Lone Dybkjær (RV), 2010-01-26:
Jeg synes altid, det er så utrolig fascinerende at opleve mennesker, der stadig har deres barnetro og autoritetstro.
Og det må man lade hr. Tom Behnke, det har han virkelig!
Han har virkelig en fantastisk barnetro på, at alt, hvad politiet gør, er helt perfekt; de gør det hele, og der er selvfølgelig ingen fejl, det er klart.
Hvis nogen af os påpeger, at der kunne være lidt her og der, er det kun, fordi vi ikke kender til det.
Og det er klart, at man skal være et menneske, der skal kunne stå ved at have været udsat for en hadforbrydelse; hvis man har været udsat for en hadforbrydelse, er det helt urimeligt, at man ikke fortæller det til politiet.
Jeg har bare sådan en anden, parallel tankegang i det; det er selvfølgelig set fra en anden vinkel, og jeg forlanger ikke, at hr. Tom Behnke sådan skal kunne sætte sig ind i det – det tror jeg måske ikke han helt kan – men det drejer sig om udviklingen på voldtægtsområdet.
Der er jo sket en enorm udvikling, også i kraft af at politiet er blevet bedre.
Men det skal jo ikke være nogen hemmelighed, at da man startede med anmeldelser af voldtægt, var det ikke ligefrem følsomme politibetjente, der altid var til stede på en hvilken som helst politistation.
Jeg tror også, at politiet har lært noget i løbet af debatten.
På samme måde tror jeg ikke, at man nødvendigvis, selv om man er politibetjent, kan forstå, hvad det er, et menneske er blevet udsat for på sin integritet, når det er blevet overfaldet på en eller anden måde på grund af sin etnicitet eller på grund af sin seksualitet, eller hvad ved jeg.
Det er ikke noget, man bare sådan kan komme over og så stærkt stå der og sige til politiet: Det her var der tale om.
Så enkelt er det ikke, må jeg sige til hr. Tom Behnke.
Nu gik hr. Tom Behnke, og derfor skal jeg forlade diskussionen med ham, for det tjener selvfølgelig ikke noget formål, når han ikke er der.
Men jeg synes sådan set, at hr. Tom Behnke på mange punkter illustrerer en eller anden stor illusion om, at systemet altid er perfekt.
Og systemet er jo desværre ikke altid perfekt, og derfor må man hele tiden prøve at udvikle det.
Derudover sker der jo også en udvikling i, hvad der er rigtigt og forkert i et samfund.
I gamle dage, om jeg så må sige, måtte man godt slå sine børn.
Nu må man ikke bare tæske løs på sine børn.
Det er jo en udvikling i samfundet, der er sket.
I gamle dage tog man heller ikke voldtægter så højtideligt, herregud, det var noget, kvinderne måtte finde sig i.
Specielt hvis man var tjenestepige, var det jo sådan nærmest herremandens ret at få lov at begå voldtægt.
Nu er der jo ingen, der rigtig vil stå ved sådan et synspunkt mere.
Og på samme måde tror jeg heller ikke, at man har taget det så højtideligt tidligere med de her hadforbrydelser, som man gør i dag.
Det er jo simpelt hen, fordi samfundet har ændret sig – og heldigvis i en mere human retning.
Så bliver jeg sådan set også lidt forvirret af debatten.
For på den ene side synes jeg, at den konservative ordfører sagde, at det var fuldstændig urimeligt, at man skulle lave al den registrering, og på den anden side læser jeg – nu har jeg fået justitsministerens tale af samme grund, og det er jo det, han har sagt, så der er ikke tale om misbrug – at der nu, med det nye sagsbehandlingssystem, foregår en registrering af mulige hadforbrydelser.
Det må være sådan et skema, hvor man tjekker af, sådan forstår jeg det, der står her.
Det er sådan set også i overensstemmelse med det, som DF har fået igennem i en eller anden finanslovsammenhæng, eller hvornår det nu har været.
Så jeg går ud fra, at vi nu får en registrering på en eller anden måde.
Jeg tror stadig væk, at der også skal være tale om en masse uddannelse på det her område, for det er faktisk ikke så nemt for en voldtagen kvinde eller nogen, der har været udsat for hadforbrydelser f.eks. på grund af deres seksualitet eller andet, bare at stå op og sige, at det var sådan, det hang sammen – for slet ikke at tale om det at gå igennem at blive udspurgt mere grundigt fra politiets side.
Derfor er jeg også glad for, at SF har fremsat det her beslutningsforslag, så vi kan få en diskussion om det – og har fået det netop i kraft af et beslutningsforslag, sådan at vi kan arbejde videre med det i udvalget og måske få lavet en beretning, eller hvad ved jeg.
Det kan også være, vi skal fremsætte et beslutningsforslag, der så bliver stemt ned – det ved jeg ikke, SF må jo finde ud af, hvad der er klogest – sådan at vi får kortlagt nogle af tingene.
Hvad er op og ned i det her?
Hvad er det for nogle tal, vi snakker om?
Så vil jeg sige, at selv justitsministeren jo sådan set godt er klar over, at der måske er nogle mørketal.
Det er måske alligevel ikke helt så nemt, som hr. Tom Behnke antyder, at få registreret, om man er udsat for et had.
Derfor er det jo altså også foreslået og vedtaget, at man skal skabe sig et overblik over det, og der er sat noget forskning i gang på det her område.
Det synes jeg er fint.
Det, der også ville være fint, ville være at finde ud af, hvad der egentlig er tidsterminen her, for det mener jeg også vil spille en vis rolle, når vi skal diskutere det videre forløb for det her forslag.