Manu Sareen (RV), 2013-10-24:
Jeg vil ikke love, at en budgetproces kan blive en tilfredsstillende oplevelse; det er det sjældent.
Men jeg er fuldstændig enig i – det har vi jo også talt om – at det, som hr. Finn Sørensen også meget rigtigt sagde heroppefra, når vi taler om det nordiske budget, så kan være rigtig, rigtig vanskeligt at gennemskue det.
Det var fint, men der er jo ingen tvivl om, at vi alle sammen sad tilbage med det indtryk, at man dér kun lige berørte overfladen.
Jeg kan høre, at hr. Finn Sørensen ikke har et konkret alternativ, og det har jeg heller ikke, og så længe vi ikke har noget konkret, må vi følge den budgetproces, der er.
Men kan vi sætte os ned og finde de vises sten og en anderledes måde at gøre det på, synes jeg da helt klart, at vi skal gøre det.
Det er der ingen tvivl om.
Men det er et meget, meget omfattende projekt, og som hr. Finn Sørensen også ved, er der elementer rundtomkring.
Jeg synes, at det eksempel, som hr. Finn Sørensen selv kom med, om, at man sidder i et udvalg, og at man ikke ved, hvor stor økonomien er, et eller andet sted illustrerer, hvor vanskeligt det egentlig er.
Tak for det, og tusind tak for alle de konstruktive indlæg, der har været fra samtlige partier.
Jeg kan konstatere, at der er bred enighed om vigtigheden af det nordiske samarbejde.
Jeg har noteret mig nogle forskellige ting, og nogle af dem vil blive indarbejdet i kommende års redegørelse, andre vil jeg lige kort kommentere nu.
Den her redegørelsesdebat markerer, at vi nærmer os Nordisk Råds session i næste uge.
Det betyder, at vi går en rigtig spændende tid i møde, hvor nordiske spørgsmål for alvor kommer på dagsordenen.
Nordisk Råds session finder sted, som de fleste ved, i Oslo, fordi det er Norge, der har formandskabet i øjeblikket.
Og jeg synes selvfølgelig også, at regeringen og delegationen bør møde op i Oslo med fanen højt hævet.
Her tænker jeg på, at vi takket være den politiske aftale, som flere har nævnt, aftalen omkring fjernelse af grænsehindringer fra april, nu kan tjene som foregangsland på lige præcis det her område.
Jeg vil da helt klart gøre mit til at sprede det budskab omkring aftalen, således at den selvfølgelig også kan tjene til efterlevelse for de andre lande.
De andre bør dog også vide, at der fortsat er udfordringer for arbejdet, selv om vi alle sammen indgik en aftale.
Vi er på rigtig kort tid fra april måned og til i dag kommet langt med gennemførelse af aftalen, men vi har heller ikke indfriet alle mål.
Derfor skal vi sætte turbo på og få løst de udestående grænsehindringer i aftalen i den kommende tid.
Jeg ser selvfølgelig også selv frem til at deltage i Nordisk Råds session, fordi visionerne er blevet et tema for topmødet, men jeg vil imidlertid gerne tage hul på fremtidsdrøftelsen allerede i dag og pege på nogle af de områder, som jeg personlig lægger vægt på.
Det skal også ses som et oplæg til de drøftelser, vi snart skal have i relation til prioriteterne for det danske formandskab for Nordisk Ministerråd i 2015.
Indledningsvis vil jeg gerne slå fast, at regeringens ambitionsniveau for det nordiske samarbejde fortsat er højt.
Det mener jeg også den nordiske redegørelse afspejler, og det kan jeg også høre på de kommentarer, der har været i dag.
Jeg mener, at der er tre fokusområder, som vi skal prioritere: Vi skal sørge for, at samarbejdet giver merværdi for hver eneste nordiske borger; vi skal fokusere på vækst og muligheder; og vi skal udnytte vores nordiske brand internationalt.
Lad mig starte med den konkrete merværdi.
Det er mit mål, at de politiske initiativer giver mere mening for de nordiske borgere og merværdien kan mærkes i den enkeltes hverdag.
Derfor er det selvfølgelig også vigtigt, at vi bliver bedre til at involvere borgere, organisationer og virksomheder i det nordiske samarbejde.
Et eksempel på, at det nordiske samarbejde tager befolkningerne alvorligt, er netop vor styrkede indsats for at fjerne grænsehindringerne, som alle har været inde på, og som er den aftale, som regeringen og Folketinget har indgået.
Det gør mig som sagt rigtig glad, at vi i Danmark nu er blevet foregangsland, når det som sagt gælder fjernelsen af grænsehindringerne.
Jeg vil også gerne her i dag løfte sløret for et konkret initiativ, der vil hjælpe i forhold til grænsehindringer og Øresundsintegrationen.
Lige præcis i dag lancerer Øresunddirekt et webbaseret modul, hvor den enkelte øresundspendler kan gå ind og finde ud af, hvad der gælder i lige præcis hans eller hendes konkrete pendlersituation.
Modulet giver informationer om, hvor man er socialt sikret, og hvilken myndighed man skal kontakte.
Jeg har desværre ikke selv haft mulighed for at prøve modulet, men jeg har fået vide, at det er et rigtig fint modul, som på en overskuelig måde giver borgeren overblik på et ganske vigtigt område.
Jeg håber selvfølgelig også, at borgere og virksomheder i Øresundsregionen vil få glæde af modulet.
Der er ingen tvivl om, at det er rigtig nødvendigt.
Kigger vi tilbage, kan vi også se, at der har været en rigtig god tradition for, at det ikke alene har været politikerne, der har styret det nordiske samarbejde.
F.eks. spillede Foreningen Norden en aktiv rolle, da institutioner som Nordisk Råd og Nordisk Ministerråd blev stiftet.
Foreningen var også primus motor i det arbejde, der førte til den nordiske pasunion, det fælles arbejdsmarked og tankerne om et nordisk fællesskab.
Når vi tænker lidt tilbage, er det nærliggende at tænke på, at vi politikere måske – og kun måske – har tilranet os for meget magt de senere år.
Spørgsmålet er, om vi har glemt græsrødderne.
Det nordiske samarbejde tilhører befolkningen og ikke os politikere, og det må aldrig udvikle sig til et virkelighedsfjernt foretagende.
Vi skal trække i den modsatte retning og inddrage alle i vores nordiske familie.
Mit næste fokusområde er vækstdagsordenen.
Lige som alle andre områder slås stort set alle nordiske lande med økonomiske udfordringer, og vi er nødsaget til at tænke i vækst og muligheder inden for de rammer, der er for det.
I Norden har vi noget, som andre regioner ikke har.
Vi har en samfundsmodel, der bygger på værdier, som vi alle sammen deler.
Det handler om demokrati, ligestilling, retfærdighed og gensidig respekt.
Ingen andre steder findes et regionalt samarbejde, der på samme måde har så mange fællestræk som sit fundament.
Bruger vi det aktivt, kan vi udvikle nye løsninger, som andre lande kan have svært ved at kopiere.
Vi har også nogle klare styrkepositioner, hvis vi står sammen om en fælles indsats.
Det kunne f.eks. være en fælles fond i form af erhvervsfremstød på verdensmarkederne.
Det giver også merværdi for de enkelte lande at lave en fælles markedsføring.
Det ved jeg at også andre herinde er interesseret i.
Vi kan se, at et attraktivt marked for grøn teknologi er ved at vokse frem.
Kina vil formodentlig være størst og bedst til at producere og iværksætte den eksisterende miljøteknologi, men ikke nødvendigvis, når det gælder miljøpatenter og innovationer.
Her har de nordiske lande en række styrker, og de styrker skal vi selvfølgelig udnytte.
Fra den enkelte borger og det nordiske fællesskab bevæger vi os nu ud i verden.
Her har men i den grad også bemærket vores nordiske familie.
Norden er, som det er de fleste bekendt, blevet et brand, som bliver anerkendt og beundret.
Norden er blevet supercool mange steder.
For nogle måneder siden var jeg i Washington til en storslået nordisk kulturfestival.
Den fik simpelt hen så stor opmærksomhed i USA, og det, der så efterfølgende heldigvis er sket, er, at det også er blevet evalueret, og det, vi kan se, er, at det var en stor, stor succes.
Det kan vi arbejde videre på, det er rigtig flot.
Men det er ikke godt nok.
Vi skal blive bedre til selv at få øje på alle de kvaliteter, som jeg lige har nævnt.
Det gjorde The Economist også, da de skrev et helt nummer om den nordiske velfærdsmodel.
Jeg bliver selvfølgelig superglad, når vi i får ros for vores kreativitet og vores reformtiltag i Danmark.
Men vi skal huske på at udnytte den opmærksomhed fuldt ud.
Jeg tror, at der stadig er et stort og uforløst potentiale i det nordiske brand, og det skal vi som sagt udfolde.
Vi kan udbrede kendskabet til best practice og være med til at forme morgendagens løsninger.
Vi kan gøre Norden til en mærkevare, og opmærksomheden på Norden som brand kan vi også bruge til at promovere os på punkter, hvor vi er særlig gode, f.eks. på ligestillings- og miljøområdet.
Også kulturen er en fællesnævner i Norden og vigtig i den internationale branding.
I de nordiske lande smelter kultur og uddannelse ofte sammen, f.eks. har kreative uddannelser i fag som film og musik haft betydning for, at de brancher står rigtig, rigtig stærkt i dag og også har en økonomiske betydning.
Den rolle har de kun fået, fordi de nordiske vilkår og vækstbetingelser for de kreative miljøer og uddannelser er så gode, som de er.
Hvis vi sætter fokus på de tre områder, som jeg bl.a. og blandt mange har gennemgået, så kan vi helt klart puste nyt liv i det nordiske samarbejde.
Der er selvfølgelig rigtig mange andre områder med lige så mange potentialer.
Det nordiske samarbejde lever og fungerer rigtig godt, men det kan sagtens blive bedre, og det vil jeg selvfølgelig meget gerne arbejde med sammen med resten af delegationen.
Jeg vil meget gerne takke for de rigtig positive indlæg, der har været, og besvare nogle af de spørgsmål, der har været oppe.
Fru Annette Lind talte om de nordiske byggestandarder.
Det vil vi selvfølgelig gerne se nærmere på, har også diskuteret dem, og vi vil blive ved med at kigge på dem, for det er et vigtigt område, og det burde helt klart være nemt, at man på den ene og på den anden side af Øresund netop har de samme byggestandarder.
Så det er noget, som optager os rigtig meget, og som vi har diskuteret en del gange.
Jeg kan love, at jeg vil blive ved med at arbejde lige præcis for det.
Hr. Finn Sørensen kom med sådan en tilgang om Palæstina og en resolution.
Der vil jeg bare i al stilfærdighed sige, at det er et internt Nordisk Råd-anliggende, og man kan jo selvfølgelig altid rette henvendelse til præsidiet, men det hørte jeg egentlig også at hr. Finn Sørensen på en måde var inde på.
Der var flere af ordførerne, der var inde på økonomien, og at Danmark var kommet med et spareforslag.
Det er fuldstændig rigtigt, og jeg vil også kvittere for den opbakning, der har været fra dansk side.
Det er rigtigt, at det har givet nogle knubs inden for det nordiske arbejde.
Det er rigtig, rigtig ærgerligt, og derfor er vi selvfølgelig også alle sammen nødsaget til i næste uge at holde den danske fane højt og vise, at det nordiske samarbejde er andet end økonomi, at det også er en ånd, og at det også er alt det, som vi alle sammen har en kærlighed til.
Sidste år sagde jeg, at vi alle sammen var nordister.
Det var der nogle der misforstod som nudister.
Det var det ikke, det var nordister.
Og det er lige præcis det, vi skal holde fast i, også i næste uge, nemlig at vise alle de gode ting, alle de gode tiltag, som vi netop har formået at samle os om.
Jeg vil også kvittere over for Dansk Folkepartis ordfører, som netop og meget rigtigt siger, at der er meget mere, der samler os, i den nordiske familie, end der skiller os ad.
Og lige præcis det har vi alle sammen en forpligtelse til at vise i næste uge og selvfølgelig også i al fremtid.
Hr. Edmund Joensen kom jo med en lang liste over grænsehindringer.
Det var ikke rart at høre.
Hr. Sjúrður Skaale kom også og tilføjede nogle ting, og det var heller ikke særlig rart at høre.
Til det vil jeg sige, at min dør selvfølgelig altid er åben til, at vi sætter os ned og får kigget på den liste.
Vi gjorde det med den aftale, som regeringen indgik med Folketinget, hvor vi satte os ned i al fordragelighed over en rigtig, rigtig lang periode og fandt frem til, at det var lige præcis her, hvor kagen skulle skæres, at det var lige præcis dér, hvor fokus skulle være.
Jeg er sikker på, at vi kan gøre det samme i dette tilfælde.
Så jeg vil invitere til en kop kaffe, så tager vi den liste, og så kigger vi på den, for der er selvfølgelig ingen grund til at have grænsehindringer på den måde.
Og som jeg også hørte hr. Edmund Joensen sige
, er det gratis grænsehindringer at fjerne, det er lavthængende frugter, og hvis der er noget, vi skal gøre, så er det at plukke de lavthængende frugter.
Men når det er sagt, synes jeg også, at vi skal glæde os over det fantastiske arbejde, som vi alle sammen har været med til lige præcis med at sætte grænsehindringer på dagsordenen.
Jeg bed også mærke i, at hr. Per Stig Møller ikke var så begejstret, og det er måske, fordi hr. Per Stig Møller, som hr. Per Stig Møller også selv sagde, har noget andet herinde, end jeg har, nemlig den lange erfaring.
Det kan man jo se på mange måder.
Den lange erfaring betyder på den ene side, at man har prøvet tingene før, sådan er det, men den mindre erfaring, som jeg har, kan man jo på den anden side vende til en fordel ved netop at prøve tingene på en ny måde.
Og det synes jeg ærlig talt at vi har gjort med vores aftale, hvor vi forpligter regeringen og Folketinget til at holde fast i, at hvis der er noget, vi vil løse, så er det netop grænsehindringer.
Jeg synes også, og det er også det, jeg kan høre fra de forskellige ordførere, at der er progression på det her område, og vi vil alle sammen gerne nå i mål med hensyn til grænsehindringerne.
Der bliver ved med at komme nye grænsehindringer til hele tiden, men nu har vi sat en dagsorden.
Vi har sat skibet i søen, nu sejler det, og vi skal blive ved med at sørge for, at det holder den rette kurs.
Tak for ordet.