Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-04-16:
For Socialdemokratiet er det vigtigt, at vores sundhedsvæsen bygger på disse sten: Den frie og lige adgang, retten for patienten til at få en lægefaglig vurdering, der afgør, hvor alvorlig sygdommen er, samt en demokratisk forankring af vores sundhedsvæsen.
Den praktiserende læge, der virker i en almen praksis, er krumtappen i det danske sundhedsvæsen.
Ikke blot er ni ud af ti danskere i kontakt med en praktiserende læge hvert år, men mere end 90 pct. af alle kontakterne afsluttes i almen praksis, som ministeren også var inde på.
Og hvis vi kigger på tilfredsundersøgelser af den offentlige service mere generelt, er det som regel sådan, at almen praksis kommer ind på en flot førsteplads sammen med vores biblioteker.
Den praktiserende læge har flere funktioner.
For det første er der en faglig visitering, og det er også det, man kan sige er krumtappen i det, vi i sundhedsvæsenet kalder LEON-princippet, som lyder meget teknisk, men som på helt dagligdags almindeligt dansk betyder, at man ikke behandler patienterne på et mere specialiseret niveau, end hvad fagligheden tilsiger.
Hele forudsætningen er, at der sker en faglig visitation til behandlingen, men ikke til behandlingsstedet, hvor der jo i vidt omfang er frit valg.
Denne vagtfunktion – portvagt eller gatekeeper, som Venstres ordfører kaldte det – som den praktiserende læge har i forhold til resten af sundhedsvæsenet, er ikke blot en sorterings- og kontrolfunktion.
Som portvagt er den praktiserende læge også en koordinator af både simple og vanskelige forløb og måske nogle gange en garanti for, at patienten kan finde gennem junglen af behandlingstilbud.
Dermed er det også sådan, at den praktiserende læge har en forpligtelse til at have et samlet billede af patientens situation – ikke bare den behandlingsmæssige, men også den sociale og nogle gange psykologiske.
Derudover foregår der en række forebyggende undersøgelser hos den praktiserende læge, og alle disse mange forskelligartede opgaver gør faktisk, at denne portvagtfunktion, som vi har, både er effektiv og hensigtsmæssig for patienterne.
Alligevel kan det jo være interessant at finde ud af, om portvagtfunktionen på nogle områder nu er blevet overflødig eller unødvendig.
Mange undersøgelser og prognoser viser, at der er en vis mangel på praktiserende læger allerede nu, som Dansk Folkeparti også var inde på, og at der desværre også vil være det i fremtiden.
Det er derfor besnærende at lade nogle patienter gå uden om lægen og direkte til specialisterne.
Men spørgsmålet er, om det reelt er besparende eller hensigtsmæssigt for patienten.
Kan man ikke forestille sig, at en patient, der har brug for fysioterapeutbehandling, også ofte får brug for smertestillende medicin, som jo altså skal udskrives af lægen?
Kan man ikke forestille sig, at det også er vigtigt for den praktiserende læge at vide, hvis en kvinde bokser med at have fået at vide, at hun har celleforandringer i livmoderhalsen, eller at hun måske har en uønsket graviditet?
Er adgangen til den praktiserende læge i dag, selv på trods af lægemangel, i virkeligheden ikke langt bedre end til de praktiserende speciallæger, der ofte har ventetider på flere uger?
Og vil denne ventetid ikke bare blive endnu længere for de patienter, der rent faktisk har brug for en speciallæges kyndige blik og vurdering, fordi langt flere, der kunne være blevet behandlet af egen læge, nu gik direkte videre til specialisten?
Alt dette blot for at sige, at vi bakker op om forslaget til vedtagelse, for man kan altid blive klogere, men at vi mener, at vi skal tænke os rigtig godt om, før vi ændrer på den grundlæggende portvagtfunktion, som den almene læge udgør, samt på det samlede billede, lægen har af patienten.
Vi mener til gengæld, at man i forhold til lægemanglen godt kunne kigge på at sikre en bedre arbejdsdeling.
Kunne vi ikke inddrage nogle andre faggrupper såsom ekspertsygeplejersker til at hjælpe til, sådan at lægen ikke altid behøver se alle patienter?
Kunne vi ikke også inddrage diætisterne og i nogle tilfælde fysioterapeuterne i lægepraksis?
Kunne vi ikke give bedre muligheder for, at kommunerne nogle gange kunne leje lokaler ud til praktiserende læger i de områder, hvor de har svært ved at få læger til at slå sig ned og etablere en egentlig praksis?
Jeg synes i hvert fald, det er vigtigt at sige, at vi på det her område endelig ikke må drage forhastede konklusioner, og at vi ikke må indføre uovervejede løsninger på de problemer, vi ser, og som vi er meget enige med Dansk Folkeparti i at der eksisterer på det her område.
Tak for ordet.