Orla Hav (S), 2011-02-24:
Statsministeren efterlyste lidt belæring.
Jeg ved ikke, om jeg er den rette til at belære, jeg vil bare minde statsministeren om, at statsministeren jo som sundhedsminister var på besøg i den nordjyske region i 2005 sammen med den daværende statsminister.
Vi fremviste et flot sygehusbyggeri, synes vi selv, et medicinerhus, som vi havde fået stablet på benene for de penge, som vi havde kunnet sætte af hen over en årrække, ansvarligt og ordentligt, og som personalet glædede sig til at vise frem.
Jeg tror, at statsministeren kan genkalde sig besøget.
Nu var situationen åbenbart den i 2005, og det vidste vi ikke, at der også var valgovervejelser i luften.
Den melding, som den daværende statsminister gik ud med som reaktion på, at vi havde bygget tosengsstuer i medicinerhuset i Aalborg, var: Hvorfor har I ikke bygget etsengsstuer? Jeg vil bare sige, at det i den situation jo er svært at stå som opposition herinde, som jeg på det tidspunkt ikke havde mere kontakt med, end man har, når man sidder ude i fædrelandet i en kommunalbestyrelse eller i en region.
Men når det er melodien, der spilles, så kan man jo ikke undre sig over, at landet kommer i problemer, når man fyrer mere kul på, og man håndterer folk, der har forsøgt at strække pengene og få tingene til at hænge sammen og bygge bedst muligt, på den måde, at kvitteringen så er: Hvorfor har I ikke gjort det dobbelt så dyrt eller i hvert fald fordyret det ret kraftigt?
Bagefter har jeg kunnet se, at kloge folk, som har langt mere forstand på økonomi end jeg, har bebrejdet den daværende regering, at man ikke førte en lidt afdæmpet politik, men tværtimod gik ud og talte ambitionsniveauet voldsomt op og sagde: Nu skal vi for alvor bruge penge i det her samfund – også på områder, hvor man godt kunne være gået ud og have sagt, at det sådan set var en rigtig god løsning, at det var rigtig dygtigt at gøre sådan.
Jeg håber hermed at have belært statsministeren om, at det var en uhyre svær situation, mine partifæller herinde stod i med den uansvarlighed, som den daværende statsminister førte an i.
Man ville blot tale udgifterne op i det her samfund, på trods af at vi var nogle, der godt kunne få tingene til hænge sammen.
Så jeg synes, at det, der står tilbage i dag, jo stadig væk er, at der er to veje.
Der er en vej, ad hvilken vi investerer i fremtiden, og så er der en, hvor man hellere vil spare sig igennem hele apparatet, og det synes vi sådan set ikke er særlig fornuftigt.
Tværtimod havde det været klogt at have lidt at stå imod med, så vi i dag havde haft nogle penge til at sørge for, at der blev investeret i det, som Danmark har så hårdt brug for til fremtiden.
Tak for det.
Jeg vil jo så frygtelig gerne være positiv, og jeg vil gerne kvittere for, at statsministeren nu meddeler, at han faktisk i dag har taget initiativ til at gøre nogle af de ting, som vi i vores iver efter at få sat gang i det her samfund igen har eftersøgt og efterlyst ret længe.
Når vi har været optaget af den her dagsorden, hænger det jo lidt sammen med, at vi synes, at regeringens måde at beskrive den danske økonomi på og regeringens måde at føre politik på har været et forskønnet maleri.
Derfor skal jeg spørge, om statsministeren er uenig med overvismanden, der skriver, at Danmarks økonomi var overophedet inden krisen, og at regeringens politik har en del af skylden herfor, og i øvrigt føjer til, at regeringens finanspolitik i perioder var for lempelig.
Er det ikke det rette billede af den politik, som regeringen har ført, og er det ikke det, der har forhindret regeringen i at gøre nogle af de ting, som vi har efterlyst i dag?
Vi synes jo ikke, at det, vi skal gøre for Danmark i fremtiden, skal bygge på skønmalerier og spøgelseshistorier, men på reel handling – og det kvitterer vi jo gerne for at der er kommet noget af i dag – men kan jeg få statsministeren til at forholde sig til skønmaleriet?