runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Margrethe Vestager (RV), 2007-11-29:
Først vil jeg gerne takke den socialdemokratiske formand og ordfører for den meget klare linje på asylområdet.
Det synes jeg er helt i sin orden.
Det var i forlængelse af, at vi diskuterede spørgsmålet om en tillidsreform med Venstres ordfører.
Venstres ordfører havde ikke nogen ideer til, hvilke regler man kunne afskaffe, selv om det jo nu står klart og tydeligt i regeringsgrundlaget.
I det socialdemokratiske udspil har man også fokus på hele spørgsmålet om tillid og medarbejdernes råderum.
Så i stedet for at afæske fru Helle Thorning-Schmidt konkrete ideer vil jeg derfor spørge til en af de ti ideer, som Det Radikale Venstre har fremlagt, nemlig spørgsmålet om centralt dikterede elevplaner.
Det er vores oplevelse, at det er til gene og en uhensigtsmæssig arbejdsbyrde centralt at diktere elevplaner og man kunne gøre det anderledes ved at holde fast i et selvfølgeligt krav om, at lærerne evaluerer undervisningen og kan give især eleverne, men også deres forældre feedback på, hvordan det går, for de har selvfølgelig brug for et redskab til en differentieret undervisning, men at man kunne gøre det langt mere frit og dermed give et større råderum for lærernes faglighed.
Det er en af de ting, vi gerne vil bringe til diskussion, og vi vil naturligvis gerne i denne debat, som jo går forud for, at forhandlingerne begynder, se konturerne af, at der faktisk tegner sig et noget mere ambitiøst flertal end det, som statsministeren i virkeligheden lægger op til, når han siger meget, meget beskedent, at man sådan set ikke kan give nogen som helst garantier for, at der vil være færre regler, når kvalitetsreformen er tilendebragt.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2007-11-29:
Jeg synes måske, det er et lidt voldsomt udtryk at tale om centralt dikterede elevplaner.
Det er en af grundene til, at vi også er med i folkeskoleforliget.
Jeg tror, det er så vigtigt for hvert enkelt barn, uanset om det har en boglig, akademisk baggrund, at det netop får en evaluering af sin formåen, sin udvikling og får gode råd til, hvordan det kan komme videre.
Jeg tror, det er et virkelig vigtigt værktøj i folkeskolen.
Man kan diskutere, om det tager overhånd i de meget små fag, men jeg er overbevist om, at det er et meget vigtigt værktøj i de store fag i folkeskolen.
Inger Støjberg (V), 2007-11-29:
Det kan godt være, at det ikke er ultimative holdninger, fru Helle Thorning-Schmidt lægger frem i dag, men det er i hvert fald udtryk for noget meget virkelighedsfjernt, at fru Helle Thorning-Schmidt, når det er vedtaget at sænke skatten på arbejde igen, og når skattekortene er sendt ud og danskerne er begyndt at disponere ud fra det, så vil gå rundt til postkasserne og tage skattekortet tilbage igen.
Det hænger slet ikke sammen, vil jeg sige til fru Helle Thorning-Schmidt.
Men jeg er meget glad for at høre de toner, der nu lyder fra Socialdemokraterne, om, at man bakker op om skattestoppet, at man bakker op om, at det skal være socialt afbalanceret, at man bakker op om, at skatten på arbejde skal nedsættes markant, altså, at man bakker op om hele forudsætningen for den skattekommission, der nu er blevet nedsat, og at man derfor også vil gå positivt ind i arbejdet.
Men jeg må altså bare sige til fru Helle Thorning-Schmidt, at det er meget virkelighedsfjernt, at man nu vil ud og tage alle skattekortene tilbage fra fire en halv million danskere.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2007-11-29:
Vi var jo simpelt hen så glade, da vi efter valgkampen, og da vi så regeringsgrundlaget, kunne konstatere, at vi var blevet lyttet til.
Man vil gerne nedsætte en skattekommission for derefter at følge op med en skattereform.
Det er vores forslag, det har vi haft igennem hele valgkampen, og vi er glade for, at regeringen - på trods af at vi har hørt mange hånlige ord om det i valgkampen - så er gået ind på, at det er en god model.
Så det støtter vi fuldstændig.
Derfor har vi også nogle meget positive forventninger til at være en del af sådan en skattereform.
Jeg har jo hele tiden ment, at det vil være frygtelig ærgerligt for et land som Danmark, hvis vi ikke bredt kan enes om en skattereform.
Skat er jo simpelt hen så vigtigt for borgerne, og derfor tror jeg, at en bred skattereform vil være det eneste rigtige, hvis vi skal lave noget, der er holdbart på længere sigt.
Så vi har ingen ultimative krav.
Vi har klare holdninger til, hvad den danske økonomi kan tåle på nuværende tidspunkt, og jeg mener, at det er min pligt at fortælle danskerne i dag fra Folketingets talerstol, hvad vores holdninger er.
Jeg mener ikke, at dansk økonomi kan tåle den skattelettelse, som regeringen og Dansk Folkeparti har vedtaget, uden at det kommer til at gå ud over vores velfærd.
Ordføreren kan være helt sikker på, at vi ønsker at føre en ansvarlig økonomisk politik.
Det er også netop derfor, at jeg i dag anmoder regeringen om at tænke sig meget godt om med hensyn til den skattelettelse, der er planlagt.
Ansvarlige økonomer advarer i de her dage regeringen mod at føre en for ekspansiv finanspolitik.
Hvis man oven i de velfærdsløfter, som regeringen jo også giver i forbindelse med kvalitetsreformen, lægger en skattelettelse på omkring 10 mia. kr., er jeg meget bekymret for, at man kan risikere, at dansk økonomi tipper.
Vi har en meget, meget lav ledighed, og gudskelov for det, men det betyder jo, at det ikke er tiden til at punge ud med en stor skattelettelse.
Vi har jo valgt, og vi har også lagt prioriteringen frem for vælgerne i valgkampen.
Vi foretrækker, at man i de kommende år udbygger velfærdssamfundet og leverer god service til borgerne.
Men det betyder også, at vi er nødt til klart og tydeligt at sige, at man så ikke samtidig kan få en skattelettelse.
Og jeg vil godt appellere igen til, at man lader være med at gøre det.
Det kan ende med at blive danmarkshistoriens dyreste skattelettelse.
Frank Aaen (EL), 2007-11-29:
Om nogle få dage kommer regeringen med en juridisk redegørelse, der viser om EU-traktaten, at nogle få punkter som rumforskning og andre mindre betydelige ting er taget ud, således at der efter grundloven alligevel ikke behøver at være en folkeafstemning.
Nu er resten af traktaten jo fuldstændig identisk, og jeg hørte med glæde før valget fru Helle Thorning-Schmidt sige, at det jo ikke er et juridisk spørgsmål, om der skal være folkeafstemning, men en politisk afgørelse, og at der kan være politiske grunde til at få en afstemning.
Derfor vil jeg spørge fru Helle Thorning-Schmidt: Kan vi ikke få en garanti for, at så vigtig en sag som, hvordan det fremtidige europæiske samarbejde skal udvikle sig, får vi en folkeafstemning om, uanset hvad juristerne i regeringen kommer frem med?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2007-11-29:
Jeg er ganske klar over, at der er partier i Folketinget, som, uanset hvilken traktat der er tale om, ønsker at sende den til folkeafstemning.
Blandt de partier finder man ikke Socialdemokraterne.
Der er eksempler på traktater, som vi ikke har sendt til folkeafstemning - Nicetraktaten f.eks.
Derfor mener jeg, at det, der må afgøre, om en traktat skal sendes til folkeafstemning, selvfølgelig er den juridiske vurdering, nemlig den, vi får fra Justitsministeriet om nogle dage, men naturligvis også en politisk overvejelse om, hvorvidt det dokument, altså med den traktatændring, vi har foran os, grundlæggende ændrer karakter på EU-området, eller om der er tale om almindelige vedtægtsændringer.
Og det er det spørgsmål, som Socialdemokraterne vil give os selv lidt tid til at tage stilling til i de kommende uger.
Jeg er ganske klar over, at der er partier i Folketinget, som, uanset hvilken traktat der er tale om, ønsker at sende den til folkeafstemning.
Blandt de partier finder man ikke Socialdemokraterne.
Der er eksempler på traktater, som vi ikke har sendt til folkeafstemning – f.eks. Nicetraktaten.
Derfor mener jeg, at det, der må afgøre, om en traktat skal sendes til folkeafstemning, selvfølgelig er den juridiske vurdering, nemlig den, vi får fra Justitsministeriet om nogle dage, men naturligvis også en politisk overvejelse om, hvorvidt det dokument, altså med den traktatændring, vi har foran os, grundlæggende ændrer karakter på EU-området, eller om der er tale om almindelige vedtægtsændringer.
Og det er det spørgsmål, som Socialdemokraterne vil give sig selv lidt tid til at tage stilling til i de kommende uger.
Frank Aaen (EL), 2007-11-29:
Altså, nu har vi sådan set kendt traktaten i ganske lang tid, fordi den har ligget på bordet.
Det eneste, den har afventet, har været de juridiske vurderinger.
Og når Socialdemokratiet har den opfattelse - og jeg er glad for, at det ikke er jura, der bestemmer, om vi skal have eller ikke have folkeafstemninger, men at man i hvert fald kan have en folkefolkeafstemning uanset juristerne - så kan jeg ikke forstå, at vi ikke kan få noget svar i dag. Men lad mig så vende tilbage til noget, som jeg var glad for lige at høre, og det var, at vi vil have nogle uger til at afgøre tingene i.
Jeg har nu lagt mærke til, at den juridiske afgørelse kommer om nogle dage, og at der er planlagt en debat her i Folketinget den 11. december, altså en uge efter.
Kan vi få en garanti for, at spørgsmålet om folkeafstemning ikke bliver afgjort i forbindelse med en meget hurtigt indkaldt forespørgselsdebat den 11. december?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2007-11-29:
Først og fremmest må jeg sige, at jeg jo har dyb respekt for Europaudvalgets arbejde, og det havde jeg også indtryk af at Enhedslisten havde.
Europaudvalget har planlagt en høring om hele det her spørgsmål, hvor man vil få forskellige folk til at vurdere den nye reformtraktat.
Vi har planlagt et åbent samråd, hvor vi skal stille spørgsmål til justitsministeren om, hvorledes hun forklarer den juridiske afgørelse, som vi jo ikke har fået endnu.
Vi har altså anlagt en meget grundig proces i Folketinget, så vi får belyst den nye reformtraktat.
Og jeg synes da, det er helt rimeligt, at vi samtidig kigger på både den juridiske vurdering og den politiske vurdering, som vi får over de kommende uger.
Derefter vil Socialdemokraterne tage stilling og også opfordre Folketinget til at tage stilling så hurtigt som muligt.
Frank Aaen (EL), 2007-11-29:
Jeg er selvfølgelig ked af, at Socialdemokratiet ikke her i dag er i stand til at give befolkningen det løfte, at vi får en demokratisk debat i befolkningen om den nye traktat.
Men kan jeg være sikker på, at afgørelsen om, at vi skal have eller ikke have en folkeafstemning, ikke bliver truffet inden jul?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2007-11-29:
Nej, det kan ordføreren ikke være sikker på.
Vi har jo tilrettelagt en proces i Folketinget, som er åben.
Alle kan følge den her proces.
Og vi vil gerne træffe en afgørelse om det her, når vi har gennemført den her proces.
Jeg har stor respekt for det arbejde, som Europaudvalget har tilrettelagt, jeg vil selv følge det nøje, og det opfordrer jeg alle til at gøre.
Og så synes jeg i øvrigt, at vi efter det sagtens kan træffe en afgørelse om det her spørgsmål.
Inger Støjberg (V), 2007-11-29:
Nu har fru Helle Thorning-Schmidt jo altid gjort meget ud af det med at være ude i virkeligheden - at man ligesom skal have et ben ude i virkeligheden.
Det er jeg fuldstændig enig med fru Helle Thorning-Schmidt i.
Det, der så godt kan undre mig en lillebitte smule, er, at fru Helle Thorning-Schmidt her i sin tale siger, at Socialdemokraterne vil opfordre regeringen til at rulle den skattelettelse tilbage, som nu er vedtaget, og hvor der allerede er sendt nye skattekort ud.
Altså, der er blevet sendt fire en halv million skattekort ud til de danske skatteborgere.
Er det at have et ben ude i virkeligheden?
Hvordan skal det rent praktisk kunne lade sig gøre?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2007-11-29:
Jeg tror, at fru Inger Støjberg ophøjer et endog meget teknisk problem til at være et politisk problem.
Det her er ikke et politisk problem.
For masser af mennesker handler det her jo om meget få hundrede kroner.
Det gør det f.eks. for alle pensionisterne.
Så jeg vil komme med en klar og tydelig opfordring.
Det betyder, at vi er nødt til at holde igen på andre områder.
Derfor opfordrer jeg regeringen og Dansk Folkeparti til at droppe den skattelettelse eller stramme op på en anden måde i dansk økonomi.
Det er ved at køre af sporet, vil jeg sige til fru Inger Støjberg, og jeg mener, at det er nærmest uansvarligt, at man lukker øjnene, ikke vil lytte til eksperterne og bare fortsætter derudad, som om intet er hændt.
Vi bliver nødt til at vælge.
Inger Støjberg (V), 2007-11-29:
Jo jo, men nu er det jo vedtaget, at skatten bliver sat ned skattekortene er jo blevet sendt ud - og så vil fru Helle Thorning-Schmidt gå rundt og trække skattekortene ud af brevsprækkerne, kan jeg forstå.
Altså, det er jo så virkelighedsfjernt, som noget overhovedet kan være.
Det er jo en beslutning, der er truffet.
Men det, jeg egentlig godt kunne tænke mig at spørge fru Helle Thorning-Schmidt om, drejer sig om noget, jeg kunne læse i Børsen her forleden dag, tirsdag den 27. november, nemlig at den nye socialdemokratiske skatteordfører melder ud - faktisk meget sikkert - at Socialdemokraterne går med i en ny skatteaftale, en ny skattereform.
Det synes jeg så bare er lidt mærkeligt, når fru Helle Thorning-Schmidt her i dag kommer med et om ikke ligefrem ultimativt krav så i hvert fald meget massivt krav om, at nu skal vi lige rundt og hive skattekortene tilbage fra den danske befolkning - skattekort, der er sendt ud; skattelettelser, der er vedtaget.
Det synes jeg er en lidt sjov måde at gå ind i sådan nogle forhandlinger på, især hvis man siger - og jeg går ud fra, at skatteordføreren taler på hele partiets vegne - at man regner med, at man kommer med i sådan en ny skatteaftale.
Margrethe Vestager (RV), 2007-11-29:
Det synes jeg måske var knap så, hvad skal man sige, vidtrækkende, som man kunne have forventet i forhold til faktisk at vise tillid til lærerne.
Jeg undrede mig også lidt over, at ordføreren ikke kunne fremvise nogen tilfredshed med folkeskolen, som den fungerer i dag.
Der er jo så sent som i de foregående dage kommet særdeles positive læseresultater i forhold til den udvikling, skolen har været igennem i de sidste 15 år, og det synes jeg ville være passende at kvittere for; det kan jeg i hvert fald godt vise meget stor tilfredshed med, for det viser jo, at hvis det bliver sat på dagsordenen og lærerne får mulighed for at udfolde deres faglighed, sker der faktisk noget i folkeskolen.
Derfor spørger jeg lidt til: Hvad er det for et fagligt råderum, Socialdemokraterne mener der skal være for den enkelte lærer i forhold til den centrale styring?
For vi kan ikke finde nogen uenighed med hensyn til det fornuftige i, at lærerne evaluerer undervisningen - både deres egen og selvfølgelig også, hvad børnene får ud af det - men spørgsmålet er: Hvad er det for nogle styringsredskaber, man vælger at bruge?
Det er jo en meget central diskussion i hele synet på forholdet mellem staten, kommunerne og den enkelte institution.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2007-11-29:
Vi anfægter ikke på nogen måde konfliktretten.
Det, som vi ville bemærke, var selvfølgelig, at når man indgår en overenskomst - hvis man kan blive enige om en overenskomst - så indgår man den med henblik på at få arbejdsmæssige forhold, som er så gunstige, at man vil tage ansvaret for at sige ja til overenskomsten, og så er der jo ingen grund til at lave konflikt.
Så enkelt er det.
Det, vi arbejder på, er jo at skabe de rammer for de offentligt ansattes overenskomster, der sikrer, at vi kan nå i mål på en fornuftig måde for de offentligt ansatte, så der ikke bliver grund til at konflikte.
Men hvis de offentligt ansatte, medlemmerne af fagbevægelsen, siger nej til en overenskomst, har de selvfølgelig konfliktret, præcis som de har i dag.
Frank Aaen (EL), 2007-11-29:
Der kan jo være mange grunde til at gå i konflikt, f.eks. at man bliver stillet over for nogle urimelige løn- og arbejdsvilkår på andre områder, eller at lønforhøjelserne alligevel er for små.
Det, der er det springende punkt, er selvfølgelig ikke, om der er konfliktret eller ej for alle, for i så fald skulle vi jo her i Folketinget til at lave en lov, der aflyser den.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2007-11-29:
Vi ændrer jo ikke holdning til, hvad der er nødvendigt, afhængig af om vi er på den ene eller på den anden side af en bestemt dag i overenskomstsystemet.
Men det, vi selvfølgelig ikke vil foregribe, er, hvordan politikere mere præcist skal agere, hvis der kommer en konflikt.
For vi vil jo netop ikke anfægte konfliktretten.
Altså, hvis de offentligt ansatte vælger, at konfliktens vej er den bedste for dem, så skal vi - i og med at vi ikke anfægter deres ret til konflikt - selvfølgelig heller ikke gå ind og sige, hvordan Folketinget skal reagere i den situation.
For det kan jo også være, at konflikten skal have lov til at løbe.
Altså, det er jo en alvorlig ting at gribe ind i en konflikt, og derfor må vi afvente vilkårene.
Det, vi arbejder for, inden overenskomstforhandlingerne skal færdiggøres, er at skabe de rammer, der gør, at vi kan få fornuftige overenskomster.
For der er jo ingen, der ønsker, at det skal ende i en konflikt.
Vi ønsker jo trods alt alle sammen - håber jeg da - at der også for de offentligt ansatte kommer så fornuftige ordninger, at de ønsker at stemme ja til de overenskomstforslag, de måtte blive forelagt.
Villy Søvndal (SF), 2007-11-29:
Hr. Kristian Thulesen Dahl lagde i sit ordførerindlæg vægt på, at det er vigtigt, at man mener det samme under en valgkamp, som når valgkampen er slut, og det er vi fuldstændig enige i.
Det er ikke sådan en naturlig refleks hos mig, men jeg synes, at hun i spørgsmålet om løn til de offentligt ansatte er meget mere klar i mælet end hr. Thulesen Dahl.
Der var ikke noget forbehold af nogen art, da fru Pia Kjærsgaard under valgkampen sagde, at Dansk Folkeparti var med på det hold, der ville sikre lavtlønnede omsorgsmedarbejdere i den offentlige sektor en bedre løn.
Der skal jeg bare være sikker på, at jeg forstår hr. Kristian Thulesen Dahl rigtigt, også efter hr. Frank Aaen spørgsmål, nemlig at der heller ikke er noget forbehold hos hr. Thulesen Dahl, og at Dansk Folkeparti helt sikkert er at finde på det hold, der vil sikre bedre lønninger til de lavtlønnede omsorgsmedarbejdere i den offentlige sektor.
Frank Aaen (EL), 2007-11-29:
Jeg spørger på baggrund af et udspil, der forleden dag kom fra hr. Kristian Thulesen Dahl, om, at forudsætningen for, at der blev givet penge til et lønløft, var, at de offentligt ansatte samtidig skulle afskrive sig retten til at kunne konflikte i forbindelse med overenskomstforhandlingerne.
Det er jo det samme som at sige, at arbejdsgiverne kan bestemme hvad som helst, for de ansatte har jo ikke andre muligheder end at konflikte, hvis de er utilfredse.
Mister de den mulighed, må de bøje sig for hvad som helst fra arbejdsgivernes side.
Var det en lapsus? vil jeg spørge hr. Kristian Thulesen Dahl.
Kan vi regne med, at de ansatte i den offentlige sektor har konfliktret, akkurat som de plejer, uden at det får konsekvenser for, om der bliver afsat penge til et lønløft?
Villy Søvndal (SF), 2007-11-29:
Jeg takker for svaret.
Det var et meget klart svar, nemlig at Dansk Folkeparti er at finde på det hold, der vil sikre, at lavtlønnede omsorgsmedarbejdere i den offentlige sektor får en bedre løn.
Fint, tak for det klare svar.
Så må jeg lige rette den der med hængekøjen, for det var faktisk i al beskedenhed SF, der for lige præcis 1 år siden startede den her diskussion i Folketinget med et forslag om at sikre de offentligt ansatte omsorgsmedarbejdere en bedre løn.
Det er jeg sikker på at hr. Thulesen Dahl husker.
Jeg er også sikker på, at hr. Thulesen Dahl husker, at Dansk Folkepartis ordfører på det tidspunkt advarede imod forslaget.
Men lad det nu ligge.
Historien er i dag, at Dansk Folkepartis ordfører siger klart ja til, at man vil bruge muligheden for at sikre en bedre løn.
Statsministeren har indtil nu klart afvist, at han er med på det hold.
Man skal ikke blande sig i de offentlige overenskomster, har han sagt.
Jeg vil så spørge: Betyder det, at hr. Thulesen Dahl også er villig til at bruge det flertal, der nu måtte eksistere i Folketinget?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2007-11-29:
Jeg bliver bare nødt til at sige til det der med hængekøjen, at det jo ikke er nogen kunst at fremsætte forslagene.
Det, der er kunsten, er at få virkeliggjort forslagene.
Altså, en SOSU-assistent eller en plejehjemsassistent kan jo være ligeglad med, om man kan fremsætte de gode forslag.
Det afgørende er, om man kan få dem igennem, om man kan få dem realiseret.
Når vi hele vejen igennem har sagt, at vi klart er at finde på det hold, der kæmper for bedre løn for de lavestlønnede i social- og sundhedssektoren i den offentlige sektor, fordi vi mener, at det er en nødvendighed - den diskussion har vi taget det sidste 1½ år; vi tog den også op under finanslovforhandlingerne sidste efterår, hvor vi jo ikke kunne få det igennem, fordi man henviste debatten til kvalitetsreformen, og det er jo præcis der, hvor vi står nu - så er det altså, fordi vi virkelig vil det her og vi kæmper for det.
Men den måde, vi tror det er klogest at få det gennemført på, er ved, at regeringen, Socialdemokratiet og Dansk Folkeparti som minimum - gerne flere partier, men som minimum - tager et medansvar for det her og laver en samlet aftale om kvalitetsreformen, der også inkluderer lønspørgsmålet.
Det vil være fint for os, hvis også SF er med på det hold, der til den tid tager ansvar for den samlede aftale.
Grunden til, at vi tror, det er rigtigt at gøre det på den måde, er, at det selvfølgelig også skal ske, som jeg også skriver i forslaget til vedtagelse, inden for en økonomisk ansvarlig ramme, så vi sikrer, at vi ikke sætter den gode danske samfundsøkonomi over styr.
Villy Søvndal (SF), 2007-11-29:
Tak igen for svaret, for jeg synes, at hr. Thulesen Dahl i virkeligheden bliver klarere og klarere, jo længere debatten skrider frem, og det er jo hensigten med en debat at skabe klarhed.
Hr. Thulesen Dahl siger, og det er jeg fuldstændig enig i, at kunsten ikke alene er at fremsætte et forslag - det er tit den måde, man starter det på, og det var så det, vi gjorde - men at kunsten er at få ting gennemført.
Nu står vi så i den situation, at hr. Thulesen Dahl fra statsministerens udtalelser ved - og man skal lægge meget mærke til, hvad statsministeren siger - at regeringen ikke medvirker til en indblanding i lønforholdene for de offentligt ansatte, det må klares via overenskomsterne.
Det er altså dem, som hr. Thulesen Dahl sædvanligvis arbejder sammen med, der har det principielle standpunkt, at det her skal man ikke blande sig i.
Så er der en gruppe af partier, hr. Thulesen Dahls parti, Socialdemokratiet, SF og Enhedslisten, der siger, at man finder det nødvendigt at give et lønløft.
Jeg skal derfor bare være helt sikker: Hvis statsministeren ikke vil være med, så er hr. Thulesen Dahl villig til at bruge det flertal, der måtte kunne skaffes i det her Folketing, er det rigtigt forstået - ja eller nej?