Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2013-02-21:
For SF er der i hvert fald tre vigtige ting inden for uddannelse: at der ikke kun formelt er fri og lige adgang, men at vi også i langt højere grad sikrer den såkaldte sociale mobilitet – det kan man kalde lighed gennem uddannelse; at der er dannelse i uddannelse, at uddannelsessystemet bidrager til, at børn og unge bliver til demokratiske, kritiske og oplyste borgere – det kan man kalde demokrati gennem uddannelse; at der er kvalitet i uddannelse, og at vi konstant holder øje med, om vi kan gøre det bedre hele vejen igennem systemet.
Kvalitet, demokrati og lighed er kerneværdier i vores uddannelsessystem, og at det kræver tid at opfylde de værdier, er klart, men du bliver ikke nødvendigvis en bedre kandidat, fordi du bruger 8 år på det, i modsætning til hvis du havde brugt 5-6 år på det.
I det udspil, vi har lagt frem, er det sjette SU-år bibeholdt, hvis du starter inden for 2 år med din uddannelse.
Men selv om du skulle starte senere, er der stadig plads og rum til et studieskift.
Der er ingen klar sammenhæng mellem forsinkelse og social baggrund, og som vi også har hørt tidligere, er Aalborg Universitet et universitet, hvor de færdiggør deres studium på normeret tid.
Aalborg Universitet er samtidig det sted i landet, hvor flest studerende kommer fra ikkeakademiske hjem.
Man kan sige, at de har opfyldt en af de to ting.
Men generelt kan man sige, at vi er elendige til social mobilitet i Danmark, specielt på de videregående uddannelser.
Vi er dårligere end Norge og Sverige, hvor SU'en er langt lavere.
Det er vores helt store udfordring.
De største klasseskel i det danske uddannelsessystem i dag kommer i mindre grad fra økonomiske forskelle og i højere grad fra kulturelle – eller sagt på en anden måde: Dine forældres uddannelsesbaggrund er den altafgørende faktor, når det kommer til, hvor du selv ender uddannelsesmæssigt.
Og det er uacceptabelt.
Det er klart, at SU'en er et fantastisk værktøj til at sikre flere unge uddannelse, og vi skal selvfølgelig bevare SU'en, men vi kan se, at det ikke er nok.
Det er derfor, at vi har foreslået en folkeskolereform, hvor der er meget mere fokus på lektiecafeer og det praktiske, så Pythagoras ikke forbliver et abstrakt mysterium, fordi dine forældre heller aldrig forstod læresætningen.
Og det er derfor, vi sammen med Enhedslisten har afsat 0,5 mia. kr. til erhvervsuddannelserne; vi mener, at vi får uddannet flere unge bedre, hvis vi får nogle bedre erhvervsuddannelser.
Og i samme ombæring styrkede vi uddannelsesgarantien, oprettede praktikpladscentre og fik sociale klausuler med i sidste års finanslov samt brobygning, fagpilotordning og videreførelse af VEU-centrene.
De sidste 2 år har den her regering brugt 5,5 mia. kr. mere på uddannelse, end højrefløjen gjorde, da de sad i regering.
Jeg synes, at alle de partier i Folketinget, der har bidraget til at prioritere uddannelse så højt, kan holde hovedet højt og uden problemer sige til de studerende: Vi prioriterer jer.
Studerende er ikke en svag gruppe, studerende er oftest ressourcestærke mennesker, der i en kortere periode har en lav indtægt, men som får en høj livsindtægt.
Ja, vi skulle finde 2 mia. kr. – færre penge, end vi hvert år bruger mere på uddannelse – og ja, det betyder, at de hjemmeboende får lidt færre penge.
Men de bliver dog sidestillet med deres udeboende medstuderende, når man ser på forskellen i udgifter.
Og ja, SU'en bliver reguleret på en anden måde, så den bliver reguleret som andre overførselsindkomster.
Det betyder f.eks., at min 10-årige kusine får 291 kr. mindre i SU, hvis hun vælger at læse videre som 20-årig.
Men det er lidt kunstige penge, fordi hun jo ikke ville starte allerede nu og så have haft det mindre, hvis hun havde haft det uden reformen.
Men hendes købekraft bliver bevaret.
Vi har lyttet til de studerende og deres organisationer og fundet 800 mio. kr. til at løse konkrete problemer, de møder i deres hverdag – merit, fleksibilitet i eksamener, bachelorhegn og meget andet.
Alt i alt er udspillet rimeligt, og alle vil også fremover kunne få en gratis uddannelse med økonomisk støtte.
Men lad os huske at holde blikket på hele uddannelsessystemet – der er meget andet end universiteterne.
Hvordan kan det være?
Jeg ved det ikke, men jeg ved, at kvalitet i uddannelse er mere, end om du får et ekstra års uddannelsesstøtte eller ej.
Vi har virkelig brug for at knække uligheden i uddannelse.
Det er vores alle sammens vigtigste opgave.