runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tina Nedergaard (V), 2008-05-08:
Tak til formanden.
Som formanden noterede sig, ser der ud til at være meget bred enighed om dette beslutningsforslag i Folketinget, så jeg har sådan set kun én ting at bebrejde forslagsstillerne, og det er, at forslagsstillerne har skuffet mig en anelse ved ikke at invitere mig og hr. Knud Kristensen med som medforslagsstillere, for vi deler helt og fuldt ønsket om, at vi fastholder det kendte ernæringsmærke med henholdsvis 100 g og 100 ml, når man gennemgår de ernæringsstoffer, der er i varen.
Vi finder, at det er et gennemskueligt informationsmærke, og vi mener også, at det jo er det, de danske forbrugere har skullet forholde sig til hidtil, og derfor ønsker vi selvfølgelig også at få det udbredt.
Jeg mener også, at der er et meget stærkt behov for at fastholde den nuværende ordning, men ser også meget gerne, som regeringen har lagt op til, at det jo netop bliver en obligatorisk ordning i EU.
Jeg vil gerne give et enkelt eksempel på et af de produkter, som falder os i Venstre lidt for brystet, nemlig at man har så vanskeligt ved at kunne gennemskue det, hvis man ikke har den ernæringsdeklaration.
Så vi er i det hele taget i Venstre optaget af, at forbrugeren har maksimal og anvendelig information og viden, og derfor støtter vi varmt forslaget.
Jeg vil blot tilføje, at det jo ikke er nok alene at give information til forældrene om, hvad der er i produkterne.
Det kræver også, at forældrene tager det ansvar på sig, og at man rent faktisk sætter sig ind i, hvad ens børn indtager, og samtidig også sikrer, at de får tilstrækkelig med stimuli på anden vis, herunder bevægelse og motion, da det også er meget afgørende for deres trivsel.
Vi finder også, at det er meget fornuftigt, at forslagsstillerne har rettet blikket mod EU, da det for os er afgørende, at der er nogle fælles spilleregler på området.
Venstre, som de andre partier ser ud til at gøre det, støtter forslaget.
Bjarne Laustsen (S), 2008-05-08:
Det er jo det med mærkningen.
Vi glæder os over, at regeringen også allerede her midt i forløbet har tilkendegivet, at man vil stemme for.
Det er jo positivt, og jeg vil tillade mig at overhøre formandens bemærkning om, at når der er flertal for noget, så behøver man ikke at bruge så lang tid på at debattere det, men jeg skal nok forsøge at begrænse mig.
Vi har diskuteret det her i Fødevareudvalget.
Senest i går havde vi også et samråd, og der kan tages rigtig mange forskellige vinkler på det her, men i fødevareproduktionen i dagens Danmark finder kæmpestore firmaer på - måske også i salgsøjemed - at mærke varerne.
Vi har haft anprisninger af fødevarer og den slags ting, vi har haft funktionelle fødevarer, en lang, lang række forskellige begreber, som den almindelige forbruger måske sådan ikke lige forstår med det første, når han eller hun er ude at handle.
Derfor er det jo vigtigt, at vi har en meget enkel information til forbrugerne, når de går ud og handler.
Det, der er problemet her, er, når man f.eks. - jeg vil ikke reklamere for nogen produkter - køber nogle morgenmadsprodukter, og så står der, at det daglige indtag f.eks. er 30 g.
Det er jo nok lige lidt nok til en smedesvend eller en ung mand, der er i gang med at skulle blive stor, og derfor passer det jo overhovedet ikke.
Derfor skal vi altså have nogle portionsstørrelser, der passer lidt mere til voksne mennesker.
Jeg kan godt se for mig her, at vi også kan have en diskussion om, at der så skal være en bestemt størrelse til børn og til kvinder og til mænd osv., men jeg tror, at der er en bred opfattelse af, at vi skal arbejde på, at det hedder 100 g og 100 ml
Sådan er det også med hensyn til cola.
Der angiver man bare, at hvis man drikker en del af dem, så får man så og så meget af de bestemte ting, og sådan er det nok ikke.
Hvis man køber en 2-liters-cola, så er det nok for at drikke det hele, og så har man altså fået meget mere.
Og det er bestemt vildledende.
Derfor er jeg også glad for, at Forbrugerrådet har anmeldt de her to firmaer til Fødevarestyrelsen i Ringsted, for så får vi nok en melding på, om det her er vildledning.
Det er jo sådan, det bliver opfattet hos forbrugerne.
Jeg er glad for ministerens bemærkninger om, at man vil lægge sig i selen for, at de initiativer, vi tager her i Danmark, også bliver til EU politik, og at vi både med hensyn til de varer, der kommer udefra, og i den fødevareproduktion, der foregår i EU, har den samme ernæringsmærkning, og at det med hensyn til det daglige indtag bliver, som vi gerne vil have det her i Danmark.
Det er jeg meget tilfreds med.
Jørn Dohrmann (DF), 2008-05-08:
Det ender jo med, at hele Folketinget er glad og tilfreds, når vi er færdige med den her behandling, for det ender jo nok med, at der ikke er nogen, der er imod det her forslag.
Vi er i hvert fald glade for, at vi er medforslagsstillere på det her forslag, vi synes, at der for mange gange har været tale om frivillige aftaler, som alligevel ikke er blevet overholdt - også i industrien.
Så derfor er vi nødt til ligesom at sige, at hvis vi kan påvirke både den danske regering - og det har vi kunnet, den har allerede lagt sig fladt ned og har sagt, at nu er den også med og EU, altså hvis EU også ligesom kan påvirkes på det her område, så har vi jo opnået rigtig meget i dag.
Og det skal vi jo i hvert fald være glade for.
Jeg vil sige, at det er fuldstændig rigtigt, som andre også har sagt, at der jo er forskel på, om vi retter vores information til børn eller til kvinder eller til mænd.
Derfor er det vigtigt, at vi ligesom har et fælles udgangspunkt og f.eks. bruger 100 g eller 100 ml som en standard ved udregning, så folk hurtigt får et overblik over, hvad det er for nogle varer de køber, og hvordan de eventuelt vil påvirke dem.
Det er også fuldstændig rigtigt, som det er sagt før, at når nogle virksomheder bevidst, vil jeg påstå, forsøger at vildlede folk, er vi nødt til ligesom at se, om vi ikke kan rette op på den skandale.
Og der nytter frivillige aftaler ikke noget, som jeg ser det.
Man er nødt til at give de rigtige oplysninger, og de skal være gennemskuelige.
Derfor må vi sige: Vi er godt tilfredse med, at det ser ud til at være et enigt Folketing, der vil gå videre med den her sag og sørge for, at det her bliver gennemført.
Så vi ser frem til udvalgsarbejdet og ser frem til, hvordan ministeren i praksis vil få det her gennemført hurtigst muligt.
Jeg vil godt spørge ministeren: Er det ikke rigtigt, at det ikke er første gang, vi diskuterer ernæringsmærkning og den slags ting, også her i Folketingssalen?
Ministeren har nævnt det så mange gange, og hvorfor er det så bare ikke blevet gennemført?
Det kan jo godt undre nogle af forslagsstillerne, når ministeren virker så positiv, hvorfor man så ikke bare har ekspederet sagen i ministeriet og sørget for, at der blev fremsat et lovforslag fra ministerens side, så vi var fri for at fremsætte beslutningsforslag.
Tina Nedergaard (V), 2008-05-08:
Endnu en gang skal Folketinget behandle et beslutningsforslag om at give børn og unge gratis mad i daginstitutioner og skoler.
Denne gang involverer forslaget også private og offentlige arbejdspladser.
Lad mig straks slå fast, at vi i Venstre bakker meget op om tankegangen om, at børn og unge skal sikres sund og nærende kost, men vi er ikke enige i, at maden skal stilles gratis til rådighed af staten.
Det er helt i orden, og det er en naturlig følge af vores samfundsstruktur, som bl.a. betyder, at langt de fleste forældre - også mødre - arbejder.
Med forslaget skal staten imidlertid også overtage ansvaret for og finansieringen af barnets kost.
Det går simpelt hen for vidt.
Omkostningen er enorm og vil angivelig beløbe sig til flere milliarder kroner.
Det betyder, at vi fratager forældrene en væsentlig del af det resterende ansvar, som hviler på dem som forsørgere, og forslaget vil også beslaglægge en alt for stor del af vores samfundsressourcer.
Disse samfundsressourcer kan alternativt bruges på netop at fremme børns generelle trivsel og sundhed.
Først og fremmest står det nemlig klart, at motion, bevægelse og aktiv leg m.v. er mindst lige så afgørende som sund og nærende føde for, at barnet ikke udvikler overvægt og dermed risiko for livsstilsproblemer.
Gratis madordninger har også vist sig ikke at løse netop disse problemer andre steder i verden som f.eks. i Sverige.
Vi er derimod meget enige med regeringen i, at det er en god idé at lave forældrebetalte madordninger i børneinstitutionerne, og vi vil løbende og målrettet søge at øge vores viden om, hvordan disse ordninger virker, så vi også kan videregive gode råd om praksis og de muligheder, der er i dag for kommunerne til at tilrettelægge forældrebetalte tilbud.
Det har regeringen allerede taget initiativ til, som ministeren beskrev det, ligesom regeringen også kører et madprojekt for børn, hvor vi kan høste nogle erfaringer, som vi kan drage nytte af i det videre arbejde.
Når det kommer til de offentlige arbejdspladser, finder vi, at det er en god idé - som det også er formuleret i regeringsgrundlaget - at man formulerer en egentlig kostpolitik.
Hvad angår private virksomheder, foretrækker vi faktisk, at det er en beslutning, man træffer derude.
Venstre kan på det foreliggende grundlag ikke støtte forslagets specifikke dele, og vi kan heller ikke støtte intentionen om, at vi skal finansiere børnenes kost, men vi er helt enige i målet om at styrke børnenes trivsel og sundhed generelt.
Bjarne Laustsen (S), 2008-05-08:
Nu har den her regering jo - desværre, synes jeg - med støtte fra Dansk Folkeparti været nogle af dem, der har brugt deres - bevares - ret og flertal til at tryne kommunerne, altså virkelig givet dem håndjern på i forhold til den kommunale økonomi.
Det ene år skal de sætte skatten ned, det andet må de gerne lade den stige, og så skal de gøre sådan og sådan, og nu har de slet ikke lov til at bruge nogen penge i år; alle de her forskellige ting.
Hvis det var, at man virkelig ville give nogle rettigheder til borgerne, så har man jo mulighed for at prioritere anderledes selv inden for det kommunale selvstyre, som jeg kan forstå på hr. Jørn Dohrmann der er vide grænser for.
Hvis det var det, man ville, kunne man jo godt bede kommunerne om at bruge nogle flere penge på det her og ikke på alle de her momenter, hvis det var det, der var problemet, i stedet for bare at lægge låg på den kommunale økonomi, som man rent faktisk har gjort.
Jørn Dohrmann (DF), 2008-05-08:
Jeg må bare lige minde hr. Bjarne Laustsen om, at hvis man går tilbage i tiden og ser på, hvor meget vækstrammen ude i kommunerne var, dengang der var en socialdemokratisk regering, og hvad den her regering så tillader, så er der nu betydelig flere kroner ude i kommunerne til at bruge til serviceforbedringer, hvis man absolut ville bruge dem der.
Men vi har nogle kommunalpolitikere, der hellere vil bruge pengene på de her prestigeprojekter, og det er jo et valg, de tager ude i kommunerne.
Men jeg må nok også sige, når man kigger på anlægsbudgetterne ude i kommunerne, vil man se, at de aldrig har været større, end de er nu.
Det er jo bare et faktum, at man aldrig har brugt så mange penge før.
Det er jo en prioritering, som der her bliver lagt til grund.
Jeg må bare sige til hr. Bjarne Laustsen, at det jo ikke gør, at vi får flere økologiske fødevarer ud på skolerne.
Vi vil hellere bl.a. igennem finansloven og med økologipakken satse på, at vi får den her rådgivning og flere sunde fødevarer ud til de unge på skolerne.
Det er det, vi har gjort, vi har ikke bare lænet os tilbage og sagt, at vi ikke ville lege med.
Karl H. Bornhøft (SF), 2008-05-08:
Ja tak.
I sundhedsvæsenet bruger vi milliarder og atter milliarder på at behandle livsstilssygdomme, men det er ikke løsningen.
Vi ved det alle sammen godt.
Livsstilssygdommene udgør langt over halvdelen af de samlede sundhedsudgifter i Danmark, og sygdommene og udgifterne hertil vil stige markant i de kommende år.
Det er paradoksalt, al den stund livsstilssygdommene rent faktisk er forebyggelige og dermed kunne undgås til gavn for både mennesker og økonomi.
Det burde ikke være sådan i et velfærdssamfund som Danmark, men det er sådan.
Det er det, fordi sundhedsfremme og forebyggelse i Danmark er urimelig underprioriteret - ikke mindst under den nuværende regering.
Det, som jeg lige har læst op, er ikke taget fra bemærkningerne til Enhedslistens forslag, som vi skal førstebehandle i dag, det er klippet direkte fra det ambitiøse udspil om folkesundhed, som SF rent faktisk præsenterede i går.
Udspillet hedder »Et sundere Danmark - lige fordelt«.
Vi i SF er stærkt optaget af forebyggelse i modsætning til regeringen.
Vi mener faktisk, at regeringen lader danskerne i stikken ved ikke at fokusere langt tydeligere på forebyggelsen.
Det er ikke nok at lave informationskampagner om, hvordan borgerne bør leve deres liv, for det er først og fremmest de veluddannede og ressourcestærke, som kan følge rådene og ændre livsstil på eget initiativ.
Det, vi ønsker, er at få alle med.
Det bekymrer åbenbart ikke regeringen særlig meget, men det bekymrer os i SF.
Derfor skal vi bruge alle samfundets virkemidler.
Vi skal gøre det så let som muligt for alle danskere at leve et godt og sundt liv.
Her er gratis sund mad i daginstitutioner og skoler en af grundstenene i SF's forebyggelsespolitik og et forslag, som vi har fremsat for år tilbage.
For hvad sker der, hvis vi gør som regeringen og bare læner os tilbage og er nærmest ligeglade?
Vi kender jo alle sammen godt svarene.
40 pct. af alle tilfælde af alvorlige sygdomme og tidlig død skyldes den måde, hvorpå vi spiser, vi ryger, hvor meget vi drikker, og hvor meget vi dyrker motion eller snarere, hvor lidt vi dyrker motion.
40 pct. er voldsomt.
Hvis udviklingen fortsætter med den dårlige livsstil, vil det være ansvarligt for 70 pct. af al sygdom om 12 år.
Tallene er fra WHO og indiskutable.
Derfor er spørgsmålene: Hvor gamle er jeres børn om 12 år?
Hvor gamle er jeres børnebørn?
Skal de kigge tilbage på 2008 og tænke: Hvorfor i alverden gjorde I ikke noget?
Hvorfor lod I bare stå til?
Hvorfor sørgede I ikke for, at alle børn fik en god start på livet med sund mad i institutioner og skoler?
De spørgsmål kan jeg jo passende sende videre til regeringen.
Hvorfor lader I bare stå til?
Hvorfor skal vi gå og vente på den syltekrukke af en Forebyggelseskommission i stedet for at bruge energien på at omsætte det her og nu?
Vi ved, hvad der virker, og vi ved, hvad der skal til.
Det her vil, hvis vi ikke snart tager os sammen på området her, være at rende fra ansvaret.
Derfor skal der ikke herske tvivl om, at vi i bund og grund støtter principperne i det her forslag, og vi vil også medvirke i alle sammenhænge, der vil føre os i den rigtige retning.
Helge Adam Møller (KF), 2008-05-08:
Da den konservative ordfører, hr. Knud Kristensen, er blevet forhindret i at være til stede, skal jeg på den konservative gruppes vegne sige et par borgerlige bemærkninger, for det synes jeg helt ærligt der er grund til.
Hvor svært kan det være?
For lidt siden blev det sagt, at pensionister sjældent havde børn i folkeskolealderen, og det er nok også rigtigt.
Jeg er folkepensionist, og jeg har altså to døtre, en i 5. klasse og en i 7. klasse, og jeg skulle hilse og sige, at det ikke er noget problem hverken for min kone eller for mig at skære et par gode skiver rugbrød, helst groft rugbrød, og lægge spegepølse på den ene og en halv banan på den anden og så lægge et æble og en appelsin og en tomat ved og eventuelt smøre en halv rosinmad, hvis der skal være noget festligt.
Det bliver børnene supergode af, og de kan godt lide det, hvis det er smurt ordentligt.
For dem, der ikke vil det, skal jeg hilse og sige, at der heldigvis er masser af steder, hvor forældrene har taget initiativ til at arrangere sig med et firma, der leverer sund og god kost, økologisk eller ikke, men i hvert fald sund, henne på skolen, og så kan de betale 15 eller 17 kr., og så får børnene den kost, så de bliver stærke.
Men hvis man ikke engang mener, at forældrene kan klare det, er det jo, fordi man tror, at forældrene er nogle svage stakler.
Det er de altså ikke.
Er det kassedamen, der skal betale for, at min kones og mine børn får sund kost?
Hvis man ikke mener, at forældre kan klare at give børnene kost de 210 dage om året, hvor de går i skole, må jeg så spørge forslagsstillerne og andre: Hvad med de 155 dage om året, hvor børnene ikke er i skole?
Hvad i sommerferierne?
Hvad med lørdag og søndag?
Hvad i påske og pinse?
Hvem skal så sørge for, at børnene får sund mad?
Derfor afviser den konservative folketingsgruppe det her.
Det er ikke, fordi det koster 3 mia. kr.
Vi synes simpelt hen, at det er ansvarsforflygtigelse, og at det nedvurderer forældre over en kam.
Det er vores holdning.
Bjarne Laustsen (S), 2008-05-08:
Nu kunne der så være behov for et par sociale ord til de der hårde borgerlige bemærkninger om pensionisternes situation.
Nu er det måske ikke alle pensionister, der er så godt ved muffen, som ordføreren her åbenbart er.
Mine bemærkninger før gik på, at vi i forhold til diskussionen om skattelettelser altså oplever, at der er prisstigninger på fødevarer.
De rammer jo også vores pensionister, som vi får mange mails fra.
De har svært ved at få tingene til at hænge sammen, bl.a. fordi priserne på energi, fødevarer og dens slags ting stiger.
I forhold til forslaget her er spørgsmålet jo, om vi prioriterer vores velfærd frem for skattelettelser, sådan at der også er mad i daginstitutioner, vuggestuer og den slags.
Det er jo hele det spørgsmål, som er oppe her.
Helge Adam Møller (KF), 2008-05-08:
Det synes jeg forældrene skal sørge for enten ved selv at gøre det eller sammen lave en ordning på den enkelte skole eller enkelte institution.
Nu har vi lavet det for daginstitutionerne, og det store flertal af alle forældre skal betale for det.
Det er et naturligt forældreansvar, og de få forældre, der er i en sådan økonomisk situation, at de i forvejen får en friplads, får så også gratis mad til deres børn.
Men det er forældrene, der har ansvaret.
Det er nu en konservativ holdning.
Jeg vil meget nødig have, at der er nogle, der tager ansvaret for mine børn fra mig.
Ellers tak.
Bjarne Laustsen (S), 2008-05-08:
Jeg synes bare, at hr. Helge Adam Møller også skulle erkende, at det kan være et godt pædagogisk redskab, at man i skolen sammen tilbereder et måltid mad, at man lærer noget om ernæring, om fødevarerne, om, hvordan de er produceret, og alle den slags ting.
Når der er nogle af os, der mener, at man godt kan tænke det ind på en pædagogisk måde i folkeskolen eller i daginstitutionerne, at man selv er med til at skære sine gulerødder, hakke sine tomater, og hvad der ellers er, er det, fordi det også kan være en del af undervisningen netop for, at vi lærer vores børn, at de skal spise sundt og ernæringsmæssigt rigtigt og også kigge på, hvordan fødevarerne bliver produceret, om det er under ordentlig dyrevelfærd, og også gerne tage hele økologikonceptet ind her.
Det må da også være en del af den pædagogiske verden.
Jørn Dohrmann (DF), 2008-05-08:
Selv hr. Bjarne Laustsen må anerkende, at vi har et kommunalt selvstyre.
Nogle af de her kommuner, og vi kan jo også se nogle med socialdemokratiske borgmestre, prioriterer lidt anderledes, end hr. Bjarne Laustsen og jeg ville prioritere.
Nogle prioriterer at ville have nogle store mindesmærker, store monumenter, andre prioriterer at ville forbedre skolerne, og sådan er det jo forskelligt.
Men vi har altså et kommunalt selvstyre, og det må vi så respektere - synes jeg.
Det er jo ikke arbejdsmiljøet tror jeg ikke, og ellers har jeg misforstået hr. Bjarne Laustsen - der pludselig skulle være det, der gør, at man får flere fødevarer ud til skolerne.
Bente Dahl (RV), 2008-05-08:
I folkeskolen og daginstitutioner skal det være gratis fra 1. august 2009.
Der er en lang række gode argumenter for at øge tilgængeligheden til den sunde og gode mad.
Med øget tilgængelighed vil flere nyde og have fornøjelsen af at få en sund krop og dermed have færre sygedage og mere fysiske velvære i dagligdagen.
Børn, der ikke spiser godt, kan ikke koncentrere sig, og det kan voksne for resten heller ikke, men det er værre med børnene, for de er afhængige af omgivelserne for at få ordentlig føde.
Det er en problemstilling.
En anden problemstilling er, at vi har et stigende problem med fedme.
De bliver fede, og når de bliver det som børn, er det uhyre vanskeligt senere i livet at komme af med fedmen.
Fedme er ikke blot flere fedtceller.
Det er en belastning for hjertet og for benene, og det er ikke rart for dem, det går ud over.
God mad og god motion vil løse det problem.
Når vi taler om fedme er det relevant at bearbejde problemet på alle måder.
Vi har indtil videre ikke kunnet forhindre, at flere og flere rammes af en lang række sygdomme, som vi kan kalde civilisationssygdommene.
Vi ved, at det er svært og krævende at lægge kostvanerne om til sund kost, for ellers ville der være mange flere, der gjorde det, for vi taler meget om det.
Det har adskillige gange vist sig i praksis her i landet og andre steder, at bespisning af børnene med sund mad i skolerne gør, at børnene bedre er i stand til at modtage læring.
Det Radikale Venstre mener, at det er en rigtig god idé at servere økologiske måltider i daginstitutioner og skoler, men vi mener ikke, at det skal være gratis for alle.
Der er nogle befolkningsgrupper, som i andre sammenhænge har ret til fripladser, og de skal også have ret til fri og gratis måltider.
Så vi finder, at god og sund økologisk mad til alle er en fremragende idé, men tiden er ikke inde til, at den skal være gratis for alle, og derfor kan vi ikke stemme for det beslutningsforslag, der ligger her i dag.
Per Clausen (EL), 2008-05-08:
Der er to spørgsmål, jeg gerne vil stille til ministeren.
Kan jeg ikke få det oplyst?
Så vidt jeg kan forstå, så koster det intet samlet set for det offentlige, men der skal flyttes lidt rundt på nogle penge.
Det andet spørgsmål, jeg vil stille til ministeren, er: Hvornår forventer han at regeringen, hvis vi ikke vedtager det her beslutningsforslag, er i stand til at finde midler til at sikre denne fri adgang?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-05-08:
Det var derfor, jeg ikke sagde noget, hr. formand.
Som hr. Per Clausen muligvis ved, er en finanslovforhandling jo et meget stort puslespil af økonomiske prioriteringer, og det er altså ikke kommet med i 2008.
Men som jeg sagde i min tale - jeg havde nær sagt ordførertale, men det var det jo ikke, hr. formand - så forventer jeg, at det er med i 2009.
Jeg tror godt, at jeg kan love, at det kommer med i finansloven for 2009, og dermed vil det så også træde i kraft hurtigst muligt derefter.
Per Clausen (EL), 2008-05-08:
Det er jo sjældent, man hører en minister love et bestemt udfald af en finanslovforhandling.
Så det er jeg meget imponeret over.
Men er realiteten ikke, at når ministeren kan love det fuldstændig uden at ryste på hånden, så er det, fordi han ved, at det sådan set også godt kunne have ladet sig gøre i 2008, og at det ikke havde været noget som helst problem at finde nogle penge til det?
Så der er simpelt hen enten tale om et bevidst fravalg - man har bortprioriteret det, selv om man går ind for det - eller tale om, at det er smuttet ved en fejl.
Helge Adam Møller (KF), 2008-05-08:
Nu kan jeg høre, at hr. Bjarne Laustsen tilsyneladende ikke har børn i den alder, hvor de går i de lavere klasser i folkeskolen, for alt det er med i undervisningen.
Det kan man jo mærke, når ens børn kommer hjem og netop laver den mad og fortæller, hvad de nu har lært i ernæringslære osv., selv om det er forældrene, der har givet dem madpakken med.
Så det har de faktisk.
De lærer at bage, de lærer om økologisk mad, de lærer om sund mad, og de elsker at komme hjem og fortælle og vise det for deres forældre.