Per Clausen (EL), 2007-05-02:
Jeg skal gerne tilslutte mig alle de øvrige ordføreres ønsker om et tryggere natteliv.
Det kan vi jo alle have en interesse i, når vi en gang imellem bevæger os ud i det, og det har alle andre selvfølgelig også en interesse i.
Det er der slet ikke nogen tvivl om, og jeg synes sådan set heller ikke, der er nogen grund til at bebrejde Dansk Folkeparti, at de kommer med en række forslag til opstramning, og de så viser sig allerede at være indført.
Ellers er det Enhedslistens klare opfattelse, at hvad angår straffenes længde og myndighedernes muligheder for at kontrollere og sanktionere folk, så har myndighederne i dag de redskaber, der er nødvendige.
Jeg synes også, at hr. Karsten Nonbo meget præcist gennemgik de straffe, der f.eks. var for vold.
Og det er sådan set for mig at se ret indlysende, at hvis man ellers troede på, at høje straffe virkede afskrækkende, burde de ting, som hr. Karsten Nonbo sagde, nok kunne virke afskrækkende
Jeg har samme opfattelse som hr. Karsten Nonbo af, at det næppe er det, man skal fokusere på.
Det, der i virkeligheden skulle bruges mere energi på at diskutere, hvilket ministeren også var inde på i sin indledende tale her i dag, er spørgsmålet om, hvordan man kan sikre, at de, der opholder sig i nattelivet, arbejder i nattelivet, bliver dygtigere til konflikthåndtering og til at opdage det, når de er ved at opstå, og få problemerne løst, inden der bliver alvorlig ballade.
Det handler om, at man i forbindelse med kampagner mod knive giver folk mulighed for at få afleveret de ulovlige knive, som jo er dem, der bliver brugt ved kriminelle handlinger, og at folk får mulighed for at få dem afleveret i tide.
Jeg tror, at selv om diskussionen her er baseret på, at det er en lille hård kerne, som laver al balladen, må man erkende, at der også sker alvorlige ting i nattelivet, hvor det er mennesker, som sådan set ikke gik i byen for at lave ballade, som kommer ud i nogle situationer, som de ikke kan overskue.
De griber her til at anvende våben, som er farlige – ikke farligere, end de burde vide at de er – hvor de ikke når at tænke over, at det er en alvorlig sag.
Derfor handler det også om at rette indsatsen mod det, man kalder mere almindelige ungdomsmiljøer.
Det handler selvfølgelig også om at fokusere på konfliktmægling og også om at satse på at uddanne og undervise børn og unge i, hvordan man håndterer konflikter, hvordan man får dem afviklet på en måde, så de ikke udvikler sig.
Der er mange ting, der kunne gøres, som ikke er med i det her forslag, og som jeg faktisk tror ville have større effekt.
Så vil jeg bare til sidst nævne et enkelt lille eksempel på noget, som måske faktisk godt kan være voldsdæmpende, og det er de erfaringer, man har gjort i Ålborg.
Det er man gået væk fra, og det har i Jomfru Ane Gade vist ikke at føre til mere vold, men tværtimod føre til mere rolige forhold.
Nu ved jeg godt, at det selvfølgelig er dristigt at sige det i en situation, hvor der netop har været et mord i Jomfru Ane Gade, men jeg er nødt til at sige, at ud fra hvad jeg kender til forholdene, er det ikke typisk, men at der netop er tale om et sammentræf af en række meget kedelige omstændigheder og nok også tale om, at i hvert fald en del af de involverede kom fra den hårde kerne af både den ene og den anden etniske oprindelse.
Vores syn på det her er, at man bestemt skal gøre meget for at sikre et fredeligt natteliv, men den vej, vi skal gå nu, er i hvert fald ikke yderligere overvågning, yderligere registrering eller hårdere straffe.