Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-05-10:
Både privat og offentlig kommerciel brug af Roundup er et stort problem.
Det er jo ikke bare os her i salen, der siger det, men det er Verdenssundhedsorganisationen, der for et år siden kom med en rapport, der advarede mod kræftfremkaldende egenskaber i aktivstoffet glyfosat.
Det er også lidt bemærkelsesværdigt, at Roundup bliver produceret af Monsanto, det selv samme agentur, som jo sælger genmodificerede afgrøder og sorter osv.
Det er altså en mystisk og meget, meget skadelig blanding af nogle meget store erhvervsinteresser og verdens største producent af det her, som vi ser.
Og som vi også har talt om i udvalget flere gange, også under adskillige samråd, så er der en betænkelighed – det må jeg hellere nøjes med at kalde det heroppefra – fra nogle af vi ordføreres side, fra nogle af vores partier, omkring de erhvervsinteresser, som påvirker EFSA, og som påvirker EU-systemet.
Den lettere nonchalante afvisning fra ministerens side af Verdenssundhedsorganisationens rapport og deres konklusioner finder jeg også ret betænkelig.
Fra SF's side er vi enige i målet, så derfor er vi positive over for beslutningsforslagene.
Vi mener også – nu hvor vi i dag kan se og høre, og det er jo desværre ikke overraskende, at der nok ikke bliver opbakning til det her og nu; jeg tror, at vi er i proces, så at sige – at vi bl.a. også skal sætte fokus på nogle af de fuldstændig absurde tiltag, der er, som hr. Johannes Lebech også var inde på, nemlig at man bruger Roundup til tvangsmodning.
Og som jeg sagde til ministeren tidligere, så stødte jeg på vej til lovbehandlingen her i salen på SF's tidligere fødevare- og landbrugsordfører Kristen Touborg, som jo selv er bondemand, og han sagde: Du må hilse dem alle og sige, at det er tudetosset det der, det er noget værre svineri, og vi kan godt klare os uden.
Man skal bare bruge hovedet.
Så nævnte han specifikt det her med tvangsmodning, altså at man bruger Roundup til tvangsmodning af korn.
Og om ikke andet kunne vi måske få et folketingsflertal for at kigge på den del af det, selv om jeg godt hørte, at ministeren var afvisende.
Men nu skal det bedste jo ikke være det godes fjende, eller hvad man siger, så vi mener også, at strategien nationalt skal være – samtidig med at vi forfølger det her mål, som vi er enige med Enhedslisten i – at vi sikrer færrest mulige anvendelser af glyfosatpesticider.
SF har også fremsat et beslutningsforslag, B 118, om forstærket substitutionsprincip og afvisning af godkendelse af pesticidblandinger med kræftfremkaldende mutagene eller reprotoksiske egenskaber, herunder hormonforstyrrende egenskaber.
Nogle gange kan man jo sige, at EU blander sig i for meget, der overimplementeres, og hvad vi ellers hører.
Men når man ikke vil tage stilling herhjemme, så hører vi: Vi venter på EU.
Der skal regeringen selvfølgelig ikke slippe uden om.
Man bør gå forrest i EU og samarbejde med Frankrig og andre lande, f.eks. Holland, om en EU-strategi med henblik på at få begrænset brugen mest muligt og med henblik på et forbud.
Den politiske realitet i EU lige nu er, at glyfosatgodkendelsen bliver fornyet i 2016, men næppe i 15 år, som Kommissionen har foreslået.
Det har vi jo også haft en længere debat om i udvalget.
Så med de bemærkninger kan vi sige, at vi støtter Enhedslistens forslag.
Hvis de ikke kan finde opbakning, så synes vi, at vi skal presse mest muligt på, for at vi både begrænser brugen af det herhjemme, så meget vi kan, og også presse regeringen til faktisk at gå i front i EU for at få fælles regler.