runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Jensen (V), 2011-06-14:
Venstre ønsker, at der skal gælde rimelige vilkår for arbejdet som folkevalgt.
Det gælder både vores praktiske rammer i Folketinget og ministerier, og det gælder også for vores vederlagsmodel, herunder pensionsvilkårene.
Jeg synes, at meget tyder på, at det her beslutningsforslag er skrevet lidt i hast og uden at have et helt klart sigte på, hvad der ønskes lavet om.
Der henvises f.eks. til velfærdsaftalen fra 2006, mens der siden er indgået en aftale om ændret pensions- og efterlønsalder.
Betyder det så, at folketingsmedlemmerne ifølge forslagsstillerne skal følge reglerne fra velfærdsaftalen i 2006, mens resten af samfundet skal følge reglerne i tilbagetrækningsaftalen fra 2011?
Det er lidt uklart, hvad forslagsstillerne egentlig vil.
Vores pensionsvilkår er nemlig ligestillet med vilkårene for f.eks. tjenestemandspensioner, idet det er den personalegruppe, der bedst kan sammenlignes med folketingsmedlemmer.
Folketinget ændrede således allerede i 2007 pensionsreglerne for folketingsmedlemmer, på samme vis som pensionsreglerne dengang blev ændret for tjenestemænd.
Der er altså allerede i dag en ligestilling.
Et særligt hjørne af pensionsreglerne for tjenestemænd er, at ændringer alene gælder for personer, der bliver tjenestemænd efter ændringen.
Det vil sige, at tjenestemænd, der blev ansat inden ændringen, bevarer de hidtidige regler, og det gælder fortsat også for folketingsmedlemmer.
Ændringen fra 2007 betyder, at folketingsmedlemmernes pensionsalder følger § 74 i lov om arbejdsløshedsforsikring, som også regulerer efterlønsalderen.
Det vil sige, at pensionsalderen for folketingsmedlemmer gradvist bliver hævet fra 2014 på præcis samme måde, som aldersgrænsen for efterløn gradvist bliver hævet fra 2014.
Hvis Folketinget vedtog B 143, præcis som ordlyden er nu, ville forhøjelsen af pensionsalderen for folketingsmedlemmer faktisk først begyndte i 2019.
Folketingets administration har i slutningen af maj måned udarbejdet et notat om aftalepensioner i forhold til grundlovens § 73 og bestemmelserne om ekspropriation.
Notatet efterlader mig stadig væk med en del tvivl og uklarheder, og jeg vil gerne allerede nu sige, at det er en del af det, som Venstre gerne vil have belyst nærmere under udvalgsbehandlingen.
I Venstre tager vi gerne en drøftelse af reglerne for vederlag og pension for folketingsmedlemmer, men vi vil også se på, hvorledes ændringer i givet fald påvirker de folketingsmedlemmer, der måtte have forladt Folketinget, men som endnu ikke er begyndt at modtage pension.
Vi ser derfor frem til udvalgsarbejdet, men mener ikke, at den foreslåede model er den rigtige.
Frank Aaen (EL), 2011-06-14:
Skal det sidste, der bliver sagt, tages sådan, at Venstre er indstillet på at tilpasse pensionsforholdene for folketingsmedlemmer og ministre efter samme aldersgrænser, som gælder for de øvrige mennesker i samfundet?
Kristian Jensen (V), 2011-06-14:
Det er sådan, at vi allerede i dag har tilpasset reglerne, så der gælder præcis de samme regler som reglerne for, hvornår man kan gå på efterløn.
Den eneste forskel er, at på samme måde, som at der for tjenestemænd er en forskel på dem, der er kommet ind i en aftale før ændringen i 2007, og dem, der er kommet ind i en aftale efter, er der også en forskel på folketingsmedlemmer, der er blevet valgt ind før 2007, og dem, der er blevet valgt ind efter.
Og med hensyn til at ændre det er der, som jeg har forstået notatet fra Folketingets administration, nogle juridiske spørgsmål, som vi ønsker at afklare, inden vi træffer beslutning.
Men vi deltager selvfølgelig i udvalgsarbejdet om spørgsmålet.
Frank Aaen (EL), 2011-06-14:
Det lød som et ja, hvis det juridisk kan lade sig gøre, og det må vi så afprøve i udvalgsarbejdet.
Det er en ændring, og den er da positiv.
Men altså, til den der argumentation med, om det gælder folketingsmedlemmer, der er valgt før eller efter 2007, vil jeg spørge: Hvordan kan man bare ændre reglerne for folk, der har betalt ind til en efterløn i årtier?
Det forekommer mig uklart.
Man må gerne ændre almindelige menneskers rettigheder til efterløn, selv om de har betalt deres kontingent i årtier, men man må åbenbart ikke gøre det for folketingsmedlemmer, og det hænger da ikke sammen.
I øvrigt kan vi vel bare lovgive om os selv, kan vi ikke det?
Kristian Jensen (V), 2011-06-14:
Der var en række spørgsmål i det; jeg skal se, om jeg kan nå dem alle sammen.
Først og fremmest mener jeg, præcis som finansministeren sagde, at man ikke kan sammenligne den pension, vi har, med andet end muligvis en tjenestemandspension – det har vi været inde på – eller en arbejdsmarkedspension, hvor man selv har betalt ind som en del af sit ansættelsesforhold.
Det andet, der ligger i det, er, at vi altså allerede har ændret reglerne således, at når alderen for efterlønsmuligheden ændres i samfundet generelt, ændres den også for folketingsmedlemmer.
Det tredje er: Jo, vi kan sikkert lovgive for os selv, hvad vi nu engang måtte vælge at lovgive om, men jeg ønsker, at der også er en klarhed over, hvad der skal ske i forhold til at lovgive for dem, der har været medlem af Folketinget, men måtte have forladt det, og hvorledes den ret og forventning, de har ifølge de regler, der var gældende på det tidspunkt, hvor de var folketingsmedlemmer, står i forhold til grundloven.
Så vil jeg sige, at jeg er glad for, at jeg gjorde hr. Frank Aaen glad, men det er sådan set sådan, at vi først tager stilling i Venstre, når vi kender svarene på de spørgsmål, vi vil have rejst i udvalgsarbejdet.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2011-06-14:
Ja, der er forskel på kong Salomon og Jørgen Hattemager, men spørgsmålet er, om der skal være det.
Det er sådan set det, vi diskuterer her i dag, og det er derfor fuldstændig korrekt, når hr. Kristian Jensen taler om, at det er de folketingsmedlemmer, som stadig er under reglerne fra før 2007, som den egentlige diskussion her handler om.
Jeg vil sige, at jeg synes, der skal være overensstemmelse mellem de synspunkter, man har i forhold til befolkningen, og dem, man har i forhold til sig selv som lovgiver, og det ordvalg, som blev brugt her, var jo som at høre en socialdemokrat i efterlønsdebatten: De berettigede forventninger, folk har!
Altså, det er ikke tid til berettigede forventninger, det er tid til, at der skal være de samme forhold for os selv, som der er for andre.
Hvis det er så vigtigt for flertallet i Folketinget her, at folk skal have deres berettigede forventninger opfyldt, så skulle man måske have vedtaget noget andet – ikke at jeg vil opfordre til det, men jeg synes, at det bliver lige lovlig smart, at man har et sæt principper for dem, der ikke sidder herinde eller har siddet herinde, og et for os andre.
Kristian Jensen (V), 2011-06-14:
For det er, som om Liberal Alliance har været fraværende og ikke har lagt mærke til, at der er indgået en bred politisk aftale, der lægger op til at ændre aldersgrænsen for, hvornår man kan få efterløn, lang tid før det, som Liberal Alliance lægger op til skal ske for folketingsmedlemmer.
Hvis der sker det, at man vedtager præcis den ordlyd, der er her, og gennemfører den aftale, som et bredt flertal i Folketinget har indgået, vil der ske det, at for almindelige mennesker, hvis man må bruge det udtryk, uden for Christiansborg vil efterlønsalderen ændres i 2014, men efter det her vil folketingsmedlemmers pensionsalder først begynde at ændres i 2019.
Marlene Harpsøe (DF), 2011-06-14:
Nu er det jo sådan, at hvis S og SF får flertal efter næste valg, vil de sådan set også være afhængige af Det Radikale Venstre.
Er det sådan, at Det Radikale Venstre, hvis man altså efter næste valg får flertal, vil sige til Socialdemokratiet og Socialistisk Folkeparti, at de strafskærpelser, som vi behandler i dag, skal tilbagerulles igen?
Tom Behnke (KF), 2011-06-14:
Af hensyn til dem, der måtte følge debatten her og høre efter, hvad der egentlig er blevet sagt, vil jeg gerne høre fru Karen Hækkerup, om ikke det er lidt af en tilsnigelse eller måske en fortalelse at koble det her lovforslag, L 209, sammen med L 174, som jo er noget for noget-ordningen.
For noget for noget-ordningen er jo en ordning, der har eksisteret 4-5 år, og som Socialdemokratiet har støttet.
Men med L 174 udvidede vi jo nede i den milde ende, så man fremover kun skal være straffet med 4 måneders fængsel, man skal altså sidde minimum 2 måneder i fængsel.
Men der er vel ikke i forbindelse med egentlige hjemmerøverier nogen hjemmerøvere, der får så milde straffe, eller hvad?
Karen Hækkerup (S), 2011-06-14:
Nu er det jo ikke L 174, vi behandler, men faktisk bed jeg godt mærke i, at den konservative ordfører gentog en fejl, som også blev gentaget, da vi behandlede L 174.
Så jeg repeterer lige, hvad L 174 går ud på.
Man kan blive løsladt på noget for noget-ordningen, hvis man har afsonet halvdelen af sin straf, dog minimum 2 måneder.
Spørgsmålet omfatter ikke kun de korte straffe.
Det omfatter også de længere straffe.
Der, hvor forskellen er, er, at der er en grænse på 8 måneder.
Det betyder ikke, at det kun er dem, der har en straf op til 8 måneder, der kan løslades efter halv tid.
Det betyder, at anklagemyndigheden ikke skal høres, inden institutionen er blevet delegeret kompetencen til at træffe beslutning om, hvorvidt den indsatte skal løslades efter halv tid.
Det vil sige, at den 8-måneders-grænse, der er, ikke afhænger af straffens længde, men udelukkende drejer sig om, at man skal høre anklagemyndigheden.
Der har reglerne tidligere været sådan, at for straffede med op til 5 års straf har man skullet afsone mindst en tredjedel af tiden, før man har kunnet komme på uledsaget udgang.
For straffe op til 8 år har man skullet afsone halvdelen.
De minimumsgrænser har man fjernet, sådan at tidligere udgang kan påbegyndes tidligere for at skaffe flere pladser i fængslerne.
Så den konservative ordfører har ikke ret i, at L 174 kun omfatter de korte domme.
Tom Behnke (KF), 2011-06-14:
Nej, det ved jeg udmærket, men det, der er spørgsmålet, er, om L 174 omfatter egentlige hjemmerøverier.
For nu har vi fået slået fast, at de jo får væsentlig hårdere straffe end det, som L 174 omtaler, nemlig det nede i den milde ende.
Det andet er, at det jo klart og tydeligt fremgår af det forslag – jeg siger det kun, fordi fru Karen Hækkerup selv inddrager det i den her debat – at hensynet til retshåndhævelsen normalt vil udelukke hjemmerøvere og organiserede indbrudstyve fra at blive omfattet af ordningen.
Derfor er det faktuelt forkert at stå og give det indtryk, at de to lovforslag strider mod hinanden, for det gør de jo ikke.
Karen Hækkerup (S), 2011-06-14:
Jeg bliver nødt til at sige, at den konservative ordfører gentager sin misforståelse.
Hjemmerøvere kan godt løslades efter halv tid.
Jeg har stillet et skriftligt spørgsmål vedrørende L 174 og fået det svar, at det selvfølgelig beror på en konkret vurdering.
Der vil være sager, hvor man vil sige, at det i forhold til retshåndhævelsen ikke kan komme på tale i det her tilfælde og i den her sag, men der er ikke nogen garanti for, at hjemmerøvere ikke kan komme ud efter halv tid.
Det synes jeg at De Konservative skulle tage at anerkende.
Det her handler jo ikke kun om, hvor lang tid vi skal straffe folk.
Hvis man spurgte mig, hvad målet egentlig er med det her, så skulle det gerne være, at vi herinde i Folketinget blev bedre til at sige til den danske befolkning: I kan være trygge og rolige ved, at der er styr på det, at kriminalitet bliver opklaret, at forbrydere kommer i fængsel, og at de, når de er i fængsel, modtager behandling, de modtager undervisning, de bliver hjulpet videre til et liv uden kriminalitet.
Sandheden er desværre, at vi ser så mange strafskærpelser, som ikke bliver fulgt op af den resocialiserende indsats, der er behov for i fængslerne.
Vi har fængsler med et belæg på over 100 pct.
Der er altså folk, der ligger klinet sammen.
Arbejdsmiljøet i vores fængsler er ganske grotesk.
Volden i fængslerne er stigende.
Regeringen burde med det her lovforslag også have taget højde for, at kriminalforsorgen allerede nu er nødlidende.
Kim Andersen (V), 2011-06-14:
Tak for det.
Det var meget interessant at høre den socialdemokratiske ordførers indlæg her ved førstebehandlingen af L 209.
Men det lykkedes alligevel at få klemt ud mellem sidebenene, at Socialdemokraterne vil støtte forslaget.
Det vil jeg da i og for sig gerne sige tak for.
Det er rart, når regeringen får støtte til sine forslag.
Men det, der undrer mig lidt, er, at der var så mange kritikpunkter og besværgelser, inden man sådan lige kunne få klemt ud, at man støttede det.
Og vi ved jo også godt, at det har været meget svært at få at vide, hvad Socialdemokraterne mente om det her lovforslag, før det nu sådan blev klemt ud mellem sidebenene i dag.
Der har jo været umådelig mange meldinger, lige fra at man støttede det, at man var neutral og ville stemme gult, og til at man var direkte imod.
Er det sådan, at vi nu kan gå ud fra, at det er hele den socialdemokratiske folketingsgruppe, som vil støtte det her forslag, og som også vil støtte det efter et valg, og som i det hele taget står inde for den stramning af retspolitikken, som vi her taler om?
Der har været meget tvivl, så jeg vil gerne have det bekræftet af ordføreren.
Karen Hækkerup (S), 2011-06-14:
Det er, fordi vi har fået pillet snak fra fakta.
Vi har fået de tal, som bl.a. Dansk Folkeparti har turneret med, pillet fra hinanden.
Det er tal, som beskriver de typer af indbrud og hjemmerøverier, som det her skal omfatte.
Og nu handler det her om de egentlige hjemmerøverier og ikke om det tilfælde, hvor der også skal gives 5 års fængsel til en stofafhængig niece, som ender med at trække en køkkenkniv for at true sin onkel til at udlevere penge.
For i det tilfælde ville jeg ikke synes det var rimeligt.
Men i de tilfælde, hvor der er tale om forsæt, hvor gerningsmænd bevidst har planlagt at gå ind et sted, hvor de ved der er nogen hjemme, hvor de har taget gaffatape i lommen, og hvor de har forberedt sig på, at de vil slå på tæven, er en hård straf også retfærdigt.
Så vil jeg gerne sige: Jeg synes, det er vigtigt at understrege for de folk, der sidder derude og lytter, at man ikke skal være bange for at blive udsat for hjemmerøveri.
Når vi taler om det herinde, kan det lyde, som om det er en trussel, der nærmest er nærværende i hver eneste landsby og hvert eneste hjem.
Sådan er det heldigvis ikke.
Derfor synes jeg, det påhviler os at sige meget tydeligt, at de grove hjemmerøverier, der rammer mennesker, som ikke har haft relationer til gerningsmanden – i modsætning til eksempelvis kriminelle, der skylder hinanden penge – er en meget, meget sjælden forbrydelse.
Folk skal ikke være bekymrede for det, men selvfølgelig skal der sættes ind.
Noget af det, jeg gerne ville have haft regeringen havde lagt mere vægt på, er ofrene.
Hvor er pengene til offerrådgivning og til psykologhjælp?
Det her minder en lille smule om signalpolitik.
Kim Andersen (V), 2011-06-14:
Vi ved også, at SF er meget i tvivl med sig selv, og på nuværende tidspunkt ved vi rent faktisk ikke, om SF vil støtte det eller ikke vil støtte det.
Ser den socialdemokratiske ordfører ikke et meget, meget stort problem i det, altså hvordan man skal danne sig et indtryk af, hvad der egentlig er oppositionens retspolitiske linje?
Og jeg synes også, at meldingerne om L 209 i dag giver baggrund for at have den tvivl.
Karen Hækkerup (S), 2011-06-14:
Jeg synes, det er fair nok at fremture, hvis man har noget at fremvise, som man kan prale af, men vi står altså nu over for, at den borgerlige regering har haft ansvaret for vores retspolitik i 10 år, og ser man på, hvor mange indbrud der eksempelvis har været, kan man se, at vi i løbet af de sidste par år har haft en stigning på 49 pct., tror jeg nok det er, og opklaringsprocenten er forsvindende lav.
Vi har overfyldte fængsler, fordi man den ene gang efter den anden kun har villet skærpe straffen, men ikke har villet se på den resocialiserende indsats, som handler om, hvad der bliver gjort med de indsatte, der rent faktisk kommer ind i vores fængsler.
Vi har stigende vold i vores fængsler, vi har stigende bandeproblemer i vores fængsler, vi har et arbejdsmiljø i vores fængsler, som slider vores medarbejdere ned, vi har en regering, som har fremsat et lovforslag om, at for at lette kapacitetspresset på vores fængsler skal folk ud på halv tid.
Det vil derimod være det, man vil få, når en ny regering forhåbentlig kommer til.
Der vil man få straffe, der virker, og der vil være fokus på, hvad det er for en indsats, der rent faktisk får de kriminelle ud af kriminalitet.
Vores blik vil være på, hvordan vi forhindrer, at der kommer et næste offer, samtidig med at vi selvfølgelig også vil følge op på de lovændringer, som ellers er blevet lavet.
Marlene Harpsøe (DF), 2011-06-14:
I Dansk Folkeparti indgik vi sammen med regeringen og medlem af Folketinget fru Pia Christmas-Møller en aftale om en tryghedspakke.
Hvis jeg skal sige noget kort om tryghedspakken, fordi den som sagt indeholder rigtig mange gode ting, kan jeg sige, at straffen for overfaldsvoldtægt bliver skærpet, at bandetaskforcen, som det jo hedder, gøres permanent, og at det bliver nemmere at udvise kriminelle udlændinge.
Fremover kan kriminelle udlændinge altså kun få én betinget udvisningsdom, og begår den dømte udlænding igen kriminalitet, bliver denne udvist af Danmark.
Så bliver straffen for hjemmerøverier skærpet, straffen for organiseret indbrudskriminalitet bliver skærpet, grænsekontrollen bliver genindført, straffen for at sælge og besidde kat bliver skærpet, indsatsen mod den her forfærdelige stalking bliver styrket, der bliver lavet en indbrudsenhed under Rigspolitiet, og der bliver lavet en særlig restriktiv arrestafdeling i Vestdanmark.
Som vores partiformand, fru Pia Kjærsgaard, så smukt formulerede det, vil denne pakke gøre det utrygt for de kriminelle og mere trygt for almindelige danskere.
For det er enormt ubehageligt at være den, der bliver udsat for et hjemmerøveri, og det skal være tilsvarende ubehageligt for den, der begår hjemmerøveriet.
Ens private hjem er et særligt helle, det er her, man finder tryghed og ro, og derfor er det også ekstremt grænseoverskridende, når man i ens eget hjem pludselig står ansigt til ansigt med en forbryder.
Ro bliver til uro, og tryghed bliver til frygt, og så i ens eget hjem.
Tryghed bliver nogle gange omtalt som en størrelse, der ikke er så vigtig, fordi der jo er tale om følelser.
Utryghed er frygt, og frygt skal man ikke tage alvorligt, synes holdningen nogle gange at være.
I Dansk Folkeparti mener vi nu, at frygten skal tages meget alvorligt, ikke kun fordi frygten i sig selv er særdeles ubehagelig, men også fordi angsten kan være totalt invaliderende for den, der bliver ramt af den.
Og skulle vi ikke tage frygten alvorligt, fordi der er tale om følelser?
Jo, selvfølgelig skal vi det.
På grund af disse mange hjemmerøverier er almindelige danskere nu bange i deres eget hjem, i det hjem, der ellers skulle være en zone af tryghed og ro.
Derfor har vi i Dansk Folkeparti længe kæmpet for at skærpe straffen for hjemmerøverier, og vi er ovenud tilfredse med, at det nu lykkes at skærpe straffen for denne ekstremt ubehagelige og utryghedsskabende kriminalitetsform.
Med lovforslaget skærpes også straffen for organiseret indbrudskriminalitet.
F.eks. er tyvebander gået målrettet efter hjem eller steder, hvor de har kunnet forsyne sig med dyre designermøbler.
På Krogerup Højskole, der ligger i Humlebæk i Nordsjælland, har man f.eks. to gange i år oplevet indbrud, hvor designermøbler for over 1 mio. kr. er blevet stjålet, og det skete endda, mens eleverne og lærerne lå på skolen og sov.
Disse indbrudstyve har ingen hæmninger, og derfor skal straffen også være markant og særdeles mærkbar.
I Dansk Folkeparti er vi derfor også glade for, at vi har kunnet nå til enighed med regeringen om at skærpe straffen for netop det her.
Line Barfod (EL), 2011-06-14:
Dansk Folkepartis ordfører talte om tryghed.
Mange tusinde mennesker i dette land har arbejdet hårdt i en tryg forvisning om, at når de blev 60 år, og hvis de så ikke kunne holde til arbejdet længere, kunne de faktisk trække sig tilbage og stadig væk have nogle gode år, hvor de kunne nå at være sammen med deres familie og nyde livet og nå at have en næsten lige så lang pensionisttilværelse som andre, der ikke har arbejdet lige så hårdt.
Der er ikke tale om, at man nedbringer antallet af hjemmerøverier, bare at dem, der bliver taget for at begå hjemmerøverier, kommer til at sidde flere år i fængsel.
Hvordan har Dansk Folkepartis ordfører foretaget afvejningen mellem den tryghed, de mange tusinde mennesker havde i, at de fik en mulighed for at få en pensionisttilværelse, og så den tryghed, som Dansk Folkepartis ordfører mener der ligger i at vide, at nogle forbrydere sidder flere år i fængsel?
Marlene Harpsøe (DF), 2011-06-14:
Det er rigtigt, at Dansk Folkeparti har været med til at ændre efterlønsordningen, men når det så er sagt, sætter det jo ikke nogen personer i et tomrum, fordi vi bl.a. også indfører – det gør vi i hvert fald efter et valg, hvis vi stadig har flertal – en seniorførtidspensionsordning.
Så det vil stadig væk give tryghed, og jeg synes, det er en god udbygning af velfærdssamfundet, at man netop indfører den her seniorførtidspensionsordning.
Så man kan ikke sådan sige, at det er en betaling for det ene og det andet, for den reelle betaling handler om, at vi i den økonomiske situation, vi har i Danmark, har en regning, der skal betales indtil år 2020, og betaler vi ikke den regning, kan vores velfærdssamfund slet ikke løbe rundt.
Så den egentlige betaling handler ikke om, hvorvidt Dansk Folkeparti har fået strafskærpelser igennem.
Den handler om, om beløbet passer, og om vi kan sætte to streger under facit i år 2020, og det kan vi med den aftale, som er blevet indgået af et flertal i Folketinget.
Karen Hækkerup (S), 2011-06-14:
Det her handler om nogle ganske få og meget, meget grove sager, hvor folk med forsæt har planlagt at overfalde uskyldige mennesker, fordi de har haft en formodning om, at disse mennesker havde værdier i deres eget hjem.
Vi synes i Socialdemokraterne, at det er fair, at det bliver straffet hårdt.
Der, hvor vi har været bekymrede i forhold til regeringens udmelding, var, at man ikke havde afgrænset, hvad det egentlig var for nogle hjemmerøverier eller røverier i hjemmet, der skulle være omfattet af de her.
Og der var det, som jeg sagde tidligere om forsæt, for mig meget vigtigt.
Har man planlagt en rigtig grov forbrydelse, eller er det eksempelvis, som jeg også nævnte tidligere, niecen, der truer sin onkel, fordi hun er afhængig af stoffer og skal have nogle penge?
For os har det været vigtigt, at det her blev indkredset til at være de egentlige hjemmerøverier.
Det var det ikke i den aftaletekst, der kom, da regeringen fremlagde sin aftale om tryghedspakken.
Det var det til gengæld, da det havde været over juristernes bord i Justitsministeriet.
Og så er det jo meget tydeligere og meget nemmere at tage stilling til, hvad man læser.
Derfor kan jeg selvfølgelig også give en samlet melding: Socialdemokraterne står bag det her lovforslag.
Line Barfod (EL), 2011-06-14:
Hullet i statskassen skyldes jo ikke de mange mennesker, der går på arbejde hver dag, de mange SOSU'er, jord- og betonarbejdere og mange andre, der udfører deres arbejde hver dag.
Det er ikke dem, der har tømt statskassen.
Det er Dansk Folkeparti, der sammen med regeringen har givet masser af skattelettelser til de rigeste.
Men i forhold til tryghed forstår jeg det stadig ikke.
Dansk Folkeparti har været ude at sige, at det her var betalingen, og at man ville have de her lovforslag vedtaget inden sommerferien.
Det er jo derfor, vi har ekstraordinære møder her i juni måned, nemlig fordi Dansk Folkeparti ville have vedtaget de her lovforslag.
Så hvordan har Dansk Folkeparti foretaget afvejningen mellem det, at flere tusinde mennesker havde regnet med, at de kunne trække sig tilbage og nå at have en ordentlig pensionisttilværelse, inden de var så syge og så nedslidte, at de ikke længere kunne få særlig meget ud af pensionisttilværelsen, og så det, at man ikke får forhindret nogle hjemmerøverier, men bare får sat nogle folk længere tid i fængsel?