Benedikte Kiær (KF), 2013-03-15:
Der er tre hovedårsager til, at Det Konservative Folkeparti ikke kan støtte dette lovforslag.
For det første er vi ikke enige i regeringens beslutning om at reducere borgernes klageadgang.
Med dette lovforslag bliver Ankestyrelsen fremover den eneste klageinstans for afgørelser på det sociale og beskæftigelsesmæssige område.
Væk er de sociale nævn og beskæftigelsesankenævnene, og væk er statsforvaltningernes rolle.
For det andet bryder vi os ikke om regeringens voldsomme beskæring af lægmændenes rolle.
I dag er lægmændene repræsenteret i de sociale nævn og beskæftigelsesankenævnene.
De ser på godt 20 pct. af klagesagerne.
De resterende 80 pct. kan afgøres uden beskikkede medlemmer, da der ikke er tvivl om afgørelsen.
Fremover skal de årlige godt 36.000 klagesager sendes direkte til Ankestyrelsen.
Kun godt 1.200 sager vil blive forelagt beskikkede medlemmer, godt 400 ved egentlig mødebehandling og godt 800 ved skriftlig votering.
Som Danske Handicaporganisationer beskriver det, sker der således en reduktion i brugen af beskikkede medlemmer fra behandlingen af godt 20 pct. af klagesagerne i dag til godt 3,4 pct. af sagerne.
Det finder vi er meget betænkeligt, da lægmandsfunktionen har en særlig værdi, bl.a. ved at sikre legitimitet i retssystemet.
For det tredje er vi ikke enige i den fuldstændige centralisering af klagesystemet, som regeringen foretager med dette forslag.
I dag er der sociale nævn og beskæftigelsesankenævn i de fem regioner.
Det er slut fremover, og dermed forsvinder også en stor del af statsforvaltningernes funktion i hver af de fem regioner.
Det betyder også, at den læring og videndeling, der er mellem kommunerne og nævnene, forsvinder.
Regeringen vil her sikkert sige, at den læring sagtens kan fortsætte nu blot fra et eneste sted, og det er fra Ankestyrelsen.
Nærhed er med til at skabe en bedre dialog, bl.a. mellem kommunerne og de afgørelser, som nævnene har foretaget.
Dialog og læring er der netop brug for.
I forrige uge fremgik det af en historie i Berlingske, at der er fejl i op mod en tredjedel af de kommunale afgørelser, vi har at gøre med.
Med en stor omlægning af klagesystemet og reduktion af borgernes klagemulighed er jeg godt bekymret for borgernes retssikkerhed fremover.
Jeg kan forstå af de mange høringssvar, der er kommet ind, at der også er samme bekymring.
Derfor er jeg egentlig også overrasket over de ord, som kommer fra Enhedslisten.
Der er ingen bekymring.
De har blot misforstået, hvad det egentlig er, det her forslag går ud på, mener Enhedslisten.
Jeg er helt overbevist om, at de mange organisationer og aktører, der har sendt høringssvar ind, godt kan finde ud af at læse et lovforslag og godt kan finde ud af at læse indenad og de godt ved, hvad der foregår ude i virkelighedens verden.
Regeringen har pakket dette lovforslag ind med nogle meget flotte ord som at øge effektiviteten og dermed reducere ventetiden.
Der skal være større ensartethed.
Der er også brug for en meget flot indpakning, men vi lader os ikke narre.
Ja, vi er da enige i, at der skal gøres noget ved ventetiden i klagesystemet, ligesom der skal gøres noget ved de forskelle, der kan forekomme i afgørelserne.
Men vi mener ikke, at løsningen er en total ændring af klagesystemet ved at nedlægge beskæftigelsesankenævnene og de sociale nævn, reducere lægmændenes rolle helt ned til sokkeholderne og fjerne nærhed og muligheden for læring mellem kommunerne og nævnene.
Den 1. oktober 2012 blev de sociale nævn faktisk styrket med en repræsentant fra Ankestyrelsen.
Det skulle være med til at sikre en mere ensartet afgørelse i de her sager og en højere kvalitet i sagsbehandlingen.
Men inden denne styrkelse overhovedet når at komme i gang og virke vælger regeringen fuldstændig at ændre hele klagesystemet og reducere borgernes klagemuligheder, endda uden at inddrage dem, som sidder med det her område til daglig.
Det finder vi uforståeligt, og vi finder det beklageligt.
På den baggrund kan Det Konservative Folkeparti ikke støtte forslaget.