runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rasmus Nordqvist (ALT), 2015-11-12:
Jeg kan da forsikre hr. Nikolaj Villumsen om, at vi er meget optaget af lgbtqi-rettigheder, også når det er på europæisk plan.
Men for os er det altså noget principielt, at vi gerne ser de her afstemninger.
Det var derfor, vi stemte for Enhedslistens, altså spørgerens eget partis, ændringsforslag ved andenbehandlingen.
Men vi synes ikke, det er op til et parti, hverken Enhedslisten eller Venstre, at pille enkelte dele ud og sige: Nu er det det her, der er det vigtigste.
Vi mener, det er principielt, at vi skal have vejledende folkeafstemninger, når vi tilvælger kommende retsakter, og det har vi tænkt os at arbejde videre for, også efterfølgende, og selvfølgelig foreslå, når vi tilvælger retsakter.
Nikolaj Villumsen (EL), 2015-11-12:
Jeg skal bare forstå det rigtigt, for det problem, vi tit har haft her i Folketingssalen, er jo, at der ikke er et flertal for at spørge befolkningen.
Altså, det er jo noget af det, som Enhedslisten og Alternativet har sagt: Lad os da spørge befolkningen meget mere.
Er Alternativet ikke bekymret for, at et flertal her i Folketinget vil lade være med at spørge befolkningen?
Og hvorfor så eksempelvis ikke give den her garanti til borgerne på lige præcis lgbtq-området, hvor vi har en stor frygt, som jeg mener er begrundet, for, at der kan komme til at ske forringelser af danskernes rettigheder, i forhold til hvordan det er i dag, hvis retsforbeholdet afskaffes.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2015-11-12:
Men det ville nu ikke desto mindre være i god pagt med grundloven, og grundloven er trods alt ikke helt uvæsentlig, hverken for mit parti og eller for De Konservative forhåbentlig – måske for andre.
Men jeg må bare igen konstatere, at jeg synes, det er meget svært her at kunne bruge De Konservatives løfte til ret meget, for det virker, som om De Konservative ikke rigtig har muligheden for at sige klart, hvad det er, man vil.
Altså, hvorfor vil man ikke have en folkeafstemning, når der er retssikkerhedsprincipper på spil?
Det forstår jeg ganske enkelt ikke.
Rasmus Jarlov (KF), 2015-11-12:
Det er forkert.
Det var bare et, nej, faktisk to eksempler.
Jeg blev bedt om at komme med et enkelt eksempel af hr. Kenneth Kristensen Berth, og jeg kom med to, men det udelukker ikke, at der så ikke også kunne være folkeafstemninger i andre situationer.
Vi vil bare ikke sådan på forhånd definere det præcist og afgrænse det så meget, som Dansk Folkeparti ønsker, med hensyn til at der, hver gang der sker selv den mindste tekniske ændring i forhold til eksempelvis en retsakt om internethandel eller en retsakt om, hvordan danske virksomheder inddriver gæld fra tyske virksomheder, så skal være en folkeafstemning.
Det synes vi ikke er i tråd med dansk demokratisk tradition, og det vil også være utrolig besværligt – og jeg tror heller ikke, danskerne kan se formålet med det.
Pelle Dragsted (EL), 2015-11-12:
Grunden til, at jeg tager ordet her under tredjebehandlingen, er, at der her til sidst i forbindelse med lovbehandlingen opstod en uklarhed, som jeg håber på at ministeren kan opklare.
Lovforslaget vedrører jo, at man vil udskyde forældelsesfristen for en række inddrivelsessager i SKAT på grund af de problemer, der har været med inddrivelsessystemet, som betyder, at der ligesom er opsamlet en pukkel.
Der er en masse problemer ved det, retssikkerhedsmæssige problemer og andet, som jeg har været inde på i min tale under førstebehandlingen og i øvrigt under udvalgsbehandlingen, men der er et helt konkret spørgsmål, der vedrører lovforslagets betydning i forhold til tilbagebetalingskrav efter lov om aktiv social politik, § 95, eller servicelovens § 165, altså det, der ikke vedrører skattegæld, men typisk vedrører inddrivelse hos folkepensionister og førtidspensionister, kontanthjælpsmodtagere m.v.
Derfor har jeg bare nogle helt konkrete spørgsmål, som jeg håber at ministeren – hvis han lige spidser ører – vil gå op og give os et svar på.
Første spørgsmål er: Hvor er lovhjemmelen til, at bortfaldsreglen efter henholdsvis lov om aktiv socialpolitik, § 95, og servicelovens § 165 ophører med at have virkning, når kravet overgår til SKAT?
Det andet spørgsmål er: Kan ministeren redegøre for, om han mener, at der er forskel på forældelsesregler, der handler om inddrivelse, altså retssikkerhedsmæssigt i forhold til SKAT, og så bortfaldsregler efter sociallovgivningen, der jo handler om, om der er grænser for, hvor længe udsatte borgere, der ikke har nogen betalingsevne, skal blive ved med at have en tilbagebetalingspligt på en social ydelse?
Der er helt forskellige grundlag for de to, og det, som er spørgsmålet, er, om der er taget højde for det i forbindelse med det her lovforslag?
Altså, såfremt en kommune f.eks. i strid med reglerne har fremsendt et tilbagebetalingskrav efter lov om aktiv socialpolitik, § 95, eller servicelovens § 165 til opkrævning hos SKAT, selv om borgeren modtager kontanthjælp eller førtidspension som eneste indkomst, vil SKAT så med den her lovgivning sikre, at reglerne om bortfald overholdes og betalingen ikke inddrives, når der er gået mere end henholdsvis 3 år og 5 år fra hjælpens ophør?
Så det er simpelt hen et spørgsmål om, hvordan det her lovforslag påvirker de regler, som gælder for inddrivelsen i forhold til de sociale ydelser.
Det håber jeg ministeren kan gå op og give svar på i forbindelse med denne behandling.
Karsten Lauritzen (V), 2015-11-12:
Først og fremmest vil jeg da gerne takke for, at det er endt med – det fremgår i hvert fald, hvis man læser betænkningen – at alle partier i Folketinget kan se sig selv i det her lovforslag.
Det kommer sig jo af, at man over en årrække ikke har haft et effektivt inddrivelsessystem, og når man nu har trukket stikket til det stjernekrigs-it-projekt, som ikke har fungeret, og som man allerede har brugt alt for mange skattekroner på, er vi derfor nødt til at lave en midlertidig inddrivelsesorganisation, og som følge deraf er der jo en udfordring med, at der er en masse penge, bl.a. skattegæld, som ikke bliver inddrevet.
Når gæld ikke bliver inddrevet, er det jo så alle dem, der betaler deres skattegæld, der skal betale det, der ikke kommer ind, og det er af hensyn til dem, der betaler deres skat og anden gæld til det offentlige, at vi altså har fremsat det her lovforslag om at afbryde forældelsen for mange af de her fordringer. Så bliver der rejst en række spørgsmål fra Enhedslisten, og der er også blevet stillet en lang række udvalgsspørgsmål i forbindelse med lovforslaget.
Og jeg bliver nødt til at sige, at de sådan helt specifikke juridiske spørgsmål med konkrete eksempler ønsker jeg ikke at svare på her fra Folketingets talerstol, men jeg skal gerne svare efterfølgende.
Der har været rig mulighed for at spørge i udvalgsbehandlingen, og der er også blevet spurgt ind til det i et af spørgsmålene her til sidst, og der er bl.a. det spørgsmål, der er stillet af hr. Pelle Dragsted, der handler om, om det er korrekt forstået, at lovforslaget alene omhandler udskydelse af forældelsesfrister efter forældelsesloven, mens reglerne om bortfald af gæld efter f.eks. lov om socialpolitik, § 95, og servicelovens § 165 stadig er gældende.
Og der svarer jeg, og det vil jeg også gøre her fra Folketingets talerstol, at det ikke er korrekt.
Forslaget om udskydelse af forældelse omfatter samtlige fordringer, der er under inddrivelse hos SKAT den 19. november eller senere, idet forældelsesfristen for disse fordringer tidligst regnes fra den 20. november 2018.
Det gælder, uanset om forældelsen reguleres af forældelsesloven eller anden lovgivning.
Tilbagebetalingskravet efter § 95 i lov om aktiv socialpolitik bortfalder, når der er gået 3 år efter hjælpens ophør, uden at der har været økonomisk mulighed for at gennemføre kravet.
Men har kommunen sendt kravet til inddrivelse hos SKAT, fordi en fastsat tilbagebetalingsordning er misligholdt, er kravet omfattet af forældelseslovens almindelige regler, herunder regler om afbrydelse af forældelse.
Tilsvarende gælder for tilbagebetalingskrav efter § 165 i lov om social service, dog er fristen her 5 år.
Og jeg mener ikke, at der, selv om jeg kan forstå, at det er det, Enhedslisten så ønsker, er grundlag for at gøre undtagelse herfra til fordel for bestemte skyldnere eller typer af krav.
Der er i inddrivelseslovgivningen allerede taget særlige hensyn til skyldnere med lav indkomst, altså typisk i de tilfælde, hvor man regner med, at de ikke har nogen betalingsevne.
Pelle Dragsted (EL), 2015-11-12:
Jeg har selvfølgelig læst de svar, ministeren er kommet med, og jeg er helt klar over det, der bliver sagt, men kan ministeren garantere, at der er en lovhjemmel for, at man tilsidesætter det?
Altså, er der lovhjemmel for at tilsidesætte det hensyn i forbindelse med den her omlægning, som jo først og fremmest grundlæggende handler om inddrivelse af skattegæld, hvor det mere er et retssikkerhedsmæssigt spørgsmål, som man gør gældende som det problematiske?
Så kan vi som Folketing være sikre på, at lovhjemmelen for det her er på plads?
Karsten Lauritzen (V), 2015-11-12:
Ja, det formoder jeg, men det jeg skal gerne undersøge nærmere.
Men det kan jeg – med al respekt for Enhedslistens spørgsmål – jo ikke gøre her fra Folketingets talerstol efter de 5 minutter, der er gået, fra hr. Pelle Dragsted stillede spørgsmålet, og det er et ganske kompliceret juridisk spørgsmål, som jeg ikke har mulighed for at svare på her.
Men jeg synes ikke, der ligger noget i de spørgsmål, der er svaret på, eller i lovforslaget som sådan og det materiale, der ligger, der giver anledning til, at man ikke skulle kunne tage stilling til det her lovforslag på nuværende tidspunkt, og derfor er min anbefaling til Folketingets partier at stemme for forslaget, og så må vi afklare de følgespørgsmål, der er.
Sådan er det typisk efterfølgende i forbindelse med lovforslag.
Men jeg bliver også nødt til at sige, at jeg ikke kan gå ind på Enhedslistens grundlæggende præmis om, at der sådan er nogle grupper, som vi nu skal give en ekstra særbehandling, når vi i forvejen giver dem en særbehandling, ved at man i lavindkomstgrupper jo typisk ikke bliver regnet som betalingsparat og man derved ikke bliver trukket i form af lønindholdelse og andet.
At gå videre ned ad den vej ønsker jeg på nuværende tidspunkt ikke.
Rasmus Jarlov (KF), 2015-11-12:
Direkte adspurgt vil jeg gerne svare på hr. Kenneth Kristensen Berths spørgsmål: Vi har jo sagt, at hvis vi tilslutter os noget inden for asyl- og flygtningepolitikken, vil vi have en folkeafstemning.
Det har vi jo sagt meget, meget klart fra både Venstres, Konservatives og Socialdemokraternes side.
Så det er i hvert fald et enkelt eksempel, som hr. Kenneth Kristensen Berth bad om.
Jeg kan da også nævne et mere: Hvis vi eksempelvis som blok ville tilslutte os samtlige retsakter inden for retsområdet, ville jeg også mene, at det var rimeligt, at man tog en folkeafstemning om det.
Så ja, man kan godt forestille sig nogle eksempler, hvor det vil være rimeligt, men det er meget svært at definere sådan meget konkret.
Og jeg synes, at forslaget her om, at der skal være folkeafstemning, hver gang man laver den mindste lille tekniske ændring til en retsakt, er for besværligt – det binder os for meget, det forhindrer, at vi kan tilslutte os nogle retsakter, som vil være til gavn for danskerne, og derfor mener vi ikke, at det er et godt ændringsforslag, der er blevet stillet.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2015-11-12:
Tak til hr. Rasmus Jarlov for det svar, det var næsten en ordførertale værdig – det vender jo lidt op og ned på tingene heroppe.
Først der aktualiseres De Konservatives forslag om folkeafstemning.
Det er jo ikke meget værd, men det ved befolkningen så nu, og det var da rart.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2015-11-12:
Jeg kan forsikre hr. Nikolaj Villumsen om, at vi stadig væk er meget optaget af at spørge befolkningen, men vi mener, det er principielt.
Og selvfølgelig skal vi arbejde politisk på at overbevise vores kollegaer her i salen om det.
Pernille Skipper (EL), 2015-11-12:
Lgbtqi-området er jo ét område, vi har valgt som et principielt område.
Vi kunne også tage spørgsmålet om grundlæggende retssikkerhedsprincipper.
Det er også et område, vi har valgt ud.
Det, jeg kan forstå på ordførerens argumentation, er, at man ønsker folkeafstemninger, men så længe det ikke kan være på alle områder, hver gang der afgives suverænitet, så vil man ikke have folkeafstemninger på nogen områder.
Er det sådan, man skal forstå det?
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2015-11-12:
Jeg må i hvert fald konstatere, at det er et meget alternativt synspunkt.
Så kan man lægge i ordet alternativt, hvad man vil, men hvis det er det, man vil, forstår jeg ganske enkelt ikke, hvorfor man ikke har støttet de partier, der ønsker et nej ved den her afstemning, i forhold til så efterfølgende måske at kunne lave en afstemning, der indfører en tilvalgsordning, der kræver, at man hører befolkningen, når det er sådan, at man afgiver suverænitet.
Jeg forstår simpelt hen ikke Alternativets anbefaling af et ja her.
Det hænger ganske enkelt ikke sammen.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2015-11-12:
Det kan jo så være, fordi det er Alternativet, at DF's spørger ikke forstår det.
Jeg skal prøve at gentage mig selv igen.
Vi mener, at det er vigtigt at samarbejde inden for EU om problemer, som er grænseoverskridende, og det er det, der ligger i de her retsakter om retspolitik.
Det mener vi er helt fornuftigt.
Så er der blevet lavet en aftale blandt fem partier i Folketinget om, at vi skal holde den her folkeafstemning nu.
Så siger vi: Okay, det var ikke det allerbedste, vi kunne have forestillet os, men det er et skridt i den rigtige retning, og derfor støtter vi det.
Christian Langballe (DF), 2015-11-12:
Altså, jeg må også sige, at jeg for nu at sige det ligeud synes, at argumentationen er goddag mand, økseskaft, for det, som folkeafstemningen den 3. december handler om, er, at man ophæver retsforbeholdet og så får mulighed for at vælge til.
Og det er jo altså så Folketinget, der kan vælge til.
Men derved fjerner man også muligheden for at lave en folkeafstemning.
Så siger man, at man vil sige ja ved folkeafstemningen den 3. december og så arbejde for, at der kommer folkeafstemninger, men de er jo, vil jeg mene,
blokeret.
Muligheden for at få folkeafstemninger i fremtiden er i hvert fald så fuldstændig afhængig af et almindeligt flertal.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2015-11-12:
Så skal jeg prøve at forklare det igen, og derfor kan det jo godt være, at ordføreren stadig væk synes, det har noget med et økseskaft at gøre, men det er nu engang den argumentation og den holdning, vi har i Alternativet.
Vi siger: Der er lavet den her aftale blandt nogle partier.
Den er et skridt i den rigtige retning for os, fordi vi gerne vil samarbejde i EU om grænseoverskridende udfordringer.
Ja, vi giver beslutningskompetencen til Folketinget i forhold til at tilvælge kommende retsakter.
Jeg kan ikke se, at Folketinget skulle ønske andet.
Det er jeg da ked af.
Men en ting, det også er vigtigt for mig at sige, er, at det her ikke kun handler om Europol.
Der er en række retsakter her, der er en række områder, som man i EU har valgt at samarbejde om, og som vi synes at Danmark skal være med til.
Søren Søndergaard (EL), 2015-11-12:
Jeg vil først igen takke Alternativet for det gode samarbejde, vi havde op til anden behandling, hvor vi var enige om det generelle princip om folkeafstemninger i tilfælde af nye retsakter.
Men så må jeg sige, at jeg ikke forstår det her, for hvis Alternativet stemmer for Enhedslistens ændringsforslag – og lad os forestille os, at det bliver vedtaget – så kan Alternativet jo med god ret gå ud og anbefale et ja ved den efterfølgende folkeafstemning, for så får Alternativet både gennemført de 22 retsakter og det samarbejde, man ønsker, plus at man får en garanti for folkeafstemninger.
Hvis jaet derimod bliver vedtaget uden Enhedslistens ændringsforslag, så er én ting helt sikker, nemlig at så får vi de 22 retsakter og en masse retspolitik fremover, uden at befolkningen bliver spurgt.
Og derfor kan jeg simpelt hen ikke forstå, hvorfor Alternativet ikke vil have den bedste af alle verdener, når det nu er muligt for Alternativet.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2015-11-12:
Fordi det ikke er den bedste af alle verdener for os, at der sidder ét parti og udvælger, hvilke områder det er på, hverken når det er regeringspartiet, eller når det er Enhedslisten.
Og det var derfor, at jeg var en varm fortaler for Enhedslistens forslag ved andenbehandlingen, at det netop er et princip om, at vi holder de her folkeafstemninger.
Søren Søndergaard (EL), 2015-11-12:
Det her er bare nogle røde linjer, vi synes er så afgørende.
Synes Alternativet ikke også det?
Er der et eneste af de forslag, som Enhedslisten har stillet, hvor Alternativet ikke ønsker, at vi skal have en folkeafstemning, hvis der på de områder på et senere tidspunkt skulle blive overdraget mere magt til EU?
Er der et eneste af de punkter, som Enhedslisten har rejst, hvor Alternativet ikke støtter en folkeafstemning?
Rasmus Nordqvist (ALT), 2015-11-12:
Nej, det er der ikke, og det ved hr. Søren Søndergaard også, for det har jeg stået og sagt for lidt siden, da jeg begrundede, hvorfor vi hverken stemmer for eller imod.
Vi mener ikke, det er den rigtige måde at gøre det på.
Vi mener, at det er principielt, at der skal afstemning til, og derfor støttede vi Enhedslistens ændringsforslag ved andenbehandlingen, men vi støtter ikke, at et parti går ud og vælger ud på den måde, for der er også andre områder, vi gerne så folkeafstemninger på.
Jeppe Jakobsen (DF), 2015-11-12:
Mange tak.
Jeg kunne godt tænke mig at bede ordføreren om at uddybe det.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2015-11-12:
Som spørgeren også godt ved, stemte vi jo for Enhedslistens ændringsforslag i tirsdags – spørgeren var selv til stede i salen, da vi gjorde det.
Men vi kritiserer stadig væk, at man ikke har valgt at skrive det ind og sige, at vi skal have folkeafstemninger, når vi afgiver suverænitet, når vi tilvælger kommende retsakter.
Jeg forstår ikke, hvad det er, ordføreren er så forvirret over eller ikke forstår, men det kan også være, fordi han ikke hørte det.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2015-11-12:
Jeg skal bare lige forstå det helt præcist: Det, Alternativet agiterer for, er, at vi skal sige ja den 3. december, men så ønsker Alternativet efterfølgende, at der alligevel skal afvikles folkeafstemninger, når vi skal afgive suverænitet.
Er det korrekt forstået?
Rasmus Nordqvist (ALT), 2015-11-12:
Nej, så har fru Pernille Skipper ikke fuldstændig forstået, hvad jeg sagde.
Vi stemte jo netop for Enhedslistens ændringsforslag ved andenbehandlingen, der handlede om at afholde folkeafstemninger ved kommende tilvalg af retsakter.
Det, som vi siger nu og her som forklaring på, hvorfor vi ikke kan stemme for det her, er, at vi synes, at det ikke er op til Enhedslisten at vælge syv områder ud, som der så skal være folkeafstemning om.
Vi mener, det er principielt, og det vil vi arbejde for videre hen, men vi kan hverken stemme eller imod det her.
Pernille Skipper (EL), 2015-11-12:
Jeg må så forstå, at det er, fordi der er blevet valgt nogle enkelte områder ud.
Det bør ikke være Enhedslisten, der bestemmer det, og så vil I ikke stemme noget af det igennem.
Må jeg spørge ærligt: Anbefaler Alternativet så et nej til selve tilvalgsordningen?
For uden Enhedslistens ændringsforslag betyder tilvalgsordningen jo beklageligvis, at befolkningen aldrig nogensinde bliver spurgt igen, og at et flertal i Folketinget kan overføre suverænitet uden at høre befolkningen, både når det kommer til lgbtqi-rettigheder, der måske bliver forringet, og ringere retssikkerhed eller noget helt, helt andet.
Vil ræsonnementet om, at man ønsker folkeafstemninger på alle områder, så ikke betyde et nej til det endelige lovforslag?
Rasmus Nordqvist (ALT), 2015-11-12:
Nej, det vil det ikke.
Vi anbefaler stadig væk et ja ved den her afstemning, og så vil vi politisk arbejde videre for, at når Folketinget skal tage stilling til kommende retsakter, så sender vi det ud i vejledende folkeafstemninger, for det mener vi er den rigtige måde at gøre det på.
Det vil vi politisk arbejde på efterfølgende, men vi mener stadig væk, at det er en rigtig god idé, at Danmark tilslutter sig de her områder, at man laver en tilvalgsordning, som gør, at der kan vælges retsakter til.
Som jeg har sagt her fra talerstolen mange gange, så vi gerne, at man satte det samlede retsforbehold til afstemning.
Det er der ikke et flertal der har ønsket, så nu er det på den her måde.
Og det siger vi ja til.
Pelle Dragsted (EL), 2015-11-12:
Man stemte for Enhedslistens ændringsforslag, fordi man mente, at hvis der skal afgives suverænitet fremover, skal danskerne spørges.
Det forslag blev stemt ned.
Konsekvensen af det er, at danskerne ikke vil blive spurgt, såfremt et flertal af danskerne stemmer ja – hvad jeg ikke håber – til en afskaffelse af retsforbeholdet.
Alternativet var så meget fremme under valgkampen med borgerinddragelse og nærhed og deltagelse, og her snakker vi i forbindelse med afgivelse af suverænitet på vigtige områder, som jeg ved ligger Alternativet meget på sinde, om f.eks. overvågning, udveksling af personfølsomme oplysninger osv. osv., og når vi godt ved, hvilken vej toget kører i EU, skal man da anbefale et nej den 3. december.
Den eneste måde at sikre den folkeafstemning på er ved at anbefale et nej den 3. december.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2015-11-12:
Jeg synes sådan set, vi ser en bevægelse her i Folketinget.
Det kunne man også se, da der var afstemning ved andenbehandlingen af Enhedslistens ændringsforslag.
Så jeg tror på, at det kan lade sig gøre.
Vi mener, det her handler om, om vi deltager i et fælles retsområde.
At gå forpligtende ind i det ønsker vi fra Alternativets side, fordi vi mener, det er rigtigt at gå ind i det fællesskab, altså være med til at præge det og være med til at efterleve de rettigheder, som bliver givet i forhold til det.
Der var godt nok mange forskellige spørgsmål i et.
Hvad angår overvejelserne, er det i højeste grad også noget nationalt, der foregår; det er jo ikke kun på EU-niveau, det er på nationalt niveau også.
Jeg mener bare ikke, at løsningen er at stemme nej den 3. december.
Nu kommer vi til en debat om det samlede lovforslag om lidt, og jeg og Alternativet anbefaler stadig væk et ja, for nej, der er ikke noget, der er sikkert, hvis vi stemmer nej.
Der er heller ikke noget, der er sikkert, hvis vi stemmer ja.
Det her er en politisk beslutning, altså om vi ønsker at være en del af det forpligtende fællesskab, der ligger inden for retsområdet, eller ikke ønsker det.
Og det gør vi.
Alex Ahrendtsen (DF), 2015-11-12:
Tak for det.
Jeg er lidt forvirret på et højere plan.
Hvis jeg har forstået Alternativet rigtigt, så siger man ja, også til afstemningen, og bliver der et ja, er det Folketinget, som træffer afgørelse om de 22 retsakter, hvorefter der så skal udskrives vejledende folkeafstemninger.
Grundloven siger jo, at hvis der afgives suverænitet, skal der udskrives folkeafstemninger, og de er bindende – de er ikke vejledende.
Hvorfor er det så, at Alternativet ikke på forhånd vil have folkeafstemninger, der er bindende, men vil overlade det til Folketinget at sige ja, hvorefter der skal udskrives en vejledende folkeafstemning, som ikke er bindende, og som man både i teorien og i praksis vil kunne se bort fra?
Det må ordføreren forklare mig.
Rasmus Nordqvist (ALT), 2015-11-12:
Jamen det skal ordføreren gerne gøre.
Når vi stemmer den 3. december, er det med en tilvalgsordning, hvor vi giver beslutningskompetencen til Folketinget, med hensyn til om man ønsker at tilvælge retsakter eller ej.
Derfor ville de folkeafstemninger, vi skulle holde, i min optik være vejledende.
Og der er det, at Alternativet siger, at dem så vi meget gerne at der blev holdt rigtig mange af.
Jeg kan da ikke se, at et flertal i Folketinget ikke skulle følge resultatet af en folkeafstemning, selv om den er vejledende og ikke bindende.