runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Marlene Harpsøe (DF), 2008-05-09:
Da Dansk Folkepartis ordfører, hr. Peter Skaarup, ikke kan være til stede, skal jeg på Dansk Folkepartis vegne fremføre følgende: Blekingegadebanden var som bekendt en stærkt venstreorienteret bande, der byggede sine aktiviteter på et dybt og rodfæstet had til det vestlige demokratiske samfund.
Da Blekingegadebanden huserede og nåede højden af sine aktiviteter i 1980'erne, hvor bandens medlemmer var i træningslejr hos palæstinensiske terrorister og arbejdede tæt sammen med disse, bl.a. ved at finansiere deres terroraktiviteter med midler røvet fra danske banker og pengetransporter, var den moderne masseterrorisme stadig i sin vorden.
Det medførte tilsyneladende, at diverse forskræmte regeringer og efterretningstjenester fokuserede meget ensidigt på at undgå terrorismen for enhver pris, herunder ved at samarbejde med terroristerne i varierende omfang i et forsøg på at eksportere terrorismen til andre lande, hvor man så med mindre forstående øjne på den slags aktiviteter.
Der er således rejst berettiget tvivl om, hvorvidt den daværende danske regering og ledelse af PET i et vist omfang indgik i en dialog med palæstinensiske terrorister eller undlod at få dem udleveret til strafforfølgelse i Danmark af ren og skær frygt for, at terroren skulle ramme Danmark.
I 1970'erne og 1980'erne udsprang den største og mest massive terrortrussel fra marxistiske palæstinensiske grupper, der ved brug af vold og terror forsøgte at presse politiske indrømmelser i land.
I Dansk Folkepartis optik er det mærkeligt, at det af Enhedslistens forslag fremgår, at det er den israelske efterretningstjeneste Mossad og amerikanske efterretningstjenester, der skal undersøges, selv om kernen i problemet var, at venstrefløjen bifaldt brug af vold og terror for at opnå politiske mål, som i øvrigt altid er utopiske og som derfor som alle andre utopiske ideer fører til død og ødelæggelse som det sås i Sovjetunionen og i den gamle østblok.
En undersøgelseskommissions mandat til undersøgelse af Blekingegadebandens hærgen skal omfatte de svigt hos Politiets Efterretningstjeneste og andre myndigheder, herunder muligvis ministre, der tilsyneladende foregik med henblik på at få afdækket og opklaret bandens forbryderiske aktiviteter, herunder mordet på en ung politimand, der blot passede sit job.
Den morder, der går frit rundt, må naturligvis findes og straffes.
Sådanne sager forældes aldrig, og tilgivelse er ikke mulig, så længe han fejt undlader at tage sin straf.
Samlet set kan Dansk Folkeparti ikke støtte Enhedslistens forslag, da der er for mange elementer med, som Dansk Folkeparti ikke kan identificere sig med.
Det ændrer dog ikke ved, at der, som det også fremgik af svaret, som Retsudvalget modtog torsdag, nu heldigvis er lavet en køreplan for en undersøgelse af Blekingegadesagen.
Karen Hækkerup (S), 2008-05-09:
Under juletræet i rigtig mange danske hjem lå der en samling bøger skrevet af Peter Øvig Knudsen, som handlede om Blekingegadebanden.
Det gjorde der også under mit juletræ, og bøgerne har været spændende læsning, som virkelig har oplyst om en tid, som var engang, og hvor den politiske dagsorden i Danmark var meget anderledes, end den er i dag.
Da de her bøger kom frem, skete der jo det, at der blev rejst en debat, en bred debat, hvor mange journalister, tidligere politikere og mange forskellige interessenter meldte ud, og tvivlsspørgsmålet rejste sig: Bliver alt nu undersøgt?
Bliver hver en sten vendt i den her sag?
Er der noget, som ikke blev oplyst?
Det gav hen over julen en forøget debat, da Uffe Ellemann Jensen, den tidligere udenrigsminister, meldte sig på banen med sin holdning.
Og så skete der det skægge, at der begyndte at opstå en stemning blandt Folketingets ordførere på retsområdet for, at der skulle nedsættes en kommission.
Pludselig meldte justitsministeren så ud, at det var der ingen grund til, fordi det allerede var ved at blive undersøgt.
Så gik den politiske rygcrawl i gang, for nu skulle man finde ud af, hvad det i det hele taget var, PET-kommissionen kiggede på.
Er alle de ting, alle de tvivlsspørgsmål, som bøgerne rejser, indbefattet?
Og da gik det politiske gravearbejde i gang for at finde ud af, om der nu var noget tilbage.
Vi har siden hen stillet spørgsmål til forskellige ministre, både til statsministeren og til justitsministeren, om forløbet af den her sag, og vi har også haft justitsministeren indkaldt i samråd, og mit indtryk var egentlig indtil det samråd, som vi havde for en måneds tid siden, at regeringen var meget afvisende, og at man under ingen omstændigheder ville gå ind og se på, om der var behov for en yderligere undersøgelse.
Det forhold har heldigvis ændret sig, og i dag lægger regeringen op til, at man gerne vil have, at alt skal undersøges, så vi kan jo sådan set som opposition kun være tilfredse og meget glade for, at det nu bliver undersøgt.
Det er rigtig godt.
Vi vil dog stadig væk sige, at vil gerne vil støtte forslaget fra Enhedslisten.
Enhedslisten, som har gjort et kæmpe arbejde for at få den her sag fremmet, og som i den grad har presset på også for at få ministeren til at ændre holdning, synes jeg fortjener den anerkendelse, at det er et rigtig godt forslag.
Kim Andersen (V), 2008-05-09:
Jeg vil gerne slå fast, at Venstre ønsker, at hver en sten skal vendes i den såkaldte Blekingegadesag, og der er ikke noget, der skal fejes ind under gulvtæppet.
Det er vigtigt i forhold til forståelse af historien og i forhold til myndighedernes indbyrdes relationer, at denne sag bliver fuldt og helt belyst.
Vi er i Venstre glade og tilfredse med den redegørelse, som justitsministeren her har afgivet over for Folketinget, og vi afventer PET-kommissionens betænkning.
Vi er stærkt utilfredse med, at det har taget så mange år at få færdiggjort PET-kommissionens arbejde.
For os at se
Men nu er vi så langt, så nu skal det arbejde afsluttes, og så skal vi se, i hvor høj grad Blekingegadesagens mange aspekter er omfattet af PET-kommissionens rapport.
Når vi så har fået det konstateret, vil der ifølge det tilsagn, vi har fået fra regeringen, hurtigst muligt herefter blive nedsat en undersøgelseskommission med henblik på at få klarlagt og oplyst de forhold vedrørende Blekingegadesagen, som ikke måtte være tilstrækkeligt belyst i PET-kommissionens betænkning, og det er vi tilfredse med.
Vi synes, at det er en fornuftig køreplan, ministeren har lagt frem.
Den vidner om, at regeringen vil handle hurtigt i denne sag, og det synes vi også er nødvendigt.
Vi kan ikke forhale denne sag længere tidsmæssigt, og derfor er vi også tilhængere af, at der bliver sat en tidsfrist på en ny undersøgelseskommissions arbejde.
Venstre kan ikke støtte det foreliggende beslutningsforslag.
Vi ønsker alt oplyst i sagen, men vi mener, at det er mest hensigtsmæssigt med den køreplan, som ministeren har redegjort for, og som blev oversendt til Retsudvalget i forgårs i den besvarelse, som ministeren har afgivet.
At sætte noget andet i gang nu ville være overlapning og risiko for dobbeltarbejde og blot forhale sagen.
Naser Khader (NY), 2008-05-09:
Jeg skal fatte mig i korthed: Ny Alliance er enig i, at der findes en lang række spørgsmål og forhold ved Blekingegadesagen, som skal udredes og belyses, og vi støtter fuldt ud en selvstændig undersøgelse af sagen.
Det glæder mig derfor, at Justitsministeriet allerede nu forbereder nedsættelsen af en undersøgelseskommission, og vi ser ingen grund til at pålægge regeringen noget, den allerede selv har besluttet at føre ud i livet.
Derfor kan vi ikke tilslutte os forslaget.
Endvidere kan jeg påpege - som ministeren også tidligere har nævnt -
at vi også i Ny Alliance anser det for dobbeltarbejde at påbegynde en undersøgelse, før PET-kommissionens resultater foreligger.
Jeg vil til slut rose Enhedslisten for deres engagement i den her sag.
Birgitte Josefsen (V), 2008-05-09:
Både dengang og nu er der grund til at udtrykke stor medfølelse med de mange efterladte, der mistede en eller flere af deres kære.
En så chokerende tragedie er det aldrig muligt at komme over for dem, der havde katastrofen helt inde på livet.
Folketinget har gennem de 18 år været meget optaget af sagen.
Skiftende regeringer gennem de 18 år har også undersøgt og vurderet sagen.
Sagen har været igennem domstolsbehandling både i Norge og i Danmark, herunder både den norske og den danske Højesteret.
Rigsadvokaten og Justitsministeriet har tre gange vurderet sagen og ikke fundet grundlag for, at den bliver genoptaget.
Derfor er alle væsentlige forhold blevet endevendt, og mange ressourcer er blevet anvendt for at få et så fyldestgørende billede af tragedien som overhovedet muligt.
På den baggrund vurderer Venstre, at der ikke er grundlag for at nedsætte en undersøgelseskommission, uanset at sagen rent følelsesmæssigt var meget ulykkelig, og Venstre kan derfor ikke bakke op om beslutningsforslaget.
Da Ny Alliance heller ikke har mulighed for at være til stede i salen i dag, har jeg lovet at tilkendegive her fra talerstolen, at Ny Alliance heller ikke kan bakke op om beslutningsforslaget.
Lene Espersen (KF), 2008-05-09:
Jeg vil sige til fru Line Barfod, at efter ulykken blev der lavet en aftale mellem tre lande om at dele opgaverne imellem sig.
Det går jeg ud fra at fru Line Barfod respekterer.
I forhold til det, der har været den danske del af aftalen, mener jeg, at det er meget vanskeligt at pege på, at der overhovedet skulle være mere at undersøge endnu en gang, men jeg vil sige til fru Line Barfod, at hvis hun har modtaget nyt materiale inden for de seneste par dage, må det jo indgå i udvalgsbehandlingen efterfølgende, og så må man jo se på, om der er noget af det, der er relevant i forhold til danske myndigheders vurdering af sagen.
Det ser vi meget gerne på.
Mit ærinde er ikke at stå heroppe og bare sige: Nej, nej, nej.
Mit ærinde er af et oprigtigt hjerte at sige, at det var en frygtelig tragedie, og at jeg godt kan forstå, at tiden aldrig læger de sår, men at mange af de påstande, der også fremgår af beslutningsforslaget her, altså er nogle, som danske myndigheder samvittighedsfuldt har undersøgt, og som de nu har undersøgt tre gange.
Line Barfod (EL), 2008-05-09:
Med hensyn til de undersøgelser, der er gennemført, er det jo altså først i 2006, at der er et dokumentarprogram, der påviser, at noget er helt galt, og hvor der så er et stort svensk firma - dem, der plejer at bistå svensk politi med at lave kriminaltekniske undersøgelser - der helt af sig selv går ind og betaler for at lave en undersøgelse, og som peger på, at der er noget helt galt i den forklaring, man lægger til grund.
Det er også først nu - lige her og nu - at vi har fået brev fra dem, der stod for den kriminaltekniske undersøgelse dengang, hvori de siger, at der var ting, de ikke fik lov at undersøge, og at de klart mener, at der er ting, der skal undersøges.
Så det er da ikke noget, der har været igennem, jeg ved ikke hvor mange justitsministre, ligesom de forskellige justitsministre jo heller ikke har lavet nogen tekniske undersøgelser.
Det er jo ikke det, man har været inde at kigge på; det, der er blevet afvist gang på gang, drejer sig om det juridiske grundlag og ejerforhold, som jo altså er blevet underkendt af det norske domstolssystem.
Så jeg synes bestemt, der er grundlag for at gå ind og se på, hvad sandheden er.
Om man så ender med at finde nogen, man strafferetligt kan dømme, er noget andet, men jeg mener, vi har behov for at finde ud af: Hvad skete der egentlig i den her sag, og hvorfor har det været så svært for de her forskellige myndigheder i tre forskellige lande at finde frem til sandheden?
Lene Espersen (KF), 2008-05-09:
Jeg vil sige til fru Line Barfod, at det er jeg altså helt og aldeles uenig i.
Jeg mener, at hvis man ser på den gennemgang, der har været af materialet, og på de påstande, der har været op igennem tiden, som jo for en meget stor dels vedkommende er påstande, der har været gentaget næsten helt fra starten, så har der altså været en meget, meget grundig behandling af det fra myndighedernes side.
Og regeringens konklusion er, at der ikke er nye undersøgelser, som ville medvirke til, at man strafferetligt kunne genoptage sagen.
Line Barfod (EL), 2008-05-09:
Det er jo ikke myndighederne, der har lavet nye brandtekniske undersøgelser, det er et privat firma, som synes, at det her ser så mærkeligt ud, og at det var så stor en tragedie, at de frivilligt gik ind og betalte af egen lomme for at få lavet en kæmpe undersøgelse af det her, som peger på, at det ikke hænger sammen.
Vi har fået et brev fra to af de kriminalteknikere, der i sin tid lavede undersøgelsen for myndighederne.
De siger, at der var en lang række ting, som de ikke fik lov at undersøge dengang, og som de mener bør undersøges i dag.
De er enige i vurderingerne af, at der er ting, der ikke hænger sammen i den forklaring, man lagde frem dengang.
Så der er da klart noget, der tyder på, at der er behov for at lave nogle undersøgelser og for, at det er en uafhængig kommission, der sørger for, at tingene bliver undersøgt, og ikke hverken private eller de tidligere myndigheder, der skal undersøge det.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-05-09:
Jeg tror, at vi her kommer ind på et område, hvor vi ikke er enige.
F.eks. har jeg her et dokument sendt fra Nordisk Råd Nordenudvalget til den daværende danske justitsminister Bjørn Westh fra den 5. august 1996, hvor det gøres meget klart, at der har vist sig at være vanskeligheder med at definere ejerforholdet.
Allerede tilbage fra 1996, altså allerede tilbage under den tidligere regering har man været fuldstændig opmærksom på, at de her ting har der været tvivl om, altså at det, som Højesteret i 1993 lagde til grund, ikke holdt, og i dag ved vi, at der er store spørgsmålstegn at sætte.
Der er det bare, at vi i mit parti - og jeg havde et håb om, at regeringen også ville have den tilgang til det - siger, at i en sådan sag af så katastrofal karakter med så mange døde og med så mange uklarheder ville det altså tjene et retssamfund ordentligt, at man sagde: Lad os få det her undersøgt til bunds en gang for alle.
Lene Espersen (KF), 2008-05-09:
Nu ved jeg ikke, hvad det er, hr. Morten Messerschmidt henviser til, men hvis det er Oslo Tingsrets dom fra 2005, angår det jo en civilretlig sag om erstatning mellem to private parter.
Det betyder, at retten alene har taget stilling til parternes påstande, og det alene på grundlag af parternes egen bevisførelse og anbringender.
Retten har med andre ord ikke foretaget en selvstændig undersøgelse af ejerforholdene, og ved ankeinstansens dom i 2006 fandt retten i øvrigt ikke anledning til at gentage tingsrettens udtalelser om ejerforholdene omkring »Scandinavian Star«.
Jeg vil så også sige til hr. Morten Messerschmidt, at der jo er mange dokumenter og mange ting i den her sag, og det er fuldt ud forståeligt, at folketingsmedlemmer ønsker at granske ting under udvalgsbehandlingen.
Det medvirker jeg naturligvis også meget gerne til.
Men jeg må sige til hr. Morten Messerschmidt, at jeg altså mener, at hvis man ser på, hvilke svar der er blevet lavet af skiftende regeringer, synes jeg altså, at det viser, at man har forsøgt den her sag belyst fra myndighedernes side så grundigt, som det overhovedet har været muligt.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-05-09:
Tak for de indledende bemærkninger.
Jeg er glad for, at ministeren starter med at sige, at hun også betragter den her sag som værende af en helt særlig karakter.
Jeg tror ikke, man kan pege på en lignende katastrofe i den nyere danmarkshistorie.
Derfor er jeg også glad for, at justitsministeren i hvert fald indledningsvis er positiv over for at behandle det her.
Jeg synes dog, at der er nogle mangler i ministerens svar, i forhold til at hun siger, at myndighederne allerede har afklaret ejerforholdene.
Jeg mindes, at vi i forbindelse med et af de mange spørgsmål, som jeg har stillet gennem Retsudvalget, netop har fået at vide, at der ikke har været nogen nye undersøgelser af det, og det på trods af at man rent faktisk fra en norsk tingsret og fra en norsk landsret har behandlet de her ting og er kommet frem til nogle andre konklusioner end det, som Højesteret lagde til grund i 1993.
Så vil justitsministeren ikke på den baggrund genoverveje, hvorvidt det ikke måtte være rimeligt alligevel at få en ekstra granskning af alle de data, som vi har i dag, men som man altså ikke havde i 1993?
Lone Dybkjær (RV), 2008-05-09:
Nu har man jo forskellige erfaringer med, hvordan det går, når offentlige myndigheder udsender materiale, og jeg synes også, man skal tage en diskussion af, om det er en hensigtsmæssig måde at gøre på.
Nu taler jeg sådan rent fornuftsmæssigt; det er jo ikke altid, at det materiale, der sendes ud fra de offentlige myndigheder, lige præcis rammer, som det gerne skulle.
Men er det her den geniale måde at fremtvinge en stillingtagen på?
Det spørgsmål synes jeg vi må stille.
Vi kender jo godt, som andre har været inde på, nogle reaktioner, når de offentlige myndigheder kommer ud.
Men hvis det viser sig, at der er mange, der tror på, at det her er sådan, vil vi selvfølgelig tage stilling til forslaget, når det kommer frem til andenbehandling.
Men jeg vil ikke i dag stå og sige, at jeg synes, det her er det mest geniale.
Kamal Qureshi (SF), 2008-05-09:
Selv om vejret udenfor kan synes perfekt, er der jo ikke særlig meget andet her i verden, der altid kan være perfekt, sådan som vi alle sammen gerne vil have det.
Derfor vil jeg også sige fra SF's side, at vi da helt klart ser det her forslag som et meget væsentligt skridt i den rigtige retning, og vi håber også på, at vi kan få De Radikale med, hvis det forslag kan samle flertal.
Vi kan jo se, at allerede den kampagne, som Sundhedsstyrelsen har kørt, kan rykke 50.000 mennesker til at tage stilling.
Det er ikke forfærdelig mange, men det er dog nogle, og hvis man tilsvarende ved at udsende noget materiale på det rigtige tidspunkt, hvor folk i forvejen giver informationer til de offentlige myndigheder, kunne få 50.000-100.000, måske flere, til at tage stilling, så har man da trods alt rykket tingene i den rigtige retning frem for at bevare tingenes tilstand og så have en diskussion om formodet samtykke kørende herinde i hvert fald i et par år.
Liselott Blixt (DF), 2008-05-09:
Meget af det her vil nok komme til at ligne en gentagelse af, hvad nogle af de andre har talt om.
SF foreslår en afbureaukratiseringsreform, der kommer til at dække sygehusvæsenet.
I forslaget henviser SF til kvalitetsreformen »Bedre velfærd og større arbejdsglæde«, hvor der indgår en afbureaukratiseringsreform, men SF mener, at man generelt har udeladt at se på sygehusene.
Men flere af områderne er blevet implementeret sammen med finansloven 2008, og Dansk Folkeparti forventer, at man fremover også følger yderligere op på de problemer, som findes i sygehussektoren, samt at personalet får en mere struktureret hverdag.
Der er flere eksempler på, at tung sagsgang gør, at ressourcerne ikke bliver optimalt udnyttet, eksempelvis må papirarbejdet aldrig fylde så meget, at det går ud over patientplejen.
F.eks. har det flere gange været fremme, at en sygehuslæge kan minimere tiden med papirarbejdet med 20 pct., såfremt en lægesekretær overtog dette arbejde.
Tænk at få 20 pct. mere tid til patienterne.
Når SF påstår, at der intet er sket på sygehusområdet i forhold til kvalitetsreformen, så er det ikke rigtigt, idet Dansk Folkeparti i finansloven for 2008 bl.a. har støttet, at der på det regionale sundhedsområde iværksættes et arbejde for bedre dokumentation og forenkling, som skal målrettes personalet i sundhedssektoren og skal sikre, at der foreligger pålidelig og rettidig dokumentation, ligesom vi har tilkendegivet, at der fortsat arbejdes med udbygning af sundhedskvalitet.dk., og at arbejdet med den danske kvalitetsmodel fremover fortsættes.
Endvidere skal dokumentation og forenkling målrettes til frontpersonalet i sundhedssektoren, hvilket der skal samarbejdes med regionerne om.
Endvidere er det besluttet, at der bør afsættes omkring 10 mio. kr. i perioden 2008-2011 til udvidelse af faglige kvalitetsoplysninger på sygehuset samt hos praktiserende læge og speciallæge.
Men dermed ikke være sagt, at vi skal stå i stampe på dette vigtige område.
Dansk Folkeparti vil under alle omstændigheder fortsat ihærdigt arbejde for at skabe en bedre sammenhæng uden bureaukrati i sundhedssektoren.
I Dansk Folkeparti mener vi, at det er brugerne, altså personalet, som vi skal lytte til, for det er dem, der har fingeren på pulsen og ved, hvordan man bedst bruger ressourcerne.
Igen vil vi i Dansk Folkeparti foreslå, at man i Sundhedsudvalget besøger et par afdelinger på et par af vores sygehuse og får en snak med personalet.
Vi kan ikke støtte det eksakte forslag.
Lise von Seelen (S), 2008-05-09:
En afbureaukratisering af sygehusvæsenet har selvfølgelig stor betydning, og det er et vigtigt spørgsmål.
Det er det, fordi vi jo alle sammen får rigtig mange tilbagemeldinger fra stort set alle fagkategorier i sygehusvæsenet, der fortæller, at de bruger mere og mere tid på papirarbejdet og på bureaukratiet, på administrationen, og det er jo sådan, at den tid ikke er blevet tilskrevet sygehusvæsenet.
Det vil jo resultere i, at patienter vil opleve, at de får en service i det daglige, som er dårligere end hidtil.
Det er selvfølgelig et indbygget problem, og derfor er det også vigtigt, at vi får kigget på, hvordan vi kan få et system, der i langt højere grad fokuserer på, at det er kvaliteten i behandlingen, der er afgørende, og at vi måske har nogle overflødige arbejdsgange, som kan ryddes væk.
Vi er meget optaget af, når vi taler om det her papirarbejde, at vi får adskilt det papirarbejde, som er knyttet til bureaukratiet, som vi altså kender det, når det drejer sig om ordet bureaukrati, med automatiske arbejdsgange, manglende demokrati og ressourcespild i systemet.
Den del af papirarbejdet kan vi så fint undvære en masse af.
Men den del af papirarbejdet, som vedrører dokumentation og opsamling af læring og viden, kan vi ikke undvære i sygehusvæsenet.
Derfor skal vi holde de ting adskilt. Vi har så set, at akkrediteringsmodeller er blevet det store lys i åbenbaringen sådan inden for de sidste par år.
Der vil vi godt hejse et lille advarselsflag, der siger, at der altså også er akkrediteringsmodeller, som er meget administrativt tunge, og som ikke har en indbygget nøgle til at forbedre kvaliteten.
Men vi er optaget af, at vi får langt mindre af den der automatiserede administration, så vi får flyttet fokus over på, at vi skal have mere og bedre pleje og omsorg og behandling på sygehusene, og at vi får en opkvalificering af den dokumentations- og vidensindsamling, som findes.
Derfor kan vi da godt sige, at vi synes, at det her forslag har en berettigelse, og vi synes, at det har det, fordi vi jo også inden for andre områder af den offentlige virksomhed ser, at den her administration, som lægger meget op til kontrol af systemet, har udviklet sig.
Der er det altså meget afgørende, at man får tingene til at hænge sammen.
Derfor kunne vi i forhold til beslutningsforslaget her godt forestille os, at vi i stedet for isoleret at kigge på det her måske kunne udarbejde en beretning, der forpligter ministeren til, at den afbureaukratisering, der skal ske inden for det her område, kommer til at ske i meget tæt tilknytning til de andre områder, som har stor betydning for de mennesker, som skal have deres tilværelse til at hænge sammen, så det ikke er splittet op på sygdoms-, social- eller arbejdsmarkedsområdet, men bliver en samlet tilværelse, hvor alle områder har meget stor betydning.
Så vi er meget optaget af, at vi får arbejdet med det her.
Forslaget, som det ligger her, synes vi er for isoleret, så vi vil gerne arbejde for, at man får det integreret mere med afbureaukratisering på de andre områder.