Juliane Henningsen (IA), 2009-10-08:
Dagbladet Information udkom i tirsdags i en ret sjov og tankevækkende udgave.
De havde foretaget en rejse frem i tiden og gav deres bud på, hvordan Danmark, Grønland og resten af verden ser ud om præcis 50 år.
Og ved at trække paralleller tilbage til de beslutninger, vi står for at skulle træffe på klimatopmødet i København, belyste Information konsekvenserne af selv samme beslutninger for vore fremtidige generationer.
I avisens positive version lykkes det os at komme til enighed om målene for reduktion af staternes CO2-udledning, vores byer er grønnere og renere, og vi måler landene på deres bruttonationallykke.
I den anden del spiller vi fallit, uenighed om CO2-målene koblet med den globale finanskrise får kørt kloden af sporet, isen omkring Nordpolen forsvinder i 2037, og øer i Stillehavet evakueres på grund af stigende vandstand.
Det bliver usmageligt at spise kød, og det bliver endda usmageligt at få børn, da Jordens befolkning har rundet hele 10 milliarder i 2050.
Derudover har København problemer med 32 kenyanske klimaflygtninges tilflugt i moskeen på Amager.
Avisens scenarier er ret interessante, for i en slags bagklogskabens lys får vi et bud på konsekvenserne af vores politiske valg.
Vi har selv ansvaret for en mørk fremtid, men vi har også ansvaret og muligheden for at skabe en lys og bedre fremtid.
Det virker banalt, men det er anderledes kompliceret i virkelighedens nutidige verden.
God vilje til at vælge den lyse fremtid er jo som bekendt ikke godt nok og er ikke altid nok.
Statsministeren var i tirsdags inde på noget af det samme, da han sagde, at det er afgørende, at vi viser mere end god vilje, vi skal også vise konkret handling.
Det gælder for mig at se især på det afgørende klimatopmøde, og der er det jo vigtigt, at Grønland og Danmark står sammen i de svære forhandlinger, og det er ingen hemmelighed, at det grønlandske behov for at udlede mere CO2 frem for mindre er et svært budskab at sælge i december, men dette skal ses i den rette sammenhæng.
Grønland har aldrig haft større muligheder for at nå op på den erhvervsudvikling og vækst, som Danmark og landene omkring os har; omvendt har vi et stort ønske tilfælles med Danmark om at videreudvikle grønne teknologier og værne om vores miljø.
Hvis den danske regering tager afsæt i både Danmarks og Grønlands vidt forskellige behov, er jeg sikker på, at vi får en god aftale i hus med resten af verden.
I den lyse del af Informations udgave fejrer Grønland 50-året for et vellykket selvstyre, vi opnår en bæredygtig balance mellem råstofudvinding, økonomisk fremgang, økoturisme og bevarelse af den grønlandske kultur.
Vi stræber efter, at selvstyret bliver en succes også om 50 år – hvis vi altså ikke har opnået fuld selvstændighed.
Vores nye koalition står med et klart flertal bag sig og giver os mod på mulighederne og forpligtelserne i arbejdet i Landstinget.
Der mangler ikke vilje til at få en bid af Informations lyse fremtidsscenarie.
At få Grønland sikkert gennem finanskrisen er prioritet nummer 1 hos os lige nu, og underskuddet i landskassen er det største siden 1987.
Så vi skal til at have en mere fornuftig og kontrolleret styring af vores økonomi.
Vi hjemtager ansvarsområdet for råstoffer, som bliver et af de bærende elementer i Grønlands fremtidige økonomi, og apropos råstoffer er der en aktuel debat om uranudvinding i Grønland, hvor vi i IA fastholder vores standpunkt om at opretholde nultolerance i forhold til uranudvinding.
Vi har sat gang i en kommunal og regional reform, der skal sikre mindre bureaukrati og bedre sociale og sundhedsmæssige tilbud for vores borgere.
Vi nedsætter en skatte- og velfærdskommission, så vi kan få rettet op på den skæve fordeling af goderne i samfundet og få bugt med uligheden, og vi forsøger at gøre op med boligmangelen i Grønlands større byer, og vi får snart den retsvæsensreform og det lukkede fængsel, vi har ventet på så længe.
I den proces er det vigtigt, at Danmark og Grønland fortsat samarbejder.
Det samme gælder forskningsområdet.
Jeg er enig med statsministeren i, at viden og uddannelse er det bedste værn mod arbejdsløshed og personlig afmagt.
I Grønland prioriterer vi forskning og uddannelse højt.
Vi har et godt samarbejde med EU, når det kommer til uddannelse, kultur og fiskeri, og hvordan det så bliver med vores indflydelse på udenrigspolitikken, når Lissabontraktaten træder i kraft, er et anderledes svært spørgsmål.
I andre sager halter vores EU-samarbejde allerede i dag.
Ligesom kød bliver anset for usmageligt at indtage i Informations verden anno 2059, så ser vi allerede nu, hvordan hvalfangst og hvalkød ligger i det usmageliges kategori i nutidens vestlige verden.
Vi skal til at gøre vores stilling op i Den Internationale Hvalfangstkommission, så vi ved, om vi fortsat får lov til at drive en bæredygtig udnyttelse af hvalbestanden i regi af IWC.
En bæredygtig forvaltning af vores ressourcer i det hele taget må være vores mål, hvis vi skal undgå at havne i Informations mørke, håbløse fremtidssektion, hvor dyr, menneskehed og natur er på vej til at blive en saga blot.
Stormagternes tilstedeværelse er i dag mærkbar i Arktis, hvor der kæmpes om ejendomsretten til området.
Og vi ved, at 21 pct. af verdens olieressourcer vurderes at ligge der.
Derfor er det afgørende, at vi sammen presser på for overholdelsen af Ilulissaterklæringen og det internationale regelsæt, der hersker i området.
Internationale regelsæt skal vi i det hele taget sætte en større ære i at overholde i de rige lande i fremtiden.
Grønland og Færøerne blev gennem Danmark en del af krigen mod Irak i 2003, det blev vi mod vores vilje og mod FN's vilje.
Eftersom Danmark fører udenrigs-, udlændinge- og asylpolitik på vores vegne, blev vi desværre også indirekte medansvarlige i sagen om de tvangsudviste irakiske flygtninge.
Statsministeren kaldte i tirsdags regeringens integrationspolitik for et positivt resultat af samarbejdet med DF.
Dermed slog han en streg over det faktum, at vi faldt uden for al international ret og anstændighed, da regeringen valgte at udvise flygtningene i Brorsons Kirke.
For Grønlands og Færøernes vedkommende er det beklageligt, at Danmark fører en internationalt kritiseret udlændinge- og asylpolitik på vores vegne.
Derfor glæder vi os, til vi en dag kan føre vores egen politik på de områder.
Spørgsmålet om, hvorvidt vi ikke burde tackle de udfordringer, vi i øvrigt står overfor i dag, vil nok bedst kunne besvares af fremtidige generationer og begivenheder.
Det er præcis den fremtidsøvelse, Information har lavet med avisen anno 2059, og det er en øvelse, vi bør foretage herinde hver dag.
Vi bør træffe beslutninger i nutiden, som har rod i det ansvar, vi har for vores fælles fremtid.
Vi har den indsigt, der skal til for at træffe de rigtige beslutninger og skabe det lyse scenarie.
Om vi så har viljen og visionerne til det, er en anden sag.
Det vil bl.a. vise sig under denne nye folketingssamling, hvilket jeg glæder mig til.