Kristian Jensen (V), 2008-04-14:
Jeg vil tillade mig at besvare de to ordførere i omvendt rækkefølge og vil først svare hr. Niels Helveg Petersen.
Det er sådan set korrekt, at en række regeringer har forsøgt at få Kommunernes Landsforening til at overholde de aftaler, der er indgået, og det gælder også for de regeringer, som hr. Niels Helveg Petersen var en aktiv del af op igennem 1990'erne, men lad os lige en gang prøve at kigge på, hvad der skete med de aftaler.
Det var et fast punkt i næsten samtlige aftaler, der blev indgået mellem den daværende SR-regering og Kommunernes Landsforening, at kommuneskatterne skulle holdes i ro.
Jeg tror, at der i et enkelt år var tilladt en vis stigning, men ellers var det en klar aftale, at kommuneskatterne skulle holdes i ro.
Hvad var så resultatet, da vi i 2001 skulle gøre boet op efter SR-regeringen?
Det var, at der i den periode, i 1990'erne, havde været en stigning i kommuneskatterne på 10 pct., på trods af at man år efter år efter år havde sagt, at skatterne skulle holdes i ro.
Så langt var det gledet uden nogen konsekvent og uden nogen aftale om, hvilken konsekvens en gentagelse af aftalebruddet skulle have.
Jeg er sådan set meget enig med hr. Niels Helveg Petersen i, at det her ikke er en skattelettelse.
Vi har ikke brug for en skattestigning, særlig ikke en skattestigning på beskatning af arbejdsindkomst.
Derfor er det meget nødvendigt, at vi gennemfører det her.
Jeg mener også, at der er fokus på den i forhold til de aftaler, der er indgået i forbindelse med finansloven.
Når hr. Niels Helveg Petersen siger, at Det Radikale Venstre egentlig helst så en skattereform, lyder det jo rigtigt og tillokkende.
Jeg skal så sige, at vi i de seneste 6½ år har reformeret selskabsskatten, vi har reformeret vores aktieskat, vi har reformeret afgiftskatteområdet ganske gennemgribende, og vi har både i 2004 og 2007 sat skatten på arbejde markant ned.
I 2004 som en decideret skattelettelse, i 2007 som en skattereform, altså det, som hr. Niels Helveg Petersen efterlyste, men hvad er så resultatet, hvis vi kigger på stemmeafgivningen?
Det er desværre, at Det Radikale Venstre, som taler så pænt om lavere skat på arbejde, i 2004 undlod at stemme og i 2007 stemte direkte imod.
Jeg vil håbe på og forventer sådan set også, at Det Radikale Venstre i fremtiden vil være lidt mere konsistent, så de, når de taler så positivt om en skattereform, også vil stemme for, når den skal gennemføres.
Til hr. Nick Hækkerup bare ganske kort om det tidsmæssige: Vi har først mulighed for den 15. oktober, når kommunerne vedtager deres budgetter, teoretisk, med det samme og et splitsekund efter at vide, hvordan de er.
Nu er det desværre sådan, at de kommunale budgetter ikke altid indberettes i samme takt, som de vedtages.
Det er desværre også en gang imellem sådan, at det er nødvendigt, at der sker visse beregninger af, hvad det egentlig er, der ligger i den budgetaftale, der er indgået.
Det har bl.a. været meget svært for os at se præcis, hvor store de budgetmæssige overskridelser er i forhold til det, der var aftalt.
Lad os bare i bedste fald sige, at vi så den 16. oktober om morgenen teoretisk kunne have haft et overblik, så forventer hr. Niels Helveg Petersen, undskyld hr. Nick Hækkerup - jeg beklager over for begge parter fortalelsen - at vi inden den 24. oktober ville have haft en vedtagelse på plads.
Men hvad var virkeligheden?
Virkeligheden var, at der den 24. oktober blev udskrevet folketingsvalg, og dermed blev lovgivningsarbejdet sluttet.
Det betød, at vi ikke havde nogen mulighed for at kunne gennemføre en kompenserende skattelettelse, der kunne indregnes i de skattekort, der blev udsendt i perioden fra den 23. oktober og fremefter.
Hvilke muligheder var der så?
Den nemmeste mulighed at gennemføre, som vi har valgt, var at sige, at danskerne dobbelt op får deres penge tilbage i 2009 og så fra 2010 og fremefter får det præcise beløb.
Jo, siger hr. Nick Hækkerup så, kan vi så ikke risikere, at man bare laver en skattestigning nu og lover en skattelettelse i fremtiden?
Vi skulle finde en model for at kompensere, sådan at skatteyderne ikke skulle mærke, at skattestoppet blev brudt de skulle kompenseres for det.
Det er en af de særlige ting, som vi fra Folketingets side ikke direkte kan diktere, medmindre vi skal fjerne kommunernes ret til selvstændigt at fastsætte deres udskrivningsprocent, og det ønsker jeg ikke.
Vi fastsætter kun, at den samlede beskatningsprocent ikke må stige, og så må kommunerne selv finde ud af, hvordan de individuelt vil afbalancere forholdene.
Hvad er det så, hr. Nick Hækkerup siger?
Han siger: Kan vi så ikke bare hæve den nu og love en lettelse senere?
Så er det, at jeg er nødt til at vende tilbage til mit billede med de religiøse konvertiter, der så brændende vil bevise deres nye tro og overkompenserer, fordi de nu tror på et nyt mantra, man kunne næsten sige en ny tese for dansk politik, nemlig skattestoppet, men så alligevel ikke helt forstår, hvad det er, man er gået ind til.
Vi har naturligvis sikret, at borgerne får forrentet deres penge, men jeg må også sige, at det billede, som hr. Nick Hækkerup tegner, om, at man skulle kunne hæve en skat og så senere sænke den, ikke er muligt inden for skattestoppets rammer.
Jeg kunne tænke mig at stille et spørgsmål til hr. Nick Hækkerup: Hvor er det i definitionen af skattestoppet, hr. Nick Hækkerup mener at en sådan model burde være mulig?
Bundlinjen er sådan set ganske klar: Vi har et godt lovforslag, vi sikrer, at skatteborgerne ikke kommer til at betale mere, vi kompenserer for den skattestigning, der var lagt op til, og vi gør det på en måde, så danskerne også oplever, at de får en forrentning i takt med den lønstigning, der er fra 2008 til 2009.