runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Walter Christophersen (DF), 2007-04-12:
Med andre ord er der her tale om obligatoriske, fælleseuropæiske kvalifikationsordninger.
Kvalifikationsordningerne skal bidrage til større trafiksikkerhed, bedre trafikadfærd og sikkerhed for erhvervschauffører samt øget fokus på rationelt brændstofforbrug.
Kvalifikationsordningerne gennemføres for buschauffører pr. 10. september 2008 og for lastbilchauffører pr. 10. september 2009.
Et meget stort antal – skønsmæssigt anslået ca. 76.000 chauffører – vil blive omfattet af kvalifikationsordningerne.
Lovforslaget indeholder en tidsfrist på godt 5 år for chaufførernes indfasning i efteruddannelsen.
Med den tidshorisont kan den nødvendige spredning af chaufførerne i efteruddannelsen sikres og flaskehalse hos uddannelsescentrene undgås ifølge lovforslaget.
Direktivets krav om grundlæggende kvalifikationsuddannelse og efteruddannelse gælder kun for erhvervschauffører.
I lovforslaget lægges der imidlertid op til, at det også skal gælde kvalifikationsmæssige krav svarende til de nugældende krav til ikkeerhvervschauffører, der fører busser tilhørende institutioner eller lignende.
Dansk Folkeparti gør opmærksom på, at det er strengt nødvendigt at sikre, at den fornødne uddannelseskapacitet er til stede på de godkendte uddannelsessteder.
Det drejer sig jo under alle omstændigheder om et sted mellem 12.000 og 14.000 kursister om året ud over det antal, man har i dag.
Den nødvendige uddannelseskapacitet drejer sig både om pladsforhold og om kvalificerede lærerkræfter.
Ikke mindst det sidste mener Dansk Folkeparti kan blive en flaskehals, da der vil være behov for at udvide lærerstaben og i den forbindelse sikre uddannelse af nye undervisere og instruktører. Dansk Folkeparti finder det vigtigt, at den fornødne koordinering mellem transporterhvervet og Færdselsstyrelsen i forbindelse med det omfattende uddannelsesforløb finder sted.
Dansk Folkeparti har stor forståelse for, at transporterhvervet ønsker smidighed i efteruddannelsesforløbet under hensyntagen til transporterhvervets daglige drift.
Dansk Folkeparti gør endvidere opmærksom på, at Transport- og Energiministeriet som hidtil sikrer den nødvendige finansiering i AMU-systemet af arbejdsmarkedsuddannelserne.
Transporterhvervet bliver jo qua dette lovforslag forpligtet til at betale et gebyr for kvalifikationsbe viset, ligesom der vil blive tale om ekstrabetaling i form af lønkompensation til chaufførerne samt ansættelse af afløsere i det tidsrum, de faste chauffører er på kursus.
Dansk Folkeparti ser frem til udvalgsarbejdet om dette lovforslag.
Kim Mortensen (S), 2007-04-12:
Jeg må beklage, at jeg ikke helt har den samme opfattelse som den konservative ordfører.
Jeg skal da være den første til at medgive, at der er mange pæne ord i regeringens forslag, det, man kalder en visionær energistrategi.
Vi glæder os også til, at der kommer nogle konkrete udspil på virkemiddelområdet, der siger, hvordan det her så skal hænge sammen i virkeligheden i forhold til hele den sektor, der skal leve op til de her fine ord.
Det har vi ikke set endnu.
Det regner vi med kommer inden for den nærmere fremtid.
I forhold til det kan jeg næsten høre, at den konservative ordfører i forlængelse af min afslutning på det siger, jamen så lad os da inddrage det, så vi ved, at den her CO2-kvote-lov kommer til at spille sammen med den energistrategi og de virkemidler, der skal ligge til grund for det.
Så kunne det være, der kom en dokumentation for, at vi rent faktisk nåede de her planer.
Når jeg siger, at det er vilkårligt, så er det, fordi jeg synes, der er indkalkuleret for mange hvis'er, for mange usikkerheder og for mange udokumenterede tal i det her lovforslag, og dem kunne jeg godt tænke mig der kom en mere saglig og faglig beregning på, så vi ved, hvad det er, vi rent faktisk stemmer for.
Tina Petersen (DF), 2007-04-12:
Det er jo en interessant debat, vi har her i dag, og jeg glæder mig da lidt til og håber lidt på, vi kommer tilbage til det, der hedder basisproblemet, og også til mange andre ting.
Men jeg vil lægge ud med at sige, at forslaget jo i al sin enkelhed går ud på at implementere regeringens nationale allokeringsplan.
Endvidere er der nogle af hovedelementerne i lovforslaget, altså bl.a. den administrative ændring, den tekniske tilpasning af hensyn til EU's registreringsforordning og andre som følge af kvotedirektivet.
Først vil jeg starte med at sige, at forslaget, som foreligger her i dag, absolut er meget teknisk svært, og jeg må også sige, at jeg har sat stor pris på, at ministeriet og Energistyrelsen har valgt at lave en teknisk gennemgang af forslaget, inden det blev behandlet her i salen.
Tak for det.
Skal vi kigge nærmere på de enkeltstående hovedelementer i forslaget, er der de administrative bestemmelser: fastsættelse af et loft for anvendelse af kreditter, Energistyrelsens overvågningsplans fastsættelse af udledningen, tilbagemeldinger om uberettiget modtagne kvoter og mange, mange andre ting.
Alt i alt når man kigger på forslaget, kan man se, at man går helt ned i bund, hvor man hele tiden kontrollerer kreditter og kvoter og allokering, altså at der ikke er noget, der bare flyttes, uden det kontrolleres.
Så er der den tekniske tilpasning af hensyn til EU's registreringsforordning.
Her annullerer man kvoterne, hvis de returneres.
Sker dette ikke, skal virksomhederne betale en afgift.
Det er den måde, man har valgt at sikre det samlede loft over CO2-udledningen fra en omfattet virksomhed med det her fremsatte forslag.
Alt i alt skulle forslaget give en nemmere administration og en forenkling i forbindelse med virksomhedernes indberetning.
Jeg vil sige om basisårsproblemet, at det gav utrolig mange problemer for den enkelte borger.
Der var utrolig mange afgifter dengang, som vi ikke ønsker; det var sårbart, og vi er glade for, at det er blevet løst.
Vi tilslutter os forslaget.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2007-04-12:
Jeg var sådan set ret glad for det svar, ministeren kom med i sidste runde, om, at Dansk Folkeparti ikke er stillet anderledes end oppositionen.
Det er jo det samme som at sige, at oppositionen har lige så stor indflydelse på det her lovforslag som Dansk Folkeparti.
Det synes jeg da virkelig var en åbning i forhold til det, der blev sagt undervejs.
Tak for det.
Så jeg forventer, at der kommer reelle forhandlinger om det her.
Jeg spurgte undervejs: Vil ministeren på vegne af regeringen give en garanti for, at Danmark når de 21 pct. i reduktion?
Det fik jeg ikke noget svar på.
Har ministeren på vegne af regeringen bemyndigelse til, at vi forhandler den nationale allokeringsplan, eller er det, der er indholdet i dette lovforslag, i virkeligheden lagt ud i en sort kasse et eller andet sted, hvor vi ikke har nogen indflydelse på det og ingen mulighed for at arbejde med det?
Vi stillede spørgsmål i januar.
Da jeg ville stille næste runde af spørgsmål, fik jeg at vide, at nu var der lukket for spørgsmål, så kunne jeg ikke komme længere.
Det er jo på en eller anden måde fuldstændig surrealistisk, at man sidder i et parlament, snakker om noget, der regulerer næsten halvdelen af Danmarks CO2-udslip, men det er bare ikke den minister, det er en anden minister.
Så handler det her også om den nationale allokeringsplan, eller skal vi nu pakke sydfrugterne sammen og gakke over og banke på døren hos miljøministeren og sige: Undskyld, kunne der ikke komme en forhandling om denne her nationale allokeringsplan?
Sagt med andre ord: Skal vi forhandle om hele energiforbruget og udslippet i Danmark, eller skal vi kun forhandle om det, der ligger uden for den kvoteregulerede sektor?
Det synes jeg sådan set er ret vigtigt at få at vide, og derfor har jeg taget ordet her i anden omgang.
Det sidste, jeg vil sige noget om, er plan B.
Er det transport- og energiministeren, er det miljøministeren, eller hvem er det, der i givet fald skal gå ind i drøftelser med os om en plan B, og er der vilje til at gå ind og drøfte en plan B?
Når vi rejser det, er det jo, fordi vi kan se, at der er nogle usikkerheder i det, der er lagt frem, og vi mener, det er vigtigt, at Danmark rent faktisk når sit mål, og fordi vi også har nogle ideer til, hvordan det kunne gøres.
Til allerallersidst vil jeg sige, at jeg ikke synes, det var rimeligt, at ministeren stod heroppe og sagde, at oppositionen, altså S, RV og SF, er negative.
Det er vi ikke.
Vi er sådan set gået meget, meget grundigt ind i det her og mener, at det er meget vigtigt, at den nationale allokeringsplan og den lov, der skal udmønte den, bliver et holdbart og virksomt middel til rent faktisk at få nedsat udslippet af drivhusgasser.
Lars Christian Lilleholt (V), 2007-04-12:
Danmark er helt i front på energiområdet.
Vi har nok nogle af verdens førende forskere, vi har nogle af verdens førende virksomheder, og vi har en meget ambitiøs energipolitik i Danmark.
Den præsenterede regeringen i januar måned, og den lægger på en række områder op til en massiv indsats ikke mindst omkring forskning og udvikling.
Vi har i Danmark virksomheder, der er meget, meget langt fremme.
Vindenergien vokser voldsomt, vi ser rundtomkring i verden, hvordan dansk vindenergi står rigtig, rigtig stærkt.
Vi står også inden for biomasse, biobrændstoffer, energieffektivitet, energibesparelser og andre områder rigtig, rigtig stærkt.
Det handler nu om at sikre, at vi også fremadrettet får gavn og glæde af den forskning og udvikling, der er inden for energiområdet.
Derfor lægger regeringen med lovforslaget i dag op til at organisere forskningen på en ny måde i et nyt program.
Det er nemlig helt afgørende, at vi ikke bare forsker og udvikler, men også demonstrerer og giver mulighed for, at virksomhederne sammen med forskningsinstitutionerne kan lave forskning, udvikling og demonstration.
Det er et virkelig flot lovforslag, som jeg er sikker på vil komme til at betyde ganske meget og sætte gang i forskning og udvikling samt etablering af nye arbejdspladser.
Venstre kan støtte lovforslaget.
Kim Mortensen (S), 2007-04-12:
Nu skal vi have ministeren til at lytte efter.
For kort tid siden efterlyste ministeren positive meldinger fra oppositionen.
De kommer nu.
Efter i 5 år at have iagttaget, at der er sket begrænset udvikling på hele energiområdet, herunder forsknings- og udviklingsindsatsen, lykkedes det under globaliseringsforhandlingerne at formå regeringen til at sætte flere penge af til forskning på energiområdet.
Det er produktet af det, vi ser med det lovforslag, vi står med nu.
Derfor kan jeg også her sige, at vi er meget positivt indstillet over for lovforslaget.
Hvis man, som det fremgår af lovforslaget, skal have udpeget en formand og nedsat en bestyrelse, og hvis bestyrelsen skal have mulighed for at arbejde, kan vi godt forestille os, at 2007 bliver meget langt fremskredet.
Ministeren har modtaget forslag fra forskellige partier.
Det var det ene.
Derfor mener jeg, at vi som en del af udvalgsarbejdet med det her lovforslag skal have en mere principiel diskussion om en vægtning af, hvordan vi fordeler midlerne.
Vi har på et tidligere tidspunkt fået et tilsagn om, at det her lovforslag behandles i sammenhæng med forhandlingerne om energistrategien.
Det regner vi med stadig væk står ved magt, og derfor tror vi også, at de her ting kommer til at spille godt sammen.
Med de forudsætninger kan Socialdemokratiet støtte lovforslaget.
Tina Petersen (DF), 2007-04-12:
Vi har jo i dag haft en lidt sjov debat her, og nu glæder jeg mig lidt til det her forslag, som hedder L 181.
Forslaget, vi behandler her, vil jeg sige at Dansk Folkeparti har ønsket meget længe.
Det har været længe undervejs, og vi har glædet os rigtig meget til dagen i dag.
Vi vil samtidig også gerne have lov til at takke ministeren for både at være lydhør over for nogle ting og også for at handle aktivt.
Regeringen fremlagde den 19. januar 2007 sin plan til en visionær dansk energipolitik, og ligesom regeringen ønsker, håber vi i Dansk Folkeparti, at Danmark en dag kan frigøre sig fra fossile brændstoffer og dermed også de uroplagede områder som Mellemøsten.
Det er et kæmpe problem med den faldende pålidelighed, der er i energiforsyningen.
Lovforslagets emne er en ny statslig finansiering af Energiteknologisk Udviklings- og Demonstrationsprogram, forkortet EUDP.
Som Dansk Folkeparti længe har sagt, er Danmark i front.
Danmark har et solidt udgangspunkt.
Vi er dygtige til at håndtere langsigtede udfordringer, og så har vi en lang erfaring på området i at udvikle og i at anvende.
Alt dette gør vi nu noget ekstra for ved netop at højne vores miljø- og energiområde.
Vi skal have en høj beskæftigelse og en god konkurrenceevne.
Det går den rigtige vej.
Eksporten af dansk energiteknologisk viden er stærkt stigen de, og den udgjorde bare i 2005 knap 40 mia. kr., en stigning på over 20 pct. i forhold til året før.
Dansk Folkeparti har fra starten sagt, at med forskning og udvikling når vi målet, og at vi i Dansk Folkeparti også gerne vil yde vores og gerne vil afsætte de fornødne midler, der skal til.
Med forslaget vil EUDP's særlige indsatsområder bl.a. være udvikling af biomasseteknologier og -systemer til transportsektoren, andre vedvarende energi-teknologier, brint og brændselscelleteknologier, lavenergibygninger, energieffektive løsninger som f.eks. fleksibelt energiforbrug, nye energisystemer, integration af nye teknologier, deriblandt it, bedre indvindingsmetoder for olie, gas og varme osv.
På baggrund af den politiske aftale fra den 2. november 2006 om globaliseringspuljen er bevillingen til udbygning af dansk energiforskning og -udvikling blevet øget.
Der er afsat 110 mio. kr. i år 2007, 132 mio. kr. i år 2008, 133 mio. kr. i år 2009 og 102 mio. kr. i år 2010.
Af disse midler er 50 mio. kr. pr. år afsat til et særligt udviklings- og demonstrationsprogram for bioætanol.
Dansk Folkeparti tilslutter sig forslaget.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2007-04-12:
Det nye EUDP-program er en af hjørnestenene i regeringens ambitiøse energistrategi.
Ved at samle midlerne til forskning, udvikling og demonstration er der basis for at styrke udviklingen af nye teknologier til glæde og gavn for miljøet og for væksten i det danske samfund.
For Det Konservative Folkeparti er det helt centralt, at dette lovforslag sikrer en sammenhængende indsats inden for forskning, udvikling og demonstration, så de mange midler, der investeres på forskningsområdet, bliver til konkrete initiativer, der styrker miljøindsatsen og væksten i samfundet.
Der er brug for, at alle gode kræfter spiller sammen.
Derfor ser vi også med stor tilfredshed på, at lovforslaget lægger op til et styrket samarbejde mellem de offentlige og de private aktører.
Netop videndeling er et af nøgleordene for at sikre den ønskede innovation.
Denne gensidige inspiration kombineret med gode rammer for internationalt samarbejde er den rigtige vej at gå.
Det er endvidere vigtigt for os at skabe forholdsvis vide rammer for EUDP-bestyrelsens arbejde.
Det er klart, at den politiske prioritering skal være bærende.
Det gælder bl.a. den massive indsats inden for andengenerationsbiobrændstoffer, men det skal være rimelig fleksible rammer, for at teknologier, som vi i dag kun har et perifert kendskab til, også kan tilgodeses.
Jeg blev faktisk nærmest lykkelig, da Socialdemokraternes ordfører anlagde noget, der kunne minde om positive toner omkring den store socialdemokratiske indsats for at sikre forskningsmidler til energiområdet.
Men jeg vil sige, at efter at have deltaget i forhandlingerne om globaliseringspuljen var det jo ikke lige det indtryk, man stod tilbage med.
Der skulle der holdes godt fat i, at mange af de her midler ikke gik over til den frie forskning.
Sådan var virkeligheden, og jeg synes, det er naturligt – om ikke andet så af hensyn til historikken omkring de forhandlinger – at gøre opmærksom på det.
Det er bl.a. også en af årsagerne til, at vi har en stor uudmøntet reserve på netop det her område, hvor der var øremærket flere penge til energiforskningen.
Men lad nu det ligge, for vi er meget tilfredse med det resultat, der ligger; jeg synes bare, at det bør nævnes – om ikke andet så til historikken.
Vi Konservative er meget positive over for dette lovforslag, som vi finder både spændende og ambitiøst, og kan på den baggrund støtte det helhjertet.
Kim Mortensen (S), 2007-04-12:
Jeg kan forstå, at ministeren glæder sig over, at der i denne sag er så stor opbakning fra Folketingets partier.
Jeg kan sige, at det kan ministeren såmænd også få i en lang række andre sager; det handler om det samarbejde, man etablerer med Folketingets partier.
Jeg har et enkelt spørgsmål til økonomidelen i det.
Vi når frem til den her milliard i 2010.
Her indgår PSO-midlerne med 155 mio. kr. om året, og så er det forudsat forneden i et notat fra Energistyrelsen, at det er under forudsætning af, at PSO-midlerne har et uændret niveau.
Og så står der, at niveauet vil blive fastlagt i forbindelse med en samlet PSO-aftale.
Og i modsat fald: Hvem bliver så involveret i den aftale om PSO-midlerne?
Jeg vil gerne sige til hr. Kim Mortensen, at det faktisk er en meget god tradition, at vi igennem mange år, startende med hr. Bendt Bendtsen, har haft meget bred opbakning til store dele af vores energipolitik, og det er jeg glad for.
Så den sag, vi diskuterer nu, er ikke enestående, hvad det angår.
At opbakningen er så bred, kan man måske sige er enestående, men det er i hvert fald ganske tilfredsstillende.
Med hensyn til PSO-midlerne er det rigtigt, at der står i det notat, jeg har oversendt til Folketinget den 20. marts, at der er afsat 155 mio. kr. til det område.
Det er jo sådan, som jeg sagde i mit tidligere indlæg, at der har vi en aftale, et forlig med Dansk Folkeparti, men det kan da meget vel være, at der sker en opblødning af en eller anden slags på det område, og så kan det være, midlerne kan ændres.
Hvis det modsatte viser sig at være tilfældet: at det kan det ikke med den skuffeaftale, regeringen har med Dansk Folkeparti, hvordan forventer regeringen så at man skal finansiere den manko, der bliver, for at nå op på den milliard kroner i 2010, som vi har brug for?
Jeg ved, at Socialdemokratiet også har den gode skik, som man har her i Folketinget, at når man indgået et forlig, holder man det.
Og vi har indgået et forlig, det er ikke en skuffeaftale.
Martin Lidegaard (RV), 2007-04-12:
Jeg stillede to spørgsmål til ministeren, og jeg fik også svar på dem, men især med hensyn til det første var jeg lidt i tvivl om, hvad svaret egentlig var.
Det andet er, at selve ideen om at lave energibyer kun giver mening, hvis vi tager en beslutning meget hurtigt, og det vil sige, at det jo ikke kan skydes til f.eks. finansloven for 2008, for så kan man overhovedet ikke nå at komme i gang med noget, inden klimatopmødet er en realitet.
Jeg hørte egentlig ministeren bekræfte, at vi skulle prøve at få de to ting på plads, inden lovforslaget her er færdigt.
Jeg vil bare lige være helt sikker på, at jeg hørte rigtigt.
Tilsvarende med hensyn til bestyrelsen: Altså, det er klart, i sidste ende er ministeren ansvarlig for bestyrelsen, men det kræver, at vi ved, hvilke personer der er i spil, før vi kan give ministeren gode råd.
Det er lige så klart, at det på en eller anden måde hænger sammen.
Jeg tror ikke, at der er uoverensstemmelser i hr. Martin Lidegaards og mit synspunkt på det her område.
Med hensyn til energibyer tror jeg ikke, jeg har udtalt mig om dem, for jeg har ikke taget stilling til, om energibyer kan få støtte til det her.
De tilskud, som EUDP skal give, skal holdes inden for rammerne af Barcelonamålsætningen, og det er en forudsætning, at de konkrete projekter bliver formuleret, så de lever op til disse krav, og forslaget om energibyer bør ikke indgå – og det er jeg ikke i tvivl om – i drøftelserne om EUDP-programmet.
Jeg foreslår, at de drøftelser tages selvstændigt op under energiforhandlingerne.
Hvis vi udhuler det her ved på forhånd at give en masse tilsagn, er der jo til sidst ikke noget tilbage.
Så energibyerne må ind i diskussionen om selve energistrategien, og jeg skjulte ikke for hr. Martin Lidegaard, da vi sidst var sammen til de første forhandlinger, at jeg synes, energibyerne er en fantastisk god idé, men vi må altså til at finde midlerne til det, hvis vi skal bruge midler.
Det er jo ikke noget uoverkommeligt beløb, vi diskuterer.
Plus at vi jo har den situation, at det kommer til at tage en rum tid at få nedsat den bestyrelse med formand, få lavet udbudsrunder osv.
Så spørgsmålet er jo, om en bestyrelse i år overhovedet med mening kan nå at udmønte de midler, der er afsat i år.
Jeg forventer – det er min hensigt, og jeg når også målet – at bestyrelsen er sammensat inden udgangen af juni måned.
Tina Petersen (DF), 2007-04-12:
Det er jo en lidt spændende debat, vi har her.
Jeg vil gerne spørge ministeren, om det ikke er korrekt, at Dansk Folkeparti også er en del af oppositionen.
Faktisk kunne man jo begynde at tænke lidt på, om der er nogle, der måske er bedre til at forhandle end andre.
Det, jeg har oplevet her i dag, har været meget negativt.
Den måde, venstrefløjen ønsker at føre en debat på, er under al kritik, vil jeg sige.
Jeg håber inderligt, og det gør Dansk Folkeparti også, at energistrategiplanen lander på en bred aftale.
Jeg vil bare gerne have ministerens bekræftelse af, at Dansk Folkeparti ikke er stillet anderledes end resten af oppositionen.
Det kan jeg jo ikke svare anderledes på.
Vi er to partier i regeringen, og så er der resten af Folketingets partier.
Men lykkeligvis er vi i den gode situation, at Dansk Folkeparti støtter regeringen langt hen ad vejen, og det er vi meget glade for.
Kim Mortensen (S), 2007-04-12:
Det opfatter jeg som et tilsagn om, at forhandlingerne om den her CO2-kvotelov indgår i de samlede forhandlinger om energistrategien.
Det næste, der er nærliggende, og som ligger lige til højrebenet for ministeren, ville jo være at sige, at på samme måde som vi nu har fået et tilsagn om, at energistrategien forhandles åbent og ærligt med Folketingets partier fra fru Anne Grete Holmsgaards parti hen over det politiske spektrum – sådan tror jeg det var – så gælder det samme selvfølgelig den her CO2-kvotelov, som vi nu er blevet enige om sagtens kan indpasses i de diskussioner, vi skal have omkring energistrategien.
Man kan jo oprigtig talt blive sådan lidt overrasket over, hvor meget regeringen ønsker at lade sig binde af aftaler med Dansk Folkeparti, hvad enten det så er offentligt tilgængelige aftaler, eller det er skuffeaftaler eller nogen, vi sådan lige pludselig bliver præsenteret for.
Jeg havde i mit ordførerindlæg det spørgsmål, om man kunne forestille sig, i og med at der er en hel del af det forventede resultat af de kommende energiforhandlinger, der er indregnet i den her CO2-kvotelov, og at det derfor ville være meget naturligt, at vi nu fik mulighed for at regne det her igennem, stille de spørgsmål, som ministeren efterlyser, få svar på dem, eventuelt inddrage nogle uvildige eksperter, der kan være med til at dokumentere, om det her er rigtigt eller forkert, og at vi så inddrog diskussionerne omkring den her CO2-kvotelov i de kommende energistrategiforhandlinger.
Som jeg ser det, kan det tidsmæssigt sagtens hænge sammen i forhold til både vedtagelsesproceduren for det her og energiforhandlingerne, sådan som tidsplanen er fremlagt.
Jeg regner med, at energiforhandlingerne skal afsluttes allersenest inden sommerferien.
Jeg har som mål, at vi skal afslutte forhandlingerne inden udgangen af maj måned, men alle kender jo Folketingets meget travle arbejdssituation i maj måned, og derfor vil jeg sige, at det er et spørgsmål om, hvor meget vi når.
Martin Lidegaard (RV), 2007-04-12:
Altså, Dansk Folkeparti bakker åbenbart op om den her CO2-strategi, til trods for at den, hvis vi kigger på det politiske i det, jo overvælter hele regningen på forbrugerne.
Det er jo elværkerne og fjernvarmeværkerne, der skal have den helt store reduktion her, hvorimod erhvervslivet stort set slipper.
Hvordan har Dansk Folkeparti det med sådan uden videre at lægge stemmer til det i stedet for dog at prøve at kæmpe en lille smule for, at forbrugerne måske kunne slippe lidt billigere?