runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tina Nedergaard (V), 2014-10-09:
Nu skete der jo det heldige efter valget, at den på det tidspunkt nye regering valgte at bygge videre på VK-regeringens økonomiske politik – og tak for det – men det ligger jo så også ret fjernt fra Enhedslistens økonomiske politik, må man erkende.
Selv Enhedslistens ordfører tror jo ikke selv på, at det vil lykkes at få den nuværende regering til at føre Enhedslistens økonomiske politik, ergo skal der prioriteres. Lad os sige, at det er den givne ramme, regeringen har lagt frem i finanslovsforslaget, som bliver gældende for de forhandlinger, der skal være med Enhedslisten.
Vil Enhedslisten så vælge at finansiere de lovbundne omkostninger, der ligger som følge af den lovgivning, der er gennemført i Folketinget, herunder finansieringen af de langt, langt flere asylansøgere, end man havde forudset?
Eller vil Enhedslisten insistere på, at man kan tage nye initiativer, som altså får den offentlige sektor til at vokse, ud over hvad regeringen har stillet i udsigt?
Og der vokser den jo allerede, således at man bruger den allersidste krone, der er til rådighed inden for de maks. 3 pct. af BNI, som man må overskride budgettet med.
Finn Sørensen (EL), 2014-10-09:
Enhedslisten har ikke nogen ambitioner om at beskatte sig ud af den problemstilling.
Det handler jo om at skabe nogle rigtige arbejdspladser, og det er det, jeg hele tiden må fastholde: at Enhedslisten faktisk er et af de få partier – og jeg vil gerne regne SF med i det her – som også lægger vægt på, at det, vi skal, er at skabe rigtige arbejdspladser, der samtidig gavner klimaet og miljøet i det her land.
Det kan gøres.
Der er lagt utallige forslag frem både fra Enhedslisten og fra miljøorganisationer, ja, fagforbundet 3F har lavet et helt katalog, hvori de dokumenterer, at der kan skabes 50.000 grønne job i det her land.
Og det er jo det, vi skal beskæftige os med, og det er det, vi skal have gang i.
Så kan vi skaffe den finansiering, der skal til for også at forbedre velfærden.
Det er grundlaget for Enhedslistens økonomiske politik.
Joachim B. Olsen (LA), 2014-10-09:
Jeg vil også gerne følge lidt op på det her med finansieringen af Enhedslistens mange forslag.
Det svarer til, at man vil bruge godt 60 mia. kr. mere i den offentlige sektor.
De 60 mia. kr. kan jo ikke skaffes, ved at man ruller skattereformer tilbage eller topskattelettelser tilbage.
De kan ikke skaffes, ved at man beskatter nordsøolien hårdere.
Så hvor er det – og lad os bare sige, at det er 40 mia. kr., der skal skaffes – ud over topskattelettelser, der skal rulles tilbage, og nordsøolien, der skal beskattes, man så vil finde 40 mia. kr. i det danske samfund?
Hvem er det, der skal beskattes hårdere, hvad for nogle skatter skal sættes op, hvad for nogle afgifter skal sættes op, for at man kan finansiere alle de ønsker?
Finn Sørensen (EL), 2014-10-09:
Det er jo en fuldstændig teoretisk diskussion.
Og så vil vi kigge på de opgaver, som den offentlige sektor skal løse, og vi vil kigge på, hvad der skal til for, at vi i hvert fald ikke forringer velfærden i det her land, men forbedrer den.
Det er jo den tilgang, man skal have til det, i stedet for at lade sig styre af en fuldstændig teoretisk tilgang til det, som hr. Jacob Jensen gør.
Hans Kristian Skibby (DF), 2014-10-09:
Jeg synes ikke, jeg fik noget svar på, hvordan man så vil anvise den her finansiering, men det må selvfølgelig så stå for hr. Finn Sørensens egen regning.
Noget andet er jo, at hr. Christian Juhl på baggrund af det svenske rigsdagsvalg også har udtalt, at han egentlig ønsker en lignende situation i Danmark, hvor man her i Folketinget efter et kommende folketingsvalg helt bevidst vælger nogen fra.
Lad os nu sige, at Dansk Folkeparti så får 40 mandater.
Så skal de simpelt hen trækkes ud af regnestykket, således at når man skal lave konstituering og se på, hvem der skal have mulighed for regeringsdannelse osv., så skal man simpelt hen se helt bort fra de her 40 demokratisk valgte parlamentarikere i det danske Folketing.
Jeg vil egentlig gerne høre sådan rent formelt, nu vi har lejligheden til det i dag: Er det egentlig Enhedslistens politik, eller er det noget, som står for hr. Christian Juhls egen regning?
Finn Sørensen (EL), 2014-10-09:
Det var, at det som minimum skulle følge væksten i bruttonationalproduktet.
Derudover skal man jo se på, hvad det er for nogle opgaver, og det ville jeg ønske at hr. Jacob Jensen og de øvrige partier, der går så meget op i de her væksttal, ville forholde sig lidt mere til, altså hvad det er for nogle opgaver, den offentlige sektor skal løse på velfærdsområdet, på uddannelsesområdet og alle de andre opgaver, man har som en offentlig sektor med alt, hvad det indebærer – stat, regioner og kommuner.
Diskussionen skal dreje sig om, hvad det er for nogle opgaver, der skal løses, hvad det er for et niveau, vi vil have for vores velfærd, og så må vi finde pengene til det niveau, der nu kan skabes enighed om/flertal for.
Det er jo den tilgang, vi skal have til det.
Jacob Jensen (V), 2014-10-09:
Den sidste sætning tror jeg vi skal lade stå uimodsagt. Nu kunne jeg forstå på svaret til bl.a. hr. Kristian Thulesen Dahl og også til hr. Kristian Jensen tidligere – det er jo prisværdigt med klare svar fra Enhedslisten, trods alt – at Enhedslisten ønsker, at den økonomiske vækst i den offentlige sektor skal følges sådan nogenlunde med, hvordan udviklingen i øvrigt går, altså i forhold til bruttonationalproduktet.
Betyder det så også, at hvis bruttonationalproduktet, som det er i øjeblikket, ikke øges, det kan faktisk gå hen og blive negativt, at man i Enhedslistens optik så også skal fyre offentligt ansatte?
Og hvem vil man fra Enhedslistens side i så fald prioritere skal fyres først fra den offentlige sektor?
Finn Sørensen (EL), 2014-10-09:
Christian Juhl kom med en udtalelse, der var blandt en lang række andre udtalelser, og hvor den ene sætning blev revet ud af sin sammenhæng.
Den kunne misforstås, og det blev den så sandelig også.
Enhedslistens politik er jo klar, også i forhold til et samarbejde med Dansk Folkeparti.
Der synes jeg at samme hr. Christian Juhl har sagt det rigtig godt.
Han har nemlig sagt, at vi samarbejder med fanden selv, hvis det kan gavne trygheden for de arbejdsløse.
Det var nemlig i den anledning, det blev sagt.
Det synes jeg er en meget malende og korrekt beskrivelse af vores holdning til samarbejde med Dansk Folkeparti.
Jacob Jensen (V), 2014-10-09:
Men skulle jeg forstå det, som om der er et vist minimum – hvis bruttonationalproduktet faktisk bliver negativt, så vil man fra Enhedslistens side ikke gå ind og fyre?
Er det så et udgiftsstopniveau, man vil lægge sig på fra Enhedslistens side, eller hvad er det, vi taler om?
Der må da være nogle overvejelser fra Enhedslistens side, når man i sine svar til hr. Kristian Thulesen Dahl og til hr. Kristian Jensen siger, at man som minimum vil have, at økonomien i den offentlige sektor skal følge med bruttonationalproduktet.
Så spørger jeg bare helt enkelt: Hvis bruttonationalproduktet bliver negativt, hvad er det så for et niveau, Enhedslisten forestiller sig?
Er det f.eks. et udgiftsstop?
Pia Olsen Dyhr (SF), 2014-10-09:
Næh, det vil jeg da ikke udelukke.
Det kommer da an på den konkrete forhandling.
Det vil jeg bare sige ikke er SF's politik.
Men finansloven indgås ikke kun med SF, det vil jeg også gøre opmærksom på.
Desværre har vi ikke nok stemmer.
Sådan er den parlamentariske tradition her i Folketinget, og derfor skal jeg heller ikke garantere for, hvad andre partier kan finde på i forbindelse med finanslovsforhandlingerne.
Torsten Schack Pedersen (V), 2014-10-09:
Det synes jeg er modigt sagt af SF.
Altså, man kender godt nok ikke tallet, der er ikke rigtig nogen i regeringen, der har løftet sløret for det, men SF er sikker på, at det nok går.
Det synes jeg er modigt.
Derfor er det bare væsentligt for mig så at få helt styr på, om SF udelukker, at en finanslovsaftale med SF kan indeholde skattestigninger.
Vil SF give den klare sikkerhed til danskerne, til erhvervslivet, til virksomhederne, at skal SF medvirke i en finanslov, kommer der ikke stigende skatter og afgifter?
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2014-10-09:
Helt grundlæggende har man ret til at leve med sin familie.
Tænk, hvis det var os, der kom til et andet land, fordi vi havde været på flugt, og dernæst blev nægtet retten til at være sammen med vores ægtefælle og barn.
Det kan vi ikke acceptere.
Som statsministeren sagde i sin tale i forgårs, er der historisk mange mennesker, som er tvunget på flugt.
Camilla Hersom (RV), 2014-10-09:
Vi fratager ikke folk retten til familiesammenføring, de bliver familiesammenført.
De får en vished for, hvornår det kommer til at ske på et bagtæppe, hvor vi har historisk mange mennesker på flugt.
Det er jo det, der er baggrunden, vil jeg gerne sige til fru Johanne Schmidt-Nielsen.
Det er jo det, der gør, at vi er nødt til at finde løsninger.
Vi er nødt til i den fuldstændig ekstraordinære situation, som Danmark, som resten af Europa og som især Syriens nærområder – der er situationen helt kaotisk – er i.
Men selv hos os sker der så voldsom en stigning i antallet af asylansøgere, at vores kommuner ikke kan følge med.
Det mener vi at man er nødt til at tage et ansvar for.
Derfor fremsætter vi et lovforslag for de mennesker, som ikke er individuelt forfulgte, men som er her, fordi forholdene i Syrien er, som de er.
Det lovforslag minder på mange måder om det, vi gjorde, da vi fik mange tusinde flygtninge fra Bosnien.
Der var der tale om en særlov, der var også midlertidighed, den var endda kortere, end hvad vi lægger op til nu.
Dengang kunne man ikke blive familiesammenført, det skete også med Det Radikale Venstre i regering.
Vi synes, vi tager ansvar her.
Vi tager imod alle de mennesker, der kommer, vi giver størstedelen af dem asyl, vi sørger for et bedre integrationsforløb, vi sørger for en sundhedsscreening, og vi giver dem en vished for, hvornår deres familie kan komme.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2014-10-09:
Lad os håbe, at de børn ikke kommer noget til i det år, hvor de skal vente på, at de kan komme i sikkerhed hos deres far eller mor.
Det håber vi.
Jeg tror ikke, at det er De Radikale, der har fundet på det her, jeg tror, det er Socialdemokraterne.
Hvordan kan det være, at De Radikale er urokkelige, når det kommer til at ændre på dagpengereformen – der står man fast, der vil man ikke rokke sig en millimeter – men når det kommer til flygtningepolitikken, er man åbenbart villig til at sælge ud?
Så er den der standhaftighed forsvundet, så er det okay at droppe et helt grundlæggende princip – når det handler om flygtninge, og når det handler om børn, nemlig at de har ret til at være sammen med deres forældre.
Er det her De Radikale i dag, altså at flygtningepolitikken er man parat til at sælge ud af, hvis bare man kan være helt sikker på, at man får topskattelettelser, man får selskabsskattelettelser, og man kan holde fast i en dagpengereform, som har haft rigtig store konsekvenser for rigtig mange mennesker
Merete Riisager (LA), 2014-10-09:
Det Radikale Venstre var engang et parti, der var meget optaget af civilsamfundet og det frie foreningsliv.
Men Det Radikale Venstre er også et parti, som jo i den grad er gået med ind i en folkeskolereform, som tager en meget stor bid af det frie foreningsliv.
Det har været udmærket beskrevet i pressen de seneste uger, bl.a i Berlingske den 13. september, at en række idrætsforeninger oplever et fald i medlemstallet, og en undersøgelse viser, at 20 pct. af familierne oplever, at børnene melder pas på fritidsaktiviteter.
Samtidig udtaler undervisningsministeren, at det er lige så fint at bevæge sig i skolen, når en pædagog eller en lærer tager børnene med ned i skolegården, som det er, at man selv vælger at være med i det frivillige foreningsliv.
Er ordføreren enig med undervisningsministeren i, at det er lige så godt at lege med en pædagog nede i skolegården som at gå til en fritidsaktivitet, som man selv har valgt og brænder for, og hvor man er sammen med andre børn og voksne, som interesserer sig for lige præcis den fritidsaktivitet?
Camilla Hersom (RV), 2014-10-09:
Jeg mener stadig væk, der er alle muligheder for at melde sig til fritidsaktiviteter.
Men det, den nye folkeskolereform skal medvirke til, er jo, at alle børn – ikke bare dem, som kan træffe et frit valg om en fritidsaktivitet, som forældrene så betaler – får muligheden for at dyrke idræt, lære at spille på et instrument og i det hele taget stifte bekendtskab med nogle af de ting, der sker i vores frivillige foreningsliv.
Det tror jeg kan blive rigtig godt.
Det er første år, vi er i gang med.
Vi er kun nået til oktober måned, og det tager selvfølgelig tid at indstille sig på det og få det til at fungere.
Men jeg hører egentlig fra foreningslivet, at man bredt oplever, at det her også er en mulighed for at nå nogle børn, man ikke har kunnet nå tidligere.
Merete Riisager (LA), 2014-10-09:
Det var sådan set et meget klart svar på mit spørgsmål.
Men det er selvfølgelig bekymrende at høre, hvordan en ordfører for Det Radikale Venstre lyder fuldstændig som en socialdemokrat eller måske ligefrem en socialist.
Det er altså bedre at udvide skoletiden, sådan at man sikrer sig, at børnene laver noget bestemt, end at de faktisk har frihed til at lave præcis det, som de er optaget af, og at der er nogle frivillige voksne, der faktisk på eget initiativ sætter sig ned og starter en forening, og at nogle børn møder op til det.
Det er altså bedre, at staten sørger for, hvad børnene laver, end at man har friheden til selv at vælge.
Så fik vi da et klart svar på det.
Men jeg vil gerne høre, hvorfor man – når man nu har det så fint med det – ikke vil undersøge, hvordan det så vil se ud ude i foreningslivet.
Så kan vi jo om 2 eller 5 år måle, hvordan det er gået med foreningslivet og reformen.
Vil ordføreren ikke sørge for, at der bliver lavet sådan en temperaturmåling, så vi kan se, hvordan det går med foreningslivet om 2 år og om 5 år?
Camilla Hersom (RV), 2014-10-09:
Jeg er da absolut åben for, at vi skal følge det nøje – selvfølgelig skal vi det.
Det, der er tanken, er jo at give alle børn en mulighed for at prøve nogle ting af i skoletiden.
Det vil ikke være diktatorisk, at man skal spille fodbold eller skal spille violin.
Der vil jo være forskellige tilbud på de enkelte skoler, i hvert fald hvis man indretter sig sådan, som reformen lægger op til.
Det er jo kommunerne selv, skolerne selv, der skal udfylde den ramme.
Og så vil man jo stadig væk have rig lejlighed til også at dyrke alle mulige interesser, når man ikke er i skole.
Men hvis ordføreren sådan lidt drillende antyder, at det ikke skulle være en værdi for Det Radikale Venstre, at alle børn får en chance, så tager hun fejl.
Det er en værdi for os.
Lene Espersen (KF), 2014-10-09:
Jeg vil da gerne starte med at ønske tillykke med Leonora og de 5 år.
Sådan er det tit med børn.
Jeg vil sige til den radikale ordfører, at vi fuldt ud deler Det Radikale Venstres analyse, nemlig at noget af det bedste, vi kan gøre for at bryde den negative sociale arv, er at få folk i arbejde.
Hvis alle børn skal have en chance, er det altså meget vigtigt, at de ser deres mor og far som rollemodeller, der er i job.
Jeg hører så fru Camilla Hersom tordne imod kontanthjælpsloft og starthjælp, og jeg vil bare stilfærdigt spørge fru Camilla Hersom, om fru Camilla Hersom overhovedet ikke anerkender den positive effekt på beskæftigelsen, som bl.a. starthjælpen havde i løbet af 00'erne.
Camilla Hersom (RV), 2014-10-09:
Jeg tror, det er krigen i Syrien, som er baggrunden for, at der kommer så mange syriske flygtninge.
Og sagen er jo, at hvis man sammenligner antallet, der kommer til Europa, med det antal, som er i nærområderne, så er det jo ganske, ganske få procent, der kommer over Europas grænser.
Det er ikke ensbetydende med, at det ikke er en udfordring; det er det stadig væk, for vi skal tage ordentligt imod de mennesker.
Men i og med vi ikke ved præcist, hvor antallet lander – og i øvrigt hvad det er for mennesker, vi taler om – så er det jo meget, meget svært at sige noget konkret om, hvad vi kommer til at bruge på det.
Det, jeg kan forsikre ordføreren om, er, at vi vil tage hånd om situationen, ligesom vi tager hånd om de andre udfordringer, vi møder.
Jacob Jensen (V), 2014-10-09:
Det er sådan set rigtigt.
Vi ved det jo ikke præcist, det er jo en vurdering af fremtiden, og den er det jo som bekendt svært at spå om – og i hvert fald at ramme præcist.
Men ikke desto mindre kom regeringen dog selv med en vurdering her for nylig, nemlig at man forventer en fordobling af asylansøgerne til næste år.
Hvad tænker ordføreren er årsagen til det?
Altså, en ting er selvfølgelig – og det er jo nok en væsentlig årsag – at verden omkring os står i brand mange steder, men har det ikke også noget at gøre med den politik, der bliver ført i Danmark?
Og så til sidst: Hvordan har man tænkt sig at det skal finansieres?
Camilla Hersom (RV), 2014-10-09:
Det er jo en udfordring.
Det er en udfordring for vores kommuner, som skal tage imod de mennesker, som skal have et ordentlig sted at bo, som skal integreres, som skal lære noget dansk, og de skal jo forhåbentlig – dem af dem, som kommer til at blive her – blive en ressource for Danmark.
Derfor skal vi også gøre os umage med det, vi gør, så vi får brugt de ressourcer, de mennesker har, frem for at efterlade dem i en situation, hvor det går fra ondt til værre.
Vi har jo en formodning om, at tallene vil stige også i fremtiden, men vi ved jo ikke noget præcist om, hvor mange der kommer.
Sagen er jo, at vi har en forpligtelse til at tage imod dem, der banker på vores dør.
Så det er jo svært at blive meget nøjagtig omkring, hvad vi taler om her, for det er der jo ingen af os der ved, i sagens natur.
Vi kan kun ruste os til det, vi tror bliver scenariet.
Jacob Jensen (V), 2014-10-09:
Jeg vil også som fru Lene Espersen ønske tillykke med datterens fødselsdag og så egentlig beklage, at vi tager så meget af Leonoras mors tid her i dag til at diskutere de her ting.
Det er prisværdigt, og det sætter jeg pris på, og jeg vil også i den sammenhæng kvittere for den tale, der blev holdt.
Ikke fordi jeg var enig i alle dele af den, men fordi der faktisk var nogle bud på – set med radikale briller – hvordan vi skal komme fremad.
Det var en noget anderledes indgang end det, vi hørte fra den socialdemokratiske ordførers side, hvor fokus stort set udelukkende var på at rakke andre ned – og ingenting om egen politik.
Så det vil jeg gerne kvittere for.
Så til spørgsmålet, som vi også var omkring i forhold til Socialdemokraternes ordfører: Hvordan ser De Radikale på udfordringen med, at vi nu må se i øjnene, at der kommer en fordobling af antallet af asylansøgere i den kommende tid?
Ser De Radikale det som en udfordring?
Og hvilken omkostning ser De Radikale det vil få for det danske samfund?
Og hvad skal vi i øvrigt gøre ved det?
Camilla Hersom (RV), 2014-10-09:
Lige så vel som der kom flere i arbejde ifølge de tal og de rapporter, som fru Lene Espersen henviser til, lige så sandt er det jo, at 2.500 børn blev fattiggjort af det, og det er en pris, vi ikke er parat til at betale.
Det er et politisk valg, vi træffer, at vi siger, at vores ydelser ikke må komme på et niveau, hvor børnefamilier bliver efterladt i fattigdom.
Det gør vi med åbne øjne, og så må vi bruge nogle af de andre redskaber, der findes, for at få den gruppe i arbejde.
De skal også i arbejde.
Det skal alle, der overhovedet kan, af en masse vidunderlige årsager, som vi også har talt om i dag.
Men vi vil ikke betale den pris, der handler om at efterlade børnefamilier i fattigdom.
Der må vi bruge nogle andre greb, og det er det, der er baggrunden for, at vi er stolte af, at vi afskaffede fattigdomsydelserne, og at vi synes, det er forrykt, at man vil genindføre dem.
Og det bliver ikke med Det Radikale Venstres stemmer.
Lene Espersen (KF), 2014-10-09:
Jeg hørte ikke helt fru Camilla Hersom svare på mit spørgsmål, men jeg ved jo, at De Radikale lytter til eksperter, og jeg vil sige, at Rockwool Fonden har lavet en undersøgelse lige præcis på det her område, der viser, at det fik flere i beskæftigelse, at man valgte at sige, at det skulle kunne betale sig at arbejde.
Helt konkret betød det faktisk, at 42 pct. af de flygtninge, der kom her til landet, efter man indførte starthjælpen, kom i arbejde, hvor tallet før var 30 pct.
I samme periode har vi jo altså desværre set, at andelen af ikkevestlige indvandrere, der er i beskæftigelse, er faldet under den nuværende regering.
Så mit spørgsmål til fru Camilla Hersom er: Er det ikke at gøre både børnene og deres familier en bjørnetjeneste at fastholde dem i et system, hvor det ikke kan betale sig at arbejde, frem for at sørge for at lave så stærke økonomiske incitamenter, at det rent faktisk får folk i job?
Jeg tror, fru Camilla Hersom og jeg er enige om, at dagpengereformen var en rigtig god idé.
Men vi må også erkende, hvis vi ser på de målinger, der er, at en meget stor andel, også af de folk, der er på kontanthjælp, simpelt hen siger nej til at tage et arbejde, fordi det ikke kan betale sig for dem.
Camilla Hersom (RV), 2014-10-09:
Det, der er vigtigt for os, er at skabe de muligheder på arbejdsmarkedet, som gør, at så mange som muligt kan få et job.
For jeg anerkender fuldstændig det, som ligger i oplægget.
Men vi ønsker ikke at lægge vores overførselsindkomster, herunder i særdeleshed kontanthjælpen, på et niveau, hvor vi fattiggør børnefamilier.
Det mener vi simpelt hen ikke er den rigtige vej frem.
Man kan bruge forskellige redskaber til at få mennesker i arbejde, man kan bruge forskellige redskaber til at skabe de åbninger og til at kvalificere folk til at tage det arbejde, der er.
Vi mener, at det først og fremmest er den vej, vi skal gå.
Det er sådan for os, at når vi ser i bunden af overførselsindkomsterne, er der simpelt hen et niveau, som vi ikke mener man skal gå under, fordi det kommer til at gå ud over børnene i de familier på en utrolig uhensigtsmæssig måde.
Altså, jeg kan jo høre, at det er et begreb, som hr. Kristian Thulesen Dahl nu har brugt i hvert fald 17 gange i de sidste to spørgsmål, han har stillet til mig, så i den forstand er det jo et begreb, der eksisterer i debatten.
Men jeg tror, det er at forenkle den fuldstændig håbløse situation, som mange mennesker er i, at man forestiller sig, at de er i stand til at shoppe.
Selvfølgelig vil man som flygtning søge hen, hvor der er bedre forhold, det giver da sig selv.
Jeg tror også, at Danmark er et rigtig, rigtig attraktivt land for mange mennesker, fordi vi har et utrolig dejligt land, som vi jo alle sammen sætter pris på.
Men jeg tror, det er forenklet at forestille sig, at der er tale om det, som ligger i begrebet shopping, og derfor er det ikke et begreb, vi anvender.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2014-10-09:
Man står stadig, hvor man skal, kan jeg forstå.
Der svarede man skriftligt til medierne, at familiesammenføringsreglerne ikke skulle omfattes af ændringer.
Det skulle de så i tirsdags.
Så man flytter sig jo, og det synes jeg er godt, for jeg mener, det er nødvendigt.
Asylshopping går jo ud på at finde ud af, hvor reglerne er mest gunstige for en, og så søger man derhen.
Og så sent som her til morgen bruger justitsministeren i en pressemeddelelse igen begrebet asylshopping.
Jeg spørger fru Camilla Hersom: Er det et begreb, som man i Det Radikale Venstre anerkender som et begreb for det, der rent faktisk foregår?
Annette Vilhelmsen (SF), 2014-10-09:
Jeg tror da roligt, vi kan dele ønsket om, at alle børn både skal kunne ønske sig og få rulleskøjter og holde gode fødselsdage.
Derfor er det jo netop også for SF vigtigt helt klart at forstå, hvor De Radikale står i forhold til en dagpengereform, som jo bestemmer, hvilket økonomisk grundlag man har som voksen, når man har børn, der bl.a. har fødselsdag.
Langt flere end først antaget er nu røget ud af dagpengesystemet, faktisk ti gange så mange, som man forventede.
Radikale Venstre støttede dagpengereformen, og nu siger Socialdemokraterne, heldigvis, og det støtter vi, at man ønsker ændringer efter et valg.
Så jeg spørger: Vil De Radikale være med til at ændre på genoptjening eller sikre en længere dækningsgrad, hvis regeringen genvinder magten?