runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Troels Christensen (V), 2010-05-06:
Jeg vil starte med at give udtryk for, at jeg faktisk er rigtig glad for at høre, at undervisningsministeren har planer om at lave en oversigt over initiativerne.
Det tror jeg vil være rigtig godt for os alle sammen, for der er jo sat rigtig, rigtig mange skibe i søen, når det drejer sig om det her problemfelt – flere unge i uddannelse og job, ungepakke 1 og ungepakke 2, og vores statsminister har sat sig i spidsen for Vækstforum, der her i juni har møde om netop vejen fra folkeskole til universitet.
Vi har partnerskab om ungestrategier, som ministeren også var inde på.
Med hensyn til det med ungdomsboliger er der sat 2.800 nye kollegieboliger i gang.
Alle de her forskellige initiativer ville det være rigtig godt at få et overblik over, så vi kan se, hvor vi er henne.
Så kan man spørge: En kommission eller ikke en kommission?
Hvis man skulle gå ind i en tanke om en kommission, ville vi i Venstre mere sige, at hvis det skulle være relevant, skulle det jo være, hvis vores ungdomsårgange i den grad stod langt, langt dårligere end dem, vi normalt sammenligner os med, og det er jo absolut ikke tilfældet.
Ministeren var også inde på det, og jeg tror næsten ikke, at der er et land i EU, der ikke vil misunde Danmark for den situation, vi er i med hensyn til vores unge.
Det er utrolig vigtigt, at vores unge kommer godt fra start, at de får et job, at de får en uddannelse.
Der er sat så mange ting i gang, men det er stadig væk en udfordring, fordi vi har de store ambitioner, vi har i Danmark, og det er godt, vi har overliggeren højt.
Men det at sætte en kommission i gang er vi ikke sikre på er den rigtige løsning.
Vi er bange for, at det måske mere kunne forvirre, forstyrre mange af de gode tiltag, som er i gang.
I Venstre er vi faktisk optaget af, at de unge i dag kommer langt hurtigere i gang med en uddannelse, og vejen til endt uddannelse er gennemsnitligt blevet kortere.
Flere unge med anden etnisk baggrund får i dag en uddannelse.
Vi er altså et eller andet sted på rette vej.
Samtidig skal vi huske på, at det altså tager lidt tid, før tingene kommer til at fungere.
Vi har sat rigtig mange skibe i søen, men der går jo noget tid, inden de unge bliver uddannet, inden de kommer på skalaen, når vi skal til at måle den her 95-procents-målsætning og 50-procents-målsætning.
20 pct. flere unge starter på en uddannelse i 2009 end i 2008, 97 pct. af alle unge, der forlod folkeskolen i 2009, søgte ind på en ungdomsuddannelse, frafaldet er faldet fra 22 pct. til 17 pct. – det var ministeren også inde på – og spørger man skolerne, mener 90 pct., at de initiativer, der er sat i gang med en mentorordning, kontaktlærere og lektiecafeer, og hvad ved jeg, er godt, og det er noget, der virker.
Jeg mener faktisk også, at det er en forpligtelse, at de skal det.
Vi gør det i hvert fald i Slagelse Kommune.
Kim Mortensen (S), 2010-05-06:
Der er vel næppe noget politisk tema, der fylder mere end temaet unge, og derfor bliver der også sat mange initiativer i gang.
De fleste af de initiativer, vi kan iagttage sættes i gang, handler for de unge, der har svært ved at klare sig, om straf og sanktioner, og for de unge, der har nemmere ved at klare sig, handler de om, at livet ligger åbent, og at der er mange muligheder.
Det, som vi prøver at efterlyse med det her forslag, er jo ikke nødvendigvis, at der skal ske mere, og at der skal være flere forskellige indsatser.
Men der findes jo en hel masse viden på området.
Der findes på vores universiteter, i vores videnmiljøer, på vores uddannelsesinstitutioner en lang række mennesker, der faktisk har forsket i og beskæftiget sig med de her unge.
Kunne Venstres ordfører ikke se for sig, at hvis nu den her viden blev samlet sammen, så vi fik et fælles videngrundlag, kunne det måske gavne nogle af de mange initiativer, som ordføreren selv peger på, og som trods alt sættes i gang?
Troels Christensen (V), 2010-05-06:
Vi er enige i, at det er vigtigt at benytte sig af al den viden, der ligger rundtomkring i alle mulige systemer, og det mener vi faktisk også at vi gør.
Jeg vil lige anholde det, der blev sagt af Socialdemokraternes ordfører om, at vi ville straffe de svageste.
Det er vi altså ikke enige i.
Der er både gulerod og pisk i de ting, som vi lægger frem, og det mener vi også er den rette medicin, når vi skal have fat i de helt unge, som har meget svært ved at finde en plads i uddannelsessystemet.
Kim Mortensen (S), 2010-05-06:
Man kan jo sige, at planer og initiativer er der nok af.
Det, vi så kan iagttage, er, som ordføreren selv peger på, at der er op mod 97 pct. af en ungdomsårgang, der trods alt påbegynder en ungdomsuddannelse.
For første gang nogen sinde, tror jeg, er situationen nu den, at unge får en dårligere uddannelse end forældregenerationen.
Kunne vi så ikke bruge den fælles viden og det fælles beslutningsgrundlag til at sige: Hvis vi nu fik et fælles videngrundlag i forbindelse med alle de enkeltstående initiativer, der trods alt sættes i gang, kunne det være, at det kunne bidrage til, at vi kunne nå den målsætning, som vi jo alle sammen er enige om, nemlig at der er 95 pct. af en ungdomsårgang, der skal have ungdomsuddannelse, i modsætning til nu, hvor vi er nede under 80 pct.?
Troels Christensen (V), 2010-05-06:
Jeg er enig med Socialdemokraternes ordfører i, at der er et stykke vej endnu.
Men som jeg nævnte i min ordførertale, er vi altså på rette vej.
De unge i dag kommer hurtigere igennem uddannelserne, og der er flere unge med anden etnisk baggrund, der i dag får en uddannelse.
Vi ser altså med fortrøstning på, at der er flere, der starter på en uddannelse i dag, og det er jo sådan, at når der er nedgangstider og det er svært at få de job, der måske ikke var svære at få i opgangstider, så kommer der heldigvis også flere ind på uddannelsesinstitutionerne.
Men som sagt er det et vigtigt område.
Vi følger det tæt, der er rigtig mange initiativer, og jeg er glad for, at ministeren vil komme med en liste over de ting, der er sat i søen på det her felt.
Julie Rademacher (S), 2010-05-06:
Jeg er simpelt hen så glad for at diskutere ligestilling, også med nogle hanner, og især når de kommer fra Dansk Folkeparti.
Det er jeg glad for at man prioriterer, og det gør vi bestemt også hos Socialdemokraterne, hvor vi netop af mangel på et udvalg i Folketinget har et ligestillingsudvalg, hvor vi diskuterer de her spørgsmål.
Desværre er der så mange udvalgsmøder lige i øjeblikket, at mange måtte løbe, men vi har bestemt også mændene med.
Med hensyn til barsel er det jo sådan i dag, at Folketinget allerede har blandet sig i det.
Det er sådan i dag, at det stort set er øremærket til kvinder, så hvad gør en mand, hvis han gerne vil have barsel?
Han skal både tage kampen med arbejdsgiveren for at få lov til at tage barsel og bagefter tage kampen derhjemme for at få lov til det.
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-05-06:
Det, der er en af de helt store grundlæggende forskelle på Socialdemokraterne og Dansk Folkeparti, er jo det, som ordføreren netop var inde på, med hanner og hunner.
Ligestilling er ligestilling, og det betyder sådan set bare, at man prøver på at skabe sund fornuft og sund balance.
Den måde, Socialdemokraterne vil skabe balance på, er ved at detailregulere og bestemme, hvordan man i familien skal udfylde sin forældrerolle.
En anden måde, som Socialdemokraterne har valgt at gøre det her på, er bl.a. ved at sige til f.eks. A.P. Møller: Du skal have 40 pct. kvinder i dine bestyrelser i dine børsnoterede selskaber, og har du ikke det, vil vi tvangslukke din virksomhed.
Det er socialdemokratisk ligestillingspolitik.
Jeg synes, det er fuldstændig nonsens.
Julie Rademacher (S), 2010-05-06:
Jeg er altid meget begejstret, når især borgerlige mænd blander sig i ligestillingsdebatten.
Jeg er dog knap så begejstret, når borgerlige mænd gør sig til ligestillingsordførere for Socialdemokraterne.
Socialdemokraterne ønsker ikke at tvinge folk på barsel.
Nej, det er et frit valg for manden så vel som for kvinden.
I Island har man netop indført den her model, hvor mænd og kvinder har barsel, og hvor den sidste periode kan være valgfri.
Det synes vi hos Socialdemokraterne er en rigtig god idé.
Så er der noget til både manden og kvinden, og familien kan selv vælge.
Med hensyn til det her med børsnoterede virksomhedsbestyrelser fremgår det ikke af oppositionens beslutningsforslag nr. B 161, at vi vil tvangsopløse virksomheder, så det er fuldstændig at fjerne fokus.
I stedet for vil vi meget hellere diskutere, hvordan vi netop får flere kvinder i ledelse, så lad os få fokus på det, det her handler om.
Pia Adelsteen (DF), 2010-05-06:
Det er jo helt korrekt, at der i det beslutningsforslag ikke står, at man vil tvangsopløse; der står, at det kan være en mulighed.
Men vi kan også alle sammen huske debatten, hvor fru Julie Rademacher meget klart sagde fra talerstolen, at det var det, Socialdemokraterne ønskede.
Så vi er jo ikke i tvivl om, hvad Socialdemokraterne mener.
For Dansk Folkeparti er det et spørgsmål om, at vi giver alle i Danmark lige muligheder.
Så jeg vil godt høre, hvor forskellen så er.
Julie Rademacher (S), 2010-05-06:
Nu nævnte den sidste spørger fra Dansk Folkeparti også, at der er store forskelle på Dansk Folkeparti og Socialdemokraterne.
Det er jeg meget, meget glad for, også på ligestillingsområdet.
Jeg tror, at der, hvor der er en afgørende forskel på, hvad det er, Dansk Folkeparti gerne vil, og hvad det er, Socialdemokraterne gerne vil, er, om vi mener, at staten skal spille en mere aktiv rolle eller ej.
Der er mange strukturer i vores samfund; det er sådan i dag, at mændene i mange hundrede år har stået først for.
Derfor går vi bl.a. ind for at øremærke barselorloven, for vi mener, det er ærgerligt, at der er så få mænd, der i dag reelt har mulighed for at afholde barsel.
Så vil jeg lige give en kommentar til det her med at tvangsopløse virksomheder.
Vi har talt om det hos Socialdemokraterne, og vi er blevet enige om, at der er andre sanktionsmuligheder, som vil være mere oplagte i forhold til det pågældende forslag, men mit spørgsmål går så på: Hvad i alverden er det, Dansk Folkeparti gerne vil på ligestillingsområdet?
For jeg hører kun kritik af vores politik, men Dansk Folkeparti kommer ikke med noget som helst selv.
Pia Adelsteen (DF), 2010-05-06:
Det kan jeg så vente med at svare på, til jeg kommer en tur på talerstolen.
Jeg vil godt fortsætte lidt, for nu kom ordføreren selv ind på, at man ville øremærke barslen.
Det vil sige, at man ønsker at tage det frie valg fra familien og sige, at noget af den barsel, der er nu, skal øremærkes til faren, og så kan familien ikke længere selv prioritere.
Man kan ikke engang prioritere sådan, at moren, hvis hun nu synes det, kan sige, at hun altså kun vil være hjemme i en måned, og at faren så kan tage resten.
Ja, noget skal være til moren, og noget skal være til faren, og resten skulle være frivilligt.
Sådan har jeg forstået det.
Men sådan er det da i store træk nu, og jeg forstår det simpelt hen ikke, bortset fra, at man så vil give faren en længere periode – det er det, man vil – men hvad nu, hvis familien siger, at det ønsker de ikke?
For det er sådan, jeg opfatter det, når jeg taler med mange af de kvinder, der har små børn.
De vil have barslen.
De synes, det er smartest for familien, for hele deres struktur derhjemme.
Hvorfor må de ikke have lov til at vælge det?
Julie Rademacher (S), 2010-05-06:
Det skal kvinderne selvfølgelig have lov til at vælge, og det gør de også i høj grad i dag.
Og det vil de også fortsat gøre, selv om vi går ind og øremærker en del af barselorloven til mænd.
Det vil også være sådan, at man fortsat selv kan vælge den sidste del af barslen.
I Island indførte man den model med det samme, og det er det eneste sted, hvor det har været så stor en succes.
Samtidig viser det sig også, at der i de her familier, hvor mænd netop også tager barselorlov, er færre skilsmisser.
Det synes jeg da er lidt sigende.
Ud over det ved vi jo også fra den norske ligelønskommission, at det er superafgørende for familien som for arbejdslivet, at vores arbejdsmarked også bliver indstillet på, at ikke kun kvinder, men også mænd tager barsel, og at det også kan komme uligelønnen til livs.
For vi har 18 pct. uligeløn i Danmark mellem mænd og kvinder, og det synes jeg er et meget stort problem, som jeg mener vi skal gøre noget ved, bl.a. ved at indføre 12 ugers øremærket barsel.
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-05-06:
Det er jo altid en fornøjelse at prøve at deltage i en ligestillingsdebat som eneste hane i kurven, kan jeg ligesom se, når jeg kigger ud i salen.
Når man diskuterer ligestilling, er det åbenbart noget, der er forbeholdt kvinder.
Mændene bliver i hvert fald væk, og man kan så lægge i det, hvad man vil.
Men jeg fik et godt råd, inden jeg gik herned, og det var, at jeg skulle stille nogle gode spørgsmål og så have nogle gode løbesko med.
Det sidste har jeg ikke, så jeg håber selvfølgelig, at jeg får lov til at blive.
Jeg vil gerne spørge lidt til Socialdemokraternes ligestillingspolitik, for ordføreren var selv inde på, at der f.eks. skulle være de her 12 ugers øremærket barsel til manden.
Hvorfor skal Folketinget blande sig i, om manden skal have 12 uger og kvinden 48 uger eller omvendt?
Hvorfor ikke lade forældrene tage de beslutninger?
Jeg synes, det er en mærkelig måde at lave ligestilling på.
Julie Rademacher (S), 2010-05-06:
Så må jeg hellere huske det fremadrettet.
Sidst, men ikke mindst, har regeringen endnu ikke implementeret et EU-direktiv på ligestillingsområdet.
Det er pinligt for Danmark.
Vi kan i dag læse i Information, at regeringen har syltet ligestillingen i Danmark i 8 år, og igen er det her røget ind under Beskæftigelsesministeriets ressort, frem for at det er ligestillingsministeren, der får lederskabet i sagen.
Det er da mærkeligt.
Det må selv Folketingets formand også undre sig over.
Det tyder dog ikke på, at der i denne ligestillingsredegørelse er lagt op til de helt nye, store visioner eller deciderede redegørelser for, hvad man har gjort på ligestillingsområdet.
F.eks. er redegørelsen meget fattig på, hvad regeringen helt konkret egentlig har opnået for at sikre ligestilling for indvandrerkvinder, hvilket har været et meget stort fokusområde de sidste år.
Ligeledes vil jeg her til slut kritisere, at vi først fik de kommunale ligestillingsredegørelser i går.
Det er alt for sent at nå at gøre status på ligestilling i hele Danmark, 1 dag før det skal på dagsordenen i Folketinget.
Det tyder også på, at man ikke rigtig prioriterer ligestilling i Danmark fra regeringens side.
Men vi er fortrøstningsfulde, og vi vil meget gerne gå konstruktivt til værks, som jeg også lagde ud med at sige.
Vi vil meget gerne fra Socialdemokraternes side i dialog med den nye ligestillingsminister trods den kritik, vi også her kommer med.
Vi tror på, at den nye ligestillingsminister er dygtig.
Vi tror på, at den nye ligestillingsminister kan, hvis hun vil.
Så spørgsmålet er, om den nye ligestillingsminister vil træde i karakter og sikre, at ligestilling bliver højere prioriteret.
Vil lille Lykke kæmpe og have mod til at tage kampen op med store Løkke?
Jeg læste, at ministeren havde udtalt: A little less conversation, a little more action. Yes, let’s do it.
Vi er på.
Let’s cut the crap, og lad os komme i gang.
Ellen Trane Nørby (V), 2010-05-06:
I Venstre glæder vi os over, at udviklingen går fremad.
Vi siger ikke, at der ikke stadig væk er udfordringer på det her område – det er der.
Men vi har en fundamental anderledes tilgang til det her spørgsmål, end oppositionen og Socialdemokraterne har.
Sidst vi havde en ligestillingsdebat her i Folketingssalen, krævede den socialdemokratiske ordfører, at hvis Mærsk ikke havde 40 pct. kvinder i bestyrelsen inden 2014 – mener jeg det var – så skulle Mærsk tvangsopløses.
Det bekræftede fru Julie Rademacher fra Folketingets talerstol.
Det må man nok sige er en anden tilgang til ligestilling end den, vi har, og også en anden tilgang til hele samfundet end den, vi har.
Vi vil meget gerne benchmarke positivt på, at vi får sikret en større mangfoldighed på ledelses- og bestyrelsesniveau i Danmark, men vi tror, at det sker med det lange, hårde, seje træk; det er den kulturelle, det er den normmæssige forandring, der skal til.
Det sker ikke ved at true med at tvangsopløse velfungerende danske virksomheder.
Lone Dybkjær (RV), 2010-05-06:
Jeg kommer i min tale ind på det med kvoter i bestyrelser, så det vil jeg ikke tage op nu.
Jeg er meget enig med Venstres ordfører i, at det er surt, at ligestillingsdebatten altid er sådan en punktdebat, forstået på den måde, at vi har en redegørelsesdebat, og det er så det.
Det er derfor, vi er nogle, der har syntes, at det var en god idé, hvis man direkte havde et ligestillingsudvalg i Folketinget eller i det mindste klargjorde for omverdenen, at der er nogle her i landet, der beskæftiger sig med ligestilling.
Det vil betyde, at der kommer mere fokus på det.
Så siger ordføreren, at det hører under Præsidiet.
Men det er jo noget sludder at sige.
Det er, ligesom når man siger, at det hører under EU, som om det er en eller anden mand – eventuelt kvinde – der render rundt nede i Bruxelles.
Men Præsidiet er jo os.
Vi vælger Præsidiet, og det ved ordføreren udmærket godt.
Derfor vil jeg gerne spørge, om det ikke kunne være en idé at få et ligestillingsudvalg, så man ligesom fik nogle bedre diskussioner og ikke de her punktvise diskussioner.
Ellen Trane Nørby (V), 2010-05-06:
Jeg kan jo bare gentage, hvad jeg sagde før, nemlig at jeg mener, at det er en opgave for Præsidiet at beslutte, hvilke stående udvalg der skal være i Folketinget.
Jeg synes personligt, at vi diskuterer ligestilling i Det Politisk-Økonomiske Udvalg.
Det er der, jeg som ligestillingsordfører sidder.
Det er også der, der er et underarbejdstema for Det Politisk-Økonomiske Udvalg, der handler om ligestilling.
Jeg må jo konstatere, at ligegyldigt om vi taler om de mange høringer, vi har haft om menneskehandel og kvindehandel, de mange høringer og konferencer, vi har haft om vold i nærrelationer, de initiativer, vi har taget i forbindelse med prostitution, og de konferencer, der også har været holdt om det, så er de jo alle sammen udsprunget af nogle af de udvalg, vi har i dag.
Så jeg synes jo, at mulighederne for at diskutere ligestilling i Det Politisk-Økonomiske Udvalg i høj grad er til stede i dag.
Lone Dybkjær (RV), 2010-05-06:
Tak for det, for så behøver jeg ikke at bruge ord på det.
Derfor er det os alle sammen.
Det er jo vores repræsentanter, der sidder i Udvalget for Forretningsordenen, og så kan man ikke bare fralægge sig ansvaret.
Det tror jeg i virkeligheden heller ikke at Udvalget for Forretningsordenen bryder sig om at vi gør.
Så det er et spørgsmål om vilje.
Det, vi diskuterer her, er vel mere nogle strukturting, altså bestyrelser og alt det dér, som jeg kalder strukturelle ting, f.eks. spørgsmålet om, hvorfor søren der ikke kommer flere kvinder til.
Jeg er altså ikke lige så glad som ordføreren for den udvikling, jeg ser.
I gamle dage, om jeg så må sige – som man jo ikke skal referere til, men alligevel – havde vi faktisk en anden debat i Folketinget mellem partierne, fordi vi alle var enige om, at der her var et problem, og derfor var vi også alle enige om, at det skulle diskuteres mere intenst.
Det er derfor, vi stadig synes, at det bør markeres, at vi har et ligestillingsudvalg.
Vi har jo ikke engang kunnet få det ind i navnet.
Ellen Trane Nørby (V), 2010-05-06:
Jeg skal meget beklage, at jeg tog fejl af Præsidiet og Udvalget for Forretningsordenen på det her punkt.
Altså, jeg synes jo, at det er vigtigt, at ligestillingsdebatten ikke kun bliver en debat, der ligger i ét udvalg.
Hele tanken om at få mainstreamet ligestillingsdebatten handler jo netop om, at vi alle sammen skal tage et ansvar for ligestillingsdebatten, at vi ikke gør det til sådan en silodebat, der handler om noget, der foregår hos en ligestillingsminister, men at vi i højere grad gør ligestilling til et element, der bliver tænkt ind i al lovgivning.
Jeg tror, at styrken i forhold til at forpligte alle på det også er, at det er ude i de konkrete ministerier, der bliver taget initiativer.
Det gælder på uddannelsesområdet i forhold til den udfordring, der ligger, både med hensyn til at drenge ikke får en uddannelse, og at piger i dag måske skal motiveres mere til at søge ph.d.- og forskerstillinger.
Det gælder på transportområdet, hvor vi fra de rapporter, der er lavet, ved, at der er en stor forskel på det transportmønster, som mænd og kvinder har.
Den debat skal jo forankres ude i de konkrete ministerier og ikke kun ligge i ét udvalg i Folketinget.
For så tror jeg sådan set, at det bliver en overfladedebat i stedet for at blive den substansdebat, der virkelig kommer i dybden med ligestilling på de enkelte områder.
Ellen Trane Nørby (V), 2010-05-06:
Man skulle jo nærmest tro, at den socialdemokratiske ordfører tror, at hun stadig væk står på en 1. maj-scene foran partitilhørere og ikke i Folketinget til en ligestillingsdebat, som forhåbentlig skulle være nuanceret og forholde sig til de konkrete mål, som ligestillingsministeren har lagt frem i sin perspektiv- og handlingsplan.
Ordføreren sagde jo, at det er dybt kritisabelt, at ministeren også er minister for klima.
Man kan så forstå, at det så åbenbart også må have været dybt kritisabelt, at Lotte Bundsgaard og Jytte Andersen og tidligere socialdemokratiske ordførere på det her område også var ministre for andet.
Det er jo sådan rimelig skingert, hvad den socialdemokratiske ordfører står og siger.
I Venstre er vi jo meget optaget af, at vi får sikret ligeløn i Danmark.
De lovede en pulje på næsten 5 mia. kr. til at sikre de lavtlønnede i Danmark højere løn.
Man skal vel kunne stole på, at det, Socialdemokraterne lover før et valg, også står til troende.
Julie Rademacher (S), 2010-05-06:
Hvis ordføreren fra Venstre havde hørt min 1. maj-tale, så kunne ordføreren også regne ud, at den her lød noget anderledes.
Så måske Venstres ordfører skulle gøre sig selv den tjeneste at møde op næste år, når jeg holder 1. maj-tale, så vil hun i hvert fald kunne høre forskellen på de to.
Når jeg giver kritik af ministeren, så går det ikke på, at ministeren også er klima- og energiminister – overhovedet ikke.
Så hvis det er det, som ordføreren påpegede at jeg sagde, så har ordføreren ikke hørt ordentligt efter, og jeg må derfor henvise til referatet.
Pia Adelsteen (DF), 2010-05-06:
Nu er det jo sådan, at vi i Dansk Folkeparti mener, at vi har ligestilling i Danmark.
Vi ved, at en del af lønforskellen, faktisk det meste af den, skyldes det kønsopdelte arbejdsmarked.
Så er der 3, 4, 5 pct., der er uforklarlige.
Vi ved også, at kvinder og mænd vælger forskelligt, og det synes jeg faktisk man skal acceptere.
En af de ting, der i hvert fald generer mig, når man taler lønforskelle, er, at vi har en ligelønslov, der fortæller, at hvis man laver det samme arbejde, skal have den samme løn, uanset om man er mand eller kvinde.
Mig bekendt bliver den altså ikke brudt.
Selvfølgelig skal vi have mere i løn.
Yildiz Akdogan (S), 2010-05-06:
Tak for det.
Det glæder mig, at ordføreren erkender, at der er en lønforskel.
Men at ordføreren så ikke har et konkret forslag til, hvad vi kan gøre ved det, er så hele spørgsmålet, for generelt savner jeg oprigtig talt et konkret forslag fra Dansk Folkeparti til, hvad de netop vil gøre i forhold til at få flere kvinder i bestyrelser, i forhold til den skævhed, der er i lønforholdene, og mange andre ting.
Men lad det nu ligge.
Ordføreren nævnte i sin tale også, at ordføreren synes, det er vigtigt, at vi sætter fokus på vores nydanske kvinder, og det er jeg fuldstændig enig i.
Vi skal motivere dem, og vi skal give dem nogle ambitioner og nogle visioner om at være med i det her samfund.
Men når man så skal se på det netop i forhold til lønforholdene, er det lidt tankevækkende, hvis Aisha ikke har et forbillede i Anne, når Aisha allerede nu kan se, at Anne er bagud med helt op til 18 pct. i forhold til hendes mandlige kollegaer.
Synes ordføreren så ikke, det er et demokratisk problem?
Synes ordføreren ikke, der er et eller andet, der er skævt, der bør rettes op her?