Per Stig Møller (KF), 2008-03-11:
I anledning af beslutningsforslaget her vil jeg godt starte med at fremhæve, at regeringen jo gentagne gange har haft lejlighed til her i Folketinget at redegøre udførligt for baggrunden og grundlaget for den danske beslutning i marts 2003 om at deltage i den militære indsats i Irak.
Vi har haft to forespørgselsdebatter om Irak i henholdsvis 2003 og 2004.
I marts 2004 holdt Det Udenrigspolitiske Nævn en åben høring med en række folkeretseksperter.
Endelig har vi haft ti beslutningsforslag om forlængelse af indsatsen i Irak, som vi jo alle husker, og også der har vi her i Folketinget indgående drøftet grundlaget for det danske engagement i Irak.
På den baggrund er det regeringens klare holdning, at der simpelt hen ikke er noget nyt at tilføje, og det er der altså heller ikke i dag.
Regeringens holdning har hele tiden været klar og kendt af Folketinget og offentligheden, og regeringens juridiske vurderinger er fra starten lagt åbent frem og har været kendt af Folketinget og offentligheden.
Det er selvfølgelig en ærlig sag at have en anden politisk holdning til en militær aktion mod Irak, men man kan ikke med rimelighed beskylde regeringen for, at den ikke åbent har lagt sine argumenter frem her i salen og i øvrigt også i Det Udenrigspolitiske Nævn.
Regeringen finder ikke, at en undersøgelseskommission vil kunne bibringe noget nyt i den sag.
Tværtimod synes tanken om, at embedsmænd under vidneansvar vil kunne fremkomme med nye oplysninger i sagen, som en bekymrende mistænkeliggørelse af embedsværket.
Et er at mistænkeliggøre regeringens medlemmer, men værre er det jo at mistænkeliggøre embedsværket.
Alle, som har siddet i regering, ved jo, at det er et loyalt og troværdigt embedsværk.
Vi baserede os på de samme åbne kilder, som var til rådighed for Folketinget, først og fremmest Sikkerhedsrådets resolutioner og de redegørelser, som FN's våbeninspektører løbende gav til Sikkerhedsrådet.
Jeg skal derfor på regeringens vegne opfordre til, at nærværende forslag til folketingsbeslutning forkastes.
Når det er sagt, vil jeg gerne her understrege, at der er en række forhold i Irak, der ikke gik, som vi ønskede, eller som vi havde forventet, eller som gik meget langsommere.
Den form for refleksion er naturligvis vigtig, og den har vi alle sammen brug for.
Når man har haft et engagement, så evaluerer man det, så vurderer man det, og så ser man på, hvad der skal rettes til i fremtidige situationer.
Det gælder således erfaringer med, hvorledes vi fremover bedst kan bistå med genopbygning under vanskelige sikkerhedsmæssige vilkår.
Af samme grund har regeringen taget initiativ til udarbejdelse af en analyse af de konkrete muligheder for en yderligere styrkelse af samtænkning af civile og militære indsatser.
Med udgangspunkt i bl.a. denne analyse vil regeringen gennemføre konkrete foranstaltninger, der fremover kan styrke og sikre gennemførelsen af den militære og civile indsats i fredsstøttende operationer.
Afslutningsvis vil jeg gerne benytte denne lejlighed til at understrege, at det fortsat er regeringens klare holdning, at dansk deltagelse i internationale militære operationer som hidtil forudsætter, at sådanne operationer er i overensstemmelse med folkerettens regler om magtanvendelse.
Herved forstås, at magtanvendelse alene kan finde sted efter bemyndigelse fra FN's Sikkerhedsråd, i selvforsvar eller helt ekstraordinært for at forhindre folkedrab og andre systematiske og grove krænkelser af menneskerettighederne - det, man kalder humanitær intervention.
Det var det, vi så i Kosovo i 1999, hvor de fleste af forslagsstillerne til beslutningsforslaget og den nuværende regering jo var enige.
Det gælder så, hvad enten rammen måtte være FN, NATO eller en anden kreds af lande, som finder det nødvendigt at gribe ind.
Regeringen vil som hidtil tilstræbe, at der samles bredest mulig international opbakning til og deltagelse i internationale militære aktioner, som Danmark måtte deltage i, og sådan som forslagsstillerne jo også ønsker, og som vi også ønsker.
Regeringen vil også fortsat tilstræbe, at Danmarks deltagelse i militære operationer altså baseres på det bredest mulige flertal i Folketinget.
I den sammenhæng vil regeringen så være indstillet på i løbet af foråret at fremsætte et notat til Det Udenrigspolitiske Nævn om, hvordan vi nærmere forstår folkerettens regler om magtanvendelse i forbindelse med humanitære interventioner eller andre former for interventioner.
Jeg takker for tilslutningen, som jeg reelt opfatter som enstemmig, idet Enhedslisten, som var de eneste, der havde afvigende bemærkninger, jo sagde, at de ville acceptere det montenegrinske folks ønsker.
Og det montenegrinske folk ønsker altså denne stabiliseringsaftale.
Så jeg takker for den brede tilslutning.
Jeg synes også, Danmark kan være tilfreds med så bred en opbakning om Montenegro.
Danmark var jo et af de lande, som tog fronten i forbindelse med at anerkende Montenegro, og vi havde tilfældigvis også formandspladsen i Sikkerhedsrådet, da Montenegro blev anerkendt af Sikkerhedsrådet som nyt medlemsland i FN.
Derfor er jeg også glad for, at vi nu kan lave den her stabiliseringsaftale.
Vi har tidligere lavet en med Kroatien og Makedonien, og vi er jo her i Folketinget i gang med at lave den samme med Albanien.
Montenegro har et stort behov for den her aftale, for den vil være med til at øge og forbedre deres økonomi, og samtidig vil den også være med til det, som hr. Jørgen Poulsen var inde på, nemlig at skærpe kampen mod korruption og hvidvaskning af penge.
Det er jo en del af aftalen, og der skal sættes ekstra ind over for det, og vi skal hjælpe med vores ekspertise der.
Hr. Per Clausen nævnte nogle ting, som han syntes manglede.
Jeg kan bare tilfældigvis slå ned på forbrugerbeskyttelse, som han syntes manglede.
Det står altså i artikel 78, at man skal samarbejde om at afstemme forbrugerbeskyttelsesstandarderne.
Det betyder jo selvfølgelig, at de bliver løftet i Montenegro.
Det vil sige, at det er en fordel for den montenegrinske befolkning at få en sådan stabiliseringsaftale, som også øger forbrugerbeskyttelsen.
Desuden er det også fuldstændig fint, at Montenegro på lang sigt ønsker at blive medlem af EU.
Det er jo ikke i morgen eller i overmorgen, men stabiliseringsaftalen kan føre den vej, hvis de i øvrigt lever op til betingelserne.
Det er altså noget, Montenegro lægger meget vægt på.
Jeg kan så også glæde hr. Per Clausen med, at dyrevelfærd, som han også nævnte, jo er en del af EU's politik.
Hr. Per Clausen vil blive jublende glad, når jeg nu fortæller ham, at dyrevelfærd skærpes og styrkes i Lissabontraktaten.
Vi har så fået en ny tilhænger af traktaten i dag, forstår jeg, og det er jeg glad for.
Alt i alt er det en god dag både for Europa, Montenegro, Enhedslisten og Folketinget.