runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bent Bøgsted (DF), 2011-05-03:
Som der er lagt op til i forbindelse med Udbetaling Danmark, er det sådan, at der, hvor der er behov for personlig service, kan man gå op til borgerservice i kommunen og få den vejledning og hjælp, man har behov for.
Det ligger i aftalen om Udbetaling Danmark.
Så det går jeg så sandelig ud fra at kommunerne lever op til.
Inger Støjberg (V), 2011-05-03:
Jeg tror, man må sige, at det var et lidt indviklet spørgsmål, hr. Eigil Andersen stillede her, men man må jo kunne sige det så simpelt, at jeg ikke i dag vil kunne garantere, at hr. Eigil Andersen ikke vil kunne konstruere et eller andet eksempel med en person, der kan få mindre udbetalt i fremtiden.
Men jeg vil sige, at inden for den prioritering, vi har lagt her, er det jo netop sådan, at hvis man bor i udkantsområderne, der, hvor der er lidt længere til aktiveringsstederne, så får man mere ud af det end gennem det beslutningsforslag, der ligger her.
Det vil man typisk få mere ud af.
Nu gav jeg det her regneeksempel på, at hvis man bor i Brønderslev og skal aktiveres i Aalborg, så vil det forslag, som jeg sammen med partierne bag afbureaukratiseringsaftalen lægger frem, betyde, at man svarende til, hvad man ellers ville kunne få før skat – nu er der det her, at man i de her tilfælde skal operere med før skat og efter skat – ville få 2.160 kr. om måneden ved 4 ugers aktivering frem for de 1.500 kr., som ligger i Enhedslistens forslag.
Eigil Andersen (SF), 2011-05-03:
Det er fint, hvis det her bliver løst, det vil jeg lige vende tilbage til om et øjeblik, men det er da også helt klart, at folk i arbejde og virksomheder, der også betaler skat, naturligvis også skal være med til at betale for kontanthjælpsmodtagere, som har en transportudgift til deres aktivering.
Jeg er da glad for, at ministeren markerer, at hun ikke rigtig havde nogen argumenter imod det sociale argument, jeg brugte her.
Det, jeg gerne vil spørge om, er: Den løsning, som ministeren nu arbejder med i de forligsforhandlinger, der er tale om, er det en løsning, som indebærer, at alle, som måske ellers kunne have fået 1.500 kr. i transporttilskud – de skulle så betale skat af det – vil være lige så godt eller bedre dækket end efter ministerens system, eller er der nogle i ministerens system, som kommer til at mangle penge, sammenlignet med hvis de havde fået 1.500 kr. i transporttilskud, som der skal betales skat af?
Det vil altså sige, at det ville være kontanthjælpsmodtagere, det ville være folkepensionister, det ville være førtidspensionister, det ville være arbejdsløse på dagpenge, der skulle betale den her udgift, mens bankdirektøren ville gå fri og ministeren og jeg ville gå fri.
Det er naturligvis helt urimeligt.
Sådan en almindelig udgift i forbindelse med aktivering af arbejdsløse skal både ministeren og jeg og bankdirektøren naturligvis være med til at betale.
Ellers er der ikke nogen retfærdighed.
Inger Støjberg (V), 2011-05-03:
Tusind tak, hr. formand.
Jamen jeg kan bare sige til hr. Per Clausen, at det må hr. Per Clausen jo altså spørge sine venner på venstrefløjen om, i og med at det bl.a. var Socialistisk Folkeparti og Socialdemokratiet, der ikke ville være med til at forhøje satsen eller give muligheden for at forhøje det her beløb fra de 1.000 kr. til de 1.500 kr., da tid var.
Jeg stillede rent faktisk et forslag om det.
Jeg vil dog sige, at hvis der er én her i Folketingssalen, som man i hvert fald ikke kan klandre for det, så er det hr. Per Clausen, fordi Enhedslisten slet ikke er med i satspuljeforliget.
Så hr. Per Clausen har sådan set sin ryg fuldstændig fri.
Og så synes jeg i øvrigt, det er godt, at jeg jo så nu kan forstå, at hr. Per Clausen – selv hr. Per Clausen – er blevet mere glad efter det her, i og med at vi har fundet en rigtig god løsning på lige præcis det her spørgsmål.
Per Clausen (EL), 2011-05-03:
Jeg skal gerne medgive, at jeg nok er et mere trist menneske end beskæftigelsesministeren og lidt mere humorforladt, og den byrde at leve med det tager jeg så på mig.
Det kan være tungt, men det klarer vi nok.
Så vil jeg bare sige til beskæftigelsesministeren, at jeg jo sagde, at jeg var glad for, at der nu kom et forslag, som ikke alene er bedre end det, Enhedslisten har foreslået, men også bedre end det, ministeren fik igennem sidste år.
Men jeg står alligevel lidt tilbage med en stilfærdig forundring over, at man nu ude i kommunerne og hos kontanthjælpsmodtagerne har skullet leve med en dårligere tilstand i månedsvis, fordi der ikke var mulighed for at finde flertal for at skaffe pengene til de 1.500 kr. om måneden.
Det er mig sådan lidt ubegribeligt, hvad der har kunnet være så vanskeligt ved at finde disse penge tidligere.
Nu kan det så lade sig gøre, og det er jo dejligt, men jeg må indrømme, at jeg tror, at hvis viljen havde været der hos beskæftigelsesministeren, så var sagen også blevet løst tidligere.
Inger Støjberg (V), 2011-05-03:
Jeg ved ikke, hvad det er, der gør det, men nogle gange må man bare undres.
Nu har hr. Per Clausen fremsat et forslag.
Så er det sådan, at et flertal i Folketinget har forhandlet noget på plads eller er lige ved at forhandle noget på plads, der er langt bedre end det her.
Og alligevel, på trods af det bevarer hr. Per Clausen sin pessimisme.
Det må jeg sige, det hører altså til sjældenhederne, at man får mere end opfyldt det, man gerne vil, og alligevel bevarer pessimismen.
Jeg kan huske her for måske et halvt års tid siden; der blev der lavet en undersøgelse, der viste, at socialister er mere sure og mere tvære og mere på tværs, end borgerlige mennesker er.
Og jeg ved simpelt hen ikke, om man skulle kunne finde svaret i den undersøgelse.
For jeg må godt nok sige, at jeg har meget svært ved at bevare pessimismen, hvis jeg stiller et forslag og der så bliver besluttet noget, der er langt bedre.
Så synes jeg altså, at man virkelig skal være af en helt særlig støbning, hvis man stadig væk kan stå og være lidt muggen her i Folketingssalen.
Per Clausen (EL), 2011-05-03:
Nu har jeg selvfølgelig ikke noget imod, at et flertal i Folketinget vedtager noget, som er bedre end det, Enhedslisten har foreslået for kontanthjælpsmodtagerne.
Det ville være rigtig dejligt.
Men den realitet, vi nu efterhånden har stået i i nogle måneder, er jo, at man har haft en meget dårligere tilstand.
For det er jo vigtigt, ikke bare af hensyn til kontanthjælpsmodtagerne, men også, som ministeren gentagne gange tidligere i samrådssvar og svar på spørgsmål har sagt, for at sikre, at kontanthjælpsmodtagerne kan få det rigtige tilbud, også selv om det ligger lidt langt væk.
Så det er jo fuldstændig fjollet, at man nu i flere måneder har haft en tilstand, hvor man ikke har været i stand til at give op til de 1.500 kr., man kunne give sidste år.
Per Clausen (EL), 2011-05-03:
Det er blevet sagt her i debatten, at det her forslag næppe alene kan løse problemet med de mange udsættelser, der er af folk fra boliger, og det er jeg sådan set enig i.
Jeg tror, at der, når det handler om at stoppe udsættelserne af familier fra vores boliger, er en række initiativer, der skal tages.
Det vigtigste initiativ er nok i virkeligheden at sikre, at mennesker har en indtægt, der gør, at de har mulighed for at betale deres husleje, men det angribes jo grundlæggende et andet sted end i boligstøtteordningerne.
Men når det er sagt, er vi i Enhedslisten positive over for det beslutningsforslag, der ligger her, for der er jo ikke nogen tvivl om, at når man har et system, som er indviklet og bureaukratisk, og hvor der stilles ganske mange krav til ikke bare, hvilken form for dokumentation man skal fremlægge, men også for, hvordan den skal fremlægges, i hvilken form den skal fremlægges osv., er det klart, at nogle mennesker falder fra, og nogle af de mennesker, der falder fra, er givetvis nogle af de mennesker, der har størst behov for at få boligstøtten.
Det er vel også derfor, man kan konstatere, at der er en meget stor andel, nemlig omkring 50 pct. af dem, der bliver udsat, der ikke har søgt om boligstøtte.
Det kunne godt føre til den konklusion, at man mente, at det nok skyldtes, at der var rigtig mange af de mennesker, der blev sat ud, der ikke var i en økonomisk situation, hvor de var berettiget til boligstøtte, men jeg tror, man skal være ret verdensfjern for at drage den konklusion.
Jeg tror i virkeligheden, man må erkende, at vi har opbygget et system, hvor der er ganske mange mennesker, som har svært ved at finde ud af alt det, man skal gøre, og der findes også rigtig mange mennesker, som ikke føler, at ting bliver meget, meget nemmere af, at man kan løse alle tingene digitalt, altså via internettet, men måske bare opfatter det som en yderligere vanskelighed.
Jeg skal ikke gøre mig klog på synspunkterne om, hvorvidt Socialdemokraternes beslutningsforslag er i utakt med en eller anden plan, som regeringen har lagt sammen med nogle andre, for det ved jeg ikke noget om.
Jeg vil bare sige, at det undertiden kan være klogt også at komme med beslutningsforslag, der måske kan skubbe på det tempo, som regeringen har lagt i løsningen af de udfordringer, man står over for.
Særlig når man taler om en problemstilling, der vedrører, at mennesker bliver sat ud af deres bolig, kan vi rolig sige, at det er der blevet talt rigtig meget om i rigtig mange år, uden at der er blevet gjort ret meget, der har virket.
Så set på den baggrund støtter Enhedslisten det beslutningsforslag, der ligger fra Socialdemokraterne her.
Thomas Jensen (S), 2011-05-03:
Tak til ministeren for den grundige gennemgang af forslaget.
Men jeg må jo så også sige, at jeg ikke er enig med ministeren i, at det bare skal hældes ned ad brættet.
Det er jo sådan, at vi har fremsat det her forslag, fordi vi i en lang årrække har hørt fra den borgerlige regering, at den gerne ville lave regelforenkling.
Der var en storstilet kvalitetsreform i 2007, og da sagde man før valget, at nu skulle der virkelig ske noget og man skulle imødekomme de offentligt ansatte.
Efter valget må man sige at det hele faldt lidt til jorden igen.
Det fik jo KL til at trække i arbejdstøjet, og man spillede ud med de ting, som faktisk ligger til grund for det her beslutningsforslag.
KL sagde, at det var de ting, man kunne gøre, og da vi hos Socialdemokraterne læste det forslag, tænkte vi jo: Åh, bare det kan blive gennemført.
Men der er nu gået 2 år, regeringen har ikke taget initiativ til det endnu, og nu hører vi så, at vi skal vente til 2012.
Mener ministeren ikke, at det ligger lige for?
Vi har mulighederne for de tekniske løsninger og for at implementere dem løbende, efterhånden som registersamkøringer bliver muligt.
Er det ikke muligt for ministeren i dag at sige, at vi skal imødekomme og lette ansøgningsprocedurerne for de boligstøttesøgende?
Jesper Langballe (DF), 2011-05-03:
Hr. Per Clausen tager fejl, når han siger, at Lars Hedegaard ikke var i stand til i landsretten at dokumentere sine udtalelser.
Det var han ikke i stand til, fordi muligheden for at bringe sandheden ind i retshandlingen er udelukket af loven, men Lars Hedegaard kan sagtens dokumentere alt, hvad han har sagt, bl.a. med vidneførsel, som han har gjort det i den bog, som hr. Søren Krarup viste frem bl.a. med vidneførsel hos den syrisk-amerikanske islamekspert Wafa Sultan, som i sine bøger har bekræftet alt, hvad Lars Hedegaard er blevet dømt for at sige.
Så det er ikke rigtigt.
Hr. Per Clausen lader sig måske vildlede af, at det er Lars Hedegaards egen påstand, nemlig at hvert ord han har sagt er rigtigt.
Men så er der samtidig det, at hans advokat siger, at det ikke er fremsat med fortsæt til udbredelse i en videre kreds, for han vidste ikke, at det skulle ud.
Det er sådan set to forskellige ting, der ikke har noget med hinanden at gøre.
Og nu har jeg ikke mere taletid, så jeg må hellere sætte mig ned.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2011-05-03:
Det er egentlig ikke, fordi jeg har en bemærkning til hr. Per Clausen, men det er, fordi jeg lovede De Radikale at sige, at de også afviste det her forslag, og det er derfor, at jeg rejser mig.
Tom Behnke (KF), 2011-05-03:
For mig som konservativ er det vigtigt, at vi har ytringsfrihed.
Men det er også vigtigt, at vi bruger den ytringsfrihed med omtanke og med respekt for det talte ord.
At vi gør det i en ordentlig tone, når vi ytrer os, og dermed mener jeg, at der ikke er nogen grund til, at man ytrer sig generaliserende og nedværdigende eller forhånende eller truende over for nogen grupper.
Det er der ikke nogen grund til.
Men det forhindrer ikke, at man kan få lov til at ytre sig om sine meninger.
Og derfor er vi fra De Konservatives side stadig af den opfattelse, at den paragraf, vi har, er ganske udmærket, og vi har ikke nogen ønsker om at ændre på den.
Det tror jeg egentlig heller ikke der er så mange her i salen der er uvidende om eller i tvivl om, for det er jo ikke første gang, at vi har haft den pågældende debat.
Fra konservativ side kan vi ikke støtte lovforslaget.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2011-05-03:
Jeg sagde netop også, at jeg ikke er sikker på, at straffen på det her område er med til at forhindre noget.
Det kan vi jo se at den ikke er, for der er hvert eneste år folk, der bliver udsat for overgreb, som er racistisk motiveret, og som har baggrund i folks etnicitet eller seksuelle orientering.
Jeg tror også bare, at vi må sige, at de indskrænkninger i ytringsfriheden, der var i Tyskland, formentlig ikke ligner den lillebitte indskrænkning, vi har i ytringsfriheden her i Danmark.
Det er jo ikke sådan, at man ikke kan få lov til at fremlægge sin holdning i Danmark, at man ikke kan få lov til at have sin mening; men når man ytrer sig offentligt, og når man er meningsdanner, har man et ekstra og særligt ansvar for, at det sker på en ordentlig måde, så det ikke er en forhånende eller nedværdigende udtalelse.
Det synes jeg sådan set er et fint princip, som vi alle sammen kan leve med.
Hvad er det, hr. Simon Emil Ammitzbøll mener forhånelse og nedværdigende udtalelser kan bidrage ekstra med i en debat?
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2011-05-03:
Der er masser af problemer i forhold til Danmarks internationale forpligtelser, bl.a. at vi tillader nazistpartier, og hvad ved jeg, her i landet.
Så hvis man endelig vil overholde alle de internationale forpligtelser, der er for at begrænse racisme, kan man bare gå i krig – ikke i bogstavelig forstand, men i lovgivningsmæssig forstand.
Det, jeg prøvede at gå ind i en dialog om, er det her argument om, at man ligesom kan bruge det nazistiske eksempel fra Tyskland til at argumentere til fordel for racismeparagraffen i dens nuværende udformning i Danmark.
De to ting har jo bare intet med hinanden at gøre.
Vi ved, at de havde indskrænkninger i ytringsfriheden i Tyskland.
Det var ikke kun Hitler, der blev ramt af den.
Der var en lang række folk fra nazistpartiet, som blev ramt af den blasfemilovgivning, som det så var, der var i Tyskland på det pågældende tidspunkt.
Men det forhindrede ikke nazismen, og det er derfor, at jeg ikke synes, at det er et argument, der bør bruges i forhold til den debat, som vi har nu.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2011-05-03:
Jeg er overbevist om, at racismeparagraffen er med til at holde hånden under debatten herhjemme, og derfor synes jeg sådan set også, at vi skal bevare den.
Desuden har vi jo, som det tidligere er blevet fremlagt, også viden om, at det rent faktisk vil skabe nogle problemer i forhold til Danmarks internationale forpligtelser at afskaffe den.
Det gør vi i SF.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2011-05-03:
Det er mere til hele den her diskussion om nazismen og baggrunden for, at man overhovedet indføjede en racismeparagraf af en noget anden karakter end den racismeparagraf, vi diskuterer her i dag, for den gældende bygger jo i virkeligheden på noget helt andet.
Jeg synes bare, at man skal have den historiske forudsætning med, nemlig at man jo havde indskrænkninger af ytringsfriheden i Weimarrepublikkens Tyskland.
Hitler fik taleforbud i årevis og lige meget hjalp det.
Hvor er den tanke og tro på dog opstået, at man gennem lovgivning kan sørge for, at folk holder op med at have de meninger, de nu engang måtte have, og at man på sigt gennem meningslovgivning kan forhindre alverdens ulykker, når den historiske erfaring faktisk tilsiger det modsatte?
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2011-05-03:
Jeg er ikke sikker på, om der var et spørgsmål i det, som ordføreren for Dansk Folkeparti kom med her.
Det er muligt at komme med religionskritik.
Den må bare ikke foregå på nedværdigende og forhånende måde over for bestemte religiøse mindretal, over for seksuelle mindretal, over for bestemte etniske grupper.
Det mener jeg egentlig er et sagligt krav, som vi godt alle sammen kan holde ud at leve med.
Jeg mener ikke, det forhindrer, at vi kan kritisere religion.
Jeg har siddet og bladret meddelelsen fra Rigsadvokaten igennem, inden jeg gik herind, og har kigget lidt på dommene.
Jeg er ganske tryg ved det.
Jesper Langballe (DF), 2011-05-03:
Det er utroligt med de der pænhedsfraser: på en ordentlig måde.
Det er sådan en besværgelse.
Man skal være pæn, men skal være ordentlig.
Jamen altså, sagen er jo den, at vi måske ikke alle sammen har den samme opfattelse af, hvad det er.
Jeg er ligesom hr. Søren Krarup kristen teolog, og for en kristen teolog, især en luthersk teolog, er religionskritik simpelt hen livsnerven, også kritik af kristendommen.
Religionskritik for en muslim – og jeg taler om dem alle sammen jordkloden over – er det samme som forhånelse, og det straffes med døden.
Der er så altså nogle danskere, efterhånden indfødte danskere, som også synes det i sådan den politiske korrektheds og pænheds navn, altså at det da vist er fuldstændig rigtigt.
Når det er retslige termer, når det er noget, der indgår i juraen, så er spørgsmålet om, hvad der er forhånelse og nedværdigelse, den totale vilkårlighed.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2011-05-03:
Det skal bare ske på en ordentlig måde, og det er, synes jeg, et meget væsentligt hensyn, vi tager til hinanden, nemlig at vi forlanger af hinanden, at det her skal foregå på en ordentlig og saglig måde.
Så jeg er meget tilfreds med den racismeparagraf, som vi har.
Jesper Langballe (DF), 2011-05-03:
Det var ikke gruppens holdning, siger fru Lorentzen Dehnhardt.
Så vil jeg egentlig gerne høre: Hvem er gruppen?
Det var altså partiets stifter og formands holdning.
Det var partiets ordførers holdning på det område.
Det var mig bekendt også Sigurd Ømands holdning, og så vidt jeg husker også Morten Langes.
Efterhånden er vi nået hele SF's daværende folketingsgruppe igennem.
Det er simpelt hen noget snak, vil jeg sige til fru Lorentzen Dehnhardt.
Så undrer jeg mig over, at ordføreren ikke forstår den ganske elementære sondring imellem, at vi straffer handlinger, men ikke meninger.
Der er virkelig meninger og holdninger, som jeg finder dybt afskyelige, nogle, som jeg nærmest kan kaste op over.
Det er ikke ensbetydende med, at jeg mener, at de skal forbydes og strafforfølges.
Selv afskyelige holdninger skal have lov at komme frem i den frie debat.
Det er, som om fru Lorentzen Dehnhardt tror, at man kunne have forhindret nazismen, hvis man bare havde forbudt dem.
Er det ikke faldet ordføreren ind, at det, man kan opnå ved at fortie og forbyde og tvinge tingene under jorden, er, at det bliver ligesom en trykkedel, der til sidst eksploderer?
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2011-05-03:
Der er ikke noget, der er ak, så forandret, for det var ikke gruppens holdning, og der er ikke sket noget beklageligt fald i SF’s holdning til det her spørgsmål.
Det har sådan set været en konstant og stabil holdning, som vi står ved.
Så vil jeg bare sige, at nu har vi jo tidligere diskuteret, hvad forskellen på injurieparagraffen og racismeparagraffen er – det har justitsministeren fremlagt – så det synes jeg ikke jeg behøver tage op igen.
Jeg synes faktisk, at formen er afgørende og vigtig.
Vi så i nazitidens Tyskland, hvordan de verbale overgreb senere førte til de fysiske overgreb, som betød, at massevis af jøder blev sendt i koncentrationslejre, og derfor skal vi tænke enormt meget over, hvordan vi gør, når vi debatterer ting.
Jeg synes sagtens, at vi kan fremlægge vores politiske holdninger – det er der endda vide rammer for – vi kan sagtens kritisere kultur og religion uden at komme på kant med loven.
Kravet er bare, at formen er i orden, og det synes jeg sådan set er et udmærket synspunkt.
Ulla Tørnæs (V), 2011-05-03:
Enhedslisten har med beslutningsforslaget her foreslået at hæve beløbet, den godtgørelse, man kan få som kontanthjælps- eller starthjælpsmodtager, når man skal i aktivering, fra 1.000 kr. til 1.500 kr. om måneden.
Ikke overraskende skal jeg meddele, at Venstre ikke kan støtte forslaget, for vi er naturligvis fuldstændig enige i det, som vi netop har hørt fra ministerens side.
Først og fremmest bakkede vi op om ministerens forslag i forbindelse med satspuljeforhandlingerne i efteråret, men som det klart er fremgået af den ordveksling, der har været her mellem ministeren og medlemmerne, kunne der ikke skabes flertal for at hæve beløbsgrænsen fra de 1.000 kr. til de 1.500 kr. i forbindelse med satspuljeaftalen.
I stedet er vi i Venstre faktisk ganske glimrende tilfredse med, at meget nu tyder på, at det vil lykkes at finde en faktisk endnu bedre ordning i forbindelse med de forhandlinger, som netop er ved at nå en afslutning omkring afbureaukratisering, og jeg synes egentlig, at ministeren jo ganske glimrende, kan man sige, har redegjort for, hvad der i den sammenhæng lægges op til.
Og jeg kan forsikre ministeren for, at vi i Venstre faktisk er meget glade over, at det nu, hvor det ikke lykkedes at få venstrefløjen til at nikke i forbindelse med satspuljeforhandlingerne, ser ud til, at vi finder en løsning på anden måde og så oven i købet en endnu bedre løsning.
Så jeg kan egentlig godt forstå, hvis hr. Per Clausen, altså forslagsstilleren her, ikke er i så godt humør i dag, for på den måde har ministeren jo behændigt spillet hr. Per Clausen et kort af hænde, og det kan man et eller andet sted måske godt forstå ærgrer Enhedslistens forslagsstiller.
Men som nævnt kan Venstre ikke støtte forslaget, for vi mener faktisk, at ministeren med afbureaukratiseringsforhandlingerne har lagt op til en endnu bedre model.
Per Clausen (EL), 2011-05-03:
Det er også rigtigt, at nogle muslimer konsekvent mishandler kvinder, mishandler deres børn, men det, der ikke er rigtigt, og det, som ikke er dokumenteret, er udsagnet om, at muslimer gør det samme.
Det er måske en finesse i debatten, som kan være svær at forholde sig til, men den er bare vigtig.
Søren Krarup (DF), 2011-05-03:
Jeg vil sige, at selv om han havde sagt det med henblik på offentliggørelse, er det da stadig tilladt at udtrykke sig nedsættende og hånligt om andre, selvfølgelig.
Bevar mig vel, tænk dog på den polemiske debat i dette land igennem århundreder.
Prøv at læse Viggo Hørups bøger, bevar mig vel, han var røget lige for retten for diskrimination.
Nej, man har lov til at tale frit.
Hvis man fører løgnagtigt tale og udtrykker trusler, kan man anklages, men det, at man udtrykker sig hånligt eller nedvurderende, kan man da ikke i sig selv anklages for.
Men så vil jeg samtidig sige, at Lars Hedegaard i den sag her, som jeg kender godt, faktisk er helt sagesløs på den måde, at det er et ganske upålideligt menneske, der har lokket ham til at snakke frit.
Det gør han, fordi han tror, det er privat, og så viser det sig, at denne private snak har den pågældende optaget og lagt ud på Snaphanen, uden at Lars Hedegaard overhovedet har haft mulighed for at se den og ændre på den.
Så der er forskellige ting, der gør, at det er en ualmindelig ubehagelig historie.