Carsten Hansen (S), 2010-03-05:
Jeg må indrømme, at jeg føler mig en lille smule skuffet.
Jeg føler mig skuffet over, at den nye undervisningsminister, fru Tina Nedergaard, og Venstre som det store regeringsbærende parti, og en række partier i Folketinget, som har haft nogle fælles målsætninger om at uddannelsesdække hele Danmark, ikke går ind i en dialog.
Vi har bedt om at få at vide, hvad regeringens strategi er for at uddannelsesdække hele Danmark, hvad regeringens strategi er for at sikre, at man lever op til de målsætninger, vi har vedtaget i vores fælles forlig og vores fælles lov.
Det har jeg ikke hørt et ord om.
Men det er jo Folketinget, der vedtager rammerne, der vedtager målsætningen, og der vedtager økonomien i øvrigt uden for forligskredsen.
Så vi har jo et kæmpe ansvar, og hvis virkeligheden ikke lever op til de fine målsætninger, vi skriver ind i lovene, må vi da kigge på det, og jeg forstår ikke, at Venstre så henviser til en diskussion i en forligskreds, for de diskuterer søreme ikke med os, når de skærer, som de gjorde i 2008, over 200 mio. kr. på professionshøjskolerne.
På trods af at vi havde en målsætning, og på trods af at elevtallet på det tidspunkt var dalende, diskuterede man det ikke med os.
Der måtte vi få det ned i Folketingssalen for overhovedet at få en debat.
Så henholder man sig til, man skulle have taget diskussionen alene i forligskredsen.
Vi har haft samråd, vi har haft møder i forligskredsen ganske mange gange, og derfor er det da vigtigt, at også befolkningen bliver gjort bekendt med, hvad det er for nogle målsætninger og visioner, vi har, og om der leves op til det, og hvad Venstre vil.
Jeg skal sige, at den konkrete diskussion jo er endt der, hvor den er, fordi der har været ganske store nedskæringer på hele professionshøjskoleområdet i 2008.
Så fik vi rettet lidt op på det sidste år, men det betyder, at man er i en økonomisk underforsyning af midler til at kunne leve op til de fine målsætninger.
Derfor tror jeg, at vi har nogle fælles udfordringer i Folketinget, nemlig at diskutere, hvordan vi skaffer de nødvendige økonomiske rammer for at sikre den uddannelsesdækning, vi har vedtaget også regionalt og lokalt.
Det står jo, som fru Marianne Jelved sagde, så ganske flot i loven, at de her professionshøjskoler skal sikre og har pligt til at sikre uddannelsesforsyningen i alle egne og skal fungere som regionale videninstitutioner i et tæt samspil med regionale interessenter.
Lad mig nævne, at Svendborg Kommune havde lavet en udviklingskontrakt så sent som i efteråret 2009 med Skårup.
Man havde lavet en udviklingskontrakt, der betød, at man nemmere kunne komme til Skårup, hvordan man sikrede, at eleverne kunne komme dertil.
Man ville lave en opfølgning i forhold til de elever, der faldt fra, osv.
Men alligevel bliver det her vedtaget hen over hovedet.
Jo, fordi vi har et UCL, altså University College Lillebælt, som er økonomisk nødlidende.
Og så kan man jo hoppe og danse og slå på tromme og sige, at det skal de selv beslutte.
Derudover hørte jeg, at ministeren og Venstres ordfører sagde, at nu kommer de der udviklingskontrakter, og der skal de leve op til forpligtelsen til regionalt at uddannelsesforsyne rundtomkring, også i udkantsområder.
Det undrer mig også, når man fra Svendborg by kommer med så stærke udtalelser, man kommer fra regionen med så stærke udtalelser og opbakning til lokalområdet, at Venstre fuldstændig sidder på hænderne og bare afviser at tage diskussionen og siger, at de afventer udviklingskontrakterne.
Når udviklingskontrakterne kommer, er Skårup lukket, for der bliver ikke optaget elever her efter sommerferien.
Men Venstre sidder bare og siger: Ja, vi må afvente udviklingskontrakterne, og vi har givet et regionalt og lokalt ansvar.
Så er det sådan set ligegyldigt, hvad der står i vores fine formålsparagraffer.
Det forstår jeg simpelt hen ikke.
Jeg mener, at vi har nogle fælles udfordringer om at sikre vores målsætning om, at 50 pct. af en ungdomsårgang skal have en videregående uddannelse, og 95 pct. af alle skal have en kompetencegivende uddannelse.
Jeg mener, at de lokale uddannelsesinstitutioner er et utrolig vigtigt led, det mener vi i Socialdemokratiet, for at sikre den uddannelsesdækning, for at nå de målsætninger, og vi vil også gerne være med til at diskutere en omlægning af taxameteret, vi vil også gerne være med til at diskutere, hvordan vi måske kan finde nogle ekstra penge, som vi har gjort det for vores gymnasier, hvor vi har udkantstaxameter, hvor vi har gjort det muligt at køre med mindre hold.
Det, man har været inde i i Skårup, er det samme, som man er inde i i Nørre Nissum og Skive nu, nemlig en ond spiral.
Man har i Skårup sparet i 3 år, man har sparet hvert år, og nu er man nede på at have 6 ud af 40 linjefag tilbage.
Det ender så med, at man træffer en beslutning, fordi nu kan det ikke køre videre rent økonomisk, for så lukker UCL helt.
Det er da ikke økonomien, der skal bestemme, hvad vores målsætning er, og hvordan vi vil opnå den.
Det må da være et strukturelt problem, vi kan løse, hvis vi gider tage dialogen og diskussionen om det for at leve op til det, vi har besluttet.
Derfor må jeg sige, at jeg er meget skuffet over, at man overhovedet ikke vil gå ind i en diskussion om taxametrene og de strukturelle forudsætninger, der ligger.
Det er en ganske alvorlig situation for Sydfyn, der jo også er truet på andre områder i forhold til sygehus, uddannelsesdækning for sygeplejersker osv.
Så min konklusion er, at det her ikke bliver sidste gang, vi kommer til at diskutere det.
Jeg håber, at Venstre vil ændre synspunkt, og jeg håber også, at ministeren vil gå i dialog med os frem for bare at afvise det og afvente udviklingskontrakterne.