Kirsten Brosbøl (S), 2014-12-05:
Tak til alle ordførerne for i varierende grad positive tilkendegivelser om det her lovforslag.
Men vi har jo senest ved lov om vandplanlægning her i Folketinget vedtaget et mål om, at vi skal sikre god tilstand i de danske vandområder.
Hvis vi skal det, er der også behov for en indsats imod, at urenset spildevand fra vores toiletter og afløb i hjemmene siver ud i vandmiljøet.
Vi ved, at det bidrager til og medfører iltsvind og fiskedød.
Desværre står vi jo i en situation, hvor det største behov for rensning findes nogle af de steder i landet, hvor der i forvejen er alvorlige økonomiske udfordringer.
Udgangspunktet for vores spildevandsrensning er, at den enkelte boligejer selv skal betale for at få lagt et rør fra sit hus og ud til kloakken eller for at rense spildevandet på grunden.
Man kan sige, at også her gælder princippet om, at forureneren betaler.
Det princip holder vi fast i, men det skal omvendt heller ikke være sådan, at vi kriminaliserer borgere, der står i en økonomisk vanskelig situation og ikke kan betale.
Der har, som flere af ordførerne også har været inde på, været nogle triste tilfælde, hvor borgere er blevet politianmeldt, fordi de ikke har kunnet betale for at tilslutte sig kloaknettet eller på anden måde forbedre spildevandsrensningen på deres grund.
Derfor har det her lovforslag til formål at hjælpe den mindre gruppe af ejendomsejere.
Regeringen ønsker ikke, at vi skal straffe ejendomsejere for at være økonomisk trængt.
Det er et fælles ansvar at sikre et rent vandmiljø, og derfor ønsker vi at hjælpe de boligejere, der er mest trængt, så vi kan få alle med og beskytte vandmiljøet i hele Danmark.
Lovforslaget består af to hovedelementer: en hjælpeordning til dem, der er økonomisk mest trængt, og en abonnementsordning til alle.
Kommunerne får pligt til at tilbyde hjælpeordningen.
Den indeholder en minimumsfrist på 3 år for indfrielse af påbud og en afdragsordning på 20 år for de ejendomsejere, der er økonomisk trængt.
Regeringen foreslår, at ejendomsejere med en årlig husstandsindkomst under 300.000 kr. med yderligere tillæg for hjemmeboende børn får adgang til hjælpeordningen.
Det ligger lige over, hvad to folkepensionister eller to kontanthjælpsmodtagere tjener.
Det siger jeg bare for at sætte beløbet lidt i perspektiv.
Med hjælpeordningen får ejendomsejeren mindst 3 år til at spare op til selv at betale for sin kloakering eller renseløsning, og hvis de 3 år ikke er nok til at rejse pengene, vil ejeren få en afdragsordning.
Den indebærer, at spildevandsselskabet etablerer den nødvendige løsning på grunden, og så tilbyder ejeren at betale omkostningerne tilbage over 20 år med en rente på 5,9 pct., som den er lige nu.
Den lange løbetid sikrer, at afdragene kommer ned i en størrelsesorden, som de fleste vil kunne håndtere.
I praksis er det ca. 500-600 kr. om måneden ved en løsning, som koster 80.000 kr., og det er højt sat.
Et eventuelt tab vil derfor i første omgang blive søgt dækket af de øvrige låntagere i afdragsordningen, og opstår der et samlet tab for spildevandsselskabet på låneordningen, kan tabet efterfølgende dækkes over taksterne for selskabets øvrige brugere.
Det er vel at mærke 150 kr. samlet set over en 20-årig periode.
Der blev sagt hvert år, men det er altså vores vurdering, at ordningens omfang her vil have den karakter, at hvis alle de borgere, der vil blive omfattet af den her hjælpeordning, misligholder deres lån, vil den samlede risiko, som andre forbrugere bærer, være 150 kr. over 20 år.
Så det er altså meget begrænset risiko, der med den grænse på de 300.000 kr., vi har lagt, vil blive væltet over på de øvrige forbrugere, der er tilknyttet det samme spildevandsselskab.
Så er der det her med grænsen for, hvor mange der skal være omfattet.
Hr. Per Clausen var inde på, at det var nærliggende at ønske sig, at flere kunne være omfattet af den her ordning, og hvor grænsen lige ligger for, hvornår man er økonomisk trængt eller ej.
Når vi har valgt en afgrænsning ved de her 300.000 kr. og altså vil hegne det ind til dem, de borgere, der er mest økonomisk trængt, har det flere årsager.
Betalingsreglerne på spildevandsområdet har jo været de samme gennem mange år.
Andre ejendomsejere har igennem årtier betalt tilslutningsbidrag til kloakfællesskabet og for kloakarbejdet på deres egen grund.
Og de ejendomme, hvor rensningen så nu skal forbedres, har indtil nu haft meget lave omkostninger sammenlignet med andre.
Derfor mener vi ikke, at det vil være fair at give de ejendomsejere en markant bedre finansiering end de øvrige, som allerede har etableret det her.
Hertil kommer, at hvis borgerne ikke betaler deres afdrag, kan tabet jo væltes over, som jeg lige har været inde på, på de andre ejendomsejere i det kloakfællesskab, og det taler også for at indsnævre den kreds, som inddrages under ordningen for netop at minimere den risiko.
Vi mener altså, at den med det nuværende forslag har et rimeligt omfang.
Så har der været forslag fremme om, at hjælpeordningen også burde omfatte borgere, som har fået påbudt separat kloakering.
Men der skal vi altså her skelne mellem påbud, som udspringer af et statsligt krav om spildevandsrensning, og når separat kloakering bliver brugt som en ud af mange løsninger til at håndtere større mængder regnvand.
Der findes alternative løsninger, som ikke pålægger ejendomsejeren nye anlægsomkostninger.
Så borgere med påbud om separat kloakering er ikke med i den her afdragsordning.
Omvendt har vi valgt at indføre den her nye abonnementsordning, som jo så også giver muligheder for borgere, der er omfattet af pålæg om separat kloakering.
For den her abonnementsordning går ud på, at spildevandsselskaberne får mulighed for at tilbyde alle, som er tilsluttet kloak, at overtage driften og vedligeholdelsen af kloakledningerne på den private grund mod betaling, altså den her abonnementsordning.
Det gælder altså også ved eventuel etablering af separat kloakering.
Set i et større perspektiv forventer jeg, at abonnementsordningen vil betyde en mere effektiv spildevandshåndtering med færre fejl, færre ledningsbrud, færre problemer med f.eks. rotter, og det giver en mere effektiv håndtering af vores spildevand.
Så med den foreliggende model sikrer vi altså, at vi på den ene side fastholder indsatsen med spildevandsrensning i det åbne land til gavn for miljøet og på den anden side, at vi også tager hånd om det problem, som nogle borgere har stået i, fordi de er vanskeligt stillet rent økonomisk.
Med forslaget her skulle vi så gerne undgå de triste tilfælde, vi har set, hvor man kan blive politianmeldt, fordi man ikke har råd til at betale bidraget.
Så det her er et solidarisk forslag, der kommer dem i vores landdistrikter, der er mest økonomisk trængt, til undsætning.