runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Flemming Bonne (SF), 2009-05-12:
Lolland er jo nævnt i forslaget, og ministeren nævnte også selv Lolland som et eksempel.
Jeg står her med en opgørelse, som viser, at hvis man gennemførte 100-procents-refusion, ville det forbedre Lolland Kommunes økonomi med 96 mio. kr.
: Er ministeren af den opfattelse, at disse 96 mio. kr. kan kompenseres via et udligningssystem?
De kan i hvert fald ikke kompenseres under det nuværende udligningssystem.
Kan det blive rettet op under den kommende justering af udligningssystemet?
Inger Støjberg (V), 2009-05-12:
Jeg er grundlæggende uenig med hr. Per Clausen i hans indstilling til det her.
Der er ikke tale om, at folk, og jeg citerer: »slæbes igennem flere år med arbejdsprøvning«.
Der er tale om, at man ser på, hvilke muligheder det enkelte menneske har for på en eller anden måde at komme tilbage på arbejdsmarkedet, og på, om det kan ske på særlige vilkår.
Jeg synes jo netop, at det stærke i det her er, at man hele tiden ser mulighederne, nemlig hvad et menneske kan bidrage med, og dermed også forsøger at fastholde en tilknytning til arbejdsmarkedet.
Vi ved da, at alene det at have kollegaer og noget at stå op til er rigtig vigtigt for mange mennesker.
Flemming Bonne (SF), 2009-05-12:
Jeg bliver jo nødt til at henholde mig til, at ministeren selv var inde på, at den rigtige måde at finansiere det her på er via udligningsordninger, hvor kommunerne bliver kompenseret fuldt ud under et.
Så prøver jeg at drage et eksempel frem, hvor det kan påvises, at der i hvert fald er en enkelt kommune - og der er også andre kommuner som absolut ikke bliver kompenseret, som døjer med det her, og som må tage pengene fra de almindelige velfærdsordninger.
Jeg ved godt, at det er indenrigs- og socialministeren, vi skal have fat i, men som sagt var det ministeren selv, der bragte det her på banen.
Inger Støjberg (V), 2009-05-12:
Hvis hr. Flemming Bonne vil diskutere udligningssystem, må hr. Flemming Bonne rejse spørgsmålet over for rette vedkommende, og det er indenrigsministeren, og det vil foregå i Kommunaludvalget.
Erling Bonnesen (V), 2009-05-12:
Det danske samfund er et velfærdssamfund.
Hvis man er ramt af sygdom eller har andre sociale problemer, tror jeg, man skal være glad for, at man bor i Danmark, for vi har mange og forskellige støtteforanstaltninger, der hjælper i sådanne situationer afhængig af, hvilken hændelse man er udsat for.
Også i tider som disse med international finanskrise osv., der også blæser ind over Danmark, er det godt, at vi har fornuftige ordninger for indkomstoverførsler tilpasset situationen.
Danmark er et af de lande i verden, der har den mindste ulighed, og det er et af de gode beviser på robustheden i det danske velfærdssamfund.
En af grundene til, at velfærdssamfundet generelt virker godt, er sammenspillet mellem staten og kommunerne.
Det giver kommunerne incitamenter til at aktivere borgerne og, i det omfang det er muligt, få dem tilbage på arbejdsmarkedet og derved undgå den passive ydelse og passive forsørgelse.
Konsekvensen af 100 pct. statsrefusion af alle overførselsindkomster, som det foreslås her, er, at incitamenterne for kommunerne bortfalder, og at flere borgere bliver låst fast i den passive ydelse.
Det vil Venstre ikke risikere, og Venstre kan derfor ikke støtte Enhedslistens forslag.
Så skal jeg også på vegne af Det Konservative Folkeparti meddele, at Det Konservative Folkeparti heller ikke kan støtte forslaget.
Inger Støjberg (V), 2009-05-12:
Nu er det jo ikke udligningssystemet, vi diskuterer her i dag, og jeg tror heller ikke, at der er nogen, der vil være uenig med mig i, at dette ikke er det rette forum at diskutere udligningssystemet i.
Vi diskuterer en aktiv arbejdsmarkedspolitik, og det er selvfølgelig det, vi skal henholde os til her i dag.
Per Clausen (EL), 2009-05-12:
Jeg er glad for, at beskæftigelsesministeren, efter at hun indledningsvis ligesom antydede, at den måde, man giver refusioner på, slet ikke påvirker kommunernes valg, nåede frem til, at det påvirker kommunernes valg, og at det var noget, hun var glad for.
Betyder det så, at ministeren er glad for, at mange mennesker, før de får førtidspension, slæbes igennem flere år med arbejdsprøvning og andre projekter, som for den enkelte ingen mening har, næppe heller for kommunen, og som alligevel ender med, at personen får pension?
Det er jo nemlig konsekvenserne af regeringens politik på det her område, så jeg vil godt høre, om beskæftigelsesministeren synes, at det er en hensigtsmæssig konsekvens, som er i overensstemmelse med regeringens ønsker.
Karen Ellemann (V), 2009-05-12:
Jeg vil meget gerne takke for en god og meget vigtig debat, og jeg er helt på linje med den konservative ordførers udtalelse om, at det er rigtigt, at der er blevet talt meget om afbureaukratisering, der er blevet talt meget om fokus på kerneopgaven, og det vil ikke være rimeligt, at jeg står som nytiltrådt minister og bryster mig af, at nu er det mig, der viser handling, fordi det er mine forgængere, der har været med til at sætte det her på dagsordenen i samarbejde med Folketingets partier i det hele taget.
For heldigvis vil vi jo det samme.
Vi vil have fokus på kerneopgaven, vi vil have fokus på, at – i det her tilfælde – vores ældre medborgere oplever, at der bliver lyttet til dem, og at de oplever en kvalitet i den pleje, de har behov for.
Det handler også om - det er vi også fuldstændig enige i, det har jeg kunnet høre i hele debatten - at have fokus på, at jobbet i ældreplejen, altså de medarbejdere, der til daglig møder vores ældre borgere, også oplever en glæde ved arbejdet og ikke et såkaldt minuttyranni.
Så derfor kan jeg blot stå her nu og høste nogle frugter af et igangsat arbejde med en spændende afbureaukratiseringsplan, et bruttokatalog, som jo simpelthen er på arbejdsbordet i ministeriet nu, og vi er klar med den her handlingsplan, når vi mødes efter sommerferien.
Jeg glæder mig meget til den brede opbakning, som jeg ikke er i tvivl om, at de kommende forslag vil få på det område.
Lise von Seelen (S), 2009-05-12:
Ja tak.
Med hensyn til det citat, jeg læste højt før fra gårsdagens avis, om, at der er en ideologisk forskellighed imellem partiet De Konservative og partiet Venstre i forbindelse med, hvor vigtigt det er, at man får det her område privatiseret og udbudt, i forhold til at det vigtigste er, at der er en god omsorg og pleje, som skaber de arbejdspladser, der sikrer, at vi har nogle mennesker, der kan udføre arbejdet, vil jeg gerne høre ministerens mening.
Karen Ellemann (V), 2009-05-12:
Jamen jeg ser på ingen måde, at det ene udelukker det andet.
Der er jo ikke nogen tvivl om, at det er en samlet regering, som har fokus på god ledelse og på mindre dokumentation netop igennem en kvalitetsreform og hele det her afbureaukratiseringsprogram.
Så jeg ser sådan set ikke nogen ko på isen - heller ikke fremadrettet - i forhold til at regeringen står samlet i det her ønske.
Lise von Seelen (S), 2009-05-12:
Men når regeringen så, en samlet regering, har vedtaget en tvungen frit valg-ordning til kommunerne, som, mens den blev etableret, kostede tre fjerdedele af den bevilling, opfatter ministeren så ikke, at det er et fejlskøn, at man i den grad bruger penge til administrative systemer frem for at bruge dem til den gode omsorg og pleje, som de ældre har brug for.
Karen Ellemann (V), 2009-05-12:
Lad der ikke herske nogen tvivl om, at vi jo netop er i gang med at flytte den her balance mellem kontrollen af, hvad ressourcerne bruges til, og det frirum, der skal være lokalt og på institutionerne.
Vi vil altså sikre - det er en samlet regering, naturligvis - en ældreservice, som jo bygger på tillid og tryghed og på respekt for den ældres personlige integritet, egne valg og dermed også frie valg.
Meta Fuglsang (SF), 2009-05-12:
Jeg vil også gerne sige tak for en god debat om et meget vigtigt emne.
Det er jo et emne, som vi i oppositionen er meget optaget af, og det er et emne, som jeg også kan forstå regeringen er optaget af.
Det vil sige, at der viser sig en tilsyneladende fælles vilje i retning af mere tid til den egentlige, primære velfærd i kommunerne.
Det, der kommer frem, når vi har debatten her, er imidlertid, at når vi går bare en lille smule ned under overfladen, kan vi se, at der er temmelig store forskelle på, hvor langt man vil gå, hvad det er, man vil gribe fat i, og hvor konkret man har lyst til at være.
Det handler om, hvor det er, man skal gøre noget.
Det handler om viljen til at handle, altså om man har viljen til at gå ind konkret og gøre nogle ting.
Vi i SF har været bekymrede, fordi vi ikke har set viljen til at foretage en afbureaukratisering i de nye lovforslag, der er kommet undervejs, og har dermed sat spørgsmålstegn ved den vilje, der har været til at handle på de her ting.
Men vi vil se frem til at få den videre debat, når der kommer noget mere konkret, og så må vi håbe, at der ikke kun er en fælles vilje, men at der også kan findes en fælles vej til at få noget afbureaukratisering, så kommunerne kan flytte ressourcerne hen på de primære omsorgsopgaver.
Frank Aaen (EL), 2009-05-12:
Jeg vil bare spørge Venstres ordfører, om det er helt bevidst, at man her har en refusionsordning, der gør, at de rige kommuner nord for København, der har færre sociale problemer, får flere penge ud af det her end den fattige kommune i udkantsområdet, som har store sociale problemer, og at kommunerne på grund af det her system, der er opbygget nu, kan spekulere i, hvor de får skubbet mennesker hen, på hvilken type ydelse, fordi nogle typer ydelser er billigere for kommunen end andre.
Erling Bonnesen (V), 2009-05-12:
Jamen jeg er ikke enig i Enhedslistens analyse og konklusioner på det her felt, så det må jeg tilbagevise.
Hans Kristian Skibby (DF), 2009-05-12:
Nu fik jeg et svar, men jeg blev ikke ret meget klogere, må jeg indrømme.
Jeg vil gerne spørge igen: Vil det så sige, at vi kan konkludere, at hvis der kommer en regering, som SF er med i, og som bliver afhængig af Enhedslisten, så vil SF ikke støtte et forslag af den her karakter, men man vil alligevel gerne kigge på, om der kan laves en ordning, som betyder, at man nærmer sig 100 pct. i stedet for de procentsatser, der er gældende i dag?
Flemming Bonne (SF), 2009-05-12:
Jeg er sikker på, at vi bliver enige med Enhedslisten om, at vi ikke nødvendigvis behøver at lave en 100-procents-refusionsordning, hvis vi i fællesskab er i stand til at strikke et system sammen, som er en kombination af refusioner og udligningsordninger, og som rammer den balance, vi synes der skal være i vores samfund.
Jeg tror, at jeg fik sagt i min ordførertale, at vi gerne ser, at der sker en regulering af refusionssatserne i opadgående retning.
Men det vigtigste for os er nok, at vi får pillet det her præg af akkordsystem ud af refusionssystemerne, så man ikke skal bruge refusionsordningerne til at belønne henholdsvis straffe kommunerne.
Jeg tror også, at ordføreren må se frem til, at vi i et kommende samarbejde med bl.a. Enhedslisten gerne vil arbejde for, at intentionerne i Enhedslistens forslag bliver styrket.
De intentioner er mere retssikkerhed og større lighed kommunerne imellem, og det er der formentlig ikke nogen i dette Ting der kan have noget imod.
Erling Bonnesen (V), 2009-05-12:
Tak for det klare svar, at hvis man skulle få magt, som man har agt, skal bevægelsen gå i retning af Enhedslisten.
Det er sådan set et meget klart svar, vi får nu.
Så vil jeg godt prøve at følge op med at spørge: Hvad vil SF-ordføreren så sige til masser af kommuner og lokale gode folk, som spørger, hvorfor man vil tage incitamenterne fra dem?
Det vil jo blive konsekvensen af det.
Flemming Bonne (SF), 2009-05-12:
Jeg har vanskeligt ved at se, at man ikke skulle kunne ramme et system, som indeholder både refusioner, tilskud og udligning.
Men vi skal diskutere, hvad det incitament skal bruges til.
Hvis incitamentet alene skal bruges til at straffe de vanskeligt stillede kommuner, har det ingen interesse for os.
Vi vil gerne være med til at lave et system, som giver alle kommuner og også staten incitament til at have en ordentlig dialog om et fælles velfærd.
Det er da ikke en umulig opgave, men det kræver en helt anden tænkning end den, regeringen står for.
Hans Kristian Skibby (DF), 2009-05-12:
Hr. Frank Aaen siger, at det her netop ikke er kassetænkning.
Det her er faktisk et forsøg, sådan som jeg hører ordføreren, på at gøre forholdene bedre for mennesker, som af den ene eller den anden årsag er havnet i en social klemme som kontanthjælpsmodtager eller førtidspensionist eller på revalidering eller andre former for sociale ydelser.
Vil ordføreren dog ikke i det mindste erkende, at hvis det her forslag blev vedtaget og kommunerne ikke havde incitament til at sørge for at holde udgifterne nede, men blot fik pengene a conto fra Finansministeriet, ville man i kommunerne fyre arbejdsmarkedskonsulenter, man ville fyre socialrådgivere og andre, som prøver at hjælpe folk, der er kommet i klemme i det sociale system, op i omdrejninger igen?
Kan man dog ikke fra Enhedslistens side genkende den problematik, at jo færre, der er ansat til at hjælpe de her borgere, jo dårligere service vil de få med henblik på at komme ud af den situation, som de er havnet i?
Flemming Bonne (SF), 2009-05-12:
Hr. Hans Kristian Skibby har ikke hørt helt efter, hvad det var, jeg sagde.
Jeg roste faktisk Enhedslisten for at komme med det her beslutningsforslag, fordi det danner et godt grundlag for en god og saglig diskussion af den måde, vi finansierer hele vores velfærdssamfund på.
Det er det, vi går ind for.
Hans Kristian Skibby (DF), 2009-05-12:
Jeg vil gerne spørge til det, hr. Flemming Bonne sagde i sit ordførerindlæg, om, at forslaget fra Enhedslisten er et godt forslag, og at SF er enig i intentionerne bag forslaget. Hvis der eventuelt efter et kommende folketingsvalg kommer en regering bestående af SF og andre partier - f.eks. De Radikale - vil man så fra SF's side arbejde virkelig hårdt på at sikre, at der bliver gennemført en 100-procents-refusion til kommunerne i forbindelse med deres arbejde med folk, som er havnet i en social klemme af den ene eller anden årsag?
Frank Aaen (EL), 2009-05-12:
Hvis det er virkeligheden, er jeg imod virkeligheden, ikke?
Var det ikke sådan, vi hørte svaret?
Altså, det her var jo ikke en analyse, som jeg bare stod her og fandt på.
Det var jo ikke et synspunkt.
Det var bare: Sådan er det.
At kommuner nord for København med få sociale problemer får penge på bekostning af kommuner i udkantsområder, som har mange sociale problemer.
Og kommuner kan tænke i at få placeret mennesker på en type ydelse i stedet for en anden, fordi det er økonomisk bedst for kommunekassen.
Det er da bare fakta, og så spørger jeg: Er det bevidst, eller er det en fejltagelse?
Erling Bonnesen (V), 2009-05-12:
Jamen som jeg allerede har svaret en gang: Vi er ikke enige i Enhedslistens analyser og konklusioner på det her område.
Som jeg har markeret i min ordførertale, er der en række forskellige velfærdsordninger på de forskellige områder, som tager hånd om de situationer, man som borger kan komme ud for.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2009-05-12:
Indledningsvis vil jeg sige, at det på lange stræk er et rigtig sympatisk forslag, Enhedslisten har fremsat, og det er bestemt, synes vi, en debat værdig, ikke mindst set i lyset af den måde, hvorpå refusion, udligning og DUT-systemer virker i dagens Danmark.
Men jeg må også sige, at Socialdemokraterne ikke kan stemme for forslaget, som det ligger, dels fordi vi mener, at 100 pct. i refusion, selv om det lyder så fint, vil fjerne enhver mulighed for at sikre en vis form for incitament for kommunerne til at handle fornuftigt i alle sammenhænge, dels fordi det er nødvendigt at se på tværs og skabe en ordentlig sammenhæng mellem de systemer, som kommunernes økonomi reguleres med.
Det betyder dog ikke, at vi ikke er opmærksomme på den problematik, som Enhedslisten stiller op.
Man skal jo være mere end almindeligt tonedøv for ikke at opfatte de signaler, der kommer fra kommuner og regioner.
Hver kommune har sin historie om, hvordan der efter deres synspunkt bliver fordelt ud fra forkerte kriterier, og at udligning er et lidt flot ord at anvende om omfordeling af udgifter imellem kommunerne.
Det Skæve Danmark var en glimrende fortaler for, at der skulle findes en anden måde at regulere de regionale forskelle, der er på udvikling, bosætning, job, sundhed osv. på.
Men der er endnu ikke kommet nogen dokumentation for, at kommunalreformen har ændret noget på de forhold.
Derimod har regeringen bevidst anvendt meget forskellig statsrefusion til at styre den måde, som kommunerne handler på, specielt over for syge og ledige.
Man kan godt spørge sig selv, hvilket menneskesyn der ligger bag, for det er ikke hensynet til den enkelte borger, men alene økonomien, der styrer.
Det afspejler sig i meget forskellige satser, der anvendes, afhængigt af hvilke politiske mål regeringen forfølger.
Det skaber tydeligvis grobund for kassetænkning, f.eks. er det dyrere for kommunen at have folk gående på sygedagpenge efter 52 uger end at give dem en pension, og man arbejder på at føre dem hen mod et fleksjob i stedet for at sikre, at de får revalidering.
Det er ikke i orden, at den måde, man håndterer syge og ledige borgeres problemer på, bliver holdt op mod, hvordan kommunerne bliver DUT'et, bliver udlignet eller får refusion.
Men samtidig er det nødvendigt, at der er en klar linje mellem det, vi beslutter her i Folketinget, og det, der sker ude i kommunerne.
Derfor vil jeg endnu en gang opfordre til, at hele området bliver gennemanalyseret, og at der med en bred opbakning fra Folketinget bliver lavet et system, der tager højde for de problemstillinger, som jeg har nævnt, således at borgerne bliver behandlet ud fra, hvad der er bedst for dem, og ikke ud fra, hvad der er godt for kommunens refusion, eller hvad der tæller positivt i statistikken, og at der samtidig er et incitament for kommunerne til at gøre en indsats, der trækker i den retning, som vi beslutter her i Tinget.
Hans Kristian Skibby (DF), 2009-05-12:
Det her forslag, som er blevet fremsat af Enhedslisten, er ikke et forslag, som vækker den store sympati hos Dansk Folkeparti.
Det er selvfølgelig ikke begrundet i, at vi ikke kerer os om de problematikker, der kan være ved at havne i det offentlige system og være afhængig af kontanthjælp, revalidering, førtidspension, sygedagpenge eller alle mulige andre præmisser.
Nej, det, der er årsagen til, at vi overhovedet ikke kan finde sympati for det forslag, er simpelt hen, at man ved at indføre en såkaldt 100-procents-refusion, reelt vil gøre det ligegyldigt for kommunerne at sørge for at visitere, undersøge og hjælpe folk med at finde deres rette plads.
Det er jo sådan, at kommunerne hvert år har budgetter, og det er jo også sådan, at når kommunerne skal have dem til at hænge sammen, går de tit ind og beskærer de budgetter, hvor det er relativt nemt at finde lønsumskroner.
Man kan hurtigt regne ud, at hvis det her beslutningsforslag blev virkelighed, ville det betyde, at mange kommuner ville skære ned i antallet af sagsbehandlere, som hjælper borgere, som af den ene eller anden grund er kommet i klemme i det sociale system, og derfor ville de så sige, at det måske var bedre at sætte et stempel og tilkende kontanthjælp eller førtidspension, og det ville de så få refunderet fra staten, og så var alle lykkelige.
Fra Dansk Folkepartis side tror vi bestemt ikke, at den enkelte borger, at den enkelte, som er kommet i klemme, føler sig godt tilpas i den situation, fordi det alt andet lige vil være et dårligt signal at sende til folk, at man ikke kerer sig om at stille dem noget i udsigt, som er bedre end endegyldigt at gå hjemme på offentlig forsørgelse uden udsigt til at komme ud at være en del af det aktive samfund igen.
I et velfærdssamfund skylder vi at sikre, at kommunerne har de rette værktøjer og incitamenter til at hjælpe folk med at komme ud og komme i gang med at arbejde igen.
Jeg synes i den forbindelse, at det også er værd at nævne hele det sociale perspektiv, der er ved at komme ud og have et netværk med kollegaer, arbejde osv., og at der ligger en stor tilfredshed i det.
Det gør selvfølgelig også, at man får det langt, langt bedre - oftest i hvert fald - med hensyn til at få sin dagligdag til at hænge sammen.
Så Dansk Folkeparti kan så at sige ikke tilslutte sig noget som helst i det her forslag.
Jeg bemærkede, at det i ministerens indledning blev betegnet som værende en dødssejler.
Det er måske sådan et lidt voldsomt ord at bruge, men det er deromkring, vi skal finde en passende konklusion.
Vi afviser forslaget.
Frank Aaen (EL), 2009-05-12:
Jeg vil bare spørge Dansk Folkepartis ordfører, om ikke det er korrekt, at den måde, det i dag er bygget op på, er til fordel for de rigeste kommuner nord for København og til ufordel, til skade, for de fattigste udkantskommuner?
Dem med de store sociale problemer sætter penge til, og dem, der har få sociale problemer, tjener penge på ordningen, som den er i dag?
Er Dansk Folkeparti ikke enig i, at det allerede i den måde, det i dag er bygget op på, lægger op til kassetænkning, fordi kommunerne hele tiden kan tænke på, hvor det er billigst for kommunen at få placeret et menneske, i stedet for at få hjulpet et menneske der, hvor mennesket har brug for det?
Hans Kristian Skibby (DF), 2009-05-12:
Jeg har meget, meget svært ved at se fornuften i den måde, som tingene bliver grebet an på fra Enhedslistens side.
Altså, nu nævner hr. Frank Aaen selv det her med hensyn til kassetænkning.
Det her beslutningsforslag er jo faktisk et hundrede procent kassetænkning.
Det nytter ikke noget.
Vi synes fra Dansk Folkepartis side, at det er bedre, at vi bruger tid og ressourcer på at have sagsbehandlere til at hjælpe folk med rådgivning og vejledning om, om der er en eller anden mulighed for, at de kan få en fremtid på arbejdsmarkedet frem for blot, netop som Enhedslisten foreslår med det her, at putte dem i en kasse, give dem et stempel, give dem en forsørgelse og så sige, at det hele nok går.
Der synes vi altså, at vi faktisk svigter de svage borgere i stedet for at hjælpe dem.
Og det undrer mig da, at netop Enhedslisten, som gerne vil fremstå som utrolig anerkendende over for socialt svage osv., vil lægge navn og rygte til sådan et forslag som det her.
Frank Aaen (EL), 2009-05-12:
Nu stillede jeg to spørgsmål, og jeg prøver lige en gang mere.
Det andet var: Er Dansk Folkeparti er enig i, at præcis det her giver kassetænkning, fordi det for kommunen kan betale sig at undlade at give folk førtidspension og i stedet for give kontanthjælp, og bor de sammen med en anden, får de ingenting?
Det er økonomisk tænkning, der virkelig vil noget.
Hvis der er 100 procent i refusion på alle ydelser, tænker kommunen jo mere på, hvad der er bedst for mennesket, i stedet for at tænke på, hvad der er bedst for kommunekassen.
Hans Kristian Skibby (DF), 2009-05-12:
Jeg synes faktisk, jeg egentlig i mit første svar var ganske klart inde på i hvert fald den sidste del af hr. Frank Aaens spørgsmål om kassetænkning.
Vi mener faktisk, at det, som der er i det her beslutningsforslag, er langt, langt mere kassetænkning, end der foregår i kommunerne i dag.
Vi har jo tidligere set, at man i kommuner har haft lettere ved eksempelvis at bevillige folk førtidspension, fordi det var nemmere at kategorisere folk i den tidligere lovgivning, hvor man fik et større statstilskud.
Det har man faktisk fået bremset op for, og nu går man i stedet for ind og kigger på den enkelte og giver en langt, langt mere kvalitativ og faglig hjælp til den enkelte.
Så derfor er det faktisk, hvis man diskuterer kassetænkning, det, der er tilfældet i det her beslutningsforslag, og det vil gå ud over alle de socialt svage, som er kommet i klemme i systemet, frem for at hjælpe dem.
Med hensyn til det andet spørgsmål vil jeg sige, at vi ikke i Danmark med et samfund, hvor der er så meget forskel på vores kommuner og vores egne, kan gennemføre et udligningssystem, som vil være hundrede procent gennemskueligt og hundrede procent retfærdigt.
Der vil altid være nogle forskelle, alt efter hvilke samfundsgrupper man har i de enkelte kommuner og hvad deres indtægter er og hvordan alderssammensætningen er osv.