runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christian Juhl (EL), 2012-06-13:
Jeg forstår ikke logikken hos Liberal Alliance.
Hvis en arbejder bliver snydt af sin arbejdsgiver, er det vel et forhold mellem arbejdsgiveren og SKAT, for det er sådan set samfundet, der har givet arbejdsgiveren retten til at trække skatten.
Vi har masser af eksempler på, hvordan det er totalt umuligt for medarbejdere overhovedet at få ret i sådan nogle sager, og det vil sige, at de både kommer til at blive trukket i skat og skal betale til SKAT bagefter.
Det er en helt vanvittig retsholdning at have.
Det er derfor, jeg bruger sammenligningen, for det er lige så vanvittigt at fastholde, at man ikke kan komme ind på en arbejdsplads, når en arbejdsgiver agerer.
Når ordføreren har inviteret en tvivlsom arbejdsgiver ind på sin private grund, må ordføreren også tåle, at myndighederne blander sig i denne tvivlsomme arbejdsgivers aktivitet.
Det er det, jeg synes er det centrale – det handler ikke om privatlivets fred og alle mulige andre ting.
Det handler om, at arbejdsgivere i dag snyder og bedrager både SKAT og medarbejdere i stort omfang.
Det skal vi til livs, og ordføreren har ikke givet et bud på, hvad man så kan gøre.
Her er et rigtig, rigtig godt bud, som ikke krænker nogen som helst, og det er jo sådan set ikke parcelhusejerne, der er den krænkede part – det er den arbejder, der bliver snydt, og så samfundet og dermed også skatteborgerne.
Ole Birk Olesen (LA), 2012-06-13:
Jeg har tre ting – nu skal jeg se, om jeg kan huske dem alle sammen.
For det første har jeg som ordfører mig bekendt ikke haft nogen tvivlsomme arbejdsgivere på min grund.
Vi taler om principper her og ikke om, hvad der foregår hjemme hos mig.
For det andet var der det om kildeskatteloven.
Det kan da godt være, at Enhedslisten og Liberal Alliance her kan danne en alliance, der vil have afskaffet kildeskatteloven, sådan at det ikke er arbejdsgivernes opgave at tage lønmodtagernes løn og indbetale til SKAT, men at lønmodtagerne får deres fulde løn udbetalt, og så er det deres egen opgave at betale deres skat, måske et par gange om året.
Det ville nok også gøre det mere synligt, hvor uretfærdigt det er, at man opkræver så meget i skat i Danmark, som man gør i dag.
Så var der det tredje, og der er jeg hæmmet af, at jeg ikke havde en kuglepen heroppe, så jeg kunne skrive det ned.
Jeg kan simpelt hen ikke huske, hvad det tredje var.
Lars Dohn (EL), 2012-06-13:
Jeg vil gerne spørge ordføreren, om han har gjort sig nogen tanker om, hvorfor vi i Danmark i arbejdsmiljølovgivningen har den regel, at enhver ansat eller enhver anonym kan anmelde et ulovligt forhold i en virksomhed, og at man ikke kan afvise Arbejdstilsynet at få adgang til at kontrollere det, altså at tilsynet kan foregå uanmeldt.
Har ordføreren gjort sig tanker om, hvorfor man har gennemført sådan en lovgivning?
Ole Birk Olesen (LA), 2012-06-13:
Med hensyn til hvorfor man har anonym angivelsesmulighed, vil jeg sige, at det vel er, fordi man har en idé om, at man på den måde vil få anmeldt nogle ting, som ellers ikke vil blive anmeldt, fordi der er nogle, der er bange for repressalier, hvis deres navn kommer frem.
Det er jo en ting, og det kan man godt acceptere i mange sager.
Noget andet er, at det jo sådan set ikke er noget argument for, at Arbejdstilsynet skal have adgang uden en retskendelse.
Det er jo ikke sådan, at jeg siger, at Arbejdstilsynet ikke skal have adgang.
Jeg siger heller ikke, at SKAT ikke skal have adgang.
Diskussionen er, om der skal være en retskendelse eller ej.
Og der synes jeg, at det er mest betryggende for borgernes retssikkerhed, at der skal være en retskendelse.
Jeg er så blevet spurgt, om det, at jeg synes sådan på skatteområdet, betyder, at jeg også synes sådan, når det handler om arbejdstilsyn.
Der er mit umiddelbare svar, selv om jeg ikke er ordfører for mit parti, at der synes jeg også, at det ville være naturligt, at man skulle have en retskendelse.
Men det er sådan mere et privat bud på tingene, end det er mit partis bud, for jeg kender faktisk ikke partiets holdning til det.
Lars Dohn (EL), 2012-06-13:
Svaret kunne jo have været, at det måske var for at beskytte den svage part, altså arbejdstageren.
Der dør 50 personer på danske arbejdspladser om året, og der er over 50.000 arbejdsulykker, så der er en rigtig god grund til, at Arbejdstilsynet har den adgang uden dommerkendelse.
Er det sådan, at vi kan forestille os – nu er der blevet talt om en fælles borgerlig aktion – at man så vil komme med forslag om at begrænse Arbejdstilsynets fremtidige muligheder?
Vil der komme sådan et forslag fra den borgerlige side?
Ole Birk Olesen (LA), 2012-06-13:
Det tror jeg ikke at der vil, for mig bekendt bakker de andre borgerlige partier op om det her.
Og derfor synes jeg, at der godt kan være en vis ret i at påpege, at der er en inkonsistens, med hensyn til at man gerne vil give Arbejdstilsynet ret til at gå ind på folks ejendom uden retskendelse, men ikke vil give SKAT adgang til at gå ind.
Man kunne selvfølgelig også argumentere for, at det med hensyn til Arbejdstilsynet kan handle om liv og helbred, mens det med hensyn til SKAT kun handler om penge.
Og det kunne være begrundelsen for, at man havde en skærpet adgang til at komme ind.
Men nej, jeg tror ikke, at der er noget på vej på den front fra et kommende borgerligt flertal.
Christian Juhl (EL), 2012-06-13:
Mener ordføreren, at en parcelhusejer vil lade sine børn lege i haven, sidde og grille på terrassen eller ligge på plænen i bikini – det er tre af de eksempler, som de borgerlige partier har nævnt som der, hvor man kunne være krænket – hvis samme parcelhusejer har inviteret et håndværkerfirma ind i haven?
Tror ordføreren, at en parcelhusejer ville gøre det?
Og vil et besøg på den samme byggeplads fra Arbejdstilsynet være mindre krænkende end et besøg fra SKAT?
Karsten Lauritzen (V), 2012-06-13:
Det ved jeg godt diskussionen ikke har afspejlet.
Men jeg mener faktisk, der er forskel på de beføjelser, som Arbejdstilsynet har, og de hensyn, der ligger bag de beføjelser, som Arbejdstilsynet har, og så det, der ligger i det her lovforslag om beføjelser til SKAT.
Man kan ikke sammenligne de beføjelser og baggrunden for de beføjelser, som Arbejdstilsynet har fået, med de beføjelser, som et flertal i Folketinget nu også med hr. Christian Juhls stemme, formoder jeg, kommer til at give SKAT.
Så jeg er uenig i forudsætningen for spørgsmålet.
Man kan også lade være med at have en hæk, hvis man ikke har lyst til det.
Det vil jeg slet ikke blande mig i.
Og det kan godt være, hr. Christian Juhl synes, det er o.k., at vi nu skal ofre grunden, så det nu kun er boligen, ikke grunden, der er ukrænkelig, men det er jeg uenig i, og det er jeg glad for at mit parti og hele den samlede borgerlige blok er uenige i.
Christian Juhl (EL), 2012-06-13:
Det kunne være interessant at høre lidt om, hvad ordføreren mener med, at der er forskel på Arbejdstilsynets beføjelser og de beføjelser, som SKAT nu får.
Men jeg vil især gerne høre om den krænkelse, som vi snakker om, for det, vi jo hele tiden hører, er, at der skulle ske en krænkelse ved at vedtage den her lov i forhold til grundloven.
Og så er det, jeg tænker, om der er tale om en større krænkelse, ved at en embedsmand fra Arbejdstilsynet kommer og kontrollerer arbejdsgiverens arbejdsmiljø, end der er, ved at en embedsmand fra SKAT kommer og kontrollerer arbejdsgiverens skatteforhold.
Under ingen omstændigheder er det ejeren i bikini eller ejeren ved grillen eller ejerens børn, der er i søgelyset for besøget.
Det er alene den arbejdsgiver, som udfører arbejdet, som er i søgelyset, og som måske kan føle sig krænket, berettiget eller uberettiget – det er noget helt andet.
Det er ikke ejeren af huset, der bliver krænket på nogen måde.
Og jeg vil gerne høre: Gør det nogen forskel, hvad angår krænkelsen, om en embedsmand kommer fra den ene etat eller den anden i etat?
Jeg kan ikke se forskellen.
Karsten Lauritzen (V), 2012-06-13:
Igen er jeg altså uenig i forudsætningen.
For mig er det sådan, at jeg er mere bange for dem fra SKAT end for dem fra Arbejdstilsynet, og det er ikke, fordi jeg har noget at skjule, men det er, fordi jeg faktisk føler, at det er et større indgreb.
Der er også forskel på hensynet, og det tror jeg også Landbrug & Fødevarer skriver om i deres begrundelse, nemlig at det, der ligger bag de beføjelser, man har givet Arbejdstilsynet, er nogle sikkerhedsmæssige hensyn, SKATs beføjelser er kontrolmæssige beføjelser.
Der er altså en forskel.
Men i det hele taget synes jeg da ikke, at der er nogen myndigheder, der skal rende omkring på min private grund, i min have, på min terrasse eller i min bolig, uden at de har en retskendelse.
Det er et princip, som bør være ukrænkeligt.
Det er et princip, der er skrevet ind i grundlovens § 72, og som vi bør respektere, og det er ikke et princip, Folketinget gang på gang skal ofre, fordi det skal blive lettere for nogle administrative myndigheder at kontrollere.
Thomas Jensen (S), 2012-06-13:
Det er simpelt hen, fordi det her lovforslag rummer en balance.
Vi siger, at den synlige aktivitet, som foregår på en grund, skal man kunne gå ind og kontrollere fra SKATs side.
Men vi tillader ikke, og derfor værner vi jo også om grundlovens § 72, at man skal kunne gå ind over borgernes dørtærskel.
Det her er kontrol.
Vi lægger op til, at man går ind og tjekker ikke borgeren, men de virksomheder og virksomhedernes ansatte, som udfører et arbejde på en byggeplads.
Der synes jeg der er en god balance mellem, at vi på den ene side stadig væk hylder grundlovens § 72 om boligens ukrænkelighed, men på den anden side siger, at en byggegrund, hvor man kan få lavet facaderenoveringer, ombygninger, tilbygget et anneks eller et eller andet, skal kunne kontrolleres, når det synligt kan konstateres, at der foregår arbejde derinde.
Så på den måde er der en god balance i det her forslag.
Nadeem Farooq (RV), 2012-06-13:
Jeg kan ikke fra talerstolen sige noget meget håndfast om, hvad SKAT så kommer under deres aktioner.
Men det er min opfattelse, at SKAT skal kunne konstatere, at der er synlig professionel aktivitet.
Det vil sige, at SKAT ikke ved en eller anden formodning om, at det nok må være professionelle – som så viser sig at være husejeren – må gå ind, men at SKAT rent faktisk har en rettesnor at gå efter.
Det vil jeg da helt klart mene må være den ballast, som SKAT skal operere udfra.
Torsten Schack Pedersen (V), 2012-06-13:
Jeg vil bare lige for en god ordens skyld sige, at hvis hr. Thomas Jensen har høringssvarene med, kan han se, at det fremgår af høringssvarene, at Arbejdstilsynet foreslår, at bemærkningerne tilpasses, hvis hensigten er at skabe parallelitet mellem Arbejdstilsynets beføjelser og SKATs kontrolbeføjelser.
Det er bare lige for at få det på plads.
Men nu får jeg jo så lejligheden til at spørge hr. Thomas Jensen helt konkret: Hvorfor er det, at et arbejdssted, der ligger på privat grund, skal være omfattet af en bestemmelse om, at SKAT nu uden retskendelse skal kontrollere det, mens det alligevel ikke skal gælde, hvis der arbejdes inde i huset?
Hvad er med den argumentation, man bruger i dag, forklaringen på, at man ikke også giver SKAT adgang til boligen?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2012-06-13:
Jamen hvad er det for andre tiltag, der ikke er prøvet af?
Det er jo glædeligt.
Vi håber også, at man vil være med til at finde pengene til det.
Der er rigtig mange stofmisbrugere, der tager kokain.
Der er også mange, der tager en cocktail af alle mulige tilgængelige stoffer, de nu kan komme i nærheden af.
Så hvad er alternativet for de mennesker?
Der vil jo stadig væk og altid også være en ret stor gruppe af udsatte mennesker, som ikke her og nu er motiveret for at gå i behandling, men som vi dog trods alt stadig væk burde give den omsorg at sikre, at de overlever deres stofafhængighed og en dag kan komme ud på den anden side uden at være smittet med hiv, uden at være smittet med smitsom leverbetændelse, uden at have fået hjerteklap-betændelse, uden at have fået sat benet eller foden eller armen af på grund af betændelsestilstande.
Altså hvor vi ud fra et medmenneskeligt synspunkt gerne vil hjælpe folk, uanset hvor de er henne i deres liv.
Camilla Hersom (RV), 2012-06-13:
Det er flere gange blevet fremhævet af ordføreren, at det centrale er, at man også kan tilbyde de svært stofafhængige sociale og behandlingsmæssige tilbud.
Det er der mig bekendt ikke nogen af de partier, som støtter det forslag, der er til behandling i dag, som er imod.
Tværtimod er vi jo fælles om, at vi gerne vil gøre endnu mere for de mest udsatte i samfundet.
Det bliver så fremhævet i ordførertalen, at det er af hensyn til narkomanerne og af hensyn til arbejdsmiljøet for de ansatte, at man ikke kan stemme for det her forslag, vi altså behandler i dag – det helt konkrete forslag.
Jeg medgiver, at de ansatte nok skal have nogle særlige kompetencer for at kunne fungere i et arbejdsmiljø, som også vil være præget af belastning, men når det kommer til de stofafhængige, altså narkomanerne, vil ordføreren så ikke være sød at præcisere, hvordan det lige præcis er, at det skulle gå ud over dem, at vi etablerer stofindtagelsesrum.
Jeg synes, det er beklageligt, at Dansk Folkeparti ikke har haft modet til at stemme for det her forslag, ligesom Dansk Folkeparti har haft mod til tidligere faktisk at støtte lægeordineret heroin.
Jeg vil fastholde, at hvis man tager udgangspunkt i det, som er de stofafhængiges situation, og f.eks. kigger på høringssvarene, så er der en lang, lang stribe af foreninger og organisationer – som har med de stofafhængige at gøre – som har givet udtryk for, hvor utrolig vigtigt det er, at man får den her mulighed.
Det gælder Dansk Selskab for Addiktiv Medicin, det gælder Dansk Socialrådgiverforeningen, det gælder Dansk Sygeplejeråd, det gælder Foreningen Fixerum, Københavns Kommune, Gadejuristen, Landsforeningen af VæreSteder, Lægeforeningen, Mændenes Hjem osv. osv. Gør det ikke indtryk på Dansk Folkeparti, at de organisationer og instanser, som har den tætteste kontakt til de allermest udsatte stofafhængige, anbefaler den her mulighed for etablering af stofindtagelsesrum?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2012-06-13:
Det med de urene stoffer tror jeg ikke man løser, medmindre man gør det muligt for alle stofmisbrugere at gå ned på apoteket og hente lægeordinerede stoffer.
Og jeg fornemmer ligesom ikke, at det er der, Dansk Folkeparti er henne.
Og jeg fornemmer heller ikke, at det er der, den store brede danske befolkning er henne, når det handler om dansk narkotikapolitik.
Derfor vil jeg egentlig bare spørge ordføreren: Når nu stofferne er urene, fordi de er købt under kriminelle forhold – altså på et ulovligt marked – er ordføreren så ikke enig i, at det stadig væk er et mere sikkert alternativ at indtage stofferne i et stofindtagelsesrum, hvor der er hjælp at hente, hvis man får en overdosis, hvor man kan få hjælp til at komme i behandling hurtigt, hvis man gerne vil ud af det, gøre brug af behandlingsgaranti og andre gode tiltag?
Altså, når tingene nu ser ud, som de gør, så er et stofindtagelsesrum et sted, hvor man faktisk rækker hånden ud og bringer folk tættere på behandlingsapparatet.
Jane Heitmann (V), 2012-06-13:
Tak til ordføreren.
Det var en interessant vinkel, som ordføreren valgte at lægge på det, og jeg synes lige, jeg sådan bliver nødt til at spørge uddybende.
Ordføreren nævnte, at stofindtagelsesrum kan redde menneskeliv.
Vil ordføreren lige præcisere, hvor han har den kendsgerning fra?
Joachim B. Olsen (LA), 2012-06-13:
Det viser erfaringer både fra Canada og fra Hamborg og fra Portugal.
Jeg har på ingen måde sagt, at det her er et mirakelmiddel, men erfaringerne fra f.eks. Canada viser, at brugen af stofindtagelsesrum er en måde, hvorpå de stofbrugere, som har mindst overskud, kommer i kontakt med et behandlingssystem, og dermed bliver adgangen nemmere til behandlingssystemet.
Derfor synes jeg også, man skulle kombinere f.eks. det her forslag med nogle af dem, som hr. Tom Behnke har stillet.
Det ville være et endnu bedre skridt.
Jane Heitmann (V), 2012-06-13:
Så er det egentlig med megen undren, at jeg står her med et svar fra Ministeriet for Sundhed og Forebyggelse i hånden, hvor jeg faktisk har spurgt ministeren, om ministeren på baggrund af de udenlandske erfaringer vil oplyse, hvor mange stofmisbrugere der reelt er kommet ud af deres stofmisbrug efter at have frekventeret et stofindtagelsesrum.
Og det, som ministeren skriver, er, at man reelt ikke ved, hvor mange der er kommet ud af et misbrug efter at have frekventeret et stofindtagelsesrum.
Jeg undrer mig bare lidt over ministerens svar, og at hr. Joachim B. Olsen tilsyneladende ved noget, som ingen andre i hele Sundhedsudvalget ved.
Joachim B. Olsen (LA), 2012-06-13:
Jamen det kan da godt være, at ministeren svarer sådan, men når man spørger politiet i Hamborg, og når man ser på de erfaringer, der er fra Canada, vil man se, at erfaringerne helt entydige.
Camilla Hersom (RV), 2012-06-13:
Tak for det.
Jeg havde egentlig ikke planlagt at tage ordet i dag som ordfører i den her sag.
Vi havde en lang og fyldig debat også under førstebehandlingen, og der er blevet stillet en lang række spørgsmål i forbindelse med udvalgsbehandlingen af det her lovforslag.
Så jeg havde faktisk ikke forventet, at vi ville få så grundig en debat, som vi har haft her ved tredjebehandlingen også.
Når det er sagt, vil jeg også sige, at jeg eller vi i Det Radikale Venstre egentlig føler os fuldt dækket af det, som blev fremført af den socialdemokratiske ordfører, som jo har arbejdet længe og grundigt med den her sag.
Så det vil vi gerne kvittere for.
Det lovforslag, vi behandler i dag, handler om muligheden for at etablere stofindtagelsesrum i danske kommuner.
Det handler ikke om behandling af stofafhængighed; det handler ikke om bekæmpelse af kriminalitet; det handler ikke om, hvad vi gør ved det problem, at der er urene stoffer på markedet; det handler ikke om nogle af alle de ting, som vi alle sammen også synes er alvorlige problemstillinger, og hvor det jo er regeringspartiernes ambition, at vi vil gøre så meget, som vi overhovedet kan, for de mest udsatte.
Det, som det her helt konkrete lovforslag handler om, er at skabe et minimum af værdighed for de allermest udsatte i vores samfund.
Det er simpelt hen det, det handler om: at give folk rammer, som er mennesker værdige, for at de dermed måske kan få det lille overskud, der gør, at de kan tage imod de behandlingstilbud, som samfundet tilbyder.
Tak for ordet.
Joachim B. Olsen (LA), 2012-06-13:
Men det er jo kun en meget lille gruppe.
Skal det forstås på den måde?
Og så vil jeg gerne vide et par ting til.
I dag indtager stofbrugere urene stoffer på gaden.
Hvordan kan det så blive værre af, at de indtager det under nogle sikre forhold i et stofindtagelsesrum, hvor der er personale til stede, og hvor de også får en adgang til at komme ind i nogle tilbud osv., så de kan komme videre deres liv.
Det er jo det, erfaringerne fra Canada klokkeklart viser, nemlig at de her stofindtagelsesrum har hjulpet med til det.
Punkt 1: Skal vi gøre det sådan, at alle stofbrugere kan få rene stoffer?
Jane Heitmann (V), 2012-06-13:
En af de ting, der har været rigtig, rigtig vanskelig ved det her lovforslag, er, at det har været meget svært at få et konkret svar på de spørgsmål, der er blevet stillet under udvalgsbehandlingen.
Hvis jeg lige skal nævne et eksempel på det, så er der det her med, hvor mange gram stof en narkoman kan have på sig i en eller anden form for nærhed til et fixerum.
Der har vi i udvalgsarbejdet faktisk ikke kunnet få noget svar på, hvordan f.eks. umiddelbar nærhed defineres.
Det betyder, at man fuldstændig frit kan rende rundt med ulovlige stoffer på sig i en eller anden afstand til et eller andet fixerum, som ingen ved hvad er.
Det synes jeg er meget, meget problematisk, og det er i allerhøjeste grad en glidebane mod intetheden, ud mod noget, vi ikke ved, hvad er, når man i udvalgsarbejdet end ikke kan få konkrete svar på meget, meget konkrete spørgsmål til formuleringer i lovforslaget.
Per Clausen (EL), 2012-06-13:
Jeg er glad for at kunne konstatere, at folketingsmedlemmer hurtigt lærer at snakke udenom.
Pointen er, at der blev stillet et meget præcist spørgsmål om, hvorvidt der var eksempler fra udlandet på, at det her havde ført til en glidebane.
Så får vi en lang sang om uklare svar på spørgsmål i udvalgsarbejdet.
Kender ordføreren konkrete eksempler fra udlandet på, at det her har ført til en glidebane?
Mit andet spørgsmål er: Hvis narkomanerne ikke skal indtage deres stoffer i stofindtagelsesrum, men heller ikke i opgange, kældre og på gader og veje, hvor skal de så indtage dem henne?
For ordføreren sagde jo, at hvis man stemte imod det her forslag, ville det ikke føre til, at narkomaner ville indtage deres stoffer i kældergange.
Jane Heitmann (V), 2012-06-13:
Jeg kan jo så også konstatere, at hr. Per Clausen efter mange år i Folketinget har lært at twiste ordene.
Jeg synes ikke, jeg gjorde mig klog på, hvor narkomaner så skulle indtage deres stoffer.
Det, som jeg erindrer at jeg sagde, var, at jeg synes, det er rigtig vigtigt, at vi har nogle tilbud, som vi ved virker, og et af dem kunne være lægeordineret heroin.
Og kan man få flere eller bedre tilbud i forbindelse med lægeordineret heroin, så giver det jo sig selv, hvor de her stofmisbrugere kan indtage deres stoffer.
Per Clausen (EL), 2012-06-13:
Altså, jeg er jo glad for at høre, at Venstre er indstillet på at gennemføre en meget omfattende liberalisering af området vedrørende lægeordineret heroin.
Det er godt, selv om det er nyt, men det bliver det selvfølgelig kun endnu bedre af.
Men tilbage står vel, at det at stemme imod det her forslag ikke sikrer narkomanerne noget som helst alternativ til at fixe i opgange, på gader og stræder og under uhygiejniske forhold.
Det alternativ findes jo ikke, fordi man stemmer det her forslag ned.
Så konklusionen på det her bliver vel alligevel – i hvert fald i en periode, indtil Venstre får liberaliseret udleveringen af lægeordineret heroin ganske voldsomt, vil jeg sige – at narkomanerne vil være henvist til at fixe i opgange og på gader og stræder til gene for sig selv og omgivelserne.
Jane Heitmann (V), 2012-06-13:
I bund og grund handler det her jo om, at regeringen og regeringens støtteparti bør komme på banen med et forslag, som reelt kan flytte noget for stofmisbrugere og ikke bare fastholde dem.