Lone Dybkjær (RV), 2007-05-08:
Også Det Radikale Venstre siger nej til forslaget.
Det gør vi, fordi vi sådan set har været tilhængere af forfatningstraktaten og har som overordnet linje, at så meget af forfatningstraktaten skal gennemføres som muligt.
Først vil jeg komme med et par bemærkninger.
I og for sig er det jo en meget god dag, vi har den her debat på, for det er umiddelbart efter det franske valg, og det kan jo så give anledning til – og det ved vi giver anledning til – at diskussionen om forfatningstraktaten eller en modificeret udgave af den igen bliver aktuel.
Derfor kan det måske også være meget godt allerede i dag at sige, at vi bestemt ikke er tilhængere af Sarkozys ideer om, at man først laver en lille traktat, og så kører man en lidt større traktat senere.
Vi mener ikke, at det gavner det europæiske samarbejde, at man laver sådan en serie af traktater.
Vi synes sådan set, at vi har haft nok af dem, og vi synes, at det, der skal til nu, er, at man laver en holdbar traktat forstået på den måde, at det er en traktat, der kan holde en række år frem, så man ikke igen skal ind i de her forfatningsmæssige diskussioner, som vi erfaringsmæssigt jo ved ikke interesserer almindelige borgere, men måske nok sådan nogle som os, der er i Folketinget, og andre af vores type, om man så må sige.
Da spørgsmålet om folkeafstemninger har været rejst i forbindelse med spørgsmålene – jeg håber sådan set, der kommer spørgsmål alligevel, og hr. Rune Lund har jo allerede været der med nogle –
vil jeg godt sige, at Det Radikale Venstres principielle holdning til folkeafstemninger er, at der skal være folkeafstemning, hvis der er en § 20, altså hvis grundloven kræver det, og ellers mener vi ikke, at der skal være folkeafstemning om den kommende traktat.
Det vil jo så vise sig, om der vil være § 20-elementer i den kommende traktat, når den nu bliver revideret, eller der ikke vil være det.
Det er vores principielle holdning.
Til det, som hr. Rune Lund siger, vil jeg sige, at vi jo må konstatere, at regeringen ikke anvender nogle fiffige fortolkninger af grundloven – det er jo sådan set nogle jurister, der sidder og arbejder med det.
Men vi ved jo, at der, hvor der virkelig var tale suverænitetsafgivelse i hr. Rune Lunds forståelse af begrebet, var i 1986, hvor vi gik fra enstemmighed til flertalsafgørelser.
Det var jo interessant.
Vi vil i øvrigt gerne lave grundloven om.
Et af vores medlemmer af Folketinget, som også sidder i Præsidiet, har jo advokeret for, at vi fik en grundlovsændring i Danmark, men det har der altså indtil videre ikke været flertal for.
Men jeg vil da gerne med det samme sige, at så ville sådan en diskussion som den, vi har nu, selvfølgelig også komme i spil.
Men vi har den grundlov, som vi har, og det ser ud til, at vi kommer til at leve med den ganske længe, og så vil vi sådan set have den som udgangspunkt også for folkeafstemninger.
Så vil jeg sige, at når vi gerne vil have så meget af forfatningstraktaten med som muligt, er det, fordi vi synes, den indeholder nogle grundlæggende gode ting, og der vil jeg lige nævne nogle af dem.
For det første slår den det europæiske værdigrundlag fast, meget, meget klarere end det er i dag i Nicetraktaten.
For det andet introducerer den en fælles udenrigsminister.
Det kan være, at vi efter det hollandske udspil kommer til at kalde det noget andet end udenrigsminister, men bare der bliver en funktion, så kan det for os kaldes hvad som helst.
For det tredje styrker den såvel de nationale parlamenter som Europa-Parlamentets rolle, altså giver mere magt til de valgte politikere, og det synes vi er en god ting.
For det fjerde sørger den for en mere effektiv Kommission, og det synes jeg nok i lyset af udvidelserne at der er al mulig grund til at sige er nødvendigt; det er nødvendigt, at vi reducerer antallet af kommissærer.
Det, der så er fuldstændig afgørende, er naturligvis – og det bliver jo også afgørende i forhandlingerne med Frankrig – at Frankrig må give afkald på at have en kommissær.
Det kan man så spørge sig selv om, om man kan komme igennem med, men der er vi meget faste i kødet: Det er en lige ordning, og ellers synes vi, at så må man køre videre med det system, som man nu har i dag.
Som en tilføjelse, jeg vil komme med her, vil jeg sige, at vi får en anden definition af flertal i Ministerrådet, og at vi tager hensyn til befolkningernes størrelse.
Vi er tilhængere af denne 1 million underskrifter.
Vi betragter det ikke som en grundlæggende dårlig ting, at vi får en traktat, hvor man kan slå op på side 1, og så kan man sådan fortsætte med at læse i et stræk, selv om det ikke er godnatlæsning – det burde det måske være, for mange ville falde i søvn over det.
Det vil da alt andet lige blive nemmere at have med at gøre, når vi ikke skal rode rundt mellem de forskellige traktater, som vi gør i dag.