Mette Frederiksen (S), 2014-11-14:
Tak for det.
Jeg vil egentlig gerne starte med at takke for en, synes jeg, rigtig, rigtig god debat.
Jeg er jo ikke vant til at være i Folketingssalen med Folketingets retsordførere, men jeg bliver til stadighed gladere og gladere for jer – forstået på den måde, at jeg synes, at det i de debatter, jeg indtil nu har været en del af, er lykkedes at have en egentlig retspolitisk diskussion, og det synes jeg klæder området og Folketinget.
Jeg synes også, at der undervejs i debatten er rejst nogle meget relevante problemstillinger.
Indledningsvis vil jeg gerne sige, at jeg grundlæggende har det sådan, at lige så hårde vi skal være som samfund over for den hårde kriminalitet, lige så insisterende skal vi være med at forebygge, hvor vi overhovedet kan det.
Og det siger sig selv, at når et menneske af den ene eller den anden årsag begår hård kriminalitet, hvad enten det er på bande-rockerområdet, narkoområdet, voldsområdet eller andet, der krænker andre mennesker, f.eks. voldtægt, som også har været oppe i salen i dag, skal samfundet selvfølgelig prompte straffe og sanktionere, og fængslet er, hvad angår de her kriminalitetstyper, det mest almindelige, og det bør også være det foretrukne valg.
Når det er sagt, så ved vi også, at der er andre kriminalitetsformer, og vi ved også, at menneskers vej hen til den kriminalitet kan være meget forskellig.
Vi ved, at det virker; at der er færre, der falder tilbage til kriminalitet, og at samfundstjenesten og rammerne omkring den er noget af det, der så at sige kan bringe mennesker tilbage på sporet.
Det er selvfølgelig også, fordi vi ønsker at sige, at der er forskel på, om man er havnet i en kriminel løbebane eller har valgt en kriminel løbebane og er der, eller om man af den ene eller den anden årsag kommer til at begå en eller anden form for kriminel handling.
Der skal vi selvfølgelig som samfund kunne indrette os på en måde, så det, der forhåbentlig kan nøjes med at være en enkeltstående kriminel handling, kan få lov til kun at være det – altså ikke være noget, der ansporer til yderligere kriminalitet.
Derfor er vi ret optagede af, i det omfang vi overhovedet kan det, at holde mange af vores førstegangskriminelle væk fra fængslerne, fordi fængslerne er et råt miljø, og vi ved også, at der selvfølgelig er nogle, der qua et ophold i fængslet både kommer for langt væk fra deres almindelige liv, men også risikerer at komme i hænderne folk, som de ikke skal i hænderne på, og ad den vej måske bliver endnu mere kriminelle.
Når alt det her så er sagt, har jeg det jo også grundlæggende sådan, at det altid er mere synd for offeret, end det er for gerningsmanden.
Derfor er det selvfølgelig vigtigt, at vi vælger de straffe og sanktionsformer, som på den ene side stiller det enkelte menneske til ansvar for dets handling, og som på den anden side selvfølgelig tilgodeser det offer, der måtte sidde tilbage efter en kriminalitet.
Derfor skal vi holde tungen lige i munden, når det handler om vold.
Det er allerede i dag sådan, at samfundstjeneste bruges i en del sager om det, vi kalder simpel vold.
Det kan være spark, knytnæveslag – det, der ikke sker systematisk.
Hvor grænsen præcis går mellem den simple vold og den grove vold tror jeg ingen kan opstille, men det er i hvert fald vigtigt for mig at sige, at når man skal vurdere, og det skal man jo i hvert enkelt tilfælde, om samfundstjeneste er den rigtige sanktionsform at bruge, så skal man selvfølgelig holde tungen lige i munden og være fuldstændig bevidst om, hvad det er for en vold, der er begået.
Det er ikke, fordi man på nogen måde skal forsvare vold.
Det ønsker jeg ikke at gøre, og jeg mener ikke, at man skal gøre det.
Vi ved, at samfundstjeneste bliver brugt ved simpel vold i dag og også med en gavnlig effekt.
Vi ønsker, at der skal være lidt videre anvendelse af samfundstjeneste i sager om simpel vold.
Det vil altid bero på en konkret vurdering, og derfor skal man selvfølgelig være ualmindelig skarp i vurderingen af, om det er det rigtige at gøre eller ej.
Så har der også været rejst diskussion af, om vi skal udvide samfundstjeneste til også at finde sted i private virksomheder.
Jeg bliver bl.a. konkret bedt om at forholde mig til social dumping.
Nu vil jeg sige, at jeg har brugt private virksomheder til mangt og meget i mine år som beskæftigelsesminister, og det vil jeg også meget gerne gøre, når det handler om samfundstjeneste.
Jeg synes, at det er en grundlæggende forkert præmis, hvad enten det handler om virksomhedspraktik, løntilskud, nyttejob, nytteindsats eller samfundstjeneste, på nogen måde at sammenligne det med den udbredelse af social dumping, der er på vores ordinære arbejdsmarked.
Jeg har ikke selv noget som helst problem med, at vi inddrager de private virksomheder i brugen af samfundstjeneste, tværtimod.
Jeg vil også gerne sige til Dansk Folkepartis ordfører, at det her ikke handler om at give nogle mennesker et job, det handler om at pålægge en sanktion, som vi ved har en positiv effekt, og det at kunne være på en arbejdsplads med kollegaer, at blive bragt ind i en normal situation, samtidig med at man sanktioneres, tror jeg der er rigtig, rigtig meget fidus i.
Men jeg tager selvfølgelig gerne diskussionen også med Enhedslisten, som har nogle forbehold i forhold til brugen af private virksomheder.
Så rejser Venstre, synes jeg, også en relevant diskussion om omregningstabellen, altså har vi fundet den rette balance mellem, hvad der kunne have været en fængselsstraf, og så hvor mange timer man idømmes samfundstjeneste.
Den diskussion tager jeg også meget, meget gerne.
Samlet set synes jeg, der er rejst nogle væsentlige spørgsmål.
Jeg vil utrolig gerne holde fast i det grundlæggende princip, jeg selv lægger til grund for spørgsmålet omkring samfundstjeneste, nemlig at når det drejer sig om grov kriminalitet, skal vi ikke være tilbageholdende som samfund i forhold til at reagere, sanktionere og straffe.
Og det må aldrig være sådan, at der er noget individ, der kan fralægge sig ansvaret for sine egne handlinger.
Omvendt og samtidig er det så afgørende vigtigt, at vi bliver bedre til at forebygge kriminalitet, at vi bliver bedre til at sikre, at færre falder tilbage i kriminalitet, og at vi derfor, f.eks. som Liberal Alliances ordfører også sagde, hele tiden er åbne for at diskutere, hvad det er for former, der bringer os i den retning, vi ønsker at bringe os i retspolitisk i Danmark.
, åben og konstruktiv debat.
Hvad angår de enkelte elementer, så lad os grave os ned i dem i den konkrete udvalgsbehandling.
Det glæder jeg mig til, og så håber jeg på, at vi kan lave en i virkeligheden ret bred tilslutning til forslaget.
Det kan godt være, at det kommer til at kræve nogle justeringer, det er jeg meget åben for.