Mogens Jensen (S), 2008-04-24:
På Socialdemokraternes vegne vil jeg også gerne have lov til at takke udenrigsministeren for en meget fyldestgørende redegørelse for Europarådets arbejde gennem det seneste år.
Jeg vil også gerne takke delegationslederen og de øvrige medlemmer af den danske delegation og sekretariatet for et rigtig godt samarbejde i delegationen.
Nu er jeg jo nyt medlem af den parlamentariske forsamling, og jeg kan godt forstå, hvis mange i befolkningen tænker: Hvad er det nu, det er, det der med Europarådet?
Hvordan er det nu, det hænger sammen dernede med EU, osv. osv.?
Og den her redegørelsesdebat er jo en glimrende lejlighed til at sætte fokus på rådets og parlamentets arbejde, som Socialdemokraterne anser for meget vigtigt i forhold til at fremme menneskerettigheder og retssikkerhed og demokrati i hele det europæiske rum.
Det unikke ved samarbejdet i Europarådet er jo, at vi er 47 medlemslande fra hele Europa samlet, og det vil jo sige, at vi her har en mulighed for at have en dialog med bl.a. Rusland og andre lande, som er vigtige, og som vi ikke har muligheder for at have dialog med gennem EU.
Den dialog og de menneskelige netværk, der også på den måde skabes gennem Europarådets arbejde, og som dannes på kryds og tværs, spiller efter vores opfattelse en vigtig rolle for den politiske stabilitet og udvikling i Europa.
Det betyder noget, og det rykker holdninger, når 47 lande skal prøve et blive enige om en fælles holdning til f.eks. legalisering af abort, som vi gjorde det på den seneste session i sidste uge.
Det er jo en sag, som ikke er særlig kontroversiel i Danmark, men det er den i en lang række lande ud over hele Europa, ikke mindst en række tidligere østeuropæiske lande, men også klart blandt partier i lande under EU.
Det rykker noget, når der er et klart signal til en lang række lande, ved at Europarådets Parlamentariske Forsamling vedtager en resolution om retten til abort, som vi gjorde det i sidste uge med 102 stemmer mod 69.
Det har også en betydning, når 47 lande i Europa forsøger at finde en fælles holdning til stigende immigration fra det afrikanske kontinent og til situationen i Kosovo, bare for at tage et par emner fra de sidste to sessioner.
Det har betydning, når Europarådet via rådets menneskerettighedskommissær holder skarpt øje med overholdelsen af Den Europæiske Menneskerettighedskonvention i alle medlemslande, og at rådet nøje overvåger, at demokratiske grundprincipper overholdes, f.eks. ved at sende valgobservatører ud til en lang række europæiske lande.
Her, 59 år efter Europarådet blev dannet, må vi jo også desværre konstatere, at der fortsat sker overtrædelser af menneskerettigheder og stadig væk anvendes udemokratiske metoder i en lang række europæiske lande.
Jeg synes f.eks., at det er uhyggeligt at konstatere overgreb mod homoseksuelles grundlæggende rettigheder i en række lande som f.eks. Polen, Litauen og Rusland.
Det er krænkelser, som vi netop må anvende Europarådet til at påpege, protestere imod og få landene til at stoppe.
Det gælder også overgreb på medier og ytringsfriheden.
På den seneste session behandlede vi i parlamentets medieudvalg en rapport om den manglende medie- og ytringsfrihed i Hviderusland, som vi nu også forsøger at sætte aktivt fokus på gennem en konference.
Og det er selvfølgelig også uacceptabelt, at flere medlemslande som f.eks. Rusland endnu ikke gennemfører valghandlinger, som er fuldt ud demokratiske, men stadig diskriminerer og udelukker oppositionen.
Så der er altså fortsat et stort arbejde at gøre for Europarådet, når det gælder menneskerettigheder, demokrati og retssikkerhed i Europa.
Og selv om nogle af kommissærens forbehold måske kan diskuteres, mangler Danmark altså stadig væk at leve op til en lang række anbefalinger om f.eks. bedre vilkår for asylfamilier og fjernelse af den urimelig lave starthjælp.
Danmark lever heller ikke op til flere af Europarådets anbefalinger, når det f.eks. gælder retningslinjer for oppositionens rettigheder i parlamentet.
Europarådets Parlamentariske Forsamling vedtog på sin januarsamling i år et helt sæt retningslinjer for god parlamentarisk skik, og her halter regeringen og Folketinget bagefter Europarådets anbefalinger på i hvert fald tre områder.
Formandsposter for stående udvalg i Folketinget fordeles ikke efter forholdstal.
Et parlaments demokratiske kvalitet måles på de midler, der er til rådighed for opposition eller mindretal til at udføre deres hverv, og her bør Danmark gå foran som ypperste repræsentant for demokratiet.
Socialdemokratiet ønsker derfor også, at Folketinget følger retningslinjerne for mindretalsbeskyttelse, som er vedtaget i Europarådets Parlamentariske Forsamling.
Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol er nok stadig væk den mest kendte af Europarådets institutioner, og det forstås, for her afgøres der sager, som har stor konkret betydning for mennesker og menneskerettigheder i hele Europa.
I 2007 er der, som vi har hørt, registreret 41.700 nye sager, svarende til en stigning på 6 pct.
Det samlede antal sager var ved udgangen af 2007 steget til 103.000.
Og det er simpelt hen nødvendigt, at landene nu finder ekstra ressourcer til domstolen, og der må nu også lægges massivt pres på Rusland, der endnu ikke har ratificeret protokol 14 til Den Europæiske Menneskerettighedskonvention, som kunne forbedre sagsgangen og effektivisere med hele 25 pct.
Der lægges i de kommende sessioner i Europarådets Parlamentariske Forsamling op til en drøftelse af, hvordan rådets arbejde kan synliggøres mere og integreres bedre i arbejdet i regeringerne og parlamenterne i de enkelte lande.
Jeg synes, at det er en utrolig vigtig debat, hvor jeg synes, at Danmark skal gå forrest med klare ambitioner om at nå endnu længere ud med de debatter, de aktiviteter og de resultater, der skabes i Europarådet og Europarådets Parlamentariske Forsamling.
En årlig debat som den, vi har her i dag i Folketingssalen, er vigtig, men som en tidligere statsminister har sagt det før mig: Kan vi ikke gøre det bare lidt bedre?
Europarådets arbejde fortjener det.