Rasmus Prehn (S), 2011-05-06:
Vi blev tidligere i debatten beskyldt for, at det var S og SF, der havde kaldt det for Udkantsdanmark.
Jeg vil gerne gøre opmærksom på, at i det papir, som vi har sendt ind i forbindelse med vores forespørgselsdebat, har vi talt om yderområder.
Så det er ikke os, der ønsker at forsøge at sætte en negativ dagsorden for de meget pragtfulde og naturskønne omgivelser, vi har i netop de områder, som man kunne kalde baglandet, Yderdanmark eller andet.
Vi har ikke nogen interesse i at tale det her område ned.
Vi vil hellere tale det op, som også Venstres hr. Jens Kirk var inde på.
Når det er sagt, står vi jo faktisk med et meget alvorligt problem.
Det er ikke et problem, som alene hænger sammen med den krise, der er nu, og som har gjort problemerne større, men det er en tendens, der har været i mange, mange år.
Nu kan jeg forstå, at jeg skal passe på med at rode mig ud i historiske eksempler, for der sidder et meget historiekyndigt konservativt medlem her i salen, men det er jo et gammelt fænomen, at vi har haft urbaniseringen i Danmark, hvor folk er flyttet fra landet til byerne.
Det er et meget gammelt fænomen, og derfor har det også været sådan, at der har været og er en affolkning af landområderne.
Men vi har de seneste år set en udvikling, der går i retning af, at flere fraflytter de her bysamfund, og at der er problemer med en relativt stor arbejdsløshed.
Vi kan også se, at der er en underrepræsentation af folk, der får de gode uddannelser, og at det desværre også er sådan, at når der så rent faktisk er nogen, der får en uddannelse, er der også en tendens til, at mange af dem flytter ind til byerne.
Det gør, at der er problemer med at have ressourcestærke kræfter, have de ildsjæle, som hr. Jens Kirk talte om, som skal være med til at drive de her samfund.
Det er noget, vi skal gøre meget ud af at styrke, og det er noget, vi skal gøre meget ud af at sætte på dagsordenen, så vi kan få et Danmark, som er helt, og som er i balance.
Det ønsker vi alle sammen.
Tilbage for lidt mere end et års tid siden, nemlig i april måned 2010, var der ligesom et tema både i Danmarks Radio og i TV 2, og alle ville tale om det, som man i tv-udsendelserne – det er ikke mig, der kalder det sådan – kaldte for Udkantsdanmark.
Snart sagt hvilken som helst politiker stillede sig op i køen og sagde: Nu må vi gøre noget, nu skal der ske noget, nu skal vi tage skeen i den anden hånd osv.
Jeg anerkender, at man i de redegørelser, der er blevet lagt frem til debatten i dag, nævner konkrete eksempler på, at man har prøvet at gøre noget, men det ligner lidt pynt og symbolpolitik, noget, man taler om i overskrifter, noget, der desværre har meget lidt med virkeligheden at gøre, for sagen er jo den, at hvis vi kigger på de overordnede politiske linjer i den politik, den nuværende regering fører, har det altså været til ugunst for Yderdanmark.
Det har været til ugunst for de svageste i samfundet.
Det har været til ugunst for de byer, der gisper efter vejret, mens udviklingen tordner af sted i de største byer.
Det må vi bare sige.
Kigger vi på sådan noget som regeringens mange skattelettelser, kan vi ved at kigge på danmarkskortet se, hvem der får mange skattelettelser, og hvem der får få skattelettelser, for det er helt klart, at det er de allerrigeste i Gentofte, der får de store skattelettelser, mens folk på Mors og Lolland får meget mindre.
Det er faktisk sådan, at de skattelettelser, man får i gennemsnit, er tre gange så store i Gentofte, end de er på Mors og Lolland.
Så regeringens økonomiske politik med at give skattelettelser betyder, at regeringen tager fra dem, der ikke har så meget, og giver til dem, der har en masse.
Det er skævvridning ud over alle grænser.
Endelig er der jo nulvækstpolitikken, hvor man har sagt til bl.a. landets kommuner, at der er grænser for, hvor meget de må bruge, at der er en nulvækst, og at de skal standse udviklingen.
Det har jo altså medført massive besparelser på kernevelfærden.
Jeg var her inde på spørgsmålet om folkeskolen, hvor vi, når vi kigger på Kommunernes Landsforenings egne budgettal, kan se, at vi her i 2011 bruger 500 mio. kr. mindre på folkeskolen, end vi gjorde i 2010.
Det, der skulle give en folkeskole i verdensklasse, har man altså barberet med ½ mia. kr.
Det betyder altså, at der ikke mindst i de her yderområder er skoler, der lukker.
Jeg nævnte Tversted, og det er jo rigtigt, at det ikke er en folkeskole, der har ligget der i 500 år, men det er en grundskole, der har ligget i det her område siden reformationen.
Man har haft tradition for, at hvis man boede i Tversted, kunne man få skoleundervisning.
Til at starte med har det selvfølgelig kun været eliten, der fik undervisning, senere er der kommet en folkeskole osv.
Det, at børn kunne gå eller cykle i skole, er historie.
De skal sidde og rumle i en bus i en halv eller hel time.
Der er mindre tid til at lege med kammeraterne, og der er mindre tid til at lave lektier.
Det er konsekvensen af regeringens nulvækstpolitik, og det rammer især i yderområderne.
Så er der sådan et spørgsmål som efterlønnen.
Det kunne man jo også tage op.
Der kan vi sige til kristendemokraten, som jo ellers havde travlt med at tale Yderdanmarks sag, at hvis man afskaffer efterlønnen, rammer det jo først og fremmest i de områder, som ligger i Yderdanmark.
Der er en overrepræsentation af folk, der går på efterløn, så det rammer virkelig, virkelig voldsomt der.
Så regeringens politik, Kristendemokraternes politik, rammer rigtig hårdt på det her område.
Jeg kunne blive ved med det ene eksempel efter det andet på, at regeringen taler meget med flotte vendinger i deres forskellige publikationer om, at der nu også skal gøres noget, at vi skal have Danmark i balance, ildsjælene skal til osv., men det er ikke meget, der sker.
Til gengæld vil vi fra SF og Socialdemokraternes side virkelig tage skeen i den anden hånd.
Vi vil faktisk gerne lære af det, man har gjort i Norge, som Kommunaludvalget jo var på studietur til i efteråret.
Her har man, synes jeg, det meget smukke slogan, som man har skrevet ind i sit regeringsgrundlag: Vi skal tage hele landet i brug.
Derfor skal vi have gang i hele Danmark, vi skal tage hele landet i brug.
Først og fremmest har vi jo med »En fair løsning« leveret noget af det, der skal til, nemlig et løft af velfærdssamfundet.
Vi har 12 mia. kr. til landets kommuner, hvor man vil løfte folkeskolerne, man vil sikre uændret serviceniveau på andre velfærdsområder, man vil sikre forebyggelse, man vil gøre andre ting.
Det vil betyde, at man ikke i fremtiden skal lukke folkeskoler, som man har gjort under Venstre og Konservative, det vil betyde, at man kan have ordentlig undervisning, det er et skridt i den rigtige retning.
Uddannelse er noget af det vigtigste.
Som jeg var inde på tidligere, kan vi se, at det er i de her områder, hvor der er en overrepræsentation af folk, der ikke får så meget uddannelse.
Derfor er det også et problem, at nogle af de statslige uddannelsesinstitutioner har svært ved at klare sig.
Der skal andre boller på suppen, og vi har fra Socialdemokratiets og SF's side foreslået at lave et særligt Yderdanmarkstaxameter, der kan gøre, at man løfter de her institutioner, og til det formål har vi sat et betydeligt beløb af.
Noget andet, der er vigtigt, hvis man gerne vil have folk til at tage en uddannelse, er den kollektive trafik.
Det er det, at man kan tage bussen hjemmefra og hen til sin skole.
Jeg talte ved et møde i onsdags oppe i Vrå, hvor der var en kvinde, der kom hen til mig og fortalte om sin søn.
Fordi skolen er lukket, skal hendes søn nu med bussen 10 minutter i 7 for at kunne være på skolen kl. 8.00.
Det er simpelt hen en kombination af, at skolen ligger meget langt væk, men også, at der er ringe busforbindelser.
Så er det rigtigt, at man har været inde at lave en lille nødløsning her, hvor man prøver at redde et forslag og trække det i land og lave lidt om på det, men det er kun et lille plaster på et kæmpe stort sår.
Der skal ske noget på det her område, og i »Fair Forandring« har vi fra Socialdemokratiets og SF's side afsat ½ mia. kr. til trafikforbedringer uden for hovedstadsområdet, herunder også yderområderne.
Så der skal ske noget på det her område.
En anden ting, der skal gøre, at vi kan få vækst og udvikling, innovation i de områder, hvor de ildsjæle, som hr. Jens Kirk talte så flot og engageret om, kan komme til at udleve deres visioner, er også, at man har noget så helt fundamentalt i et moderne samfund som højhastighedsforbindelse på internettet, altså at man har det i hele Danmark.
Det er et virkelig et vigtigt krav.
Regeringen har talt meget om det.
Man har rejst rundt i landet og lovet det, men der er stadig væk store områder, hvor man ikke har internetforbindelse.
I Mou i Nordjylland, ikke så langt fra hvor jeg selv bor, har man simpelt hen en Bermudatrekant, hvor der ganske enkelt ikke er internetforbindelse.
Det betyder også, at turismeerhverv osv. lider under, at man ikke har trådløst internet.
Det er for dårligt.
Det skal der gøres noget ved.
Der vil vi fra socialdemokratisk side sætte fokus på det, og vi er også parat til at sætte de nødvendige penge af til at få gennemført det, hvis man ikke kan få det igennem alene ad markedets vej.
Og der er det rigtigt, at man har haft en pulje til at nedrive kondemnable boliger.
Det er noget, der skal fortsættes og styrkes.
Der er rigtig mange ting, der kan siges og gøres.
Vi har senere i dag et spørgsmål om en udkantskommission, det vil også sætte på dagsordenen.
Og hvis jeg skal ridse vores hovedbudskab op – nu kan jeg se, at formanden rejser sig op – er det, vi ønsker fra socialdemokratisk side, en politik, hvor vi tager hele landet i brug.
Afvikling skal vendes til udvikling.