runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henrik Sass Larsen (S), 2008-01-17:
Så er jeg nødt til at gentage, hvad jeg sagde før - jeg sagde det ellers meget tydeligt: Der er jo ikke enighed blandt de tre partier om, præcis hvordan man skal anvende pengene.
Det er den ene betingelse.
Den anden betingelse, der ikke er enighed om, er, at Dansk Folkeparti naturligvis ikke vil være med til at stemme regeringen ned, når de er dens parlamentariske grundlag på det område.
Det kan vi jo regne ud.
Det er der ingen grund til at få afprøvet eller stemme om eller alt muligt andet.
Så er det, vi siger: Hvad er det bedste, vi kan gøre i forhold til de her forhandlinger, når der nu ikke er kommet et andet flertal i Folketinget?
Ja, det er selvfølgelig at sikre, at vi lægger et maksimalt pres på regeringen i forbindelse med overenskomstforhandlingerne ved at foretage den her henvendelse.
Til spørgsmålet om indblanding i overenskomstforhandlingerne eller ej kan jeg sige, at vi overhovedet ikke har nogen planer om at ville blande os i overenskomstforhandlingerne.
Vi regner med, at man kommer til et resultat derude, og så må parterne finde en løsning på den ene eller den anden måde.
Per Clausen (EL), 2008-01-17:
Det sidste må jeg jo tolke som et klart løfte fra hr. Henrik Sass Larsens side om, at Socialdemokraterne ikke vil stemme for et regeringsindgreb i forbindelse med overenskomstforhandlingerne, hvis parterne ikke kan blive enige, for ellers er det jo ikke styrkeforholdet, der afgør det.
En anden ting er, at jeg da er glad for, at det ikke tog hr. Henrik Sass Larsen mere end 15 sekunder at gå fra, at man ikke måtte blande sig i overenskomstforhandlingerne, til at ville blande sig.
Men jeg vil bare spørge hr. Henrik Sass Larsen, hvad forklaringen er på, at tre partier, der kan blive enige om at skrive et brev, ikke kan blive enige om at sikre, at det bliver gennemført i Folketinget, når de tre partier udgør et flertal.
Det har jeg faktisk meget, meget svært ved at forstå.
Henrik Sass Larsen (S), 2008-01-17:
Nej, sådan fungerer det ikke helt.
Vi har faktisk også afsøgt mulighederne for at kunne komme herned i salen og stemme 5 mia. kr. mere ind i forbindelse med overenskomstforhandlingerne.
Det kan ikke lade sig gøre, og der er to grunde til, at det ikke kan lade sig gøre.
Den ene er, at de forskellige partier har nogle forskellige ønsker til, hvad 5 mia. kr. i givet fald skulle bruges til.
For Dansk Folkepartis og SF's vedkommende var det jo, at man ville øremærke pengene til nogle bestemte grupper inden for den offentlige sektor.
Det ville vi under ingen omstændigheder være med til, for det ville forvride tingene.
Hvis man gav SOSU-assistenterne noget mere, hvad så med politibetjentene, og hvad med fængselspersonalet og andre?
Så det ville vi ikke være med til.
Vi ville give det som en generel ramme.
Så det er der ikke enighed om.
Den anden grund er, at vi har en situation, hvor der er en borgerlig regering, hvis parlamentariske grundlag naturligvis ikke vil være med til at nedstemme regeringen.
Hvis det havde været anderledes, havde Socialdemokratiet selvfølgelig stemt i forhold til det, det er der ingen problemer med.
Så må jeg sige om den generelle ramme for, hvad man forhandler om inde ved overenskomstbordet, at det skal jeg jo ikke bestemme.
Fagforeningerne skal jo komme med de bud, de nu engang måtte have, og sige, hvad de vil kræve, og så må det være styrkeforholdet mellem arbejdsgivere og lønmodtagere, som afgør, hvilket resultat det ender med.
Per Clausen (EL), 2008-01-17:
Jeg vil gerne spørge hr. Henrik Sass Larsen, om han ikke kan bekræfte, at overenskomstforhandlingerne foregår på baggrund af den økonomiske ramme, som regeringen udstikker, og at der derfor fra dag et er politisk indblanding i overenskomstforhandlingerne på det offentlige område.
Det er det første.
Det andet, jeg gerne vil spørge hr. Henrik Sass Larsen om, er, om det ikke er rigtigt, at det er Socialdemokraterne, der i disse minutter sikrer, at der ikke er et flertal i Folketinget for at afsætte 5 mia. kr. til lønforhøjelser for de lavtlønnede.
Hr. Henrik Sass Larsen ved, at der er et flertal imod.
Ja, det kan han jo rolig vide, for det sikrer han jo i de her minutter.
Henrik Sass Larsen (S), 2008-01-17:
Nu er det ikke for at tage spændingen ud af debatten med hensyn til, hvad hr. Frank Aaen står og siger, men jeg tror godt, at jeg på nuværende tidspunkt vil kunne afsløre, at der ikke er et flertal i Folketinget, fordi det ikke er muligt.
Det har vi jo prøvet at kigge på, også før jul.
Derfor var det bedste, vi kunne gøre i situationen, som den var før jul, at lave den henvendelse sammen med SF og Dansk Folkeparti, også fordi arbejdsmarkedets parter, fagforeningerne, sagde: Nu må I gøre brættet op, politikere, og finde ud af, hvor I skal hen, således at vi kan få gang i overenskomstforhandlingerne.
Så vidt jeg erindrer, så har hr. Frank Aaen da tidligere haft stor respekt for det danske aftalesystem og netop ment, at det er fagforeningernes bord - og fagforeningernes bord alene - at forhandle de her spørgsmål, og at politikerne skal blande sig udenom, i hvert fald også mens overenskomstforhandlingerne foregår.
Derfor kan det undre, at Enhedslisten med sit forslag vil gå ind og ødelægge de forhandlinger.
Frank Aaen (EL), 2008-01-17:
Ja men for at få konstateret, om der er et flertal for 5 mia. kr., eller der ikke er, bliver vi jo nødt til at afprøve det.
Og jeg har noteret mig, at Socialdemokratiet har sagt, at de stemmer for, at de støtter de 5 mia. kr., og det kan man jo så bare bekræfte i dag ved at stemme for Enhedslistens forslag.
Jeg har noteret mig, at Dansk Folkeparti også har sagt, at de ønsker 5 mia. rigtige kroner og ikke bare det narreværk, som finansministeren er kommet med, og derfor kan vi jo om lidt høre, om Dansk Folkeparti vil stemme for de 5 mia. kr.
Og kan vi i fællesskab presse Dansk Folkeparti til det, så er der jo flertal i Folketinget for 5 mia. kr. Så altså, starten på, at der kan blive skabt et flertal, er da, at Socialdemokratiet står ved sin politik og stemmer for de forslag, der bekræfter den politik, i stedet for at rende skrigende væk.
Som vi hørte finansministeren sige lige før: Ja, der er kommet et brev.
Det kommer der jo ikke noget ud af, det kan vi jo høre.
Der kan kun komme noget ud af det, hvis vi i Folketinget vedtager, at der skal gives 5 mia. kr.
Hvorfor vil Socialdemokratiet ikke det?
Morten Østergaard (RV), 2008-01-17:
Det var den meget fornuftige tale om mangel på arbejdskraft, som hr. Peter Christensen holdt, som foranledigede mig til at bede om en kort bemærkning.
Jeg er meget enig i den, og i Det Radikale Venstre oplever vi, at der rundtomkring ikke bare er en efterspørgsel efter løn, der er det, der diskuteres i dag, men i særlig grad er en efterspørgsel efter flere kolleger og mere tid til at gøre sit arbejde.
Når nu det tilsyneladende er Venstres opfattelse, at det er akut med mangelen på arbejdskraft, undrer det, at den skattereform, der kunne føre til en markant forøgelse af arbejdsstyrken, er begravet i en skattekommission.
De arbejdsmarkedsreformer, f.eks. på dagpengeområdet, der kunne føre til mere arbejdskraft, skal begraves i en arbejdskommission.
Den sejler, forhandlingerne er gået i stå, og det 21. århundredes velfærdsmodel ved vi ikke hvornår kan blive færdig.
Forhandlingerne skulle foregå inden jul, så blev de udskudt her i januar, og nu skal de måske være i februar.
Så er spørgsmålet: Sover regeringen ikke efter Venstres opfattelse, når udfordringen er at skaffe mere arbejdskraft?
Peter Christensen (V), 2008-01-17:
Jeg glæder mig over, at vi nu målrettet går efter at finde løsninger på alle de tre områder.
Så skal vi selvfølgelig også have noget viden, der gør, at vi får truffet de rigtige beslutninger.
Det gælder på skatteområdet, hvor vi er fuldstændig enige i, at et mål jo også bør være, at det kan medvirke til, at vi øger arbejdsstyrken, at folk får lyst til enten at gå ind på arbejdsmarkedet eller arbejde mere.
Vi har en jobplan, som også ensidigt skal gå efter at øge arbejdsstyrken.
Så har vi hele kvalitetsreformen, som også handler om at give arbejdskraft fri og give energi fri til at kunne koncentrere sig om netop den kerneopgave, det drejer sig om, uanset hvor i den offentlige sektor det er.
Morten Østergaard (RV), 2008-01-17:
Lad os så tage afsæt i kvalitetsreformen, som blev præsenteret for snart længe siden.
Man besluttede sig her under åbningsdebatten for ikke at tage imod en fremstrakt hånd fra et bredt flertal i Folketinget om væsentlige dele af regeringsgrundlaget, men prioriterede en vedtagelse om hurtige forhandlinger om en kvalitetsreform.
Det forstod jeg så inden jul ikke hastede så meget længere, så nu skulle man gøre det i januar, og det forstår vi så først bliver i februar.
Det, der er behov for, er jo, at vi kommer i gang med den afbureaukratisering, at vi får fjernet nogle af alle de regler.
Derfor må jeg spørge: Har Venstre skiftet synspunkt i forhold til prioriteringen af midlerne i kvalitetsreformen, hvor man jo for hver krone, man vil bruge på øget service, også vil bruge en krone på at indføre mere bureaukrati?
Det er jo noget, der stjæler tid, det er noget, der stjæler tid fra de offentligt ansatte, som langt hellere vil betjene borgerne end sidde og udfylde skemaer.
Lad så tage afsæt i kvalitetsreformen, som blev præsenteret for snart længe siden.
Man besluttede sig her under åbningsdebatten for ikke at tage imod en fremstrakt hånd fra et bredt flertal i Folketinget om væsentlige dele af regeringsgrundlaget, men prioriterede en vedtagelse om hurtige forhandlinger om en kvalitetsreform.
Det forstod så inden jul ikke hastede så meget længere, så nu skulle man gøre det i januar, og det forstår vi så først bliver i februar.
Det, der er behov for, er jo, at vi kommer i gang med den afbureaukratisering, at vi får fjernet nogle af alle de regler.
Derfor må spørge: Har Venstre skiftet synspunkt i forhold til prioriteringen af midlerne i kvalitetsreformen, hvor man jo for hver krone, man vil bruge på øget service, også vil bruge en krone på at indføre mere bureaukrati?
Det er jo noget, der stjæler tid, det er noget, der stjæler tid fra de offentligt ansatte, som langt hellere vil betjene borgerne end sidde og udfylde skemaer.
Frank Aaen (EL), 2008-01-17:
Det må siges at være usædvanligt at bede Folketinget om at vedtage, at der er sendt et brev, som vitterlig er sendt.
Der er ikke afsat de 5 mia. kr., som Socialdemokratiet gentagne gange har sagt at de ønsker afsat, og den eneste måde, de 5 mia. kr. kan afsættes på - det kan vi jo også høre både på finansministeren og Venstres ordfører - er ved, at et flertal i Folketinget siger: Sådan skal det være; der skal bare afsættes 5 mia. kr. mere for at sørge for, at det lønløft til de lavestlønnede offentligt ansatte bliver sat i gang.
Derfor spørger jeg hr. Henrik Sass Larsen: Hvorfor kan Socialdemokratiet ikke bare stemme for Enhedslistens forslag?
Hvorfor det der intetsigende forslag til vedtagelse, som man nu lægger op til, om, at man kan konstatere, at der er sendt et brev?
Hvorfor ikke stemme for det, som er Socialdemokratiets egen politik, nemlig at der skulle afsættes 5 mia. kr. til et lønløft for de lavestlønnede?
Henrik Sass Larsen (S), 2008-01-17:
Vi havde en tilførsel af 5 mia. kr. mere til overenskomstforhandlingerne med i vores økonomiske oplæg til valgkampen og havde finansieret det.
Det måtte vi bare konstatere at der ikke var flertal for.
Det var derfor, at jeg sagde i min ordførertale, at det næstbedste vi kunne gøre, også for at vi kan få overenskomstforhandlingerne i gang, sådan at vi respekterer, at det er parterne derude, der har ansvaret for at finde et resultat,
var at komme med den henvendelse, som vi så ridser op i vores forslag til vedtagelse.
Desværre endte det jo med, at der var et andet flertal i Folketinget.
Der er ikke mulighed for at gå herned i salen og stemme 5 mia. kr. igennem, og derfor har vi valgt den næstbedste løsning, men det er klart, at hvis der havde været en socialdemokratisk ledet regering, så havde det set anderledes ud.
Peter Christensen (V), 2008-01-17:
Jeg kan sige helt klart, at for Venstre har det altid været et mål at afskaffe unødigt bureaukrati, og det er det fortsat.
Jeg kan også konstatere, at når vi skal have noget af det bureaukrati væk, er vi også nødt til at have nogle konkrete eksempler, som kan vise, hvor vi skal have lavet reglerne om.
Der tror jeg, at hele Folketinget lider lidt under den svaghed, at alle er imod bureaukrati, men når man så skal være konkret på, hvor det skal fjernes, bliver der sådan lidt længere mellem ordene.
Derfor er vi jo nødt til at lave et grundigt analysearbejde, hvor vi går ind og spørger de mennesker, som arbejder med de konkrete områder, om, hvor skoen trykker.
For det er jo måden, hvor vi helt sort på hvidt kan få at vide, hvad det er for regler, vi skal ændre.
Så jeg tror egentlig, at vi deler den målsætning, men vi er nok nødt til også at lytte til de mennesker, der er ude i landet, for det er dem, der ved, hvor der er regler, der bør laves om.
Anders Samuelsen (NY), 2008-01-17:
Jeg synes egentlig, det er fint nok, at der er lige og fair konkurrence.
Men det er da lidt væsentligt at vide, om kompensationsordningen træder i kraft sideløbende med indførelsen af lønsumsafgiften eller der kommer en mellemperiode, hvor der ikke bliver kompenseret, eller der bliver kompenseret med tilbagevirkende kraft, når kompensationsordningen kommer, og om det kommer helt ned på institutionsniveau.
Hvis det ikke kommer ned på institutionsniveau, er der jo områder, hvor man bliver ringere stillet, end man er i dag.
Torsten Schack Pedersen (V), 2008-01-17:
Vi deler jo den opfattelse, at det skal sikres, at de arbejdsmæssige forhold ikke får betydning for den samlede økonomi.
Det skal bare være sådan, at priserne er sammenlignelige, eksempelvis når der er tale om udbud, og i lovforslaget står der jo også relativt klart, hvad det er for nogle områder, der er tale om, hvor offentlige virksomheder nu skal til at betale lønsumsafgift.
De er jo ikke særlig svært identificerbare, og det fremgår også tydeligt af forslaget.
Derfor er det selvfølgelig også meget klart, hvor det er, kompensationsordningen skal sættes ind.
Det arbejdes der med, og jeg kan ikke på stående fod give et tidspunkt for, hvornår det falder på plads.
Men det tilkendegives jo meget, meget klart i lovforslaget, at man ønsker at sikre en kompensationsordning, der udligner indførelsen af lønsumsafgiften for de offentlige virksomheder.
John Dyrby Paulsen (S), 2008-01-17:
Tak for svaret, for det viste jo i virkeligheden, at jeg har ret i det, jeg siger, og det vidste jeg også godt.
Men jeg bliver lidt bekymret, når man fremsætter et lovforslag, som i virkeligheden drejer sig om ret mange millioner kroner.
Jeg er fuldstændig enig i intentionen med lovforslaget, men det er jo lidt bekymrende, hvis vi skal sige ja til et lovforslag, og vi ikke kender bare en overordnet plan for denne kompensationspakke, og derfor må jeg spørge, om Venstre ikke er enig i, at det i virkeligheden kunne være smart, hvis vi kendte den overordnede kompensationspakke i forslaget.
Venstre må jo også have en interesse i, at vi ved, hvad vi i virkeligheden siger ja til, hvis vi ender med at sige ja til lovforslaget.
Torsten Schack Pedersen (V), 2008-01-17:
Det er fuldstændig korrekt, at når vi laver en ligestilling mellem offentlige og private virksomheder med hensyn til betaling af lønsumsafgift, skal offentlige virksomheder og offentlige institutioner, der udfører arbejde, som kan konkurrere med private virksomheders, betale en lønsumsafgift, hvad de ikke gør i dag.
Det er simpelt hen for at sikre, at når man sammenligner priserne, eksempelvis i forbindelse med udbud, skal det altså være fuldt sammenlignelige priser og ikke noget, hvor afgiftsmæssige forhold spiller en rolle.
Det er rigtigt, at det giver et merprovenu, som de pågældende offentlige institutioner og virksomheder skal betale, og hr. John Dyrby Paulsen har fuldstændig ret i, at det vil vi selvfølgelig kompensere, således at den afgiftsmæssige ændring ikke får nogen økonomisk indvirkning på den offentlige sektor.
Tingene skal balancere, så resultatet bliver det samme, men således at når man sammenligner priserne, er de altså fuldt ud sammenlignelige.
Helt konkret
angående kompensationsordningen er det noget, der arbejdes med i øjeblikket, og jeg kan selvfølgelig henholde mig til det, der står i lovforslaget, nemlig at vi skal sikre, at ordningen ikke får nogen konsekvenser.
John Dyrby Paulsen (S), 2008-01-17:
Ja tak.
Der er f.eks. kompensationsordningen for de ekstra udgifter, man pålægger den offentlige sektor, bl.a. i sundhedsvæsenet, og jeg vil godt spørge Venstre, om Venstre er bekendt med, hvordan denne kompensationsordning kommer til at blive udformet, og om Venstre har nogen holdninger til det, man så måtte vide.
Jeg har lidt svært ved at finde oplysninger om denne påtænkte kompensationsordning.
I lovforslaget nævnes det, at man i videst mulig udstrækning vil sikre en retfærdig kompensation, og det må man sige giver lidt vide rammer for, hvad man kan lave, så jeg er nødt til at spørge Venstre, om Venstre har hørt om det, og om Venstre i givet fald har nogle yderligere informationer om kompensationsmodellen.
Torsten Schack Pedersen (V), 2008-01-17:
Jeg glæder mig som sagt over ændringen, som sikrer bedre konkurrence.
Lovforslaget har desuden til formål at sikre, at Danmark ikke kommer i problemer i forhold til EU-retten, fordi den generelle fritagelse for lønsumsafgift for offentlige virksomheder muligvis er i strid med reglerne om statsstøtte.
Konkurrence er godt, og bedre vilkår for konkurrence er en fordel - ikke blot for de private virksomheder, som konkurrerer med en offentlig institution, men også for hele samfundet, og Venstre støtter derfor naturligvis forslaget.
I Venstre er vi store tilhængere af konkurrence, og vi er naturligvis især tilhængere, når der er tale om lige og retfærdig konkurrence, hvor der er fælles spilleregler og det dermed er den, der kan konkurrere bedst, som vinder, og ikke den part, der har et særlig fordelagtigt udgangspunkt, fordi man møder lidt andre krav og regler.
Derfor er vi i Venstre særdeles tilfredse med det foreliggende lovforslag.
Forslaget sikrer nemlig en ligestilling mellem offentlige og private virksomheder, når det gælder betaling af lønsumsafgiften.
Det sikrer en bedre konkurrencesituation.
Tilbage i 2006 kom Globaliseringsrådet med 350 forslag til, hvordan vi kunne ruste det danske samfund bedst muligt til fremtiden.
Ud over de nok mest omtalte og kendte forslag om forskning, uddannelse og iværksætteri var der også en række forslag, som gennem en bedre og forstærket konkurrence også skulle være med til at ruste det danske samfund og de danske virksomheder bedre til konkurrence, også internationalt, og også for at sikre, at vi får mest ud af de penge, vi anvender i den offentlige sektor, især de steder, hvor der eksisterer et privat alternativ eller en privat leverandør.
Hidtil har offentlige institutioner og virksomheder været fritaget for at betale lønsumsafgift, mens private virksomheder, der har været i konkurrence med de samme offentlige virksomheder, har skullet betale afgiften.
Det giver jo ikke en lige og rimelig konkurrence, og det forhold glæder vi os i Venstre til at få rettet op på.
Jamen jeg kan sådan set henholde mig til det svar, jeg gav hr. John Dyrby Paulsen.
Vi ønsker en kompensationsordning for offentlige institutioner og virksomheder, der fremover skal betale lønsumsafgift, netop for at sikre - og det vil jeg da godt kvittere Ny Alliance for at man er enig i - nogle bedre konkurrencevilkår, og at det, når der eksempelvis sker udbud, kan foregå på en mere rimelig og mere lige måde, end tilfældet er på nogle områder i dag.
Derfor har vi også en interesse i at sørge for, at kompensationsordningen tager højde for indførelsen af lønsumsafgiften.
Frank Aaen (EL), 2008-01-17:
Det er altså forunderligt, at man ikke hører efter de svar, der bliver givet.
I sommer blev det vedtaget, at kommunerne og regionerne har mulighed for at give lønforhøjelser inden for en ramme på 3,25 pct.
Hr. Lars Barfoeds parti har sammen med Venstre været med til at beslutte, at den ramme nu er forøget til 4 pct., og hvis det ikke er en konkret beslutning angående løndannelsen, ved jeg ikke, hvad det er.
Nu har jeg ikke taget alle kommuneaftalerne med herop på talerstolen i dag, det var jeg ikke lige forberedt på at jeg skulle.
Men i øvrigt er det sådan, at det hver eneste gang har været sådan, at når man på den ene side har fastlagt lønrammen, har man på den anden side besluttet en lang række andre ting, der har med de ansattes arbejdsvilkår at gøre.
Lars Barfoed (KF), 2008-01-17:
Jeg kan konstatere, at hr. Frank Aaen ikke kan nævne et eneste eksempel på, at Folketinget inden overenskomstforhandlingerne har truffet beslutning om beløb, og hvem der skal tilgodeses i forbindelse med de beløb.
Altså er den her forespørgsel i virkeligheden et forsøg fra Enhedslistens side på at angribe fagbevægelsens ret til at føre sine egne overenskomstforhandlinger.
Frank Aaen (EL), 2008-01-17:
Det gør man hvert år, når Folketinget er gået på sommerferie.
Så sidder man oppe i Finansudvalget, hvor hr. Lars Barfoed også er medlem, og beslutter en aftale indgået mellem regeringen, kommunerne og regionerne, og i den aftale står der, hvad der er afsat til løn.
Hvert eneste år sker det, helt systematisk.
Så derfor er det det rene hykleri at påstå, at det gør vi aldrig.
Jo, det sker hvert år, og det sker i hemmelighed bag lukkede døre oven i købet.
Lars Barfoed (KF), 2008-01-17:
Jeg skal bare kort spørge hr. Frank Aaen, om hr. Frank Aaen kender ét eksempel fra fortiden, hvor Folketinget har truffet beslutning om på forhånd, hvor mange penge der skal være til rådighed forud for overenskomstforhandlingerne, og hvilke gruppe der skal tilgodeses for de penge.
Er der nogen eksempler - fortilfælde - på det?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2008-01-17:
Jeg vil tro, at afsenderne ved, at de har sendt det, og jeg kan så bekræfte, at jeg har modtaget det.
For det, der jo bør være en pointe, også efter debatten her i dag, er, at Folketinget bør respektere den danske aftalemodel og nu overlade det til parterne på arbejdsmarkedet at fortsætte de drøftelser, der er i gang, efter de køreplaner, der ligger på de tre områder, med det fromme ønske, at det kan lykkes at lave nogle aftaler, som er samfundsøkonomisk ansvarlige, og som opleves som rimelige af alle parter.
Uanset at der har været tilløb til andet må man jo i hvert fald også konstatere, at den konklusion, der står tilbage efter i dag, er, at Folketinget herfra overlader de videre overenskomstforhandlinger til parterne.
Det er jeg ganske tilfreds med.
Jesper Petersen (SF), 2008-01-17:
Jeg er af den opfattelse, at det at skulle tjene penge på sygdom, pleje og andre ting inden for den offentlige velfærd er en uskik.
Der er ting, der hører bedst hjemme i det offentlige, og hvor man ikke bør indføre mere privatisering og udlicitering.
Det er en ideologisk modsætning, og der må jeg jo tilkendegive over for fru Gitte Lillelund Bech, at vi nok ikke finder hinanden hverken i dag eller i den kommende folketingssamling.
Ole Sohn (SF), 2008-01-17:
Det skyldes, at hvis Dansk Metal og Jernets Arbejdsgiverforening har en overenskomst, er det jo dem, der forhandler den, og hvis FOA og Kommunernes Landsforening har en overenskomst, er det jo også dem, der forhandler den.
Der, hvor Folketinget kan blande sig og blander sig, er jo, når man fastsætter den økonomiske ramme for kommunerne og regionerne.
Det var det, finansministeren gjorde og stadig gør i forbindelse med overenskomstfornyelserne.
Man gør sådan set det hvert år, at man udstikker den økonomiske ramme for kommunerne og regionerne.
Vi har påpeget, at den ramme skal udvides,
og vi er fuldstændig enige med Kristian Ebbensgaard, som sagde i aftes, at den ramme, man har fået tildelt, ikke rækker til, at man kan løse rekrutteringsproblemerne.