runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-02-25:
Min definition af tryghed er, at borgerne kan regne med politikerne.
Og når vi vedtager et stykke lovgivning og ovenikøbet gør det bredt, kan man regne med, at det ikke bare bliver ændret.
De stemte ikke imod, fordi de var uenige i nogle af de her beregninger, de stemte formentlig imod, fordi de ikke ønskede, at vi skulle være så ambitiøse i vores klima- og energipolitik.
Sig det dog, som det er.
Det, som jeg tror borgerne allerhelst vil have, er, at vi, når vi vedtager lovgivning, står fast på det, særlig når vi vedtager det med brede flertal.
Jeg synes, det er rimeligt, at borgerne forventer det, og det er det, jeg forbinder med tryghed.
Anders Samuelsen (LA), 2014-02-25:
Det er en vrøvlesang fra statsministeren.
Altså, statsministeren siger, det er vigtigt, at borgerne kan stole på politikerne.
Det var en stigning på 1.200 kr. om året.
Hvad er det, de får?
Det er en stigning på 3.500 kr. om året.
Så har man jo ikke levet op til det, man lovede, det, man forudsagde, det, der var forudsætningerne for den aftale, man indgik.
Hvad var det, man stillede virksomhedsejerne i udsigt?
Det var de her omkring 12.000 kr. om året i PSO-afgift.
Nu bliver det så 47.000 pr. medarbejder.
Er det at leve op til det, man har lovet?
Hvordan i alverden kan statsministeren påstå det?
Derfor må jeg vende tilbage til det, jeg sagde fra starten: Statsministeren er ligeglad med, at forudsætningerne er skredet.
Der er ikke en stigning på 100 mio. kr. om året i PSO-afgift, men på 1,2 mia. kr.
Statsministeren er ligeglad med, at regningen ikke er 12.000 kr. om året i PSO-afgift pr. medarbejder, men 47.000.
Man er ligeglad med, at en familie ikke får en ekstraregning på 1.200 kr., men på 3.500 kr. Og så er man i øvrigt ligeglad med, hvad Folketinget vedtager.
Men vil ikke engang løfte en finger for at gå ned i EU-systemet, som statsministeren kender så godt, og prøve at få ændret de tåbelige regler.
Og hvorfor skal vi i Folketinget stemme om en lovgivning, hvor statsministeren på forhånd har bestemt sig for at ville ignorere udfaldet af afstemningen?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-02-25:
Jeg bliver nødt til at sige, at jeg ikke kan stå her og forhandle med hr. Anders Samuelsen om tallene i forhold til PSO'en.
Det, jeg i hvert fald kan konstatere, er, at jeg jo ikke vil klandre Liberal Alliance for det.
De har ikke på noget tidspunkt ønsket at tage ansvar for en ambitiøs klima- og energipolitik.
Det er jo fair nok, det er deres synspunkt.
Jeg synes, man skylder de mennesker, som har job i den her branche, at forklare, hvordan det egentlig kan være.
Det er det, jeg forbinder med tryghed, og det var det, jeg blev spurgt om.
Lars Barfoed (KF), 2014-02-25:
Først vil jeg gerne kvittere statsministeren for det, statsministeren sagde om aftalen om erhvervsuddannelser, som jo lige er landet her i nat, tror jeg, det var, i hvert fald sen aften.
Jeg synes, det er en rigtig god aftale, vi har fået om erhvervsuddannelserne, der skaber nogle gode perspektiver for at uddanne de unge i Danmark.
Tak for det.
Temaet for det politiske arbejde i øvrigt her i Folketinget frem mod sommeren er jo i høj grad: Hvordan kan vi skabe vækst, jobs og velstand til danskerne?
Derfor synes jeg det er lidt underligt, at statsministeren i dag virker sådan lidt stridslysten, når det handler om de sager.
Så skulle man jo i virkeligheden række hånden frem til et samarbejde om de her temaer.
Når vi fra det Konservative Folkepartis side f.eks. har været optaget af, at der nu er en Produktivitetskommission, der er kommet med en rapport, der siger, at det nok kunne betale sig at lave noget mere udbud, og vi har udtalt os positivt om det i pressen, og jeg så nu fra statsministeren hører, at det skulle være en religion for os at privatisere, må jeg sige: Nej.
Det har aldrig været en konservativ religion.
Vi får også at vide af statsministeren i dag, at når vi henvender os til energiministeren, fordi forudsætningerne for energiforliget har ændret sig, så det bliver meget dyrere for virksomhederne og borgerne, end vi havde regnet med, løber vi fra aftaler – vi har skiftet holdning.
Det Konservative Folkeparti står fast på de klimapolitiske målsætninger, som vi har.
Vi er jo lige blevet enige om en klimalov, men vi siger netop også i den klimalov, at vi skal overholde det, at konkurrenceevne og arbejdspladser skal fastholdes i Danmark, som en forudsætning for at nå klimamålene.
Så jeg vil gerne spørge generelt: Er statsministeren ikke med på, at vi bredt set må se på afgifter i det her samfund, fordi de et eller andet sted er en belastning for konkurrenceevne og arbejdspladser?
Nick Hækkerup (S), 2014-02-26:
Se, her bliver spørgsmålet jo, om vi skulle opstille et kvantitativt mål, f.eks. et procentmål, og sige, at så meget skal i udbud, og det er ikke min opfattelse.
Min opfattelse er en pragmatisk tilgang.
Vi skal bevæge os den vej, hvor det giver bedre kvalitet, og hvor det giver bedre pris.
Jeg må også sige – belært af erfaring – at det jo ikke er nogen mirakelkur, og det skal man være opmærksom på, når man bringer opgaver i udbud.
Men det er et værktøj, som også er i min politiske værktøjskasse, til at sikre, at vi får mest mulig sundhed for pengene.
Jamen jeg synes faktisk, at det er værd at finde ud af, hvordan opgaverne bliver budt ud i dag.
Jeg synes, det er værd at kigge på tværs af kommuner og regioner og se, hvordan det her kan gøres bedre – kan man lære af hinanden?
For mig er det sådan set ikke afgørende, og det er det, det hele drejer sig om, om det er en offentlig eller en privat, der så løser opgaven.
Jeg vil bare gerne have, at vi får mest mulig sundhed for pengene til glæde for danskerne.
Sophie Løhde (V), 2014-02-26:
Sundhedsministeren må i hvert fald ikke være i tvivl om, at jeg er glad for, at sundhedsministeren sidder i den stol.
Han indikerede, at jeg hellere ville have set en anden, men der skal ikke være tvivl om, at jeg er meget glad for at se sundhedsministeren her i salen i dag.
Så er det ligesom slået fast, og der er ingen grund til, at nogle af os går hjem med sure miner på den konto.
Jeg har et kort spørgsmål.
Sundhedsministeren siger, at udbud er et værktøj, der skal bruges – det har jeg skrevet ned.
Når nu det er et værktøj, der kan bruges, er det så et værktøj, der bør bruges mere eller mindre set i lyset af det faktum, at man i landets regioner, når vi ser på konkurrenceudsættelsen, i meget betydeligt omfang ikke systematisk spørger til prisen og kvaliteten, når man indkøber varer og tjenesteydelser for skatteborgernes penge?
Det er jo ikke nogen hemmelighed, at der er, skal vi sige meget betydelige forskelle i landets regioners konkurrenceudsættelse, og det indikerer jo i hvert fald også, at der er et betydeligt potentiale.
Jeg må formode, at sundhedsministerens forgænger – der nu er socialdemokrat, men som i sin tid som SF-sundhedsminister havde, må jeg sige, ideologiske kvababbelser med at se på konkurrenceudsættelse som et instrument til at få mere sundhed for pengene – har ændret holdning, og som socialdemokrat nu mener det samme som sundhedsministeren fra Socialdemokraterne, og dermed at det er et instrument.
Nick Hækkerup (S), 2014-02-26:
Jeg kunne godt fornemme, at spørgeren var ked af, at det så er mig, der er sundhedsminister, så hun ikke kunne spørge den tidligere sundhedsminister.
Men nu er det altså mig, og derfor vil jeg prøve at svare, sådan som jeg ser på det.
Min holdning er simpelt hen, at udbud er et af de værktøjer, som kan bruges.
Hvis man sidder som regionspolitiker, eller hvis man sidder som minister, så vil man da kontinuerlig spørge sig selv: Kunne vi gøre det her bedre?
Der er særlige forhold, som gør sig gældende på dele af sundhedsområdet.
Spørgeren var – hvis jeg skal være venlig – også lige ved at nævne det i sit spørgsmål, nemlig at der jo er områder, hvor man må forvente, at hvis man bringer noget i udbud, vil der reelt ikke være flere bydende, fordi opgaven har en kompleksitet, som nogle af vores opgaver i sundhedsområdet har.
Der skal man jo ikke bringe udbud i anvendelse, fordi det eneste, der er værre end et offentligt monopol, er et privat monopol.
Karina Adsbøl (DF), 2014-02-26:
Tak for det, formand.
Finder ministeren det tilfredsstillende, at kommunerne øjensynligt tolker lovgivningen forkert, når de meddeler, at der ikke er råd til at sende en pædagog med en udviklingshæmmet på ferie, udflugt og lign., som det fremgår af artiklen »LEV kritiserer kommuner for at misfortolke ledsager-regel« på dknyt.dk den 20. februar 2014?
Skal jeg forstå ministerens svar således, at ministeren mener, at det er helt op til kommunerne?
Kan jeg ikke få en garanti fra ministeren om, at han vil sikre, at man i forbindelse med Sølund Festival redder de mennesker, der er udviklingshæmmede, så de stadig væk kan få ledsagerordning, som der står i serviceloven de er berettiget til?
Jeg står her med et brev fra KL, hvor der står: Kommunalbestyrelsen er forpligtet til at yde en række tilbud til voksne med betydelig nedsat fysisk og psykisk funktionsevne, jævnfør serviceloven.
Tilbuddene er gratis for borgeren, og kommunen må ikke yde hjælp mod betaling fra borgerne.
Dette gælder f.eks., når borgerne har brug for socialpædagogisk bistand i form af ledsagelse eller støtte under ferieophold, på udflugter, weekendture m.m.
Det må jo også gælde i forhold til kulturtilbud.
Der står nedenunder: Kommunalbestyrelsen skal tilbyde hjælp, omsorg eller støtte samt genoptræning og hjælp til udvikling af færdigheder til personer, der har behov herfor på grund af betydelig nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne.
Så socialpædagogisk bistand kan dække mange forskellige typer af støtte, det kan bl.a. bestå af ledsagelse, både når der er tale om individuelle og fælles aktiviteter – herunder indkøb, lægebesøg, fritids- og kulturtilbud.
Vil ministeren i forhold til det ikke sikre, at mennesker med handicap kan få deres ledsager med, når det drejer sig om at komme til festival?
Hvordan vil ministeren sikre, at kommunerne lever op til deres ansvar og benytter de muligheder, der er i serviceloven?
Det er jo vigtigt for mennesker, der er udviklingshæmmede, og andre, der har et handicap, at de ikke bliver isoleret, men stadig væk kommer ud og oplever bl.a. festival- og kulturtilbud.
Som jeg forstår ministerens svar, er ministeren ikke enig med LEV, som kritiserer kommuner for at misfortolke ledsagerreglen.
LEV siger jo altså, at når kommunale bosteder og hele kommuner meddeler, at der ikke er råd til at sende en pædagog med en udviklingshæmmet på ferie og lignende, så er det i strid med serviceloven.
Det mener de i LEV.
Sophie Løhde (V), 2014-02-26:
Jeg vil jo ikke engang mene, at spørgsmålet om konkurrence handler om ideologi.
Altså, for mig er det jo sådan set udtryk for ganske almindelig sund fornuft, nemlig at når man skal ud at købe en vare eller en ydelse, kigger man på prisen, på kvaliteten, sammenligner markedet og ser, hvor man kan gøre sit bedste indkøb
– det tror jeg også ministeren gør, når han er ude som privatperson.
Når jeg har stillet det her spørgsmål i dag, skal det jo selvfølgelig ses i lyset af den ganske glimrende rapport, som regeringens produktivitetskommission kom med her for ganske nylig, hvor der jo klart anbefales, at det offentlige langt mere systematisk bør gå efter en øget konkurrenceudsættelse inden for den offentlige sektor.
Det er ikke nogen hemmelighed, at vi i Venstre deler den målsætning og synes, det er fornuftigt.
Hvorfor?
Fordi det jo er en af vejene til, at vi kan få den offentlige sektor til at køre længere på literen, altså at vi også på det område kan få mere sundhed for pengene.
Nu er det – og det kan ministeren jo også læse i Produktivitetskommissionens rapport – et faktum, at man inden for den offentlige sektor konkurrenceudsætter opgaver for, jeg tror, det er lige knap 100 mia. kr. ud af et samlet potentiale på opgaver, der som udgangspunkt kan udbydes, på lige knap 400 mia. kr.
Det vil sige, at man ikke spørger systematisk til prisen og kvaliteten tre ud af fire gange, man handler ind.
Sådan tror jeg ikke der er nogen af os der ville agere, hvis det handlede om vores egne penge.
Her handler det om, at vi som politikere har et politisk ansvar for at forvalte skatteborgernes penge, og det er derfor, jeg egentlig synes, at det er lidt ærgerligt, hvis sundhedsministeren – når nu han indleder med at sige, at konkurrence er godt – hvilket jeg i øvrigt gerne vil kvittere for – så ikke samtidig siger: Og derfor har vi selvfølgelig også en ambition om, at vi skal sikre, at vi får mest mulig sundhed for pengene, så vi kan bruge pengene på bedre kræftbehandling og andet i stedet for bruge dem på at betale for en ydelse, som vi kunne have fået til en lige så god kvalitet for en lavere pris ved at sende det i udbud.
Så et konkret spørgsmål: Har sundhedsministeren en ambition om, at landets regioner øger konkurrenceudsættelsen, eller er det fuldstændig underordnet for landets sundhedsminister?
Nick Hækkerup (S), 2014-02-26:
Det helt overvejende fokus for mig som sundhedsminister er, at vi har et sundhedsvæsen, som er karakteriseret ved fri og lige adgang, og at det er et system, der leverer høj kvalitet og effektiv behandling.
Jeg tror, at konkurrence, også blandt regioner, kommuner og sygehuse, er med til at sikre, at de sundhedstilbud, som det offentlige stiller til rådighed, løses bedst muligt og mest effektivt.
Derfor har vi jo også lanceret en synlighedsreform, hvor vi i langt højere grad vil have åbenhed om resultaterne i sundhedsvæsenet.
Min erfaring, både fra de tidligere ministerier, jeg har været i, og som borgmester, er, at sund og effektiv konkurrence, på en måde hvor vi hurtigere kan udbrede den bedste praksis, fordi vi kan identificere, hvem vi skal tage ved lære af for at løse problemerne bedre og mere effektivt, er en rigtig god idé.
Og min holdning er, at hvis private virksomheder kan være med til at løfte regeringens visioner for sundhedsområdet i form af billigere løsninger og endda af en bedre kvalitet end i det offentlige, så skal vi da gå den vej.
Det sker jo også i regionerne og i kommunerne, der af egen drift konkurrenceudsætter opgaver der, hvor de finder det hensigtsmæssigt.
Der er jeg bare ikke, og jeg tror, at det måske i virkeligheden er det, der skiller os i vores opfattelser.
Jeg er bange for, at man, hvis man har den tilgang, risikerer at hælde barnet – nemlig det fantastiske sundhedsvæsen, som vi har i Danmark – ud med badevandet.
Karina Adsbøl (DF), 2014-02-26:
Hvordan vil ministeren sikre, at udviklingshæmmede også fremover kan have en ledsager med på ferie, udflugt og lignende, så f.eks. Sølund Musik Festival kan blive ved med at bestå som et vigtigt kulturtilbud til udviklingshæmmede, jævnfør artiklen »Kendte musikere om mulig festival-lukning: En katastrofe« på www.bt.dk
Peter Skaarup (DF), 2014-02-26:
Skal jeg forstå det sådan, at ministeren egentlig er rigtig godt tilfreds med lovgivningen?
Eller skal jeg forstå det sådan, at lovgivningen måske skal forstærkes eller strammes?
Jeg forstår det lidt sådan, at ministeren er rigtig godt tilfreds med lovgivningen.
Så må jeg bare sige, at vi jo har en perlerække af eksempler på personer, der gør alt det, som ministeren siger at ministeren ikke kan lide, og som også Lars Aslan Rasmussen siger han ikke kan lide, uden at de bliver udvist.
Vi har ham, der hedder – han har taget navneforandring nu – Sam Mansour, der opildner til terror og er blevet fanget mange gange for det samme, men han er stadig væk i landet, selv om han har dobbelt statsborgerskab og sagtens kunne udvises.
Så jeg må bare spørge ministeren: Hvad sker der?
Hvad tænker regeringen om det her?
Sophie Løhde (V), 2014-02-26:
Hvad mener ministeren, at regeringen bør tage af nye initiativer på sundhedsområdet?
Nick Hækkerup (S), 2014-02-26:
Tak for spørgsmålet.
Jeg vil gerne starte med at kvittere for oppositionens interesse for den sundhedspolitik, som føres.
Det tror jeg er et godt fundament for det fremtidige samarbejde og ønsket om at forbedre vores fælles sundhedsvæsen til gavn for alle danskere.
På sundhedsområdet har regeringen et klart mål for øje.
Vi insisterer på den frie og lige adgang til sundhedsydelser af høj kvalitet, og at den helt almindelige dansker skal kunne få behandling på sygehuset uden at skulle have penge op af lommen.
Vi har gennemført initiativer, som har været med til at sikre, at vi kommer opdelingen i A- og B-hold i sundhedsvæsenet til livs.
Som de fleste ved, står sundhedsvæsenet jo over for store udfordringer i de kommende år.
For at bevare den frie og lige adgang til sundhedsydelser er vi derfor nødt til at sikre, at vi får mest mulig sundhed for pengene.
Regeringens svar er ikke en nulvækst, som vil udhule vores velfærdssystem og dermed også det danske sundhedsvæsen.
Vi vil et offentligt sundhedsvæsen for alle, der har behov for behandling.
Vores svar på udfordringerne er derfor modernisering og effektivisering frem for mere brugerbetaling.
For regeringen er synlighed om resultater og bedste praksis i behandlingen en væsentlig faktor til at opnå både kvalitet og effektivitet og dermed til at få mere og bedre sundhed for pengene.
Vi sætter derfor aktivt fokus på at anvende data og synlighed om resultater på en langt mere proaktiv måde end tidligere.
Regeringen insisterer på at bruge ressourcerne i sundhedsvæsenet på det, der giver patienterne og samfundet mest sundhed for pengene, og på, at sundhedspersonalet bruger deres tid på det, de er sat i verden for, nemlig at bidrage til et sundhedsvæsen i verdensklasse.
Sophie Løhde (V), 2014-02-26:
Jamen jeg får næsten lyst til, hvis man må det med formandens tilladelse, at donere min taletid til sundhedsministeren.
For jeg hørte ikke et eneste bud på det, jeg egentlig spurgte om, nemlig hvad det er, ministeren mener at regeringen bør tage af nye initiativer på sundhedsområdet.
Jeg er hernede for sådan at få sundhedsministeren til måske at lukke lidt op for posen – det er ikke meget, vi har hørt til ham – og dermed sådan også få lidt at vide om, hvad han går og har af planer.
Vi må da formode, at man har nogle ambitioner og nogle ting, som man gerne vil i gang med, når man sætter sig i ministerstolen.
Og ministeren skal da ikke tage fejl, jeg har da en stor interesse i regeringen i almindelighed og sundhedsministeren i særdeleshed; det må der ikke være tvivl om på nogen måde.
Jeg ville da ikke synes, det var unormalt, hvis sundhedsministeren i dag kunne fortælle lidt om, hvad han har gjort sig overvejelser, når han nu er blevet ny sundhedsminister.
Har man ikke et eneste nyt konkret initiativ, som man påtænker at tage på den post, man nu er blevet betroet?
Nick Hækkerup (S), 2014-02-26:
Jeg tror, at spørgeren i sin formulering af spørgsmåletgør gør sig selv den uret ikke rigtig at ville dele den store viden, som spørgeren har om den proces, der pågår, og om de initiativer, som regeringen tager.
Men hvis man sådan skal sige det groft, falder det jo i punkterne psykiatrien og psykiatrihandlingsplanen, og regeringen har et lovprogram, som vi skal igennem, og som vi er fælles om.
Vi har nogle forebyggelsesmål, som vi skal have implementeret, vi har en synlighedsreform, som jeg også ligesom de andre ting nævnte i svaret på spørgsmålet, ligesom jeg tror, at vi kan nå langt ved afbureaukratisering.
Der er en lang række enkelte initiativer, som vil komme, og som alt i alt vil gøre vores sundhedsvæsen bedre og mere effektivt, end det er i dag.
Sophie Løhde (V), 2014-02-26:
Tak til ministeren for forsøget på sådan måske at konkretisere det lidt, men det var jo dog initiativer, som jeg har hørt sundhedsministerens forgænger tale mange gange om, og som jo efterhånden har været annonceret og lanceret så mange gange, at vi er holdt op med at tælle.
Altså, der må da være en forskel: Vi har haft en sundhedsminister fra SF siddende, og nu kommer der så en sundhedsminister fra Socialdemokraterne, og jeg troede, at der ville ske sådan en eller anden forskel, at man ville noget forskelligt – uagtet jeg selvfølgelig godt ved, at man også i Socialdemokratiet har fået nye medlemmer på den front.
Men hvad er det egentlig, ministeren har?
Er der ikke et eksempel på et nyt initiativ, som sundhedsministeren påtænker at tage, og som man har som en ambition om at ændre noget og udrettet noget på sundhedsområdet?
Nick Hækkerup (S), 2014-02-26:
Jamen jeg tror, at spørgeren gør sig selv uret, hvis hun havde en forventning om, at det, at der kommer en ny minister, betyder, at politikken grundlæggende lægges om.
Den politik, som er ført, og som den her regering kommer til at føre, står jo på det samme regeringsgrundlag, som vi havde tidligere, da SF også var en del af regeringen.
Sophie Løhde (V), 2014-02-26:
Det var jo en gentagelse igen, igen af gamle initiativer, som blev lanceret for lang tid siden, og som der vel næppe kan være nogen overraskelse i.
Jeg undrer mig dog alligevel over, at man fra regeringens side på den ene side kan sige, uha, SF har haft virkelig stor indflydelse i regeringen, og på den anden side siger man så i dag, jamen i øvrigt gør det overhovedet ingen forskel, om der er en SF'er med i regeringen eller ej – det er selvfølgelig et interessant synspunkt.
Men jeg takker for ministerens besvarelse, om end jeg ikke synes, det var specielt opløftende, at landets nye sundhedsminister ikke i dag kunne komme med bare ét bud på, hvad det er, man godt kunne tænke sig at ændre i forhold til det danske sundhedsvæsen, nu man er blevet udnævnt som ny sundhedsminister.
Nick Hækkerup (S), 2014-02-26:
For mig er det afgørende, om sundhedsvæsenet bevæger sig den rigtige vej til glæde for de mennesker, som er ude i virkeligheden, at vi bliver ved med at arbejde med forebyggelse, og at vi bliver ved med at arbejde med initiativer, som kan sikre, at behandlingen i vores sundhedssystem bliver endnu bedre.
Der ligger en lang række initiativer, og der kommer nye initiativer til, som alle sammen vil sikre, at vi kontinuerligt får et så moderne og effektivt sundhedsvæsen som overhovedet muligt.
Sophie Løhde (V), 2014-02-26:
Mener ministeren, at der er behov for at sende flere opgaver i udbud på sundhedsområdet?
Preben Bang Henriksen (V), 2014-02-26:
Jeg tolker det dog som en kvittering fra ministerens side for det, som de kompetente nordjyske organer, nemlig regionen, kommunekontaktrådet og Aalborg Byråd, har vedtaget som den foretrukne løsning, nemlig Egholmforbindelsen, men vi afventer de endelige tal – det er vi indforstået med.
Karina Adsbøl (DF), 2014-02-26:
Jeg har forstået, at ministeren mener, at det er kommunernes ansvar, men hvor er ministerens ansvar for, at kommunerne lever op til det ansvar, de har ifølge serviceloven?
Nu spørger jeg med hensyn til den artikel, jeg nævnte lige før.
Der står jo her, at LEV kritiserer kommuner for at misfortolke ledsagerreglen.
Det er jo, fordi der er opkrævet det her ulovlige gebyr, hvad man ikke må ifølge serviceloven.
Så opstår der et nyt problem, for hvis der er nogen, der siger, at de ikke længere kan sende en ledsager med, når man skal til det her, hvordan vil ministeren så sikre, at man kan få en ledsager med, så man stadig væk kan komme til festival?
Henrik Sass Larsen (S), 2014-02-26:
Jeg er ikke bekymret, for hvis man søger et enhedspatent – altså, i øjeblikket kan man jo have et patent på det danske marked eller på det svenske marked – så får man netop som en lille virksomhed mulighed for lige pludselig at få det i, lad os sige 27 lande på en gang.
Det er jo en kæmpestor fordel.
Men det, jeg bare siger med det hypotetiske eksempel, er, at hvis man nu bliver fradømt sin rettighed, altså sit patent her, så er der jo en grund til det – eksempelvis at man ikke har retten til det her patent.
Så det er det, jeg forholder mig til i svaret.