runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rasmus Jarlov (KF), 2010-01-13:
Også Det Konservative Folkeparti synes, at det er en historisk lov.
1 pct. af alle danskere bor i Sydslesvig og har tysk pas.
Det er på mange måder nationens vugge, og det er muld, der er gennemtrængt af solide danske rødder.
Det historiske fællesskab er ubrydeligt, og sydslesvigerne er i den grad en del af nationen.
De er lige så danske som os andre, hvis ikke mere, og de kan ikke gøre for, at de er afskåret fra resten af os.
Det tunge ansvar ligger jo her i Tinget og måske også lidt på Amalienborg.
Så meget desto vigtigere er det, at man kan være dansk i Sydslesvig.
Vi har et historisk bånd, og vi har et historisk ansvar, som skal fastholdes og æres, men vi har også en positiv mulighed for at gøre brug af det danske mindretal som en vigtig ressource for Danmark og for danskheden.
Mindretallet bygger bro til vores vigtige tyske nabo, og det sikrer på en forbilledlig måde fredelige forhold og godt naboskab i grænselandet.
Mindretallet trives da heldigvis også rigtig godt, og senest har det jo vundet en flot valgsejr ved delstatsvalget i Slesvig-Holsten.
Mindretallet er jo faktisk en måske lidt tiltrængt succeshistorie for dansk identitet, som viser sin robusthed ved at bestå med uformindsket styrke.
Der er rigtig mange danskere, som har glemt alt om deres landsmænd, og det er en skam, og det er et kulturelt tab for Danmark.
Ellers er det jo mest forvaltningsretligt, at der er behov for den her lov.
Og som ordfører for Det Konservative Folkeparti kan jeg derfor meddele, at vi selvfølgelig varmt støtter forslaget.
Så har jeg lige et par kommentarer om det her med, om det skal være repræsentanter fra Folketinget eller ej, som åbenbart er omdrejningspunktet her.
Jeg er enig med SF's ordfører i, at det fylder for meget, og jeg synes heller ikke, man helt kan lægge det i det, at der skulle være tale om en devaluering eller en nedvurdering af repræsentantskabets betydning.
Set fra vores synspunkt er der tale om, at vi simpelt hen mener, at der kan være nogle repræsentanter, som er bedre repræsentanter end de folketingsmedlemmer, som kunne udpeges, og det synes jeg også vi har eksempler på i det nuværende Seksmandsudvalg.
Det er altså rigtigt, at der er en symbolsk rolle i det.
Jeg er enig med hr. Søren Krarup i, at der selvfølgelig er noget symbolsk i, at det er folket, som er repræsenteret, men der er også nogle andre hensyn, altså bl.a. også, som hr. Søren Krarup selv var inde på, om man kan være til stede til møderne, og om man dermed også kan varetage de arbejdsmæssige opgaver, som ligger i det, og der er det bedre med en tung kulturel personlighed end et eller andet perifert folketingsmedlem, som ikke har interesse for det.
Lise von Seelen (S), 2010-01-13:
Jeg vil på samme måde, som jeg spurgte hr. Søren Krarup, spørge hr. Jesper Petersen med hensyn til den der særlige tilknytning til Folketingets partier: Hvordan opfatter SF, at det kan leve op til den stabilitet, der skal være i Femmandsudvalget?
Jesper Petersen (SF), 2010-01-13:
Jamen som jeg sagde, er det jo ikke sikkert, at det er en i partiets folketingsgruppe, der er mest velegnet til at være en del af udvalget her.
Det er et udvalg, der skal administrere støtten til organisationerne i Sydslesvig, som skal have engagement og viden på området, og som skal kunne deltage i de aktiviteter, der er der, og jeg synes, at vi har gode eksempler også fra det udvalg, der er nu, på, at det sagtens kan varetages af andre end folketingsmedlemmer.
Vi har selvfølgelig noteret os, at der fra sydslesvigernes egne organisationer er kommet det ønske, at det først og fremmest er folketingsmedlemmer.
Det vil da være væsentligt for partierne, når de skal finde ud af, hvem der skal sidde i udvalget, at det budskab er kommet fra sydslesvigerne, men at andre end lige præcis folketingsmedlemmer skulle være i stand til løse den opgave, det er at sidde i Sydslesvigudvalget, synes jeg er åbenbart, og det kan selvfølgelig sagtens fungere fremover, som det har kunnet fungere indtil nu.
Lise von Seelen (S), 2010-01-13:
Netop med det høringssvar, som er så entydigt, fra mindretallet, der anbefaler, at det er folketingsmedlemmer, og med de bemærkninger, jeg nu hører, hr. Jesper Petersen komme med, vil jeg høre, om jeg skal forstå det på den måde, at partiet SF godt kan følge den tankegang, at det er hensigtsmæssigt, at den tætte kontakt til Folketinget og det arbejde, der foregår her, har betydning for, hvordan bevillingen kommer til at se ud i praksis.
Jesper Petersen (SF), 2010-01-13:
Udvalget skal jo administrere den støtte, der bliver givet og vedtaget i Folketinget, og hvor det i finansloven bliver besluttet, hvor stor den bevilling skal være.
Det mener jeg sagtens man kan være i stand til, selv om man ikke er medlem af Folketinget.
Måske er der i flere partier folk, som vil være mere egnede til det end folketingsmedlemmer.
Når det er vigtigt, at det er folketingsmedlemmer, har det jo også i høj grad at gøre med sydslesvigernes – som jeg har forstået det – ønske om at have en tæt kontakt til de politiske partier i Danmark, så det er et egentligt folkeligt, bredt politisk bindeled.
Der er det jo så en væsentlig opgave for dem, der er medlemmer af udvalget, og som måske ikke er medlemmer af Folketinget, at have en tæt kontakt til deres folketingsgrupper og være involveret i de sager, der vedrører mindretallet og andre tilstødende sager.
Men som udvalget, der sidder nu, har vist, kan det sagtens fungere, og jeg synes, det er vigtigst, at man får et udvalg med de rette medlemmer end med nogle, der lige præcis er folketingsmedlemmer.
Søren Krarup (DF), 2010-01-13:
Det er jo helt tydeligt, at noget af det, debatten om dette Sydslesviglovforslag kommer til at køre på, netop er spørgsmålet om, hvem der kan være medlem af udvalget.
Hr. Jesper Petersen ved jo godt, at bl.a. hans parti i øjeblikket har et medlem, som ikke er folketingsmedlem, men som til gengæld i kraft af sin placering i Aabenraa har mulighed for at deltage i alt det, der foregår i Sydslesvig, som vi andre, der sidder i København, har svært ved at nå.
Også Det Konservative Folkeparti har en mand, der i kraft af sin mangeårige beskæftigelse med netop Sydslesvigarbejdet har kunnet tilføre Seksmandsudvalget en vidende dimension, som ellers måske ikke ville kunne foreligge.
Så vil hr. Jesper Petersen ikke give mig ret i, at der faktisk er mening i, at der bliver tale om en eller to
– lad os sige det sådan i teksten i § 3 i stedet for en eller flere, for jeg synes ikke, det skal være flertallet, men at der er et par undtagelser, hvor partierne netop kan sætte folk ind, som altså er partiernes repræsentanter, men samtidig har helt særlige kvaliteter, som vil støtte Sydslesvigudvalgets arbejde?
Kim Andersen (V), 2010-01-13:
Som hr. Jesper Petersen er inde på i sin besvarelse af spørgsmålene, så er en ting jo at foretage administrationen af tilskuddene til mindretallet i Sydslesvig, en anden ting er jo, og vil givet fremover i øget omfang blive det, at være bindeleddet mellem mindretallet, dets foreninger og Folketinget, Folketingets partier og Slotsholmen.
Er hr. Jesper Petersen ikke enig med mig i, at der er noget paradoksalt i, at vi med sydslesvigloven giver hjemmel til, at vi kan yde støtte til oplysende virksomhed nord for grænsen om mindretallet og mindretallets foreninger med henblik på at øge kendskabet til det danske mindretal syd for grænsen, når vi samtidig devaluerer mindretallets muligheder for at have en direkte kontakt og indflydelse på Folketingets partigrupper, sådan som mindretallet selv ønsker det?
Jesper Petersen (SF), 2010-01-13:
Hr. Kim Andersen må undskylde, men jeg synes altså, der bliver gjort for stort et nummer ud af det her spørgsmål, i forhold til hvor vigtig en lov, og hvor vigtig en sag det i øvrigt er, vi diskuterer.
Jeg er ikke selv medlem af Seksmandsudvalget, som det er i dag,
men vil i al beskedenhed påstå, at mindretallets organisationer og jeg har en god kontakt, at der er en god kontakt mellem SF og mindretallet via den repræsentant, vi har i Seksmandsudvalget, og via det samarbejde, der foregår mellem SF og organisationerne, der tilmed har en konsulent her på Christiansborg.
Og det kan jo sagtens fungere, selv om medlemmet af Seksmandsudvalget i dag ikke er medlem af Folketinget.
Altså det, der ligger i at sige, at det simpelt hen ikke duer, at det ikke er et folketingsmedlem, der sidder der, er også lidt at insinuere, at nogle af de folk, der sidder der nu, burde man have skiftet ud for lang tid siden, bl.a. en mand som Torben Reckendorff fra De Konservative, for han er jo ikke folketingsmedlem og dermed ikke i stand til at være et ordentligt bindeled til Det Konservative Folkeparti og til Folketinget.
Det synes jeg simpelt hen ikke er rimeligt over for ham og heller ikke over for de folk, der skal sidde i udvalget fremover, og som får Folketingets tillid og opbakning til, at de kan varetage opgaven, men som tilfældigvis ikke er folketingsmedlemmer.
Kim Andersen (V), 2010-01-13:
Der var i hvert fald ikke en insinuation i det fra min side.
Men jeg vil gerne spørge hr. Jesper Petersen, om det da slet ikke gør indtryk på SF's ordfører, at mindretallet i Sydslesvig så helt utvetydigt i deres høringssvar og i gentagne henvendelser til os her på Christiansborg understreger vigtigheden for dem af, at det er et folketingsmedlem, der sidder i det nye Sydslesvigudvalg.
Det er jo også sådan, at mindretallet i dag er helt bevidst om Seksmandsudvalgets sammensætning og er helt bevidst om, hvad det er for en rolle, som det nye Sydslesvigudvalg skal varetage, jævnfør lovforslaget her, men man er også bevidst om, hvad det er for et videnniveau, der i det hele taget er på Christiansborg og i befolkningen, om det danske mindretal i Sydslesvig.
Gør det på den baggrund slet ikke indtryk, hvad det er, mindretallet skriver helt utvetydigt i deres høringssvar?
Jesper Petersen (SF), 2010-01-13:
Det gør det absolut, og det var jo også, hvad jeg sagde for et øjeblik siden i min besvarelse til fru Lise von Seelen, nemlig at når et parti så beslutter, hvem det er, man har tænkt sig at putte det udvalg … Hvis ordføreren har tid til at lytte efter, hvad der bliver svaret på hans spørgsmål, for så får vi en væsentlig bedre debat; det har ordføreren tydeligvis ikke tid til i øjeblikket, kan jeg se på det hele.
Vi fortsætter.
Selvfølgelig gør det indtryk, og derfor vil partiet, når man skal vælge, hvem der skal sidde i et udvalg, selvfølgelig også have det i baghovedet, og har man en dygtig repræsentant i sin folketingsgruppe, der er egnet til at løse den opgave, vil det mest oplagte selvfølgelig være – med sydslesvigernes ønske in mente – at vælge den person.
Men ærlig talt, er det ikke også i orden, at der i loven er en åbning for, at der faktisk kan være tilfælde, hvor der er en bedre repræsentant end en, der er i folketingsgruppen?
Det synes jeg, og jeg tror, vi har fundet en meget god balance, ud fra at det naturligvis gør indtryk, og at det vil være en del af partiets overvejelser, men det skal ikke nødvendigvis stå i loven, for der kan være hensyn undervejs, der gør, at det skal være en anden end et folketingsmedlem.
Jeg synes, jeg efterhånden har besvaret spørgsmålene rimelig udførligt, og jeg vil også godt give mig tid til at besvare dem over for spørgeren, når vi er færdige med debatten her og spørgeren igen har tid til at lytte efter, hvad der bliver svaret på hans spørgsmål.
Søren Krarup (DF), 2010-01-13:
Jeg forstår jo udmærket, at de danske sydslesvigere understreger forbindelsen til Folketinget, for de ønsker selvfølgelig at fastholde, at det er det danske folk, ikke administration eller andet, men det danske folk, der vil bevare tilknytningen til Sydslesvig og altså fastholde: I skal ikke blive glemt.
Jeg vil sågar netop understrege, at i forbindelse med det danske mindretals ønske er og bliver det altså sådan, at partierne i Folketinget, dvs. reelt Folketinget, også er dem, der vælger en eller to, som ikke selv sidder i Folketinget, men altså kommer udefra og har den særlige dimension.
Så jeg vil spørge hr. Jesper Petersen, om han ikke er enig med mig i, at vi i lige så høj grad opfylder de danske sydslesvigeres ønske om forbindelse til Folketinget ved at åbne for den mulighed, at en eller to udefra af de politiske partier kan sættes ind i Sydslesvigudvalget.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2010-01-13:
Det her forslag ligger jo helt i forlængelse af L 94, som vi lige har behandlet, og derfor bakker vi selvfølgelig op om forslaget.
Det er klart, at når man laver et nyt forløb, skal der også være mulighed for forsørgelse.
Men jeg vil gentage mit spørgsmål, nemlig:
Hvad er det mon, de studerende skal leve af i den periode, hvor de har afsluttet deres uddannelse, inden de så skal starte på det her nye forløb?
Det ville jo være relevant at få svar på, og jeg håber også meget, at ministeren vil svare på, hvordan institutionerne skal håndtere de her nye administrationsopgaver, som givetvis vil koste nogle penge.
Marianne Jelved (RV), 2010-01-13:
Vi får i L 95 finansieringen af en ny ydelse kaldet forsørgelsesydelsen, hvilket man må kalde meget opfindsomt.
Det drejer sig altså om de nyuddannede, der skal deltage i et særligt kompetenceudvidende forløb, og som ikke længere er berettiget til SU.
Og så skal de altså sikres en anden forsørgelse.
Jeg vil give Liberal Alliances ordfører fuldstændig ret i, at der virkelig sker nogle nybrud med de to lovforslag, vi behandler her, nemlig L 94 og L 95.
Det synes jeg giver stof til eftertanke.
Vi plejer at være meget nøjeregnende med det, vi kalder SU-berettigede uddannelser.
Men jeg kan notere mig, at vi har slået hul på det princip med L 94.
Det kan danne præcedens for andre gode ideer.
Og vi har også med L 95, der handler om SU-loven – som i øvrigt er en lov, der har en forligskreds omkring sig, som ikke er involveret, hvilket er et nyt spor i dansk politik – skabt en ny ydelse, som kaldes forsørgelsesydelsen, men som er fuldstændig magen til SU ud til det sidste komma og punktum.
Jeg minder om, at vi for nogle måneder siden behandlede et beslutningsforslag, B 2, som jeg havde fremsat, og som drejede sig om så enkel en sag som unge, der bliver forsørgere, men som er på elevløn, og som ikke kan leve for 7.000 kr. om måneden med et barn og derfor må opgive uddannelsen, indtil de finder en anden mulighed for at få finansieret deres liv og deres familie.
Der var det ikke muligt at finde en løsning.
Der måtte man henvise til arbejdsmarkedets parter.
Jeg synes, det giver meget stof til eftertanke, at når det drejer sig om SU-modtagerne, så står Folketinget eller i hvert fald regeringen og Dansk Folkeparti på spring for at øge mulighederne, men når det drejer sig om elever på elevløn, så kan man ikke give samme muligheder, som SU-modtagerne kan få.
Det skal jeg beklage meget, men jeg noterer mig samtidig, at vi altså har fået et nybrud omkring forholdet omkring åben uddannelse, og at vi har fået et nybrud i et forligsområde som SU, som kan bruges til andre gode gaver.
Dette er hermed noteret, og Det Radikale Venstre vil stemme for det her, fordi vi gerne vil være med i den spændende proces, hvor vi finder nye veje.
Malou Aamund (V), 2010-01-13:
Jeg har ikke et konkret mål for, hvor meget ledigheden skal begrænses som følge af det her.
Jeg ser det mere som et nyt forsøg, et pilotprojekt, hvor man kan få nogle erfaringer, i en periode, hvor vi har lavkonjunktur, og hvor det er vigtigt, at man gør noget netop for dimittendledigheden.
Jeg tror, det er utrolig vigtigt, at man på de enkelte uddannelsesinstitutioner prøver at kombinere fag med noget praktisk erfaring, så de studerende bliver bedre rustet til at kunne gå ud og søge job.
Så jeg ser det mere ud fra, hvad det er for nogle individuelle kompetencer, de enkelte studerende skal have.
Kirsten Brosbøl (S), 2010-01-13:
Baggrunden for mit spørgsmål er jo, at vi selvfølgelig er begejstrede for ethvert tiltag, der kan afhjælpe ledighed, og som kan bidrage til, at flere af de nyuddannede kan komme i arbejde.
Så derfor er jeg selvfølgelig positiv over for det.
Men jeg synes bare, at når man afsætter midler – og det er jo stort set det eneste initiativ, vi har set fra regeringens side, til overhovedet at gøre noget ved ledigheden – så er det lidt ærgerligt, at det er så begrænsede midler, at det kun er lidt over 500, der måske kan få gavn af det her forløb.
Det er derfor, jeg gerne vil høre ordførerens vurdering af, om det her er tilstrækkeligt.
Eller har regeringen andre planer, der kunne afhjælpe dimittendledigheden?
For så vil vi selvfølgelig også meget gerne være med til at kigge på dem.
Malou Aamund (V), 2010-01-13:
Der kører jo en lang række initiativer, og de kører i Beskæftigelsesministeriet.
Hvis man læser Økonomisk Redegørelse, kan man jo også se, at Danmark faktisk står relativt godt stillet i forhold til andre lande med hensyn til ungdomsarbejdsløshed generelt, og det skyldes netop, bliver det påpeget, de indsatsområder, der har været fra regeringens side.
Jeg er ikke inde og sætte et konkret mål på, og det gør regeringen heller ikke.
Det er rigtigt, at det jo ikke er en kæmpe gruppe, vi taler om her.
For mit vedkommende handler det også om, at det her er et specifikt forsøg, vi kører i en periode med lavkonjunkturer.
Det er ikke noget, vi er interesseret i skal være en permanent ordning; det er simpelt hen til at få nogle erfaringer inden for det her område og for at se, om vi kan afbøde den her forfærdelige situation, som mange af de unge står over for.
Jesper Langballe (DF), 2010-01-13:
Det er en god dag.
Da vi jo kan håbe, at krisen er ved at klinge af om et år, er loven indtil videre tidsbegrænset.
Men der er jo ikke noget i vejen for, at man – netop i en tid, hvor der er behov for det – også til gavn for den enkelte kandidat eller professionsbachelor, eller hvad det nu er, kan give en hjælpende hånd.
Jeg har forstået, at der i første omgang skal være tale om, at universiteterne og de andre uddannelsesinstitutioner udbyder hyldevarer, altså fagforløb, som eksisterer i forvejen, og at man så, hvis pilotprojektet her i første omgang viser sig at være den succes, vi forventer, kan sætte ind med mere skræddersyede og mere målrettede forløb.
Da det hele jo skal gå så hurtigt, at vi ikke spilder tiden, men kan komme i gang med at få flest mulige hjul i gang, har universiteterne lige i øjeblikket en stor opgave ikke mindst med at orientere de studerende, så de kan være tilmeldt det særlige kompetenceudvidende forløb, allerede inden de står med deres kandidateksamen.
Når man læser lovforslaget igennem, er det slående, at der måske kunne være brug for en kyndig individuel vejledning eller på moderne dansk coaching ud fra en viden både om studier, studiemuligheder og ikke mindst om jobmuligheder og ledighedsstatistik.
Der er vi så blevet opmærksomme på, at det behov faktisk matches af den ordning med karrierecentre, som tidligere er blevet gennemført, og man kan sige, at det altså er to tanker, der er tænkt hver for sig, og uden at der ligger sådan en særlig bevidst plan i det, men i virkeligheden kan det jo godt være, at det er der, muligheden er for at komme ind på livet af den enkelte studerende og få drejet hans eller hendes kompetence hen mod det, der kan give et job.
Så jeg vil da gerne spørge ministeren, om det var noget, der efter ministerens mening var en idé, altså at man anbefaler universiteterne at bringe de to ting, karrierecentre og det her lovforslag, i spil samlet.
Vi har jo erfaring for, at humanister i de senere år i et forbløffende stort tal er søgt over i erhvervslivet, og det er jo noget, de pågældende humanister og erhvervslivet har fået i stand på eget initiativ.
Men jeg synes bare, det er et godt eksempel på, hvordan en uddannelse, der oprindelig havde et helt andet formål, eventuelt også med en hjælpende hånd som den, der bliver givet her, kan drejes til at give brød på bordet.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2010-01-13:
Altså, der var gjort den overvejelse, at hele energien fra min og fra dansk side i konferencens sidste døgn blev lagt ind i at nå at skabe et politisk resultat, som var tilvejebragt i en meget bred kreds af lande, der dækker 76 pct. af verdens samlede CO2-udslip, som dækker over alle de ubalancer, der findes i verden, og hvor der vel også i den kreds var en forventning om, at med den repræsentativi … repræsentativi … hvad hedder det?
Ja, præcis, det hedder det.
Det var dog utroligt, ikke?
Det er godt, at medspørgeren står mig bi.
Når det er så repræsentativt, som det er, vil det selvfølgelig også kunne vedtages i plenarforsamlingen – også set i lyset af, at alle de grupperinger, som indgår i FN, jo også indgik i de drøftelser omkring en politisk aftale.
Derfor vil jeg da helt åbent og ærligt sige, at det var en overraskelse ikke kun for mig, men nok mere generelt en overraskelse, at det viste sig, at der opstod de besværligheder i plenarsalen, som altså kan henføres til nogle ganske, ganske få lande.
Jesper Langballe (DF), 2010-01-13:
Jeg vil gerne spørge fru Nanna Westerby, om det slet ikke er gået op for hende, at det her lovforslag jo ikke sigter mod at nedbringe den eksisterende arbejdsløshed – det ville jo være en absurd tanke, at lovforslaget skulle have den effekt – men er et forsøg på i en krisetid, i stedet for bare fuldstændig bevidstløst at sige vækstpakke, vækstpakke, vækstpakke, at tænke lidt kreativt og bruge sin politiske fantasi til at sige: Hvor kan vi gå hen for at sørge for, at de fremtidige dimittender ikke bliver ramt af arbejdsløshed?
Det synes jeg dog egentlig fremgik at den socialdemokratiske ordfører havde fattet ganske godt.
Nanna Westerby (SF), 2010-01-13:
Jeg skal da beklage, hvis det ikke fremgik af min ordførertale, at jeg da så udmærket har forstået den forskel.
Det er netop også noget af det, som jeg faktisk synes er lidt bekymrende.
Det må man jo godt have lov til at nævne, når vi behandler det her lovforslag, altså at jeg synes, det er lidt bekymrende, at man faktisk ikke gør særlig meget for at skabe job til dem, som lige nu går som nyuddannede arbejdsløse.
For det er da om noget en ulykkelig situation; så det synes jeg er lidt bekymrende.
Jeg er da helt klar over, at det her drejer sig om fremtidige dimittender.
Man kan diskutere, om 575 forløb er nok, og man kan diskutere, hvor stor effekten vil være, men selvfølgelig støtter vi et forslag, som er det skridt i den rigtige retning, der er tale om her.
Sophie Løhde (V), 2010-01-13:
Jeg vil godt spørge ordføreren: Hvis nu vi forestillede os den situation, at ordføreren her om et par måneder færdiggjorde sin uddannelse og havde udsigt til, at det ikke lige var muligt her og nu at få et job, ville ordføreren så i den situation selv vælge – for nu var ordføreren inde på det her med forholdet mellem dagpengesatsen og SU-satsen – aktivt at gå på dagpenge, eller ville ordføreren vælge at sige: Det er måske en større forbedring af mit cv og samtidig en mulighed for at kunne udvide mine kompetencer i nogle givne retninger, så jeg foretrækker den løsning, frem for at jeg, når jeg skulle ud at søge job, havde været ledig i en periode?
Hvad ville ordføreren selv stille op i den situation?
Nanna Westerby (SF), 2010-01-13:
Det kommer da godt nok meget an på, hvordan min situation i det hele taget så ud på det tidspunkt: hvordan min økonomi så ud, hvor presset min økonomi var, hvor meget jeg virkelig havde brug for en højere indtægt end SU og SU-lån.
Men jeg vil godt sætte spørgsmålstegn ved, hvor attraktiv den her ordning egentlig er, når man f.eks. kan risikere at skulle gå i måneder uden at få en indtægt, fra man er færdig med sit studium og dermed også sin SU, til man skal starte på det her nye studieforløb.
Selvfølgelig er det da interessant, om regeringen har skruet en attraktiv ordning sammen for dimittender, eller om man har skruet en ordning sammen som et pilotprojekt – stort set det eneste, man gør for at nedbringe dimittendarbejdsløsheden, og en ordning, som så ikke engang er særlig attraktiv at være på for dimittender.
For så kan man da godt nok være bekymret for, hvor stor en effekt det her vil få.