runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2010-11-09:
Nu er det jo altså ikke noget, jeg har fundet på.
Jeg siger, at det fremgår af høringssvar, bl.a. fra Børnerådet.
Børnerådet er jo altså ikke en dækorganisation for Enhedslisten; Børnerådet er et seriøst organ, som kommer med et seriøst høringssvar.
Jeg er godt klar over, at ligegyldigt hvad jeg siger, og hvad det bygger på, så vil hr. Martin Henriksen ikke tro på, at det kan være seriøst.
Men her er det altså fra Børnerådet, og de siger, at det bl.a. forlyder, at der foregår rekruttering fra Taleban til børnesoldater på modtagecentre i Afghanistan.
Og så spørger jeg bare: Er det det, Dansk Folkeparti ønsker?
Martin Henriksen (DF), 2010-11-09:
Tak for det.
Der er jo allerede blevet redegjort for, hvad lovforslaget går ud på, og jeg vil bare sige, at det jo ligger i forlængelse af den udlændingeaftale, som regeringen og Dansk Folkeparti indgik i marts i år, bl.a. fordi Danmark ligesom andre europæiske lande oplever, at der har været et stigende antal mindreårige asylansøgere – fra Afghanistan i høj grad.
Det er en problemstilling, som vi ønsker at håndtere i Dansk Folkeparti, og her synes vi, at vi har fundet en god fremgangsmetode.
Bl.a. blev det aftalt i den udlændingeaftale – ikke den nyeste udlændingeaftale, men den fra marts måned i år – at man skulle kigge på at etablere modtagefaciliteter forskellige steder; Afghanistan og Nordirak blev nævnt, og nu satser man så i første omgang på Afghanistan.
Det har vi selvfølgelig gjort, for når mindreårige asylansøgere kommer til Danmark, har de en særlig beskyttelse – typisk skal de være individuelt forfulgt for at kunne få asyl, men de kan også bare have oplevet, at der ikke er noget familiemæssigt netværk osv. i hjemlandet.
Dermed er det ikke nødvendigvis sådan, at man er individuelt forfulgt, hvis man som mindreårig asylansøger får asyl i Danmark; der skal så at sige mindre til.
Hvis man så etablerer nogle modtagefaciliteter, vil man kunne sende dem tilbage til de modtagefaciliteter og der sørge for, at hjemsendelsen skete på en ordentlig og veltilrettelagt måde.
Og dermed vil man forhåbentlig komme dertil, at det vil virke mindre attraktivt at søge om at få asyl i Danmark som mindreårig asylansøger, fordi man højst sandsynligt vil blive sendt tilbage, typisk til Afghanistan, og man vil i realiteten have det sådan, at det ikke vil give meget mening at søge om at få asyl i Danmark, medmindre man selvfølgelig er individuelt forfulgt.
Så vi synes, det er rigtig godt, at man arbejder videre ad det spor fra regeringens side, og at det selvfølgelig også er med i lovforslaget.
Det andet, som vi synes er fornuftigt, og som vi også ønsker at fremhæve, er, at lovforslaget lægger op til, at der kan gives en midlertidig opholdstilladelse, hvis man kommer til Danmark og der f.eks. ikke er et modtagecenter i hjemlandet eller der er ting, der gør, at man ikke kan blive sendt tilbage og man dermed får asyl i Danmark.
Vi synes, det er rigtig fornuftigt, at forslaget lægger op til, at så er det en midlertidig opholdstilladelse.
Udgangspunktet er, at når man fylder 18 år, ophører opholdstilladelsen, og så skal man vende tilbage til det land, hvor man kom fra, for så er betingelserne for, at man kan få asyl i Danmark, ikke længere til stede, for
når man bliver 18 år, er man ikke længere mindreårig.
Grunden til, at det her lovforslag er vigtigt, og at den seneste udlændingeaftale er vigtig, er netop, at hvis vi skal fastholde den stramme asylpolitik, må vi hele tiden være opmærksomme på, når der er forskellige bevægelser.
Så vi synes, det er et godt lovforslag, og vi kan selvfølgelig støtte lovforslaget.
Astrid Krag (SF), 2010-11-09:
Jeg er meget glad for at høre, at Dansk Folkepartis ordfører så stærkt betoner spørgsmålet om de ordnede forhold.
Jeg kan sige, at det også er noget af det, som vi i udvalgsarbejdet vil dykke ned i fra SF's side.
Men jeg vil spørge ind til det her element, om at uledsagede mindreårige mister opholdstilladelsen, når de fylder 18 år, og bare spørge ordføreren fra Dansk Folkeparti, om han ikke deler den bekymring, som forskellige parter har, om, hvad det vil betyde for unge menneskers syn på livet og deres egen rolle i samfundet.
KL siger, at det jo betyder, at man mister et fremtidsperspektiv.
Er hr. Martin Henriksen ikke bekymret for, hvad det vil betyde for de unge mennesker, det her drejer sig om, at man på den måde – for nu at bruge KL's ord – skaber et manglende fremtidsperspektiv i landet for de her børn og unge.
Martin Henriksen (DF), 2010-11-09:
Men jeg kan jo meget dårligt leve mig ind i, hvordan det må være f.eks. at have sin dagligdag i Afghanistan eller et andet land, der er præget af store uroligheder.
Men jeg siger bare, at Dansk Folkepartis første prioritet og første hensyn altså er til det danske samfund.
Når vi kan se, at der er en strømning fra Afghanistan, hvor der kommer en del mindreårige asylansøgere, bliver vi nødt til at håndtere det.
Jeg synes altså også, at det er rimeligt, selv om det selvfølgelig kan give problemer, fordi det jo er en svær situation at stå i, at man siger:
Hvis du kommer til Danmark, og du får beskyttelse i Danmark, og når vi så vurderer, at du ikke længere har behov for den beskyttelse, så må du også vende tilbage til det land, du kommer fra.
Hvis du så samtidig har fået noget uddannelse i Danmark, kan du jo bruge den til at genopbygge dit land.
Astrid Krag (SF), 2010-11-09:
Jeg er glad for, at ordføreren fra Dansk Folkeparti fik det sidste med, at vi altså hverken snakker om tidligere tider eller Afghanistan, men at jeg spurgte ind til den del, der handler om – hvad kan man sige? – her og nu og dem, der er i Danmark.
Jeg skal så bare være sikker på, at jeg hører ordføreren rigtigt.
Er det slet ikke en bekymring, som ordføreren fra Dansk Folkeparti kan dele med mig?
Martin Henriksen (DF), 2010-11-09:
Hvis kommunerne efterlyser nogle nye redskaber til at forebygge radikalisering eller andet, vil vi da meget gerne diskutere det fra Dansk Folkepartis side.
Jeg synes bare, at det er vigtigt at holde fast i, hvis man som mindreårig får asyl i Danmark, fordi man er mindreårig og der er særlige hensyn at tage, at når man så fylder 18 år, bortfalder nogle af de hensyn, og dermed bortfalder jo også grundlaget for den opholdstilladelse.
Det synes jeg faktisk er rimeligt nok.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2010-11-09:
Nu er det jo altid morsomt at stå på talerstolen og snakke om tidligere tiders fortrædeligheder og om, hvad Socialdemokraterne og andre har gjort her i salen.
Jeg kan bare nævne, at den situation, vi har i dag i forhold til for 10 år siden, jo er, at der ikke er færre ghettoer, at der ikke er færre, der har problemer, at der ikke er færre unge mennesker med anden etnisk baggrund, der ikke kan få uddannelse eller læreplads.
Der er tværtimod blevet flere fattige, og der er flere, der er blevet sat ud på et sidespor i samfundet.
Lad det nu være – det er ikke det, vi skal diskutere i dag.
Det, jeg godt kunne tænke mig at spørge ordføreren om, er, hvad han opfatter som en ordentlig og veltilrettelagt måde at hjemsende unge uledsagede på.
Martin Henriksen (DF), 2010-11-09:
Nu kunne jeg selvfølgelig godt gentage det svar, som jeg gav lige før.
Jeg mener i øvrigt, at det stadig er lige så relevant i anden omgang, som det var i første omgang.
Men der er jo netop tale om, at man ønsker at sende dem hjem under ordnede forhold.
Jeg er udmærket klar over, at Enhedslisten og andre ønsker at opstille det billede, at vi slet ikke ønsker noget godt for mennesker, der søger ly i Danmark.
Det, vi rent faktisk gør her, er at sige, at vi bliver nødt til at tage hensyn til, at hvis ikke vi hele tiden har styr på asylpolitikken, så risikerer vi at vende tilbage til nogle af de tilstande, der var før, og som har skabt mange af de problemer, som vi står med i dag; det kan være parallelsamfund, det kan være sammenhængskraften i Danmark – som jo dybest set ikke har det alt for godt i visse områder.
Det er det hensyn, der er at tage til Danmark.
Det synes vi er et rigtig vigtigt hensyn, det har faktisk førsteprioritet for Dansk Folkeparti.
Så siger vi så, at hvis vi kan etablere nogle modtagecentre, så de her børn kan vende hjem under ordnede forhold – og det er jo det, vi arbejder hen imod: ordnede forhold – så skal vi selvfølgelig gøre det, for så kan vi både tage hensyn til sammenhængskraften i Danmark, tage hensyn til Danmark og det danske samfund og lære af de bitre erfaringer, som man kunne håbe at i hvert fald nogle politikere hernede også havde gjort sig efter tidligere tiders fejltagelser, og samtidig kunne vi sørge for, at de kunne vende hjem under ordnede forhold.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2010-11-09:
Det, jeg tænker, er, at der i teksten i lovforslaget bl.a. står noget om mulighed for uddannelse og jobtræning osv.
Hvor langt vil ordføreren gå, med hensyn til hvad man skal kunne uddanne sig til?
Hvor langt rækker vores garanti, hvis vi går ind i sådan et arrangement her, i forhold til dem, vi sender hjem?
Hvornår slipper vi dem i forhold til uddannelse og job?
Karsten Lauritzen (V), 2010-11-09:
Det er jo et godt spørgsmål, og det er noget, jeg er villig til at se nærmere på i udvalgsbehandlingen.
Venstres udgangspunkt er, at man har lavet nogle ændringer i en række af de andre nordiske lande, fordi der har været en stor søgning af uledsagede mindreårige asylansøgere, hvor det så viste sig, at en del ikke var uledsagede, og hvor en del viste sig ikke at være mindreårige.
Jeg forestiller mig, at vi laver det her sammen med de andre nordiske lande, eventuelt i samarbejde med relevante internationale organisationer.
Det gør Danmark jo i forvejen i forhold til hjemsendelser, altså samarbejder med UNHCR, som Danmark i øvrigt er en af de største bidragydere til.
For i Venstre har vi den holdning, at i stedet for at hive en masse mennesker fra den ene side af jordkloden til Danmark skal vi da hjælpe folk i nærområdet, og det gør vi gennem UNHCR.
Derfor kunne man også forestille sig et samarbejde med dem eller andre relevante organisationer for at sikre den kvalitet, som hr. Lennart Damsbo-Andersen efterspørger.
Martin Henriksen (DF), 2010-11-09:
Nu er det jo lidt svært ikke at kommentere det, som spørgeren nævner, og som spørgeren så ikke mener at jeg skal kommentere.
Altså, jeg mener nu nok, at man kan sige, at der er sket fremskridt i forbindelse med integrationspolitikken.
Der er jo flere ikkevestlige indvandrere og efterkommere, der er kommet ind på arbejdsmarkedet – jeg tror, det er ca. 60.000 siden 2001.
Det er jo et positivt træk.
Man kan faktisk også se, at arbejdsløsheden er faldet en lille smule i mange af de udsatte boligområder.
Det har jo taget næsten 40 år at komme dertil, at man har skabt de ghettoer, som eksisterer i dag, og derfor synes jeg heller ikke, der er nogen grund til at lægge skjul på, at det også kommer til at tage rigtig, rigtig lang tid, før man for alvor får gjort op med det.
Med hensyn til, hvordan man skal sende de mindreårige hjem, så er det jo netop vigtigt, at det sker under ordnede forhold.
Det kan selvfølgelig være meget vanskeligt, fordi de kan risikere at vende hjem til et område, hvor der er uro, hvis det f.eks. drejer sig om Afghanistan, men der siger vi jo så, at vi vil forsøge at gøre det så godt som overhovedet muligt for at sikre, at der er ordnede forhold.
Julie Rademacher (S), 2010-11-09:
Jeg kunne godt tænke mig at høre, om Enhedslistens ordfører vil gøre den indrømmelse, at ungeydelsen indtil videre har haft den effekt, at ungdomsarbejdsløsheden rent faktisk i en længere årrække har været rekordlav i Danmark.
Line Barfod (EL), 2010-11-09:
Nej, det er blevet diskuteret masser af gange fagligt.
Og nej, jeg mener ikke, at der er nogen undersøgelser, der påviser, at der er den sammenhæng mellem det, der oprindelig, da det blev indført i 1980'erne, blev kaldt for sultecirkulæret, og så det, at ungdomsarbejdsløsheden er faldet, overhovedet ikke.
Jeg mener, det er en række andre indsatser, man har gjort på arbejdsmarkedet, som har gjort, at flere er kommet i arbejde, og som har gjort, at beskæftigelsen generelt er steget, og ikke, at man er begyndt at sulte de unge.
Julie Rademacher (S), 2010-11-09:
Der kan jeg så forstå at vi måske ikke er helt enige med Enhedslisten.
Så måske ordføreren allerede nu vil give et lille besyv med om, hvilke grupper det præcis er, der bliver ramt.
Line Barfod (EL), 2010-11-09:
Jeg mener bestemt, at vi under udvalgsarbejdet skal gå ind og se på, hvordan vi kan hjælpe flere med psykiske lidelser.
Der blev jo lavet en afgrænsning af, hvilke diagnoser man ville gå med til i 2006, fordi regeringen kun gik med til, at der var 500 unge, der kunne få lov til at få ekstra ydelser, og derfor måtte man tilpasse antallet af diagnoser, så det passede med, at det var 500 unge.
Jeg synes, vi skulle gå ud og se på flere diagnoser, så der er flere unge, der kan blive omfattet.
Jeg mener også, at vi skal se på de fysiske lidelser, bl.a., som jeg har sagt nogle gange under debatten, sukkersyge, men også andre fysiske lidelser, hvor man får det værre, hvis ikke man får den mad, der er nødvendig for at kunne klare sig.
Jeg går ud fra, at hvis jeg spurgte Venstres ordfører, om man skal overholde børnekonventionen og tage hensyn til barnets tarv, så ville Venstres ordfører sige, at man selvfølgelig skal det.
Derfor vil jeg i stedet for spørge, om Venstres ordfører mener, at man sikrer gode og trygge vilkår for barnet, hvis det er kommet hertil som 12-årig og har fået at vide: Du er et uledsaget barn, som derfor får lov til at blive her, da vi ikke kan finde dine forældre nogen steder, men du skal vide, at når du bliver 18 år, bliver du sendt ud af landet.
Karsten Lauritzen (V), 2010-11-09:
Som jeg også sagde i min ordførertale, er der en undtagelsesparagraf, en dispensationsmulighed, og det vil sige, at den unge, der har fået asyl på baggrund af at være mindreårig og uledsaget, skal have vurderet, om vedkommende skal igennem den almindelige asylprocedure, eller om vedkommende kan få lov til at beholde sin opholdstilladelse.
Der kigger man på, hvor velintegreret den unge er.
Jeg vil sige, at hvis man er 12 år eller derunder, når man kommer til Danmark, og lærer sproget og bliver integreret – det vil man jo typisk blive på de 6 år, der går, fra man er 12 til 18 – så vil man kunne komme i betragtning i forhold til den undtagelsesparagraf.
Men i øvrigt er det selvfølgelig sådan, som fru Line Barfod siger, at vi overholder børnekonventionen.
Hver enkelt sag skal selvfølgelig vurderes individuelt og ses i lyset af børnekonventionen, så den overholdes.
Line Barfod (EL), 2010-11-09:
Men det kan man jo ikke vide.
Hvis man er 12 år, når man kommer til Danmark, er det, som hr. Karsten Lauritzen siger, man får at vide – når man kommer ud i den kommune, der skal tage sig af en og sørge for at integrere en – at når man bliver 18 år, skal man mest sandsynligt sendes ud af landet igen.
Der er nogle dispensationsmuligheder, men vi kan slet ikke sige, om de vil blive anvendt på det her barn eller ej.
Karsten Lauritzen (V), 2010-11-09:
For Venstre er det sådan, at vi bliver nødt til at have en lovgivning, som ikke understøtter menneskesmugling, og som ikke giver fattige familier et incitament til at betale menneskesmuglere betydelige beløb for at bringe deres børn til Danmark, til den vestlige verden.
Hvis vi laver en lovgivning, som siger, at bare fordi man siger, at man er under 18 år og uledsaget, så er man automatisk berettiget til asyl i Danmark på ubestemt tid og til permanent ophold, så får vi altså sådan en ordning, og det ønsker vi ikke i Venstre. Det her er et fornuftigt kompromis, som jeg synes er fair, og jeg er sikker på, at den tryghed, som det giver at blive anerkendt som uledsaget mindreårig, vil være betydelig større end den tryghed, man vil kunne få der, hvor man kommer fra – der, hvor man eventuelt er flygtet fra.
I den ideelle verden kunne jeg godt forestille mig det anderledes, men det er altså en vægtning af de to forhold, og jeg synes, at man har fundet en fin balance i lovgivningen.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2010-11-09:
Jeg noterede mig, at ordføreren i sin ordførertale fokuserede meget på kampen mod snyd og bedrag, og at der simpelt hen skulle skrides hårdt ind over for dem, der vil snyde sig til at komme til Danmark osv.
Jeg kunne godt tænke mig at tage fat i den del af den her lovgivning, som handler om, hvad der egentlig er barnets tarv.
Hvad er vilkårene for de børn, der kommer her til Danmark og så eventuelt bliver sendt hjem?
Ordføreren nævnte bl.a. noget med, at der skal være kvalitet i det modtagecenter, som børnene bliver sendt hjem til.
Søren Krarup (DF), 2010-11-09:
Jeg vil kun sige, at jeg er fuldstændig enig med hr. Tom Behnke i, at det er Folketinget, der ved tredje behandling bestemmer, om man siger ja eller nej til lovforslaget, men de, der er kommet på lovforslaget, er altså folk, som ikke har kvalificeret sig til normal optagelse på lovforslaget.
Det er det, der er det afgørende.
Tom Behnke (KF), 2010-11-09:
Jo, men forudsætningen for, at man kommer på lovforslaget, er jo, at man opfylder kriterierne, eller at man som følge af nogle af de konventioner, som vi i Danmark har vedtaget at tilslutte os, kommer på lovforslaget alligevel, de gælder f.eks. de statsløse.
Forudsætningen for det er jo, at vi i Folketinget har vedtaget og bestemt os for at ratificere den pågældende konvention, og det er så gjort.
I overensstemmelse med det er regeringen – og dermed også ministeriet – jo nødt til at gøre, som vi i Folketinget har bestemt, nemlig at disse personer skal på lovforslaget.
Men hvis vi i Folketinget efterfølgende synes, at det skal de ikke, så kan man stille ændringsforslag om, at de 35 personer udgår af lovforslaget, inden vi stemmer om det ved tredjebehandlingen.
Det vil vi fra konservativ side være imod
, så det, vi taler om nu, er formalia.
Jeg kan også forstå, at Dansk Folkeparti vil stemme for lovforslaget ved tredjebehandlingen, og det er fint.
Det synes jeg er godt.
Men det er mere for lige at ramme en pæl igennem, at det er FN, der bestemmer, hvis der skulle være nogle, der følger den her debat, der har fået det indtryk.
Det er det ikke, det er Folketinget.
Når vi efterkommer nogle af FN's bestemmelser, er det, alene fordi vi har vedtaget, at vi ønsker at efterkomme dem.
Søren Krarup (DF), 2010-11-09:
Det er fuldstændig rigtigt, at vi har optaget folk på indfødsretsloven, som har kvalificeret sig til det, men det gælder altså vel at mærke ikke de folk, der kommer på i kraft af FN's konvention.
Det er noget, der går på tværs af det, vi har vedtaget i vores udvalg, i Indfødsretsudvalget, i vores aftale, og derfor er det altså et brud på det, der hidtil har været gældende.
Jeg er ked af at sige det, men på de betingelser her vil vi altid være nødsaget til at stemme nej, fordi det altså er et brud på det danske Folketings ret til selv at afgøre, hvem der kommer på forslaget.
Det er jo altså ikke FN, det er ikke FN, der udgør Folketinget.
Tom Behnke (KF), 2010-11-09:
Det er jo en strid om ord.
Altså, det, der gør sig gældende, er, at det er Folketinget, der beslutter, hvem der skal have dansk statsborgerskab.
Hvis der bliver stillet ændringsforslag om, at nogle personer skal udgå af det her lovforslag, og det ændringsforslag bliver vedtaget, så får de ikke dansk statsborgerskab.
Forudsætningen for at få dansk statsborgerskab er, at man stadig væk er på lovforslaget, når vi når til tredjebehandlingen, og at et flertal i Folketinget stemmer for lovforslaget.
Det er forudsætningen for at få dansk statsborgerskab.
Hvilke kriterier, vi så har opstillet for, at man kan komme på lovforslaget, er en helt anden diskussion og snak.
Der er nogle kvalifikationer, man skal opfylde; der er nogle prøver, man skal bestå; og der er for nogle personers vedkommende tale om, at vi med et flertal i Folketinget har besluttet os for at tiltræde en FN-konvention, der går ud på at undgå, at personer er statsløse, og dermed giver man dem statsborgerskab.
Det gør sig så gældende for 35 personer her.
Men det er jo, alene fordi Folketinget ønsker det.
Det er jo ikke, fordi FN har dikteret det eller bestemt det eller trukket det ned over hovedet på Folketinget.
Det er den indvending, jeg har imod hr. Søren Krarups udlægning af teksten.
Det er ikke FN, der bestemmer; det er alene Folketinget, jævnfør grundlovens § 44.
Jørgen Poulsen (RV), 2010-11-09:
Nu ved jeg ikke, om det var en fejl, at Venstre kun ville glæde sig over de godt 1.100 af dem, som får dansk statsborgerskab.
Vi vil i hvert fald i Radikale Venstre glæde os over alle 1.736 personer, inklusive de 557 børn, som nu får dansk statsborgerskab.
De kan nu på lige fod med alle andre danskere deltage i samfundet med alle de rettigheder og pligter, som det medfører, og de kan være med til at bestemme, hvem der skal sidde her i Folketinget og også i Europa-Parlamentet.
Det er alt sammen fint.
Det, der så ikke er så fint, og som jeg også synes skal nævnes ved en lejlighed som den her, er, at mange af dem for at blive danske statsborgere har måttet opgive statsborgerskabet i det land, hvor de er født.
De har så at sige måttet klippe navlestrengen over til det land, hvor de er født.
Og det ved vi gør ondt – på samme måde, som det jo gør ondt på mange danskere, at de bliver tvunget til at opgive deres danske statsborgerskab, hvis de vil være statsborgere i et andet land, ikke fordi andre lande nødvendigvis forlanger det, men fordi den danske stat forlanger det.
I EU er det stort set nu kun Danmark, der fastholder den her gamle ordning, at man kun kan være statsborger i et enkelt land.
Det er en ordning, som efter vores mening for længst har overlevet sig selv.
Den stammer fra en tid, hvor statsborgerskabet havde betydning for mange ting som aftjening af værnepligt, skat, sociale goder og stemmeret, men alle disse ting afgøres jo i dag af, hvor man bor, og ikke af, hvor man har statsborgerskab.
Så det er efter vores mening fuldstændig grundløst, at Danmark krampagtigt holder fast i denne regel, som andre lande i EU som sagt allerede har afskaffet.
Derfor vil vi også i Radikale Venstre arbejde på en lovændring på det her område, en ændring, der gør, at danskere, der opnår statsborgerskab i et andet land, kan beholde deres danske statsborgerskab, og at udlændinge, som opnår dansk statsborgerskab, kan vælge at beholde deres oprindelige statsborgerskab.
Det vil hverken gøre det lettere eller sværere at blive dansk statsborger, men det vil være til stor glæde, og det vil være en stor lettelse for masser af mennesker i deres hverdag, og som sagt vil det ikke have nogen som helst praktisk betydning for staten i øvrigt.
Med disse bemærkninger vil også Radikale Venstre hilse de mange nye danskere velkommen og bifalde forslaget.
Tom Behnke (KF), 2010-11-09:
Af hensyn til historieskrivningen vil jeg gerne starte med at gøre opmærksom på, at det ikke er FN, der bestemmer, hvem der får dansk statsborgerskab.
Det gør Folketinget.
Og det er Folketinget, der med sine tre behandlinger af det her lovforslag og til sidst, når der skal stemmes ved tredjebehandlingen, stemmer om, hvorvidt lovforslaget skal vedtages.
Hvis det bliver vedtaget, betyder det jo så, at de personer, der er på forslaget, får dansk statsborgerskab.
Jeg vil gerne som andre ønske tillykke til dem, der har kvalificeret sig til at komme på det her lovforslag.
Så Konservative kan støtte forslaget, som det foreligger.