Karen Ellemann (V), 2011-02-10:
Lad mig også her starte med at sige tak til ordførerne.
Her kan man vel med rette kalde det en blandet landhandel, for der har bestemt været kritiske røster, og hænderne flyver op allerede nu, så jeg glæder mig også til debatten.
Jeg er noget overrasket over, at man ikke deler regeringens syn på, at vi rent faktisk skal gøre noget nu og her, gøre noget aktivt for lige præcis at hjælpe i den svære situation, som yderområderne står i i dag i Danmark.
I regeringen har vi i hvert fald stort fokus på den svære situation.
Vi har fokus på at give kommunerne i yderområderne nogle særlige muligheder, som kan hjælpe dem til at få vendt en ofte negativ udvikling til en positiv udvikling.
Regeringens fokus kom i september sidste år til udtryk i det udspil, som vi kom med, og som hedder »Danmark i balance i en global verden«, og i den publikation lancerede vi en række initiativer, som skal være med til at skabe ny vækst i yderområderne.
Et af dem var jo så en ændring af planloven, som lokalt skal give flere muligheder på planområdet og give bedre vilkår for erhvervslivet der, hvor væksten i dag er gået i stå.
Og det er det initiativ, som nu er konkretiseret i det forslag til en ændring af planloven, som vi behandler i dag.
Det er et forslag, som jeg naturligvis har indkaldt til forhandlinger om, og hvor jeg har været meget ærlig netop i forbindelse med fokuseringen på de 29 punkter.
Jeg kan se, at hr. Flemming Møller Mortensen trækker på smilebåndet, og jeg erkender ærligt, at der var jeg meget fast i mælet og sagde: Jeg har ikke til sinds at lave lange gruppearbejder, i forhold til om det er 29 kommuner, der skal have den her mulighed, eller 31 eller hele landet.
Jeg har været meget involveret i det arbejde, som beror på regeringens udspil om Danmark i bedre balance, og de 29 kommuner er blevet til efter en vurdering, ud fra hvilken man så siger, at kriteriet er, at 40 pct. af indbyggerne bor uden for bymæssig bebyggelse.
det er rigtigt, at det jo giver en linje, hvor man så kan stå på broen og se på én kommune, som har fået mulighederne, og på en anden, som ikke har fået det.
Det er det, der ligger i prioriteringen og fokuseringen, i forhold til hvilke kriterier der skal til, for at vi har noget, vi kan karakterisere som yderområder, hvor en stor del af befolkningen bor uden for byerne, og at der er andre kommuner, hvor større dele af befolkningen er koncentreret omkring større byer.
Så har der også været kritik af, hvordan det her lovforslag er blevet til – hvad baggrunden for det her lovforslag egentlig er.
Jamen jeg må da sige – som flere heldigvis også har været inde på – at hele kernen i det her lovforslag sådan set er blevet til i tæt samarbejde med 16 kommuner, som ligger uden for de danske vækstcentre, og de kommuner har spillet ind med, hvilke barrierer de ser i planloven for deres egen udvikling.
Og de her indspil er jo dem, der er blevet sat fokus på i det her lovforslag – et fokus, som handler om at give kommunerne bedre mulighed for at kunne tilbyde attraktive boliger og gode forhold for virksomhederne på landet.
Det handler helt grundlæggende om at give muligheden for at tiltrække mere liv og give kommunerne i yderområderne mulighed for at tilbyde noget, som man ikke kan tilbyde andre steder.
Derfor er der en forskel, og derfor er der en fokusering på 29 kommuner.
Så kommunerne i yderområderne får altså med det her lovforslag helt konkret bedre mulighed for at give landzonetilladelse til nye boliger i tilknytning til eksisterende landsbyer.
De får samtidig mulighed for at søge en konkret planlægningstilladelse til at planlægge for byudvikling inden for kystnærhedszonen – inden for kystnærhedszonen og selvfølgelig ikke strandbeskyttelseslinjen; de første 300 m er stadig væk helligt område, og det arvesølv er kommunerne i høj grad også selv bevidste om at de har.
Så det her handler altså om tilladelsen inden for kystnærhedszonen, som går fra de 300 m helt op til 3 km.
Tilladelsen her skal være med til at sikre, at planlægningen både fremmer væksten og også bevarer naturen, for det, at vi vælger væksten til, må jo selvfølgelig ikke betyde, at vi vælger naturen fra.
Respekten for naturen, for miljøet og for landskabet skal bestå ganske som i dag.
Lovforslaget indeholder så også nogle ændringer i planlovens detailhandelsbestemmelser.
Det er ændringer, som primært skal give alle kommuner mere ligelige konkurrencevilkår.
Det handler om bedre muligheder for at planlægge med hensyn til store udvalgsvarebutikker og at flytte eksisterende store butikker, der ellers ville være i vejen for en fornyelse af en bymidte.
Så indeholder lovforslaget også en forbedring af mulighederne for at udvide eksisterende virksomheder, som er etableret i tidligere landbrugsbygninger, og det er jo altså en forbedring, som kommer til at gælde for alle kommuner uden for hovedstadsområdet, for på den måde kan kommunerne nemlig fastholde vækstvirksomhederne og sikre arbejdspladser i landdistrikterne i hele landet.
Både under lovforslagets høringsperiode og i den efterfølgende debat med ordførerne har der været rejst spørgsmål om, hvilke konsekvenser det så har nu, at kommunerne skal meddele tilladelse, medmindre væsentlige hensyn taler afgørende imod.
Det spørgsmål har også været rejst her fra flere ordføreres side.
Og der vil jeg præcisere, at den her bestemmelse er udtryk for, at vi ønsker en lempelse, men med mulighed for, at kommunerne kan stille særlige krav om f.eks. afskærmende beplantning eller bygningernes udseende.
Omvendt må der ikke herske nogen tvivl om, at vi ikke har frataget kommunerne mulighed for at sige nej, for kommunerne kan altså stadig væk give afslag, når der er væsentlige hensyn, som taler afgørende imod.
Så vil jeg lige ganske kort sige, at den her ændring af planloven også trækker linjer til den mediepolitiske aftale mellem regeringen og Dansk Folkeparti fra maj 2010, fordi lovforslaget fjerner kommunernes mulighed for, at man i lokalplanen kan stille krav om tilslutningspligt til fællesantenneanlæg, og det vil betyde, at den enkelte får mulighed for frit at vælge sin egen leverandør af tv- og radioprogrammer.
Så lad mig runde af her, inden vi skal til debatten, og bare sige, at jeg synes, det her lovforslag altså bringer os et godt stykke hen mod virkeliggørelsen af udspillet om et Danmark i bedre balance.
Udspillet er også bragt nærmere sin virkeliggørelse ved udgivelsen af eksempelsamlingen om planlægningen i kystnærhedszonen og også ved nedsættelsen af hele dialogforum om turisme.
Så dermed er vi kommet et lille skridt tættere på visionen om et Danmark, som ikke knækker over, altså et Danmark, hvor vi ikke accepterer, at vækst skal være forbeholdt særlige områder.
Den mere differentierede planlov, som tegner sig i det her lovforslag, er vejen til at give kommunerne i yderområderne mere plads til initiativ og vækst uden at gå på kompromis med deres særlige naturkvaliteter.
Så med disse ord vil jeg lægge op til en spændende debat her og i øvrigt også en god videre behandling af lovforslaget i udvalget.