Karin Nødgaard (DF), 2010-10-28:
Det blev et forår, hvor der var megen fokus på medieområdet, og hvor der skulle forhandles en ny medieaftale på plads.
Det blev på mange måder en udfordring, da medieområdet pr. tradition har og får megen bevågenhed, og fordi medielandskabet er under så hastig forandring, at meget af det, som var meget nyt og aktuelt for 4 år siden, enten er blevet fuldt implementeret, eller at der er sket en så stor udvikling på markedet, at der måske er nye og ændrede medietilbud at tage hensyn til.
Som udgangspunkt var det i hvert fald ministerens, men også Dansk Folkepartis ønske, at der skulle arbejdes på en aftale mellem så mange af Folketingets partier som overhovedet muligt, og det var da også det, der gjorde, at forhandlingsforløbet blev strakt ud over en længere periode.
Det viste sig dog, at det i sidste ende ikke var muligt at få enighed om nogle af aftalens indholdspunkter, og derfor blev det jo så en aftale mellem Venstre, Dansk Folkeparti, De Konservative og Liberal Alliance.
Der er nok ikke mange, der er ubekendt med, at beslutningen om at sende den fjerde FM-kanal i udbud, efter den i 8 år havde været hos Danmarks Radio, har trukket megen spalteplads og dermed også været til stor diskussion blandt partierne.
Dansk Folkeparti finder det meget interessant, at der nu på radioområdet på samme vis som i sin tid med TV 2’s entré på tv-markedet vil ske et monopolbrud på public service-radio, og at lytterne dermed vil få et alternativ til Danmarks Radios radioprogrammer.
Danmarks Radio vil ikke få mulighed for at byde på kanalen, da vi finder, det er sundt med konkurrence, og for at vi kan få en kanal, der skal have reelle muligheder for at etablere sig på radiomarkedet og lave public service-radio, har forligskredsen besluttet, at der skal anvendes op til 100 mio. kr. af licensmidlerne.
Det har været meget interessant at se de modeller, som et udvalg bestående af erfarne medie- og radiofolk hen over sommeren har udfærdiget til forligskredsen, så vi derudfra kunne beslutte, hvilke scenarier der skulle arbejdes videre med.
Der bliver tale om en kanal, der vil rumme megen nyhedsformidling suppleret med bl.a. kultur- og debatprogrammer, en model, som vil kunne trække lyttere til, som har et ønske om at have et alternativ til Danmarks Radio, og som på mange måder vil kunne dække et behov, som det måske ikke helt er muligt at dække i dag.
Det er i den forbindelse meget væsentligt at pointere, at dette ikke gøres for at straffe Danmarks Radio, men faktisk skal opfattes som en måde at udvikle det samlede radiomarked på – og dermed også Danmarks Radio.
Der er ikke tvivl om, at konkurrence får alle parter til at yde mere til gavn for dem selv, men især også for de lyttere, som de skal tiltrække.
Derfor er det meget beklageligt, at der fra oppositionens side har været så meget kritik af beslutningen om denne nye kanal og udtalelser om, at alt bliver annulleret, såfremt der sker et regeringsskifte.
Lad os ikke håbe, at det bliver tilfældet, da det vil stoppe al udvikling på radiomarkedet og radioområdet i år frem.
Endvidere vil det heller ikke være de optimale betingelser for kommende bydere at handle ud fra.
I denne forbindelse er det også ganske relevant at nævne, at der faktisk har været flere, som har vist interesse for at byde, og at der generelt har været mange, såvel aktører som borgere, der har udtrykt begejstring for beslutningen, samt at der fra Danmarks Radios side, efter beslutningen er truffet, er blevet arbejdet målrettet og interesseret med at finde en model for de krav, som fremover vil være gældende for Danmarks Radios sendemuligheder, såvel på indholds- som på frekvenssiden.
Det er ofte blevet sagt fra oppositionens side, at vi med udbuddet af den fjerde FM-kanal vil lukke P 2.
Det er en klar misforståelse, for faktum er, at indholdet på P 2 skal fordeles ligeligt sammen med de øvrige tre kanalers indhold på de resterende tre kanaler, og at der faktisk i forligsteksten er skrevet, at den klassiske musik skal styrkes i den kommende periode.
Det har været Dansk Folkeparti meget magtpåliggende, at det kom med, og vi vil selvfølgelig, som med andet, holde øje med, at det sker.
At der fremover tillægges Radio- og tv-nævnet kompetence til at godkende Danmarks Radios og de regionale TV 2-virksomheders iværksættelse af væsentlige nye tjenester, finder vi som værende en meget fin model, i og med at nævnet besidder kompetencen til at afveje, hvorledes disse vil indvirke på andre tjenester på markedet.
Fremover skal det være muligt at udbygge public service-puljen til også at omfatte tv- og radioprogrammer for f.eks. børn og unge, og det finder vi ganske væsentligt.
Der er ikke tvivl om, at det er en målgruppe, som der skal arbejdes med, og som har et væsentligt potentiale.
Endvidere er det også besluttet, at bl.a. den nye Folketingskanal skal være underlagt must carry-forpligtelser, for at borgerne på nært og dagligt hold kan følge med i det arbejde, der udføres her i salen og i Folketingets udvalg.
Det finder vi meget, meget væsentligt i en demokratisk proces.
Hele spørgsmålet om reklameafbrydelser i programmer og produktplacering i tv har selvfølgelig optaget os, og det skal ikke være nogen hemmelighed, at vi i Dansk Folkeparti ikke var jublende glade, da det i forliget blev besluttet, at der fremover skal være mulighed for produktplacering på TV 2.
Men af de to muligheder vil produktplacering være det mest acceptable, også for at styrke de danske tv-foretagenders situation, i og med at der kan opstå noget konkurrenceforvridning.
Afslutningsvis vil jeg gerne udtrykke tilfredshed med, at Dansk Folkeparti er en del af det kommende medieforlig, og vi ser frem til, at det bliver en spændende periode med mange nye tiltag.