Rasmus Prehn (S), 2011-05-25:
Både landets finansminister og også Venstres ordfører lagde meget vægt på, at Venstre har en solid tro på det kommunale selvstyre.
Det er bare mærkeligt, hvis man så kigger på, hvad det er for en regeringsførelse, der har været i de sidste mange år.
Det har været krav på krav og lov på lov, der har været over for kommunerne.
Det har været detailstyring, der har været fokus.
Regeringen har gennemført sanktionsmekanismer.
De har gennemført detailstyringslove.
De har gennemført krav om halvårsregnskab.
De har indført krav om, hvad man må på parkeringsområdet.
Så det er noget tvivlsomt med den tro på det kommunale selvstyre.
Regeringen ved bedst selv og vil sidde og styre fra Slotsholmen.
Det er sådan, at jeg faldt over et citat fra lektor ved Syddansk Universitet, Michael Baggesen Klitgaard, der giver udtryk for, at det efterhånden er sådan med regeringens politik over for landets kommuner, at borgmestre og kommuner er sådan en slags implementeringsagenter for staten, frem for at der er tale om kommunalt selvstyre.
Det synes jeg, og det synes vi Socialdemokrater er meget rammende.
Et andet tema, der er for den her forespørgselsdebat, er jo den kommunale økonomi.
Der må vi bare sige, at selv om Venstre og regeringspartierne i det hele taget bryster sig af, at der er råd til velfærd, og at der er en god økonomi i landets kommuner, så er man under pres ude i landets kommuner.
Faktisk er det sådan, at hvis vi kigger på, hvordan man budgetterer i indeværende år, så ser vi, at man ligger 1,2 mia. kr. under det budget, der var bare sidste år, i 2010.
Vi hører så Venstre igen og igen tale om varig velfærd.
Nu så vi så forleden de her store annoncer, og der var tale om sådan en mindre stavefejl, hvor man havde lidt problemer med at stave til velfærd.
Men jeg er kommet lidt i tvivl om, om fejlen i virkeligheden er meget mere alvorlig end den her lidt uskyldige fejl.
Var det, som Venstre mente, i virkeligheden karrig velfærd, altså ikke varig velfærd, men karrig velfærd – altså en begrænset og smålig velfærd?
Det får man i hvert fald lidt indtrykket af, når man ser på, hvad virkeligheden er.
Kigger vi på et område som dagtilbud, altså de pasningstilbud, der er for vores børn og andre, kan vi se, at der i 2011 er ½ mia. kr. mindre til det her område, end der var året før, i 2010.
Kigger vi på ældreområdet, ser vi, at der er tale om 300 mio. kr. mindre i år, end der var sidste år.
Kigger vi på området udsatte børn, som jo er noget af det, vi virkelig synes er vigtigt, for vi ved godt, at hvis man ikke investerer her, kan det gå rigtig galt, så ser vi, at der er 100 mio. kr. mindre i år, end der var sidste år.
Også på folkeskoleområdet er der massive besparelser, og der er det i retning af 200 mio. kr. mindre, man bruger.
Og vi kan se i avisartikler, bl.a. i Berlingske forleden, at der tales om, at det simpelt hen kvæler fagligheden, når der spares så meget.
Vi ser jo også, at der er massive fyringer midt i en krisetid, hvor vi ved, er det er vigtigt, at samfundet går forrest og er et lokomotiv, der trækker økonomien i gang.
Der er regeringens svar: Man afskediger folk, man sender dygtige medarbejdere hjem med en fyreseddel til familien.
Faktisk er det sådan, at fra januar 2010 og frem til januar 2011 har man afskediget næsten 2.500 skolelærere.
Inden for social- og sundhedsområdet er der over 3.000 personer, som er blevet afskediget, altså social- og sundhedspersonale.
På området dagpasning er det 800 pædagoger.
På området døgnpasning er der blevet mere end 4.000 stillinger færre.
Så har man også det indtryk, at det, der virkelig, virkelig kan få Venstrefolkene til at brænde, også De Konservative for den sags skyld, er privatiseringsideologien.
Hvor vi andre er optaget af, hvad der er godt for borgeren, hvad det er, der sikrer, at vi får en bedre folkeskole, hvad vi gør for bedre velfærd, så er det, man for alvor er optaget af i regeringspartierne, privatiseringsideologien.
Og der ser vi jo, at man ikke alene vil presse kommunerne til at komme op på en højere procent, 31,5 pct. skal sendes i udbud, men man har også fremsat lovforslag om, at det skal tvinges igennem.
Det er ikke noget, man skal forhandle sig frem til ved de kommende kommuneforhandlinger, næh, man skal tvinge det, der nu er foreslået en lov om, igennem.
Så privatisering er en ideologi, der fylder mere end hensynet til borgerne.
Det synes vi fra Socialdemokratiets side er dybt bekymrende.
Det kan være udmærket fra tid til anden at sende opgaver i udbud, men det skal være op til kommunerne selv.
Så er der hele spørgsmålet om strukturreformen, som jo blev udråbt som en fantastisk velsignelse til det kommunale landskab.
Det var simpelt hen århundredets største reform.
Nu skulle der ske noget.
Det ville regne ned med manna fra himlen.
Men hvorfor må vi så ikke få lov at evaluere den?
Hvorfor må vi ikke kigge på, hvad der var godt, og hvad der var skidt?
over et andet, synes jeg ret sigende citat af lektor Gunnar Gjelstrup fra Københavns Universitet, som siger: »En hjemmehjælper kan dårligt gå på toilettet, uden at det skal dokumenteres.« Hvorfor så ikke evaluere det, regeringen selv har kaldt for den største reform herhjemme?
Altså, alt skal dokumenteres ned i mindste detalje.
Hvorfor kan vi ikke få lov at evaluere strukturreformen?
Hvad var godt?
Hvad var skidt?
Jeg og Socialdemokratiet synes, at tiden er inde til det.
De socialdemokratiske visioner, hvor er de så henne?
Jamen vi har jo i vores plan fremlagt visioner om, hvordan vi får større frihed til kommunerne, mere tillid til kommunerne; hvordan man ved at have flerårige budgetter kan have mulighed for at tænke langsigtet og strategisk; få bedre lånemuligheder, så man kan sætte energirenoveringer og andet på dagsordenen.
Der er masser af visioner.
Min taletid er udløbet.
Nu, hvor jeg var efter Venstrefolkene, skal jeg jo passe på, at jeg ikke begår samme fejl selv.
Så jeg må hellere holde inde nu.