Lars Dohn (EL), 2012-05-10:
Her har vi en situation, hvor Enhedslisten sagtens kan støtte formålet med loven, nemlig at forbedre kvaliteten af opgaveløsningen.
Ja, selvfølgelig kan vi støtte det.
Ok ja.
Nu har vi set en kraftig omklamring de sidste 10 år, så der er behov for også at løsne på det område – især budgetmæssigt – men det hører med i en anden sammenhæng.
En bedre ressourceudnyttelse?
Selvfølgelig.
Øge effektiviteten?
Der skal man jo så stille sig det spørgsmål, om effektiviteten i kommunerne ikke er nået til et punkt, hvor det truer arbejdsmiljøet.
Det kan vi i hvert fald se på antallet af førtidspensionerede.
Men jo, i hovedtrækkene kan vi støtte formålene med det her lovforslag, men udmøntningen gør, at vi ikke vil kunne stemme for, medmindre der bliver luget kraftigt ud i for- eller baghaven af det her forslag.
Lad mig komme med et eksempel, for udmøntningen hænger ikke sammen med formålet.
Det er jo ikke godt politisk håndværk, der ligger bag det, for f.eks. lægges der op til, at børne- og undervisningsministeren kan godkende, at uddannelseskravet til undervisning kan bortfalde eller ændres.
Jamen vi ser jo en regering, som i sit regeringsgrundlag direkte skriver, at alle skal undervises af lærere med linjefag.
Jamen det er da ikke linjefag at have en pædagoguddannelse og så undervise i folkeskolen.
Så her har vi fat i noget, som er udtryk for en kraftig kvalitetsudhuling.
Det er et forslag, som kolliderer helt og aldeles med arbejdssituationen i folkeskolen, hvor vi nu har over 3.000 lærere – overvejende nyuddannede – som ikke kan komme i job, og så vil man lave forsøg med at ansætte folk, som ikke har en relevant uddannelse.
Jeg synes, det er et forslag, som har nogle provokatoriske elementer i sig.
Nu kan jeg så konstatere, at man er gået væk fra den tidligere regerings tilladelse til at dispensere fra kravet om 28 elever i klasserne.
Det har undervisningsministeren jo tidligere ikke villet gribe ind over for, men det kan jeg se sker, og jeg er så tilfreds med, at det dog ikke er med i det her forslag.
Det, som også får mine advarselslamper til at lyse, er, at når det er kommuner som f.eks. Silkeborg og Viborg – altså kommuner, som virkelig er dårligt kørende økonomisk – som skal ind at lave udvikling på de her områder, så synes jeg der skal være en eller anden lampe, der lyser og siger, at så falder det ikke længere ind under formålet om at forbedre kvaliteten.
Et andet felt, jeg også gerne vil nævne, er, at der på social- og integrationsministerens område er mulighed for at lave tilkøbsydelser.
Vi vil meget gerne være med til at lempe på kommunalfuldmagten, for det er jo altså sådan i det her land, at 755.000 mennesker er sat uden for arbejdsmarkedet, og sådan har det været lige så lang tid, jeg kan huske, og det er rigtig mange år efterhånden, så der er jo tale om en systemfejl.
Derfor: Når det private arbejdsmarked ikke kan løse de her problemer, er det jo kommuner og regioner og stat, som kan være med til at tilbyde løsningerne.
Så derfor ville det være rigtig fornuftigt at se på at lempe på kommunalfuldmagten og sætte noget kommunal beskæftigelse og noget kommunal produktion i gang.
Men kommunale tilkøbsydelser bryder altså for mig at se med vores grundlæggende principper om, hvad et ordentligt tilbud skal være.
Jeg kan godt se, at man har forsøgt at skrive sig ud af det i forslaget, men vi skal f.eks. have lavet en ældresektor, der er så god, at det ikke er nødvendigt at lave tilkøb.
Jeg husker for en del år siden, da ATP kom frem, at der var rigtig mange gode Socialdemokrater, som blev rystet i deres grundvold over, at der skulle være forskelle også i alderdommen, så derfor synes jeg at det her forkert anvendt kan blive et led i den form for politik.
Så formålet kan vi støtte, men udmøntningen er vi modstandere af.