runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tina Nedergaard (V), 2009-04-29:
Tak til ordføreren, som gennemgående var noget mere konstruktiv, synes jeg, end S' og SF's ordførere, for man synes, at der faktisk er noget konstruktivt i forslaget.
Så tak for det.
Men der er en enkelt ting, som jeg hæftede mig ved, og det er, at hr. Niels Helveg Petersen mener, at Carsten Koch-kommissionens forslag om at nedsætte rentefradraget fra 33 pct. til 25 pct. skulle være mere socialt retfærdigt end det, regeringen har valgt at lægge frem, hvor man jo faktisk undtager de første 100.000 kr. for par.
Kan hr. Niels Helveg Petersen ikke prøve at uddybe en lille smule, hvordan det skulle være mere socialt ulige og ramme hårdere end netop det forslag, som også omfattede de små, billige huses samlede gæld?
Niels Helveg Petersen (RV), 2009-04-29:
Det hænger jo sådan sammen, at det gælder for ægtepar, at for de første 100.000 kroners renteudgift får man det hidtidige fradrag på 33 pct., og det vil sige, at også mennesker med store indkomster og også en betydelig gældsætning, på over 1,6 mio. kr., her får en reduktion af byrden af rentefradraget på ca. 8.000 kr., sådan som jeg har kunnet regne det ud i hovedet.
Og det er da meget rimeligt i de allerallerfleste tilfælde, at folk med store indtægter, der bor i de bedste huse, skal yde et vist bidrag til den store skattelettelse, de i øvrigt får i deres indkomstskat.
Karsten Lauritzen (V), 2009-04-29:
Han nævner tal og er ganske konkret på nogle områder, og det vil jeg godt benytte lejligheden til at rose Det Radikale Venstres ordfører for.
Jeg vil så håbe, at hr. Niels Helveg Petersen også vil komme lidt ind på, hvad De Radikale ellers mener i forhold til skattepolitikken.
Noget af det, der undrer mig en lillebitte smule, er, at når man går ind på Det Radikale Venstres hjemmeside, som jeg lige var inde på, så står der, at de ønsker at sænke topskatten til maksimalt 58 pct., og hvis man nu sammenligner det med det, som regeringen støttet af Dansk Folkeparti gør med forårspakke 2.0, som vi diskuterer her i dag, opfyldes det ønske, som Det Radikale Venstre har, i så rigelig grad, fordi den faktisk sænkes yderligere.
Så er det naturligt at spørge hr. Niels Helveg Petersen: Hvordan kan det så være, at Det Radikale Venstre ikke kan støtte regeringens forslag?
Niels Helveg Petersen (RV), 2009-04-29:
Næ, jeg er ikke bange.
Jeg kan være uenig, men jeg er ikke bange.
Sådan som jeg har set de politiske bevægelser, der bevæger Socialdemokraterne og SF p.t., ser jeg virkelig ingen tegn på nogen drejning i socialistisk retning.
Jeg ser noget helt andet, nemlig en helt anden midtsøgende linje fra SF's side, end vi før har set.
Nej, jeg er ikke bange.
Torsten Schack Pedersen (V), 2009-04-29:
Til det sidste bør der jo falde en bemærkning om, at Det Radikale Venstre lavede et flot notat om, hvor økonomisk uansvarlige SF var.
Det har ikke mange måneder på bagen, men lad det nu ligge.
Jeg vil gerne følge lidt op på det, som fru Tina Nedergaard sagde, for jeg tror simpelt hen, det må bero på en misforståelse, hvad hr. Niels Helveg Petersen siger.
Hvis man sænker rentefradraget generelt for alle, så vil det ramme små indkomster hårdere end høje indkomster.
Vi har sagt, at vi står ved de løfter, vi har givet til boligejerne, med alle de elementer, som jeg også opremsede i min ordførertale, men for renteudgifter, der ligger ud over 100.000 kr., nedsættes rentefradragsretten.
Det vil sige, at den nedsættelse af rentefradraget, der er, kun rammer personer med meget store renteudgifter og dermed også meget, meget store indkomster.
Det er netop med til at sikre den sociale balance.
Så vil hr. Niels Helveg Petersen ikke indrømme, at den model, vi i VKO har valgt med hensyn til rentefradraget, sikrer en mere social profil, end hvis vi havde taget Skattekommissionens forslag?
Niels Helveg Petersen (RV), 2009-04-29:
Min pointe er jo, at også de store indkomster får glæde af denne 100.000-kroners-grænse, det er min påstand.
Vores erfaring, for at sige det en gang til, fra 1985 og siden, hvor vi har sænket værdien af rentefradraget ved en lejlighed mere, er jo, at sænkningen af værdien af rentefradraget har haft meget gunstige virkninger økonomisk set.
Det var jo en af forudsætningerne for, at vi fik overskud på betalingsbalancen igen, fordi det giver en stærkere tilskyndelse til opsparing.
De store rentefradrag, som vi altså afskaffede der i 1985, var jo en tilskyndelse til gældsstiftelse.
Og at reducere tilskyndelsen til gældsstiftelse giver i sig selv en gunstig virkning på vores økonomi.
Torsten Schack Pedersen (V), 2009-04-29:
Så vil jeg tage fat i det, jeg egentlig havde tænkt mig at spørge om.
Det med rentefradraget forvirrede mig, men det skal vi nok få mere fornøjelse af senere.
Jeg vil bare forstå Det Radikale Venstre korrekt i forhold til ambitionsniveauet i den skattereform, vi nu behandler.
Det, som gør, at Det Radikale Venstre ikke kan tilslutte sig den, er det, at den er for ambitiøs og sænker personskatterne for meget, eller er det, at den er for uambitiøs og sænker personskatterne for lidt?
Niels Helveg Petersen (RV), 2009-04-29:
Der er flere årsager.
Det er f.eks, at forslaget er for slapt over for hele det grønne område, især vil jeg pege på, at nedbringelsen af CO2-udledningen er utilstrækkelig i forslaget.
Vores forestilling havde været, at man skulle gå længere i retning af at lægge mere skat på forurening og forbrug af ressourcer og mindre skat på arbejde.
Det var hele filosofien i vores udspil, og i den henseende er man ikke kommet nær langt nok.
Og så er der selvfølgelig også skattestoppet.
Vi ville ikke acceptere som grundlag for hele forhandlingen, at der fortsat skulle være et skattestop.
Nu udhules skattestoppe på flere forskellige måder, eller det ændres med de forslag, der ligger her, men stadig væk var det ikke acceptabelt for os at acceptere dette skattestop som forudsætningen for alting.
Tina Nedergaard (V), 2009-04-29:
Ikke desto mindre er det jo den person, der har en gæld på 1 mio. kr., der relativt set får mest ud af at få 100.000 kr. undtaget, frem for en person, der måske har en gæld på 5 mio. kr. i sit hus.
Så jeg kan ikke være enig i den udlægning, der kommer her.
Jeg har så et andet spørgsmål, som er et sådan processuelt spørgsmål.
Nu har man brugt dagen i dag på at kritisere - og det er helt berettiget VKO's samlede udspil, som regeringen selvfølgelig er forfatter på, men bekymrer det ikke hr. Niels Helveg Petersen, at S og SF nu sidder i skøn samhørighed og igen og igen, godt nok forgæves, forsøger at nå frem til et fælles skatteudspil, som Det Radikale Venstre for det første angiveligt ikke er inddraget i og for det andet givetvis også vil have meget vanskeligt ved at støtte, i og med at hr. Niels Helveg Petersens kritikpunkter i forhold til regeringens udspil er nogle ganske andre end dem, som S' og SF's ordførere har haft?
Mike Legarth (KF), 2009-04-29:
Jeg vil sige, at det er lige før, at det ikke kan betale sig at besvare sådan et spørgsmål, for det er jo fuldstændig indlysende og giver sig selv, at naturligvis er det ikke det.
Vi kunne jo aldrig drømme om at gennemføre en politik, der åbenlyst ville jage virksomheder ud af vores land eller åbenlyst ville medvirke til, at de lukkede.
Så hvis nogen i høringsfasen, hvad den jo er til for, og igennem første- og andenbehandlingen kan påpege helt elementære problemer i den retning, er vi da villige til at se på dem, og dem går jeg ud fra at vi finder løsningsmodeller for.
Men det er også klart, at de, der har de her påstande, skal dokumentere dem.
Jeg kan jo ikke garantere, at der bliver lavet ændringer, men jeg kan bare sige, at det ræsonnement, der blev lagt frem i spørgsmålet fra hr. Klaus Hækkerup, selvfølgelig ikke stemmer overens med holdningen i Det Konservative Folkeparti.
Klaus Hækkerup (S), 2009-04-29:
Jamen det havde da været meget, meget bedre, hvis Det Konservative Folkeparti havde undersøgt det her inden, for en reel tiltro til, at Det Konservative Folkeparti kan ændre noget som helst af det her i den regering, er lig nul.
Jeg er sådan set skuffet over, at man ikke havde tænkt det her igennem, for helt uvidende kunne man jo ikke være, specielt ikke efter at høringssvarene var kommet ind.
Men jeg lagde også mærke til, at Det Konservative Folkepartis ordfører sagde, at det skulle være lettere at starte egen virksomhed.
Det er det, vi skal leve af.
Det er der, dynamikken skal komme fra.
Det er derfra, underskoven i dansk erhvervsliv skal komme.
Og samtidig skal vi i morgen tage fat på at behandle et lovforslag, der er en del af skattereformen, og hvor man afskaffer fradrag for advokater, visaomkostninger og undersøgelse af nye markeder i forbindelse med etablering af virksomhed.
Altså gør man det vanskeligere at starte nye virksomheder.
Er det også noget, Det Konservative Folkeparti er glade for og stolte af?
Mike Legarth (KF), 2009-04-29:
Først vil jeg sige, at jeg glæder mig til at tage den fulde debat i morgen om det lovforslag.
Men det er da korrekt, og det står jeg fuldstændig bag, at vi fjerner fradragsretten for revisorer og advokater til at undersøge præcis de her ting om udenlandske virksomheder.
Men det er jo, fordi der ikke er nogen retfærdighed i den lov, for nogle gange bruger man landbrugskonsulenter, og andre gange bruger man ingeniører, og de har ikke ret til fradraget.
Derfor skal vi selvfølgelig sørge for, at der er ens betingelser for alle.
Det er det, vi har i sigte, og det er derfor, at vi ændrer den lov.
Så kritiserer hr. Klaus Hækkerup, at der skulle være en enkelt fejl i skattereformen.
Må jeg gøre opmærksom på, at det er en historisk stor reform, meget omfangsrig.
Jeg har rost de involverede parter, og skulle der være en enkelt fejl her og der, retter vi den.
Vi laver noget i Det Konservative Folkeparti og i regeringen og i Dansk Folkeparti, men Socialdemokraterne laver ingenting og siger ingenting og vil ikke fortælle noget og kan ikke fremlægge nogen planer, og dermed begår man jo heller ingen fejl.
Så er man på sikker grund, men det synes jeg ikke fortjener meget respekt.
Ole Vagn Christensen (S), 2009-04-29:
Vi kan tale om respekt og om, at man har ansvaret for det, man har med at gøre.
Nu kommer jeg fra et område, som også Venstres skatteordfører kommer fra, og der har vi en række danske virksomheder.
Jeg mener, at de igennem de sidste 2 måneder har tordnet og talt om udviklingen for deres virksomheder.
Jeg mener også, at der har været store reportager i aviserne for de pågældende virksomheder.
Skal jeg nævne dem, er det dansk margarine, dansk is, dansk malt, og så er det fiskemel.
Derfra har man været ude at udtale sig om, at det her er direkte ødelæggende for erhvervet.
Når man står her og råber op om, at man sådan set er interesseret i, at det skal kunne betale sig at arbejde, er vi enige herom, men det skulle jo gerne være sådan, at der også var nogle arbejdspladser, folk kunne arbejde på.
Mike Legarth (KF), 2009-04-29:
I al høflighed vil jeg sige, at det er den konservative ordfører, der står på talerstolen, og ikke Venstres.
Lad det være.
Når man skal ud at finde finansieringselementer til en skattereform, bliver man jo ikke populær.
Så er det ikke længere kun SKAT's embedsmænd, der er gribbe, så bliver skatteordførerne og hvem, der ellers er ansvarlige ministre og regering og støtteparti, også benævnt som sådanne.
Der gælder det så selvfølgelig om at argumentere for, hvorfor vi skal finde de her finansieringskilder.
Når vi så kigger på procestunge virksomheder, som hr. Christensen her hentyder til, vil jeg sige, at så regulerer vi en afgift, som ikke er blevet reguleret siden 1994 og dermed er udhulet 30 pct.
Den går vi så nu ind og korrigerer.
Men derfor har vi stadig væk sagt, at hvis nogen kan dokumentere, at den har en overdreven virkning i forhold til det, vi havde forventet, så kigger på det.
Mike Legarth (KF), 2009-04-29:
Jeg er helt enig i, at det er konkurrenceevnen, der er afgørende for dansk erhvervsliv.
Det er den, vi skal leve af på sigt.
Så det er vores fornemste opgave i det her Folketing at sørge for, at den er til stede.
Vi har jo også forud for skattereformen spurgt dansk erhvervsliv: Hvad er det vigtigste for jer?
Vi har fået ét tydeligt svar tilbage, nemlig at vi bør sænke skatten på arbejde markant.
Det vil betyde, at dansk erhvervsliv kan ansætte de medarbejdere, de har brug for, så de kan producere deres varer til en passende pris, sådan at de kan sælge mere på verdensmarkedet, sådan at de kan tjene flere penge og dermed betale mere i skat som virksomhed, så de kan ansætte så mange som muligt, der også betaler skat, så vi samlet set får en større pengesum til velfærd og serviceydelser.
Julie Rademacher (S), 2009-04-29:
I regeringens skattepakke forholder regeringen sig ikke helt til ligestillingen, selv om den egentlig er forpligtet til det ud fra ligestillingsloven.
Mener ordføreren for De Konservative, at skattepakken skal ligestillingsvurderes?
Mike Legarth (KF), 2009-04-29:
Nej, det mener jeg ikke, for havde jeg ment det, så havde vi jo gjort det.
Vi mener, at skattereformen er kønsneutral.
Vi har taget hensyn til, at alle de regler og bestemmelser, der er ændret, ikke har nogen kønsmæssig betydning.
Vi leverer en grøn check, og den udbetales godt nok via fradrag månedligt på eSkattekortet, og hvis det er det, man tænker på, nemlig den måde, hvorpå det gives, så gives det jo til moderen, og kun hvis det er faderen, der alene har forældremyndigheden, går det til faderen, men det her er fuldstændig i takt med børnefamilieydelsen, der udbetales på samme måde.
Men bare for at slå en kæmpe pæl igennem den påstand, at der skulle være problemer med ligestillingen, må jeg sige, at det mener vi ikke.
Julie Rademacher (S), 2009-04-29:
Lektor i erhvervsret på CBS Lynn Roseberry pointerer, at regeringen er forpligtet til at nævne ligestilling i henhold til ligestillingslovens § 4, og ifølge Arbejderbevægelsens Erhvervsråd giver skattereformen flest penge til mændene, mens kvinderne skal levere det ekstra arbejde.
Man kunne godt sådan på skatteministerens kropssprog, da jeg stillede det her spørgsmål,
få en lille mistanke om, at der ikke rigtig overhovedet har været nogen ligestillingsmæssige overvejelser i forhold til skattepakken.
Derfor vil jeg gentage mit tidligere spørgsmål, men med en lidt anden vinkel, og spørge ordføreren, om han mener, at ligestillingsloven er blevet overholdt i forhold til § 4 om mainstreaming i ligestillingsloven.
Mike Legarth (KF), 2009-04-29:
Nej, jeg mener ikke, at den er blevet overtrådt.
Der er taget højde for, at der ikke er kønsdiskriminering i den her skattereform.
De uligheder, der måtte være på arbejdsmarkedet, som skulle pege i den retning, som fru Julie Rademacher her peger på, har jo ikke noget med skatten at gøre.
Skattereformen har ikke noget med det at gøre.
De skal adresseres på arbejdsmarkedet, og det medvirker vi gerne til.
Vi synes jo på alle måder, at vi skal fremme ligestillingen, således at der kommer en fuldstændig ligestilling.
Vi appellerer f.eks. til og synes, at så mange kvinder som muligt skal ansættes i bestyrelser og ledelser.
Det appellerer vi til, vi baner vejen, vi skaber incitamenter, skriver, hvordan vi synes at god virksomhedsledelelse er.
Men vi vil ikke være med til at lave kvoter, hvor man tvinger virksomheder til at ansætte kvinder i en bestyrelse, som de egentlig ikke har lyst til at sidde i, for det tror vi ikke er gavnligt, hverken for kvinderne eller for bestyrelserne eller for dansk erhvervsliv under ét.
Ole Vagn Christensen (S), 2009-04-29:
Min bemærkning om Venstres skatteordfører blev ikke sagt, fordi jeg ikke kunne se, at det ikke var ham, der stod på talerstolen.
Det må jeg klart erkende.
Men det var på baggrund af det, der er blevet fremført fra hr. Mike Legarths side, nemlig: Vi kigger på det nu og efterfølgende, og vi kunne selvfølgelig ikke vide, hvordan udviklingen var.
Så var det, jeg nævnte en udvikling her, der i hvert fald er 2-3 måneder gammel.
Jeg går ud fra, at det også er en målsætning, som De Konservative har.
Jeg kan ikke rigtig få det til at passe sammen, hvis det er sådan, at man forringer konkurrenceevnen for en række virksomheder, som så faktisk skal ud i den situation, at de i stedet for at ekspandere får en nedgang.
Det kan jeg ikke rigtig få til at passe sammen med De Konservatives holdning.
René Christensen (DF), 2009-04-29:
Jeg vil sige, at jeg faktisk er meget enig med ministeren med hensyn til det sidste her, nemlig at det ikke er antallet af sager, der gør det.
Men det undrer mig alligevel, at man ikke er mere oplyst på det her område, for som der bliver sagt, ligger der faktisk en del undersøgelser andre steder, og derfor kan det undre mig, at de ikke var tilgængelige i ministeriet.
Jeg vil sige, at i forhold til hvordan vi skal gribe det her an, er jeg utrolig glad for, at ministeren siger, at de også bliver en del af Barnets Reform, og det vil jeg se frem til, fordi det er vi selvfølgelig også en del af, og vi skal netop også se på det med kvaliteten, fordi kvaliteten jo er svær at måle.
Jeg ser meget frem til den her undersøgelse med hensyn til de omtalte 11 pct., hvis det skulle se anderledes ud, og hvorfor det eventuelt er kommet til at se anderledes ud, men jeg er fortrøstningsfuld, og jeg glæder mig til, at vi skal i gang med Barnets Reform.
Karen Ellemann (V), 2009-04-29:
Tak for det.
Jeg kan naturligvis også kun bekræfte, at det er et vigtigt arbejde, vi er i gang med lige præcis med hensyn til Barnets Reform, og at vi netop inddrager hverdagens eksperter i det her oplysningsarbejde, som man kan kalde det, som vi er i gang med på nuværende tidspunkt.
Det er vigtigt, at vi har fokus på, at undersøgelserne skal være ordentlige, og hvad det er for et problem, som det enkelte barn står med, og hvordan vi finder den rette løsning.
Der er jo ikke nogen tvivl om, at vi taler om de tungeste sociale sager overhovedet, og derfor skal der naturligvis også være sikkerhed for, at de her sager bliver ordentligt undersøgt, bliver ordentligt gennemarbejdet.
Line Barfod (EL), 2009-04-29:
Mener ministeren, at der bør være lige adgang for alle børn til vore daginstitutioner?
Spørgsmålet lyder: Mener ministeren, at der bør være lige adgang for alle børn til vore daginstitutioner?
Karen Ellemann (V), 2009-04-29:
Som reglerne er, har alle børn i dag mulighed for at få en plads i en daginstitution i den kommune, de bor i.
Derudover er der med pasningsgarantien fastlagt klare retningslinjer for, hvilke frister kommunerne skal leve op til, når forældrene skal tilbydes en plads til deres barn i et dagtilbud.
Kommunerne har også pligt til at behandle alle familier lige, når de skal anvise pladser til kommunens tilbud.
Når forældrene vælger at søge en plads i en privatinstitution i stedet for i en af kommunens tilbud, er der tale om et aktivt valg, som de enkelte forældre træffer.
Kommunen kan ikke træffe afgørelse om optagelse eller anvise pladser i privatinstitutioner.
Det er derimod op til den enkelte institution at fastsætte og offentliggøre retningslinjer for optagelse i institutionen.
Retningslinjerne for optagelse i privatinstitutioner må dog ikke være i strid med almindelige retsprincipper.
Privatinstitutionerne skal derfor overholde lighedsprincippet og forbuddet mod at diskriminere på baggrund af race, religion og køn, når de anviser pladser i institutionen.
Så det er derfor min overbevisning, at alle børn har lige adgang til en plads i en daginstitution.
Line Barfod (EL), 2009-04-29:
Det meste af socialpolitikken er så blevet flyttet, men daginstitutionerne hører faktisk stadig væk under socialministeren.
Derfor er det jo væsentligt at vide, hvad holdninger ministeren har på det her område.
Ministeren siger så pænt, at man har lige adgang til de kommunale institutioner, men problemet er, at man ikke længere har lige adgang til alle institutioner, altså at denne regering har indført en opdeling, så vi ikke længere har det fællesskab, som har haft så stor betydning: at vores børn starter livet sammen.
Det har jo, indtil regeringen ændrede reglerne, altid været sådan, at det ikke havde nogen betydning for vores børn, om den lokale institution, de startede i, og som lå i deres nærområde, var en kommunalt ejet eller en selvejende institution, eller om den var en menighedspleje eller en Rudolf Steiner-institution, eller hvad det var.
Der var lige adgang for alle børn, og der var ingen forskel på, hvad man skulle betale.
Og derfor er der ikke længere lige adgang for de børn, hvis forældre ikke har råd til at betale ekstra.
Der er nu blevet lavet en opdeling blandt vores børn mellem dem, der har forældre, der har penge, og dem, der har forældre, der ikke har penge.
Jeg vil sådan set
Lige nu har vi en høring i Retsudvalget om, hvad vi gør imod bandekrigen, hvor vi snakker om stærke fællesskaber og vigtigheden af, at børnene leger sammen, fra de er helt små.
Så mener socialministeren ikke, at der er behov for, at vores børn faktisk har muligheden for at lege sammen, fra de er helt små, og at der er lige adgang, i stedet for at man får den her opdeling i de rige børn og de fattige børn?
Karen Ellemann (V), 2009-04-29:
Jeg mener naturligvis, at det er en meget væsentlig forudsætning for vores børns start på livet, at de oplever en god og tryg tilværelse i vores danske daginstitutioner, uanset om det er en privat eller en kommunal daginstitution.
Jeg må altså på det kraftigste tilbagevise de her påstande om, at den kommunale institution skulle være dårligere end en privat institution.
Det anser jeg simpelt hen for et helt misforstået angreb på de kommunale institutioner.
Vi har simpelt hen i Danmark nogle af verdens bedste dagtilbud.
Vi er internationalt berømmede for vores dagtilbud.
Vi er et af de lande i OECD, der bruger flest penge på dagtilbudsområdet, og når vi måler brugertilfredsheden, er den også i top.
Så spørgerens ønske om konstant at holde et foredrag om et A- og et B-hold kan jeg på ingen måde tilslutte mig.
Danske børn i Danmark har mulighed for at være i et dansk dagtilbud, uanset om det er et privat eller et offentligt dagtilbud.
Og det synes jeg sådan set er hele forudsætningen for det her.
Privatinstitutionerne er netop med til at øge mangfoldigheden på dagtilbudsområdet, så alle forældre får mulighed for at tilrettelægge deres hverdag på bedst mulig måde.
Og det synes jeg sådan set er det vigtigste udgangspunkt og det, vi skal være glade for, og vi skal klart holde os for øje, at det kommunale dagtilbud altså også er i verdensklasse.
Line Barfod (EL), 2009-04-29:
Jeg har overhovedet ikke talt om indholdet af dagtilbuddene.
Der er rigtig mange vuggestuer, børnehaver og dagplejer, der gør et kæmpe stykke arbejde.
Det er rigtig flot, og det er sådan set uafhængigt af, hvordan ejerformen har været indtil nu.
Det har været uafhængigt af, om det har været kommunalt eller det har været selvejende eller menighedsejet eller foreningsejet eller hvad.
Vi har haft masser af dygtige og engagerede forældre og pædagoger og ledere, der har sørget for nogle gode institutioner.
Men der har været lige vilkår og dermed lige adgang.
Forældrene har ikke skullet se på, om det var offentligt ejet eller det var privatejet, for tidligere havde man slet ikke den forskel i brugerbetaling.
Det er regeringen, der har indført det.
I dag bliver man nødt til at se på, om man har råd til at sætte sit barn i den private daginstitution, som er den, der er i lokalområdet, eller om man ikke har råd og så må flytte sit barn til en kommunalt ejet institution et andet sted, fordi man simpelt hen ikke har råd til at betale de 1.500 kr., eller hvor meget det nu er, det koster ekstra om måneden.
Det, der er spørgsmålet, er ikke, om det er en god daginstitution, men at vi får en opdeling af børnene, så vores børn ikke længere går i den samme institution, at ikke alle børn i lokalområdet kommer i den samme vuggestue og børnehave, som de har gjort hidtil, men at vi nu allerede fra vuggestuealderen får opdelingen mellem de rige og de fattige børn.
Det kan godt være, at ministeren er træt af at høre om det, men så burde ministeren gøre noget ved det.