Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-04-29:
Tak for en god debat om rigsfællesskabet.
Det er jo en debat, som vidner om, at vi her i Folketinget har et ægte engagement i rigsfællesskabet.
Vi har meninger, vi tør diskutere dem, vi har et levende fællesskab.
Og sådan skal det jo være.
Vi skal kunne tage debatterne her i Danmark, ligesom vi skal kunne tage debatterne på Færøerne og i Grønland.
Det er et forslag til vedtagelse, som har fokus på dialog, debat og samarbejde om det centrale i rigsfællesskabet.
Som jeg var inde på, og som vores debat også i dag har berørt, står både Færøerne og Grønland over for store økonomiske udfordringer.
Færøerne og Grønland fører jo selv deres økonomiske politik, men det er også klart, at i regeringen interesserer vi os selvfølgelig for den økonomiske udvikling, og vi drøfter den løbende med det færøske og det grønlandske landsstyre.
Fiskeriet er helt afgørende for indtægterne i Grønland og på Færøerne, og det er bl.a. i det lys, man skal se Færøernes stilling i konflikten med EU om fiskekvoter.
Den danske regering har aktivt støttet Færøerne i sagen mod EU.
Danmark stemte imod sanktioner mod Færøerne, og Danmark har givet Færøerne fuldmagt til at føre sag mod EU i WTO og under FN's havretskonvention.
Men vi er naturligvis også optaget af bæredygtigt fiskeri, og vi har hele tiden sagt, at vi mener, løsningen på denne udfordring skal findes ved forhandlingsbordet. Jeg vil gerne gentage, at hele sagen om fiskekvoter kunne have fået et andet forløb for vores rigsfællesskab, men når det ikke er sket, er det, fordi både Færøerne og Danmark har haft et stærkt ønske om at undgå, at det skulle have negative konsekvenser.
Det færøske landsstyre har ganske enkelt haft forståelse for og respekt for, at Danmark er med i to fællesskaber, både rigsfællesskabet og EU.
Jeg er glad for, at det er den indstilling, der har været den gældende på Færøerne.
Jeg mener, det har været helt afgørende for sagens udvikling.
I Grønland, det har vi også diskuteret i dag,
har landsstyret selvfølgelig stor fokus på at skaffe nye indtægter fra råstoffer.
Grønland har overtaget ansvaret for råstofferne, men ikke for udenrigs-, sikkerheds- og forsvarspolitikken.
Det er jo ukompliceret, så længe man udvinder jern, men ikke hvis man skal udvinde og eksportere uran.
Og det vil vi indgå en aftale om til gavn for begge parter.
Det er ikke kun uran, der kan have udenrigs-, forsvars- og sikkerhedspolitisk betydning.
Også her er det afgørende, at vi samarbejder og udveksler informationer mellem de danske og de grønlandske myndigheder.
Regeringen lægger afgørende vægt på at varetage kongerigets samlede udenrigs-, forsvars- og sikkerhedspolitiske hensyn, som de er fastlagt i grundloven og efter vores opfattelse også i selvstyreloven.
Spørgsmålet om grænsehindringer har været rejst af de nordatlantiske medlemmer af Folketinget.
Jeg vil gerne nævne, at regeringen sidste år besluttede at iværksætte et arbejde sammen med de færøske og grønlandske myndigheder, så vi kan få identificeret både nordiske grænsehindringer og hindringer inden for rigsfællesskabet.
Vi forventer inden længe at have en oversigt over de problemstillinger, vi har identificeret.
Når det arbejde så er slut, vil vi i samarbejde med Færøerne og Grønland gå videre med de problemer, som vi mener der er behov for at løse.
Til fru Sara Olsvig og fru Doris Jakobsen vil jeg om de juridisk faderløse sige, at lovforslaget om de juridisk faderløse jo er et fælles projekt mellem Grønland og Danmark, hvor vi deler ønsket om at forbedre forholdene for de juridisk faderløse.
Landsstyret har forelagt lovforslaget for Landstinget og har tilsluttet sig forslaget i præcis den udformning, som Folketinget behandler nu.
Hvis lovforslaget skulle gælde i forbindelse med afsluttede dødsboer, ville det rejse spørgsmål i forhold til helt grundlæggende lovgivningsprincipper, og det kan heller ikke udelukkes, at det ville kunne give anledning til ekspropriationslignende overvejelser, hvis man skulle gøre det anderledes.
Grønland ønsker så, at Danmark kompenserer de juridisk faderløse, der ikke får andel i arven efter deres far.
Regeringen mener imidlertid ikke, at der er grundlag for at etablere en kompensationsordning, for efter regeringens opfattelse sikrer lovforslaget en gang for alle de juridisk faderløses retsstilling.
Forslaget er i øvrigt også i overensstemmelse med Den Europæiske Menneskerettighedskommissions og Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols praksis.
Jeg vil gerne sige om det her spørgsmål, at det jo er et område, hvor vi har en fælles historie.
Der kom en historisk udredning i 2011, og i den gives der faktisk et nuanceret billede af, hvorfor retsstillingen for de juridisk faderløse først blev ændret med børneloven i 1962, hvor vi ligestillede børn født i og uden for ægteskab i Grønland.
Nogle forhold havde med de tidligere danske regeringer at gøre, men der var også en betydelig skepsis i de grønlandske landsråd over for at indføre nye regler om faderskab og arv.
Og det er bl.a. i det lys, at vi fra dansk side har spurgt, om man i Grønland har overvejet selv at finansiere en kompensationsordning, hvis man skønner, at der er behov for en sådan ordning.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi snarest muligt får gennemført lovforslaget.
Det skylder vi de grønlændere, som det her konkret vil berøre.
Hvis der så er et ønske fra Grønlands side om, at Folketinget ikke vedtager lovforslaget i den form, hvori det nu behandles, har vi jo en ny situation, og landsstyret må i givet fald rejse det spørgsmål over for socialministeren.
Et andet spørgsmål, der har været aktuelt, er den her forsoningskommission.
Som vi ser det, er det et grønlandsk initiativ.
Fra dansk side er vi mest optaget af nutidens og fremtidens udfordringer, og at vi fortsætter vores gode samarbejde.
Over for hr. Sjúrður Skaale vil jeg godt kvittere for, at han kvitterer for den måde, vi håndterede sanktionsdiskussionen på.
Det er jeg meget, meget glad for – i det hele taget også for, at der lægges vægt på, at vi skal have en åben dialog, og at der også lægges vægt på, at rigsfællesskabet er godt for os alle sammen.
Præcis det samme nævnte hr. Edmund Joensen, og det var meget forfriskende at høre, at vi på den måde alle sammen har gavn af rigsfællesskabet.
Tak for det.
Der rejses bl.a. det her spørgsmål, om vi bør have en strategi for rigsfællesskabet.
Jeg synes, det altid er værd at lytte til, hvad der bliver sagt, men som jeg ser det umiddelbart, er det jo ikke sådan, at man i et rigsfællesskab eller i et land, eller hvad man har, normalt har en strategi.
Der har man jo en forhåbning om, at det skal gå alle rigsdele godt, at man har vækst og beskæftigelse og uddannelsesmuligheder, men man lægger ikke decideret en strategi.
Men igen vil jeg sige, at hvis det er det, der ønskes fra grønlandsk og færøsk hold, så lytter vi naturligvis til det.
Jeg har selvfølgelig også en løbende kontakt med både lagmanden og landsstyreformanden, hvor vi drøfter emner, der har en fælles relevans.
Det er længe siden, at vores rigsfællesskab har stået med så mange store sager, som vi skal løse sammen, og det viser for mig, at vi har et rigsfællesskab, som hele tiden udvikler sig – og det tror jeg er godt – og at vi har et aktivt og levende rigsfællesskab.
Og ikke mindst håber jeg, at vi har viljen til at finde fælles løsninger i et konstruktivt og ligeværdigt samarbejde.