er et andet alternativ til tvang.
Hvorfor bliver det her så fremstillet, som om de enten er oppegående eller liggende, især når det drejer sig om så få patienter, som har været der i lang tid?
Det er det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål går på perioden, for det her er jo for en periode på 4 år: Betyder det så, at vi, når de 4 år er gået, skal kigge på, om de her patienter, som kommer til at blive ramt af den her lov, har fået mere livskvalitet af, at de er blevet fikseret, når de er oppegående?
Sophie Løhde (V), 2010-04-26:
Jeg er godt klar over, at ordføreren for Socialistisk Folkeparti har en egeninteresse i ikke at ville forholde sig til indholdet af det her lovforslag.
Ordføreren kan selvfølgelig i teorien sige, at det gælder for alle patienter, men det er simpelt hen usagligt at komme med det.
Vi har fået faglige vurderinger af, hvor mange patienter det aktuelt vil være relevant for.
Jeg nævnte i min ordførertale et eksempel, nemlig et brev, der var sendt til den daværende justitsminister.
Jeg synes personligt, og jeg sagde også, at det ikke var det, der skulle være det gældende i det her spørgsmål, at det var rammende, når vedkommende skrev: Jeg ved, at I arbejder med et lovforslag om bælter til patienter på Sikringen.
Jeg sidder selv meget på min stue, og jeg ønsker for mig og mine medpatienter, der også sidder isolerede, at der gives lov til, at vi må bruge bælter, så vi kan komme ud af fællesskabet.
Jeg håber, at I vil gøre det lovligt.
Jeg synes ikke, at jeg vil gentage, hvad der er formålet med lovforslaget, for det fremgår jo sådan set meget klart, at det her handler om dels at forebygge nogle negative legemlige skader, dels at gøre det muligt for de her meget få patienter, som det drejer sig om, lettere og hurtigere at komme ud og få kontakt med andre patienter og personalet.
Jeg skal selvfølgelig ikke kunne tale på vegne af Europarådets torturforebyggelseskomité, men jeg vil formode, at når torturforebyggelseskomiteen vurderer, at det er mere nedværdigende at bruge oppegående tvangsfiksering end at være liggende, skyldes det, at komiteen har den opfattelse, at man så er isoleret fra andre patienter, og at det dermed er mindre ydmygende for den enkelte patient.
Jeg deler ikke den opfattelse.
Jeg deler ikke den opfattelse, efter vi har været ude på Sikringen, har talt med de ansatte og set, hvad hele det her spørgsmål handler om.
Det er klart, at det er et svært spørgsmål at forholde sig til, men selv om det er et svært spørgsmål, er vi nu en gang tvunget til at tage stilling.
Og jeg har sådan set stor respekt for, at der er nogle mennesker, som helt bundærligt tør stå fast på, at der med det her er tale om en mere værdig behandling end med det, der er alternativet.
Flemming Møller Mortensen (S), 2010-04-26:
Til det sidste vil jeg sige, at det kan være ekstremt komplekst at afgøre EU-lovgivningen, altså om den er en barriere for dansk lovgivning og danske initiativer.
Den allerletteste måde at få sådan noget afklaret på er, hvis man indgår i en dialog med ministeren, og ministeren kan sætte embedsmandsværket til at undersøge de her ting.
Men det, jeg kan tillade mig som oppositionspolitiker, er at sige, hvad jeg mener vil være god politik, hvad der vil være en god holdning i, og hvad der vil kunne ændre adfærden derude.
For vi ønsker fra socialdemokratisk side at få unge danskere til at drikke mindre alkohol.
Vi mener, at det vil være godt for deres liv, for deres helbred, og vi mener, at rigtig mange unge har svært ved at forstå konsekvenserne af det umådeholdent store alkoholforbrug, man har mange gange om ugen.
Så vi vil gerne lave en forebyggelsespolitik, som har flere forskellige facetter; naturligvis information, oplysning, alkoholpolitik på uddannelsesinstitutioner, men vi er også villige til at gå ned på enkeltpræparater, hvis det skulle vise sig muligt, og hvis det skulle vise sig, at det har god effekt.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-04-26:
Det er jo spændende, at vi nu kan føre de diskussioner, vi tidligere har haft i det radikale gruppeværelse, over i Folketingssalen, men det tager jeg gerne med.
Jeg mener stadig væk ikke, at Det Radikale Venstre kan kombinere den plan, man fremlægger, med den måde, man handler på med ønsket om at gå i regering med Socialdemokraterne og Socialistisk Folkeparti, som jo har garanteret, at der ikke sker noget med den efterløn.
Man kan jo ikke både sige, at man er parat til at gå i regering med S og SF, og samtidig sige, at efterlønnen er den helt afgørende brik i den genoprettelsesplan, man laver.
Altså, Liberal Alliance går ikke til valg på at gå ind i en regering, der vil bevare efterlønnen; det kan jeg godt sige, og det kan jeg godt garantere.
Lone Dybkjær (RV), 2010-04-26:
Hr. Simon Emil Ammitzbøll ved jo godt, at hvis man har indgået et forlig, så står man ved det – det håber jeg også vil være Liberal Alliances model – og derfor er der jo ikke andet at gøre end at bringe tingene op og sætte dem til debat.
Det var udtrykket, at man var det eneste parti – det er nok lidt typisk for Liberal Alliances måde at føre sig frem på – der gør dit og dat.
Det er man bare ikke, vil jeg gerne sige til hr. Simon Emil Ammitzbøll.
Det er ikke i overensstemmelse med sandheden.
Jeg skal ikke kommentere det første, hr. Simon Emil Ammitzbøll sagde, fordi det er for alvorlig en situation for de 16-18-årige, der mere eller mindre ofte bliver tvunget hjemmefra.
Så det er meget mere komplekst end det, hr. Simon Emil Ammitzbøll gør det til i sin påstand.
Jamen vi har sagt, at vi støtter forslaget.
Det er en meget god begyndelse, og så kan vi tage en diskussion videre derfra.
Jeg har også prøvet at sige, at der er en række organisationer, der faktisk synes, at forslaget er for slapt, at de foretrækker, at grænsen er 18 år rent, og det synes jeg også bare at man skal have med ind i debatten.
Og så har vi sagt, at vi støtter det her forslag.
Det synes vi er et udmærket udgangspunkt, og det er Det Radikale Venstres holdning til det her.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-04-26:
Det er alligevel sjældent, at man ikke kan få et svar fra et partis ordfører om, hvad partiets politik er.
Det har man dog kunnet få fra de andre partier, men fair nok, det er jo ordførerens eget valg.
Men jeg kan så i hvert fald forstå, at det er Det Radikale Venstres politik, at hverken gymnasieelever, skoleelever, tømrerlærlinge, murerlærlinge, snedkerlærlinge eller elektrikerlærlinge skal være i stand til selv at bestemme, om de må købe en øl eller et glas vin.
Det er åbenbart Det Radikale Venstres politik.
Det synes jeg er en meget ungdomsfjendsk holdning, som man præsenterer her, og jeg synes, det er helt grotesk, at man mener, at unge mennesker ikke skulle være i stand til at træffe det valg selv.
Lone Dybkjær (RV), 2010-04-26:
Det at støtte et forslag er vel også at have en politik.
Jeg er ikke et sekund i tvivl om, at i løbet af nogle år – det kan være 10 år, det kan være et eller andet antal år – så er den grænse på rent 18 år.
Sådan tror jeg at udviklingen er, fordi vi har en kultur, som gør, at der drikkes for meget her i landet, og det er en af måderne at vende den kultur på.
Så prøvede jeg sådan lidt kortfattet - jeg indrømmer godt nok, at det måske var for kortfattet til, at hr. Simon Emil Ammitzbøll kunne forstå det, da han ikke forstod det første, jeg sagde - at sige, at der altid er tale om et gruppepres, og at noget af det, som man med det her forslag kan mindske, er gruppepresset.
Flemming Møller Mortensen (S), 2010-04-26:
Hr. Simon Emil Ammitzbøll siger forholdsvis tidligt i sin ordførertale, at de fleste har et fornuftigt forhold til alkohol.
Anser Liberal Alliance det ikke for at være et problem, at alkoholrelateret vold og uheld ofte sker i en ung alder, og at over 1.500 danskere i aldersgruppen 15-19 år i 2008 var i kontakt med hospitalet på grund af akut alkoholberuselse eller alkoholforgiftning?
Så må jeg sige, at talen fra Liberal Alliance jo er meget, meget snæver politisk, det er frihed, frihed, frihed, og der er ikke noget som helst andet ansvar end det personlige ansvar, så end ikke et lille gran af fælles ansvar gives der udtryk for fra Liberal Alliances side.
Jamen det er da fuldstændig rigtigt, at vi fra socialdemokratisk side synes, at det, Liberal Alliance står for på det her punkt, ikke er særlig fornuftigt.
Altså, det er, at det kun er det personlige, det individuelle ansvar, der tæller; det fælles ansvar, ansvaret i samfundet er ikke noget, der eksisterer i en Liberal Alliance-terminologi.
Og vi understøtter forældrenes ansvar; vi har ikke på noget tidspunkt sagt, at forældrene ikke bærer et primært ansvar.
Vi har til gengæld sagt ved enhver given lejlighed, at de har et primært ansvar.
Det fratager vi dem ikke, men vi vil også gerne sige: Ud over forældreansvaret, ud over de unges eget ansvar, så er det her et problem for samfundet, og derfor bærer vi også et fælles ansvar.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-04-26:
Jeg vil klart afvise den stærkt manipulerende forvanskning af, hvad Liberal Alliance er for et parti, og de her myter om, at vi skulle være et særlig ultraliberalistisk projekt.
Sandheden er jo, at Liberal Alliance er Danmarks mest socialt ansvarlige parti, for vi er det eneste parti, der har præsenteret en klar vækstplan, der gør, at Danmark også i fremtiden har velstand og derfor har råd til at tage sig af velfærdssamfundets kerneydelser: et bedre sundhedsvæsen, bedre uddannelse, flere midler til forskning.
Vi vil rigtig gerne hjælpe dem, som har brug for at blive hjulpet.
Forskellen er, at hr. Flemming Møller Mortensen og Socialdemokraterne gerne vil tage ansvaret for dem, der overhovedet ikke har brug for deres hjælp, og det er den her store, voksende Big Mother-stat, som Socialdemokratiet står for, hvor man siger: Ja, forældrene har da et medansvar, men det er staten, der skal have ansvaret, staten skal gå ind og regulere, staten skal bestemme, hvordan vi skal opdrage vores børn.
Nej, den skal ej.
Lone Dybkjær (RV), 2010-04-26:
Det var bare en kort bemærkning, fordi hr. Simon Emil Ammitzbøll sagde, at Liberal Alliance var de eneste, der havde præsenteret en vækstmodel for det danske samfund.
Det passer ikke; også Det Radikale Venstre har gjort det.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-04-26:
Jeg har godt læst Det Radikale Venstres såkaldte plan for vækst osv., men jeg ved ikke, om fru Lone Dybkjær var hernede, da vi diskuterede efterlønnen.
Jeg har forstået det på den måde, at Det Radikale Venstre går meget ind for at ændre efterlønnen, når man ser i medierne, men når man er i Folketingssalen, er det ikke noget, der er på programmet, så har man deponeret sin handlefrihed i guccitasken hos fru Helle Thorning-Schmidt og ovre hos fru Pia Kjærsgaard i det velfærdsforlig, man har lavet.
Man kan jo i virkeligheden ikke med den forligsbinding, man har fra radikal side, ændre noget i forhold til den vækstplan, man selv har fremlagt.
Og så hænger det jo ikke sammen; så kan man jo fremlægge hvad som helst.
Og jeg er glad for, at hr. Flemming Møller Mortensen gav mig ret i, at de fleste har et fornuftigt forhold til alkohol.
Bekymrer det så mig og Liberal Alliance, at danske unge skulle have en europarekord i at indtage alkohol?
Jeg håber, de har et fornuftigt forhold til alkohol, og jeg synes, de skal have et fornuftigt forhold til alkohol.
Jeg har jo ikke stået her og sagt, at folk skal have et umådeholdent forhold til alkohol, jeg har ikke sagt, at folk bare skal drikke løs, overhovedet ikke.
Jeg har tværtimod sagt, at forældrene skal gå ind og tage et ansvar, skolerne må meget gerne gå ind og diskutere det med de unge, de unge må gerne tale om det med hinanden og tage ansvar for deres venner og bekendte; selvfølgelig skal de det.
Men til statistikken vil jeg bare sige, at Grækenlands økonomiske statistik også så rigtig fin ud, før man opdagede, hvordan det hele hang sammen, og nu er hele EU nødt til at redde dem, så det kunne være, at deres alkoholstatistik havde samme kvalitet.
Liselott Blixt (DF), 2010-04-26:
Det vil jeg glæde mig til, for lige om lidt vil jeg referere til en anden undersøgelse, som jeg har.
Hr. Flemming Møller Mortensen var inde på sodapops, og dem har vi jo diskuteret nogle gange.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, om hr. Flemming Møller Mortensen har taget emnet op med sine EU-parlamentarikere, for vi ved, at der er noget EU-lovgivning på området, der gør det svært for Danmark at komme med nogle særregler, hvilket igen beviser, at EU altså har mere at skulle have sagt, end vi har herhjemme.
Sophie Løhde (V), 2010-04-26:
I Venstre har vi den opfattelse, at en alkoholprocentgrænse, gerne ved de 22 pct., vil sende et kraftigt signal til de unge mennesker og deres forældre i forhold til spørgsmålet om alkoholiske drikke med en høj alkoholprocent.
Derudover fremhævede jeg i min tale også, at jeg synes, at det er vigtigt, at det også er let for dem, der rent faktisk skal administrere loven i praksis, altså at de har let ved at handle efter de intentioner, som ligger bag lovgivningen, hos os politikere på Christiansborg.
Ellers giver det ikke den store mening.
Men jeg står da fuldstændig fast på, at vi ikke ønsker at forbyde unge mennesker at gå i solarium – det mener vi må være et anliggende mellem den unge selv og dennes forældre – og vi ønsker heller ikke at forbyde unge mennesker at drikke.
Jeg har da den klare opfattelse, at når man er 17 år, er man sådan set gammel nok til både at købe og drikke en øl.
Det kan godt være, at man er uenig i det udgangspunkt i Enhedslisten, og det må jeg så tage til efterretning.
Jonas Dahl (SF), 2010-04-26:
Det er dog en komisk debat, vi har i dag.
Vi har en regering, som tidligere havde en sundheds- og forebyggelsesminister, som har fremsat et forslag om en aldersgrænse, her skriver man så 7 pct. for alderen 16-18 år, og nu fremsætter regeringen så et ændringsforslag til sit eget forslag.
Det tyder jo trods alt på en regering, som er noget i vildrede, med hensyn til hvad den rent faktisk selv mener.
Det kan jo også skyldes, at man har valgt at sige, at ministeren nu hedder sundheds- og indenrigsminister, og så er der ikke nogen forebyggelsesminister.
Det er jo den tanke, man dybest set må få med det forslag, der nu fremlægges i dag fra Venstres ordfører.
Det er sådan, at der faktisk har været bred enighed om nogle forslag her, som har været drøftet i en bred kreds af partier, hvor der sådan set var enighed om dem.
Så var lovningen faktisk fra regeringens side, at man nu ville vende tilbage til ordførerne, og så har vi hen over weekenden faktisk ikke hørt noget som helst.
Det er noget aparte, at man så skal høre regeringen i dag stå og argumentere imod sit eget forslag.
Kan ordføreren ikke godt bekræfte, at det sådan set er en ændring af regeringens eget fremsatte forslag, og at det klinger en smule hult, hvad man står og siger?
Sophie Løhde (V), 2010-04-26:
Først og fremmest tror jeg lige, vi skal præcisere, at jeg ikke repræsenterer regeringen, og dermed har regeringen sådan set ikke været på talerstolen endnu.
Jeg repræsenterer Venstres folketingsgruppe.
Og på spørgsmålet omkring et givet ministerium vil jeg sige, at situationen i dag også er sådan, at vi har en sundheds- og forebyggelsesminister.
Han hedder Bertel Haarder, og han sidder i øvrigt lige hernede til venstre for mig.
Så anfører ordføreren fra Socialistisk Folkeparti, at det er en underlig parlamentarisk arbejdsform.
Det var det udtryk, han brugte.
Undskyld mig meget, men er det en underlig parlamentarisk arbejdsform, at regeringen lytter til nogle af de høringssvar, som indkommer?
Det er ikke ret lang tid siden, at jeg stod nede i Folketingssalen, hvor der var en anden ordfører fra Socialistisk Folkeparti, som havde så travlt med at skose regeringen for, at den ikke lyttede til de høringssvar, der indkom.
Altså, hvis det ikke er sådan, at man skal skele til, hvad der bliver sagt og påpeget i nogle høringssvar, så er en høringsperiode jo fuldstændig overflødig, og det håber jeg da ikke er det, som ordføreren fra Socialistisk Folkeparti sådan set mener i ramme alvor.
Det synes jeg virker meget, meget mærkeligt, og det ville da i sandhed være en underlig parlamentarisk arbejdssituation.
Jonas Dahl (SF), 2010-04-26:
Det er dog det tyndeste argument, vi til dato har hørt fra fru Sophie Løhde.
Man står her og fortæller åbent og bredt, at man nu går imod sit eget lovforslag, som man har fremsat, og som vi ved er blevet hørt i Venstres folketingsgruppe, inden det blev fremsat, og nu står man så og fremsætter et nyt forslag, fordi man sådan set er blevet uenig med sig selv.
Men det, der er det aparte i det her, er, at det kan være udmærket at læse høringssvarene, jeg er glad for, at fru Sophie Løhde er begyndt at læse høringssvarene, det er da et fremskridt, men jeg synes sådan set, at det er en smule bekymrende, at man kan have drøftelser med ordførerne, og så kan man vende tilbage og sige, at man gerne vil vende tilbage til de respektive ordførere fra andre partier, derefter ignorere dem og så stå her og fremsætte et helt nyt forslag i Folketingssalen.
Det synes jeg faktisk er en smule pinagtigt.
Især når vi så samtidig kan se, at der i går kom en ny mail fra Dansk Erhverv, som åbenbart har haft jævnlige diskussioner med regeringspartierne hen over weekenden, og vi så nu skal finde os i at stå her og høre på, at Venstres ordfører ironiserer over, at oppositionen stiller spørgsmål til det her, fordi oppositionsordførerne sådan set ingenting har hørt fra regeringen.
Det synes jeg sådan set er pinligt, og jeg synes, det er en pinlig arbejdsform.
Sophie Løhde (V), 2010-04-26:
Til sådan almindelig orientering vil jeg da gerne sige, at jeg ikke har haft en eneste kontakt til Dansk Erhverv hen over weekenden.
Så er det ligesom sat på plads.
Så synes jeg, det er under lavmålet at sidde og sige her i Folketingssalen, at det glæder ordføreren fra Socialistisk Folkeparti, at jeg er begyndt at læse høringssvarene.
Altså, er det niveauet for debatten her i Folketingssalen?
Det er godt nok trist.
I Venstre går vi ikke imod regeringens lovforslag, men vi glæder os over, at regeringen har lyttet til en række af de indvendinger, som er kommet fra en del af høringsparterne, og vi synes, det er positivt, at regeringen udviser forståelse for, at det kan være vanskeligt at administrere en alkoholprocentgrænse, som skelner mellem forskellige former for øl, alt efter hvilken styrke de har.
Så enkelt er det.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-04-26:
Jeg vil godt sige i forhold til taleform, at det jo sådan set var Venstres egen ordfører, der startede ud med ligesom at håne oppositionen for ikke at have læst høringssvarene.
At man så bagefter får at vide, at Venstre rent faktisk er begyndt at læse høringssvarene, kan måske være et udtryk for, at vi før har oplevet, at man kommer herned med politiske forlig, og så er man hverken til at hugge eller stikke i, men skriver sågar i nogle svar på spørgsmål, at fordi der er indgået forlig om noget, kan høringssvarene pr. definition ikke føre til en ændring af et lovforslag.
Det er jo meget interessant, at det så skulle være dårlig debatstil at kommentere det.
Jeg vil godt igen tage fat i fru Sophie Løhdes udtalelser om, at det her forslag ikke vil komme til at gøre en afgørende forskel for de unge, fordi der er så mange andre ting, der åbenbart spiller ind.
Så vil jeg egentlig godt spørge ordføreren: Hvordan kan det så være, at man overhovedet fremsætter det her forslag, hvis det ikke vil komme til at gøre en afgørende forskel for de unge, at man nu sætter grænsen så højt, at det netop ikke vil komme til at gøre en afgørende forskel?
Jeg vil godt høre, hvad Venstres holdning vil være, den dag branchen ude rundtomkring kommer med en ny blockbuster, som så bare lægger sig på en18- eller 20-pct.-alkoholgrænse på linje med f.eks. Martini og kirsebærvin og andre, altså den dag der kommer noget, som man aktivt markedsfører over for unge, men som ligger på en alkoholgrænse på omkring de 20 pct.
Sophie Løhde (V), 2010-04-26:
For det første har vi ikke noget forlig om en alkoholprocentgrænse, og jeg fastholder da, at hr. Flemming Møller Mortensen ikke behøvede at vente i spænding hen over weekenden.
Det var der sådan set ikke noget mystisk i.
På spørgsmålet om, hvorvidt det her udgør hele løsningen eller kan være en del af løsningen, er vi i Venstre ved den sidste del af udgangspunktet, for pilen skal ikke kun være rettet mod Folketingssalen.
Pilen skal også være rettet mod befolkningen selv, altså de unge og deres forældre, for det modsatte for os er nu engang barnepigementalitet, og derfor er vi jo også nødt til at sige, at mennesker er nødt til at tage et personligt ansvar for sig selv og deres børn.
Det er derfor, vi synes, at ikke mindst forældreansvaret er vigtigt i den her sag.
Men forslaget står jo sådan set ikke alene.
I regeringens forebyggelseshandlingsplan har man jo netop også opfordret til, at uddannelsesinstitutioner skal udarbejde lokale alkoholpolitikker, så man på den måde sikrer, at unge får et ansvar for den alkoholkultur, som man mener skal være kutyme og gældende på den ungdomsuddannelsesinstitution, som man går på.
Jeg tror, at den allerbedste måde for unge til at være med til at tage ansvar er at give dem indflydelse på, hvad det er for en alkoholkultur, som de selv ønsker at fremme på deres uddannelsesinstitution.
Den kan de så vedtage og diskutere blandt de unge sammen med lærerne, sammen med forældrene osv.
Det tror jeg er en rigtig god måde til at fremme de unges ansvarsfølelse i det her spørgsmål.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-04-26:
Det, vi ved, er, at for bare få år siden var det kun i omkring 40 pct. af de danske folkeskoleklasser, forældrene havde indgået en aftale om at udsætte de unges debut, til de f.eks. var 15 år eller 16 år.
Hvor er Venstres politik på det område med at gøre en aktiv handling i forhold til at sikre sig, at forældrene også rent faktisk er i stand til at indgå aftaler med andre forældre, sikre sig, at man tager det forældreansvar og kan tage det forældreansvar, det er, når den unge pode kommer hjem og siger, at det må resten af klassen?
Så er det jo lidt svært som forældre at stå alene tilbage og sige, at du er den eneste i klassen, som ikke må drikke en øl eller ikke må drikke hård spiritus, fordi du kun er 16 år.
Jeg vil godt sige, at jeg synes, at det er en meget interessant trend, der er kommet nu i Venstres gruppe og i regeringen som sådan, og det er, at regeringen åbenbart fremsætter lovforslag, man ikke har clearet i hverken De Konservatives eller Venstres gruppe.
Vi så er det jo også på Miljøministeriets område med Østerild Plantage.
Der havde man åbenbart heller ikke clearet i Venstres folketingsgruppe, at man kommer med lovforslag, der reelt ikke er opbakning til.
Der må være meget stor intern krise både i regeringen og i partierne, der bakker op om regeringen, når man sådan begynder at fremsætte lovforslag, der pr. definition ikke er opbakning til, uden at man kommer med ændringsforslag i salen.