runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Skipper (EL), 2015-10-29:
Sådan som jeg har forstået lovforslaget, handler det om at sørge for, at man bliver dømt for at tilslutte sig væbnede styrker, der kæmper imod Danmark, og det er der så nogle der har et særligt behov for at kalde landsforræderi, og jeg tror, at vi efterhånden har fået slået fast, at jeg ikke nødvendigvis har det behov.
Jeg synes ikke, at det er det vigtige og det mest strafværdige, der ligger i de handlinger.
De alternative forslag, vi har, er jo f.eks. at sørge for, at vi kriminaliserer det overhovedet af tage af sted, hvis og såfremt vi kan gøre det på retssikkerhedsmæssigt betryggende vis, og så sørge for, at man faktisk bliver straffet for de forbrydelser, man begår.
Med hensyn til at hæve straffene kan vi da sikkert finde en masse områder, hvor vi lige kan gøre det sådan vupti.
Det i sig selv har jo ikke nødvendigvis nogen effekt, og det, jeg er optaget af, er, at vi faktisk får det, der har en effekt.
Ole Birk Olesen (LA), 2015-10-29:
Jeg sidder med sådan en fornemmelse af, at fru Pernille Skipper har svært ved det der med landsforræderi, fordi hun ikke anerkender, at man kan være forræder mod sit land.
Så det vil jeg gerne spørge fru Pernille Skipper om: Mener fru Pernille Skipper, at man kan være forræder mod sit land?
Pernille Skipper (EL), 2015-10-29:
Det er det, jeg har sagt cirka ti gange nu: Ja.
Søren Pape Poulsen (KF), 2015-10-29:
Jeg kan forstå på ordføreren, at det ikke er så vigtigt, hvilke begreber eller ord man bruger, i det her tilfælde landsforræderi, og det er jo fair nok, at det er ordførerens synspunkt.
Men så vil jeg bare gerne spørge: Mener ordføreren, at der er tale om landsforræderi, hvis man tager ud og kæmper imod danske soldater?
Pernille Skipper (EL), 2015-10-29:
Det har noget med moralsk svigt at gøre.
Det, som jeg synes er det forfærdelige og det, vi burde koncentrere os om – og det er der brugt alt for lidt tid på i den her Folketingssal sammenlignet med, hvor mange gange der er blevet talt om landsforræderi – er, at de her mennesker er medvirkende til etnisk udrensning, massevoldtægter og drab, og de hverver børnesoldater.
Det, de foretager sig, er afskyeligt, og der er ikke en eneste af dem, der er blevet straffet for det.
Jeg synes, vi burde bruge energi på at finde ud af, hvordan vi sørger for, at vi får indsamlet de beviser, sådan at de kan komme for retten for deres ugerninger, i stedet for at slæbe dem for retten over at have såret nogens følelser.
Søren Pape Poulsen (KF), 2015-10-29:
Jeg er fuldstændig enig med ordføreren i alt, hvad der lige blev sagt – tror jeg nok; sådan som jeg forstod det – altså, at vi skal være efter forbryderne, vi skal straffe dem, og vi skal gøre alt, hvad vi kan.
Men anerkender ordføreren ikke, at det også har en betydning, hvilke ord vi bruger, og at det også har en betydning, at vi kalder det ved rette navn?
Vi er en del af en koalition, vi sender danske soldater ud, og hvis nogle så rejser ud og skyder mod danske soldater eller bekæmper danske soldater, så har det da også en værdi at kalde tingene ved deres rette navn, nemlig landsforræderi, for det er det, det er.
Pernille Skipper (EL), 2015-10-29:
Jeg er fuldstændig enig med hr. Søren Pape Poulsen i, at det har en værdi at kalde tingene ved deres rette navn, og derfor synes jeg også, at det er vigtigt at kalde folk, som kæmper sammen med Islamisk Stat, mordere, voldtægtsforbrydere, krigsforbrydere.
Landsforrædere er, undskyld mig, så langt nede på listen, at jeg ikke engang er dernede endnu.
Der er så mange ting, hvor det er meget, meget vigtigere at få signaleret, hvor grotesk og groft og forfærdeligt det, de gør, er, end at de svigter Danmark på et moralsk plan.
De svigter os da på et meget, meget konkret plan, som vi burde påpege i stedet for.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2015-10-29:
Tak for det.
Jeg blev helt overrasket, da jeg hørte svaret på hr. Søren Pape Poulsens spørgsmål.
Jeg kan blive ret chokeret over at høre ordføreren sige, at man ikke har nogen holdning til det, hvis nogle rejser ud og bekæmper danske soldater, og derfor vil jeg bare bede ordføreren om en enkelt gang at sige, om en person er landsforræder eller ikke er landsforræder, hvis personen drager i krig og skyder mod danske soldater, bekæmper danske soldater.
Pernille Skipper (EL), 2015-10-29:
Jeg er da frygtelig ked af det, hvis jeg har chokeret hr. Peter Kofod Poulsen, og specielt hvis jeg chokerer ham med noget, jeg ikke har sagt.
Det er faktisk rigtig, rigtig centralt.
Det, der er nederst på min liste af bekymringer, er, om de svigter Danmark moralsk.
Det, der er øverst, er alle de andre forbrydelser, som de begår med deres uhyrligheder og deres uhyrlige handlinger.
Jeg synes, vi burde fokusere på det, og derfor tillader jeg mig at gentage: Landsforræderi og et eller andet moralsk svigt, som handler om nogens følelser, synes jeg ikke er vigtigt.
Peter Kofod Poulsen (DF), 2015-10-29:
Så prøver jeg lige en gang til at give ordføreren muligheden.
Hvis man som dansk statsborger eller herboende udlænding rejser ud og skyder efter danske soldater, er man så landsforræder, eller er man ikke landsforræder?
Det kan jo besvares kort.
Pernille Skipper (EL), 2015-10-29:
Altså, hvis hr. Peter Kofod Poulsen spørger til, hvad jeg føler er en landsforræder, vil jeg sige, at jeg lige har svaret tre gange, at jeg synes, det er ligegyldigt.
Derfor har jeg ingen holdning til det.
Hvis hr. Peter Kofod Poulsen spørger til, hvad den juridiske definition på en landsforræder er, kan jeg sige til hr. Peter Kofod Poulsen, at det er meget, meget komplekst og ikke sådan lige at svare ja eller nej til.
Ergo må domstolene tage sig af, hvornår man er det, og hvornår man ikke er det.
Preben Bang Henriksen (V), 2015-10-29:
Med respekt for, at vi kører videre i det samme, vil jeg sige, at vi kun gør det, fordi det i hvert fald ikke er gået op for mig, hvad svaret blev.
Jeg er nødt til at spørge direkte, som min kollega også har spurgt: Er man landsforræder, hvis man skyder på danske soldater, i fru Pernille Skippers optik?
Steen Holm Iversen (LA), 2015-10-29:
Forslaget slår fast, at hvis man som dansker eller herboende udlænding tilslutter sig en fjendtlig væbnet styrke, der kæmper imod Danmark, er det et udtryk for landsforræderi.
Forslaget slår endvidere fast, at hvervning eller forsøg på hvervning til selv samme væbnede grupperinger ligeledes er at betegne som landsforræderi, og det kan straffes i henhold til straffelovens kapitel 12 med fængsel i op til 16 år.
Liberal Alliance støtter denne stramning af straffeloven, og vi ser samtidig, at dette forslag kan lukke det hul, som for alvor er blevet synliggjort af virkeligheden og af den situation, som er blevet aktualiseret ved både de mange udrejste såkaldte syrienskrigere samt den hvervning, der hver dag foregår i de radikaliserede miljøer i Danmark, for at levere martyrer til eksempelvis Islamisk Stat og deres middelalderlige dødskamp for et kalifat i Irak og Syrien.
Liberal Alliance støtter den i forslaget anførte brug af udtrykket landsforræderi og ser, at dette kan udgøre en samlet betegnelse for nok de alvorligste forbrydelser, vores egne statsborgere eller herboende udlændinge kan begå imod vores selvstændighed og imod vores sikkerhed.
Vi er i Liberal Alliance, som det formodentlig er de fleste bekendt, meget opmærksomme på de konsekvenser, der kan være for retssikkerheden, som forslagets indhold kan indbefatte.
Det har tidligere ordførere også berørt.
Det er alvorligt, når vi bevæger os væk fra at kriminalisere og lovgive imod specifikke handlinger og i stedet kriminalisere en tilslutning eller støtte til fjendtlige grupperinger
enten i eller uden for vores samfund.
Vi er derfor enige i, at vi i disse tilfælde skal udvise forsigtighed omkring det mulige fortolkningsrum, som vil følge af forslaget, og vi vil derfor i udvalgsarbejdet og efterfølgende monitere dette meget, meget nøje.
Liberal Alliance mener imidlertid, at der er behov for denne ændring af straffeloven, da vi befinder os i en virkelighed, hvor vi må forholde os til internationale ikkestatslige aktører, der befinder sig uden for dansk territorium, men som udgør en trussel imod dansk sikkerhed.
Liberal Alliance mener ligeledes, at det er absolut påkrævet at gribe ind over for den rekruttering af både danske statsborgere samt herboende udlændinge, som vi er vidne til, og med det kraftigst mulige signal lader forstå, at vi betragter dette som det ultimative tillidsbrud og dermed som landsforræderi.
Med dette forslag indledes en tilpasning af straffeloven til de konflikter og de krige, som verden har bevidnet og set udvikle sig siden 2004 – en tilpasning, som vi gerne støtter op om.
Med disse ord skal jeg meddele, at Liberal Alliance kan tilslutte sig det fremsatte lovforslag.
Pernille Skipper (EL), 2015-10-29:
Som jeg sagde til hr. Peter Kofod, og det vil jeg også meget gerne sige til hr. Preben Bang Henriksen: Hvis hr. Preben Bang Henriksen spørger til mine personlige følelser, hvad jeg føler er landsforræderi, og hvad jeg ikke føler er landsforræderi, så synes jeg, det er et ligegyldigt spørgsmål, og jeg tillader mig ikke at have en holdning til det.
Hvis hr. Preben Bang Henriksen spørger til den juridiske betegnelse for en landsforræder, vil jeg sige, at man rent juridisk kan være det, hvis man tager af sted.
Det kan også være, at man ikke er det.
Men det er meget mere komplekst end som så, og det er vel sådan set derfor, at Straffelovrådet er blevet sat i gang med at kigge på det og har lavet en i øvrigt udførlig betegnelse for, hvornår man er landsforræder, og hvornår man ikke er.
Den ligger lige her.
Jeg tror også, hr. Preben Bang Henriksen kan finde den på nettet.
Søren Pind (V), 2015-10-29:
For nogle er Danmark en abstraktion, for regeringen er det konkret virkelighed og udgangspunktet for vores arbejde.
De senere år har budt på kolossale udfordringer, ikke mindst i forhold til at bekæmpe terror – en udvikling, der startede tilbage i 2001.
Det, vi har behov for at anerkende, når vi skal bekæmpe den form for forbrydelse, er, at symbolik betyder noget, at ord har en afgørende betydning, at det at sige tingene, som de er, kan medvirke til at skabe en vold imod, at andre blot tilslutter sig de samme gerninger, som en enkelt gerningsmand har begået.
Der er nogle, der mener, at terrorister under ét er idioter.
Jeg kunne ønske mig, det var så vel.
Der er i nogle henseender tale om dedikerede mennesker, som i nogle sammenhænge ofrer sig selv for at opnå det mål, de sigter efter.
Og de mål, de sigter efter, er ikke tilfældige.
Det så vi den 11. september, da to tårne faldt.
Det har vi set i Danmark, hvor man er gået efter tegnere, som blot brugte deres ytringsfrihed, hvor man gik efter et fredeligt møde om ytringsfrihed på Østerbro, og hvor man gik efter at skade danske jøder i Krystalgade.
Gid det var så vel, at det var idioter, for idioter er nemme at bekæmpe; dedikerede mennesker, derimod, er en vanskeligere opgave.
Og derfor bliver vi nødt til selv at anvende symbolik i vores kamp for at bekæmpe dem.
Derfor er det her lovforslag vigtigt.
Landsforræderi er nemlig ikke kun et moralsk begreb, det er også et juridisk begreb, et juridisk begreb, som vi tager i anvendelse for at straffe de mennesker, der begår det, hårdt, så hårdt som noget, med straffeloven i hånden.
Det kan godt være, at nogle opfatter Danmark som en abstraktion, men for os er det en konkret virkelighed og det, der er udgangspunktet for vores arbejde.
Lovforslaget kommer til at sikre, at danske statsborgere og herboende udlændinge altid kan straffes for landsforræderi, hvis de tilslutter sig en fjendtlig væbnet styrke; det vil sige en væbnet styrke for en part, som deltager i den væbnede konflikt mod den danske stat.
Der gås således målrettet efter de personer med tilknytning til Danmark, som handler i strid med den særlige loyalitetsforpligtelse – ikke følelse – der er over for Danmark.
Og når folk tilsidesætter den loyalitet og vælger at gå i kamp under ekstremisternes flag, skal de være klar over, at de mødes med lovens alvorligste konsekvens, når de vender tilbage.
Lovforslaget afslutter – for en god ordens skyld – ikke overvejelserne om strafferetlige tiltag mod deltagelse i væbnede konflikter i udlandet.
Straffelovrådet kommer til at afgive en betænkning i begyndelsen af det nye år, og der vil regeringen tage stilling til behovet for yderligere strafferetlige tiltag.
Rådet ser i den forbindelse på spørgsmålet om indrejseforbud i konfliktområder.
På den baggrund skal jeg takke ordførerne for en god og oplysende debat.
Jeg ser frem til den videre behandling i Folketinget, og som altid står jeg naturligvis til rådighed for besvarelse af de spørgsmål, som måtte opstå under Folketingets arbejde.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2015-10-29:
Jeg vil gerne starte med at sige, at jeg anerkender den præmis, som ministeren taler ud fra.
Der er et »vi«.
Man har privilegier som statsborger i et land, ret til beskyttelse af staten, nogle rettigheder og nogle forpligtelser.
Man har nogle privilegier, og det forpligter.
Jeg er bare bekymret for den del, som jeg også læste op i min ordførertale, om, at sanitetspersonale kan blive straffet, og jeg synes stadig væk, det er uklart, hvor der står, at det ikke er kamphandlingerne, man kriminaliserer, men at det er tilslutningen til en væbnet styrke af en slags.
Men hvori ligger tilslutningen, hvis man er af sted for Læger uden Grænser eller andre og man er i et område, hvor det måske er lidt svært at kende forskel på ven og fjende?
Det er jo egentlig også en rettighed, man har ifølge Genèvekonventionen, til ikke at tage hensyn til det.
Kan vi ikke få pindet mere ud i lovforslaget, at det ikke må være en gummielastik, hvornår man har tilsluttet sig en styrke ved bare at være plejepersonale?
Søren Pind (V), 2015-10-29:
Jeg synes, det er klogt, at Folketinget udborer det under udvalgsarbejdet.
Men tag f.eks. nødhjælpsarbejde.
Altså, her sondres der jo mellem, om man indgår i styrken, eller om man bare udfører nødhjælpsarbejde, uden at man f.eks. kan beordres rundt.
Det er det afgørende.
Man må ikke på den måde bistå, være en del af det.
Men jeg synes, det er helt fint, at Folketinget ønsker et udbore det under udvalgsarbejdet, og det vil vi selvfølgelig også være behjælpelige med, sådan at de nuancer kan blive fuldstændig klare.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2015-10-29:
Det er jeg rigtig glad for at høre, og jeg tror også, at de to høringsparter, som har fokus på det her, Røde Kors og Institut for Menneskerettigheder, vil være rigtig glade for, at det bliver pindet helt ud, at der ikke er nogen elastik i det, at man har de rettigheder, som man har gennem Genèvekonventionen, til at udøve sit hverv som sanitetspersonale.
Så tak for det.
Søren Pind (V), 2015-10-29:
Der er vel ikke noget mere naturligt, end at netop jeg siger, at tingene skal pindes ud, men tak for opmærksomheden.
Brian Mikkelsen (KF), 2015-10-29:
Jeg undrer mig lidt over bemærkningerne fra den socialdemokratiske ordfører her, for tidligere på dagen har vi hørt forskellige Socialdemokrater sige, at det var et grundfæstet princip i dansk ret, at man skal indhente en dommerkendelse, når man skal have nogle oplysninger – det kan dreje sig om PET og alle mulige andre ting.
Men når det handler om noget så grundlæggende som at gå ind i folks haver, er der altså ikke behov for en dommerkendelse, så skal myndighederne bare have lov til at trampe ind.
Hvad er forskellen på de forskellige typer dommerkendelser?
Jeppe Bruus (S), 2015-10-29:
Forskellen her er jo, at det her er en del af SKATs kontrol, som de i øvrigt ofte udfører sammen med både politi og Arbejdstilsynet, og som jo ikke er en kontrol af den borger – som jeg også citerede fra lovforslaget – som bor på den private grund, men en kontrol af de arbejdere, der render rundt.
Brian Mikkelsen (KF), 2015-10-29:
Logikken, ræsonnementet, må så være fra socialdemokratisk side, at helt almindelige menneskers rettigheder ignorerer vi lidt her, for der er et højere helligt formål.
Men det må jo så også være ensbetydende med, at politiet og andre offentlige myndigheder i enhver henseende – enhver henseende – ikke behøver en dommerkendelse, altså fordi der er et større formål, og det, at vi har nogle individuelle rettigheder, og de er grundfæstet i grundloven, er ikke relevant i forhold til det højere hellige formål.
Er det så ensbetydende med, at Socialdemokratiet nu giver los, i forhold til at man ikke behøver en dommerkendelse for at komme ind, f.eks. i forhold til privat ejendom eller private oplysninger?
Jeppe Bruus (S), 2015-10-29:
Næh, det er det sådan set ikke.
I øvrigt har Arbejdstilsynet jo samme mulighed for at gå ind og forhindre en potentiel arbejdsulykke, hvis de ser den ske.
Det her handler ikke om kontrol af den enkelte borger, men om kontrol af de arbejdere, der render rundt på et professionelt byggeri på privat grund, og som Dansk Byggeri siger, har det bevisligt haft en effekt i forhold til at mindske sort arbejde og social dumping.
Joachim B. Olsen (LA), 2015-10-29:
Nogle gange må vi jo veje forskellige principper op mod hinanden.
Sådan er det jo, når man laver politik.
Og det er svært at forstå det anderledes, end at Socialdemokratiet mener, at det er vigtigere, at skatteopkrævningen altid og uanset hvad er et hundrede procent effektiv, også når det handler om, at myndighederne kan få lov til at gå ind på folks private grund.
Og jeg forstår ærlig talt ikke den der sondring mellem selve boligen og haven.
Altså, for os, der bor i et hus og dermed har en have, er det en sondring, som er ret ligegyldig.
Vi er lige så meget hjemme i vores have, som vi er, når vi er inde i vores stue.
Så derfor ønsker jeg og rigtig mange andre mennesker ikke, at myndigheder kan komme på vores grund uden en dommerkendelse.
Det mener Socialdemokratiet så ikke er vigtigt, og det synes jeg er meget ærgerligt.
Søren Pape Poulsen (KF), 2015-10-29:
Jeg vil gerne drøfte det videre.
Jeg vil bare gerne forbeholde mig ret til at kigge nærmere på det.
Jeg har ikke siddet og boget konventionen i den her sammenhæng.
Det beder jeg om forståelse for at jeg ikke sådan lige kan komme med en lang redegørelse for.
Josephine Fock (ALT), 2015-10-29:
Jamen det kan jeg svare helt kort på: Ja, og det var også det, jeg prøvede at signalere.
Jeg tror bare, at jeg også gerne ville signalere, at for mig er der også en bredere definition.
Der er det at være landsforræder, men så er der også de andre uhyrligheder, som de pågældende begår, og som også har været nævnt her på talerstolen: voldtægter, henrettelser og deslige.
Sofie Carsten Nielsen (RV), 2015-10-29:
Tak for det.
Jeg kan gøre det kort, for mine bemærkninger ligger meget i tråd med den tidligere ordførers.
Det er klart, at vi i den tidligere regering netop fik Straffelovrådet til at kigge nærmere på det her område.
Vi ønskede at afvente deres bemærkninger, før vi ville lovgive, og dem er Staffelovrådet jo kommet med nu.
De er kommet med deres bemærkninger til, hvad der kunne kaldes en opdatering eller en modernisering af straffeloven, i forhold til hvordan vi opfatter og definerer landsforræderi mod Danmark.
Derfor bakker vi selvfølgelig op om lovforslaget, som indskærper, at det er endda meget for galt og derfor strafbart.
Der var et par bemærkninger fra den tidligere ordfører om præciseringer, og jeg synes også, det er rigtig fint, at man kan se i bemærkningerne til lovforslaget, at en række af forslagene fra høringssvarene er indarbejdet, og at der er taget højde for dem.
Men jeg synes fortsat, at der i hvert fald fra Institut for Menneskerettigheder er et par bemærkninger om anvendelsen og fortolkningen af den humanitære folkeret og hvordan det kan præciseres, at fortolkningen her er i overensstemmelse med den fortolkning.
Jeg har også et spørgsmål i forhold til sanitetspersonel, som vi måske kan tage i udvalget, altså: Hvad nu, hvis man ikke ved, hvem det er, som man, om jeg så må sige, udøver humanitær bistand for?
Findes den form for situation?
Det kunne jeg godt tænke mig at vi vendte, men i Radikale Venstre bakker vi op om hele grundtanken her.
Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2015-10-29:
Det foreslås med lovforslaget at indsætte en ny bestemmelse i straffelovens kapitel 12 om forbrydelser mod statens selvstændighed og sikkerhed, særskilt at kriminalisere, at en dansk statsborger eller herboende udlænding er tilsluttet en fjendtlig væbnet styrke, som kæmper mod den danske stat.
Så har diskussionen her i dag jo drejet sig rigtig meget om landsforræderi, så for ikke at spilde hinandens tid kan jeg sige, at SF fuldt ud anerkender begrebet landsforræderi, og så håber jeg, at vi måske også kan tage nogle andre diskussioner.
I min optik må det her forslag ikke stå alene, for jeg synes desværre, at der fra justitsministeren ofte kommer forslag om, at strafferammen skal hæves for det ene og det andet.
Det kan der sagtens være god ræson i, men hvordan forhindrer vi, at unge mennesker – eller nogen overhovedet – tager af sted og kæmper mod danske soldater?
Det synes jeg er enormt fraværende, og det synes jeg er rigtig ærgerligt.
Der er i min optik kommet nogle rigtig gode høringssvar fra specielt Røde Kors og Institut for Menneskerettigheder, som jeg synes vi skal lytte til.
Jeg vil også gerne kvittere for, at justitsministeren har imødekommet en række af de her bekymringer fra Røde Kors og Institut for Menneskerettigheder.
Der er to ting, der stadig væk bekymrer mig, og det har jeg også hørt nogle af mine kollegaer være inde på, nemlig at Institut for Menneskerettigheder påpeger, at det er uklart, om § 101 a finder anvendelse, hvis Danmark er en besættelsesmagt.
I svaret fra Justitsministeriet står der, at en eventuel besættelsessituation dermed er uden selvstændig betydning for, om den foreslåede bestemmelse finder anvendelse.
Det synes jeg simpelt hen vi bliver nødt til at få udpindet lidt mere, for der er også nogle internationale konventioner om, hvad folk har ret til, hvis der finder en besættelse sted.
Det synes jeg at vi bliver nødt til at diskutere i udvalget.
Det andet, som mine kollegaer fra Alternativet og Enhedslisten også var inde på, er, at både Røde Kors og Institut for Menneskerettigheder jo er ret bekymrede for sanitetspersonale.
I Genèvekonventionen står der udtrykkeligt, at man ikke kan straffe plejepersonale for at pleje syge og sårede.
Det må man simpelt hen ikke, det må vi ikke.
Og i svaret står der, at den pågældende straffes for at tilslutte sig den væbnede styrke, ikke for at pleje syge eller sårede.
Det er simpelt hen for meget elastik, det bliver vi nødt til at præcisere noget mere, med hensyn til hvorvidt man tilslutter sig den væbnede styrke alene for at være der som sygeplejerske eller læge.
Det er alt for uklart, det bliver vi nødt til at få rettet op på, for at SF kan støtte.
Men grundlæggende, som jeg også sagde før til ministeren, vil jeg gerne kvittere for, at der er blevet indarbejdet så mange af Institut for Menneskerettigheders og Røde Kors' bekymringer, at der er blevet rettet godt op på det og blevet præciseret nogle ting, men jeg synes stadig væk, at vi skal have rettet op på lige præcis de her to ting, så der ikke er en læge eller sygeplejerske, der bliver straffet for at opfylde nogle forpligtelser, som de egentlig har ret til ifølge Genèvekonventionen.