Frank Aaen (EL), 2008-03-11:
Vi kan ikke, heller ikke i Det Udenrigspolitiske Nævn og i fortrolighed, få lov til at se afgørende dokumenter, som vi ved eksisterer, og som var en del af grundlaget for regeringens beslutning.
Det er hamrende uinteressant, sagde den konservative ordfører.
det vil jeg ikke udelukke - men dem har jeg sådan set ingen interesse i at se.
Men dokumenter, der ligger til grund for landets regerings beslutninger, er jo ikke hamrende uinteressante; de er hamrende interessante, og derfor er det jo også i sig selv sigende, at vi ikke kan få lov til at se dem.
Jeg vil i øvrigt ikke gentage alle de synspunkter, som de øvrige forslagsstillere har fremført, for det er jo åbenlyst for enhver, bortset fra det snævre flertal i Folketinget, at der er behov for en uvildig undersøgelse af forløbet.
Men jeg vil hæfte mig ved, at denne debat viser, at vi har en meget trist situation i dansk politik, som er uden fortilfælde i nyere tid.
Regeringen har i 7 år sikret sig fuldstændig ukritisk opbakning fra Dansk Folkeparti, og den opbakning har man så betalt for ved finanslovforhandlingerne og andre praktiske lejligheder.
Her har man afvist enhver undersøgelse af de sager, hvor regeringen er taget i løgne, og hvor der er mistanke om, at regeringen har misinformeret Folketinget eller på anden måde svigtet sine demokratiske forpligtelser.
I denne regerings tid har vi haft en arrogance og en magtfuldkommenhed, som efter min opfattelse faktisk er en reel trussel mod et velfungerende demokrati.
Jeg har prøvet at være en del af det parlamentariske grundlag for Nyrupregeringen, og her var situationen altså anderledes.
Vi sagde, at så måtte de undersøges, og vi fik gennemført undersøgelser, fordi vi holdt fast ved, at tingene skulle undersøges ikke bare skulle afvises, sådan som Dansk Folkeparti gør.
Det betød faktisk også, at Nyrupregeringen måtte optræde med langt større respekt for og langt mindre arrogance over for Folketinget, for man vidste godt, at man ikke kunne slippe af sted med hvad som helst.
Men sådan er det ikke mere. Vi har brug for en undersøgelse, for det passer ikke, at alt er lagt frem, og det gælder jo, når vi snakker om Irakkrigen, når vi snakker om fangemishandlinger i Afghanistan, og når vi taler om CIA-flyene.
Så bruger regeringen sit flertal til at forhindre Folketinget i at få adgang til relevant materiale, og hvis regeringen så endelig bliver presset, går den så langt, at den laver en undersøgelse, hvor regeringen undersøger sig selv, starter med at skrive konklusionen og så arbejder sig baglæns og dermed altså prøver at lave en såkaldt afværgeundersøgelse.
Et flertal i Folketinget forhindrer offentligheden i at få indsigt i en række sager, og i dette tilfælde er det noget så alvorligt som Danmarks deltagelse i en krig, der har kostet flere hundrede tusinde mennesker livet.
Det er et meget stort demokratisk problem, og vi håber selvfølgelig, at vi inden alt for lang tid får en ny regering.
På det tidspunkt vil vi selvfølgelig være med til at vedtage, at den nye regering bliver pålagt at igangsætte en kommissionsundersøgelse, som kan sørge for, at vi får belyst det, der foregik i perioden op til Irakkrigen.
Det er jo nemlig sådan, at det ikke bare er af historisk interesse, at det ikke bare er for at genere nogle embedsmænd, og at det ikke bare er for at hænge en enkelt person eller to ud.
Det er jo, fordi det er en ganske alvorlig sag, og vi er nødt til at prøve at få den vished og den viden, der gør, at vi er i stand til - og det gælder både for oppositionen og for den til enhver tid siddende regering - at undgå, at vi kommer en lignende situation, hvor vi igen står på et så fuldstændig tyndt og forkert grundlag, som tilfældet er her.
Uanset at det var politisk besluttet, var grundlaget tyndt og forkert, og vi er jo nødt til at sikre, at det ikke gentager sig, altså at vi ikke igen kommer en situation, hvor regeringen bare følgagtigt går sammen med den mægtigste mand i verden - i dette tilfælde Bush - og at vi ikke igen bliver deltager i en tilsvarende udenrigspolitisk katastrofe.
Det skal være målsætningen.
Undersøgelsen kommer.
Man kan forhindre den i en periode, men den vil komme.