runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Charlotte Dyremose (KF), 2014-01-28:
Da den konservative ordfører, fru Mai Mercado, ikke kan være til stede, har jeg lovet på hendes vegne at sige følgende: Det her lovforslag har til hensigt at forhøje fradraget for modtagere af uddannelseshjælp og kontanthjælp fra 15 til 25 kr. pr. arbejdstime.
For os konservative er det helt afgørende, at den enkelte ledige får en større tilskyndelse til at komme i arbejde, og derfor bakker vi op om lovforslaget.
I sidste ende må målet være at blive selvforsørgende, og vi ser positivt på muligheden for, at den ledige nu får en større gevinst ved at arbejde.
Vi finder det positivt, at det økonomiske incitament nu bliver forøget, fordi det vil medvirke positivt til at bidrage til at realisere intentionerne i kontanthjælpsreformen, og derfor støtter vi lovforslaget.
Joachim B. Olsen (LA), 2014-01-28:
Danmark er det land, hvor det mindst kan betale sig at arbejde i forhold til at modtage en indkomstoverførsel fra det offentlige.
Ifølge Økonomiog Indenrigsministeriet har 330.000 danskere i dag en svag økonomisk tilskyndelse til at arbejde, hvilket vil sige, at de har en netto kompensationsgrad på over 80 pct.
Når skattereformen er fuldt indfaset, vil 250.000 danskere stadig væk have en svag økonomisk tilskyndelse til at arbejde.
Det vil vi gerne gøre noget ved i Liberal Alliance.
Vi har derfor foreslået, at man udvider beskæftigelsesfradraget med et nyt og større bundfradrag for beskæftigede, så det sammen med det eksisterende personfradrag fører til etablering af et samlet årligt bundfradrag for beskæftigede på 84.000 kr.
Ingen bør betale skat, før de kan forsørge sig selv og sine.
Ifølge Økonomi- og Indenrigsministeriet vil LA's forslag medføre, at antallet af danskere med en svag tilskyndelse til at arbejde vil blive reduceret til 92.000.
Dette lovforslag, som vi behandler nu, betyder, at bundfradraget i forbindelse med modregning i kontanthjælpen forhøjes med knap 10 kr. pr. arbejdstime fra godt 15 kr. til 25 kr.
Det betyder, at det bliver marginalt mere attraktivt at deltage på arbejdsmarkedet, hvis man er på kontanthjælp.
Derfor kan vi støtte forslaget, men det er vigtigt at slå fast, at det langtfra løser de incitamentsproblemer, som eksisterer i det danske overførselsindkomstsystem.
Fuldt indfaset medfører forslaget, at jobgevinsten for et par på kontanthjælp øges med ca. 580 kr. om måneden eller ca. 25 kr. om dagen, når der tages højde for aftrapning af boligstøtte.
For en enlig forsørger på kontanthjælp vil det fortsat være sådan, at incitamentet til at arbejde vil være meget lille.
Fuldt indfaset betyder den samlede skattereform inklusive dette forslag, at en enlig forsørger på kontanthjælp på over 30 år i år 2023 kun vil tjene 55-70 kr. ekstra pr. arbejdsdag i forhold til at være på kontanthjælp.
Det er ganske enkelt ikke rimeligt, at den økonomiske gevinst ved at arbejde ikke er større.
Dette lovforslag medfører altså, at en kontanthjælpsmodtager får 5-10 kr. mere ud af at arbejde, end tilfældet er i dag.
Det er naturligvis et lillebitte skridt i den rigtige retning, men det er langtfra nok.
Men vi kan støtte forslaget.
Christian Juhl (EL), 2014-01-28:
At få en stigning fra 15,23 kr. til 25 kr. kan umiddelbart forekomme som en fyrstelig lønstigning, men der har også været et efterslæb i rigtig mange år.
Vi kan støtte lovforslaget.
Det giver fattige kontanthjælpsmodtagere en lille smule mere at leve for, hvis de er så heldige at få sig at arbejde.
Det retter en lille smule op på den skævdeling, der er i skattebyrden, mellem højtlønnede direktører og andre topskatteydere og fattige kontanthjælpsmodtagere.
På topskatteydernes vegne klynker Venstre og kompagni ofte over den meget høje marginalskatteprocent, altså det forhold, at disse vellønnede mennesker betaler ca. 57 pct. i skat af den sidst tjente krone.
Men de barske kendsgerninger er jo, at kontanthjælpsmodtagere betaler tæt på 100 pct. i marginalskat, hvis de får nogle timers arbejde.
Det bliver modregnet næsten fuldt ud i kontanthjælpen.
Det er kun fint, at vi kan rette lidt op på det.
Når det er sagt, er det jo en meget ringe trøst for de mange tusinde kontanthjælpsmodtagere, der pr. 1. januar har oplevet en voldsom indtægtsnedgang, enten fordi de er mellem 25 og 30 år, hvor de næsten får halveret deres indtægt til en sats, der er langt under regeringens egen fattigdomsgrænse, eller fordi de er samlevende og risikerer at miste hele kontanthjælpen, afhængigt af hvor meget ægtefællen tjener.
Vi kan støtte forslaget.
Eigil Andersen (SF), 2014-01-28:
Det har i mange år undret os i SF, at man som kontanthjælpsmodtager fik så uendelig lidt ud af det, hvis man havde arbejdstimer, som man fik løn for.
Gevinsten har som nævnt været på 15 kr. pr. time – uendelig lidt og uretfærdigt.
Derfor er det et fremskridt, at beløbet nu bliver sat op med 66 pct. til de 25 kr., som også har været nævnt.
Det er stadig væk ikke et fyrsteligt beløb, men det er på den anden side en god og en væsentlig forhøjelse, og derfor støtter SF lovforslaget.
Nadeem Farooq (RV), 2014-01-28:
Tak for det.
Det handler meget om skattelettelser og om optøning og fremrykning af skattelettelser, men en af de mere socialpolitiske ting inden for arbejdsmarkedspolitikken, nemlig hævelse af det her fradrag fra 15 til 25 kr., er forbigået lidt i tavshed, og det synes jeg er lidt ærgerligt.
For det her viser jo, at man sagtens godt kan gennemføre reformer, lette skat på arbejde, og samtidig i samme aftale også gøre det mere fleksibelt for vores udsatte grupper på arbejdsmarkedet.
Det synes jeg er en god ting, og det vil vi gerne bakke op om.
Hans Andersen (V), 2014-01-28:
Tak for det.
Og jeg vil sådan set sige tak for invitationen til at drøfte, hvordan det fremtidige beskæftigelsessystem skal være.
Jeg lytter mig til, at ministeren nævner, at der er en række store udfordringer, og at der er en reform, som vi har brug for, og som også er ønsket af regeringen.
Og så er der en lang række punkter, som ministeren allerede nu nævner som prioriteter.
Men med hensyn til det konkrete beslutningsforslag kan jeg jo nu spørge sådan lidt bredt: Kan ministeren forestille sig, at der er færre end de her 90 eller måske lidt flere end 90 jobcentre i det her land, når vi kommer på den anden side af sommerferien, altså hvis vi i øvrigt laver en aftale om en beskæftigelsesreform?
Mette Frederiksen (S), 2014-01-28:
Jeg vil ikke gå ind i så konkrete diskussioner forud for en samlet reform af området her.
Vi er i gang med at udarbejde regeringens forslag til en beskæftigelsesreform, så vi vil meget gerne i forhandlinger med Folketingets partier, og så håber jeg på en bred politisk aftale.
Men jeg synes, at det, i forhold til hvor vi er henne forhandlingsmæssigt, vil være helt forkert at begynde i dag at stå og krydse af ved ja og nej til en række udvalgte områder.
Så konkret vil jeg ikke gå til værks.
Jeg vil gentage det, jeg sagde før, nemlig at det siger sig selv, at den organisering, der er på beskæftigelsesområdet, jo altså skal understøtte de grundlæggende politiske ideer, vi har for vores beskæftigelsespolitik.
Det er det, der er vores udgangspunkt, og der må en kommunegrænse selvfølgelig ikke på nogen måde være begrænsende, men det tror jeg godt vi kan finde løsninger på.
Eigil Andersen (SF), 2014-01-28:
I det, som jeg omtalte i min ordførertale, nævnte jeg 6-månedersreglen.
Og for så vidt angår 6-månedersreglen, mener jeg, at der er tale om ligestilling mellem dem, der er udsendt i krig, og de mennesker, som ulykkeligvis bliver arbejdsskadet her i landet.
Så har vi et andet spørgsmål, og det er spørgsmålet om, hvor lang tid efter at en arbejdsskade i form af ptsd er opstået man kan bede om at få erstatning og få det anerkendt.
Der er en forskel.
Og forskellen består, sådan som jeg har forstået det, i, at en krigsveteran kan få erstatning, også selv om vedkommendes symptomer først opstår efter mange år, altså eksempelvis efter 8 år.
Så med hensyn til anmeldelsestidspunktet har jeg opfattet det sådan, at der er en forskel.
Det kunne man da ønske sig bedre, kan man sige.
Men verden går jo fremad i skridt, og her er der i hvert fald tale om et fremskridt også for de lønmodtagere i Danmark, som bliver ramt af det her.
Leif Lahn Jensen (S), 2014-01-28:
Jeg vil ikke spørge hr. Hans Andersen om det, men jeg synes, at ordføreren lige skal tænke på noget.
Jeg har ikke set et eneste papir, en eneste organisation, eller et eksempel på, at nogen har lavet en undersøgelse, der viser, at større kommuner er bedre til at lave en ordentlig beskæftigelsesindsats end mindre kommuner.
Tværtimod er der udarbejdet nogle SFI- og COWI-rapporter fra 2013, der viser, at det rent faktisk ikke er tilfældet, og at man ikke bare sådan lige kan sige firkantet, at fordi det er en stor kommune, så er den bedre til at lave en ordentlig beskæftigelsesindsats.
Så når Venstre nu ønsker at komme med de her ting, tror jeg, at de er nødt til at komme med ret gode argumenter for, at vi skal gøre det, og måske også nogle tal, der viser, at det her virkelig er en fordel, for det har jeg ikke set nogen steder.
Det kunne være ret interessant, at Venstre også kom med de, jeg vil ikke sige beviser, men i hvert fald bilag, så vi kunne blive overbevist om, at større enheder er bedre, for det har jeg altså ikke set dokumenteret endnu.
Beklager.
Hans Andersen (V), 2014-01-28:
En socialdemokratisk borgmester på Vestegnen, Ole Bjørstoft fra Ishøj Kommune, anbefaler sådan set meget klart, at vi får sammenlagt nogle jobcentre, og det gør han ikke ud fra sådan en argumentation i forhold til akademikere.
Det gør han sådan set med udgangspunkt i de borgere, der er ledige i Ishøj Kommune.
Han siger, at hvis vi sammenlægger jobcentre, giver det hans ledige borgere en større og bedre mulighed for at finde et job i et større område.
Kan den socialdemokratiske ordfører følge ræsonnementet fra den socialdemokratiske borgmester i Ishøj?
Leif Lahn Jensen (S), 2014-01-28:
Jeg ved i hvert fald, at mange af de her akademikere jo er bedre til at rykke i forhold til at finde arbejde, end almindelige ufaglærte er.
Men det, jeg også sagde i min tale, var, at et samarbejde her kunne nytte rigtig, rigtig meget.
Jeg kommer selv fra et område, hvor der måske ikke er så mange akademikere.
Det ligger tæt på Aarhus, og der kunne man selvfølgelig tage et samarbejde med Aarhus Kommune og spørge: Har i nogle arbejdspladser?
Kan vi hjælpe hinanden?
Så på den måde kan man hjælpe hinanden, og det kan man rent faktisk komme langt med.
Det er jeg over for alle parter, for vi skal sådan set bare have en rigtig god beskæftigelsesreform, og vi skal have rigtig mange af de her mennesker i gang.
Hans Andersen (V), 2014-01-28:
Tak for det.
Jeg vil godt spørge til, hvordan ordføreren vil svare på den udfordring, vi står med lige nu, med ledige akademikere.
De efterlyser jo i den grad, at vi prøver at samle indsatsen på færre jobcentre, for de oplever, at de ikke får den bedst mulige hjælp, når de er blevet ledige og skal finde et job.
Leif Lahn Jensen (S), 2014-01-28:
Tak for det.
Jeg synes, at ministeren har brugt rigtig meget tid på at fortælle alt det om Carsten Koch-udvalget, og hvad det er, de skal udrede, og vi har hørt regeringen og beskæftigelsesministerens holdning til hele beskæftigelsesindsatsen og til det, vi gerne vil.
Det behøver jeg ikke at bruge meget tid på, for det er vi jo sådan set meget enige i.
Jeg synes i hvert fald, vi skal kigge på beskæftigelsesindsatsen, for jeg mener, vi igennem de sidste 10 år har haft en beskæftigelsesindsats, der ikke har gjort det, den skulle, for den har ikke fået de her mennesker ordentligt i varig beskæftigelse.
De vender dem måske i døren og skubber dem ud igen, men så er der jo så en del mennesker, især de ufaglærte, som hurtigt kommer tilbage i arbejdsløshedskøen, når der igen er enten krise eller andet, og dem skal vi have i varig beskæftigelse.
Jeg glæder mig rigtig meget til, at Carsten Koch-udvalget og de her parter er færdige, for så skal vi til at diskutere det, vi skal til at diskutere det med hinanden, og så håber jeg selvfølgelig, at vi får landet en rigtig, rigtig god beskæftigelsesreform.
Jeg vil godt sige så meget som, at det er vigtigt for Socialdemokraterne, når vi ser på det her forslag, at man samarbejder på tværs med alle parter i forhold til at få den enkelte i arbejde, og det gælder kommuner og jobcentre, fordi arbejdsmarkedet, som vi jo godt ved, netop ikke stopper ved kommunegrænsen.
Hvis man kan få et arbejde i en anden kommune, skal man selvfølgelig tage det, hvis man har lyst til det, har mulighed for det og kan det, og det er der også rigtig, rigtig mange, der gør, og har en kommune eller et jobcenter nogle kompetencer, som en anden kommune eller et andet jobcenter ikke har, synes jeg da også godt, man kan hjælpe hinanden, for alt andet ville da være fuldstændig ulogisk.
Det kan man godt i dag, men jeg synes, vi skal have endnu mere fokus på det samarbejde i fremtiden, altså at kommunerne og jobcentrene sagtens kan henvende sig til hinanden, sagtens kan hjælpe hinanden, netop for at få de her mennesker i gang.
Som jeg også sagde før, er målet at få så mange som muligt i varig beskæftigelse og ikke kun vende dem i døren, så mange af også de ufaglærte kan komme ud og have et arbejde i mange, mange år.
Bent Bøgsted (DF), 2014-01-28:
Tak formand.
Nu bliver det så hævet til 25 kr., og det er så lavet i forbindelse med finanslovsaftalen for 2014.
Dansk Folkeparti har ikke noget imod, at man hæver det til 25 kr., for det kan være med til at tilskynde til det, så der er flere, der siger: Jamen vi tager lige lidt ekstra timer.
I den forbindelse skal det huskes, at der med den kontanthjælp, man kan få i 2014, den lave kontanthjælp, egentlig kun skal 13-14 timer til om ugen, 110 kr. i timen, før man er væk fra kontanthjælpen.
Så det kunne måske også være noget, man skulle overveje, hvis man har mulighed for at få et deltidsjob.
Det kunne i hvert fald fremme ens tilknytning til arbejdsmarkedet og dermed gøre det nemmere at få fodfæste og få et fuldtidsjob senere hen – måske kan man tage flere deltidsjob.
Det her er en start, så man kan få føling med arbejdsmarkedet, og man kan få lov til at få lidt mere med hjem, i stedet for at det hele bliver modregnet i kontanthjælpen.
Så det kan Dansk Folkeparti støtte.
Vi har måske et lille spørgsmål til ministeren, og det kan være, at ministeren kan svare på det senere, når ministeren går på talerstolen.
Det er om den her forudsætning med de 25 kr. i timen, altså om de 25 kr. er baseret på en forudsat timeløn, eller om det er baseret på den mindsteløn, man regner med kontanthjælpsmodtagere tager, for det er det med, hvilket job kontanthjælpsmodtageren skal tage.
For de kan jo ikke sige, at de så tager et job til 25 kr. i timen, og så får de det hele med hjem ved siden af kontanthjælpen, for det har jo ikke været det, der har været tankegangen i det her.
Vi vil gerne vide, om det er baseret på en bestemt løn.
Jeg går også ud fra, at man får de her 25 kr. mere med hjem, efter man har betalt skat – eller er det før skat?
For hvis det er før skat, mister man jo halvdelen af dem igen i skat, så jeg går ud fra, at det er efter skat, men det kan være, at ministeren kan svare på det fra talerstolen her.
Men ellers støtter Dansk Folkeparti forslaget.
Christian Juhl (EL), 2014-01-28:
Jamen det glæder jeg mig til, og jeg håber, at vi får nogle rigtige specialister på banen.
Jeg kender nogle stykker, der er mere specialister på det her område end dem, der er sat til det, og jeg vil gerne bidrage med nogle forslag.
Så sagde ministeren, at de ledige er helt ligeglade med, hvor jobcentrene ligger.
Der er også folk, der siger, at de ledige er helt ligeglade med, hvor arbejdet ligger.
Men vi skal vel være nøgterne og sige, at hvis f.eks. der er 1½ times daglig transport til et job eller, hvis man er ledig, til ens jobcenter, hvor man skal komme jævnligt, så er det lang tid.
Altså, 1½ times daglig transport siger københavnerne er ikke ret meget.
Ovre hos os regner vi det om og siger: Det er en hel ekstra arbejdsdag, der går i en blikkasse på landevejen, hvor vi i stedet kunne være sammen med vores familie.
3 timer ekstra svarer til 2 dage.
Det er både familiemæssigt og miljømæssigt fuldstændig vanvittigt, hvis ikke vi formår at opbygge nogle enheder.
Tror ministeren ikke, at der også kan være en risiko for, at man ser bort fra de her to ting eller glemmer dem, hvis man siger, at man er helt ligeglad med, hvor tingene ligger, i forhold til hvor man bor?
Mette Frederiksen (S), 2014-01-28:
Det, Carsten Koch og den øvrige ekspertgruppe er blevet bedt om at lave en udredning af, er den aktive beskæftigelsespolitik, dvs. indholdet af arbejdsmarkedspolitikken.
Koch-udvalget er ikke blevet bedt om at forholde sig til dagpengespørgsmålet, og det uanset hvilke elementer af dagpengediskussionen, man måtte tage fat på.
Og det arbejde pågår internt i regeringen fortsat.
Christian Juhl (EL), 2014-01-28:
Arbejdsministeren sagde, at vi skulle have en samlet diskussion af hele området og en reform af hele området.
Og hvis der er en fornuftig forklaring på det, vil jeg gerne høre, hvornår pokker vi så tager anden del med?
Mette Frederiksen (S), 2014-01-28:
Jeg fortryder ikke mine udtalelser i Berlingske, for i den diskussion forholder jeg mig ikke til, hvor mange jobcentre der skal være.
Det, jeg siger til Berlingske i det interview, og som jeg også har sagt ved mange andre lejligheder, er, at organisationen neden under beskæftigelsespolitikken aldrig må spænde ben for hverken virkelighedens verden – det er jo det værste – eller de politiske ideer.
Derfor er det jo vigtigt, at man i den enkelte kommune og i arbejdet i det enkelte jobcenter ikke lader sig begrænse af en kommunegrænse, for den kommunegrænse er hverken vigtig for de mennesker, der desværre står i den ulykkelige situation, at de har mistet deres arbejde, eller for virksomhederne.
Det er for mange helt naturligt, at man kører, og at man kører langt for at passe et arbejde, og virksomheder har jo et helt naturligt opland med medarbejdere fra ofte mange forskellige kommuner.
Så jeg tror, at kommunegrænsen er noget nær ligegyldig for det enkelte menneske og for virksomhederne, og det skal selvfølgelig afspejle sig i beskæftigelsespolitikken.
Hans Andersen (V), 2014-01-28:
Jeg lytter mig jo til, at ministeren siger, at lønmodtagere og virksomheder er noget nær ligeglade med, hvor jobcentrene ligger.
Ministeren nævnte også, at virksomheder og lønmodtagere sådan set er noget nær ligeglade med kommunegrænser.
Det giver jeg sådan set ministeren ret i.
Altså, virksomhederne er optaget af at få arbejdskraft, og lønmodtagerne er optaget af at bevæge sig hen, hvor der er brug for arbejdskraften, og det er mange gange og for mange mennesker på tværs af kommunegrænser.
Men har ministeren så fortrudt sin udtalelse til Berlingske Nyhedsbureau den 8. september 2013?
Ministeren siger her: »I en kommende reform af beskæftigelsespolitikken bliver vi nødt til at gøre op med ideen om 98 enheder.
Det er Danmark i mine øjne for lille til.«
Mette Frederiksen (S), 2014-01-28:
Nu bliver tingene måske blandet en lille smule sammen.
Altså, hvad angår det at køre efter et arbejde, tror jeg så nok, at vi her med spørgerens spørgsmål kommer til at vise en af forskellene på Enhedslistens og Socialdemokratiets holdning til arbejdsmarkedspolitik, for jeg er simpelt hen ikke enig i, at 1½ times transport til og fra arbejde er for meget.
Det er der da masser af danske lønmodtagere der har.
Det er helt almindeligt på det danske arbejdsmarked, at man kan have lang køretid og rejsetid.
Jeg tror i øvrigt, at ganske mange danske lønmodtagere har den rejsetid, uden at det er noget, de selv mener er et problem, fordi det at have et arbejde opfatter de fleste jo som værende vigtigere, end at der måtte være noget rejsetid.
Så det er en diskussion for sig.
Når jeg siger det her med kommunegrænserne, er det jo ikke, fordi jeg har et ønske om, at vores arbejdsløse skal ligge og køre langt for at komme til en samtale.
Så er det såmænd bare for at understrege, at jeg tror, at i virkelighedens verden betyder kommunegrænserne meget lidt.
Og det, der er afgørende, er selvfølgelig, at beskæftigelsespolitikken følger virkelighedens verden.
Lene Espersen (KF), 2014-01-28:
Jeg vil sige til hr. Jørgen Arbo-Bæhr, at min oplevelse har været, også når jeg har talt med veteraner og de personer, der menes at måtte repræsentere veteraner, at de faktisk har været meget optaget af, at lige præcis deres særlige situation var noget, vi håndterede.
Og jeg vil sige til hr. Jørgen Arbo-Bæhr, at mens Det Konservative Folkeparti sidst deltog i regeringen, var vi faktisk, som et af de første partier overhovedet, på banen med at sige, at der skulle være en veteranpolitik, og med også at begynde at formulere en veteranpolitik.
Men hvis hr. Jørgen Arbo-Bæhr husker tilbage til vores forespørgselsdebat i foråret, vil han huske, at jeg sagde: Da Det Konservative Folkeparti så den første dokumentation for, hvor mange problemer der var med ptsd – og det skete altså først, efter vi var kommet i opposition – gik vores partiformand, hr. Lars Barfoed, herud på Slotspladsen og sagde til veteranerne, at nu var vi overbevist om, at der skulle gøres noget.
Og det har vi arbejdet ihærdigt med, lige siden den rapport kom.
Jeg kan ikke huske, præcis hvornår den kom, men der var en rapport, der dokumenterede, at der var et problem med ptsd.
Siden har det været en konservativ mærkesag.
Vi arbejdede med den, da vi lavede forsvarsforlig, og vi har arbejdet med den – bl.a. med hr. Jørgen Arbo-Bæhr – for at få overbevist regeringen.
Så jeg vil sige, at der er fuldstændig konsistens i det, jeg siger her, og i den linje, Det Konservative Folkeparti har lagt, også da min forgænger, hr. Helge Adam Møller, var vores forsvarsordfører.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2014-01-28:
Det har jeg gjort, og veteranerne siger til mig: Vi skal ikke have nogen særlov, punktum.
Så var der noget i ordførerens tale, jeg studsede over, nemlig at det var kommet i stand ved oppositionen med Det Konservative Folkeparti i spidsen, og derfor vil jeg prøve at spørge fru Lene Espersen: Hvornår skiftede De Konservative holdning til det her spørgsmål?
Man sad jo i regering fra 2001 til 2011, hvad gjorde man for krigsveteranerne?
Hvad gjorde man for dem, der havde ptsd, i 10 år?
Så det undrer mig lidt, at De Konservative så lige pludselig finder ud af, at man skal stå i spidsen for krigsveteranerne, i betragtning af at man i 10 år har gjort ingenting.
Lene Espersen (KF), 2014-01-28:
Og derfor betragter jeg altså Enhedslisten som værende et oppositionsparti, vi har også en tradition for mindretalsregeringer her i landet.
Til det andet vil jeg sige, at jeg faktisk synes, det er lidt ærgerligt – og det er ikke for at være polemisk – at Enhedslisten tropper op her i dag og gør det til det store debatemne.
Jeg synes faktisk, at vores veteraner fortjener, at vi holder fokus der, hvor fokus var, da vi havde debatten i foråret.
Der kendte Enhedslisten præcis til det her problem, og jeg synes, vi skal holde fokus på, at de folk, vi udsender, og som sætter deres liv på spil for Danmarks skyld, er dem, vi hædrer og ærer i dag.
Finn Sørensen (EL), 2014-01-28:
Den helt præcise betegnelse for Enhedslistens rolle her i Folketinget er, at vi er parlamentarisk grundlag for regeringen.
Det har vi sådan brugt lidt tid på at kommunikere til de andre partier og til befolkningen, så derfor kan man vel formulere det på den måde – hvis man endelig skal over i det med filosofi om at være opposition – at vi sådan er en delvis opposition.
Men tak for den ikke helt afvisende kommentar til Enhedslistens ændringsforslag.
Til det har jeg bare en kommentar, som jeg gerne vil høre ordførerens svar på.
Det er sikkert rigtigt, at der er et bedre netværk for folk, som arbejder her i landet.
Det kunne jo så gøre – hvis vi endelig skal tale økonomi – at omkostningerne ved også at inddrage den slags personer ville være beskedne.
Men det skal bare være i erkendelse af, at der også i den slags situationer kan være det, man vel kan sige er en lidt forsinket reaktion på den traumatiske oplevelse, som så kan sætte sig som ptsd.
Så derfor mener jeg, der er saglige begrundelser for det ændringsforslag, som Enhedslisten har stillet her.