Thomas Jensen (S), 2011-11-24:
Jeg synes, at det selvfølgelig er beklageligt, hvis der er nogen, der skulle have købt en bolig i den nævnte periode, under forudsætning af at de regnede med, at der ville blive gennemført en boligpakke.
Det var sådan umiddelbart efter valget, og nu kan jeg også godt finde et citat frem her fra den 16. september, altså dagen efter afholdelsen af folketingsvalget.
Der siger hr. Lars Løkke Rasmussen: »Aftaler og forlig skal holdes.
Det er helt uden for diskussion.
Vi har to røde linjer; tilbagetrækningsreformen består og skatter og afgifter skal ikke hæves«.
Så derfor må jeg sige, at hvis der er nogen, der har handlet bolig i den periode, så er det beklageligt, men Venstre havde ikke den udstrakte hånd til at gennemføre en ordning for dem, desværre.
Venstre og Konservatives forudsætning for at fremsætte det her beslutningsforslag om en kompensationsordning, som vi førstebehandler her i dag, er, at de to partier mener, at der var et betydeligt parlamentarisk flertal for deres boligpakke.
Det er objektivt set
en forudsætning, som aldrig har været til stede.
Før folketingsvalget havde Venstre og Konservative tilsammen 64 mandater, i det nuværende Folketing har Venstre og De Konservative tilsammen endnu færre, nemlig 55 mandater, og jeg kan dermed konstatere, at der hele tiden har været et betydeligt parlamentarisk flertal imod Venstre og Konservatives boligpakke.
Derfor er Venstre og Konservatives forudsætning for at foreslå og gennemføre en kompensation til boligkøberne fra den 20. august til den 3. oktober ikke til stede.
Hvorfor har der så aldrig været et flertal for partiernes boligpakke?
Sagen er jo den, at Venstre selv hev tæppet væk under sin egen boligpakke, og trods utallige opfordringer og udstrakte hænder fra S og SF ville partiet ikke samarbejde.
Venstre ville ikke indgå et nationalt kompromis om en boligpakke, og med det her forslag, har Venstres formand snart indtaget alle tænkelige standpunkter om en boligpakke.
Da Socialdemokraterne og SF, før folketingsvalgkampen blev skudt i gang, foreslog en boligpakke og klart og tydeligt spurgte Venstres formand, om vi skulle lave et nationalt kompromis, var hr. Lars Løkke Rasmussens svar et klokkeklart nej.
Og Venstres formand havde endda ikke evnen til at få opbakning for sin boligpakke blandt de højreorienterede partier inden folketingsvalget.
Hverken Liberal Alliance eller Dansk Folkeparti støttede forslaget fra den daværende højreorienterede regering.
Efter folketingsvalget gjorde Venstre som noget af det første opmærksom på, at partiet ikke ville støtte en boligpakke, hvis den skulle finansieres af øgede skatter og afgifter.
Venstre har hele tiden syntes at være mere forhippet på at gennemføre boligpakken med deres finansieringsmodel end på at skabe tryghed for boligejerne.
Da vi i regeringsgrundlaget har fundet det nødvendigt at hæve skatter og afgifter, er det logisk, at Socialdemokraterne har lagt til grund, at Venstre ikke støttede en boligpakke.
Venstre hev med andre ord tæppet væk under sin egen boligpakke.
Og da Venstre ikke havde viljen til at indgå et nationalt kompromis om en boligpakke, som skulle finansieres af øgede skatter og afgifter, har regeringen derfor valgt at prioritere anderledes.
Vi sætter gang i dansk økonomi med en kickstart, som også kommer boligmarkedet til gode – en kickstart, der øger beskæftigelsen med 9.000 lønmodtagere i 2012, 12.000 lønmodtagere i 2013, og så er det sådan, at når de ledige kommer i arbejde og får en bedre privatøkonomi, løbes boligsalget også i gang, og samtidig holder regeringen boligskatten og rentefradraget i ro, alt sammen til gavn for nuværende og kommende boligejere.
Så kan jeg konstatere, at al begyndelse er svær, også for Venstre og Konservative i partiernes nye rolle som opposition.
I deres iver efter at fortsætte valgkampen i de næste 4 år frem for at vise vælgerne, at partierne er mandater, der arbejder for at skabe resultater, er partierne så forhippede på at opretholde valgkampretorikken, at de har fremsat et sjusket beslutningsforslag.
Det er for det første uklart, hvilken kreds af ejerboliger der skal være omfattet af kompensationsordningen.
Omfatter begrebet ejerbolig f.eks. sommerhuse og fritidsboliger?
Og for det andet vil det i en konkret bolighandel være sådan, at købstidspunktet, overtagelsestidspunktet og tinglysningstidspunktet typisk ikke vil være sammenfaldende.
Venstre og Konservative bruger i forslagets bemærkninger hele tre forskellige formuleringer, og jeg citerer noget fra dem her.
Ud over at Venstres formand selv har trukket tæppet væk under forslaget ved at afvise finansieringen, har partierne formuleret et uklart og sjuskede forslag.
Det må siges at være en ommer.
Det er en stor udfordring at rydde op efter VKO's økonomiske kaos, men vi gør det skridt for skridt ud fra den grundlæggende præmis, at nye initiativer og ny politik først gennemføres, når der er fundet en sikker finansiering.
Finansieringen af Venstre og Konservatives forslag er alt andet end sikker.
For det første har partierne end ikke gjort sig den ulejlighed at fortælle, hvad forslaget vil koste, og for det andet vil partierne finansiere det ved at skære ned i det offentlige forbrug.
Det er upræcist, det er uansvarligt, og det lægger Socialdemokraterne selvfølgelig ikke stemmer til.
Venstre og Konservative skylder danskerne at fortælle, hvor der skal skæres ned, hvem der skal fyres, og hvor de vil indføre øget brugerbetaling.
Socialdemokrater kan ikke støtte forslaget.