runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ida Auken (S), 2012-03-21:
Det er jo ikke ret længe siden, vi stod her og diskuterede præcis det samme spørgsmål, og jeg må sige det, som det er, at når jeg sætter et arbejde i gang, tager jeg selvfølgelig de mennesker, der sidder og laver arbejdet, og som er dem, der har den erfaring, der er derude, dem, der sidder og arbejder med kolonihaver til daglig – Kolonihaveforbundet er jo bl.a. med i det her arbejde – alvorligt og går ikke ud og siger allerede nu, for det ville være arrogant, hvad der skal gøres, før de er kommet med deres bud på, hvad problemerne er, og hvordan vi bedst løser dem.
Jeg har sagt helt tydeligt, at det er en kæmpe prioritet for mig at sikre, at der er kolonihaver til alle, at der er til pensionister, som ikke har så mange penge, at der er til børnefamilierne.
Det har jeg sagt meget, meget tydeligt mange gange, og det er derfor, jeg har sat det her arbejde i gang.
Og det kan godt være, at hr. Jørn Dohrmann er utålmodig, men det havde klædt Dansk Folkeparti at gøre noget ved det, dengang de havde magten i det her land sammen med den tidligere regering, hvor der gik 2½ år, uden at man rigtig gjorde noget ved det, i stedet for at komme farende nu, snart 3 år efter, og kræve noget, bare fordi man ikke længere er i regering.
Jørn Dohrmann (DF), 2012-03-21:
Det er da utroligt, at ligegyldig hvilken minister der kommer i salen her, er de ikke parat til at svare konkret på nogle spørgsmål.
Det her med kolonihaver er jo en gammel tradition.
Fra starten af 1800-tallet har man haft kolonihaver.
Og lad mig bare minde ministeren om, at så sent som i december måned 2010 var der et samråd med den daværende miljøminister, fru Karen Ellemann, netop om det her med markedsleje og prisdannelse i forbindelse med kolonihaver.
Og nu er der snart gået et halvt år med den nye regering, og ingenting er sket – ikke andet, end at der er nedsat en gruppe, og det er måske en ny syltekrukke, der er kommet her.
Derfor er jeg nødt til at stille ministeren et spørgsmål.
Der er jo afholdt et møde – det kan man se ud fra den pressemeddelelse, ministeren selv har udsendt – den 12. marts i den her gruppe, og her må der da ligge nogle tanker, nogle retningslinjer.
Hvordan er det, man vil gribe de her ting an?
Hvordan er det, man vil sørge for, at man f.eks. kan holde lejen nede på et acceptabelt niveau?
Én ting er, at man ikke vil gå ind og ekspropriere og sige, at nu skal priserne blive nede, men har staten så tænkt sig, har miljøministeren tænkt sig at give et tilskud, som man f.eks. gør til landbrugssektoren, hvor man siger, at særlig i forbindelse med økologi kan man give et forhøjet tilskud?
Her beder vi bare om, at man tænker på, om der kan gives tilskud, så vi får de her små oaser rundtomkring i byen og sikrer borgerne deres ret til at have et lille fristed, hvor de kan dyrke deres egne grønsager, og hvor de kan pleje jorden og den slags ting på den måde, de ønsker det.
Er det noget, der indgår i ministerens overvejelser?
Ida Auken (S), 2012-03-21:
Jeg vil gerne takke spørgeren for den udviste interesse for kolonihavetanken, som jeg deler.
Jeg vil arbejde for at sikre, at kolonihaverne bliver tilgængelige for alle borgere og befolkningsgrupper, for de skal fortsat være grønne oaser i vores byer, hvor bybefolkningen har mulighed for at få jord under neglene i grønne omgivelser.
Og jeg afventer et igangsat udredningsarbejde for at se, hvad der er muligt.
Det overordnede formål med kolonihaveloven er netop at fastholde flest mulige kolonihaveområder, som i loven bliver kaldt varige kolonihaveområder.
Kolonihaveloven indeholder hverken regler om priser for udlejning af arealer til kolonihaveformål eller om kommunernes udleje af arealer.
Statsforvaltningen i hovedstaden har i en principiel udtalelse fra foråret 2009 anført, at markedsleje skal søges opnået for kommunal udlejning af arealer, og det har givet anledning til usikkerhed og vanskelige overvejelser i flere kommuner i forbindelse med fornyelse af lejeaftaler.
I Miljøministeriet har vi ikke den endelige viden om, hvordan det ser ud på det her område, så jeg vil afvente den redegørelse, jeg har sat i gang på området.
Vi forventer, at der ligger en rapport i marts, som jeg også nævnte i salen den 11. januar i år, og den venter vi så på, før vi afgør, hvad der skal ske i forbindelse med markedslejen.
I udvalget sidder der folk med stor faglig viden og med interesse i området bl.a. fra Kolonihaveforbundet og forskellige statslige og kommunale ejere af kolonihavejord.
Udvalgets udredning skal bl.a. give et overblik over antallet af kolonihaveområder, deres beliggenhed, ejerforhold, regler for udlejning og nuværende udlejningspriser samt prisudviklingen i de senere år.
Endvidere skal de gældende regler for udlejning beskrives, herunder særlig reglerne for prisfastsættelse.
Arbejdet er godt i gang, og jeg forventer, at udredningen er færdig senest i maj 2012.
Så for ikke at foregribe udredningsarbejdet vil jeg ikke her i dag udtale mig nærmere om, hvilke konkrete ændringer eller ordninger der eventuelt kan komme på tale.
Det vil jeg først tage stilling til, når udvalgets forslag foreligger.
Hans Kristian Skibby (DF), 2012-03-21:
Hvorfor vil ministeren ikke som den tidligere regering forpligte sig til f.eks. at reducere byrderne for erhvervslivet med 25 pct. over en årrække eller indføre en britisk model, hvor regeringen som minimum, hver gang den indfører en byrde for erhvervslivet, også afskaffer en?
Hvorfor vil ministeren ikke som den tidligere regering forpligte sig til f.eks. at reducere byrderne for erhvervslivet med 25 pct. over en årrække eller indføre en britisk model, hvor regeringen som minimum, hver gang den indfører en byrde for erhvervslivet, også afskaffer en?
Skriftlig begrundelse
Spørgeren henviser til, at ministeren den 15. marts 2012 fremlagde en plan, der skulle mindske de administrative byrder for virksomhederne.
Planen er blevet kritiseret for at mangle håndfaste mål.
En kritik som spørgeren deler.
Spørgeren ønsker oplyst, hvorfor regeringen ikke er parat til at opstille mål, som regeringen kan måles og vejes på, og om det reelt er udtryk for manglende ambitioner i forhold til byrdefordelingen på erhvervsområdet.
Karsten Lauritzen (V), 2012-03-21:
Som sagt kvitterer vi jo for, at man ikke ønsker at ændre lovgivningen om tålt ophold, for det er fuldstændig rigtigt, som ministeren er inde på, at det er mennesker, som ellers er dømt til udvisning, men som ikke kan udvises af hensyn til internationale konventioner.
Og det er jo helt fair at skifte holdning.
Det har den nuværende regering gjort på en lang række områder, efter at man satte sig ind i ministerbilerne og på regeringskontorerne og måske fik sat sig lidt mere ind i de faktuelle sager omkring nogle af tingene.
Men det, der var årsagen til, at man var imod og stemte imod i Folketingssalen i 2008, var bl.a., at man ikke syntes, at det var alle, der skulle pålægges meldepligt.
Bl.a. har der været en diskussion om en hashvagt på Christiania og en kinesisk abortlæge, hvor man syntes, at de ting, der kom frem, var for hårde, og det var en del af begrundelsen – det står der i hvert fald i den betænkning, der er afgivet i forbindelse med lovforslaget i 2008.
Derfor er det jo bare dejligt, at man så nu skifter holdning, og at man tilsyneladende også har fået banket både SF og Det Radikale Venstre på plads.
Vi glæder os over, at man ingen planer har om at ændre lovgivningen – jeg betragter det nærmest som en garanti.
Det kan jeg så spørge om det er, og det tror jeg også at fru Inger Støjberg spurgte om.
Vi glæder os sådan set over, at man ikke har nogen planer om at ændre lovgivningen, men vi forstår ikke helt, hvad det er, der er årsagen til det.
Karen Hækkerup (S), 2012-03-21:
Jeg er blevet spurgt til, hvorfor vi har skiftet holdning til noget, der ligger tilbage i 2008.
Som jeg sagde lige før, husker jeg noget med nogle dobbeltlukkede døre, men jeg tror måske nærmere, det drejede sig om, hvorvidt der skulle kunne være domstolskontrol eller domstolsprøvelse, og det husker jeg som om vi har fået ændret, og derfor kan jeg egentlig ikke rigtig se, at vi har skiftet holdning, når vi har fået ændret det, som vi var utilfredse med.
Når jeg så skal svare på, hvad regeringens holdning er, vil jeg sige, at den jo er lagt meget klart og tydeligt frem på forsiden af Berlingske Tidende i går, hvor justitsministeren, som er den minister, der har ansvaret, har redegjort for, at der ikke er nogen planer i regeringen om at ændre reglerne, og det er jo så det, jeg kan konstatere at Venstres spørger på det her område er utålmodig i forhold til og rigtig gerne vil have skulle være anderledes.
Men det er ikke anderledes – der er ingen ændring af reglerne.
Mennesker, som er på tålt ophold, er mennesker, som er i Danmark, men som har begået meget alvorlig kriminalitet.
Det er mennesker, som ikke kan udvises, fordi der ikke er aftaler med deres hjemlande, eller fordi de vil blive udsat for tortur eller få dødsstraf, hvis man sender dem tilbage.
Derfor har vi ordningen om tålt ophold, og det er en ordning, som regeringen har udtalt sig om at vi ingen planer har om at ændre.
Karsten Lauritzen (V), 2012-03-21:
Det er reelt nok, at ministeren henviser til en anden minister, men det udelukker jo ikke, at man kan have en diskussion om politiske holdninger her i Folketingssalen i dag.
Og det lægger ministeren jo også lidt op til, for ministeren berørte delvis det, som jeg spurgte om.
Så er der også det – og det kan jeg også forstå at debatten er gået på tidligere – at der på forsiden af Berlingske Tidende i går var en række fremtrædende folketingsmedlemmer fra De Radikale og fra SF, der sagde i god tråd med det, der var holdningen hos de partier, også Socialdemokratiet, i 2008, at man ville have ændret reglerne.
Og så stiller jeg stille og roligt et politisk spørgsmål til integrationsministeren, som i hvert fald er i berøring med ressortområdet: Hvorfor er det egentlig, at man har skiftet holdning?
Karen Hækkerup (S), 2012-03-21:
Jeg redegjorde for, at vi i regeringen har lagt en linje frem, den linje er lagt frem af justitsministeren, og den linje er naturligvis den, der gælder.
Så det er sådan set det, jeg kan sige også til spørgeren den her gang, og har man ønsker om yderligere svar på spørgsmål vedrørende tålt ophold, synes jeg som integrationsminister, at det vil være en rigtig god idé, at man retter dem til den minister, som har den retlige ressort.
Det er i det her tilfælde justitsministeren, som sidder med lovgivningen på området.
Nu har jeg jo ikke taget papirer med, men der er noget, der dæmrer, og jeg husker det også, som om der var nogle ting, der blev lavet om.
Jeg kan i hvert fald konstatere, at der, hvor linjen ligger, fremgår af den melding, der er kommet fra justitsministeren, som meget tydeligt har redegjort for, hvad der er regeringens holdning til sagen.
Når det drejer sig om spørgsmål helt tilbage fra 2008 og tunesersagen, vil jeg sige, at jeg kan huske, at der var noget med nogle dobbeltlukkede døre og nogle forskellige ting, der var til debat.
Det skal jeg ikke komme ind på her, men blot henvise yderligere spørgsmål til justitsministeren.
Karsten Lauritzen (V), 2012-03-21:
Det var jo søreme dejligt, at der var lidt tid til det.
Jeg skal gøre, hvad jeg kan, for at overholde taletidsbegrænsningerne.
Det er nu også rimelig simpelt, for det er noget, ministeren tidligere har forholdt sig til her i spørgetimen.
Det handler om tålt ophold, som der har været lidt diskussion om før.
Jeg kunne forstå, bl.a. på ministerens svar til fru Inger Støjberg, at regeringen ikke har nogen planer om at ændre på den nugældende lovgivning, og det giver mig anledning til at spørge ministeren, hvorfor regeringen har skiftet holdning, fra da vi vedtog tuneserloven, som den populært bliver kaldt, L 69 tror jeg det er, tilbage i december måned 2008.
Dengang stemte Socialdemokratiet og den øvrige opposition, som nu sidder i regering, imod lovgivningen under henvisning til, at man ville have lavet nogle ting om.
Så det kan bare undre, hvorfor man nu har en anden opfattelse – en opfattelse, som vi selvfølgelig, i hvert fald i Venstre, er glade for at man har, for vi synes ikke, at man skal ændre på reglerne.
Men det vil være interessant at høre ministeren forholde sig til, hvorfor man så nu mener noget andet, end da vi vedtog loven i 2008.
Karen Hækkerup (S), 2012-03-21:
Jeg kan jo i hvert fald bestræbe mig på at holde mig inden for tidsrammen.
Det er korrekt, at der i dag er en klumme i Politiken, hvor der spørges, hvordan man forestiller sig at man skal tage penge fra handicappede børn.
Det, jeg har talt for, har alene været, at man sidestiller forældre til børn, uanset om deres barn har et handicap eller ikke har et handicap, og det vil sige, at man som forældre til et handicappet barn stadig vil kunne få et beløb for tabt arbejdsfortjeneste, et beløb, som vi i øvrigt lige har sat op; efter at VKO havde sat loftet ned til 19.000-20.000 kr., har vi lige hævet det til 27.500 kr.
Vi har i øvrigt et lovforslag på vej om en ledsageordning, så børn helt ned til 12-års-alderen kan få ledsagere og altså ikke behøver at være afhængige af deres mor og far.
Vi ratificerer tillægsprotokollen på handicapområdet.
Der er mange ting, vi gør, som er gode ting.
Den debat, jeg har rejst, handler altså alene om, hvorvidt det er rimeligt, at man betaler for pasningsdelen på lige fod med andre forældre.
Og der må jeg sige, at jeg egentlig tit oplever forældre til handicappede, som ikke ønsker at være så specielle, men som spørger: Hvis jeg har en god økonomi, hvorfor skal jeg så ikke betale for at få mit barn passet, ligesom alle andre skal?
Nu når vi jo så ind til kernen i spørgsmålet, nemlig når fru Carina Adsbøll spørger: Jamen betaler de ikke allerede i forvejen?
Men set ud fra, hvor jeg sidder, kan man jo ikke både være ked af, at man bliver bedt om at betale for noget, som man betaler for i forvejen, og så også sige, at det er dybt urimeligt, fordi man ikke betaler.
Det er sådan, at man som hovedregel ikke betaler, hvis barnet går i et særligt dagtilbud, men at man gør det, hvis barnet går i en almindelig institution.
Det allersidste, som jeg skal nå at kommentere, er Evald Krogs udmeldelse af Socialdemokratiet.
Den blev jeg usandsynlig ked af, og jeg ringede med det samme til ham i lørdags og snakkede med ham, og vi har aftalt at have en efterfølgende dialog.
Karina Adsbøl (DF), 2012-03-21:
Jeg kan se, at ministeren får mere taletid end mig; jeg skal stoppe, når uret her stopper.
Men der er selvfølgelig forskel på folk!
Men jeg vil sige, at det jo allerede i forvejen er sådan, at folk betaler, det gælder også forældre med et handicappet barn, de betaler for en institutionsplads, så derfor forstår jeg slet ikke, hvad hele den debat, ministeren har åbnet om det, handler om.
For det foreligger så allerede i forvejen, at det foregår på den måde.
Det er meget misvisende.
Jeg synes også, det er lidt skræmmende, havde jeg nær sagt, at en formand for Muskelsvindfonden på grund af ministerens udtalelser melder sig ud af partiet, og det må ministeren jo også tage til efterretning.
I dag var der også et indlæg i Politiken fra Kristian Madsen, og han skriver: »Hvordan i alverden har Socialdemokraterne fået den idé, at det vil bringe dem ud af vælgerkrisen at tage penge fra handikappede børn?«
Karen Hækkerup (S), 2012-03-21:
Man kan jo ikke både spørge om, hvorfor vi ikke har nogen planer om at ændre loven, og så sige, at man ikke forstår årsagen til, at vi ikke ændrer den.
Der bliver spurgt til en folketingsdebat tilbage i 2008, men det har jeg ikke frisk i erindring, og derfor kan jeg naturligvis ikke svare andet end det, som jeg kan huske, og noget af det, som jeg bl.a. husker, er, at vi havde en debat i Folketingssalen om, hvorvidt man, når man blev idømt tålt ophold, skulle have mulighed for at anke prøvelsen, og hvordan der skulle være domstolskontrol af afgørelsen.
Det er nogle af de ting, der dæmrer for mig her på stående fod, og der husker jeg det, som om vi faktisk fandt hinanden og fandt en fælles forståelse, sådan at de ting blev bragt i orden.
Men med alle de forbehold, jeg kan tage, vil jeg sige, at det er det svar, jeg giver.
Ole Sohn (SF), 2012-03-21:
Jeg siger tak for spørgsmålet, for jeg mener, det er helt afgørende, at vi holder fokus på, at Danmark skal være blandt de førende lande med god mobildækning både på telefoni- og datasiden, for det er afgørende for, at vi kan udvikle et ordentligt kommunikationssamfund borgere imellem og borgere og det offentlige imellem, men også for at virksomhederne kan placere sig ikke nødvendigvis kun i storbyer, men også ude på landet.
Så vi har en fælles interesse i at sikre den bedst mulige dækning.
Derfor er jeg også glad for, at der er en fælles interesse i Folketinget, men også blandt kommuner og teleselskaber om, at vi gør en fælles indsats for at nå målet.
Hans Kristian Skibby (DF), 2012-03-21:
Det synes jeg var et godt svar på spørgsmålet.
Men jeg synes også, at ministeren i hvert fald ikke skal glemme, at det der med at placere masterne jo heller ikke er uden betydning, altså hvorhenne man placerer masterne.
For selv om en kommune viser interesse for at anvise nogle af de kommunale pladser, hvor man har mulighed for at gå ind frem for at bruge private lodsejeres jord osv., så er der nogle steder, hvor man jo er nødt til at kigge på, om det faktisk lige nøjagtig er der, præcist et eller andet sted i kommunen, der skal placeres nogle sendemaster, for ellers bliver effekten af den nye sendemast simpelt hen for lille set i forhold til investeringen.
Så har ministeren selvfølgelig også ret i det her med mange af de nye smarttelefoner osv.
Der er nogle, hvor vi jo kan se, at de forbruger meget større datamængder osv., og det giver også nogle udfordringer i forhold til, hvor meget sendenettet kan kapere.
Vi har også set nogle steder, hvor der jo er landbrug.
Landbrugenes it-systemer går ind og ødelægger for tilgangen af adgang til sendenettet.
Jeg håber på, at vi har en fælles interesse for det.
Dansk Folkeparti spørger om det her i salen, fordi vi jo ikke er part i teleforliget – som et af de ganske få partier.
Det er jo et meget, meget gammelt forlig.
Det går helt tilbage til regeringer før Anders Fogh Rasmussens tid, og det er også fra før, Dansk Folkeparti fik indflydelse og mange mandater.
Men jeg takker selvfølgelig for svarene.
Ole Sohn (SF), 2012-03-21:
Jeg vil lige starte med at understrege, at der er en bred enighed i Folketinget om, at udrulningen af mobildatanettet skal ske på et markedsbaseret grundlag.
Det vil sige, at vi ikke politisk kan beslutte, at der skal være en mast her eller der.
Det, kommunerne har tilkendegivet, er, at de vil være mere opmærksomme på at give tilladelserne og have en hurtigere sagsbehandling.
Jeg tror, at det, der er helt afgørende, er, at man er opmærksom på, at det ikke kun er et spørgsmål om antal master.
Det er faktisk også et spørgsmål om, hvilken mobiltelefon man har.
Nogle mobiltelefoner har bedre antennedækning end andre, og der spiller det altså en rolle – og det er derfor, jeg understreger det – dels hvad vi kan gøre fra ministeriets side ved at få afdækket, hvilke barrierer der er, så de kan fjernes, dels at teleselskaberne foretager en stigende investering, for det giver bedre dækning.
Men kommunerne har faktisk også en fantastisk mulighed, for når de sender deres egen telefoni i udbud, kan de have krav og sige til mobilselskaberne, at der skal være en dækning i hele kommunens område.
Så vil man jo også dermed animere eller opfordre eller tvinge, om man vil, mobilselskaberne til at sørge for, at der er master i et tilstrækkeligt omfang.
Så det er den her fælles indsats, der gør, at vi får en bedre dækning.
Hans Kristian Skibby (DF), 2012-03-21:
Nu skal jeg jo ikke være dommer over, hvad erhvervsministeren mener og tror, men jeg synes ikke, at jeg fik så meget svar på, hvilken af de to partiers ordførere jeg skulle lægge det største lod hos; om det var hos SF, som gik ind for, at man ikke skulle kunne tvinge kommunerne til at sætte mobilmaster op, eller om det var hos Socialdemokraterne, som jo sagde, at man var parat til at lovgive tvangsmæssigt på området.
En af årsagerne til, at man jo bl.a. fra Socialdemokraternes side har talt for, at man vil være med til at lave en stærkere lovgivning på området, er jo, at man har kunnet set, at der har været en vis tendens til – det er så en påstand – at nogle af de steder, hvor der har været mindre dækning sådan i hastighed og kvalitet osv., er der, hvor der er relativt færrest brugere af det mobile sendenet.
Jeg vil gerne endnu en gang spørge om ministerens opfattelse af det.
For vi har jo primært i landdistrikterne mange steder kunnet se det, f.eks. på Djursland og også i min egen hjemkommune.
Det er ikke nogen hemmelighed, at Hedensted Kommune har nogle landdistrikter, hvor vi kan se, at der er en utrolig dårlig mobildækning.
Det er jo noget, der primært selvfølgelig generer de erhvervsdrivende, som er afhængige af deres it-systemer, men naturligvis også andre, som står midt i et telefonopkald osv.
Så jeg vil gerne endnu en gang spørge: Kunne man overveje, at der blev stillet nogle større krav, med hensyn til at der bliver sat flere master op de steder, hvor der ikke er nogen?
Ole Sohn (SF), 2012-03-21:
For lige nøjagtig når vi snakker om mobildækning, altså både telefoni og datadækning, er det glædeligvis sådan, at alle har en fælles interesse i at få den bedst mulige dækning.
Det er ikke sådan, at der er nogle, der vil have en god dækning, og at der er andre, der ikke vil have det.
Spørgsmålet er bare: Hvordan får vi det?
Og der har jeg som minister tilkendegivet, at jeg har bedt min Erhvervsstyrelse om at identificere, hvad der måtte være af tekniske, juridiske, økonomiske barrierer for, at vi kan rulle en bedre mobildækning ud, og så fjerner vi de barrierer.
Vi har opfordret kommunerne til at være hurtigere med at give tilladelse til, at der kan opstilles master, og dertil kommer, at vi faktisk netop nu i den kommende tid laver et nyt udbud af det, der hedder 800-megahertz-bredbåndet, som er med til at forstærke datadækningen.
Så jeg mener sådan set, at vi har en fin offensiv for at sikre bedre både mobiltelefonidækning og mobildatadækning.
Hans Kristian Skibby (DF), 2012-03-21:
Jamen jeg takker for svaret.
Om end det var kort, var det i hvert fald efter min opfattelse også relativt præcist, hvad angår det, der er ministerens holdning, og den håber jeg selvfølgelig også ministeren vil være med til at føre ud i praksis.
Det er jo ikke noget nyt, at Dansk Folkeparti udmærket er klar over, at der bliver investeret rigtig mange penge i den teknologiske infrastruktur.
Vi ved også godt, at i både kommuner og regioner og alle mulige andre steder, hvor man har arbejdet med det her igennem de seneste mange år, har det været noget, der har været fokus på, for vi kan jo se, at man i forbindelse med flere og flere af de job, der placeres og er placeret i vores udkantsområder, er meget afhængig af, at der er en god og tilgængelig og stabil informationsteknologi til rådighed.
Vi er afhængige af mobilsendemaster, vi er afhængige af bredbåndsforbindelser, vi er afhængige af alle de andre facetter, som gør, at virksomhederne kan arbejde i de områder.
Årsagen til, at jeg har valgt at stille spørgsmålet, er jo sådan set, at jeg synes, man har kunnet se en vis konflikt i de udmeldinger, der er kommet fra nogle af regeringspartierne.
Eksempelvis har ministerens egen it-ordfører, fru Annette Vilhelmsen, jo sagt, at SF ikke er parat til at tvinge kommuner til at sætte mobilmaster op, men derimod har Socialdemokraternes it-ordfører, fru Trine Bramsen, jo sagt, at Socialdemokraterne er parate til at lovbestemme omkring problemet.
Jeg vil gerne høre, hvilken af de to ordførere erhvervsministeren mener vi skal stole mest på.