runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Benedikte Kiær (KF), 2011-11-09:
Nu har jeg jo adskillige gange i min tid som socialminister haft en dialog med ministerens partifæller og også med regeringspartiet SF om netop de her problemstillinger med hensyn til lukkedage, hvor netop det her spørgsmål om dialog var noget, hvor man sagde, at man hellere ville se handling.
Det er jo sådan set det, der også ligger af mulighed i den her økonomiaftale, som er indgået her i foråret, som netop er indgået, fordi regeringen kunne se, at den aftale, man indgik oprindelig, ikke blev overholdt af kommunerne.
Derfor vil man jo gerne handle og sige, at den skal overholdes.
Jeg bliver nødt til at henlede ministerens opmærksomhed på, at oprindelig, da man indgik den her aftale om afskaffelse af lukkedage, var der finansiering på 65 mio. kr., som man var enig med kommunerne om ville dække afskaffelsen af lukkedage, så det med at sige, at finansieringen ikke var på plads, er helt forkert, for man har oprindelig finansieret det med afskaffelsen af de løsrevne lukkedage med 65 mio. kr.
Men en anden ting, der ligger i kommuneaftalen, er jo sådan set, at kommunerne skulle forpligtige sig til at lade det fremgå af deres hjemmeside, hvornår der ville være lukket i institutioner, og hvilke institutioner der ville være lukket, fordi det var meget uigennemskueligt for forældrene.
Der vil jeg egentlig høre ministeren, hvorfor ministeren ikke følger det, for det er jo egentlig meget klart, når man tager de aftaler, der var indgået oprindelig, og sammenholder dem med den vejledning, som jeg kunne forstå ministeren ikke har læst, og den er egentlig meget klokkeklar, og hvorfor ministeren ikke tager den her mulighed og følger den aftale, der egentlig ligger i forårets forhandlinger.
Hvad er, ifølge ministerens opfattelse, årsagen til, at regeringen ifølge sit regeringsgrundlag ikke vil følge den aftale om lukkedage, som er indgået mellem KL og regeringen i »Aftale om kommunernes økonomi for 2012«?
Hvad er, ifølge ministerens opfattelse, årsagen til, at regeringen ifølge sit regeringsgrundlag ikke vil følge den aftale om lukkedage, som er indgået mellem KL og regeringen i »Aftale om kommunernes økonomi for 2012«?
Christine Antorini (S), 2011-11-09:
Det er sådan, at regeringen i øjeblikket er ved at forberede, hvordan vi går ind i forhold til den tidligere regerings aftale med Kommunernes Landsforening og den kommuneaftale, der er lavet.
Og det er fuldstændig korrekt, at vi i regeringen ønsker at begrænse antallet af lukkedage.
Vi har jo med nogen beskæmmelse set, at det, der er sket hen over de senere år, jo er, at antallet af lukkedage er steget under den tidligere regering.
De er nemlig steget i de sidste 3 år fra syv til knap ti lukkedage årligt, og i 2011 var der 34 kommuner, som havde 2 eller og 3 ugers ferielukket.
Vi tager en dialog med kommunerne nu i forhold til at få begrænset antallet af lukkedage.
Jeg vil gerne helt konkret kommentere det, som spørgeren går ind i, nemlig den kommuneaftale, der var tidligere.
For at sige det, som det er, så er det jo en noget uklar aftale, der blev lavet i den tidligere regerings tid lige præcis i forhold til spørgsmålet om lukkedage, for der står faktisk intet konkret om, hvordan den forhenværende regering vil lovgive om lukkedagene, og heller ikke et ord om, hvor finansieringen skal komme fra.
Og det ved ordføreren, fordi ordføreren selv var minister på det tidspunkt.
Det er derfor, vi har en målsætning i regeringen: Vi vil nedbringe antallet af lukkedage, som er steget under den tidligere regering.
Vi kan konstatere, at der ikke er nogen håndtag, vi kan bruge, i det, der ligger i kommuneaftalen, og derfor går vi nu i gang med en dialog med kommunerne, sådan at vi får et forløb for en aftale om begrænsning i antallet af lukkedage.
Benedikte Kiær (KF), 2011-11-09:
Jeg må så sige, at jeg er meget uenig med ministeren i udtalelsen om, at det, der står i kommuneaftalen, skulle være uklart, for kommuneaftalen læner sig jo op ad de tidligere aftaler om afskaffelse af løsrevne lukkedage.
Og kommuneaftalen læner sig jo også op ad den vejledning, der er i forhold til den aftale, der er indgået med Kommunernes Landsforening.
Og det, som kommuneaftalen sådan set også lægger vægt på – når ministeren taler om finansiering – er jo, at man sådan set har finansieret afskaffelsen af løsrevne lukkedage.
Det har man jo faktisk finansieret, da man oprindelig lavede aftalen, så finansieringen er jo egentlig klar.
Det, der ligesom var problemet, var, at man ved stikprøvekontrol kunne se, at der var masser af løsrevne lukkedage, selv om man havde aftalt, at de ikke skulle være der, og havde finansieringen på plads.
Nu har man så en klokkeklar aftale med kommunerne om, at den skal overholdes, og derfor bliver jeg nødt til at høre ministeren igen: Hvordan kan det være, at man ikke vil følge den egentlig meget klokkeklare aftale om at følge tidligere tiders aftale om at afskaffe løsrevne lukkedage, som er finansieret?
Christine Antorini (S), 2011-11-09:
Jeg kan godt forstå, at den tidligere minister i den tidligere regering er noget beskæmmet over, at det ikke er lykkedes for den tidligere regering at gøre noget ved antallet af lukkedage overhovedet.
Tværtimod er det steget.
Det er steget fra i gennemsnit syv lukkedage om året til ti lukkedage om året under den tidligere regering og under den tidligere minister.
For det, der står, er, at regeringen, altså den tidligere regering med den tidligere minister i spidsen, senest i efteråret 2011 vil fremsætte et lovforslag, som fastlægger, hvilke dage der kan holdes lukket i daginstitutioner.
Lovforslaget trækkes tilbage, hvis kommunernes budgetter for 2012 lever op til aftalen om afskaffelsen af løsrevne lukkedage.
Det er næsten så ukonkret, som det kan være.
Der er ikke noget lovforslag, der er ikke nogen præcisering overhovedet – vi har heller ikke hørt den tidligere minister sige, hvad det skulle være – og der er heller ikke noget omkring finansiering.
Benedikte Kiær (KF), 2011-11-09:
Så vil jeg henlede ministerens opmærksomhed på den vejledning, som fulgte med den aftale, som man oprindelig indgik med Kommunernes Landsforening, en aftale, som er finansieret, DUT-finansieret, med 65 mio. kr. om netop afskaffelsen af løsrevne lukkedage.
Af den vejledning fremgår det meget, meget klart, og jeg vil anbefale ministeren at finde den vejledning frem, hvad det betyder, i forhold til at det skal være uforholdsmæssig omkostningstungt, hvis man skulle kunne holde lukket.
Det, som vi så så med stikprøvekontrol, var, at det ikke var sådan, at de her løsrevne lukkedage var afskaffet, plus der var mange eksempler på, at det nok ikke var uforholdsmæssig omkostningstungt.
Så jeg vil egentlig høre ministeren igen: Hvorfor kan ministeren ikke henholde sig til den vejledning, der ligger som bilag til den her aftale?
Den er jo egentlig meget klar.
Christine Antorini (S), 2011-11-09:
Sådan set siger den tidligere minister jo selv med henvisning til vejledningen lige præcis det, der ikke står noget om.
Der står ikke noget om, hvad det præcis er, som den tidligere regering forestillede sig i forhold til færre lukkedage, hvordan de skulle placeres eller ikke skulle placeres.
Derfor indleder vi i den nye regering en dialog med kommunerne med den klare målsætning at nedbringe antallet af lukkedage, og det er med det udgangspunkt, at vi ikke længere ønsker, at det bare skal stige.
Vi synes ikke, at der er nogle konkrete håndtag i det, der lå i forhold til den tidligere aftale.
Vi kan konstatere, at det har regeringen gjort 3 år i træk, samtidig med at antallet af lukkedage er steget.
Vi kan konstatere, at den tidligere regering ikke har gjort sig nogle forestillinger om, hvad den lovgivning skulle gå ud på.
Vi vil hellere vælge dialogen, den forpligtende dialog, med kommunerne om at nedbringe antallet af lukkedage.
Leif Mikkelsen (LA), 2011-11-09:
Ja, jeg vil sige til ministeren, at virkeligheden somme tider bliver overhalet af forventningerne.
Da jeg skrev mig på listen med spørgsmål til ministeren i spørgetimen, vidste jeg faktisk ikke, at vi ville komme til at se en sag med, at IC4-togene heller ikke kunne bremse, så hastigheden skulle sættes ned osv.
Det var sådan set mere en generel bekymring, der fik mig til det, og den opstod, efter at jeg havde haft tid til at læse rapporten fra Atkins, som jo påpeger, at der er en række af problemer, der skal løses, for det er forudsætningen for, at deres anbefaling kan tænkes at føre til, at de her tog kan komme til at køre, så det også bliver til fordel for passagererne, så det bliver trygt og til tiden og alt, hvad man nu ellers kunne forvente og håbe på.
Det er sådan set den gennemlæsning, der har gjort mig mere og mere betænkelig, og sammenholder jeg det med, at der også har været megen tvivl om det i ministerens eget parti – jeg har set den tidligere trafikordfører udtale tæt på valget, at det projekt skal stoppes, det skal væk – så undrer det, at der kommer en ny melding efter valget: Vi er nødt til det, for nu er vi så dybt inde i den her kontrakt, at vi ikke kan komme ud af den.
Er virkeligheden den, at der er nogle, der har tøvet i nu mange, mange år med at tage den rigtige beslutning om det her projekt.
Hvis man er meget venlig, kan man sige, at det er lidt til grin, hvis man er mindre venlig, kan man sige, at det er næsten uansvarligt, og inden man får rettet alle de ting, der står i den rapport, ved jeg ikke, hvor meget tog der er tilbage, når man har ændret sammenkoblingen, computeren, trinbrættet, indeklimaet og jeg ved ikke hvad.
Så er der ikke meget tilbage at køre rundt med.
Har ministeren slet ikke gjort sig nogen overvejelser om, hvorvidt vi skulle stå sammen og sige, at det her ikke går?
Skulle vi stoppe, før der bliver trukket mere på smilebåndene af det?
Er det ikke en overvejelse, ministeren gør sig?
Kim Christiansen (DF), 2011-11-09:
Man kan da om ikke andet håbe, at passagererne har is i maven.
Det er fuldstændig korrekt, at man sætter farten ned, men i mit univers kan det sådan set være næsten det samme, om man kører over for rødt med 180 eller 140 km/t., hvis ulykken først skulle ske.
Nu er det her er en fejl på et tog.
Men lad mig så følge op på det, for ministeren er også citeret for at sige, at der ikke er muligheder for at leje materiel for at afhjælpe den her situation, som faktisk bliver værre og værre, jo flere IC4-tog man tager ud af drift.
Jeg har så læst et sted – det var i en artikel i Ingeniøren – at der nede i Israel står 46 IC3-tog, de gerne vil af med.
Har ministeren gjort sig nogen overvejelser om, om de kunne erhverves, om de penge var givet bedre ud frem for at blive ved med at reparere på nogle IC4-tog?
Henrik Dam Kristensen (S), 2011-11-09:
I Folketingets forhandlinger kan man ikke se ansigtsudtryk, og derfor vil jeg gerne understrege og med et glimt i øjet sige til hr. Kim Christiansen, at hvis hr. Kim Christiansen mener, at han har bedre teknisk indsigt end dem, der har ansvaret ude i DSB, skulle han måske søge job der.
Jeg lader nu dem, der har forstand på det her, tage sig af det.
Med hensyn til Israel vil jeg bare sige, at jeg faktisk til Folketingets udvalg afleverede en rapport om, hvad der var af alternativer, og svaret er desværre: stort set nul.
Der er i øvrigt en grundig beskrivelse i den rapport af de IC3-tog, der er i Israel, og konklusionen er her, at de ikke er egnede til at flytte til Danmark, desværre.
Christine Antorini (S), 2011-11-09:
Det er rigtigt, at jeg i et skriftligt svar til spørgeren har tilkendegivet det synspunkt, som har været der i en del år, nemlig at de kommunale chefer i højere grad skulle se på, om man kunne integrere noget lovgivning bedre.
Det var egentlig bare en serviceoplysning til spørgeren.
Når jeg tager det afsæt, at vi ikke her og nu har nogen planer, er det, fordi vi i stedet for, når vi nu på Børne- og Undervisningsministeriets område statslig har den fælles ramme, som matcher kommunerne, gerne vil afdække, hvor der er behov for nogle samarbejder, men det behøver jo ikke nødvendigvis at være ved at lave fælles lovgivning.
Spørgeren kom i øvrigt selv med et udmærket eksempel på, hvor der både er fælles og delt lovgivning på det samme område, nemlig inden for hele fritidspasningsområdet, fordi SFO jo er reguleret under folkeskoleloven og fritidshjemmene under serviceloven.
Der er endda nogle klubtilbud, som man kan finde under folkeoplysningsloven.
Det er bare for at sige, at det jo kan være nyttigt, når vi nu har det fælles felt, at se på, hvad det giver af muligheder, og hvad det giver af problemer.
Det vil vi meget gerne indgå i en dialog om, og derfor vil jeg også tage imod det tilbud, som Venstres ordfører giver om, at det er værd at kigge det efter.
Vi har jo lagt op til et bredt partnerskab om udvikling af folkeskolen og de tilhørende områder, så det glæder jeg mig til at vi kan få en dialog om.
Henrik Dam Kristensen (S), 2011-11-09:
Jeg har gjort mig rigtig mange overvejelser i den tid, jeg selv har haft ansvaret på det her område.
Og det er rigtigt, at der er en lang historie.
Mange har undervejs gjort nogle ting og kunne måske set i bagklogskabens klare lys have gjort noget andet.
Det tror jeg ikke der er nogen tvivl om.
Vi kan sagtens lave noget historik omkring det her, men jeg ved ikke, hvor meget det gavner fremadrettet.
Det har jeg i hvert fald ikke valgt at bruge tid på.
Men jeg vil gerne sige, at det, jeg overtager, egentlig er noget meget fornuftigt, for det var den tidligere regering, som sagde: Nu vil vi altså gerne have undersøgt, hvad der er op og ned på det her.
Og derfor bad man Atkins om at lave en rapport, og Atkins er, som jeg forstår det, ikke nogen tilfældig virksomhed.
For det andet tror jeg, at der er relativ stor enighed om, at Atkins er en seriøs virksomhed, som har forstand på det her område.
Og jeg vil sige til hr. Leif Mikkelsen, at det, Atkins i realiteten kommer med, ikke er noget skønmaleri overhovedet.
De påpeger en hel række konkrete ting, som er fejl, og som skal forbedres, og de er jo meget grundige.
De har faktisk været ude, kan man sige, og fået olie på hæderne.
Så gør de efterfølgende det, som de skal, de peger på de problemer, som vi her har påpeget og spurgt om der kunne gøres noget ved.
Det var sådan set også det, jeg forstod der var givet dem i opdrag af den tidligere regering, og der svarer de på de fleste områder: Ja, det kan der, men det kræver ...
Men jeg står jo ikke her i dag og tegner et rosenrødt billede af det her forløb, jeg står ikke og tegner et billede med, at nu kan alle passagerer blive lykkelige og alt muligt andet.
Nej, jeg siger: Vi har valgt det bedste i en i øvrigt vanskelig situation.
Det var det, Atkinsrapporten i realiteten tilskrev os.
Leif Mikkelsen (LA), 2011-11-09:
Det er dog noget af en udtalelse.
Så sætter ministeren ligesom, skal vi sige sin tillid og tro ind på, at så kan DSB nok opfylde alle de her forudsætninger, der ligger i den her rapport, om, at det skal gå godt, og at det skal gå godt, og at det skal ændres.
Nu er det jo ikke første gang i historien, at vi måske oplever, at tingene ikke lige går efter en snor i DSB.
Det er ikke alt, der er lykkedes i DSB's historie, uden at vi skal gå dybere ned i det.
Men hvorfor skulle det så være sådan nu, at den række af problemer løses til punkt og prikke?
Jeg kan sagtens forudse, at Atkins, som er det her gode firma, har alle muligheder for om et par år, hvis det nu går så galt, at vi står her igen og skal stille spørgsmål til ministeren om, hvorfor vi dog ikke traf den rigtige beslutning, at sige: Joh, men virkeligheden er den, at DSB ikke kunne håndtere sagen og ikke kunne løse den opgave, og fordi der ikke var den arbejdsgruppe til det og det formål, ja, er det klart, at så dækker vores rapport selvfølgelig ikke det her.
Altså, var det en idé at tage en ny beslutning?
Henrik Dam Kristensen (S), 2011-11-09:
Det, hr. Kim Christiansen jo i realiteten nu beder mig om, er at gå ind og agere, til trods for at der sidder eksperter og er ved at undersøge det her.
Altså, at bede ministeren om at være klogere end eksperterne vedrørende nogle tekniske ting, tror jeg faktisk man skal passe meget på med.
Jeg synes, det er den helt rigtige måde, der er blevet reageret på.
Der har været en situation, som bestemt ikke er god for nogen.
Havarikommissionen går nu ind i det her, undersøger det, og indtil man har svaret på det, har man sat farten ned på de IC4-tog, som kører, netop med udgangspunkt i det, som det hele må handle om, nemlig at passagererne kan føle sig trygge.
Vi får så Havarikommissionens rapport på et eller andet tidspunkt, og giver den anledning til ændrede vurderinger, ja, så tager vi den selvfølgelig derfra.
Men lad os nu lige have is i maven, til vi får Havarikommissionens rapport.
Jeg synes faktisk, det er den rigtige måde, den her situation er blevet håndteret på.
Leif Mikkelsen (LA), 2011-11-09:
Det er jo den konklusion, ministeren drog, da rapporten lå der.
Sådan erindrer jeg det.
Det kunne måske forsvares et stykke ad vejen, hvis nu man troede på, at de her problemer, som ganske rigtigt er påpeget, kunne blive løst.
Men giver det ikke anledning til overvejelser, altså sagen om, at nu her i går kunne de ikke bremse, og at nu skal hastigheden sættes ned?
Det er ikke med i rapporten.
Det var ikke forudset.
Hvad mere kommer der, som ikke er forudset i rapporten?
Hvornår stopper det her?
Det er sådan set det, der er min bekymring, og jeg vil sige, at det desværre ikke kom bag på mig, at vi fik et nyt problem med de her IC4-tog.
Derfor kunne der være en overvejelse om, om de tog, vi har, IC3-tog, kunne opgraderes, så vi kunne træffe en fornuftig, langsigtet beslutning om hurtigst muligt at få elektricificeret jernbanenettet i Danmark, sådan at vi kan køre med tog, som man rent faktisk andre steder kan få til at køre.
Det var dog en overvejelse værd, om ikke det her kunne føre til en klogere beslutning end den, der måske er truffet i ministerens hoved.
Henrik Dam Kristensen (S), 2011-11-09:
Vi kan måske oven i købet i forbindelse med den her finanslov komme et skridt videre med noget af det, men så må vi også lave nogle langsigtede strategier for, hvordan det her kan lade sig gøre.
Men jeg tror, at hr. Leif Mikkelsen ligesom jeg godt ved, at selv om vi træffer beslutningen nu, går der altså noget tid, før det kan lade sig gøre.
Jeg må bare sige om det der med bremserne, at det er håndteret, som jeg synes det bør håndteres.
Havarikommissionen kigger nu på det.
Hvis der ud af det dukker nogle mere generelle problemer i forhold til IC4 op, så kan man sige, at der er en ny situation, som vi må vurdere ud fra.
Men det ved hverken hr. Leif Mikkelsen eller jeg, før vi har Havarikommissionens rapport.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2011-11-09:
Jeg kan starte med at slå fast, at Venstre deler den store skepsis over for IC4-situationen, som der er blevet givet udtryk for af de to foregående spørgere.
Jeg synes, at Atkinsrapporten efterlader en række spørgsmål, som vi nu fra Venstres side vil stille ministeren, og som vi glæder os til at få svar på de kommende dage.
Det står også klart, at vi nok har behov for at overveje alternative materielstrategier for det rullende materiel på jernbanen.
Vi er i hvert fald klar til at forhandle om det og indgå en forhåbentlig bred politisk aftale om det.
I den forbindelse vil jeg gerne spørge ministeren, hvordan han stiller sig til de to forslag, der er kommet, om at udbyde dele af jernbanedriften, eksempelvis strækningen mellem Esbjerg og Aarhus, hvilket der senest er kommet forslag om fra det sydjyske, fra regionsrådsformand Carl Holst.
Der har også været et forslag om at udbyde jernbanedriften mellem Aarhus og Frederikshavn.
Det var ministerens partifælle i regionsrådet i Nordjylland, regionsrådsformand Ulla Astman, som foreslog det.
Hvordan stiller ministeren sig til sådan et par forslag, som kunne være med til at aflaste DSB i en materielmæssigt alvorlig situation?
Henrik Dam Kristensen (S), 2011-11-09:
Igen kunne jeg med et glimt i øjet godt sige, at jeg synes, det er imponerende, hvor hurtigt Venstre er blevet et dygtigt oppositionsparti, men det får man jo også lang tid til at øve sig på at blive endnu bedre til.
Må jeg sige, at det er nemt at være skeptisk over for den rapport, man selv har bedt om.
Jeg vil egentlig komme med en meget fremstrakt hånd og sige til hr. Kristian Pihl Lorentzen og også andre: Jeg vil gerne, i hvilket forum det end måtte være, officielt og måske mere direkte, diskutere de der tekniske ting.
Jeg er ikke kapabel til at svare på den type meget tekniske spørgsmål, men jeg synes, det er relevant, at vi på en eller anden måde også kommer i dybden med dem.
Mit problem er bare, at jeg har svært ved at se alternativerne, i hvert fald på både kort og mellemlang sigt.
Derfor må jeg også sige, at jeg egentlig forestiller mig, at hvis det havde været så nemt at udlicitere noget, så havde den forrige regering gjort det og løst problemerne.
Jeg tror nemlig ikke, det hele er så nemt, som regionsrådsformanden har givet udtryk for her i løbet af dagen.
Men mere principielt vil jeg gerne sige, at jeg har to ting, som jeg synes er vigtige.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi får DSB på fode, og at DSB er i stand til at leve op til det, vi må forvente af DSB, nemlig at transportere passagerer hurtigt og bekvemt fra A til B. Men jeg har det også sådan, at jeg gerne vil have så meget som muligt for skatteydernes penge, og derfor er jeg sådan set ikke fuldstændig modstander af den tanke, at der er dele, som måske kan køres på en måde.
Der skal bare være sund fornuft i det, og det skal ikke betyde, at DSB ikke har mulighed for at komme på fode igen.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2011-11-09:
Jeg er meget glad for den åbning, ministeren kommer med her, og vi er helt enige om, at der selvfølgelig skal være sund fornuft i det.
Det skal være, fordi det er fornuftigt.
Jeg tror på, at det kan være med til at aflaste DSB's materielsituation i den her vanskelige tid.
Men det glæder jeg mig til at forhandle med ministeren om, og jeg glæder mig også til at få svar på de meget konkrete og også tekniske spørgsmål, som vi stiller her senere i dag.
Jeg vil godt vende mig mod et lidt andet og meget aktuelt spørgsmål, nemlig Cityringen.
Det er jo et meget interessant forslag, der forudsætter en restfinansiering på, jeg tror, det er 700 mio. kr.
Der kan jeg se, at ministeren har været ude i pressen at sige, at en mulig finansiering kunne komme fra betalingsringen.
Hvordan forestiller ministeren sig at betalingsringen skulle kunne være med til at udgøre en restfinansiering til sådan et projekt?
Henrik Dam Kristensen (S), 2011-11-09:
Hr. Leif Mikkelsen tegner jo et fremtidsscenarie, og jeg er jo ikke i stand til at sige: Det får hr. Leif Mikkelsen ikke ret i.
Det kan jeg jo ikke give nogen garanti for.
Jeg prøver bare på meget præcist at sige, hvad det er, der er efterladt, da jeg satte mig i stolen i ministeriet, og jeg synes faktisk, at det var en klog og en rigtig beslutning, at man lod nogle uvildige, som internationalt var anerkendt for at have forstand på det her, se på det.
Og jeg synes ikke, at man kan beskylde Atkins for at tegne noget glansbillede eller påstå, at det her bliver nemt.
Jeg synes faktisk, at de tegner et meget ærligt og realistisk billede – som jeg kan vurdere det – der siger: Jo, der er rigtig mange forhindringer og problemer her, men vi tror rent faktisk på, at det godt kan lykkes.
: Hvad er alternativet til at forsøge det her?
Det har jeg også meget svært ved at se – ud over økonomien.
Den kunne vi så måske være lidt ligeglade med, hvis vi kunne få finansministeren til at hoppe med på det.
Men der er også alternativet med at gå ud og få erstatningstog.
Det kan vi ikke gøre fra den ene dag til den anden.
Også den viden er jo bibragt Transportudvalget.
Så jeg vil sige til hr. Leif Mikkelsen: Det her er jo summen af informationer, der gør, at vi som politikere må træffe nogle beslutninger.
Jeg er glad for, at den tidligere regering i realiteten efterlod et rimelig godt beslutningsgrundlag.