runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Margrethe Vestager (RV), 2012-05-31:
Jamen først og fremmest vil jeg slå fast, at vi helt deler interessen for en ordentlig behandling, for så vidt angår de kommuner, som har den særlige opgave at sørge for, at vores øer kan blive ved med at være beboede.
Det var slet ikke det, tværtimod tror jeg faktisk, at det er en interesse, som deles meget bredt i Folketinget.
Der bliver nikket fra Dansk Folkepartis side.
Så det er sådan set slet ikke det, det handler om.
Men jeg synes sådan set, at 15 mio. kr. er et passende beløb.
Det vil gøre det muligt måske at lave nogle mere retvisende fordelingskriterier.
Der er flere repræsentanter for de berørte øer, som har været i deputation i Landdistrikts- og Øudvalget, og har haft det andragende, at de synes, at fordelingen er forkert.
Og det er jo en af grundene til, at vi har sat i værk, at man skal se på den fordeling, se på, om der skal være mere retvisende eller moderne fordelingskriterier.
Om pengene så rækker kort eller langt, skal jeg ikke kloge mig på, for selv om vi faktisk har diskuteret færgedrift en del, og det håber jeg Enhedslistens ordfører vil kunne bekræfte, skal jeg ikke gøre mig klog på, hvor langt man kan komme.
Men jeg synes, at Venstre skylder at sige, hvor meget Venstre vil øge tilskuddet til kommuner med øer inden for kommunegrænsen, da jeg oplever, at Venstre er meget kritisk over for, at et beløb på 15 mio. kr. skulle være nok.
Leif Mikkelsen (LA), 2012-05-31:
Tak for det.
Jeg havde således forventet at få et svar på, hvad der har ligget til grund for ministerens valg om at invitere til forhandling.
Det er jo sådan set interessant at vide, om nogle af os har gjort noget forkert, eller hvad det er, der er årsagen til, at nogen er blevet særligt udvalgt, for jeg har ligesom hørt i dag, at der har været ønsker og også udfordringer til Venstre om, hvorfor de dog ikke var med, altså hvorfor det her ikke var bredere.
Og så lægger man ud med ikke at invitere alle partier og dermed ikke gøre forsøget.
Er der nogen særlig begrundelse for det?
Det er sådan set bare det, som jeg i al venlighed og uskyldighed spørger om, altså om der er nogen særlig begrundelse for, hvad der har ligget bag ministerens valg om ikke at invitere alle.
Margrethe Vestager (RV), 2012-05-31:
Men i al venlighed og uskyldighed forsøger jeg på ingen måde at korrekse nogen.
Jeg har bare siddet og fulgt debatten og har egentlig tænkt, at det ville være rart for dem, der også følger debatten, at vide, hvad partierne mener om udligning.
Ordførerens spørgsmål kaster ikke rigtig noget lys over det.
Det er igen spørgsmålet: Blev vi inviteret, eller blev vi ikke inviteret?
Jeg synes sådan set, at vi havde en udmærket sondering tidligt i forløbet.
Så gjorde vi det, at vi valgte at invitere den kreds, som havde sat finansieringsudvalget i gang i sin tid.
Men da det så viste sig, at det, partierne i den borgerlige blok minus et parti – må man antage, da Liberal Alliance jo ikke var der – kunne blive enige om, var, at man mente, at man kom sammen, og man gik sammen, og så gik man på konservativ foranledning, så synes vi, at det var rimeligt og i orden at spørge, om regeringens støtteparti var interesseret i at gå videre med en aftale.
Og det var Enhedslisten.
Som det også fremgår meget tydeligt af aftaleteksten, så er det selvfølgelig åbent for andre at tilslutte sig og dermed også blive inddraget i det videre forløb, men som sagt uden vetoret, for det synes vi ikke er rimeligt.
Ligesom det jo heldigvis her i Folketingssalen står enhver frit for at stemme for lovforslag, som man synes er fornuftige, uanset om man synes, at man har været inde over undervejs eller ej. Det er jo dog trods alt det forslag, som er fremsat, som vi drøfter i salen i dag, selv om vi har brugt en del tid på at drøfte forløbet frem til forslagets fremsættelse.
Leif Mikkelsen (LA), 2012-05-31:
Tak for det.
Når jeg siger det her, er det jo, fordi jeg har svært ved at finde en forklaring på, at man starter med at indsnævre feltet, hvis man gerne vil have partier med.
Altså, hvad er meningen ellers, når jeg nu forstår, at der ikke lå noget vetoforlig, der kunne forhindre ministeren i at invitere bredt?
Er det ikke sådan – bare for at vi får det helt på det rene – at det er ministerens valg?
Er det ikke korrekt opfattet?
Det er bare for sådan at kende procedurerne og spillereglerne og vide, hvad man kan forvente en anden gang.
Altså, når der ikke ligger et forlig, som binder, så går vi ud fra, at det var ministerens suveræne ret at vælge, hvem man så ville invitere.
Er det ikke korrekt opfattet?
Margrethe Vestager (RV), 2012-05-31:
Den aftale, som regeringen har lavet med Enhedslisten, er en aftale, som indebærer, at vi vil mødes, når Finansieringsudvalget er færdigt med sine analyser, og vi vil også mødes og gøre status over aftalen, som vi har lavet.
Men vi gør det uden en vetoret, og andre partier er meget velkomne til at tilslutte sig den aftale, som er lavet, og dermed jo også træde ind i præcis det samme.
Regeringspartierne har ikke nogen vetoret, og det har Enhedslisten, som er det konkrete parti i den her forbindelse, heller ikke.
Der er forskellige måder at tilrettelægge forhandlingsforløb på.
Det her har nu været tilrettelagt på den her måde på baggrund af den meget tungtvejende rapport, som Finansieringsudvalget kom med, og det efterfølgende tidspres, som der blev, fordi vi jo først brugte endog særdeles god tid i den kreds af partier, som stod bag den opgave, som Finansieringsudvalget havde fået.
Man kan godt diskutere, om man havde foretrukket, at det skulle have været på en anden måde, men jeg tror, at hr. Leif Mikkelsen vil finde, at forløb bliver tilrettelagt på forskellig måde, alt efter hvad det drejer sig om, og alt efter hvad der er forhistorien, og at man derfor skal være forsigtig – det er jeg i hvert fald selv – med at generalisere fra én situation til hele verden.
Altså, der er jo intet i den aftale, som regeringen har lavet med Enhedslisten, som forhindrer, at Det Konservative Folkeparti går til valg på, at borgernes disponible indkomst skal være et tungtvejende element i et udligningssystem i stedet for kommunernes udgifter til dårligt stillede børn eller mange ældre i en udsat position, eller hvad det nu kan være.
Det er der jo intet der forhindrer.
Der er vel heller ikke noget, der forhindrer, hvis Det Konservative Folkeparti skulle komme i en position, hvor man har indflydelse på partierne i – hvad var det den hed? – den samlede borgerlige blok i øvrigt, at man så får sat igennem, at man skal have et nyt udligningssystem.
Det er der intet i den her aftale der forhindrer.
Der er jo det ved det, at aftaler må ses i deres konkrete sammenhæng, og fra vi – en kreds af partier bestående af Venstre, Dansk Folkeparti, Det Konservative Folkeparti og Radikale Venstre – lavede selve udligningsreformen, er der flydt rigtig meget vand gennem åen, herunder er der et helt nyt beskæftigelsestilskud, som er en egentlig og grundlæggende ændring i udligningsloven.
Og der hørte jeg ingen kvababbelser eller noget som helst andet, hvad angår overvejelser om, hvorvidt man var forligsbundet eller ej.
Alt dette og meget mere er foldet ud, endog særdeles grundigt, i et åbent samråd, som jeg endda tror blev tv-transmitteret, men hvor Det Konservative Folkeparti desværre ikke havde mulighed for at være til stede.
Så derfor tror jeg egentlig, at det spørgsmål er foldet rigtig grundigt ud.
Mike Legarth (KF), 2012-05-31:
Ja, men der er jo mange, der ikke har set det.
Og det er jo ikke alle borgere derude, der har mulighed – som jeg og andre, der ikke lige kunne være til stede den dag, fordi der var andre presserende opgaver – for at se det.
Derfor synes jeg, at det er meget vigtigt her at få ministerens klare tilkendegivelse af regeringens og De Radikales syn på sådan nogle ting.
Og ministeren kan være helt rolig: Selvfølgelig har Det Konservative Folkeparti valgt at gå til valg næste gang på den model.
Men som ministeren ved, det behøver jeg ikke at belære ministeren om, er det noget nemmere at sætte en valgdagsorden, når der er noget, der skal tages stilling til umiddelbart efter et valg.
Det nød ministeren jo godt af, da vi i den tidligere regering respekterede, at når man indgår forlig, bryder man det ikke inden et valg.
Der nød fru Margrethe Vestager om nogen fordel af, at vi ventede og respekterede og anerkendte det parlamentariske princip om, at man selvfølgelig bindes af forlig, og at der er vetoret til efter et valg, og hun scorede big time på det.
Fint nok.
Jeg har egentlig ikke et nyt sprøsgmål, bare en kommentar: Kan ministeren ikke godt se, at det i fremtiden bliver sværere at lave aftaler, hvis man ikke er sikker på, at det, man har aftalt og medvirket til, har man også indflydelse på efterfølgende?
Margrethe Vestager (RV), 2012-05-31:
Det første er, at jeg er fuldstændig sikker på, at Folketingets formand vil være imødekommende, hvis spørgeren ønsker, at det tv-transmitterede samråd kommer til at køre i en båndsløjfe.
Jeg er helt sikker på, at det kan imødekommes.
Det vil muligvis skubbe andre vigtige debatter væk fra tv-fladen, men jeg er sikker på, at det kan lade sig gøre, sådan at man kan se, at det her spørgsmål er foldet fuldt ud.
Det andet er, at jeg sådan set ikke kan se nogen grund til, at den – hvad var det nu? – hele den samlede borgerlige blok skulle ønske at ændre på udligningssystemet efter et valg, for det ved vi sådan set ikke noget om i dag.
Vi ved, at Dansk Folkeparti vil stemme gult.
Vi ved, at Det Konservative Folkeparti har vidtgående ønsker til en anden måde at have et udligningssystem på.
Så jeg kan ikke se, at der er noget i vejen for, at man fra konservativ side stiller det krav, at udligningssystemet bliver ændret umiddelbart efter et valg, i hvert fald ikke, hvis man har den ambition, at de nuværende regeringspartier og det parlamentariske flertal, der er der, bliver sat på porten i det forhold.
Det, der er det særlige ved det her forløb, er jo, at der er begivenheder i det her forløb.
Jeg kan ikke komme i tanker om begivenheder i forbindelse med velfærdsaftalen af 2006, der gør, at man kunne argumentere for at tilsidesætte den.
Der har vi jo et helt anderledes, konkret forløb, for så vidt angår udligningen, fordi den daværende regering, Venstre og De Konservative, med støttepartiet Dansk Folkeparti, ikke syntes at have nogen form for kvababbelser over at have lavet meget væsentlige ændringer, når det kom til den kommunale udligning.
Jacob Jensen (V), 2012-05-31:
Det ved jeg godt at Socialdemokraterne inderst inde godt ved er det, der er sket, og derfor bryder man sig selvfølgelig ikke om den diskussion, som vi insisterer på.
For Venstres vedkommende er det her ikke et spørgsmål om det indholdsmæssige, det er et spørgsmål om, at vi er et parti, som man skal kunne stole på.
Og derfor klandrer jeg Socialdemokraterne, som også er et stort kommunalpolitisk parti – det er vel i øjeblikket trods alt det største indtil næste kommunalvalg, så bliver der nok lavet om på det – for, at man alligevel går ind og laver en smal aftale her i Folketinget, til trods for at det på Statsministeriets hjemmeside er noteret som et forligsområde, at man indkalder partierne, dvs. undtagen Liberal Alliance og Enhedslisten, som forligskreds.
At man også undervejs i forløbet har det oppe som en diskussion, hvorfor det kun er nogle af partierne, der er med, og ikke alle, er jo, fordi vi har det synspunkt, og det har vi også gjort klart fra starten, at vi opfatter det her som et forlig, og så kunne man have gjort klart, at det ikke er det, vi forhandler ud fra.
Det synes jeg faktisk at hr. Simon Kollerup burde forholde sig til i stedet for hele tiden at tale udenom og sige, at nu skal vi tale indhold.
Det er selvfølgelig også vigtigt, men det er så sandelig også vigtigt at vide, hvor vi har hinanden, når vi laver den slags aftaler her, ikke mindst af hensyn til kommunernes sikkerhed for, hvad det er, der sker fremadrettet.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2012-05-31:
Nu synes jeg ikke, at der er noget demokratisk forkert i, at der er nogle i det her Folketing, der interesserer sig en lille smule for de danske småøer, som er en væsentlig del af den danske identitet.
Det er så det, jeg gør, og det er derfor, jeg spørger til det.
For der er altså nogle mennesker og nogle små samfund her, der virkelig er i klemme på den ene eller den anden måde.
Derfor fortjener de at få en ordentlig behandling.
Det er kun det, jeg er interesseret i.
Men her er der 15 mio. kr.
Det er selvfølgelig godt, at beløbet er blevet forhøjet, og omregnet til procent er det jo en ikke så lille stigning i procent.
Men der står jo i forslaget, at de skal bruges til gratis godstransport til de 27 øer, de skal bruges til gratis persontransport i april og september måned og så til etablering af et færgesekretariat.
Der er det, at jeg siger, at det er tre så store økonomiske klumper, vi her taler om, at der rækker 15 mio. kr. ikke langt.
Og det er derfor, jeg så spørger, hvad perspektivet er med de 15 mio. kr. i forbindelse med disse tre store klumper her.
For hvis det var 15 mio. kr. til blot den ene del af det, kunne man måske rykke en lille smule, men det kan ikke rykke ret meget, når det er 15 mio. kr. til tre så store områder, som vi her taler om.
Margrethe Vestager (RV), 2012-05-31:
Det her er jo et spørgsmål, som hr. Flemming Damgaard Larsen og jeg har drøftet nogle gange, også i forbindelse med direkte spørgsmål.
Og jeg kan forstå, at det er et emne, som er særlig udvalgt fra Venstres side til at være et emne, hvor der ikke er nogen grænser for, hvor mange penge man kan bruge.
Jeg må indrømme, at det, at vi i dag giver 88,5 mio. kr., tror jeg, hvis jeg husker rigtigt – i hvert fald lige knap 90 mio. kr. som et særtilskud til kommuner, som har øer inden for deres kommunegrænse – er et udtryk for, at der er en anerkendelse af, at det kan medføre øgede udgifter, og at der er en national solidaritet kommunerne imellem i det forhold.
Jeg tror, at der er rigtig mange ting, i forbindelse med hvilke man ville sige, at det sandelig var en betydelig øgning at øge noget med 15 pct. Jeg synes, at det gør en meget stor forskel.
Og hvis Venstre ikke er tilfreds med de 15 mio. kr., synes jeg, at Venstre skulle være blevet ved forhandlingsbordet og have forhandlet det op til 20 eller 25 mio. kr. eller et beløb, som jeg er helt sikker på at hr. Flemming Damgaard Larsen nu vil stille til rådighed, og som vil være det, Venstre ønsker at kommuner med øer inden for kommunegrænsen skal have øget deres tilskud med.
Mike Legarth (KF), 2012-05-31:
Nej, det synes jeg ikke.
Jeg synes ikke, at der er hoved eller hale i det ændringsforslag, der er fremsat.
Det giver for mig at se ingen mening.
Jeg synes ikke, at forklaringskraften øges.
Det kan fru Liv Holm Andersen jo sidde og have sin mening om og smile lidt af og ryste lidt på hovedet af, dak dak, men gå venligst ud i befolkningen og prøv at argumentere for de 15 kriterier, der er valgt, og den vægtning, de har.
Nej, det er der ikke.
Det er sort tale.
Det oplæg, der er lavet til ændringer, forbedrer ikke udligningssystemet, og derfor medvirker vi ikke.
Morten Marinus (DF), 2012-05-31:
Jeg må indrømme, at jeg følte mig lidt ramt.
Ministeren sagde, at de første, nu kan jeg ikke huske, om hun sagde tre kvarter eller fem kvarter af behandlingen – det er sådan set underordnet – kun handlede om proceduren og ikke om indholdet, og så nævnede hun Venstre, Liberal Alliance og Dansk Folkeparti.
Nu har jeg siddet og talt linjer, mens ministeren holdt tale, i min ordførertale i skriftstørrelse 20.
Hvis man regner det om til sideantal, handlede omtrent to sider af de fem sider om – det er korrekt – at det var forligsbrud, om det var med eller uden vetoret, altså kritik.
Jeg ved godt, vi har haft et samråd om det.
Der blev ministeren og jeg også enige om, at vi var enige om, at vi var uenige.
Så langt, så godt.
De tre andre sider var altså tilkendegivelser.
Det var håndsrækninger til regeringen.
Det var tilkendegivelser om, at det her var et lille stykke i den rigtige retning.
Det er rigtigt, at Dansk Folkeparti gerne vil mere, men når vi så opvejer de her to sider mod de tre sider, er det, at vi erkender, at vi bare bliver nødt til at stemme gult, fordi vi stadig væk mener, at der var forlig på området uden vetoret.
Men jeg føler mig bare lidt ramt, når ministeren siger, at vi slet ikke snakkede indhold, for tre sider ud af fem sider i min ordførertale var ren indholdssnak.
Margrethe Vestager (RV), 2012-05-31:
Der vil jeg godt give en ligeud beklagelse til ordføreren, fordi det er fuldstændig rigtigt, at ordføreren sagde fra talerstolen, at det, der var Dansk Folkepartis konklusion, var, at man ville stemme gult.
Jeg synes, det er ærgerligt, fordi gult er for mig, at man ikke tager stilling til det fremsatte forslag.
Det er selvfølgelig et spørgsmål om politisk temperament, men jeg synes, at hvis et forslag så at sige
går i ens retning og det er svært at finde ting, som man i det væsentlige er uenige i, så bør man stemme for det.
Her er der jo netop ingen binding på.
Man kan sige fuldstændig, hvad man vil i forhold til udligningssystemet, dagen efter at det er justeret ved tredjebehandlingen.
Lige præcis i respekt for den særlige karakter, som udligningssystemet har, er den aftale, der er lavet med Enhedslisten, jo også en aftale om, at vi inddrager hinanden i en opfølgning, men det er uden vetoret.
I øvrigt således påmindet vil jeg gerne sige vedrørende spørgsmålet om udligningssystemet, for så vidt angår ekstraudgifter for borgere med etnisk minoritetsbaggrund, at det jo sådan set er en del af det, som Finansieringsudvalget vil gå videre med, fordi vi jo har haft nogle fuldstændig ligefremme udvekslinger om, at de data, som vi har, er forældede, og derfor vil det være væsentligt at se på det igen.
Det, som jo bare var sværheden i vores diskussion om det emne, var, at Finansieringsudvalget skriver fuldstændig ligeud, at på det foreliggende grundlag kunne man faktisk ikke tage stilling til, hvordan det skulle se ud fremadrettet.
Men der bliver så en fornyet behandling, og hvis Dansk Folkeparti er interesseret i det, er det klart, at når vi åbner den forhandling og har inddraget Enhedslisten, som vi har aftalt, kan vi selvfølgelig tage diskussionen om det.
Jacob Jensen (V), 2012-05-31:
Jeg kunne godt tænke mig at høre ministeren, om den kendsgerning, at vi har reageret voldsomt på det her, altså at vi har sagt, at det her er et forligsbrud, ikke er noget, der gør bare den mindste smule indtryk på ministeren.
Der er det jo sådan, at vi ikke bare er et parti der siger det, men at vi faktisk er hele den samlede borgerlige blok, hvis man må bruge det udtryk, med hr. Leif Mikkelsens velvilje, som har sagt, at der altså her er tale om, at der er et forlig, og at det er et forlig, der skal respekteres.
Jeg tror oven i købet også, det er sådan, at ministeren selv har været ude at diskutere, hvornår der var et forlig, og hvornår der ikke var et forlig, og det gælder også i forbindelse med den fremlagte skattereform, hvor man går ind og kigger på folkepensionens grundbeløb.
Her har ministeren sagt at der ikke var noget forlig, og det fremgår så heller ikke af statsministerens hjemmeside, at det var noget, der skulle ligge blandt de aftaler, som man havde indgået forlig om.
Der ligger til gengæld på den samme hjemmeside noget om en udligningsreform, hvor man, når man ser på det, så må antage, at det er noget, der betyder, at der er et forlig om det.
Men er den kendsgerning, at vi er kommet med den reaktion på det, som vi er kommet med, ikke noget, der gør bare den mindste smule indtryk på ministeren?
Margrethe Vestager (RV), 2012-05-31:
Jamen det gør da bestemt indtryk; det gør i den grad indtryk.
Jeg synes så bare, jeg må sige, at det er et indtryk, det gør, at vi har noget at tale om, altså at vi kan tale om, hvordan man egentlig skal forstå det med forligene, sådan at man ikke kan bruge det som en barriere for at indgå i det, der er de egentlige substantielle og indholdsmæssige drøftelser om det, der ligger på bordet.
For jeg må indrømme, at jeg har en oplevelse af, at der er meget stor forskel på, hvad Venstre vil, og hvad Det Konservative Folkeparti vil, når det kommer til spørgsmålet om udligning.
Og der er det spørgsmål, der handler om forligene og forligsrettighederne, blevet til det spørgsmål, som man i det, som hr. Jacob Jensen beskriver som hele den samlede borgerlige blok, kan være enige med hinanden om; det, der samler hele den borgerlige blok, er så åbenbart spørgsmålet om procedurerne på Christiansborg.
Jeg havde sådan set
forestillet mig, at den aftale, som regeringspartierne har lavet med Enhedslisten, ville komme til at fremgå på statsministerens hjemmeside som en aftale, fordi det er sådan, at vi har lavet en aftale om det, der er indholdet i det her lovforslag, og vi har lavet en aftale om, hvad vi synes at Finansieringsudvalget skal gå videre med, og vi har aftalt, at vi inddrager hinanden, når Finansieringsudvalget er færdige med det.
Men vi har lavet det som en aftale uden vetoret.
For det ville jo være en underlig ting, hvis det var sådan, at det partout skulle være en bestemt kreds af partier, der så at sige kom til at vogte over udligningssystemet, når der er andre kredse af partier, der kan lave nogle egentlige, substantielle ændringer andre steder, som selvfølgelig kan komme til at påvirke udligningssystemet.
Så selvfølgelig gør det indtryk.
Det gør da altid indtryk, hvad partierne siger på Christiansborg, og jeg skulle ellers hilse og sige, at det også er noget, vi har diskuteret grundigt.
Jacob Jensen (V), 2012-05-31:
For mig at se er det altså noget nyt, at man nu både opererer med noget, der hedder et forlig uden en vetoret, og et forlig med en vetoret, som sådan nogle forskellige niveauer, der er i forhold til, hvor man ligger henne
Jeg ved godt, at det her er en diskussion, der er enormt ubehagelig for ministeren.
For vi kan jo se, at det har været sådan, at man om nogen, ikke mindst i regeringen i det hele taget, har slået sig op på, at man skulle være en regering, der var troværdig, og at man skulle kunne samarbejde bredt og alle de her fine ting, og at man så nu står i den situation, at der er et stort, stort mindretal – ja, hvis vi tæller Enhedslisten med, som jeg næsten kunne fornemme også var lidt skuffet over ikke at være blevet inviteret til de indledende forhandlinger, så er der faktisk nærmest tale om et flertal – der undrer sig over, hvordan procedurerne i forhold til det her forløb har været.
Så kan ministeren ikke prøve at gøre os lidt klogere med hensyn til, hvornår den tradition om, at man nu kun kan operere med et forlig uden en vetoret og med et forlig med en vetoret, er startet?
Margrethe Vestager (RV), 2012-05-31:
Jamen jeg tror ikke, der er noget, jeg kan tilføje til alle de udmærkede ting, der allerede er blevet sagt af regeringspartiernes ordførere, og som er blevet sagt i et samråd, som vist i øvrigt var et åbent samråd.
Jeg tror, der er tale om, at det er noget, som vil kunne blive fundet frem og blive sendt over i en frokostpause.
Der vil man i en evig båndsløjfe kunne se at spørgsmålet om forlig og ikke forlig og spørgsmålet om vetoret og ikke vetoret er spørgsmål, som vi allerede i den grad har diskuteret.
Det, som jeg til gengæld synes var noget, som det ville være særdeles påkrævet at få at vide, var, hvad det er, Venstre mener om udligning.
Hvad mener Venstre om kommunernes økonomi?
Deler Venstre det konservative ønske om, at det skal være sådan, at udligningen er baseret på købekraften og på den disponible indkomst hos borgerne i den enkelte kommune?
Eller er det sådan, at Venstre deler Dansk Folkepartis ønske om, at udligningen skal øges markant, og at udligningsprocenten skal sættes op, fra 58 pct. til 70 pct.?
Jeg respekterer Venstre.
Venstre er det største oppositionsparti, som står markant og stærkt, men det, vi ved om Venstre, når det kommer til spørgsmålet om udligning, er, at det, som Venstre brænder for, er det, der er med hensyn til proceduren.
Men det, der er med hensyn til proceduren, er ikke noget, der gør, at man ude i en kommune kan levere mange lønninger, det er ikke noget, der gør, at man kan holde mange børnehaver åbne.
Jeg synes derfor, jeg må sige, at det, hvis der er nogen, der skylder noget, så er Venstre.