Marianne Jelved (RV), 2013-12-12:
Ja, den formulering, som hr. Jørgen Arbo-Bæhr refererer til, og som hr. Michael Aastrup Jensen fremkom med heroppe fra, at såfremt der viser sig et problem, er kulturministeren og ministeriet parate til at forhandle om sagen og problemet, kan vi jo bruge med god samvittighed, fordi vi har støvsuget hele området, så godt man kan, og ikke har fundet nogen som helst antydning af, at der er bare en enkelt af de små biografer, der er truet af det regelsæt, der ligger heri.
Vi står ved den tilkendegivelse.
Denne organisationsform sikrer bl.a., at vi kan udnytte politiets ressourcer effektivt, og der skal derfor meget vægtige argumenter på bordet, hvis vi skal bryde med det danske enhedspoliti.
Forslagsstillerne ønsker at pålægge regeringen at styrke håndhævelsen af ophavsrettigheder på internettet.
Det skal ske ved at undersøge muligheden for at nedsætte en særlig taskforce, der har særligt fokus på at bidrage til bekæmpelsen af ophavsretskrænkelser på internettet som f.eks. piratkopiering.
Bekæmpelsen af krænkelser af rettigheder på internettet er et vigtigt område.
Det gælder dog ikke kun ophavsrettigheder, men alle immaterielle rettigheder.
Det gælder f.eks. også design- og varemærkerettigheder.
Derfor er der også inden for de sidste år taget særlige initiativer for at styrke den politimæssige indsats på disse områder.
De initiativer er detaljeret beskrevet i justitsministerens besvarelse af Retsudvalgets spørgsmål nr. 91, som jeg henviser til.
Jeg vil dog også nu benytte lejligheden til at fortælle om politi- og anklagemyndigheders behandling af sager om krænkelse af immaterielle rettigheder.
Sagsgangen følger de retningslinjer, som fremgår af en meddelelse udstedt af Rigsadvokaten i november 2010 kaldet meddelelse nr. 5/2010, der bl.a. indførte en særlig ordning.
Ordningen indebærer for det første, at politikredsene skal orientere Statsadvokaten for Særlig Økonomisk og International Kriminalitet, også kaldet SØIK, om anmeldelse, tiltalerejsning eller efterforskning i sager om krænkelse af immaterielle rettigheder.
For det andet skal politikredsene orientere SØIK, hvis de skønner, at der ikke bør rejses tiltale i en sag om immaterielle rettigheder.
SØIK vurderer så, om de er enige med politikredsen, og hvis det ikke er tilfældet, kan de anmode om, at sagen forelægges for den regionale statsadvokat.
Hvis SØIK skønner, at en sag efter sit omfang og sin karakter falder ind under statsadvokatens område, kan de selv vælge at overtage efterforskningen af sagen.
Ordningen medfører derfor, at sager om overtrædelse af lovene om immaterielle rettigheder i vidt omfang er knyttet til SØIK.
Rigsadvokaten har herudover så sent som i foråret 2013 iværksat en række andre initiativer til at styrke indsatsen på området.
De initiativer supplerer den ordning, som jeg netop har beskrevet.
Tiltagene signalerer, at politiet og anklagemyndigheden ser ganske alvorligt på krænkelser af alle immaterielle rettigheder, herunder ophavsretten, og det stemmer overens med forslagsstillernes ønsker.
Initiativerne er blevet fastsat af Rigsadvokaten på baggrund af dennes drøftelse med repræsentanter for rettighedshaverne, relevante myndigheder og Rigspolitiet.
Generelt fører initiativerne til yderligere styrkelse af SØIK's opgave og rolle i forbindelse med behandling af sager om krænkelse af immaterielle rettigheder.
Det første initiativ går på at udbygge ordningen, så alle anmeldelser om krænkelse af immaterielle rettigheder nu kan indgives til SØIK.
Det er som det andet initiativ besluttet, at SØIK skal behandle flere sager om krænkelse af immaterielle rettigheder.
Det tredje initiativ er, at SØIK kan yde bistand til politikredsenes efterforskning og retsforfølgning af sager inden for området.
Og det fjerde initiativ går ud på at sikre videns- og erfaringsudveksling, dels ved at udstede en vejledning om behandling af sager om krænkelse af immaterielle rettigheder, dels ved at drøfte emnet løbende i anklagemyndighedens fagudvalg.
Vejledningen er færdiggjort og blev allerede den 20. august 2013 oversendt til Retsudvalget som besvarelse på spørgsmål nr. 695 fra Retsudvalget.
Som et femte initiativ har alle politikredse og statsadvokaturer udpeget en anklager, som skal fungere som lokal kontaktperson i sager om krænkelse af immaterielle rettigheder.
Og kontaktpersonerne vil bl.a. indgå i et netværk med SØIK, der vil følge og drøfte udviklingen på området.
SØIK vil også arrangere undervisning af kontaktpersonerne.
Ud over de initiativer, som Rigsadvokaten har taget på området, kan jeg oplyse, at regeringen som led i vækstplanen for kreative erhverv for 2013 har besluttet at oprette en særskilt enhed hos Patent- og Varemærkestyrelsen, der kan vejlede rettighedshavere, borgere og myndigheder i visse immaterielretlige sager.
Det er hensigten, at enheden i relevant omfang vil blive inddraget i politi- og anklagemyndighedens behandling af straffesager om krænkelse af immaterielle rettigheder.
Regeringen er således enig i, at det er vigtigt at sikre en effektiv håndhævelse af krænkelser af disse rettigheder, men lægger samtidig stor vægt på at bevare det danske politi som et enhedspolitik.
Og jeg mener faktisk, det er lykkedes os at forene disse hensyn med de initiativer, der er taget på området, og som jeg har gjort rede for her.
Jeg kan særlig fremhæve, at de nye initiativer bidrager til at sikre en kompetent, effektiv og ensartet behandling af sager om krænkelse af immaterielle rettigheder.
I første række sker det altså ved at styrke SØIK's koordinerende og understøttende rolle i forhold til de sager, der behandles af politikredsene, og i anden række, ved at SØIK vil komme til at behandle væsentlig flere sager på området.
Rigsadvokaten vil i øvrigt følge op på de initiativer, der nu er sat i værk, i løbet af 2014, og når Rigsadvokaten har indhentet erfaringerne fra initiativerne, vil man ligeledes gå i dialog med bl.a. rettighedshaverne.
En styrkelse af håndhævelsen på området for krænkelse af immaterielle rettigheder bør derfor efter regeringens opfattelse først og fremmest ske gennem de initiativer, der allerede er iværksat, og som jeg har beskrevet her.
Implementeringen af initiativerne vil i øvrigt betyde, at der ikke kun sker en styrket håndhævelse af ophavsrettighederne, men også af andre immaterielle rettigheder.
Jeg ser derfor ikke, at der på nuværende tidspunkt er anledning til at undersøge mulighederne for og konsekvenserne ved at oprette en særlig taskforce med speciale i at bekæmpe ophavsrettighedskrænkelse og piratkopiering.
Det vil i stedet være vigtigt at fokusere på at implementere de nye tiltag og se på resultaterne af dem.
Den holdning deles også af Rigspolitiet og Rigsadvokaten, og regeringen kan derfor ikke støtte beslutningsforslaget.