Stine Brix (EL), 2015-02-26:
Jeg vil også gerne starte med at takke Dansk Folkeparti for at have taget initiativ til den her forespørgselsdebat.
For os er der ingen som helst undskyldninger for at gå på kompromis med sikkerheden på fødeafdelinger.
Det er uhyre vigtigt, både for forældrene, men selvfølgelig også for det barn, der kommer til verden, at barnet kommer til verden sikkert og på en tryg måde, så oplevelsen ikke skræmmer forældrene fra at forsøge sig en gang til, hvis de skulle have lyst til det.
Derfor var det også et vigtigt mål for os at sikre nogle økonomiske midler til fødeafdelingerne i det her års finanslovsforhandlinger.
Det skyldes den ekstreme travlhed og den mangel på hænder, som fødegangene oplever i de her år.
Fru Liselott Blixt var tidligere inde på den dokumentar, som DR2 viste om travlhed på fødegangen; den var et illustrativt eksempel på, hvad det kan betyde.
Vi har også set en lang række jordemødre stå frem i dagspressen, nogle har også skrevet debatindlæg om, hvordan de oplever dagligdagen på fødegangene.
Det bliver tit fremhævet i den her debat, at antallet af jordemødre er steget igennem de sidste par år, og det er også ganske rigtigt.
Men jeg synes, det er meget vigtigt at gå lidt bag om de tal, for der er en række sådan set meget gode årsager til, at antallet af jordemødre er steget, selv om der stadig er travlhed på fødegangen.
Det betød, at man gjorde brug af vikarer, midlertidige ansættelser i meget høj grad, og man brugte også andre faggrupper til at dække ind der, hvor jordemødrene ellers var den mest optimale faggruppe at benytte sig af.
Det førte til, at man satte tallet op for, hvor mange jordemødre man uddanner, og det har så gjort, at man har kunnet dække det her hul.
Det er sådan set ikke et eksempel på, at der er flere jordemødre til stede ved hver enkelt fødsel, men man har løst det problem med, at andre faggrupper eller vikaransatte løste opgaven i stedet for.
Derudover er der også de forklaringer, som andre allerede har været inde på, nemlig at vi ser flere komplicerede fødsler, som kræver mere tid.
Vi ser faktisk også mere administration i forbindelse med en fødsel, og så er der endelig det forhold, at man i meget høj grad er gået fra at have indlæggelser i forbindelse med en fødsel til at have det, man kalder en ambulant fødsel, altså at kvinden kommer ind, føder og bliver sendt hjem igen.
Det betyder faktisk, at jordemødrene får væsentlig flere opgaver, hvor kvinden ellers normalt overgik til en barselsafdeling og plejepersonalet kunne tage sig af hende.
Så der er ganske gode forklaringer på, at antallet af jordemødre er steget, mens der stadig mangler ressourcer til selve fødselssituationen.
En af de ting, der er rigtig vigtig for mig, og som vi også har fået med i den fælles vedtagelsestekst, som stort set alle partier står bag, er, at vi nu følger, at de her penge, som er afsat til området, også rent faktisk kommer til at gå til området.
Jeg er bekymret, ikke mindst fordi de meldinger, vi får fra bl.a. Danske Regioner, er, at man slet ikke synes, der er et behov på det her område.
Jeg synes, at man i alt for høj grad har negligeret problemets omfang, og jeg synes, det er et signal om, at vi skal være meget, meget opmærksomme på, hvordan man rent faktisk administrerer det, at man har nogle penge at gøre godt med.
Den udfordring bliver jo ikke mindre af, at vi lige nu hører fra regionerne, at de er stærkt udfordret af, at priserne til medicin stiger.
Derfor tror jeg, det er meget, meget vigtigt, at vi som Folketing, men også at regeringen går i tæt dialog med Danske Regioner og også med de enkelte regioner om, hvordan de her penge rent faktisk kommer til at gå til det løft af fødeafdelingerne, som vi er fælles om at mene der er behov for.
Her til sidst vil jeg bare sige, at jeg også gerne vil rose fru Liselott Blixt for at have stillet en lang række skriftlige spørgsmål i den her sammenhæng.
Jeg synes stadig, vi mangler nogle svar på, hvordan virkeligheden egentlig ser ud, og jeg kan høre, at der også er andre, der har siddet med samme overvejelse.
Der er meget, meget store forskelle helt nede på de enkelte afdelinger, og jeg tror, vi bliver nødt til at gå ned at kigge på det, for at vi kan få et klart billede af, hvad der egentlig sker.
Så jeg synes, det kunne være rigtig interessant, hvis vi kunne komme et skridt tættere på og se, hvad virkeligheden egentlig er, og få en konkret opgørelse for hver enkelt fødeafdeling.