Frank Aaen (EL), 2013-03-14:
Selve ideen med at have mulighed for at drive virksomhed i selskabsform er jo, at man kan stifte gæld i selskabet, uden at personen, der ejer selskabet, eller personerne, der ejer selskabet, personligt hæfter for gælden.
Det er jo i al sin enkelhed det, der er baggrunden for at have et selskab overhovedet.
Vi har så hidtil sagt, at I forhold til nogle aktieselskaber har vi en vis tro på, at der er penge i kassen, nogle er anpartsselskaber, og der ved vi godt at der er knap så mange penge i kassen.
Men vi har en eller anden form for tiltro til, at selskabsformen trods alt også indeholder en vis egenkapital, så man er i stand til at honorere kreditorer.
Men altså dette, at man har et selskab, der hæfter, og som har en vis egenkapital, blev jo fuldstændig udhulet med de forskellige lempelser, der er lavet gennem årene, og nu er den ultimative lempelse, at man bare skal have 1 kr., som jo lige så godt kunne være 0 kr.
Jeg ved ikke, om ministeren kan forklare det.
Men det, man skal være opmærksom på, er altså, at selskabsformen giver mulighed for at stifte gæld, uden at ejeren, personen bag, hæfter for gælden.
Så ved jeg godt, at man kan sige – og det hørte vi også fra Venstres ordfører – at der jo ikke er nogen, der leverer varer til et selskab, bare fordi der står ApS.
Det er sikkert helt korrekt, men det er jo ikke alle, der kan nægte at levere varer eller yde kredit, for lige så snart man har et selskab, er man jo i stand til at opkræve skat hos de ansatte og beholde skatten i stedet for at sende den videre til skattevæsenet, lang tid efter at skatten er indkrævet.
På samme måde er det med moms.
Når et selskab sælger varer, opkræver det moms, og den moms videresendes så efter nogle meget gunstige regler på et senere tidspunkt.
Det offentlige er jo tvangskreditor til selskaber, og derfor er det i virkeligheden staten, der typisk taber penge, når der er selskaber, som ikke kan honorere de krav, der er fra kreditor, f.eks. at der skyldes til statskassen.
Den udvikling, som altså er pågået i nogle år, hvor sikkerheden for, at der er penge i selskabet, som optager kredit hos skattevæsenet tvangsmæssigt – myndighederne kan ikke forhindre det – synes jeg ikke man skal gå videre med.
Jeg synes tværtom, at man burde stramme op på reglerne, også af hensyn til iværksættere.
Det er da en god idé, at man har nogle penge, og så putter man dem i selskabet og bruger dem til at udvikle produkter.
Det er også derfor, at alle heroppe siger, at det her jo ikke er nogen særlig hjælp til iværksættere.
Det er jeg fuldstændig enig i.
Det er bare at lempe regler for selskaber, som jeg synes er unødvendige eller rettere sagt skadelige i forhold til at have en vis troværdighed omkring det at drive en virksomhed i selskabsform.
Jeg lagde også mærke til, at revisorer, advokater, ansatte i SKAT alle sammen advarer imod den her regel, hvor man udhuler kapitalgrundlaget for selskaber.
Så har jeg set det eneste argument, der er for at gøre sådan her, og det er i virkeligheden, at det gør man i andre lande.
Det kan jeg godt forstå, men måske skulle man overveje, hvordan vi kan undgå, at man hen over grænserne kan lave fiktive selskaber, som man kan i dag, og flytte rundt med dem efter forgodtbefindende.
Jeg synes, at det var vigtigere at gå den vej end at udhule de eksisterende krav til selskaber.