Jens Peter Vernersen (S), 2008-05-23:
Den sidste debat, vi har haft her, viser jo fuldstændig præcist, hvad vi er ude i.
Specialeplanlægning og samling af specialer er meget, meget kompliceret.
Sundhedsstyrelsen har en stor opgave i at samle disse specialer, for at borgerne kan få den bedste behandling, hvis man f.eks. har kræft.
Derfor er det jo også skudt helt ved siden af, når man siger, at patienterne så kan vælge et hospital, hvor de kan se i brochuren, at der opereres for kræft.
Den faglige vurdering skal jo ikke overlades til patienterne, uanset om de har forsikring, den skal overlades til Sundhedsstyrelsen, og styrelsen skal sikre det.
Og det, som ministeren jo har gjort, er, at han har meldt, at nogle privathospitaler altså nu kan lave disse operationer.
Dette på trods af, at vi sammen har diskuteret, hvilke faglige krav der stilles, netop for at sikre, at operationen bliver fuldført med et rigtig godt resultat.
Det her beslutningsforslag, som SF har fremsat, er jo et forslag, der så betyder, at vi tredje gang her i maj måned diskuterer det her spørgsmål.
Først på foranledning af et beslutningsforslag fra Enhedslisten, så et fra Socialdemokraterne og nu også endelig et fra SF.
Det, som det jo drejer sig om, er ligebehandling af private og offentlige sygehuse og hospitaler.
Jeg forstår på sundhedsministeren, at der ikke er skyggen af problemer.
Det skal vi selvfølgelig arbejde videre med og se at få afklaret.
Det tror jeg mange glæder sig rigtig meget til.
Privathospitalerne, der udfører behandlingerne, er ikke i konkurrence, og det er jo derfor, at priserne bliver alt for høje.
Der kunne ikke opnås enighed mellem regionerne og privathospitalerne om afregningen, og så bestemte den daværende sundhedsminister, hr. Lars Løkke Rasmussen, hvad prisen skulle være.
Det gav altså privathospitalerne en fordel.
Fra Socialdemokraternes side har vi jo hele tiden haft et ønske om rammeudbud, sådan at vi kunne sikre, at man ikke betalte højere pris end højst nødvendigt.
Jeg mener også, at det rammeudbud skal udvides, sådan at man kunne bede privathospitaler uden for landets grænser om at byde ind, fordi privathospitalerne alligevel ikke har en sådan størrelse, at vi kan være sikre på, at man ikke også laver interne aftaler.
Jeg kan forstå, at sundhedsministeren ikke mener, at der er noget problem, men Konkurrencestyrelsen har altså tilkendegivet, at hvis det var sådan, at man havde udbud, så fik man også en mere fair konkurrence.
Vi behandler jo netop nu et forslag til ændring af sundhedsloven.
Der kunne sundhedsministeren jo stille et ændringsforslag, så det blev sikret, at der blev mulighed for udbud.
Men det er sundhedsministeren jo åbenbart ikke særlig interesseret i.
Det, vi også ved, er, at privathospitaler vælger patienter ud fra den sygdom, som patienten har.
Det vil sige, at de fuldstændig kan fravælge patienter, som har mere alvorlige sygdomme, og så må de offentlige hospitaler jo så tage dem tilbage.
Når man vælger disse patienter, som har de letteste sygdomme, betyder det selvfølgelig også, at den gennemsnitspris, der er sat af til behandlingen, bliver til en overpris for privathospitalerne.
Det er sådan set ganske almindelig logik, men jeg forstår, at det ikke er logik for sundhedsministeren, som jo mener, at uanset hvor meget forsikring der bliver tegnet i det her land, så ændrer det ikke på ligheden.
Det skaber ikke nogen som helst ulighed.
Sådan er der jo så meget.
Når nu privathospitalerne løser opgaverne til en overpris, har de også mulighed for at trække de bedste specialister til.
Det har hjerteafdelingen i Århus måttet sande, og den har fået ganske alvorlige problemer.
Og det, vi ser, er, at man så kan betale sådanne specialiserede læger 30.000-50.000 kr. om dagen, og det er selvfølgelig helt umuligt så efterfølgende at sige, at der bliver lige vilkår mellem offentlige og private hospitaler.
Det har de ikke haft, og derfor skal disse elementer selvfølgelig også indregnes, når man aftaler priser.
Alt andet ville jo være forkert.
Det er også afgørende, at privathospitalerne, når de behandler en patient, gør behandlingen færdig, så eventuelle problemer ikke efterfølgende overlades til offentlige hospitaler.
Det er ikke sikkert, at sundhedsministeren ved det, men det er jo ikke ganske ukendt, at man får foretaget en behandling på et privathospital, og så må man efterfølgende have lavet en reoperation på et offentligt hospital, fordi privathospitalet ikke vil tage sig af det.
Det er skammeligt, når det sker.
Alt i alt er der masser af positive elementer i det her forslag, der ligger fra SF.
Vi har som sagt tidligere behandlet tilsvarende forslag, og derfor er vi selvfølgelig positive over for forslagets videre gang.