runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Connie Hedegaard (KF), 2007-02-21:
Man ser det for sig, men problemet er lidt, at hr. Morten Messerschmidt jo roder æbler og pærer sammen.
Der bliver jo ikke sagt, at det er 90 pct. af forskerne i FN’s klimapanel, der siger sådan her.
Der bliver sagt, at forskerne i FN’s klimapanel med mere end 90 pct. sikkerhed er overbevist om, at ja, klimaproblemet vokser, og ja, det er det menneskeskabte bidrag, som er voksende og har bidraget til, at problemet har accelereret, ikke mindst over de sidste 50 år.
Det er ikke noget med, at så sidder 10 ud af 100 forskere tilbage og siger: Jamen vi mener noget helt andet.
Jeg kan godt se, at det ud fra hr. Morten Messerschmidts synspunkt ville være ideelt, om det var sådan.
Sådan er det ikke.
FN’s klimapanel udtaler sig altså med en sjælden stor grad af enighed her, og jeg synes, de sender et meget, meget klart signal til alverdens politikere, et signal, som jeg altså – i modsætning til hr. Morten Messerschmidt, kan jeg forstå – virkelig mener at man som ansvarlig politiker bør handle i forhold til, ikke mindst hvis man også skal tage hensyn til, at der en dag på kloden kommer nogle generationer efter os, der helst også skulle have nogle fornuftige eksistensmuligheder.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2007-02-21:
Det handler naturligvis også om klimapolitikken.
Jeg går ud fra, at miljøministeren er enig i, at når man ser på de rige lande, herunder EU, kan man se, at det er nødvendigt at reducere med 30 pct. af udslippet i 2020, hvis man skal have en rimelig chance for at undgå en faretruende global opvarmning i det her århundrede, og det plejer man at sige at den er, når den er på mere end plus to grader.
Connie Hedegaard (KF), 2007-02-21:
Det har miljøministeren valgt at gøre, fordi alternativet havde været sværere.
Alternativet havde været et dårligere signal sendt til stats- og regeringscheferne.
Den danske regering ved mig selv og den svenske regering markerede meget, meget klart, at vi havde foretrukket, at man i går havde vedtaget de 30 pct.
Det er der ikke opbakning til.
Men man kan sige, at den melding var med til at sikre, at det lykkedes at komme igennem med, at EU i hvert fald vedtager de 20 pct., og at EU vedtager 30 pct. som led i en global aftale.
Og så en meget vigtig ting, som kom ind på dansk foranledning: Det står nu i det budskab, vi har sendt videre til stats- og regeringscheferne, at EU allerede nu skal begynde at forberede, hvad der skal til, for at EU kan leve op til 30-procents-målsætningen.
Det kom ind på dansk initiativ, således at forberedelserne allerede starter nu: Hvad skal der være i værktøjskassen, for at man kan leve op til 30 pct.?
Jeg mener faktisk, det er et ret stærkt signal, EU derved kan sende til de internationale klimaforhandlinger.
Jeg mener, det er ret stærkt, hvis vi kan møde frem og sige: Det er ikke bare noget skrivebordsteoretisk, at vi kan nå de 30 pct., nu skal I høre, hvilke helt konkrete tiltag vi har tænkt os at gøre for at nå det mål.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2007-02-21:
Om det sidste må man sige, at det jo havde været dybt useriøst, hvis EU ikke havde forberedt det, for så ville det jo slet ikke være noget værd.
Når man vedtager et kompromis i januar, der hedder, at man forpligter sig til 20 pct., men vil gå op til 30 pct. i en international aftale, er det klart, at så skal man også forberede det andet.
Men det, mit spørgsmål egentlig handler om, er den politiske strategi.
For jeg forstår ikke, hvorfor Sverige og Danmark og de andre lande, der har været ude at sige 30 pct., ikke bruger muligheden for at lægge yderligere pres fra nu af og frem til topmødet den 8.-9. marts for at komme op på det, som EU jo selv siger er det nødvendige.
Det er ligesom at sige o.k. til, at vi ikke kom længere her, frem for at bruge den mulighed, der er, for at blive ved med at lægge et pres, når man oven i købet selv siger, at 30 pct. er nødvendigt.
Jeg går ud fra, at ministeren er enig i, at det er det, man siger, altså at 30 pct. er nødvendigt.
Connie Hedegaard (KF), 2007-02-21:
Selv om fru Anne Grete Holmsgaard siger, at det ville være dybt useriøst, hvis man nu kun planlagde for de 20 pct. vedkommende, så var det altså ikke desto mindre det, der stod i indstillingen indtil for ganske få dage siden, og på dansk initiativ er det nu kommet ind, at man skal forberede med henblik på de 30 pct.
Så det er altså faktisk et meget reelt fingeraftryk.
Det lyder jo meget nemt at sige: Jamen kunne I ikke bare blive ved med at sidde og flage med jeres 30 pct.?
Nu må jeg altså sige, selv om det var en lukket drøftelse, at der ikke er ret mange lande – heller ikke så mange, tror jeg, som fru Anne Grete Holmsgaard tror – som rent faktisk, når de sidder ved bordet, går ind for de 30 pct.
Der sagde jeg på Danmarks vegne, at Danmark under ingen omstændigheder kan acceptere, at teksten bliver udvandet.
Havde man gjort det, havde resultatet været, at så kunne det kun være et signal fra formandskabet, der blev sendt videre til stats- og regeringscheferne, hvor det trods alt nu er lykkedes
at få hele Miljøministerrådet til at lægge en fælles bund, som stats- og regeringscheferne efter min vurdering vil have meget svært ved at gå under.
Per Clausen (EL), 2007-02-21:
Det betyder vel også, at miljøministeren er enig i, at det, der må være opgaven op til det her topmøde, er at sikre, at statsministeren og den danske regering benytter enhver mulighed til at få skærpet de krav, der er, og jo også i en vis udstrækning kan tage udgangspunkt i Europa-Parlamentets vedtagelse på det her område.
Man kan sige, at det, at Europa-Parlamentet går videre i den her sag, måske også er udtryk for, at det her er en sag, der egner sig ekstremt godt til åbne, offentlige drøftelser og meget lidt til lukkede drøftelser, fordi muligheden for at indtage synspunkter, hvor man ikke tager klimaproblemerne alvorligt, er nemmere bag lukkede døre end i offentligheden.
Jeg har et enkelt supplerende spørgsmål til ministeren her til sidst.
Når vi snakker uddannelse, er der jo meget i regeringens politik om trinmål, slutmål, bindende mål, test osv.
Jeg vil derfor spørge miljøministeren, om hun ikke kunne være indstillet på at sikre, at vi i hvert fald i forhold til den offentlige sektor, staten og kommunerne, fastsatte nogle delmål, fastsatte nogle slutmål og lavede noget evaluering på det, når det handler om at nedbringe CO2-udslippet.
Det tror jeg faktisk kunne være et godt udgangspunkt for, at staten og kommunerne viste almindelige mennesker i det her land, at vi faktisk tager det her meget alvorligt.
Connie Hedegaard (KF), 2007-02-21:
Jeg er enig i, at opgaven for alle de lande, der ønsker en ambitiøs klimapolitik frem til topmødet – selvfølgelig også på topmødet – er at prøve at få et så ambitiøst resultat som overhovedet muligt igennem topmødet
Det er også det, Danmark arbejder for.
Danmark har jo også gjort det ved at foreslå bindende mål på EU-plan for vedvarende energi.
Også den diskussion havde vi i går på dansk initiativ, hvor vi foreslog, at i hvert fald formandskabet så kunne sørge for at holde det med vedvarende energi som et bindende mål i live – og det blev faktisk en del af formandens konklusioner i går – så den debat ikke er lukket, men stadig væk er åben.
Men jeg er nødt til at sige, at ingen i denne sal skal tro, at det er noget, der ligger lige på den flade.
Hvis man tager en lang række lande – man kan tage Baltikum med en meget, meget stærkt forøget økonomisk vækst, man kan tage nogle af de sydeuropæiske lande med stor befolkningstilvækst osv., man kan tage mange lande, også nogle af de nyere medlemslande –
kan man se, at de har kolossale problemer med at forene økonomisk vækst og befolkningstilvækst med at skulle gå ind i nogle af de her massive reduktioner.
Så ingen skal tro, at det bare lige er et spørgsmål om, at den danske regering tager derned, kommer med vores synspunkt og så også kommer hjem med det som resultat.
Her må man altså virkelig sige, at der står meget stærke interesser på spil for mange, og desværre er det ikke sådan, at alle trækker i samme retning.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Per Clausen (EL), 2007-02-21:
Nu behøver miljøministeren sådan set ikke at bruge meget energi på at overbevise mig om, at det kan være svært at komme igennem med de nødvendige beslutninger i EU, og at det kræver hårdt arbejde på alle planer.
Det er jeg helt med på.
Men det, som jeg godt vil ind på nu, er Danmarks energipolitik eller rettere sagt regeringens energiplan, for lever den nu op til de her meget ambitiøse målsætninger?
Hvis man kigger på energispareplanen, som vel betyder, at vi skal have nogenlunde samme energiforbrug i 2025, som vi har i dag, og at vi skal reducere forbruget af de fossile brændstoffer med ca. 15 procent, kan man se, at det vel bare betyder, at vi i år 2025 vil leve op til 30-procents-målet for CO2-reduktion.
Så kunne jeg godt tænke mig at vide: Mener ministeren, at det er en tilfredsstillende målsætning at have?
Connie Hedegaard (KF), 2007-02-21:
Lige for at runde det med EU af vil jeg sige, at hr. Per Clausen jo er modstander af det europæiske samarbejde, og jeg er tilhænger.
Jeg ved godt, at det somme tider kan være bøvlet og kræve kampe at få tingene til at bevæge sig i den rigtige retning.
Til gengæld er jeg – i modsætning til hr. Per Clausen – også fuldstændig overbevist om, at når vi så rykker, er det altså 27 lande, der rykker fremad, og er der noget sted, hvor det er vigtigt, så er det på klimaområdet.
Jeg mener sådan set, at klimaområdet er et godt eksempel på, at EU kan tage globalt lederskab.
Jeg mener til gengæld ikke, der er andre, der kan gøre det, og jeg mener sådan set, at hvis ikke hr. Per Clausen kan finde andre grunde til at være tilhænger af EU, så er klimasagen sådan set et godt eksempel på, hvad det er, EU kan, når man rykker frem samlet.
Med hensyn til den danske regerings holdning må man sige, at der som sagt er fremlagt en energipolitisk handlingsplan.
Det står fuldstændig klart, at vi skal reducere anvendelsen af fossile brændsler.
Det står fuldstændig klart, at vi øger målsætningen for, hvor meget vi skal øge energieffektiviteten i det danske samfund.
Vi siger altså: Minimum 30 pct. vedvarende energi, og det er en meget, meget stor satsning.
Derudover fordobler vi budgetterne til miljøteknologi, energiteknologisk forskning og demonstrationsprojekter osv.
Så skal vi jo altså også huske, at vi lige har en national allokeringsplan, som det hedder, på CO2-området i høring, som totalt vil reducere det danske CO2udslip med yderligere 13 mio. t i perioden 20082012.
Jeg synes sådan set, der er en række ganske markante initiativer i gang.
Per Clausen (EL), 2007-02-21:
Nu kan man jo vælge at opridse en række initiativer og sige, at det er mange, og sammenlignet med, hvad regeringen har gjort indtil nu, er det vel mange.
Men det spørgsmål, der står tilbage, er: Hvad er i grunden regeringens ambition for reduktion af det danske CO2-udslip i 2020 og i 2025?
det er jo det, energipolitikken handler om.
Det er, hvordan vi når frem til at begrænse CO2-udslippet og på den måde yde vores bidrag til, at klimaproblemerne ikke bliver værre, end de ellers ville blive.
Connie Hedegaard (KF), 2007-02-21:
Danmark hører foreløbig til blandt de lande i verden, der har reduceret CO2-udslippet allermest.
Når vi tager den nationale allokeringsplan med, vil Danmark i 2012 have reduceret med 21 pct.
Det er der kun to andre lande i verden, der matcher: Tyskland – der som bekendt har lidt lettere ved det, på grund af at 1990 er det år, det måles i forhold til, hvor det jo var lidt nemmere, eftersom Tyskland havde hele det gamle Østtyskland at tage af og modernisere i forhold til – og Luxembourg, som har påtaget sig en forpligtelse på 28 pct.
Danmark er i front.
Oven i det kommer så de mange initiativer, jeg har nævnt her, hvor det er klart, at f.eks. en vedvarende energi-procent på minimum 30 pct. jo i sig selv yderligere vil bidrage til, at vi reducerer CO2-udslippet.
Nogle af de EU-initiativer, som jeg nævnte under det tidligere spørgsmål, vil jo også gøre det, bl.a. stramningerne i forbindelse med biler og i forbindelse med luftfart; de vil jo også gå ind og påvirke de danske udledningstal og dermed også bidrage til, at vi kan reducere endnu mere.
Nu kan jeg se, at den røde lampe lyser.
Det er der altså ikke mange lande i hele verden der kan matche.
Per Clausen (EL), 2007-02-21:
Nej, og så kan vi jo måske endda være glade for hr. Svend Aukens tidligere bedrifter.
Men det, jeg bare ville stille et spørgsmål til ministeren om, var: Skal jeg forstå ministerens svar sådan, at ministeren mener, at fordi vi har leveret meget indtil nu i forhold til de andre, så kan vi rolig sætte tempoet ned i de kommende år?
Eller er ministerens udgangspunkt, at tempoet i hvert fald skal opretholdes, når det handler om CO2-reduktioner frem til år 2020, sådan at vi kan nå det mål, som vi gerne ser at EU har i 2020?
Eller er det sådan, at ministeren mener, at vi godt kan tage det roligt og så have en energiplan, hvor vi måske først når frem til den målsætning i 2025 – i den udstrækning man overhovedet kan beregne, hvilke konsekvenser regeringens energiplan vil have for CO2-udslippet?
Connie Hedegaard (KF), 2007-02-21:
Nej, sådan skal hr. Per Clausen jo ikke forstå det, jeg siger.
Der er heller ikke belæg i noget som helst af det, jeg har sagt her i dag, for, at den danske regering skulle sænke ambitionsniveauet – sådan set tværtimod.
Jeg betragter det som en polemisk, politisk bemærkning fra hr. Per Clausen.
Hr. Per Clausen kender godt ambitionsniveauet og ved, at der er ganske mange nye tiltag, og det er givet, at når man har reduceret med 21 pct. i 2012 og i øvrigt har en meget ambitiøs energiplan og en lang række andre initiativer, så er sandsynligheden for, at man i 2020 lander på den anden side af de 30 pct., jo ganske overordentlig stor.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2007-02-21:
Det er jo tankevækkende, at den energistrategi, der er fremlagt af regeringen, ikke har nogen målsætning om CO2-reduktion i sig.
Statsministeren har jo tidligere sagt, at Danmark skal være mere ambitiøs end det, vi går ind for i EU, og der er det jo så nu lykkedes gennem lidt hårdt arbejde at få Danmark til at gå ind for en CO2-reduktion på 30 pct. i 2020.
Så jeg vil godt høre, hvad ministeren selv har sloges for skulle være et af hendes bidrag til den danske energistrategi på CO2-reduktionen?
Har ministeren sloges for, at det skulle højere op, og hvilket tal er det i givet fald?
Connie Hedegaard (KF), 2007-02-21:
Jeg mener bare, at når fru Anne Grete Holmsgaard får lagt de tal sammen, de forskellige initiativer, som er i energistrategien, vil hun se, at der jo der også ligger et yderligere bidrag til at reducere CO2-udledningerne.
Det er simpelt hen logisk, at sådan er det.
De tal kan man finde.
Men det er klart, at når man fordobler andelen af vedvarende energi i Danmark, mindsker man også CO2-udslippet i Danmark, og derfor er der selvfølgelig et meget klart link mellem bl.a. det VE-mål, bl.a. energieffektiviseringsmålet, bl.a. nogle af de hjemlige tiltag, som også skal diskuteres mere detaljeret under energistrategien, over til CO2, nemlig allokeringsplanen og den hjemlige del af det, der skal udmøntes.
Så jeg mener sådan set, at når man tager hele den pakke, er det ret elementær hovedregning at regne ud, at når vi når op omkring 2020, så er vi endt på den anden side af de 30 pct., fordi vi allerede nu har en fuldstændig konkret plan i høring for, hvordan vi ender på 21 pct. i 2012.
Jeg tror såmænd ikke, jeg skylder fru Anne Grete Holmsgaard at fortælle om, hvad det er for nogle diskussioner, der tages bag kulisserne i regeringen.
Jeg synes, at når man siger, at man vil have en vedvarende energi-procent på minimum 30 pct. i 2025, er det altså svært at tale sig væk fra, at det er ganske ambitiøst.
Som jeg har sagt efterhånden nogle gange, er det, der ligger i den beslutning, jo også, at vi undervejs vil justere det; at kommer der ny viden, nye teknologier, bl.a. qua det, at vi jo altså går ind og fordobler forskningsbudgetterne til de her områder, ja, så kan tallet justeres; så kan det justeres opad.
Eva Kjer Hansen (V), 2007-02-21:
Lige siden vi fik en henvendelse fra den pågældende, har vi sørget for at rådgive om, hvordan og hvorledes man skal gribe sagen an, når man gerne vil flytte på et plejehjem i Danmark, så regelsættet har været velkendt, og som jeg sagde, har vi sagt fra starten, hvilke muligheder der er.
Jeg går ud fra, at Socialdemokraterne er enige med mig om, at en eventuel særordning kun skal være gældende for danske statsborgere, der er knyttet til det danske mindretal.
Det er vel ikke sådan, at spørgeren mener, at det skal være udlandsdanskere generelt, der skal have fri adgang til at komme på danske plejehjem uden at have taget varigt ophold i Danmark?
Så kunne danskere i Spanien eller danskere i Tyrkiet eller danskere i Thailand jo på lignende vis gøre krav på at komme direkte på danske plejehjem.
Men når jeg er indstillet på at prøve at se på, hvad der vil kunne lade sig gøre her, er det, fordi jeg synes, der er nogle helt særlige hensyn at tage, når det gælder mindretallet i Tyskland.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Lovforslaget sattes til forhandling.
Forhandling
Helle Sjelle (KF), 2007-02-21:
Som andre ordførere allerede har været inde på, udvider forslaget her epidemilovens anvendelsesområde, så den omfatter flere overførbare sygdomme.
Årsagen til, at det er nødvendigt at ændre loven, er bl.a., at hvor det tidligere var tilstrækkeligt at fokusere på de sygdomme, som mennesker kan smitte hinanden med, er det i dag også nødvendigt, at loven omfatter de sygdomme, som mennesker ikke smitter hinanden med, dvs. sygdomme, som f.eks. kan overføres via vores drikkevand, luften eller den mad, vi spiser.
Det vil sige, at loven også kommer til at omfatte sygdomme, der kan overføres via det omgivende miljø som f.eks. vand, luft, føde og dyr.
Loven bliver på den måde anvendelig i forbindelse med eksempelvis en epidemisk smittespredning fra et biologisk kampstof som f.eks. miltbrand og kan også være en løftestang i bekæmpelsen af terror.
Det er klart, at vi også på det lovgivningsmæssige område skal kunne yde en betryggende indsats mod en eventuel anvendelse af biologiske våben, og vi ser derfor positivt på ændringen og bakker også op om de andre ændringer, som lovforslaget indeholder.
Charlotte Fischer (RV), 2007-02-21:
Lovforslaget handler jo, som det er blevet sagt mange gange heroppe fra talerstolen, om at styrke epidemiberedskabet og opdatere det, så det passer til den verden, vi lever i, og vi kan fuldt og helt støtte alle elementer i forslaget.
Det er jo overflødigt at sige, at når vi lever i en verden med biologiske kampmidler og truende store epidemier af fugleinfluenza, SARS osv., er det nødvendigt at have et stærkt og koordineret beredskab.
Det burde jo i virkeligheden være hævet over almindelig politik, fordi det handler om at sikre noget, der kan beskytte os alle sammen i tilfælde af epidemier.
Anne Baastrup (SF), 2007-02-21:
Jeg tror, min ordførertale bliver kortere end fru Charlotte Fischers, for sagen er jo den, at forslaget er en helt absolut nødvendig modernisering af epidemilovgivningen.
Nu har Enhedslistens ordfører jo ikke været på talerstolen endnu, men jeg tror ikke, der er nogen her i salen, der seriøst kan gå imod lovforslaget.
Karin Nødgaard (DF), 2007-02-21:
Jeg er meget glad for at høre, at ministeren er meget optaget af netop det her område.
Et andet spørgsmål drejer sig om de nye store kommuner og om regionerne.
Kan ministeren kommentere, hvorledes de har taget hul på den her opgave omkring hele tandplejeområdet, som nu er tilkommet dem?
Og man kan gøre det kortfattet.
Anne Baastrup (SF), 2007-02-21:
Det kommer selvfølgelig ikke som et chok for mig, at sundhedsministeren prioriterer anderledes, end vi gør i SF.
Det er jo også grunden til, at vi er i forskellige partier.
Men jeg synes, sundhedsministeren også skylder at fortælle dem, der sidder her og lytter, at vi rent faktisk har et finansieringsforslag.
Og grunden til, at sundhedsministeren synes, det er et dårligt finansieringsforslag, er, at så får han skældud af statsministeren og skatteministeren, fordi det simpelt hen bryder med skattestoppet.
Vi har jo foreslået, at der kommer en afgift på chokolade og andre sukkervarer, en afgiftsforhøjelse på et område, der ikke er blevet reguleret siden 1998.
Der synes jeg da, at sundhedsministeren så skylder at sige: Af politiske grunde vil jeg ikke gå ind og finansiere på den her måde, fordi jeg er omfattet af skattestoppet.
Jeg ville få skældud af fru Helle Thorning-Schmidt og hr. Jens Peter Vernersen, der nu har indtaget sin stol i salen, for både vælgerne og Socialdemokratiet er jo enige med statsministeren om, at vi har et skattestop, vi skal stå vagt om.
Så det er jo ikke nogen finansieringsvej, det er det jo ikke.
Der er et markant flertal her i Folketinget, der støtter skattestoppet, inklusive altså Socialdemokratiet.
Sundhedsministeren ved eller burde vide, at vi er i starten af en fedmeepidemi, og der ville det jo være smart at prøve via afgifter at regulere folks forbrug på det her område.
Det drejer sig om den der totale negligering af, at det her jo også er et afbureaukratiseringsforslag.
Herlev og Ballerup har jo lavet nogle forsøg af opsøgende karakter over for de udsatte grupper, således at de kan få forebyggende tandbehandling og komme til tandlæge, før tænderne begynder at falde ud og det begynder at blive dyrt.
Og det synes jeg da at sundhedsministeren også burde forholde sig til, for jeg troede i og for sig, at Venstre også gik ind for sådan lidt mere afbureaukratisering.
Vi går bestemt også ind for afbureaukratisering, og vi går sådan set også ind for, at man bruger samfundets ressourcer meget målrettet.
Det er jo sådan set også derfor, jeg gjorde rede for, at vi i den eksisterende lovgivning har forskellige værktøjer til at komme den del af befolkningen, der har et særligt behov på det her område, i møde med.
Og man kan løbende diskutere, om nogle af disse værktøjer kan justeres, forfines og udvikles; den diskussion melder jeg mig gerne ind i.
Det er bare ikke noget argument for, at man så, kan man sige, generelt skal løfte nye opgaver ind i den offentlige sektor.
Fordi der er mennesker, der er socialt udsatte, eller folk blandt de ældre, der har et særligt behov, er det jo ikke nødvendigvis udtryk for, at alle ældre så har et særligt behov.
Altså, hvis man har 4 mia. kr., man vil bruge på det her område, og som man ikke kan finde bedre anvendelse for, så er man jo velkommen til det.