Johs. Poulsen (RV), 2008-06-04:
Det er en kendt sag blandt offentligt ansatte, at man har oplevet, at arbejdsvilkårene i de senere år i høj grad har været præget af en efterhånden meget detaljeret regelstyring og et regeltyranni, som i virkeligheden betyder, at man fratager folk ansvar for deres arbejde og via kontrol og styring lægger op til, at det er regler og centralisme, som i stedet dikterer, hvordan tingene skal foregå.
Nu lægger man med de her tre lovforslag, hvoraf L 174 er det mest eklatante, op til at overføre den styring, man har haft i forhold til de enkelte offentlige arbejdspladser og de enkelte offentligt ansatte, på kommunerne generelt, ved at man i virkeligheden fremmer en uhensigtsmæssig budgetadfærd, som ikke giver mere ansvar til kommunerne og til de kommunalt ansatte, men som medfører en mindre ansvarlig tilgang til budgetterne fremover.
Det betyder jo - alt andet lige - at hvis man har en budgetadfærd, som ikke er hensigtsmæssig, og som betyder, at man bruger sine budgetter op inden den 31. december af skræk for ikke at kunne overføre penge og meget andet, så får man i virkeligheden færre muligheder for omprioriteringer i kommunerne fremover, end man ellers ville have haft.
Det synes vi fra radikal side er sørgeligt.
Det er jo en tredje behandling, vi har nu, og det er selvfølgelig lidt usædvanligt at have en større debat under en tredje behandling, men vi synes, at der er grund til at fortælle Folketingets øvrige medlemmer, som ikke sidder i Kommunaludvalget, at vi efter andenbehandlingen af det her forslag rent faktisk har haft besøg i Kommunaludvalget.
Og det tror jeg især at regeringspartiernes medlemmer af Folketinget ville have rigtig godt af at vide, for jeg ikke helt sikker på, at de har fået det at vide af deres ordførere efter andenbehandlingen.
Efter andenbehandlingen af de her lovforslag havde vi nemlig i Kommunaludvalget besøg af bl.a. kommunernes førstemand, Venstremanden Erik Fabrin, som meget klart og utvetydigt over for udvalget udtrykte, at man med de her lovforslag i øjeblikket er i gang med at indføre - og jeg citerer - et mistillidsregime.
Den ledende kommunale Venstremand i det her land siger altså, at man med de her tre lovforslag, som vi tredjebehandler her i Folketinget i dag, nu er i gang med helt generelt at indføre et mistillidsregime over for kommunerne i Danmark.
Det er mig ubegribeligt, at det ikke gør indtryk på ikke mindst regeringspartiernes folketingsgrupper.
Vi har efterhånden forstået, at kommunalordførerne er relativt immune, men det burde da gøre indtryk på regeringspartiernes øvrige medlemmer, at den ledende Venstreperson inden for kommunalpolitik i Danmark, Erik Fabrin, siger, at Folketinget nu er i gang med at lave et mistillidsregime.
Jeg synes, det burde give anledning til, at man reber sejlene og overvejer, om det virkelig er det rigtige, man nu er i gang med.
Vi vil ikke undlade at opfordre til også en sidste gang - at man overvejer, om det her nu også er det rigtige.
På det samme foretræde, som vi havde torsdag, altså efter andenbehandlingen af det her lovforslag, gav kommunerne via Erik Fabrin også entydigt udtryk for, at det anlægsloft, man nu indfører med de her lovforslag, er et entydigt aftalebrud fra regeringen selv.
Det er et entydigt aftalebrud.
Vi fik endda at vide, at det ikke bare var et aftalebrud.
Det vil sige, at kommunerne har haft en klar forventning om, at de havde mulighed for at gennemføre f.eks. investeringer i klimaprojekter og i bedre faciliteter på folkeskoler og andet, hvis de i øvrigt selv var i stand til at finansiere forslagene.
Det er situationen.
Udover, at kommunernes førstemand, Venstremanden Erik Fabrin, har sagt, at man med de her lovforslag indfører et mistillidsregime, har kommunerne efter andenbehandlingen af det her lovforslag samtidig kunnet fortælle os, at der på anlægsområdet er tale om et ensidigt aftalebrud fra regeringens side.
Det betyder, at tæppet nu også er trukket væk under den forudsætning, der var lagt ind i aftalen - nemlig at man netop kunne gennemføre, hvad man ønskede på anlægsområdet i de enkelte kommuner i 2008 og 2009 og årene derefter, fordi man har været meget optaget og ikke har haft så stor mulighed for det på grund af arbejdet med at implementere kommunalreformen.
Jeg synes ikke, det er klædeligt for regeringspartierne at anlægge en sådan linje.
Og jeg er helt reelt fuldstændig uforstående over for, hvordan man i Venstre og Konservative kan nå dertil, at det er den måde, man vil styre på.
Det er efter vores opfattelse nu sidste chance for, at man reber sejlene og overvejer det, inden man trykker på knappen hernede i salen ved afstemningen.