Peter Madsen (V), 2010-12-02:
Disse lovforslag udmønter en stor del af ghettoplanen og udmønter boligaftalen om rammer for renovering m.v. i det almennyttige boligbyggeri.
Vi lever heldigvis i et land, som først og fremmest er kendetegnet ved værdier som frihed, tryghed og ansvar for det fælles, og vi føler os knyttet sammen som samfund, fordi vi grundlæggende er fælles om disse værdier, og fordi vi værner om dem.
Derfor kan vi heller ikke acceptere, hvis der er steder i Danmark, hvor danske værdier ikke har fodfæste, områder, der er utilgængelige, og hvor regler og love ikke håndhæves, områder så lukkede, at de må betegnes som parallelsamfund.
De mest udsatte boligområder er kendetegnet ved en høj andel af beboere, der står uden for arbejdsmarkedet eller uden uddannelse.
Det er områder, hvor en stor andel af beboerne er indvandrere eller efterkommere af indvandrere fra ikkevestlige lande, ligesom de mest udsatte boligområder er defineret ved en høj andel af beboere, der er dømt for kriminalitet.
Vi har i dag 29 boligområder i Danmark, som har så omfattende problemer, at de kommer ind under betegnelsen ghettoer.
Nogle har antydet, at vi i Danmark er os selv nok og foretrækker at være et stammesamfund.
Det er ikke rigtigt.
Baggrunden for disse lovforslag er netop et ønske om at åbne op, at inkludere nye mennesker og deres ressourcer i det samfund, som de i dag ikke er en del af.
Afgørende for, at vi får nedbragt antallet af ghettoer, er, at vi får skabt en bedre balance i beboersammensætningen.
Det er en skævvridning i forhold til resten af samfundet, som vi vil gøre op med.
Derfor er der i lovforslagene en række instrumenter for kommuner og boligorganisationer til at påvirke og forbedre beboersammensætningen.
Nogle instrumenter anvendes allerede i dag i nogle kommuner, andre ikke, men nu bliver der mulighed for at tilpasse indsatsen til de lokale forhold.
Bl.a. indgår det i L 60, at kommunerne fremover alene må anvise borgere fra ikke-EØS-lande til en bolig i et ghettoområde, hvis kommunen ikke råder over andre mulige boliger.
Disse boligområder er også karakteriseret ved mange beboere, som står uden for arbejdsmarkedet, og beboere, der er dømt for kriminalitet.
Vi mener, det vil virke positivt, hvis boligselskaber og kommuner ikke anviser disse typer af beboere til ghettoområderne, men i stedet kan satse på at tiltrække mere ressourcestærke beboere og sikre en bedre balance i beboersammensætningen.
Lovforslagene påvirker ikke kun sammensætningen af beboere; der er også en række tiltag, der betyder, at disse boligområder kan forbedres rent fysisk.
Det gælder nedrivning, hvor det giver mening; ved at nedrive enkelte blokke kan man åbne et område og give plads til nyt liv.
Det kan give plads til butikker, idrætspladser eller andet, som kan tiltrække nye beboere eller erhvervsliv.
Nogle ghettoområder er fysisk afskåret fra den øvrige by, og det medvirker til, at ghettoområderne forbliver socialt og fysisk isolerede.
Med den indgåede aftale og med disse lovforslag bliver der afsat en pulje på 150 mio. kr. årligt til ændring af infrastruktur, således at der kan skabes sammenhæng mellem disse boligområder og den øvrige by.
Noget af det vigtigste i hele ghettoplanen er, at der indgås et samarbejde mellem de lokale boligorganisationer, de pågældende kommuner og staten.
Disse helhedsplaner vil blive omdrejningspunktet for hele indsatsen med at styrke boligområderne, og det sikres samtidig, at der bliver et bredt ejerskab til både mål og midler.
Forslaget indeholder også en udfordringsret for kommuner og boligorganisationer.
Udfordringsretten skal bidrage til at eliminere regler, der kan stå i vejen for helhedsplanerne.
Endvidere indføres der en ny, samlet salgsordning, så provenuet kan anvendes til nybyggeri.
Det er et element i aftalen, som vi i Venstre glæder os meget over.
Og for ghettoområder og andre udsatte boligområder gælder der det særlig positive, at her kan provenuet bruges til finansiering af de helhedsplaner, jeg omtalte før.
Endelig bliver der med L 62 mulighed for kommunerne for at tilbyde flyttehjælp til de beboere, som føler, at en fraflytning fra deres bolig i et udsat boligområde vil kunne afhjælpe nogle af deres problemer.
Alle gode kræfter kommer således i samarbejde i gang med en bred indsats for at bekæmpe ghettodannelsen i form af helt konkrete tiltag, der vil kunne ses og mærkes i lokalområderne, og som vil kunne gøre listen over de 29 boligområder kortere.
Vedtagelsen af disse lovforslag er kun første skridt på vejen, og næste skridt bliver samarbejdsaftaler og helhedsplaner i de enkelte kommuner med deltagelse af boligorganisationerne selv.
Aftalen indeholder også et historisk højt niveau for renovering af almennyttige boliger.
Endelig videreføres rammen til den boligsociale indsats med 440 mio. kr. årligt.
Indsatsen fokuseres på at fremme trygge og stimulerende opvækstvilkår for børn og unge, beskæftigelses- og erhvervsmuligheder og kultur- og fritidstilbud.
Den boligsociale indsats skal ikke blot forbedre de sociale forhold i ghettoområderne, men skal også virke forebyggende i de områder, der er på vej ind i en negativ udvikling.
På den baggrund kan Venstre stemme for de tre lovforslag.