Michael Aastrup Jensen (V), 2011-03-03:
Tak for det.
Vores ordfører, hr. Peter Juel Jensen, kan desværre ikke være til stede her i salen i dag, og derfor har jeg lovet at læse hans tale op.
Tak til ministeren for en god og grundig redegørelse til Folketinget.
Jeg vil dog gerne starte med afholdelsen af det første topmøde siden 1999.
Topmødet blev afholdt i Astana i Kazakhstan, der udover at være vært for topmødet også stod for formandskabet i 2010.
Topmødet blev afholdt, på trods af at de fleste vestlige lande var meget forbeholdne; en tøven, der skyldtes menneskerettighedssituationen i Kazakhstan, der på trods af visse fremskridt ikke lever helt op til det, man kunne forvente af et land med formandskabet for OSCE.
Flere stats- og regeringschefer samt udenrigsministre deltog i topmødet, men på trods af det kan mødet med danske øjne nok kun betragtes som en delvis succes.
Uenigheden opstod mellem EU-kredsen og især Rusland om de såkaldte frosne konflikter i særdeleshed og spørgsmålet vedrørende Georgien.
Handlingsplanen er ikke lagt død, men blot udskudt, og arbejdet med at skabe enighed fortsættes af de kommende formandskaber.
I 2010 kunne OSCE også fejre 20-året for det såkaldte Københavnsdokument, som fortsat er en hjørnesten inden for OSCE's arbejde for demokrati og fundamentale menneskerettigheder.
Det blev en meget velbesøgt konference med over 260 repræsentanter fra OSCE-lande, men fraværet af OSCE's parlamentariske forsamling blev noteret, hvilket undrer mange parlamentarikere, der til daglig udfører arbejde for demokrati og menneskerettigheder.
En vigtig del af OSCE's arbejde foregår i felten i OSCE-landene med konflikthåndtering og projekter til fremme af demokratisering, god regeringsførelse, bæredygtig socioøkonomisk udvikling og respekt for menneskerettighederne.
OSCE's 17 feltmissioner på Balkan, i Centralasien, Kaukasus, Moldova og Ukraine er hjørnestenen i dette arbejde.
Politisk og ressourcemæssigt er OSCE's fokus i de senere år dog i højere grad flyttet fra det nu mere stabile Balkan over mod landene i SNG-regionen, fortrinsvis i Centralasien.
Bevægelsen hen imod en større fokus på missionerne i Centralasien er fortsat i 2010.
Ændringen er blevet styrket af OSCE's tiltagende opmærksomhed på transnationale trusler som terrorisme og organiseret kriminalitet, herunder narkosmugling.
Denne tendens hænger også sammen med de stigende aktiviteter i OSCE-regi rettet mod Afghanistan, primært via indsatser i de centralasiatiske nabolande.
Valgobservation er et OSCE's vigtigste områder og er en meget synlig og respekteret del af OSCE's arbejde med at fremme og fastholde en demokratisk udvikling i OSCE's område.
For at OSCE kan bevare sin ledende rolle på området, kræver det et fortsat tæt samarbejde mellem de to hovedaktører, ODIHR og OSCE's parlamentariske forsamling, der positivt supplerer hinanden med forskellige vinkler på observatørarbejdet og tilsammen øger legitimiteten af observatørvurderingerne.
Men sådan fungerer det desværre ikke altid.
OSCE's parlamentariske forsamling har implementeret 1997-aftalen, som blev forhandlet på plads af det daværende danske formandskab.
ODIHR nægter fortsat at leve op til denne del af aftalen.
Især nægter de at dele information, hvilket gør OSCE's parlamentariske forsamlings arbejde besværligt.
På det nyligt afholdte vintermøde i Wien blev samarbejdet mellem OSCE's parlamentariske forsamling og ODIHR omtalt som mildest talt dårligt.
Jeg vil ikke komme nærmere ind på det konkrete problem, men blot konstatere, at findes der ikke en løsning, er det min overbevisning, at der på længere sigt bliver problemer med at få parlamentarikere til at deltage i valgobservationer.
Det kan ikke være nyt, at der er plads til forbedringer.
Derfor undrer det også, at OSCE's formandskab har valgt at bede om en forlængelse af ambassadør Lenarčičs mandat, i øvrigt uden at slå denne stilling op.
Forlængelsen sker gennem en såkaldt silent procedure, hvor de enkelte lande skal sige fra, hvis ikke de er enige i forlængelsen.
Vi taler her om en stilling som leder af OSCE's Office for Democratic Institutions and Human Rights.
Burde man ikke her forvente en åben og transparent procedure, hvor stillingen slås op uden mulighed for genudnævnelse?
Jeg vil gerne slutte af med at fremhæve de to danske parlamentarikere, som i mine øjne igen i år har gjort en stor indsats på Folketingets OSCE-parlamentariske delegations vegne, nemlig medlem af Folketinget hr. Jens Christian Lund og medlem af Folketinget fru Pia Christmas-Møller.
De to parlamentarikere har ydet en stor indsats i OSCE's parlamentariske forsamling, hvilket fortjener al ære og respekt.