Per Clausen (EL), 2011-02-11:
Det var jo lidt spændende at høre afslutningen af ministerens indlæg, for vi fik jo sangen om alle de mange dejlige millioner, der sendes ud i landet.
Jeg er da glad for, at ministeren har valgt at bruge dagen, hvor den her forespørgsel er, til at sikre, at det kom i orden.
Det er godt.
Nu tror jeg bare, at folk, der bor ovre i Nordvestjylland, plejer at være i stand til at lægge mere end ét tal sammen, så de mindst har to tal.
Jeg tror nok, at man, når man ser på, om der bliver afsat flere ressourcer til sygehusbetjeningen i de dele af landet, vil spørge sig selv: Hvad sparer man nu, når man erstatter et sygehus med to lægeambulancer?
Jeg tror nok, nogle vil stille det spørgsmål og nå frem til, at så gavmilde var man måske heller ikke fra regeringens side i det her spørgsmål, selv om de selvfølgelig kan sige, at det jo først var, efter de havde protesteret, meldt sig ud af Venstre osv., at beslutningen om, at de skulle have de her penge, kom.
Så det hjalp jo at handle.
Men alligevel tror jeg, de nok vil have det grundsynspunkt, at ministeren nøjedes med at fortælle den ene side af sagen.
Det er tilgiveligt i politik, vil jeg sige, for jeg vil jo fortælle den anden side af sagen.
Jeg tror også, mange af dem i den vestlige del af Jylland, der har deltaget i demonstrationer og fakkeloptog – adskillige af ministerens partifæller, nogle gange og nogle steder oven i købet anført af den lokale borgmester – vil være lidt forundret over at høre, at de diskussioner, der foregår nu, handler om, at de skal have en bedre betjening, og at de vil få en bedre behandling.
Jeg tror sådan set, grundsynspunktet er, at de er ret sikre på, at de ikke vil få det.
Det kan godt være, at sundhedsministeren kan blive enig med regionsrådsformanden i Midtjylland om, at vi nu skal sikre, at de bliver trygge.
Men der er jo tale om voksne mennesker, som selv tænker, og derfor er det jo ikke sikkert, at de bliver trygge, fordi de politiske magthavere beslutter, at de skal være det.
Det er også ud fra det synspunkt, at de supersygehuse jo var betydelig dyrere, da regeringen første gang begyndte at prale med, at de skulle komme, end de er nu, uden at man vel i og for sig har ført nogen dokumentation for, at man kan opfylde de ønsker og de kvalitetskrav, man stillede for færre penge.
Måske er det også, fordi nogle har gjort sig den anstrengelse at prøve at se på den lægefaglige dokumentation, der foreligger, for, at en centralisering af akutmodtagelser vil skabe bedre kvalitet, og har konstateret, at den ikke findes.
Sundhedsstyrelsen har ganske rigtigt skrevet rigtig, rigtig mange sider om det, men da man kom til at skulle have evidensbaseret viden om det her – det betyder, om man kan bevise, at det, man siger, er nogenlunde rigtigt eller ej – kunne man ikke få det.
Det vil sige, at når man siger, at det kræver mellem 250.000 og 400.000 kr. at drive en akutmodtagelse af en ordentlig kvalitet, er det i hvert fald ikke noget, man har gjort sig den anstrengelse at dokumentere.
Når jeg siger »gjort sig den anstrengelse«, er det forkert udtrykt, for i virkeligheden har man slidt og slæbt, lavet tykke rapporter osv., men man var bare ikke i stand til det.
Jeg tror, at når man argumenterer for noget uden at sige det, der er det rigtige argument, får man et problem.
Jeg kunne da godt forestille mig, at det var sådan, at sundhedsministeren kunne sige, at der er to grunde til det.
Derfor må vi diskutere en omlægning af akutmodtagelserne i Danmark.
Så kunne man få en reel diskussion af det, og så kunne man også få en reel diskussion af, hvilke risici man vil løbe, og hvilken kompensation man vil give folk.
Så kan jeg forstå, at det, som man skal trøste sig med ude i Udkantsdanmark, som det vel blandt nogle stadig hedder, er, at man nu får lægeambulancer i stedet for. Det spændende er jo, at hvis man kigger på, hvordan det er i Midtjylland og Vestjylland, vil man se, at der er to muligheder, hvis man kommer i en lægeambulance.
Den ene er, at der ikke er nogen læge med, og det er i Herning og Holstebro.
Der er aldrig nogen læge med, for de passer deres arbejde på sygehuset.
Den anden er, at der er en læge med, som bruger det meste af sin tid på at vente, og det er situationen i Lemvig.
Nu har vi jo hørt ministeren tale om, hvor forfærdeligt det er, når læger ikke opretholder deres kompetence ved at arbejde hele tiden med deres fag, men sidder og venter, så spørgsmålet er, om ikke man skal erkende, at i hvert fald lægeambulancekortet er slidt.
Problemet er altså, at jeg sådan set tror, det er fuldt berettiget, at det er sådan, at der er mange udeomkring i de tyndtbefolkede dele af Danmark, der føler, at deres behov ikke bliver tilgodeset, fordi der er andre behov, der bliver tilgodeset mere.
Jeg er da glad for, at vi nu er i den situation, at der i hvert fald i oppositionen er enighed om, at man skal prøve at tage den diskussion op og prøve at se, om ikke man kan gøre det bedre.
Det lægger jo et vist pres på os efter næste valg, det ved jeg godt, men jeg har sådan set ikke noget imod at sætte forventningerne op, for at lægge pres på sig selv er en god øvelse, og så må man så se, om man kan leve op til det.
Jeg vil på vegne af Socialdemokraterne, SF, Radikale Venstre, Enhedslisten og hr. Christian H. Hansen fra det parti, der kalder sig Fokus, fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse »Regeringens favorisering af den private sygehussektor og de manglende økonomiske ressourcer til at leve op til regeringens løfter har indskrænket regionernes økonomiske råderum og handlefrihed samt ført til lukninger af sygehuse, sygehusafdelinger og fyringer på sygehusene.
Disse tiltag har særligt ramt borgeren i de tyndt befolkede dele af Danmark.
Folketinget støtter specialiseringer i sygehusvæsenet, som kan begrundes med veldokumenterede sundhedsfaglige hensyn, sådan at der på den ene side sikres en høj faglig kvalitet i behandlingen af patienterne, og på den anden side, at borgerne behandles så hurtigt og så tæt på hjemmet, som muligt.
Folketinget opfordrer derfor regeringen til at gå i dialog med regionerne for at sikre en sygehusstruktur, hvor der ikke nedlægges akutmodtagelser, hvor dette fører til, at der bliver en sundhedsmæssigt uforsvarlig transporttid til nærmeste akutmodtagelse.«