Charlotte Dyremose (KF), 2015-04-30:
Det takker jeg meget for, så når jeg også mine forpligtelser lidt senere.
Så tak til kollegerne for det.
I Det Konservative Folkeparti ser vi også med ret stor alvor på det her med, at der er meget stor forskel på, hvordan produkter produceres, og hvilke hensyn man tager til sine medarbejdere, til miljøet og til naturen osv., men vi er meget betænkelige ved, om det her forslag vil løse noget.
Faktisk er det jo sådan, at det her forslag har været fremsat en del gange, hvis ikke i fuldstændig samme ordlyd, så i hvert fald i stort set samme ordlyd, og der er også sket temmelig meget i de 10 år, der er gået, siden det var fremme – jeg ved i hvert fald, at det sidst var fremme for knap 10 år siden – og jeg har ligesom den tidligere ordfører også noteret mig det her med Global Compact, som jo netop tager det internationale hensyn her.
Det, der er rigtig, rigtig væsentligt, når det gælder nogle af de her problemstillinger – hvor vi bl.a. har set nogle forfærdelige billeder fra Bangladesh – er jo, at dem må vi sande at vi ikke kan løse alene her i lille Danmark, dem kan man løse, hvis man gør det i internationalt regi, og derfor er det i internationalt regi, man for alvor kan gøre en forskel.
Men samtidig har vi jo også oplevet, hvordan man med forskellige private virksomhedsrettede initiativer kan gøre en forskel.
Her har vi jo oplevet, at f.eks. Max Havelaar-mærket eller Savannahmærket er blevet mærker, hvor forbrugerne er blevet opmærksomme på at der tages nogle særlige etiske hensyn, og der beskriver man så på privat initiativ, hvilke hensyn det er, sådan at vi, der gerne vil være bevidste forbrugere, får en bedre mulighed for at være det.
Der må vi jo sige at vi alle sammen – hver og en af os – også har et meget, meget stort personligt ansvar for at tage stilling og efterspørge de produkter, hvor de laver de her mærker, der gør de her ting, der sørger for at gøre opmærksom på, at man tager de nødvendige hensyn, og det er jo netop noget, som særligt store virksomheder på internationalt plan har mulighed for at gå foran med og på den måde udkonkurrere dem, der ikke tager de hensyn.
Der er ingen tvivl om, at vi der alle sammen har et meget, meget stort personligt ansvar.
Som flere også har været inde på, er der jo rigtig mange områder, man kan tage ansvar på.
Når jeg kigger i det her beslutningsforslag, er en af de ting, jeg f.eks. mangler som et kriterie på noget af det, jeg gerne vil tage hensyn til, sådan noget som, hvordan man benytter jorden.
Underminerer man f.eks. levegrundlaget for en fattig befolkning ved at fælde træer eller på anden måde udpine den jord, den natur, som de her mennesker skal leve af?
For det her med forholdene for verdens fattige og for arbejderne handler jo ikke kun lige præcis om dem, der er med til at producere produktet, men det handler også om de mennesker, der skal leve i de områder, hvor det bliver produceret, og de konsekvenser, den produktion måtte have for deres levevilkår.
Så hvem har ansvaret?
Ja, det har vi alle sammen, hver og en.
Vi oplever herinde jo ganske ofte medierne som den bidske vagthund, der bider os i haserne, og det gør mange af de her virksomheder og producenter heldigvis også, og der kan vi glæde os over en global medieverden, der kan bidrage til at øge vores bevidsthed.
Som flere også har været inde på, er der også et fagforeningsansvar, og derfor er det jo et ansvar, vi alle sammen må tage på alle de ledder og kanter, vi gerne vil.
Og det er vi, som flere også har været inde på, også nødt til at gøre på et realistisk plan, hvor det realistiske plan i forhold til de her ting, hvor det jo slet, slet ikke handler om danske vilkår, men om noget, vi slet ikke kunne forestille os her i landet, altså er, at det er et internationalt spørgsmål, som vi er nødt til at tage i den sammenhæng, bl.a. i FN-regi.