runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Villy Søvndal (SF), 2008-10-09:
Når man har fulgt statsministeren tilbage fra 2001 og frem til i dag, kan man næsten få ondt af statsministeren, hvis man altså er humanist.
Jeg tror mere og mere, at alle kan fornemme, at Venstres bagland Hernings borgmester, Region Syds borgmester og den tidligere borgmester i Århus, der har sagt, at den her regering er metaltræt - jo har ret i, at det er en træt og fuldstændig udslukt mand, vi har stående på talerstolen her i dag.
Jeg tænkte på det allerede ved åbningstalen, at det dog er fantastisk, at statsministeren ikke anvender den unikke chance til at præsentere bare én ny tanke.
Det var genbrug af de temaer, vi har hørt før, hele vejen igennem.
Hele statsministerens besvarelse har været tre ting: Tilbageskuende, tilbageskuende og tilbageskuende.
Er det et udtryk for, at Venstres bagland har ret i, at det er en metaltræt mand - trængt helt tilbage i stolen - der slås med de sidste krampetrækninger, inden han forlader landet?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-10-09:
Først og fremmest selvfølgelig tak for, skal vi kalde det den personlige omsorg, men jeg må sige, at jeg får en lille smule ondt af hr. Villy Søvndal, der jo sådan beruset af den medvind, som hr. Villy Søvndal har haft gennem nogen tid, gentagne gange har udtrykt den forhåbning, at nu havde han hørt min sidste tale.
Jeg husker, at han før sommerferien sagde, at det sikkert var min sidste afslutningstale.
Nu har han givet udtryk for, at det nok er den sidste åbningstale.
Næsten i lige så lang tid, jeg kan huske tilbage, har hr. Villy Søvndal givet udtryk for, at jeg bliver en mere og mere presset mand, og så må det være dybt skuffende for hr. Villy Søvndal stadig at skulle trækkes med mig.
Villy Søvndal (SF), 2008-10-09:
Jeg prøver sådan at bearbejde min skuffelse i dag, fordi vi på gangene har hørt, at hele højrefløjen vil lave det store raid mod SF.
Og da jeg så, at det store raid var jagten på pandabjørne, blev jeg skuffet.
Specielt hvis man havde brugt mange timer på at lave det, synes jeg, det var for dårligt forberedt.
Jeg er sikker på, at statsministeren deler den opfattelse.
Derfor havde jeg jo så visse forhåbninger til statsministeren, for jeg tænkte: Det her må simpelt hen kunne gøres bedre.
Derfor havde jeg forestillet mig, at statsministeren var livet op, også efter at have hørt på diskussionen hele dagen, og var kommet sprudlende med nye bud på fremtiden; med bud på, hvad vi skal gøre i forhold til den accelererende krise rundt om os, og hvad vi skal gøre i forhold til velfærden, der krakelerer rundt om os.
Men der må jeg sige: Jeg kan godt kan forstå, at når metaltrætheden rammer chefen, kan man vel ikke bebrejde undersåtterne, at de også lider af metaltræthed.
Det er vel et udtryk for, at metaltrætheden sænker sig over Venstre.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-10-09:
Jeg tror, at det, det er et udtryk for, er, at hr. Villy Søvndal nu skal vi sige - nærmest vælter den dybe skuffelse ud, det var for hr. Villy Søvndal, at jeg næsten ikke beskæftigede mig med hr. Villy Søvndal i mit indlæg.
Jeg er helt sikker på, at hr. Villy Søvndal havde forventet at være hovedpersonen i mit indlæg, og sådan går det for mennesker, som i lang tid føler sig i centrum, at når de så pludselig ikke længere er i centrum, bliver de efterladt i et vakuum, som jeg tror kan blive en kolossal mental udfordring for hr. Villy Søvndal.
Jeg vil selvfølgelig ikke udelukke, at det sidste kan være inspireret af den måde, man gennemfører møder på i SF, men hvis man ser på, hvordan sådan noget foregår i øvrigt, er jeg ikke sikker på, at der er det potentiale i det, som SF tror.
Derfor må jeg sige, at da jeg havde hørt det, følte jeg ikke, at den kostbare taletid, som jeg har, der er kun en halv time, med nogen særlig fordel i dag kunne bruges på hr. Villy Søvndal, så meget mere som jeg kan fortælle hr. Villy Søvndal, at det nok - i modsætning til hr. Villy Søvndals forventninger - ikke er sidste gang, hr. Villy Søvndal hører fra mig.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2008-10-09:
Hvis det er regeringens bestræbelse, hvorfor har man så iværksat to tiltag, som man med sikkerhed kan vide vil dæmpe væksten, vil dæmpe økonomien og vil få ledigheden til at stige?
Man har et anlægsloft, det er det ene, og så vil man iværksætte en SP-ordning, det er det andet.
Man ved med sikkerhed, at det vil skubbe yderligere til ledigheden.
Hvorfor er det, man har iværksat det?
Vores holdning er jo helt anderledes.
Den er, at det netop er presset på arbejdsmarkedet, der sikrer, at flere mennesker kan fastholde deres job, og at flere mennesker kan komme ind på arbejdsmarkedet: seniorer, indvandrerkvinder, mennesker, der skal have fleksjob.
Det er lige præcis det pres på arbejdsmarkedet, som sikrer, at de sidste kommer med.
Jeg forstår egentlig ikke, at statsministeren accepterer det.
Hvor er det, ledigheden skal op, før statsministeren anerkender, at vi har et problem, der ikke bare kan løses med de skattelettelser, jeg også hører statsministeren tale om, men rent faktisk skal løses med konstruktiv politik, der giver et lille skub, sådan at ledigheden ikke kommer til at stige i den kommende tid?
Det er det ene, jeg gerne vil høre statsministeren om.
Det andet - og jeg vil meget gerne have et klart svar - er, at når statsministeren taler om reformer, og at man er så reformivrig, så vil jeg gerne spørge: Hvad er det, vi taler om her?
Hvad er det for nogle dagpengebesparelser, vi taler om?
Hvad er det, der skal ske med dagpengeperioden?
Jeg synes, det ville være passende, hvis regeringen, når den nu er så reformivrig, kunne fortælle os klart og tydeligt: Hvor langt skal dagpengeperioden sådan cirka være, hvis det skal passe til de udfordringer, vi står over for?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-10-09:
Jeg må sige til fru Margrethe Vestager, at når der ganske rigtigt er kommet mange penge i statskassen i denne regerings tid, er det jo ikke, fordi vi har sat skatterne op.
Vi har tværtimod fastholdt et skattestop - i øvrigt til fru Margrethe Vestagers store fortrydelse hørte jeg i dag - og vi har i to omgange sænket indkomstskatten.
Når der er kommet mange penge i kassen, er det jo, fordi den politik har bidraget til i den grad at sætte gang i hjulene, og så er der simpelt hen kommet flere penge ind i kassen.
Det modbeviser jo så i øvrigt den øvrige oppositions kritik af, at vi skærer ned.
I den henseende vil jeg gerne takke fru Margrethe Vestager for så tydeligt at udstille, at det jo er forvrøvlet, når andre påstår, at vi har udsuget velfærdssamfundet for penge gennem vores skattepolitik.
For fru Margrethe Vestager har ret i, at der er kommet mange penge i kassen, fordi der er gang i hjulene, og ikke fordi vi har sat skatterne op.
Så vil jeg overlade det faktisk ganske trygt ikke til historikerne, men til befolkningen selv at vurdere, om fru Margrethe Vestager har ret i, at skatten ikke blev sat op i de 8 år, fru Margrethe Vestager sad i regering.
Jeg tror, at vi talte op, at der blev skatterne sat op cirka en gang om måneden, i den tid fru Margrethe Vestager var minister, og rigtig mange mennesker oplevede det sådan, at skatten steg og steg, og det var også det, der var kendsgerningen.
Margrethe Vestager (RV), 2008-10-09:
Reglen, når vi har de her såkaldte debatter, er jo, at det, som ikke bliver benægtet, bliver taget til efterretning.
Det er ellers noget af det, der gør en forskel, når folk skal vurdere, om de vil tage en ekstra vagt på sygehuset, om de vil tage lidt flere timer, om de vil gøre noget af det, som deres engagement og deres faglighed berettiger dem til.
Det er jo den reform, som vi har brug for.
Når vi har noget imod skattestoppet, er det jo, fordi det er en uprioriteret og politisk stort set ubevidst smuldren af folks penge, som kunne have gjort en forskel for det her samfund, og som kunne have givet os den reform, som vi har brug for, for at få en grøn profil, en social profil, men frem for alt for at få løst det problem, som statsministeren selv har sat op som det allerstørste, nemlig spørgsmålet om arbejdskraft, når en hel generation, der er stor, går på en velfortjent pension.
Jeg synes, det er ærgerligt, at statsministeren ikke tager det åbent, når statsministerens åbningstale jo var et problemkatalog og også afslørede det dilemma, det er for en statsminister, der vil have et skattestop, men samtidig egentlig erkender behovet for reformer.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-10-09:
Jeg synes ærlig talt, det er ret fantastisk, at fru Margrethe Vestager kan få sig selv til at sige, at VK-regeringen ikke har prioriteret at sænke skatten på den sidst tjente krone, altså marginalskatten, i betragtning af at vi i to omgange netop har sænket marginalskatten med den virkning, at 1,3 millioner skatteborgere er sluppet for at betale 6 pct. mellemskat.
Det er da en sænkning af marginalskatten, der vil noget.
Per Clausen (EL), 2008-10-09:
Når man sådan kigger ned på statsministeren fra en fjerntliggende galakse og er blevet så gammel som mig, så man er blevet langsynet, så får man jo et ganske godt overblik over, hvordan statsministeren bevæger sig rundt.
Derfor er jeg sådan set enig med statsministeren i, at det er en urimelig kritik at sige, at statsministeren ikke har lavet Danmark om, for det har statsministeren gjort.
Det er lykkedes at fastholde, at væksten i den private sektor skulle være dobbelt så høj som i den offentlige sektor med de konsekvenser, det har haft.
Det tredje er, at statsministeren systematisk har forringet vilkårene for nogle af de dårligst stillede mennesker i Danmark.
Og nu er turen så også kommet til de almindelige arbejdsløse, der skal hjælpes i arbejde, ved at de bliver smidt ud af dagpengesystemet, fordi statsministeren tror, at jo tidligere man tager pengene fra folk, jo hurtigere får de arbejde.
Så kan man jo undre sig over, at statsministeren muligvis stadig væk lader folk gå rundt og vansmægte på dagpenge i et par år, hvis problemet løses meget hurtigere, hvis de slet ingen dagpenge får.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-10-09:
Galaksen må være fjernt beliggende i forhold til Jorden med det, hr. Per Clausen her får sig selv til at sige.
For sandheden er jo den, at Danmark sikkert er det samfund i verden, hvor der er mest økonomisk lighed.
Det tror jeg er rigtigt at sige, for det viser alle analyser.
Det er det samfund i verden, hvor der er mindst forskel på de rigeste og de fattigste.
Det er en kendsgerning.
Hvad angår de dårligst stillede, kan jeg sige til hr. Per Clausen, at der er bevilget ganske, ganske mange milliarder kroner til de dårligst stillede i det danske samfund, og det er heldigvis sket med et meget bredt flertal i Folketinget.
Margrethe Vestager (RV), 2008-10-09:
Måske har statsministeren hørt det råd, som min mor altid har givet mig, nemlig at man skal have noget at falde tilbage på.
Vi taler meget om statsministerens job i udlandet, men i virkeligheden er det jo som historiker, statsministeren gerne vil gøre sig.
Og vi kan nu i statsministerens svar konstatere, at det heller ikke går så godt, når det er samtidshistorien, statsministeren kaster sig over. For når det kommer til diskussioner om, hvem der er bedst til at sænke skatten, kommer statsministeren jo til kort.
Fra 1993 til 2001 blev marginalskatten sænket for samtlige indkomstgrupper med minimum 5 pct.
Det er regeringen ikke i nærheden af at gøre efter.
Og er der en rekord, som statsministeren kan smykke sig med, må det være som den, der har opkrævet allerflest penge fra danskerne.
Det står jo i skærende kontrast til det, som statsministeren har foran sig, men det har han dygtigt, polemisk afledt.
Det vil jeg medgive.
Jeg er sådan set ikke enig med hr. Villy Søvndal i vurderingen af statsministerens evne til at komme igen og komme igen.
Der er ikke nogen tvivl om, at batteriet sådan set er ladet op, men det, der bare er pointen, er, at det bør bruges til at få et fokus på det, som statsministeren har efterladt, nemlig et reformbehov.
For i den 2015-plan, som statsministeren selv er ansvarlig for, er der en manko, og den er brugt på de valgløfter, som statsministeren har givet.
Men betalingen savner vi, og det er tankevækkende, at statsministeren bliver ved med at ride en hest, som han ikke selv har sadlet.
I en god økonomisk situation med rigtig sunde konjunkturer har statsministeren glemt de reformer, der skal til.
Det vil vi meget gerne bidrage til, men det skal jo være på baggrund af en klar erkendelse af, at noget må der gøres.
Per Clausen (EL), 2008-10-09:
Nu tilkommer det jo ikke mig at forsvare socialdemokraters tidligere dårlige tanker.
De er kommet på bedre tanker, kan man konstatere, og det håber jeg også holder, når de får regeringsmagten igen.
Men ellers bekræftede statsministeren jo sådan set bare det, jeg sagde, nemlig at uligheden er vokset til et niveau, som den var på for ca. 40 år siden, og at væksten i den offentlige sektor kun har været det halve af det, den var i den private sektor.
Det har jo gjort, at den offentlige sektor fremstår udsultet og forringet, og at folk derfor vælger private løsninger.
Og når statsministeren så siger, at der er tilført mange penge til de dårligst stillede, så vil jeg sige, at der vel næppe er gennemført én eneste reel social forbedring, som ikke er finansieret af satspuljemidler - det vil sige taget fra de økonomisk dårligst stillede.
Uanset hvad statsministeren siger, så er starthjælp, kontanthjælpsloft og det med at smide ægtefæller ud af kontanthjælpssystemet udtryk for angreb på de dårligst stillede i vores land.
Jeg tror, at når statsministeren bliver kritiseret urimeligt af Det Radikale Venstre og Liberal Alliance for ikke at forandre samfundet i den forkerte retning hurtigt nok, er det, fordi han altid forsøger at snakke udenom.
Hvis nu statsministeren pralede af de resultater, han havde opnået, i stedet for at forsøge at skjule dem, tror jeg, vi ville komme meget længere i den politiske debat i Danmark.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2008-10-09:
Nu har jeg siddet og hørt talen, og jeg har hørt adskillige andre taler, som fru Juliane Henningsen har holdt, og jeg synes, at en rigtig, rigtig stor del af de taler, vi hører fra fru Juliane Henningsen, går ud på at understrege, hvor der er problemer mellem Danmark og Grønland.
Man nævner behovet for, at Grønland bevæger sig et andet sted hen; neddæmper alle de positive ting, som vi andre synes kunne fremhæves om det dansk-grønlandske samarbejde; higer efter den der selvstændighed fra Danmark; understreger det med, at Island er et selvstændigt land, og at de bestemt ikke vil ønske sig tilbage i et eller andet fællesskab med Danmark.
Altså, kan vi ikke bare få konstateret, at hvis det stod til fru Juliane Henningsen, så udråbte Grønland sig som selvstændigt land i morgen tidlig?
Og den eneste grund til, at man ikke fra grønlandsk side udtrykker det så skarpt, er, at der flyder en lind strøm af penge fra Danmark til Grønland, og så længe man har brug for de danske penge, indtil olien flyder, holder man fast i rigsfællesskabet, og så snart man ikke har brug for de penge længere, udråber man sig som selvstændigt land.
Er det ikke sådan, det forholder sig?
Juliane Henningsen (IA), 2008-10-09:
Til det vil jeg sige, at jeg vil anbefale, at hr. Kristian Thulesen Dahl læser betænkningen afgivet af den grønlandsk-danske selvstyrekommission, for der står meget klart, hvordan og hvorledes Grønland, i takt med at vi bliver mere og mere økonomisk selvbærende, tager stilling til, hvordan vores kommende samarbejde bliver.
Jeg mener ikke, at hr. Thulesen Dahl har hørt nok efter min tale, for jeg siger også, at selvfølgelig skal tempoet også afhænge af vores lands formåen.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2008-10-09:
Jamen det er jo lige præcis det, det handler om, altså at det skal afhænge af den grønlandske formåen.
For hvad drejer det sig om?
Det drejer sig om penge.
Så snart Grønland kan klare sig selv økonomisk, er man fuldstændig ligeglad med det fællesskab, der er mellem Grønland og Danmark.
Det er jo det, der skinner igennem i de taler, vi hører.
Jeg synes lige så godt, man kan være ærlig over for de danske skatteydere, som finansierer det her gilde, og sige, at den eneste grund til, at man fra grønlandsk side holder fast i Danmark, er for at få pengestrømmen til at flyde indtil den dag, hvor man har en formåen på Grønland, som det bliver sagt, og er stærk nok til økonomisk selvstændighed.
Man vil sikkert bare stadig væk holde fast i, at Danmark var en grum kolonimagt, der på mange måder gjorde det usselt og svært for Grønland.
Jeg er bare ved at være led og ked af, at den danske befolkning hele tiden skal høre den type taler fra grønlandske repræsentanter her i Folketinget.
Juliane Henningsen (IA), 2008-10-09:
Det er også det, vi er i gang med, og det er jeg rigtig glad for.
Jeg håber, at grønlænderne stemmer ja til selvstyret,
for kun på den måde kan vi jo understrege, at vi rent økonomisk er langt mere selvbærende, end dengang hjemmestyret blev indført.
Per Clausen (EL), 2008-10-09:
Jeg vil bare spørge fru Juliane Henningsen, om hun ikke kan bekræfte, at det forholder sig på den måde, at der er fuldstændig enighed mellem alle Folketingets partier med undtagelse af Dansk Folkeparti og partierne på Grønland om, hvordan den her proces skal være, og når man i Dansk Folkeparti er så uvenlig - kan man måske kalde det - i den her sammenhæng, kan det vel hænge sammen med, at man er lidt skuffet over, at man på dette ene område ingen politisk indflydelse har.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2008-10-09:
Jamen svaret er jo, at hver eneste, der går arbejdsløs, er en for meget, og regeringens bestræbelse er at holde arbejdsløsheden så lav som overhovedet muligt.
Juliane Henningsen (IA), 2008-10-09:
Dertil kan jeg kun sige, at jeg er fuldstændig enig.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2008-10-09:
Jamen først og fremmest utrolig mange tak til statsministeren for den her historiefortælling om alle de gode resultater, der er opnået gennem de sidste mange år.
Det er ligesom den figur, vi har fået hele tiden.
Men jeg er jo i løbet af i dag og i løbet af i tirsdags blevet fuldstændig klar over, hvordan statsministeren tænker.
Det er klart, at der er nogle klare prioriteringer.
Jeg synes, det er godt, at vi får rig lejlighed til at debattere det i dag.
For prioriteringerne handler om tre ting: at finde flertal for dagpengeforringelser, at gå ind og kigge på efterlønnen en gang til og endelig at føre en økonomisk politik, der dæmper væksten i samfundet.
Det er opsummeringen af statsministerens opskrift.
Statsministeren sagde det jo tydeligt.
Han sagde tydeligt, at vores største udfordring er mangel på arbejdskraft, også selv om ledigheden skulle stige lidt.
Hvad viser det?
Jo, det viser to ting ganske, ganske tydeligt.
Det viser for det første, at statsministeren ikke helt er på højde med situationen, for der er ikke tale om små stigninger.
Når eksperterne udtaler sig om ledigheden næste år, så taler de om en fordobling af ledigheden.
Og så vil statsministeren sikkert sige, at nu gør jeg situationen værre, og at man ikke skal tale sådan om situationen, men jeg vil bare sige, at vi altså bliver nødt til at tale om problemerne for at løse dem. For det andet er regeringen tilsyneladende parat til at acceptere en ganske høj ledighed.
Der er det, at jeg gerne vil komme med et spørgsmål til statsministeren.
Hvad er det egentlig for en ledighed, statsministeren ligesom synes er passende for inflationsniveauet og for lønniveauet, der skal holdes i ro?
Hvad er det for en ledighed, vi skal op på?
Er det den strukturelle ledighed?
Er vi sådan oppe over og på den dårlige side af 100.000 mennesker?
Hvor mange mennesker er det, vi snakker om her?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2008-10-09:
Jamen jeg spurgte bare helt konkret til, hvordan de lokale medlemmer havde tænkt sig at føre noget konkret politik, som Socialistisk Folkeparti har foreslået herinde, ud i livet.
Det anede de ikke et klap om.
Så må jeg sige til det der med spindoktorer og fokusgrupper, at jeg har læst et interview med hr. Villy Søvndal, hvor han har sagt, at nu har han allieret sig med fokusgrupper for at finde ud af, hvordan den politiske situation er, og hvad man måske skal slå på.
Det har vi aldrig gjort i Dansk Folkeparti.
Vores fokusgrupper er i givet fald ude i forsamlingshuset, hvor vi tager ud og snakker med nogle gode mennesker, der gider at møde op og fortælle os, hvordan de mener tingene står.
Det er vores fokusgrupper.
Men det er vist meget mere professionaliseret i Socialistisk Folkeparti, og det er vel også derfor, man har skrottet det gamle arvegods.
Det er vel derfor, hr. Villy Søvndal er blevet helt flov over at tale om sit gamle ståsted.
Altså, i principprogrammet fra 2003 - det er jo ikke lang tid siden - skulle kapitalismen afskaffes.
Nu står hr. Villy Søvndal og praler af, at han redder den private banksektor.
I det principprogram fra 2003 står der om forsvaret, at efter ophøret af den kolde krig er begrundelsen for NATO bortfaldet, og at SF vil arbejde for en afvikling af NATO, som skal afløses af nye sikkerhedspolitiske strukturer, der defineres af en ikkemilitær sikkerhedspolitik.
Nu vil hr. Villy Søvndal med i et forsvarsforlig.
Altså, det er jo åbenbart, hvordan Socialistisk Folkeparti under hr. Villy Søvndals ledelse har slingret fra det ene ståsted til det næste.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2008-10-09:
Jeg må igen sige, at jeg simpelt hen ikke forstår, hvor de 9 mia. kr. er opstået.
Nu har regeringen pludselig fundet ud af, at man har givet 9 mia. kr. i skattelettelser til næste år.
Det har man vist ikke.
Man har givet 5 mia. kr. i skattelettelse til næste år, og det er altså de penge, vi taler om.
Dér taler vi ganske enkelt om: Lad være at bruge dem på en skattelettelse, brug dem på velfærd - jeg kan snart ikke holde ud at høre mig selv sige det mere.
Men det er jo sådan set det, vi er ude efter her, altså ikke en skattelettelse, men at bruge pengene på velfærd i stedet for.
Når vi er imod SP-bidraget, er det, fordi det er en rigtig dårlig kur, når vi ser, at ledigheden kommer til at stige næste år.
Regeringen kunne lige så godt sige det, som det er.
Man er meget bekymret for, at vi har så lav ledighed som nu, og man mener, at økonomien kommer mere i balance, hvis vi kommer op mod en stigende ledighed.
Og derfor siger jeg til Venstre: Sig dog tingene, som de er.
Vi får mindre velfærd, hvis vi får en skattelettelse, og hvis man laver SP-ordningen nu, betyder det rent faktisk, at vi får mere ledighed til næste år, end vi ellers ville have fået.
Villy Søvndal (SF), 2008-10-09:
Tak for spørgsmålet.
Jeg kan forstå, at det er blevet sådan en tvangstanke hos Dansk Folkeparti, at vi skulle have en specielt stor hærskare af spindoktorer.
Jeg vil spørge hr. Kristian Thulesen Dahl, om vi ikke skulle aftale, at vi laver en sammenligning, så vi slipper for den diskussion.
Altså, Dansk Folkeparti og SF er partier af cirka samme størrelse.
Skal vi ikke simpelt hen lave en sammenligning, hvor Dansk Folkeparti redegør for, hvor mange ansatte Dansk Folkeparti har, og SF redegør for, hvor mange ansatte SF har, og så sammenligner vi tallene, og så er mit gæt, at vi stort set kommer ud på samme måde.
Så er vi nemlig fri for den diskussion.
Det være hermed et forslag.
Det kan også være, en kvik journalist syntes, det var spændende at undersøge.
Og jeg kan forstå, at man har lavet en aftale i Vejle om at skulle effektivisere for 100 mio. kr. - 100 mio. kr. i en enkelt kommune.
Det synes jeg bare skal sættes i forhold til et forslag fra SF om i løbet af en årrække, nemlig fra 2015, at kunne effektivisere over hele landet i den offentlige sektor for 1,5 mia. kr.