runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jeppe Jakobsen (DF), 2016-05-09:
Meningen med eftervederlag er jo, at man skal have en chance for at lande på benene, hvis man mister et politisk embede.
I forhold til størrelsen af eftervederlaget kan det jo diskuteres, hvor det rimelige leje er, men det er ikke det, B 102 handler om.
Forslagsstillerne foreslår en nedsættelse af eftervederlaget med et eventuelt vederlag for et nyt politisk hverv, som man måtte få tildelt af vælgerne.
Det kan vi godt støtte.
Med den her stemmeaftale har man også imødegået nogle af de her problemer.
Man har glemt sig selv i den aftale her, hvor man har været hurtig til at være ude efter både regionsrådsformænd og borgmestre.
Vi mener, at man bør miste retten til eftervederlag, hvis man frivilligt forlader et politisk embede for at varetage et nyt.
Det er ikke rimeligt, at skatteborgerne skal betale for fratrædelsesordninger til politikere, der vælger at skifte hverv, og særlig ikke, når man har set eksempler på tidligere ministre, der har taget såkaldt selvbetalt orlov fra Folketinget blot for i den periode at lade ministereftervederlaget betale fuld løn til den samme person.
Det var ikke hensigten med ordningen, og det er ikke retfærdigt, hvorfor vi gerne støtter beslutningsforslaget her, men også gerne hjælper med til at stramme yderligere op.
Søren Gade (V), 2016-05-09:
Jeg vil sige på Venstres vegne, at med den aftale, der blev indgået i morges, imødegår vi den problemstilling, vi ofte har diskuteret, og som ikke kun har virket urimelig, men også været urimelig, nemlig det, at man kan modtage vederlag fra et offentligt embede, når man samtidig får vederlag i det næste.
Og med den aftale, vi har indgået i morges, mener jeg, at vi kommer om ved det problem.
Vi kan ikke støtte beslutningsforslaget, men jeg vil henvise til den aftale, som flere også har refereret til her fra talerstolen.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2016-05-09:
Til gengæld er vi jo glade for, at vi på det område, der berøres her i B 102, nemlig eftervederlag i forhold til fuldtidspolitikere, som der står, jo får lavet nogle forbedringer set med vores øjne, forstået på den måde, at man i aftalen sørger for, at ministre får afkortet deres mindsteperiode for eftervederlag fra 18 til 6 måneder, og det er jo klart i et skridt i den retning, som er Liberal Alliances synspunkt, samtidig med at aftalen indebærer, at man fremadrettet ikke kan få eftervederlag for sit tidligere hverv som borgmester eller regionsformand, samtidig med at man modtager vederlag som minister eller folketingsmedlem.
Det er også noget, der går i den rigtige retning, og som jo svarer på mange af de spørgsmål, der rejses i beslutningsforslaget, som der jo ikke havde været flertal for, heller ikke, hvis Liberal Alliance havde stået uden for dagens aftale.
Og så skal jeg bare for god ordens skyld sige, at qua stemmeaftalen fra i morges afviser vi også dette beslutningsforslag.
Josephine Fock (ALT), 2016-05-09:
Tak for det.
Forslagsstillerne ønsker at pålægge regeringen at fremsætte de nødvendige forslag, der gennemfører Vederlagskommissionens anbefalinger om, at fuldtidspolitikeres eftervederlag nedsættes med vederlag fra andet politisk hverv.
Sådan som jeg forstår den aftale, der er blevet indgået i morges, handler det kun om eftervederlag vedrørende borgmestre og regionsformænd.
Det, jeg synes er vigtigt her, er, at det også kommer til at gælde ministre og folketingspolitikere.
Det, som ligger i beslutningsforslaget her, B 102, er, at man modregner for alle politisk valgte, når de går ud og tager et andet hverv eller et politisk hverv.
Og det savner jeg rigtig meget i regeringens aftale.
Så vi støtter B 102.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-05-09:
Hr. Henrik Sass Larsen siger, at det var en fornuftig ordning engang, og det er jeg egentlig enig i at det var.
For der var engang, hvor vi ikke havde iPad og mobiltelefon osv., og hvor der var nogle udgifter til aviser og alt muligt.
Der lavede man det her som en ubureaukratisk ordning, fordi der var nogle ting, som et folketingsmedlem betalte af egen lomme, og så sagde man, at det var en simpel måde at håndtere det på.
Vi har gratis transport, vi har fri adgang til aviser, vi har telefon, pc, iPad osv.
Det er vel maks., at man f.eks. kører i sin egen bil, hvis man har sådan en, til et møde.
Ordføreren siger, at det er så beskedent et omfang.
Det er jo 60.000 skattefri kroner om året.
Det tror jeg altså ikke de fleste mennesker synes er et beskedent omfang, og det bidrager også til, at vores lønforhold ikke er særlig gennemsigtige.
Henrik Sass Larsen (S), 2016-05-09:
Jeg tror bare, vi er uenige her.
Jeg mener, at man kan have – og det har vi jo vitterlig som folketingsmedlemmer – udgifter i form af møder og repræsentation.
Vi har udgifter i form af taxaer, som vi kører rundt i i København, lidt afhængigt af hvilke ordninger de forskellige partier har.
Jeg synes sådan set, det er en meget udmærket måde at gøre tingene på.
Alternativet, hvis nu man skal sammenligne med det øvrige arbejdsmarked, ville jo typisk være, at man havde en repræsentationskonto, fordi vi holder møder rundtomkring i byen.
Det ville være, at der måske var mødediæter, aftendiæter og andet, som man også får i forbindelse med udvalgsrejser.
Så skulle vi til at indføre det i hverdagen.
Og derudover ligger der jo en lang række forskellige omkostninger, som vi selv forventes at dække, som følge af at vi har det her tillæg.
Så jeg synes egentlig, det er en meget udmærket og ubureaukratisk måde at få dækket det på.
Man kan selvfølgelig sige, at det helt kunne afskaffes, og at vi selv måtte klare alt det andet inden for den eksisterende lønramme, men hvis man skulle lave noget sammenligneligt i forhold til det øvrige arbejdsmarked, tror jeg faktisk, det ville blive rimelig bureaukratisk for Folketinget.
Søren Gade (V), 2016-05-09:
På vegne af Venstre skal jeg sige, at vi ikke kan støtte B 127.
Det her med transparens har vi hørt meget om.
Man kunne tage det beløb, man får, de godt og vel 5.000 kr., man får om måneden, og så bruttoficere det, og det vil sige, at det så svarer til lidt over 130.000 kr. om året.
Det har
det så smukke i sig, at man kan se, at der betales skat af det beløb.
Men nu har vi lige stået og diskuteret eftervederlag i et af de tidligere beslutningsforslag, og det har så den indvirkning, at hvis det bliver en bruttoficering, der ligger oven i vederlaget, vil det også betyde, at eftervederlaget efterfølgende vil stige, og det er vi jo ikke interesseret i.
Så er der så det næste, altså det her med, om man skulle sige, at alt er efter regning.
Min påstand skal være den, at hvis man gør det, vil omkostningen for Folketinget stige.
Jeg deler ikke opfattelsen af, at det her er et beløb, som er eksorbitant stort, hvor man putter mange penge i sin lomme hver måned.
Jeg er lige ved at sige, at det kunne man lade komme an på en prøve.
I hvert fald vil jeg sige, at Venstre ikke støtter beslutningsforslaget, og vi mener med udgangspunkt i det, jeg har sagt her, at eftervederlaget vil stige, hvis det bliver bruttoficeret, og at omkostningen for Folketinget vil stige, hvis det bliver på regning, og så mener vi, at systemet skal fastholdes, som det er.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-05-09:
Altså, nu kan man jo altid diskutere, hvad der er rimelige beløb, hvad der er eksorbitante beløb, eller hvad der ikke er det, men hvis vi bare siger, at det har en værdi på 100.000 kr., og da der er 179 folketingsmedlemmer, er det jo stadig væk 18 mio. kr. årligt. Jeg siger ikke noget om, hvorvidt det er rimeligt eller urimeligt.
Vi har fri telefon, fri computer, fri iPad, adgang til aviser, fri transport osv.
Det mudrer simpelt hen billedet.
Så det ville også være en måde at sige på, at der skal være lidt mere klarhed om, hvad det er.
Der kan helt klart være udgifter, som det er rimeligt bliver dækket, og som ikke kan dækkes på anden måde.
Men der ville vi jo gøre, ligesom man gør det i både det private og det offentlige, nemlig komme med en regning og få det refunderet.
Søren Gade (V), 2016-05-09:
Nu er jeg jo valgt det samme sted som fru Lisbeth Bech Poulsen, nemlig i Aalborg, og jeg har mit hus i Holstebro.
Når jeg tager en flyver fra København til Aalborg og har et møde der, kan jeg ikke komme tilbage til København efter kl. 20 om aftenen.
Jeg kan heller ikke, uanset hvordan jeg vender og drejer det, komme til Holstebro.
De hotelovernatninger, jeg har i min egen kreds, kan jeg ikke få dækket af Folketinget, fordi jeg har bopæl i Jylland og ikke passerer Lillebælt eller Storebælt.
Er det rimeligt eller urimeligt?
Det siger jeg er helt fair for mig, for jeg har 5.000 kr. om måneden, jeg kan bruge til bl.a. hotelovernatninger i min egen valgkreds.
Jeg har ikke adgang til ti hotelovernatninger.
Hvis man kigger på os i Folketinget generelt, vil man se, at vi får vederlag og ikke er omfattet af de regler, der gælder for lønmodtagere.
Det har betydning, når man kører i sin egen bil der, hvor vi kommer fra, altså der, hvor SF's ordfører også kommer fra.
Der er jo ikke særlig god dækning med kollektiv trafik, og det betyder, at man kører i sin egen bil til og fra arbejde, men uden at få et fradrag på sin selvangivelse som alle andre.
Så det hører med til beløbet på de 5.000 kr., at det faktisk også er en form for kørselsgodtgørelse.
Og jo mere man passer sit arbejde, jo fattigere bliver man jo i princippet.
Jeg står ikke og piver.
Jeg siger bare, at jeg mener, at de 5.000 kr. er et rimeligt beløb i forhold til de ekstra omkostninger, som i hvert fald jeg som folketingspolitiker i Nordjylland har.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-05-09:
Det er jeg helt enig i.
Jeg har også en bil i Nordjylland, fordi det nogle gange er rigtig svært at komme fra A til B.
Det er jo en helt anden diskussion om kollektiv trafik, men det har ordføreren jo ret i.
Pointen er bare, at der ville være tale om helt rimelige beløb, som Venstres gruppeformand og ordfører ville få dækket.
For selvfølgelig skal man kunne bo et sted, have en kreds et andet sted og arbejde et tredje sted, i København.
Og de ting hænger ikke altid sammen.
Det er da også ofte, at jeg bliver nødt til at overnatte i Aalborg efter et møde, fordi jeg ikke kan komme tilbage til København samme aften.
De ting tager vi med, men der ville blive mere transparens omkring det, hvis det blev afdækket i regninger.
Søren Gade (V), 2016-05-09:
Jeg medgiver fru Lisbeth Bech Poulsen, at der ville blive mere transparens, men af de årsager, som jeg allerede har nævnt – altså at eftervederlaget ville blive større, hvis man bruttoficerer det, og at omkostningerne for Folketinget generelt ville stige, tror jeg – kan vi simpelt hen ikke støtte forslaget.
Intentionerne kan jeg sige mange pæne ting om, men jeg mener simpelt hen ikke, at der er nogen penge at komme efter.
Tværtimod kunne der komme en ekstraomkostning ud af det, hvis man skiftede systemet ud.
Pernille Skipper (EL), 2016-05-09:
Enhedslisten fremsætter det her forslag sammen med SF af de grunde, som jeg tror de fleste efterhånden har hørt sig frem til.
Omkostningstillægget er en ældre sag, må man mildest talt sige, og de udgifter, som det oprindelig var meningen de skulle dække, eksisterer stort set ikke længere.
Derfor er det for os at se med til at forplumre og at skabe mindre transparens omkring politikere og lønninger.
Det ville være meget mere fair, hvis man sørgede for, at de udgifter, som man har i forbindelse med sit arbejde, og som det giver mening at få dækket, bliver dækket som de faktiske udgifter, de er.
Som den tidligere ordfører for Venstre lige redegjorde for, er der nemlig stor forskel på, om man bor og er valgt i Jylland, eller om man er valgt i Jylland og bor i København eller omvendt.
Der kan være alle mulige forskelle på, hvad det så er for nogen udgifter, man har i forbindelse med arbejdet i sin kreds, og derfor bør det da også være præcis de udgifter, man har, der bliver dækket.
Forslaget her indebærer jo, at man afskaffer omkostningstillægget, sådan at det her forplumrende element forsvinder, og at man til gengæld får lavet en ordning, hvor de faktiske udgifter, vi som folketingsmedlemmer har, bliver dækket som de udgifter, de egentlig er.
Det synes vi er mere rimeligt, det skaber en større transparens omkring lønningerne, og derfor er vi som sagt medforslagsstillere, og så støtter vi selvfølgelig også forslaget.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2016-05-09:
Men det er den vej, Liberal Alliance vil gå i stedet for den vej, som SF og Enhedslisten ønsker at gå, og så synes vi, at de øvrige regler, der nu måtte være i forbindelse med dækning af de forskellige omkostninger, skal forblive, som de er i dag, medmindre der er nogen, der måtte komme med en ekstraordinært god idé, for så lytter vi selvfølgelig altid til den.
Så det bliver et nej tak herfra.
Josephine Fock (ALT), 2016-05-09:
Tak for det.
Vi behandler beslutningsforslag B 127 om afskaffelse af det skattefri omkostningstillæg for folketingsmedlemmer og indførelse af en ordning for godtgørelse af faktiske udgifter forbundet med folketingsarbejdet, og forslagsstillerne pålægger regeringen at fremsætte et lovforslag, som indebærer, at det skattefrie omkostningstillæg for folketingsmedlemmer afskaffes.
I stedet for omkostningstillægget foreslår forslagsstillerne, at der etableres en ordning, hvor folketingsmedlemmerne kan få godtgjort udgifter, de faktisk har afholdt i forbindelse med folketingsarbejdet, og som ikke på anden måde dækkes af Folketinget.
Som Vederlagskommissionen også har påpeget i sin rapport fra januar 2016, er begrundelsen for omkostningstillægget efter forslagsstillernes opfattelse i dag faldet bort, da de omkostninger, som tillægget tidligere tilsigtede at dække, nu i al væsentlighed afholdes af Folketinget.
Alternativet mener, at man bør følge Vederlagskommissionens anbefalinger på området, men vi er åbne over for at se på en model for en refusion af faktiske udgifter.
Jeg vil tillade mig endnu en gang at begræde manglen på sådan en samlet løsning, der for alvor rydder op i de her forskellige ordninger, sådan at man har en samlet bruttoløn, og at man så kunne få godtgjort sine udgifter.
Jeg synes ikke, at vi lægger op til at løse problemet med uigennemsigtigheden og den skævvridning af ordningen, da der ikke tages stilling til alle aspekter af folketingsmedlemmers vederlagspakke, og som sagt synes vi, det er ærgerligt, at regeringens pakke heller ikke er en fuld pakke.
Alternativet vil dog gerne bakke op om det her forslag, fordi vi synes, det er et skridt på vejen.
Vi synes så også ligesom Vederlagskommissionen, at man skal se på den samlede honorering i forhold til, hvis man afskaffer omkostningstillægget fuldstændig.
Søren Pape Poulsen (KF), 2016-05-09:
Nu tør jeg næsten ikke sige igen, at det jo er et samlet hele.
Jeg mener inderligt, at det er den måde, vi skal se det på.
Så kan man spørge, hvad man kommer tilbage til.
Det kunne også nogle gange være rart, hvis vi kunne lokke nogle mennesker til at tage chancen og bruge nogle år på at være medlem af Folketinget, vel vidende at det i den grad sætter deres karriere på standby.
Det giver ikke sig selv, at et medlem af Folketinget nødvendigvis er så fantastisk interessant for arbejdsmarkedet, efter at man har siddet her.
Det giver ikke sig selv, vil jeg vove at påstå.
Jeppe Jakobsen (DF), 2016-05-09:
Det kan sådan set også godt være regeringen, der kommer med et udkast.
Jeg prøver lige at gentage mig selv: Vi er ikke modstandere af at få afskaffet det her omkostningstillæg.
Vi har bare ikke følt os overbevist af det beslutningsforslag, vi har læst, men selvfølgelig, hvis det er, som spørgeren nævner, skal jeg da beklage, at jeg åbenbart har fået læst det lidt for hurtigt igennem, for lad os endelig ikke tale os væk fra hinanden.
Vi har en fælles mission her.
Pernille Skipper (EL), 2016-05-09:
Men det er jo det, der står i forslaget.
Altså undskyld, forslaget indebærer, at vi afskaffer omkostningstillægget og laver en ordning, hvor man nærmere afgrænset får dækket de udgifter, man har, og så skal den laves.
Det er det nærmeste, jeg kan høre.
Eller hvordan kommer vi videre her?
Hvis det ikke er regeringen, der skal udarbejde et forslag til en alternativ model, hvem skal så?
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-05-09:
Altså, nu er der jo sikkert forskel på, hvor meget folketingsmedlemmer kører i taxa osv., men ellers vil jeg mene, at vi har gratis bus, tog og S-tog, og nogle af os har gratis fly i forbindelse med at passe kredsen osv., og jeg tror altså ikke, det løber op i noget, der har en værdi i nærheden af 100.000 kr. om året.
Det er jo skattefrit.
Jeg tror ikke, folk synes, det her er i begrænset omfang, og det bidrager til den uigennemsigtighed, der er i vores forhold.
Hvis man havde taget hele pakken samlet set, kunne man jo have sagt, at der blev lagt en lille smule oven i den almindelige løn, men vi skal ikke have det her skattefri tillæg, som overhovedet ikke står mål med de relativt få udgifter, vi måske har, som ikke bliver dækket ind af de andre privilegier, vi har.
Henrik Sass Larsen (S), 2016-05-09:
Det afhænger jo af, hvilket aktivitetsniveau man har, og hvordan man indretter sin hverdag, hvilke udgifter man har, og hvor mange man har.
Derfor synes jeg, der er fundet en udmærket og fin løsning med det her.
Jeppe Jakobsen (DF), 2016-05-09:
Tak for det.
At vi som folketingsmedlemmer skal have et skattefrit tillæg, som kan godtgøre omkostninger ved folketingsarbejdet uden nogen form for dokumentation, er jo selvsagt en anelse besynderligt.
Det er en besynderlig konstruktion.
Den vej, som foreslås her, nemlig en godtgørelsesordning, er vi ikke helt sikre på er den rigtige afløser.
Dels lyder det jo, som den forrige ordfører var inde på, en anelse bureaukratisk, og dels skulle der i hvert fald sættes nogle skarpe grænser op for, hvad det var, en sådan godtgørelsesordning skulle dække.
Vi ser nemlig den udfordring i Dansk Folkeparti, at det her måske kunne gå hen og blive en malkeko, hvor partierne kunne lægge repræsentationsomkostninger ned på folketingsmedlemmerne for at få dem dækket af Folketinget.
Det ser vi en udfordring i.
Derfor er det i vores optik ikke umiddelbart en samlet set bedre ordning end den ordning, vi har nu, om end vi også synes, den er fejlbehæftet.
Men vi indgår hellere end gerne i en konstruktiv drøftelse af en mere rimelig og retfærdig ordning, der kan føre til en afskaffelse af det skattefri omkostningstillæg.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-05-09:
Det er jo den, der er alle mulige andre steder, hvor de gerne vil have en vis grad af gennemsigtighed, og hvor man skal lægge dokumentation til grund for, at man har haft de og de udgifter.
Hvis man ikke kan nøjes med den gratis bus, det gratis S-tog, det gratis fly, det gratis tog – hvad det nu er – så kan man tage en taxa og aflevere en taxabon.
Jeg kan ikke med min fantasi forestille mig, at der er nogle, der har så høje udgifter, at det retfærdiggør over 60.000 kr. skattefrit om året.
Og hvis der er, ville vi jo få syn for sagen, og så kunne vi se, om der er nogle ting, der ikke fungerer godt nok, siden der er nogle, der har et så højt omkostningsniveau – når vi i forvejen får et højt vederlag og vi har gratis transport, gratis hotelovernatninger i kredsen osv.
Så ville vi få syn for sagen, om der var noget andet, der skulle laves om.
Jeppe Jakobsen (DF), 2016-05-09:
Det er jeg sådan set fuldstændig enig med spørgeren i, men min anke er, som jeg nævnte, at vi er nervøse for, at det her går hen og bliver en malkeko, fordi der kan være meget flydende grænser mellem, hvad der er partiarbejde, og hvad der er folketingsarbejde, i forhold til repræsentationsudgifter.
Det er i hvert fald der, hvor vi siger at der skal trækkes nogle meget skarpe grænser, for at det kan undgås, at statens midler bliver brugt på noget, som egentlig burde være afholdt af andre kasser.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-05-09:
Det kan man jo bare gøre.
I forvejen må man tage en taxa på sit folketingskort, hvis der er nogle ting, der klart er opfyldt, altså at det f.eks. er et sted, hvor der ikke går nogen bus andet end et par gange om dagen.
Jeg er sikker på, at ordføreren har set den der lange liste over ting, der kan godtgøre, at man tager en taxa på sit folketingskort.
Der er jo masser af afgrænsninger i forvejen, i forhold til hvad man må bruge, hvornår man må få betalt et hotel, og hvornår man ikke må.
Jeg tror bare, det ville give meget mere gennemsigtighed og også en respekt om, hvad det er, der er rimelige udgifter forbundet med vores arbejde.
I dag kan det være hvad som helst
Jeppe Jakobsen (DF), 2016-05-09:
Det er klart, men indtil vi ligesom får præsenteret sådanne afgrænsninger, er vi lidt fodslæbende i forhold til det her.
Som jeg også sagde, er vi ikke imod, at det her skattefri omkostningstillæg bliver afskaffet, men igen, vi er bare usikre på, om der kan laves nogle linjer, der helt præcis trækker op, hvilke omkostninger der så skal kunne dækkes, i forhold til hvad en omkostning er for det enkelte folketingsmedlem for at kunne passe sit arbejde, og i forhold til hvad de omkostninger, jeg har ved at være folketingsmedlem for Dansk Folkeparti, er.
Og det er der, vi i hvert fald skal se nogle meget skarpe linjer, før vi kan støtte det nærværende beslutningsforslag.
Pernille Skipper (EL), 2016-05-09:
Nu er Enhedslisten det eneste parti, der står uden for satspuljeaftalen, så svaret er klart nej.
Vi synes ikke, at det er en rimelig mindreregulering.
Vi har kæmpet mod den i årevis med, jeg skulle til at sige blod, sved og tårer.
Det er selvfølgelig nok en overdrivelse, men det er det tætteste, man kommer på det.
Nej, vi ville ønske, at den regulering ikke var der, og det her forslag handler selvfølgelig også om at udstille det hykleri, der er fra et flertal af Folketingets side herinde.
Man vil gerne være med til en mindreregulering af overførselsindkomsterne, endda også for mennesker, som ikke har muligheden for at komme ind på arbejdsmarkedet, ikke har muligheden for at ændre på deres livssituation, men man vil selv have det bedre.
Undskyld, så forstår jeg ikke, hvorfor Dansk Folkeparti er imod det her forslag.
Altså, forslaget indebærer, at vi afskaffer omkostningstillægget, og så indfører vi en ordning, hvor vi er sikre på, at man får tilbagebetalt de faktiske udgifter, man har haft i forbindelse med sit arbejde.
Det er jo det, der er en del af forslaget.
Det er også at få lavet en ordning.
Forslaget pålægger regeringen at lave en meget klar afgrænsning, og så bliver det vel præcis, som Dansk Folkeparti ønsker det, eller hvad?
Karina Adsbøl (DF), 2016-05-09:
Jeg skal gøre det kort.
Jeg skal bare forstå, om ordføreren så mener, at den mindreregulering af overførselsindkomsterne, der foregår i dag, er rimelig.
Henrik Sass Larsen (S), 2016-05-09:
Altså, baggrunden for, at man har en satsregulering, er jo, at man ikke tidligere havde nogen regulering overhovedet af overførslerne.
Der skulle man fra år til år på finansloven fastsætte niveauet for det.
Det betød, at gennem mange år faldt den faktiske værdi af de pågældende pensioner, overførselsindkomster m.m.
Derfor har man lavet samme system til overførselsindkomster, hvilket sådan set er meget fornuftigt, fordi vi har lavet en satsregulering.
Men med al respekt er politikernes lønninger ikke en overførselsindkomst.
Pernille Skipper (EL), 2016-05-09:
Men hvorfor er det rimeligt, at folkepensionisters og førtidspensionisters indkomst reguleres lavere end politikeres?
Henrik Sass Larsen (S), 2016-05-09:
Det er meget enkelt.
Satsreguleringen – og det står en bred skare af partier i Folketinget bag – har man valgt at lægge på et niveau, som det nu engang ligger på, og så er der den øvrige lønudvikling på arbejdsmarkedet, som drejer sig om folk, der er i beskæftigelse.
Og man kan jo stille det spørgsmål, om vi ikke bare skulle lave den samme regulering for alle over alt og over det hele.
Men sådan er det nu engang ikke indrettet.
Pernille Skipper (EL), 2016-05-09:
Jeg tror bare, at det for mange af de mennesker, f.eks. folkepensionisterne, som oplever, hvordan deres folkepension hele tiden bliver mindre værd, eller førtidspensionisterne, som ikke kan arbejde, er en lille smule svært at forstå, at man nu vedtager nogle regler, som betyder, at politikernes egne indkomster skyder i vejret, mens deres indkomster hele tiden skal blive udhulet.
Altså, jeg tror, at der er et behov for at få en forklaring på, hvorfor den enes indkomst skal udhules og den andens skal følge med udviklingen.