Marianne Jelved (RV), 2010-11-11:
Debatten i dag er jo ikke rejst, fordi der sker fornyelser og gives konstruktive muligheder for voksen- og efteruddannelser, videregående uddannelser og arbejdsmarkedsuddannelser, men fordi der igennem Venstre, Konservative og Dansk Folkepartis såkaldte genopretningspakke og finanslov for 2011 sker meget massive stramninger og besparelser – stramninger i regelsættene og besparelser på forskellige niveauer for uddannelses- og ydelsesmuligheder.
Det er efter Det Radikale Venstres opfattelse en meget uklog prioritering, og derfor vil jeg gerne understrege, at der er andre lande, som også sparer på deres udgifter, fordi de også har problemer med deres økonomi, men de undgår at spare på uddannelse og forskning.
Jeg vil også henvise til, at OECD anbefaler lande, der ønsker at spare på de offentlige budgetter, at de undgår at spare på uddannelse og forskning.
Det gør de store virksomheder rundtomkring også.
Hvorfor gør de det?
Det gør de, fordi det, der skal fremme vores produktivitet og muligheder for at klare os godt i fremtiden, er, at vi har uddannelse og uddannelse og uddannelse.
Så lyder det, når man hører på repræsentanter fra Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti, som om der kun er én løsningsmulighed for den misere, Danmark er i og er bragt i af en uansvarlig økonomisk politik op igennem 00'erne; den eneste mulighed er besparelser.
Men det er faktisk ikke rigtigt, og jeg henviser så til 1993, hvor der, efter at Poul Schlüter måtte gå af som statsminister og tage sin regering med sig, kom en ny regering under ledelse af Poul Nyrup Rasmussen.
Der havde vi også en kæmpe gæld og en ledighed på 350.000 og et meget stort underskud, ikke så stort som det, vi har i dag, men alligevel meget stort, og vi sparede os ikke ud af krisen, for det kan man ikke, hvis det skal være langsigtet og holdbart.
Vi investerede faktisk i uddannelse.
Vi lavede uddannelsesorlov, vi gav muligheder for at gøre arbejdskraften og de ledige klar til at kunne tage de job, som vi vidste ville komme, og gennem reformer af arbejdsmarkedet, uddannelsessystemet, skattesystemet osv. sørgede vi for, at alle ændrede adfærd, og vi fik udvidet arbejdsstyrken og kom i gang med at vende de negative træk i den tid og fik styr på økonomien.
I dag har vi så 200.000 arbejdspladser, der er væk – det er nyt.
Vi har en arbejdsstyrke, der er faldet med omkring 100.000 – det er også nyt.
Begge tal er meget alarmerende signaler, og derfor står vi over for en massiv udfordring.
Danmarks muligheder afhænger, som jeg sagde før, af en øget produktivitet, og af at arbejdsstyrkens størrelse vokser.
Det vil sige, der skal skabes nye virksomheder, nye arbejdspladser, og produktivitet hænger uløseligt sammen med uddannelse.
Der er masser af analyser, der viser det, og alle økonomer peger på det samme, nemlig at uddannelse og uddannelse skaber øget produktivitet.
Vi har også brug for, at kompetente medarbejdere er i stand til at omstille sig til nye virksomheder og klare nye opgaver og nye arbejdsområder, og derfor er efter- og videreuddannelse og omskoling og opkvalificering virkelig meget vigtig.
Så der er brug for voksen- og efteruddannelsessystemet, og der er brug for statens voksenuddannelsesstøtte.
Det bliver sværere efter det lovforslag her, som vi behandler nu.
Venstre, Konservative Dansk Folkeparti og Kristendemokraterne vælger at skære stærkt ned på de ydelser, der skulle investeres i, at vi kommer ovenpå igen.
Og der er masser af begrænsninger, der gør, at det faktisk er svært at øge sin kompetence, som man får samlet set hen over årene, altså en kompetencegivende uddannelse, hvis ikke man har nået det, da man var ung.
Vi taler her om kortuddannede medarbejdere, der i realiteten har et uddannelsesefterslæb, og det er dem, vi svigter.
Vi taler om ufaglærte, som ikke har fået chancen for at få en kompetencegivende uddannelse, det er dem, der svigtes.
De får ikke de muligheder, der i dag er der, for, at de gradvis kan øge deres kompetence, så de får en fuld og færdig uddannelse gennem årene.
Det er dybt beklageligt, og Det Radikale Venstre advarer imod den her tankegang, imod den her måde at arbejde på.