runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2012-05-24:
Hvis det nu var sådan, at dansk erhvervsliv ville tjekke ud, fordi vi ikke havde ramt den balance; hvis det nu var sådan, at Dansk Industri ville tjekke ud, fordi vi ikke havde ramt den balance, tror hr. Villum Christensen så ikke, at de havde sagt fra?
Altså, det ville jo virkelig undre mig, hvis det var sådan, at dansk erhvervsliv og Dansk Industri sagde: I skal endelig bare lave den der aftale, selv om vi godt ved, at det får os til at dreje nøglen om.
Nej, sådan fungerer det trods alt nok alligevel ikke.
Så jeg tror faktisk, at årsagen til, at vi har fået opbakningen fra de organisationer og fra de mennesker, som beskæftiger sig med det, er lige præcis, at vi har ramt balancen.
Så kan der jo altid være en tvivl, og det er det, jeg mener med sortsynet: hvis vi lader den tvivl sætte Danmark i stå, altså hvis det, at vi er i tvivl om, om det her nu bliver den succes, vi håber på, betyder, at vi ingenting gør, så sætter vi jo dansk økonomi i stå.
Så det er jo ikke, fordi man kan sige, at vi er fuldstændig sikre på, at det her bliver den største succes, verden nogen sinde har set – nej, det er, fordi vi ved, at der er overvejende sandsynlighed for det; nej, det er, fordi vi ved, at verden får brug for, at vi omstiller til den grønne energi; nej, det er, fordi vi ved, at der er overvejende sandsynlighed for, at oliepriserne stiger.
Alle de prognoser, vi har, siger, at det er en god idé at gå den her vej.
Man kan jo så vælge at spørge, om vi nu er hundrede procent sikre, og så sætte sig ned og gøre ingenting af frygt for, at det bliver en fiasko.
Eller også kan man sige: Der er faktisk overvejende sandsynlighed for, at det her bliver en bragende succes, og derfor kan man fortsætte ad den vej.
Og er det ikke ordføreren, der nu sætter hele Danmarks økonomi og fremtid i stå på grund af sortsyn?
Villum Christensen (LA), 2012-05-24:
Til det sidste kunne man være lidt kæk og sige, at der også er god forretning i at stikke fingrene ned i en syltekrukke.
Altså, mig bekendt – det kan være, at jeg tager fejl – er produktiviteten i den grønne sektor, næsten uanset hvordan man definerer den, lavere, end den er i andre sektorer.
Og det er helt naturligt ud fra økonomisk teori; når noget er subsidieret, får man ikke den samme produktivitetsudvikling.
Det gør man i hvert fald ikke ifølge tal fra Dansk Industri, og det er jo det, der er hele humlen i det her med beskæftigelsen: Hvis man understøtter virksomheder, og især hvis man gør det i rigtig, rigtig mange år, i driften, bliver de mindre produktive.
Jeg tænker på skibsværfterne i Helsingør og Nakskov, stålvalseværket i Frederiksværk, B&W, you name it.
Rigtig mange af de virksomheder, som får tilskud i mange år, springer ikke lige pludselig ud som et stort eventyr – tværtimod, er jeg ked af at sige.
Det kan godt være, det virker, som om jeg er meget sortseende med hensyn til det her, men jeg synes, at der er brug for, at alle partier herinde, der synes, at det her er helt fantastisk, får benene lidt ned på jorden og siger: Der er altså også et andet scenarium her, nemlig at afgifterne bliver så høje.
Her er jeg tilbage til spørgsmålet: Det er da rigtigt, at når vi strammer kravene, er man mere om sig med at finde nogle teknologier, der gør, at man kan spare på tingene, men alt har jo en balance, for afgifterne kan også blive så store, at omkostningerne gør, at virksomhederne tjekker ud.
Vi har set, hvordan det går med slagterier, og der er hele tiden virksomheder, som tjekker arbejdspladser ud af landet, og det har jo under alle omstændigheder noget med omkostningerne at gøre.
Så der er to sider af medaljen, og jeg tror, at vi herinde bør bruge rigtig meget krudt på at finde den balance.
Jeg ser det ikke som et plus, at vi hele tiden skal være verdens mest ambitiøse – slet ikke, når vi også bliver verdens mest ambitiøse med hensyn til omkostningssiden, og det er jo i hvert fald et faktum.
Lars Christian Lilleholt (V), 2012-05-24:
Der er jo ikke tale om jubeltal, det er tal, som Dansk Industri har oplyst, og Dansk Industri peger jo på, at det her er et af de områder, Danmark skal satse på i fremtiden.
Jeg er da enig med ordføreren i, at vi da selvfølgelig skal sikre, at der også er plads til andre former for industri.
Men vil ordføreren ikke anerkende det forhold, at Danmark er et udstillingsvindue på energiområdet, at det også har givet danske arbejdspladser, og at det også har sikret 63 mia. kr. i eksportindtægter?
Kim Christiansen (DF), 2012-05-24:
Tak for det.
Nu ved jeg selvfølgelig ikke, hvad der render rundt af lobbyister på fru Anne Baastrups kontor, men jeg har ikke hørt om de her computerskrækscenarier.
Det, jeg forholder mig til, er – og det er så det, jeg gerne vil bede fru Anne Baastrup eventuelt bekræfte – at hvis IC4-togene ikke kommer til at køre i den tiltænkte form, altså i landsdelstrafikken med sammenkobling osv., vil der blive et problem.
Inden vi når at få elektrificeret, vil vi få en reel materielmangel, og derfor ville det måske være ganske fornuftigt at sikre sig, at i hvert fald IC3-togene så på sigt kunne lukke det hul og fungere optimalt.
Med hensyn til bekymringen om, at der skulle tages et par tog ud i ny og næ, vil jeg sige, at det gør man jo altså stadig væk løbende for at servicere dem og vaske graffiti af osv., så man kunne nok også lave de andre ting.
Er fru Anne Baastrup helt uenig med mig i det synspunkt?
Anne Baastrup (SF), 2012-05-24:
Jeg er som udgangspunkt meget tit enig med hr. Kim Christiansen, når det drejer sig om tog, fordi hr. Kim Christiansen faktisk ved meget om tog.
Men vi satser jo først og fremmest på at få elektrificeret Esbjerg-Lunderskov, og vi satser i den forbindelse på at finde penge til 15 nye eltog, og det betyder jo så, at vi kan sætte de IC3-tog, der kører på den her strækning, ind på den anden, og det giver en lettelse.
Hvis vi derudover tager hr. Kristian Pihl Lorentzens model, hvor vi kobler IC4-togene – hvis de nu kommer til at køre – sammen i København og lader dem køre hele vejen op til Frederikshavn, så sparer vi jo så også lyntog.
Et lyntog i timen – det rundes op hele tiden.
Derudover har vi også et kraftigt behov for at få ordnet turen fra Esbjerg til Aarhus; der skal vi også prøve at se, om vi ikke kan få noget bedre materiel end de MR-tog, de kører med nu.
Så der er mange udfordringer, men jeg tror, det kommer til at hænge sammen.
Og der har vi så begge to et fælles projekt, nemlig at der skal elektrificeres fra Vejle til Frederikshavn.
Karen J. Klint (S), 2012-05-24:
Der var noget af det, som jeg nu hørte blive sagt fra talerstolen, som jeg blev lidt forundret over, og jeg sad faktisk og tænkte på, om det var sådan, at det var et forkert forslag, jeg havde printet ud, og ikke beslutningsforslag nr. B 91.
For jeg hørte lige ordføreren sige, at det ikke var sådan helt fastlagt, hvordan det skulle være med hensyn til lønkommissionen.
Men jeg læser lige op fra forslaget, så man kan se, hvad der står.
Der står nemlig – og det kan man så undre sig over at der gør – at der skal »nedsættes en bredt sammensat uafhængig, rådgivende kommission, der inden for 1 år bør komme med et samlet forslag ... «.
Jeg ved heller ikke, hvor uafhængigt det kan siges at være.
Er der tale om, at det skal være partiløse medlemmer, eller hvem er det, det skal være?
Det er det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål er så, hvorfor det er, man i beslutningsforslaget sammenligner det med, hvordan det er på det private arbejdsmarked, når man ellers fremhæver, at det dér udvikler sig i retning af nogle ordninger, der er mere individuelle og mere fleksible.
Er det, fordi Venstre egentlig synes, at vi skal løftes meget højere op, altså at vi skal have et vederlag, der ligner det, en bankdirektør får, eller det, en DONG-direktør får?
Eller hvad er det, der egentlig ligger bag det, der er Venstres motiv med hensyn til det at få en lønkommission?
Lars Barfoed (KF), 2012-05-24:
I Det Konservative Folkeparti er vi tilfredse med det afbalancerede lovforslag, der er nu fremsat.
Det kan ikke være så overraskende, eftersom vi selv er medforslagsstillere til det.
Det er et forslag, der jo får sat reguleringen af folketingsvederlaget på plads og relateret det til en bestemt gruppe ansatte i den offentlige administration, som vi så følger.
Der har været kritik af fratrædelsesordningen.
Det er i hvert fald nu sådan, at vi har sluttet den diskussion ved en nedjustering af fratrædelsesordningen, for så vidt angår det første år, hvor man ellers fik et ureguleret vederlag på trods af en høj indtægt.
Nu kan man få op til 100.000 kr. ved siden af vederlaget i bestyrelseshonorar, arbejdsvederlag, eller hvad det nu måtte være.
Derudover sker der så en modregning, men til gengæld får man så et beløb til efteruddannelse, så man, hvis man ikke længere er medlem af Folketinget, kan komme videre i et andet arbejdsforløb, karriereforløb, eller hvad man nu vil.
Der er en rimelig balance i det.
Så er der sket en regulering eller tilpasning af pensionsalderen til efterlønsalderen, som vel kan diskuteres, for umiddelbart er der jo ikke nødvendigvis sammenfald mellem efterløn og pensionsforhold i øvrigt.
Der er jo masser af steder på arbejdsmarkedet, hvor man har en pensionsordning, som på ingen måde er relateret til efterløn eller efterlønsalderen.
Efterlønnen er jo en offentlig ordning – en social ordning kunne man kalde det – mens man vel snarere skal sammenligne folketingsmedlemmers pensionsordning med ratepensionsordninger, kapitalpensionsordninger eller andet, som man kan få, hvis man arbejder i det private erhvervsliv.
Men nuvel, der har været en diskussion om det, og vi har fået det afklaret på en, synes jeg, fornuftig og afbalanceret måde.
Det Konservative Folkeparti er ikke tilhænger af at nedsætte en lønkommission.
Vi mener, at det under alle omstændigheder i sidste ende er folketingsmedlemmernes ansvar at fastsætte de her vilkår.
Der er ikke andre, der kan gøre det.
Der er ingen over Folketinget i dette land, og derfor kan vi lige så godt tage det ansvar nu og få afsluttet diskussionen i stedet for at afvente en lønkommission, som vi alligevel heller ikke ville kunne sige at vi ubetinget ville følge, for som andre har sagt – jeg tror, at det var hr. Per Clausen, hvis jeg nu for en gangs skyld skal give udtryk for enighed med Enhedslisten – er jeg enig i, at vi ikke på forhånd kan sige, at vi vil følge en lønkommission, for hvis nu den kom frem med noget, der var åbenlyst urimeligt, ville vi alligevel ikke kunne følge det.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2012-05-24:
Det er rart, at vi efter mange og lange for ikke at sige årelange drøftelser om nogle af de her spørgsmål har fået enderne til at mødes på en lang række af områderne.
Der er jo ingen tvivl om, at det er en forholdsvis fornuftig løsning, vi er kommet frem til.
Man har nærmet sig ligestilling i de betingelser, der bør være ens for folk og Folketing, og for denne omgang er det jo sådan set ganske fint.
Der er ikke nogen tvivl om, at både hvad angår pension, og hvad angår eftervederlag, synes Liberal Alliance, at man skulle have strakt sig længere, end man har gjort, men det var ikke dér, der kunne nås et kompromis, og derfor bakker vi op om det, der er nået frem til.
Der gør sig det lidt omvendte gældende for løndelen, hvor vi stadig væk synes, at man er for tilbageholdende.
Men også der må vi jo tage det kompromis, der kunne findes frem til.
Men vores grundsynspunkt er stadig væk, at lønnen er for lav og resten er for godt.
På den baggrund kan vi støtte lovforslag nr. L 190.
Med hensyn til Venstres beslutningsforslag, B 91, har vi tidligere sagt, at det kunne man godt være åben over for, hvis det var det, der kunne have samlet Folketinget, men det kunne det ikke.
Derfor synes vi, at vi skal bakke op om det, der i denne runde kunne samle Folketinget.
Marianne Jelved (RV), 2012-05-24:
I Det Radikale Venstre er vi glade for det forslag, Præsidiet nu har fremsat, fordi det løser en række af de konfliktpunkter eller uenighedspunkter, der har været omkring måden, vores vederlagssystem har været indrettet på.
Jeg skal ikke gå ind i selve detaljerne i indretningen af det, men kommentere Venstres beslutningsforslag lidt.
Venstre har den opfattelse, at systemet med vederlag er uigennemsigtigt, og at der mangler mulighed for sammenlignelighed med det ordinære arbejdsmarked, hvilket jeg ikke synes er en rimelig beskrivelse, for Folketinget er ikke det ordinære arbejdsmarked; vi har helt særlige arbejdsvilkår.
Men vi har dog lagt os på et niveau, som er sammenligneligt med ledelse i den offentlige sektor.
Og jeg ved ikke, hvad mere Venstre ønsker sig, men det kan vi måske få at vide lidt senere.
Dernæst er forslaget om en lønkommission, som de andre nordiske lande har, et forslag, som vi har drøftet, og som resten af partierne ikke kan tilslutte sig.
Dybest set
Og det, jeg synes er betænkeligt ved Venstres forslag, er, at Venstre forudsætter, at Folketingets partier tilslutter sig det, en lønkommission kommer med.
Det vil sige, at vi på forhånd uden at kende det skulle tilslutte os at stemme for det, lønkommissionen vil fremlægge.
Det synes jeg simpelt hen er et problem i forhold til Folketingets arbejde og grundlovens bestemmelse om, at ethvert folketingsmedlem stemmer efter sin egen overbevisning.
Så kan man ikke pålægge nogen at skulle stemme for og være med til at vedtage et bestemt lovforslag, som man ikke selv har haft indflydelse på og ikke kender, i det øjeblik man tilslutter sig at skulle stemme for det.
Den problemstilling vil jeg egentlig gerne bede Venstre om på det rette tidspunkt at uddybe.
Vi afviser Venstres beslutningsforslag og tilslutter os det forslag, som Præsidiet har fremsat som L 190.
Holger K. Nielsen (SF), 2012-05-24:
Vi har i længere tid haft en diskussion om folketingsmedlemmernes løn- og pensionsforhold, som har kørt meget i medierne.
Vi synes ikke, at den debat har været særlig saglig.
Den har været meget populistisk, og der har været givet et indtryk af, at folketingsmedlemmerne har nogle løn- og pensionsforhold, der er langt, langt bedre end resten af befolkningens.
Der har dog været et par ting, som det var værd at se på, og det gælder bl.a. eftervederlagsordningen, hvorefter man har kunnet gå ud og få et job med fuld løn og samtidig kunnet fastholde sit eftervederlag, og der har også været nogle ting omkring pensionsforholdene, som kunne føles ikke helt rimelige.
Det har vi fået løst nu gennem en meget bred aftale alle Folketingets partier imellem, og jeg synes, det er enormt positivt, at vi har fået den her brede aftale, som så forhåbentlig kan betyde, at den her diskussion lukkes.
De mindre ting, der skulle ændres, bliver ændret i det her – specielt eftervederlagsordningen, som ikke er helt så urimelig, som den var før.
Det eneste parti, der har valgt at stå udenfor, er Venstre, og ligesom den socialdemokratiske ordfører er vi meget forundrede over det.
Vi kan ikke se, at forslaget om en lønkommissionen er andet end et forsøg på at sparke det her til hjørnespark.
Den eneste begrundelse, jeg kan se for det, er, at Venstre ønsker, at vi skal have en højere løn herinde, og at man skal have nogle udefra til at sige: Lønnen skal være højere, end den er i øjeblikket.
Der er i hvert fald ingen andre, der ønsker at tage den diskussion op, og ligegyldigt hvordan og hvorledes man vender og drejer det, er det Folketinget, der i sidste ende kommer til at tage ansvaret for, hvordan vores løn er.
Så jeg synes, at det her er godt, det er positivt – det er en god dag for Folketinget – at vi har kunnet blive enige om det her forslag, og derfor støtter vi naturligvis ethundrede procent det, der er fremsat her.
Karen J. Klint (S), 2012-05-24:
Jeg skulle lige undre mig over, hvor Venstre var henne, for de plejer jo at tale først i disse sager.
Og selv om det er en sammensat sag, er det jo også et lovforslag.
Så det var jeg ikke forberedt på. Men det lovforslag og beslutningsforslag, vi skal tale om i dag, er som rigtig sagt også noget, der har været drøftet.
I hvert fald har problemstillingerne været drøftet.
Med lovforslaget skaber vi klarhed over folketingsmedlemmernes egenpension, modregning af eftervederlag, optjening af beløb til efteruddannelse og regulering af grundvederlaget.
Og det er i fællesskab på tværs af de fleste partier herinde.
Kun Venstre går enegang og skyder ansvaret fra sig og vil oprette en ekstern lønkommission, som vi så ikke i forslaget kan læse hvad egentlig vil koste i årlig drift i sig selv.
Jeg kan allerede nu sige, at Socialdemokraterne ikke støtter det beslutningsforslag.
De øvrige partiers lovforslag indebærer i hovedtræk følgende ændringer: Der er en fremadrettet regulering af grundvederlaget, således at dette reguleres i takt med lønudviklingen for chefer i staten i lønramme 37-39 og løngrupperne 1-3, der omhandler kontorchefer og afdelingschefer.
Denne gruppe er valgt, da sammenligningen mellem et folketingsmedlems arbejde og chefer i ministerområdernes arbejde forekommer at være relevant.
Dertil kommer, at det er muligt at få præcise oplysninger fra Finansministeriet om denne gruppes lønudvikling, som Folketinget kan læne sig op ad.
Den fremlagte model er ikke et tagselvbord, hvor vi i Folketinget selv fastsætter kronebeløb m.m. I staten forhandles løn som andre steder mellem arbejdsgiver og arbejdstager, altså en forhandling uden for Folketinget, hvilket jo er det, Venstre efterlyser i beslutningsforslaget.
Også af den grund virker Venstres forslag lidt mærkeligt.
Der vil fremover ske modregning i eftervederlaget fra første dag, dog med et modregningsfrit beløb på 100.000 kr. det første år.
Så opstår der en mulighed for efteruddannelse for fratrådte medlemmer, og her skal jeg også sige, at det ikke er noget, man automatisk får.
Det er faktisk noget, man skal bede om ud fra nogle konkrete forhold.
Og så er det også afbalanceret efter, hvor længe man har været medlem af Folketinget.
Der sker en justering af reglerne for boliggodtgørelse, således at medlemmer med en bopæl uden for det sjællandske område, og som råder over en supplerende bolig i Københavnsområdet, kan få dækket udgifter til dobbelt husførelse, selv om der er ledige folketingslejligheder.
Det gælder også for pension optjent under medlemsperioder efter lovens ikrafttræden.
Endelig er der tale om mindre justeringer i forbindelse med førtidspensionsordningen for os.
Der er overflytning af pension til private pensionskasser og konsekvensændring som følge af ny status for medlemmer af Europa-Parlamentet.
Men det centrale er, at Folketinget har mulighed for at rekruttere bredt i befolkningen.
Socialdemokraterne finder, at vi med forslaget har fundet en god balance.
Med den foreslåede ordning får vi skabt den ønskede klarhed om reglerne for folketingsmedlemmerne, og Socialdemokraterne kan derfor støtte lovforslaget.
Søren Espersen (DF), 2012-05-24:
Normalt er det jo et helt ufravigeligt krav, at der altid sidder en minister her, når vi behandler lovforslag eller beslutningsforslag.
Det er ikke tilfældet med de ting, som er Folketingets suveræne område, og det er de her to forslag, som vi skal tale om i dag, nemlig L 190 og B 91.
Disse to forslag har allerede været undergivet grundige politiske forhandlinger i Præsidiet og blandt gruppeformændene, og jeg skal derfor indledningsvis på Præsidiets vegne bare anføre, at Præsidiet som øverste ansvarlige for dette område vil følge forhandlingerne opmærksomt med henblik på den videre behandling i Udvalget for Forretningsordenen.
Henning Hyllested (EL), 2012-05-24:
Jeg er ked af, at hr. Lars Barfoed stadig væk ikke vil tages til indtægt for det, og at han mener, at vi er ude i et populistisk ærinde.
Det synes vi da er et fuldstændig legalt og godt formål.
Det kan godt være, at Det Konservative Folkeparti i forvejen mente det her.
Det var jeg ikke helt vidende om, må jeg indrømme.
Det må man så tilkendegive på en måde.
Det, vi med den her debat om det her beslutningsforslag, giver mulighed for, er jo så, at man så rent faktisk kan tilkendegive, at det ønsker man også.
Vi synes, det er et rigtig godt formål, og det er det gode ved sådan en debat om et beslutningsforslag.
Jeg kan stadig væk kun glæde mig over, at vi her åbenbart har sammenfaldende interesser.
Jeg forsøger ikke at bilde hr. Lars Barfoed eller nogen andre ind, at det er Enhedslisten, som i den grad har kunnet påvirket hr. Lars Barfoed eller Det Konservative Folkeparti.
Så store evner tiltror jeg trods alt ikke os selv.
Lars Barfoed (KF), 2012-05-24:
Jeg har ikke et problem med at være enig med Enhedslisten.
Det eneste, jeg har et problem med, er sådan set, at hr. Henning Hyllested via den her talerstol prøver at bilde folk ind, at det er Enhedslisten, der har påvirket Det Konservative Folkeparti til at have den holdning.
Jeg fandt også anledning til at nævne det, fordi jeg, da vi havde behandlingen af Enhedslistens forslag for lidt tid siden om noget helt andet, nemlig om en levetidsforlængelse af IC3-togene, sagde, at jeg havde en fornemmelse af, at Enhedslisten egentlig havde fremsat forslaget, fordi man vidste, at det nok ville komme til at ske, og så kunne man jo bagefter sige, at Enhedslisten havde fremsat forslaget, og så skete det.
Det er det samme her.
Enhedslisten fremsætter et forslag.
Det vidste man udmærket godt på forhånd det ville, og det er den der populistiske tendens, Enhedslisten åbenbart har med, at man fremsætter forslag om noget, man godt ved kommer til at ske, og så kan man, tror man, få det til at se ud, som om det er, fordi Enhedslisten har fremsat forslaget, at det hele er kommet til at ske.
se, alt, hvad der sker, hver gang Enhedslisten har fremsat forslag.
Ja, hvis det hele tiden er sådan, at man fremsætter forslag, som man har regnet ud er noget, der bliver gennemført i virkeligheden, så kan man jo hurtigt få indflydelse i dansk politik, og det er den populistiske indstilling, jeg forsøger at angribe lidt.
Henning Hyllested (EL), 2012-05-24:
Jeg er selvfølgelig ked af, at Det Konservative Folkeparti er vældig bange for ligesom at blive taget til indtægt for Enhedslistens synspunkter.
Det er selvfølgelig vældig udmærket, og det glæder mig da, at hr. Lars Barfoed er med i det store kor herinde i Tinget, som trods alt mener, at der skal ske en forbedring.
Men vi glæder os selvfølgelig over, at vi kan se frem til, at der vil blive foreslået ændringer af rejsetidskompensationen, og det kan vi formentlig gøre i samdrægtighed mellem bl.a. Enhedslisten og Det Konservative Folkeparti.
Kristian Jensen (V), 2012-05-24:
Hvad angår det første spørgsmål, er det, vil jeg sige, et spørgsmål, der er ganske rimeligt; jeg var i min egen ordførertale selv inde på spørgsmålet om Præsidiet.
Men som der også står i bemærkningerne, er det, som vi i højere grad lægger op til, jo, at det skal være Folketinget, der beslutter en sammensætning.
Hvis det var muligt at få et kompromis hjem, ved at det blev Præsidiet, der gjorde det, så ville jeg være åben over for det, men ellers er det sådan, som der står i forslaget.
I forhold til spørgsmålet om vederlaget vil jeg sige, at det er sådan, at vi ganske præcis har peget på, at det skulle være et vederlagsniveau, der var på niveau med det, det er i de andre nordiske lande.
Da fru Karen Klint er medlem af Udvalget for Forretningsordenen, går jeg også ud fra, at hun har læst det bilag, hvor der står, hvilket vederlagsniveau der er i de andre nordiske lande, og at hun derfor også vil kunne se, at det ikke er noget, der er på niveau med det, en bankdirektør får, eller hvad det nu er for et skræmmebillede, som fru Karen Klint har lyst til at sætte op.
Men det vil være noget, der er på niveau med det vederlag, de får i de andre nordiske lande, som er det, vi mener det er rimeligt der skal være udkommet af en sådan lønkommission.