Pia Adelsteen (DF), 2013-04-04:
Tak for det.
Som jeg hørte ordføreren, viste den undersøgelse, DJØF havde lavet – det mener jeg ordføreren sagde –
Og jeg vil bare høre, om ordføreren er indstillet på at gøre det muligt også økonomisk.
Når jeg spørger sådan, er det jo, fordi vi ved, at der er masser af mennesker, som ikke har fuld løn under barsel.
Og det er også derfor, at det i Dansk Folkepartis øjne er vigtigt, at det er familien, der beslutter, hvem der skal holde barslen, for det afhænger typisk af, hvem der tjener mest, eller hvem der er på fuld løn under barsel – eller hvordan man nu får det her til at hænge økonomisk sammen.
Det er ikke alle, der får fuld løn under barsel, så derfor spørger jeg lidt ind til, hvordan Socialistisk Folkeparti vil håndtere det, at man øremærker barsel til mænd, men at ikke alle mænd nødvendigvis får fuld løn under barsel, og at det derfor kan være en økonomisk katastrofe for familien.
Tak for det.
Jeg vil først starte med at sige tak til ministeren for redegørelsen, og så tror jeg, at jeg vil nævne nogle af de ting, som vi i Dansk Folkeparti i hvert fald finder positive – vi kan jo starte positivt.
Så håber jeg også, at jeg når det, som jeg ikke er helt så tilfreds med.
Med hensyn til hvad der skal gøres, har jeg ikke de vises sten – det tror jeg ikke nogen har – men det er vigtigt, at vi får fokuseret på problemet og får set på, hvordan vi kan hjælpe alle de drenge, der ryger ud af uddannelsessystemet, og som ligesom går i stå, som bliver skoletrætte osv.
Det har en meget høj prioritet.
Det synes jeg er positivt.
Jeg vil også godt sige, at jeg synes, det er positivt, at man ser på mænds sundhed.
Vi ved, at mænd er dårlige til at gå til lægen; vi ved, at der skal gøres noget; vi ved, at det er mændene, der dør tidligere end os kvinder – af uransagelige årsager.
Men sådan er fakta, og vi ved, at vi bør gøre noget. Jeg vil i den forbindelse også godt sige, at da jeg sad og læste det her med, at mænd ved f.eks. skilsmisser, problemer i familien osv. har sværere ved ligesom at henvende sig og få hjælp – det kan være hos lægen, eller hvor det nu måtte være – så savnede jeg måske lidt, at man også tog mandekrisecentre op.
Vi har meget få mandekrisecentre i Danmark, og de er heller ikke på finansloven.
Efter serviceloven har kvinder og børn ret til at komme på krisecenter; der står intet om mænd.
Egentlig burde vi også have et opgør her, hvor vi sagde, at der skulle være lighed for loven.
Hvorfor skal mænd ikke lige så vel som kvinder have ret til at kunne komme på et krisecenter, hvis det er det, de har behov for?
Så der er i hvert fald nogle ting, som jeg synes er positive. Så er der nogle ting, hvor jeg er sådan lidt mere: Ah, hvad siger man til det?
Der bliver lavet en ny pulje, hvor man fokuserer på mangfoldighed på det kønsopdelte arbejdsmarked.
Vi har haft den diskussion mange gange; jeg har haft den, lige siden jeg gik i skole, tror jeg.
Jeg har også tidligere fra den her talerstol nævnt, at da jeg gik i skole, ville man meget gerne have, at vi unge piger blev håndværkere.
Jeg syntes ikke, at jeg ville være murer, for jeg var helt sikker på, at når jeg rendte ude i regnvejr, ødelagde det mit hår.
Derfor ville jeg altså ikke engang tænke på at blive håndværker.
Sådan er vi kvinder.
Der er nogle ting, vi går op i, og så er der nogle ting, mænd går op i, og det synes jeg jo et eller andet sted er fair nok.
Men det, som jeg måske også synes var lidt pudsigt i redegørelsen, var jo, at når man ser på den her mangfoldighed på det kønsopdelte arbejdsmarked, var der noget, jeg syntes var positivt, og det var, at der blev nævnt flere mandlige pædagoger i daginstitutionerne.
Jeg har altid undret mig over, at vi altid diskuterer kvinder i ledelse – men det blev så også nævnt lige under.
Så vi taler altså om flere mandlige pædagoger i daginstitutionerne og flere kvinder i ledelse, og det er så mangfoldighed.
Jeg ved godt, at det ikke er ment så sort-hvidt, men nu skærer jeg det sådan lidt ud i sort-hvidt her og siger, at det da er lidt sjovt, at det er kvinder i toppen og så mændene, jeg vil ikke sige i bunden, for der synes jeg ikke daginstitutionerne er, men det er da sådan to spredte steder i hvert fald.
Det leder mig så også hen til det her om kvindekvoteforslaget fra EU.
Jeg har hele tiden hørt, at ligestillingsministeren siger: Vi går ikke ind for kvoter.
Så kvoter er åbenbart defineret ved, at der skal være sanktioner.
Det er ikke sådan, vi i Dansk Folkeparti definerer kvoter, men der er altså forskel, og derfor kalder vi det et kvoteforslag, mens ministeren kalder det noget andet.
Men jeg har lidt svært ved at finde ud af, hvad man vil med kvoteforslaget – eller flere kvinder i ledelse-forslaget – fra EU, som jo meget klokkeklart på forsiden skriver 40 pct.
Det vil jeg da meget gerne igen spørge ministeren om.
Synes man, det er godt, synes man, det er skidt?
Jeg kan forstå, at man vil have en undtagelse.
Så er der en anden ting, som jeg synes er væsentligt at nævne, og det er i forhold til bekæmpelse af vold.
Der foretages en evaluering af handlingsplanen, og det synes jeg er rigtig godt, men samtidig bekymrede det mig lidt, da jeg læste redegørelsen, at sidste år, kan jeg huske, var det omkring 28.000 kvinder og 9.000 mænd, der var udsat for vold; i år er det 29.000 kvinder og 10.000 mænd.
Tallet er altså steget.
For mig at se tyder det altså på, at det, vi har gjort, ikke virker godt nok.
Vi skulle jo meget gerne have knækket den kurve.
Der er også kommet nye begreber ind: kærestevold.
Vi har for ikke så lang tid siden i Ligestillingsudvalget haft en høring om vold i nære relationer, og jeg synes da, at der er nogle ting, hvor vi i hvert fald – og det er vigtigt, at vi gør det på tværs af alle partier – ser på, om det, vi gør, er godt nok.
Er der noget, vi kunne gøre bedre for de samme penge – vi ved jo godt, at pengene ikke hænger på træerne?
Men vi skal måske gøre nogle ting anderledes for at få knækket den voldskurve, der er.
Jeg er meget spændt på at se evalueringen og se på, hvad vi så kan komme op med af nye, gode ideer, så vi kan få knækket kurven.
Så er der købesex.
Det er jo ikke nogen hemmelighed, at vi i Dansk Folkeparti bestemt ikke går ind for at forbyde købesex; vi går heller ikke ind for at forbyde prostitution.
Men det, som jeg studsede lidt over i redegørelsen her, var, at der står, at der skal laves en kampagne, der skal begrænse efterspørgslen på købesex.
Vi har jo prostituerede i Danmark, vi har også nogle, der er handlet til prostitution, og i min optik bør man altså opdele de to områder, forstået på den måde, at vi selvfølgelig skal gøre alt for at bekæmpe menneskehandel, uanset hvad man i øvrigt er handlet til, altså om det er prostitution, tvangsarbejde eller tiggeri; men samtidig har vi altså også nogle prostituerede, som har valgt det frivilligt, og som ikke mener, de tager skade af det, altså som kalder sig selv sexarbejdere osv.
Jeg ønsker ikke en stor diskussion om, hvorvidt man tager skade eller ej af det – det er slet ikke det, jeg er ude på – men jeg synes, det er vigtigt, hvis man vil lave en kampagne, der skal begrænse efterspørgslen på købesex, at man så måske kan få en nærmere forklaring på, hvad pokker det er, der menes, for jeg forstår det ikke.
Der er nogle, der køber sex; der er også nogle, der sælger det helt frivilligt og uden at være handlet til det osv.
Så er der nogle, der er handlet til prostitution.
Vi har i Ligestillingsudvalget for ikke så forfærdelig lang tid siden været en tur i Rumænien og i Italien, hvor vi fik at vide, at vi skulle prøve at fjerne efterspørgslen.
Og så tænker jeg, at det jo er nemmere sagt end gjort.
Bagefter sad jeg og funderede lidt over det, og så tænkte jeg: Der er rigtig mange østeuropæiske børn og handicappede, som bliver handlet til tiggeri.
Jeg kender ikke nogen, der efterspørger tiggeri, men tiggerne er der.
Jeg har bare meget svært ved at se, hvad det helt præcis er, man vil gøre i forhold til at fjerne efterspørgslen på købesex.
Men jeg håber, at ministeren kan uddybe det, og så må vi jo se på, om vi synes, det er godt eller skidt.
I forhold til de etniske minoritetskvinder – var jeg ved at sige; jeg ved ikke, hvordan jeg skal sige det korrekt – synes jeg, at fru Fatma Øktem fra Venstre kom rigtig godt ind på det.
Der er altså et problem i forhold til social kontrol, og jeg synes måske, at emnet fylder meget lidt i redegørelsen.
Jeg synes, man skal gøre noget mere, selv om der står, at man skal styrke viden om rettigheder og ligestilling i udsatte boligområder, og at man vil lave lidt tiltag.
Jeg synes faktisk, at det er et rigtig vigtigt emne, for det er altså et problem, at man som kvinde bliver udsat for en kontrol, som i danskeres øjne nok er meget ekstrem.
Det er i hvert fald ikke noget, vi accepterer som danske piger; det vil vi ikke finde os i.
Og jeg synes ærlig talt heller ikke, at andre skal finde sig i det; ikke når de bor i Danmark i hvert fald, for vi har en anden måde at gøre tingene på her.
I forhold til udbygning af den kønsopdelte lønstatistik vil jeg bare sige, at det er jeg stik imod.
Jeg ved simpelt hen ikke, hvad man skal bruge det til, eller hvorfor.
Vi har en lov, der siger, at alle skal have lige løn for lige arbejde.
Der vil altid være nogle nuanceforskelle; der vil også altid være noget med, at nogle laver mere end andre osv. osv.
Jeg har svært ved at se, hvorfor vi skal udbygge lønstatistikken, og jeg har svært ved at se, hvad det skal bruges til.
Sådan er det.
Det er øremærket barsel, hvor der jo kommer et eller andet udkast fra et udvalg her til sommer, så man kan sikre det bedste beslutningsgrundlag – sådan tror jeg det er formuleret.
Jeg vil bare sige, at i Dansk Folkeparti går vi ikke ind for øremærket barsel til mændene.
Vi synes faktisk, at den ordning, vi har i dag, efter hvilken familien selv kan fordele barslen, er den bedste.