runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jakob Axel Nielsen (KF), 2008-04-04:
Nu er jeg jo ikke læge, og derfor er jeg ikke i stand til medicinsk præcist at kvalificere, hvad der er den største synder i forhold til livsstilssygdomme, men jeg har da fået nogle statistikker, og jeg kan da i hvert fald se, at den aktive rygning og den passive rygning er meget store syndere i forbindelse med livsstilssygdomme og for tidlig død.
Det kan jeg jo se.
Men dermed er det ikke sådan, at man kan frikende alkohol, for den er også, hvis man indtager den i for store mængder, skadelig og udtryk for en livsstilsfaktor i negativ retning.
Men jeg kan ikke kvalificere, hvad der er værst.
Frank Aaen (EL), 2008-04-04:
Jeg kunne forstå på ministerens svar, at ministeren er bange for EU og EF-Domstolen.
Det var man jo altså ikke, da det var industrien, der fik gennemført en lovgivning i strid med EF-direktivet, og derfor vil jeg gerne spørge ministeren, om han vil erkende, at EF-direktivet oven i købet giver mulighed for at lave national lovgivning på området inden for nogle grænser, indtil der kommer internationale regler.
Det var punkt 1. Punkt 2: Er ministeren virkelig så bange for at komme til at stå i retssalen over for tobaksindustrien, som vil anklage regeringen for at forhindre tobaksindustrien i at komme stoffer i tobakken, der gør det nemmere for unge at ryge, og som gør den farlige nikotin endnu mere dødsensfarlig?
Vil det være en retssag, man behøver være bange for?
Mette Gjerskov (S), 2008-04-04:
Hr. Per Clausen er inde på et meget centralt element, nemlig hvad det er for nogle teknologier, man bruger til at fremstille biobrændstoffer.
Nej, jeg kan ikke umiddelbart komme i tanke om nogen førstegenerationsbiobrændstoffer, som jeg vil mene kunne opfylde de fremtidige bæredygtighedskriterier.
Men det betyder jo ikke, at alt bare skal gøres ulovligt.
Det væsentlige er jo ikke, om det er første- eller andengenerations, det væsentlige er ikke alle mulige teknikker med hensyn til, hvordan det er udvundet; det væsentlige er, om det er til gavn for klimaet, eller om det er til skade for klimaet.
Vi vil altså gerne have lov til at vælge dem, der er til gavn for klimaet, uanset hvordan de er fremkommet.
Per Clausen (EL), 2008-04-04:
Jeg er enig med fru Mette Gjerskov i, at man ikke bare skal gøre det til et spørgsmål om generation, for selv om vi med nogenlunde sikkerhed ved, at der ikke findes nogen førstegenerations, der kan bruges, fører det jo ikke til, at andengenerationsbiobrændstoffer nødvendigvis er miljømæssigt fornuftige.
Det er det første.
Det andet, jeg så vil spørge fru Mette Gjerskov om,
er: Hvordan forestiller hun sig så, at man skal nå den der tvungne iblanding af 5,75 pct. i år 2010, hvis udgangspunktet er, at der formentlig ikke findes nogen førstegenerationsbiobrændstoffer, der kan bruges?
Morten Messerschmidt (DF), 2008-04-04:
Der tales jo meget om den politiske tone.
Og uden at det skal virke polemisk, vil jeg gerne sådan anfægte noget af det, som hr. Per Ørum Jørgensen sagde.
Han talte nemlig på linje med det, som vi så ofte hører fra venstrefløjen, nemlig det her med, at vi nu skal redde kloden.
Det kunne jeg godt tænke mig at få uddybet: Hvad er det præcis, der menes; hvad er det for en tilstand, vi befinder os i; og hvad er det, vi skal undgå?
Jeg mener, at hvis prisen for at redde kloden er 1 krone mere for 1 kg majs, kunne det jo godt være en pris, der var værd at betale.
Derfor vil jeg bare spørge hr. Per Ørum Jørgensen, om ikke han er enig i, at den der retorik om, at kloden går under, og at hvis vi ikke gør noget nu, vil alt liv uddø og sådan nogle ting, er der overhovedet ikke noget videnskabeligt grundlag for at bruge.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2008-04-04:
Nej, men jeg kan fuldstændig afkræfte, at De Konservative er løbet fra nogen aftale.
Vi deltager selvfølgelig i de drøftelser.
Jeg tror, at fru Mette Gjerskov overfortolker situationen lidt.
Jeg vil gerne gentage mig selv og sige det for tredje gang: Vi vil ikke være med til at lave specielle regler, der er i disharmoni med de regler, man laver i EU på det her felt.
Det ville være helt forkert over for alle aktører på området, og det tror jeg ikke kan siges mere klart, end jeg har sagt det her.
Men det er jo klart, at lige så snart vi har kendskab til, hvad det er for nogle bæredygtighedskriterier, som vil blive gennemført i EU, vil vi selvfølgelig sørge for, at det også bliver de kriterier, som vi efterlever i Danmark.
Det er sådan set sund fornuft, alt andet ville være fuldstændig tåbeligt.
Mette Gjerskov (S), 2008-04-04:
Jamen det, der bare er pointen, er, at vi alle sammen ved, hvor lang tid beslutningsprocessen i EU kan tage, og det har vi stor respekt for, alle skal høres, alle skal blive enige.
Det, vi bare var enige om i nogle sene nattetimer under energiaftalen, var, at det her var et meget alvorligt problem, og at vi ikke bare kan sidde og vente, mens der bliver indført nogle biobrændstoffer, som er skadelige for klimaet.
Det var vi faktisk enige om.
Vi var enige om, at vi så selvfølgelig må tage udgangspunkt i de bud, der ligger fra EU, og se, hvor langt vi kan komme med dem og så indføre dem nationalt.
Hvis der så sker nogle justeringer hen ad vejen, må vi kigge på det efterfølgende.
Men altså, jeg må jo desværre konstatere, at De Konservative er løbet fra den del af aftalen, og det synes jeg bare er rigtig ærgerligt, for kloden kan jo ikke vente.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2008-04-04:
Jeg kan i hvert fald indledningsvis bekræfte, at begge ben er kommet ud af sengen nogenlunde fornuftigt her til morgen, så den tese fra fru Mette Gjerskov kan jeg afkræfte.
Så vil jeg sige, at det er korrekt, og at jeg også synes, at det er fint nok, at vi drøfter det her spørgsmål i forbindelse med energiforhandlingerne.
Det er jo så ikke ensbetydende med, at vi er holdningsløse på det her felt, og vores holdning er meget, meget klar, nemlig at vi ikke vil indføre danske kriterier, før vi kender EU's bæredygtighedskriterier.
Jeg synes, det er forkert over for alle aktører, hvis vi i Danmark indfører nogle kriterier, som vi så ganske kort tid efter må ændre.
Og, som jeg også sagde i svaret til hr. Per Clausen før, så er det jo lige om lidt, at vi kender EU's bæredygtighedskriterier, og derfor ville det jo være fuldstændig tåbeligt at gennemføre dansk lovgivning og særregler i Danmark, inden vi kender EU's kriterier.
Mette Gjerskov (S), 2008-04-04:
Jeg tror, at den konservative ordfører har fået det forkerte ben ud af sengen her til morgen, for jeg ved ikke, hvor det er, han har hørt henne, at Socialdemokratiet skulle gå imod EU.
Det var dog alligevel en nyhed.
Selvfølgelig følger vi EU.
Selvfølgelig skal Danmark da følge EU's bæredygtighedskriterier, når de engang er færdige, men det behøver jo ikke betyde, at vi skal sidde her med hovedet i hænderne og vente på EU.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2008-04-04:
Jamen i modsætning til så mange andre partier her i Folketinget har Det Konservative Folkeparti fået øjnene op for, at energipolitikken i høj grad er et europæisk anliggende, og derfor er det for os en diskussion om, om vi skal følge de kriterier, som kommer fra EU, eller om vi skal lave vores eget regelsæt og vores egne kriterier.
Der finder vi det helt naturligt, at vi følger de bæredygtighedskriterier, som kommer fra EU, og at vi ved at øve indflydelse i EU kommer så tæt på det ønske, vi har, om at det skal være så bæredygtigt som overhovedet muligt, økonomisk, socialt og miljømæssigt.
Per Clausen (EL), 2008-04-04:
Jeg må sige, at jeg er en lille smule overrasket over hr. Per Ørum Jørgensens svar, for jeg troede faktisk, at Det Konservative Folkeparti var enige med ministeren i, at det skal være nogle ambitiøse kriterier, og hvis det bliver nogle ambitiøse kriterier, tror hr. Per Ørum Jørgensen så, at det vil være muligt at skaffe biobrændselstoffer i den mængde, der skal til for at nå op på de 5¾ pct., som kan leve op til disse ambitiøse kriterier?
Jeg forstår simpelt hen ikke, hvordan man kan have den opfattelse.
Jeg er bange for, at det, at man har en målsætning på 5¾ pct., kan føre til, at man vælger nogle mindre ambitiøse bæredygtighedskriterier, fordi målsætningen bliver vigtigere end bæredygtigheden og kriterierne.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2008-04-04:
I modsætning til mange andre er jeg faktisk ret optimistisk med hensyn til de her ting.
I Det Konservative Folkeparti er vi meget, meget glade for, at der er et videnskabeligt grundlag, hvorpå vi træffer vores politiske beslutninger om klimaspørgsmålet, nemlig FN's klimapanel.
Der er jo faktisk som noget nyt i forbindelse med klimatopmødet på Bali i december
kommet en fælles forståelse internationalt set for, at vi drøfter klimaspørgsmål ud fra det samme videnskabelige grundlag, så vi er væk fra den debat om, hvorvidt der er et problem, eller der ikke er et problem.
Det er meget, meget konstruktivt med hensyn til at finde løsninger.
I Det Konservative Folkeparti er vi meget, meget glade for, at vi er nået så langt, og at det også er det grundlag, vi formentlig drøfter klimaspørgsmålet på her i Folketinget.
Det er klimaspørgsmålet jo et ganske godt eksempel på.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-04-04:
Jeg er glad for, at hr. Per Ørum Jørgensen nævner IPCC's rapport, for så vil jeg gerne bede hr. Per Ørum Jørgensen om at be- eller afkræfte, om der er nogle af de folk, der sidder i IPCC, som mener, at en fuld implementering af Kyotoprotokollen vil bremse temperaturstigningerne, eller om det ikke er rigtigt, at alle de folk, der sidder i IPCC, rent faktisk siger, at det her kun er et lille skridt på vejen.
Så kunne jeg også godt tænke mig at høre, om hr. Per Ørum Jørgensen derefter vil komme ind på, hvor stort det fulde skridt, for at hr. Per Ørum Jørgensen får reddet det, han kalder kloden,
er set i forhold til prisen selvfølgelig.
Alene EU’s indsats koster 90 mia. dollars om året, og det er jo trods alt en rimelig stor sum penge, som kunne have været brugt på mange gode initiativer.
Derfor vil jeg gerne have, at hr. Per Ørum Jørgensen prøver at holde de forhold op mod hinanden og altså siger, hvor meget der skal til, for at vi får reddet kloden, og hvor meget der skal bruges på det.
Per Clausen (EL), 2008-04-04:
Det er klart, at forskningsprojekter, man allerede har bevilget penge til, skal have de penge, som man har bevilget.
Hvis man vedtog det her, ville det betyde, at der ikke kunne og ville blive bevilget penge til forskningsprojekter, som handlede om førstegenerationsbiobrændsel.
Om der findes særlig mange inden for det område, tør jeg ikke sige.
Det er mit klare indtryk, at interessen helt går i retning af andengenerationsbiobrændsler.
Jeg må så sige, at jeg også er uenig med regeringen, når den især fremhæver andengenerationsbiobrændsel som et interessant forskningsområde.
Jeg synes, at det bør behandles fuldstændig på lige fod med andre områder.
I virkeligheden synes jeg, at man i stedet for skulle fremhæve reel vedvarende energi som et interessant forskningsområde, og det ville så også betyde, at andengenerationsbiobrændsler blev prioriteret lavere, end de bliver i regeringens strategi.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2008-04-04:
Det synes jeg lyder meget, meget interessant.
Der ligger jo så også det i svaret, at man ikke har formuleret det her forslag præcist nok, og det kan selvfølgelig tilgives.
Hvis man læser forslaget, sådan som det ligger, kan man sige, at det jo sådan set også binder det, vi kalder de frie forskningsmidler, som der frit kan disponeres over.
Men jeg er så på baggrund af hr. Per Clausens svar nødt til at spørge: Vil det sige, at de midler, som vi har prioriteret, og som forskningsverdenen regner med at få, er midler, som man ifølge det her forslag, hvis det nu blev vedtaget, med tilbagevirkende kraft skulle frigive til andre formål?
Så vil jeg egentlig også gerne henlede hr. Per Clausens opmærksomhed på regeringens energiudspil fra januar 2007, hvor der jo klart står, at et af de områder, man vil prioritere, er forskning i andengenerationsbioætanol.
Per Clausen (EL), 2008-04-04:
Det er et spørgsmål, som jeg er usædvanlig glad for at hr. Per Ørum Jørgensens stiller mig.
For jeg må nemlig medgive, at formuleringerne i beslutningsforslaget måske ikke er så præcise, som de skulle have været.
Pointen er jo, at det, vi beskæftiger os med i det her beslutningsforslag, er de forskningsmidler, der i forvejen er afsat målrettet til bestemte formål.
Det vil sige, at hvis man afsætter forskningsmidler til bestemte formål som f.eks. udvikling af vedvarende energi, så synes vi, at de midler skal bruges til vedvarende energi og udviklingen af den og ikke til biobrændstoffer.
Hvis man så ud af universiteternes egne frie forskningsmidler fik den idé, at man syntes, at det ville være spændende at forske i førstegenerationsbiobrændstoffer - jeg har svært ved at forstå, hvordan man skulle nå frem til den konklusion, men det kunne jo ske - så synes jeg overhovedet ikke, at vi fra Folketingets side skal blande os i det.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2008-04-04:
Tak for det.
Nu vil jeg ikke forlænge debatten unødigt, men jeg synes, der er et spørgsmål, som trænger sig på, og som har en vis generel interesse.
Det gælder fremgangsmåden med, at Danmark ikke giver offentlige forskningsmidler til et specielt område, når det gælder forskning.
Det synes jeg faktisk er lidt interessant.
og fra Enhedslistens side har man jo hyldet den frie forskning som nærmest ukrænkelig, sådan som jeg i sin tid forstod hr. Per Clausen.
Jeg skal bare høre, om det er en ny tilgang til selve forskningspolitikken, at vi i højere grad fra Folketingets side skal prioritere, hvilke felter forskerne må bevæge sig ind på, altså gå i retning af en mere strategisk forskning, hvor vi i højere grad binder forskningsmidler til specielle områder, som vi prioriterer, eller om hr. Per Clausen stadig hylder den frie forskning.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2008-04-04:
Det er jo netop i den situation at FN's klimapanel er utrolig gavnligt, da det kan sætte nogle scenarier op, ud fra hvilke vi så kan træffe nogle politiske beslutninger.
Hele spørgsmålet om, hvor meget global opvarmning man kan tåle, og hvad der er rimeligt, i forhold til hvilken tilpasning man kan lave til den globale opvarmning, er selvfølgelig altid relevant, også set ud fra et samfundsøkonomisk synspunkt.
Det er jeg helt enig med hr. Morten Messerschmidt i.
Og det gør det jo konstruktivt, for så kan vi politisk agere konkret på den udfordring, vi står over for.
Der kan man jo sige, at i det store spil handler det så også om i forbindelse med den klimaaftale, som vi gerne skal indgå i 2009, at vi får de store industrilande med i en sådan aftale - USA, Kina, Indien osv.
Det er der, vi gør os alle de bestræbelser, vi overhovedet kan, for at nå det mål.
Per Clausen (EL), 2008-04-04:
Jeg skal bare stille hr. Morten Messerschmidt et enkelt spørgsmål: Når nu det er sådan, at man fra Dansk Folkepartis side ikke synes, at biobrændstoffer formentlig er den bedste løsning,
hvordan kan det så være, at det er den løsning, man fokuserer på i energiaftalen, at det er den løsning, man satser på i år 2010 med 5,75 pct. tilsætning?
Det er jo at løfte en teknologi, som der tilsyneladende er ret stor enighed om slet ikke er nogen god løsning, løfte den og sikre, at der bliver fokuseret på den.
Mette Gjerskov (S), 2008-04-04:
Jeg tror, at hr. Morten Messerschmidt måske skulle tage og læse den næste sætning i energiforliget, hvor der netop står, at parterne skal drøfte, hvorvidt vi skal lave nationale kriterier i Danmark, mens vi venter på EU.
Det står der faktisk i energiaftalen.
Der er faktisk ikke nogen som helst problemer i, at vi laver en national ordning.
Det er noget, vi har nikket til hinanden hen over bordet om, så jeg havde faktisk regnet med, at der ville være rigtig stor tilslutning til det.
Det vil være rigtig ærgerligt, hvis vi nu har siddet der og nikket til det som forligskreds og de øvrige japartier så løber fra det.
Men så er jeg jo glad for at få lejlighed til at drøfte det med de øvrige partier, for jeg har netop fremsat et beslutningsforslag i Folketinget, som vi forhåbentlig får lejlighed til at drøfte her i salen inden sommerferien.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-04-04:
Jeg synes, at det på alle måder er prisværdigt, at fru Mette Gjerskov gerne vil redde kloden - ikke et ondt ord om det - men jeg tænker bare på, hvordan det så forholder sig i forhold til de formuleringer, der er i det energiforlig, som jeg og fru Mette Gjerskov og en række andre folketingspolitikere jo har skrevet under på.
Der synes jeg netop at det står meget klart, at vi med henblik på at redde kloden og livet i al evighed satser på at vente på en EU-afklaring, så vi ved, at det er det samlede marked, som har fælles regler for, hvad der er første generation, og hvad der er anden generation.
Eller læser fru Mette Gjerskov energiforliget på en anden måde, end jeg gør?
Mette Gjerskov (S), 2008-04-04:
Med sin store juridiske indsigt og indsigt i EU’s procedurer ved hr. Morten Messerschmidt også godt, at realismen i det, når man på nuværende tidspunkt er kommet med et første bud på, hvordan bæredygtighedskriteriet skal se ud i EU, og at det så skulle blive vedtaget og implementeret inden den 1. januar, ganske enkelt ikke er der.
Det kommer til at tage lang tid.
Det er også fair nok, for sådan virker EU, og det lever vi med.
I mellemtiden må vi andre jo altså bare sikre kloden på den måde, vi nu kan.
Og det kan vi altså i Danmark ved at lave nogle nationale bæredygtighedskriterier.
Det har de faktisk også gjort i flere andre lande med rimelig stor succes - også i EU-lande, England f.eks.
Jeg synes, vi skal skele til dem, og så synes jeg, at vi skal se at komme i gang.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-04-04:
Jeg bemærkede bare, at fru Mette Gjerskov talte om, at vi skulle lave en dansk certificeringsordning, og at vi altså i Danmark så at sige skulle til at opfinde den dybe tallerken.
Der kunne jeg godt tænke mig at høre, hvordan hun mener at det kan inkorporeres, når EU-topmødet jo faktisk har sagt, at man på EU-plan inden udgangen af i år vil være klar med EU’s certificeringsordning.
Vil det ikke være lidt uhensigtsmæssigt, hvis de 27 lande sådan begynder at lave nationale ordninger og så alligevel skal tilpasse sig efter et halvt års tid, når EU kommer med sin?
Eller forestiller fru Mette Gjerskov sig, at man sådan helt vil undsige EU’s regler på det her område?
Mette Gjerskov (S), 2008-04-04:
Jamen jeg har meget svært ved at se, hvordan man skal kunne nå den grænse på 5,75 pct. med noget, der bare ligner bæredygtighed med i posen.
Men problemet er, at det altså er et mål, som regeringen har sat sig, og som regeringen har lovet EU at opfylde.
Så vi må jo bare konstatere, at det findes.
Men det er jo altså en konstatering af, hvad det er for en politik, regeringen fører; det er ikke noget, hr. Per Clausen kan skyde Socialdemokraterne i skoene.
Per Clausen (EL), 2008-04-04:
Jeg skal starte med at sige til hr. Per Ørum Jørgensen, der beklagede, at Enhedslisten ikke havde deltaget i energiforhandlingerne - og det skal være et svar til alle de andre, der også med jævne mellemrum beklager det - at næste gang man kommer til nogle forhandlinger, som Enhedslisten ikke er inviteret til, synes jeg, man skulle tage det op der og få gjort noget ved det der.
Så skal vi nok vurdere, om vi vil komme, og det plejer vi at gøre, og nogle gange bliver vi også i lidt længere tid.
Men det, jeg vil spørge hr. Per Ørum Jørgensen om, er jo: Er hr. Per Ørum Jørgensen i virkeligheden ikke enig i Socialdemokraternes nye erkendelse, nemlig at det bliver fuldstændig umuligt at nå det mål på 5¾ pct. i år 2010, som man har stillet op, og at man derfor fornuftigvis burde opgive det?
Altså, det bliver jo lidt underligt, synes jeg, når jeg tænker på historien i den her debat, hvis nu det havde været Det Konservative Folkeparti, der stod urokkeligt fast på de der 5¾ pct.
Morten Messerschmidt (DF), 2008-04-04:
Jeg tror, man må sige, at hr. Per Clausens forudsætninger afviger grundlæggende fra dem, som vi andre partier har.
Jeg føler mig på ingen måde i stand til at sige, at biobrændstoffer i fremtiden ikke er det rigtige.
Men jeg synes faktisk, det er fornuftigt, at man kan bruge alle de former for biomasse, som vi kender - det kan være affaldsprodukter fra landbrugssektoren, altså strå osv. - til at lave biobrændstoffer, som vi kan fylde på bilen.
Det har ingen betydning for fødevarepriserne; det handler bare om, at man forsker i de rigtige retninger.
Per Clausen (EL), 2008-04-04:
Tilbage står jo, at hr. Morten Messerschmidt har indgået en aftale, der, så vidt jeg har forstået, betyder, at 5,75 pct. af brændstoffet skal fortyndes med biobrændstof.
Vi ved udmærket godt, at det, der findes i år 2010, er førstegenerationsbrændstof, og det, som hr. Morten Messerschmidt altså medvirker til, er gennem statslige indgreb og direktiver at påvirke udviklingen i en forkert retning.
Det synes jeg da er enestående dårligt.
Hvis man nu tog hr. Morten Messerschmidts eget synspunkt alvorligt, så ville man jo aldrig gå med til at lave sådan en regel om, at det skulle være 5,75 pct.
Så ville man jo indføre nogle andre regler, der sørgede for, at man fik det bedst mulige resultat.
Men det har man jo på ingen måde sikret sig med den aftale, hr. Morten Messerschmidt medvirker til her.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2008-04-04:
Tak for det, formand.
Indledningsvis vil jeg gerne kvittere hr. Per Clausen og Enhedslisten for at have fremsat dette forslag.
Tidligere i debatten kom det frem, at der jo er et sådan nærmest slyngvenindeagtigt forhold mellem Det Konservative Folkeparti og Enhedslisten, i hvert fald set i et historisk perspektiv, når det drejer sig om dette spørgsmål, og derfor er der god grund til også at rose hr. Per Clausen for meget tidligt at have set de problemstillinger, der var i forbindelse med spørgsmålet om bioætanol.
Men som ministeren også var inde på, må vi også erkende, at vejene jo nok skilles her.
Vi kan i forslaget fra Enhedslisten se et sådan lidt højtideligt formuleret moratorium, altså at man indstiller indsatsen med at fremme brugen af biobrændstof i transportsektoren, og fra Konservatives side må vi sige, at vi naturligvis ikke kan støtte det.
Vi er meget, meget tilfredse med, at der er indgået en energiaftale, som har samlet Folketingets partier om det her spørgsmål i en fælles forståelse - undtagen Enhedslisten, desværre - men en fælles forståelse for, at biobrændstoffer skal udgøre 5¾ pct. i 2010 og 10 pct. i 2020.
Det ser vi som et meget, meget vigtigt element i bestræbelserne på at leve op til målsætningerne om at reducere CO2-udslippet i transportsektoren.
Det handler, som SF's ordfører var inde på, om en lang række elementer, der skal indgå, for at vi kan leve op til de meget ambitiøse målsætninger om at nedbringe CO2-udslippet med 20 pct. inden 2020, når det gælder transportsektoren.
Og det er selvfølgelig helt centralt, at vi får udviklet ny teknologi på en lang række felter, og i den vurdering indgår selvfølgelig også spørgsmålet om biobrændstoffer.
Jeg er lidt skuffet over, at et ellers seriøst parti som Socialdemokratiet måske har lidt svært ved at finde fodfæste i det her spørgsmål og i 2007 sagde, at vi nu skulle op på 10 pct. i 2010, altså at man vil til at indføre danske kriterier frem for at vente på, at vi lige om lidt kender bæredygtighedskriterierne fra EU.
Jeg synes, det er at holde en hel branche for nar.
Jeg synes, det er at give falske forudsætninger for hele forskningsmiljøet i forbindelse med det her.
Jeg synes, det er sund fornuft og det eneste rigtige, at vi naturligvis i fremtiden betragter energipolitikken i et perspektiv, der rækker ud over det nationale, men vi må i høj grad også erkende, at energipolitikken er et europæisk anliggende, og at det den vej rundt er den rigtige retning, hvormed vi skal præge verden i den kamp, vi alle sammen er lige optaget af, nemlig kampen mod klimaudfordringen.
Det synes jeg er meget, meget væsentligt.
Jeg håber, at der vil være en begrundet tro på, at Socialdemokraterne kan skifte holdning endnu en gang - det har vi jo ofte set i det her spørgsmål - og at man i højere grad forstår, at det her i fremtiden er et europæisk anliggende.
Vi kan redde Danmark mange gange, men hvis verden går under, kan man sige, at nytteværdien jo ikke er så stor.
Derfor er det her, når vi snakker energipolitik, et europæisk anliggende, og det er et globalt anliggende.