Søren Gade (V), 2008-02-29:
Jeg vil gerne have lov at sige tak for debatten.
Jeg har selvfølgelig lyttet interesseret og taget noter og taget ting til efterretning, og jeg vil prøve at svare på nogle af de spørgsmål, der er rejst.
Det er ikke sikkert, at jeg kan dække det hele, men enten må jeg så svare på det mundtligt, eller spørgsmålene må stilles skriftligt.
Jeg kan sige kort, at det er vigtigt at sige, når hr. Holger K. Nielsen nævner Joint Strike Fighter-projektet, at det jo ikke er et projekt, der er opfundet af mig eller den nuværende regering.
Joint Strike Fighter-projektet er et projekt, der startede i 1997, og det har indtil nu kostet den danske stat 450 mio. kr. og erhvervslivet 50 mio. kr.
Det, at Eurofighter trak sig som en af de tre kandidater, betyder ikke, at Eurofighter ikke kan komme tilbage.
Jeg ser jo gerne så mange kandidater på banen som overhovedet muligt, og der står jo også, at man forbeholder sig ret til at komme tilbage på et senere tidspunkt.
Hr. Holger K. Nielsen og andre har været inde på en levetidsforlængelse for F-16.
Jeg har faktisk på et tidspunkt svaret hr. Holger K. Nielsen på det spørgsmål i det, der hedder S 3938 om, hvor lang tid man i første omgang kunne levetidsforlænge F-16.
Der er givet det svar, at det kan man frem til 2020.
Med hensyn til det her med modkøb eller ordrer til dansk industri er det vigtigt for mig sige, at det potentiale, som jeg oplyste om, kommer fra Lockheed Martin, og når det fremgår af forskellige aviser, at det er et forkert svar, må jeg sige, at jeg loyalt har viderebragt det svar, som er givet fra producenten.
I debatten får hr. Holger K. Nielsen det til at lyde, som om Danmark nærmest er i front, når det gælder om at træffe en principbeslutning om et typevalg at et nyt kampfly.
Jeg må sige til hr. Holger K. Nielsen, at alle vores samarbejdspartnere undtagen et land har truffet typevalg.
Det vil sige, at med udgangen af 2008 er Danmark det eneste land, som ikke har truffet typevalg, og jeg vil gerne igen understrege, at hvis vi træffer et typevalg i 2009, betyder det ikke, at regningen er udskrevet til skatteborgerne.
For det er således, at der så vil komme kontraktforhandlinger, og så vil der jo senere komme et aktstykke, og det Folketing, der er der på det tidspunkt, kan jo vælge - i gåseøjne bare at sige nej og sige, at man slet ikke ønsker de her kampfly, og så er der ikke en regning, der skal betales.
Når vi nævner 2009 i forbindelse med en principbeslutning, skyldes det det faktum, at det faktisk, som også andre ordførere har sagt, er sådan, at uanset om man vælger det ene eller det andet kampfly, er der også hensyn at tage til det danske samfund og dermed også erhvervslivet, således at forstå, at hvis vi skal nyttiggøre nogle af de penge i det danske samfund, skal virksomhederne vide, hvad det er for nogle fly, vi satser på.
Derfor kan det undre, at visse dele af pressen, som jo på en eller anden måde er engageret i det, der hedder videntung industri, ser det som en kæmpe ulempe, at man faktisk træffer et typevalg og derved engagerer de virksomheder, som skal bibringe Danmark viden og knowhow.
Et meget relevant spørgsmål, som hr. Holger K. Nielsen stillede, var det her omkring risikoanalysen, som man havde læst var lavet i forsvaret.
Men det er jo netop den risikoanalyse, der giver anledning til, at man laver en udvidet request for information, fordi der var nogle ting, der skulle belyses yderligere.
Skal vi se, om jeg fik dækket det meste af det?
Men jeg kan dog sige til hr. Frank Aaen, at uanset hvor meget hr. Frank Aaen misbilliger vores engagement i Afghanistan, er det altså noget, som beror på en FN-beslutning, og opgaven i FN er altså udliciteret til NATO.
Det er derfor, vi er der, og man kunne ikke løse den opgave, vi har påtaget os i Afghanistan, uden kampfly.