runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thomas Adelskov (S), 2008-11-19:
For nu må man jo sige, at arbejdsmarkedets parter har fået syn for og oplevet, hvordan det er at forhandle med den her regering.
De blev indkaldt til trepartsdrøftelser efter sommerferien, for nu skulle man kigge på at skaffe flere hænder på arbejdsmarkedet og diskutere, hvad man kunne gøre for også at justere hele den arbejdsmarkedspolitiske situation.
Og ikke ét ord faldt over for arbejdsmarkedets parter om det, regeringen har planlagt at gennemføre sammen med Dansk Folkeparti og Liberal Alliance, nemlig kommunaliseringen af hele beskæftigelsesindsatsen - ikke ét ord!
Og regeringen ved jo, at det her er noget, som både arbejdsgivere og lønmodtagerorganisationer er modstandere af, fordi de frygter de konsekvenser, det har for den aktive arbejdsmarkedspolitik.
Derfor er spørgsmålet sådan set: Hvad er årsagen til, at regeringen kalder arbejdsmarkedets parter ind og vil diskutere alt lige fra dagpenge og sygefravær til efterlønnen, som man jo også ville diskutere med lønmodtagere og arbejdsgiverorganisationer, men at man ikke vil diskutere det her?
Det er sådan set det, spørgsmålet handler om, nemlig hvad det er, der har gjort, at man træffer sådan en beslutning uden at inddrage dem, som man ellers skulle sige var de fremmeste og havde de største interesser på det her område, nemlig lønmodtagerorganisationerne og arbejdsgiverne, dem, der skal arbejde og repræsentere lønmodtagerne, og dem, som skal ansætte dem.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-11-19:
Det skal være op til den enkelte familie selv at aftale, hvordan man udnytter den fleksible barselorlov.
Jeg synes, det er styrken ved ordningen.
Som jeg lige har redegjort for, og som SFI-rapporten understreger, er næsten 100 pct. af forældrene enige om den indbyrdes fordeling, og det er helt afgørende for mig.
Jeg synes, det er en lidt bagvendt situation, hvis man øremærker noget af barselorloven til den ene af parterne, for hvis den part ikke vil tage orloven, mister man den, og det går jo i sidste ende ud over barnet, som så ikke har en af forældrene hjemme i den periode.
Jeg synes, det er et lidt uforståeligt synspunkt, at man skal tage noget fra forældrene.
Vi har gennemført en meget fleksibel ordning, men vi ved, at de økonomiske vilkår under barsel betyder noget, for på de områder, der har en høj økonomisk dækning, er der også en større andel af fædrene, der tager barselorlov, så det må jo være vejen frem.
Yildiz Akdogan (S), 2008-11-19:
Jeg vil gerne understrege, at det her ikke drejer sig om at tage noget fra nogen.
Det er et spørgsmål om at give muligheden til begge forældre, give faderen mulighed for at have ret til at gå på barselorlov og passe sit barn og give moderen mulighed for at komme tilbage på arbejdsmarkedet, så hun ikke bliver fuldstændig hægtet af i forhold til de vilkår, der er i den nuværende situation på arbejdsmarkedet.
Jeg har stadig væk lidt svært ved at forstå, at ministeren på den ene side gerne vil have, at fædrene skal tage barsel, og på den anden side venter på, at der skal komme et kulturskift.
I den tid, der er gået, siden den fleksible barselorlov blev indført i 2002, er der ikke sket nogen stor ændring, så jeg kan ikke helt forstå, hvor ministeren tror det kulturskift skal komme fra, og hvornår det skal komme.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-11-19:
Jeg synes, det er lidt inkonsekvent, for man tager da noget fra nogen med det forslag, spørgeren fremfører.
Det må jo betyde, at man vil tvinge fædrene til at holde en barselorlov, og hvis fædrene ikke vil holde den, går de glip af den barselorlov.
De kan gøre lige nøjagtig, som de vil, og vi kan se, at 60 pct. af mændene er glade for den ordning, at 72 af kvinderne er glade for den ordning, og at næsten alle forældrepar synes, at deres indbyrdes fordeling af orloven er god.
Det synes jeg stadig må være den bedste ordning, men så ved vi, at det, der kan forstærke fædrenes ønske om barselorlov, er en bedre økonomisk dækning, og her i Danmark er det jo arbejdsmarkedets parter, der aftaler det i overenskomsterne.
Bjarne Laustsen (S), 2008-11-19:
Hvilke positive erfaringer med de kommunale jobcentre gør det klogt helt at kommunalisere den statslige arbejdsformidling, når der er tale om vidt forskellige grupper som f.eks. forsikrede ledige, syge og kontanthjælpsmodtagere?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-11-19:
Jeg vil gerne slå fast, at både den statslige og den kommunale del af jobcentrene har gjort det rigtig godt og har ydet et betydeligt bidrag til at få flere mennesker i job.
Etableringen af fuldt ud kommunale jobcentre handler ikke om at udpege henholdsvis staten eller kommunen som vinder, men sker i en erkendelse af, at jobcentre med én ledelse, én økonomistyring og én samlet finansiering er bedre rustet til at møde fremtidens udfordringer end jobcentre med to af hver.
På trods af forskellene mellem de borgere, der møder i jobcentrene, har de alle brug for hjælp til at komme i beskæftigelse.
Den kommunale indsats for kontanthjælpsmodtagere har været en succes.
Antallet af kontanthjælpsmodtagere var i september 2008 på i alt 87.500 - et fald på 42.500 siden 2004.
Resultatet er bl.a. understøttet af regeringens initiativ »Ny chance til alle«, hvorefter langvarige kontanthjælpsmodtagere har fået chance for et job eller aktive jobrettede tilbud.
Det er et gigantisk socialpolitisk fremskridt, når så mange mennesker uden job nu er i stand til at forsørge sig selv.
Jeg har derfor tillid til, at kommunerne kan påtage sig det ekstra ansvar, det er at skulle tage sig af de forsikrede ledige.
Der etableres en stærkere statslig styring af det kommunale beskæftigelsessystem, så vi sikrer os, at resultaterne ikke udebliver.
Jobcentrene vil i fremtiden levere en målrettet indsats til alle ledige og virksomheder, og vores mål er fortsat at øge arbejdsudbuddet både på det korte sigt ved at håndtere en højere ledighed og i det længerevarende perspektiv ved at sikre flere hænder til rådighed for arbejdsmarkedet.
Bjarne Laustsen (S), 2008-11-19:
Jeg takker for svaret.
Jeg synes, ministeren pynter sig med lånte fjer i den her sag, for jeg mener bestemt ikke, der er belæg for at sige, at det er så positivt.
Altså, vi andre, der kan huske lidt tilbage, ved, hvordan situationen var, da vi tog over i 1993 efter den daværende borgerlige regering og stod med 360.000 ledige.
Dengang var vi i stand til i løbet af få år at bringe ledigheden ned til 140.000, uden at der var nævneværdige flaskehalse i systemet.
De resultater, man har opnået her, er små krusninger, som den her regering har brugt 7 år på.
Så har man lavet en hel masse om i systemet, men jeg tror ikke, det har været bedre, for der er ikke flere, der har fået uddannelse, opkvalificering eller andet.
Man har rørt lidt rundt i gryden.
Men det, der vil ske her, er jo, at vi nu i stedet for at have et stort arbejdsmarked vil få 98 forskellige arbejdsmarkeder.
Kommunerne vil først og fremmest koncentrere sig, tror jeg, om deres egne borgere.
Dernæst er det, der står tilbage, spørgsmålet om økonomien: Hvem skal betale regningen?
som man vil sige i Vendsyssel.
Men systemet har jo tidligere været meget robust.
Hvis f.eks. et skibsværft lukkede, ja, så væltede landet, regionen og byen ikke helt, fordi der var mange, der var med til at bære det - at betale regningen, kan man sige.
Det vil der ikke være i fremtiden.
Der vil selv små udsving få en katastrofalt stor betydning for en kommune, der så vil være nødt til at skære ned andre steder. Noget af det, der virker, er at lave en tidlig indsats for aktivering, men jeg kan også se for mig, at det vil være et af de oplagte steder, hvor kommunerne vil gå ind og spare penge, fordi de ikke har de penge til rådighed, der skal til, fordi de skal sørge for, at folk, der bliver ledige, får understøttelse, hvilket jo er en lovbunden ydelse.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-11-19:
Vi skal tilbage til begyndelsen af 1970'erne for at opleve en tilsvarende lav ledighed.
Det, at vi har fået så mange kontanthjælpsmodtagere i arbejde - 42.000 siden 2004 - er for mig er det største socialpolitiske fremskridt, vi har oplevet i mange år.
Mennesker, som har levet på kanten, og som har været opgivet af systemet, får nu mulighed for et liv med arbejde.
Og det er selvfølgelig sket, fordi de nye jobcentre jo også har medvirket til at formidle job og sikre, at folk kommer i beskæftigelse.
Jeg vil så gerne til hr. Bjarne Laustsen sige, at det her system jo er en rent administrativ ændring af forankringen af systemet.
Alle forsikrede ledige får jo fremover deres understøttelse, hvis de måtte blive ledige, i a-kassen, alle kontanthjælpsmodtagere får deres understøttelse i kommunen, og deres krav er et lovbundet krav.
De har krav på den ydelse, og den er ikke afhængig af den kommunale økonomi.
Bjarne Laustsen (S), 2008-11-19:
Jeg vil gerne sige, at den gamle SR-regering var i stand til på 9 år at nedbringe ledigheden med 220.000 - fra 360.000 til 140.000.
Det, den nuværende regering har præsteret på 7 år, er at nedbringe ledigheden fra 140.000 til ca. 50.000.
Jeg erkender, at ledigheden er historisk lav, men det havde den sikkert været, uanset om man havde lavet pilotprojekter eller noget som helst andet.
Det er ikke det, der er interessant.
Det, der er interessant, er, at man sørger for at give de mennesker et tilbud.
Jeg siger bare, at på den måde, man laver det nu, får man et arbejdsmarked, hvor hver enkelt kommune vil sørge for sig selv og ikke sørge for at kigge ud over kommunegrænsen for eventuelt at tage sig af andre borgere.
Derfor bliver der også et økonomisk problem i forbindelse med det her.
Og det vil jo stadig væk være sådan, at a-kassen skal udbetale pengene.
Men det bliver i fremtiden kommunerne, der kommer til at betale regningen.
Det er jo meget smart gjort af en borgerlig regering, der er klemt af skattestoppet og alt mulig andet, og som ikke kan klare opgaven, at de siger til kommunerne: Her kan I få en opgave.
Men følger der penge med?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-11-19:
Jeg tror, at hr. Bjarne Laustsen skal tage sine taler fra dengang, kommunalreformen blev lavet for et par år siden, frem, for da var det nøjagtig den samme diskussion, vi havde, om bæredygtighed i kommunerne, og det er jo sådan set gået meget godt.
Må jeg så godt sige, at de lediges rettigheder jo ikke berøres af det, vi gør her.
Og der tror jeg bare, at når vi nu ser på dem, der er målgruppe for jobcentrene, er det fem ud af seks, der tilhører de kommunale grupper, og en ud af seks, der tilhører det statslige system.
Og når vi kan spare og gøre det mere effektivt, tillader jeg mig altså at sætte spørgsmålstegn ved visdommen i at opretholde to forskellige systemer.
Og det er sådan set det, der er tanken med den her reform.
Thomas Adelskov (S), 2008-11-19:
Vi ville også gerne undersøge det her, og jeg ved, at regeringen egentlig havde besluttet sig for at lave en større analyse af området, så Arbejdsmarkedsudvalget var i forrige uge rundt sammen med Kommunernes Landsforening for at se på forskellige jobcentre, og der var det klare svar fra kommunerne, at man ikke entydigt kunne sige noget som helst om, om det var bedre med pilotcentrene, eller om det var bedre dér, hvor der var en todelt ledelse.
Det, vi til gengæld ved, er, at man, hvis vi går ind og kigger på tallene, i den kommunale del ikke er lige så god til f.eks. at holde rettidigheden i forhold til samtaler og tilbud over for de ledige, som den statslige del er.
Så det, der sådan set er spørgsmålet til beskæftigelsesministeren - når nu arbejdsmarkedets parter er nervøse ved den her model, og når mange eksperter er nervøse ved den her model - er, hvad det så er, der dokumenterer, at det her er en god løsning, og hvad det er for et grundlag, man har truffet den beslutning på, andet end en fornemmelse hos beskæftigelsesministeren om, at det synes han var en god idé.
Yildiz Akdogan (S), 2008-11-19:
Så er spørgsmålet jo, om man skal fokusere på de 60 pct. eller stadig på de knap 40 pct.
Hvis man skulle være lidt fræk, kunne man jo sige, at man skulle drage en parallel i forhold til tvangsægteskaber.
Der er ikke så mange, men skal vi så ikke gøre noget ved det forhold?
Selvfølgelig skal vi da det, og når der er tale om 40 pct. i det her tilfælde, skal vi da selvfølgelig gøre noget ved den situation og ved den problematik, de fremhæver, selv om det »kun« er 40 pct.
Det vil jeg gerne lige understrege.
Dernæst vil jeg gerne gå videre til netop det spørgsmål, som jeg ikke rigtig synes jeg har fået svar på.
Det er rigtigt, at man via overenskomster måske kan skabe gode økonomiske forhold for fædrene,
det er der sikkert noget om.
Men problemet handler jo egentlig ikke så meget om netop økonomiske forhold, men mere om den legitimitet, som fædrene mangler over for arbejdsgiverne.
Hvis vi ser på brancher, hvor det primært er mænd, der arbejder, vil det jo være ekstremt svært at gennemføre det kulturskift, når der ikke er en form for øremærkning.
Så hvordan vil ministeren løse den problematik?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-11-19:
Fædres brug af barselorlov er stigende.
Det går ikke så stærkt, som jeg kunne ønske mig, jeg ville gerne have, at endnu flere fædre tog endnu længere barselorlov.
Men som sagt synes jeg ikke, tvang er vejen frem.
Det er nemlig nok det, som vil kunne påvirke adfærden mest.
Så vil jeg godt lige sige, at det jo er rigtigt, at det er en stor del, når 37 pct. af mændene ønsker en øremærkning af orloven til fædre.
Men jeg vil gerne gøre opmærksom på, at 60 pct. ikke ønsker det, og at 72 pct. af kvinderne heller ikke ønsker det.
Connie Hedegaard (KF), 2008-11-19:
Nu må vi vel prøve at holde tingene adskilt.
Klimakommissionen skal altså ikke spille ind til en konkret klimakonference.
De har en fuldstændig anden opgave, de skal sætte det lange lys på, hvor fru Mette Gjerskov og jeg har en fælles energiaftale, som rækker frem til 2011, og som jeg havde den glæde forleden dag at høre fru Mette Gjerskov fra talerstolen kalde god og ambitiøs.
Det er det, vi skal på den korte bane.
Så har vi en klimakonference, som skal nogle andre ting.
De skal komme med et bud på, hvornår det, som jeg tror er vores fælles vision her, nemlig at få gjort Danmark uafhængig af fossile brændsler, kan ske, og hvad det i givet fald vil kræve inden for forskning og inden for omstilling af energisystemer osv.
Så jeg mener altså stadig væk, at det er at blande æbler og pærer sammen at kigge på de bevillinger.
Yildiz Akdogan (S), 2008-11-19:
Kan ministeren være tilfreds med, at 92 pct. af den samlede barselorlov ifølge SFI-rapporten »Evaluering af den fleksible barselorlov« tages af kvinderne?
Skriftlig begrundelse
Ministeren har i sit svar på spørgsmål nr. S 2407 udtalt, at han ønsker, at flere mænd tager en større del af den fælles barselsorlov.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-11-19:
Fædre skal naturligvis opfordres til at gøre mere brug af deres ret til forældreorlov.
Det følger af SFI-rapportens undersøgelser af den fleksible barselorlov, der blev offentliggjort lige før jul i 2007, at 68 pct. af forældreparrene holder al den forældreorlov med orlovsydelse, som barselreglerne giver dem ret til.
Der er store forskelle mellem mødrenes og fædrenes brug af orlov.
Næsten 90 pct. af mændene holder de 2 ugers fædreorlov, men kun en fjerdedel af mændene tager forældreorlov.
Jeg mener, at de fleksible muligheder for at holde barselorlov er medvirkende til, at flere mænd tager orlov, herunder bruger adgangen til at tage forældreorlov på et senere tidspunkt i barnets liv.
Disse muligheder kombineret med attraktive barselordninger med god økonomi er vejen frem for at få flere mænd til at tage barselorlov.
Yildiz Akdogan (S), 2008-11-19:
Jeg er glad for, at ministeren også ønsker, at flere fædre tager barselorlov.
Det er jeg enig med ham i at de skal.
Det er godt både for mænd og for kvinder og især for kvinder, fordi der er en form for ulighed, sådan som det ser ud.
Men det er generelt godt, for ellers sker der en form for ulighed for begge parter.
Hvis man f.eks. ser på kvindens situation, er det stadig væk kvinden selv, der tager en stor andel af barselorloven, som ministeren også sagde.
Det gør så, at kvinden bliver en i gåseøjne mindre værdifuld medarbejder for virksomhederne.
Det ses i forhold til lønnen, hvor kvinden stadig væk tjener op til 20 pct. mindre i løn end mændene, og den afledte effekt af det er, at kvindernes pension også er lavere end mændenes.
Desuden er kvinderne et sjældent syn på direktionsgangene ligesom i de danske bestyrelser.
Det vil altså sige, at der er nogle ting, der skal gøres her.
Det peger den SFI-rapport, som ministeren henviste til, i øvrigt også på.
Så mit spørgsmål er egentlig: Hvis ministeren er imod en form for øremærkning, eller, som ministeren var inde på i sit svar til mig, tvang, hvad vil ministeren så gøre, hvis ministeren reelt mener, at flere mænd bør tage barselorlov?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-11-19:
Vi kan af tallene se, at fædres brug af forældreorlov er stigende, især blandt fædre, der får fuld løn under barselorlov.
F.eks. holder veluddannede mænd i gennemsnit 42 dages orlov sammenholdt med gennemsnittet på knap 4 uger.
Derfor tror jeg, at vejen frem for at få flere mænd til at tage forældreorlov vil være en bedre økonomisk sikring i forbindelse med orloven, og at det så er noget, som arbejdsmarkedets parter må arbejde på.
Yildiz Akdogan (S), 2008-11-19:
Jeg er stadig væk lidt i tvivl, når man ser på den ulighed, der er.
Jeg har lige skitseret, hvad for en økonomisk konsekvens det har for kvinderne, at det er størsteparten af kvinderne, der tager barsel.
Så jeg vil gerne spørge ministeren, for jeg synes ikke rigtig, ministeren har svaret på det: Hvordan vil ministeren imødekomme den her ulighed på arbejdsmarkedet, hvor det konkret er den ene part, der bliver ramt, sådan som barselreglerne er i dag?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-11-19:
Jeg vil godt sige, at det, der bærer den her reform, er tre ting: Det er, at ordningen skal være bæredygtig for kommunerne, for det andet skal der skabes stærke incitamenter for kommunerne til at få de forsikrede ledige i job og gennemføre en aktiv indsats, og så skal der være en enkel styring gennem økonomiske incitamenter.
Det er mig magtpåliggende igen og igen at understrege, at er man forsikret ledig, så får man stadig sin forsørgelse i a-kassen, er man kontanthjælpsmodtager, får man sin forsørgelse i kommunen.
Men de beregninger vil vi nu give os i kast med, altså lave beregninger kommune for kommune landet over, ligesom vi skal sikre og tage højde for, at der, hvis f.eks. Danfoss nedlægger produktionen i Sønderborg, så vil være et alvorligt problem for Sønderborg Kommune, men i de kommende måneder vil vi foretage de her beregninger, og jeg er ret fortrøstningsfuld med hensyn til, at vi også kan finde bæredygtige løsninger på det her.
Yildiz Akdogan (S), 2008-11-19:
Jeg synes, det er et meget broget eller utydeligt svar, for ministeren svarer egentlig ikke på det, jeg spørger om.
Hvad ligger der i »en økonomisk sikring«?
Det er jeg lidt i tvivl om.
Ministeren svarer selv, at flertallet af mænd er tilfredse, og det er kvinderne også.
Men når man så igen kigger på SFI-rapporten, viser det sig faktisk, at 40 pct. af fædrene ønsker en eller en form for øremærkning, der kan legitimere det over for arbejdsgiveren.
Hvad synes ministeren om det?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-11-19:
Grunden til, at jeg svarer, som jeg gør, er jo, at lønnen her i landet fastsættes af arbejdsmarkedets parter ved overenskomstforhandlingerne.
Derfor er det i de senere år gået den rigtige vej med den økonomiske dækning under barselorlov, og det er den vej, jeg kan anvise at man skal gå.
Det er jo ikke regeringen eller Folketinget, der fastsætter lønnen for medarbejderne, det er jo arbejdsmarkedets parter, og derfor skal vi naturligvis sætte fokus på, at en bedre sikring under barselorlov kan få flere fædre til at udnytte en større del af orloven.
Yildiz Akdogan (S), 2008-11-19:
Hvordan mener ministeren, at en øremærkning af barselorloven til faderen kan blokere for et kulturskift i virksomhederne, som er nødvendigt for, at der skabes en generelt positiv stemning omkring - og dermed opbakning til - mænd, der tager barsel?
Skriftlig begrundelse
SFI-rapporten »Evaluering af den fleksible barselsorlov« peger på, at danske mænd ønsker øremærkningen af den fælles barselsorlov for at kunne legitimere deres barselsorlov over for kollegaer og chefer.
Spørgeren finder, at dette netop er et argument for, at en kulturændring ude på virksomhederne bedst opnås ved at øremærke en del af barselsorloven til mænd.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-11-19:
Socialforskningsinstituttet offentliggjorde den omtalte undersøgelse af den fleksible barselorlov lige før jul 2007.
Den indeholder rigtig mange interessante oplysninger, bl.a. at 60 pct. af mændene og 72 pct. af kvinderne ikke går ind for en øremærkning af orloven til mænd, og at fire ud af ti mænd, 37 pct. helt nøjagtig, ønsker en øremærkning af en del af orloven til dem selv.
Det kan ses som udtryk for et behov for at kunne legitimere afholdelse af forældreorlov over for deres arbejdsgivere og kolleger.
Rapporten konkluderer også, at op mod 100 pct. af alle de adspurgte kvinder og mænd er tilfredse med deres indbyrdes fordeling af orloven.
Så til trods for det store mindretal af mænd, der ønsker en øremærkning, er der som nævnt ikke uenighed om fordelingen af orloven hos forældreparrene.
Jeg vil til enhver tid opfordre mænd til at gøre mere brug af deres ret til forældreorlov, men øremærkning er efter min mening ikke vejen frem.
Mænd vil have god økonomi under barselorlov, hvis de skal bruge den, og flere undersøgelser viser, at det faktisk også spiller en central rolle for, at flere mænd tager mere barselorlov.
Regeringen finder det vigtigt, at børnefamilierne selv kan bestemme, hvordan far og mor kombinerer deres arbejdsliv med et familieliv på en fleksibel og hensigtsmæssig måde, uden at vi på forhånd bestemmer, hvor mange uger fædre skal være på orlov.
Jeg er så også enig i, at der er brug for et kulturskift på arbejdspladserne.
Et kulturskift på virksomhederne opnås bedst, ved at arbejdsgivere og medarbejdere indgår i en drøftelse og en aftale herom, og ikke ved brug af lovgivning og tvang.
Det vil bare føre til mere bureaukrati og øget administration.
Så lad os holde fast i den danske tradition for, at løn og arbejdsvilkår reguleres af arbejdsmarkedets parter, og derfor er det positivt for fædres afholdelse af forældreorloven, at arbejdsmarkedets parter i overenskomster fortsætter med at sikre fædre bedre økonomiske vilkår under barsel.
Yildiz Akdogan (S), 2008-11-19:
Tak for det.
Det glæder mig, at ministeren gerne vil opfordre mændene til at gøre brug af deres ret til barselorlov.
Det er nemlig en ret til fædrene, det er ikke en tvang, og det er ikke en pligt.
Det er en ret, som giver fædrene mulighed for at fungere som fædre, men spørgsmålet er bare, om vilkårene og omstændighederne tillader fædrene at gøre brug af denne ret.
Under mit tidligere spørgsmål udtalte ministeren, at han er imod en øremærkning for at imødegå problematikken.
Ministeren refererede også til SFI-rapporten, der peger på, at 40 pct. - ifølge ministeren 37 pct. - gerne vil have en øremærkning af den fælles barselorlov, netop for at kunne legitimere det over for deres arbejdsgivere.
Problemet er nemlig, at det ikke er udfordringen manden og konen imellem, der er et problem; de er meget enige.
Det er netop den strukturelle situation på arbejdspladsen, der gør, at det er svært for en mand at foretage det kulturskift, som ministeren snakker om.
Når man ser på loven, som trådte i kraft i 2001, kan man spørge: Jamen er der sket et kulturskift eller en ændring?
Egentlig ikke særlig meget, så mit spørgsmål er: Hvordan skal det kulturskift komme, når der egentlig ikke er sket noget siden 2002?
Der er gået 6 år nu.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-11-19:
I hvert fald ikke på den måde, som spørgeren ønsker det, nemlig at vi skal gribe ind og tage barselorlov fra moderen og bestemme, at faderen skal tage den.
Jeg tror ikke på den melodi.
Tallene viser, at den økonomiske sikring - det, at man får fuld løn under barselorloven - gør, at der er flere fædre, der tager barselorloven.
Derfor tror jeg, det er vejen frem til at få flere fædre til at tage barselorloven, at den økonomiske sikring bliver bedre.