runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jesper Petersen (SF), 2010-05-20:
Jamen hvis hr. Hans Kristian Skibby bedre kan lide det og forstår det bedre, ved at det hedder »fuld åbenhed«, har jeg ingenting imod det.
Det var et andet ordvalg, jeg brugte, men jeg tror, intentionen er den samme: Der må meget gerne være fuld åbenhed også omkring den indirekte støtte.
I forhold til fagbevægelsen synes jeg jo ikke, det sømmer sig for Folketinget at skulle begynde at bryde grundloven, i og med at man, kan vi sige, nu vil blande sig i foreningsfriheden.
Det står jo fagforeningerne fuldstændig frit for at give penge til dem, som de vil, efter de demokratiske beslutninger, der bliver truffet i fagforeningerne, og der synes jeg jo ikke, man sådan kan lovgive om, hvad de må og ikke må, men man kan lovgive om, at der skal være åbenhed omkring det.
Og det synes jeg da at der skal være.
Jeg har svært ved ikke også at skulle sammenligne det med, når jeg går ned i Netto og handler, eller når jeg køber mælk, hvor overskudshaverne i Arla beslutter at give penge til borgerlige partier.
Der har jeg da heller aldrig selv valgt, hvad de penge skulle gå til.
Og når jeg er bankkunde, er jeg da aldrig blevet spurgt, om de penge skulle havne i borgerlige partiers partikasser; det er jeg ikke.
Der skal da være åbenhed både til den ene side og den anden side, fuldstændig, men det er, som om Dansk Folkeparti går mest op i det, der ikke handler om dem selv.
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-05-20:
Ja, nu bed jeg lidt mærke i, at ordføreren sagde øget åbenhed.
Jeg nævnte ordene fuld åbenhed, og så kan man jo så gætte på, hvad der måske kunne ligge til grund for de forskellige betragtninger.
Men jeg vil gerne sige, at det, som jeg sagde før, og som jeg spurgte ordføreren om, jo udtrykkeligt var det her med, hvis et medlem af et fagforbund, f.eks. under LO, indirekte kommer til at give partitilskud til partier, ved at man bruger organisationens lokaler, biler, ansatte, kopimaskiner og alt muligt andet til støtte og også indrykker store annoncer for 35 mio. kr.
Og så er det, jeg siger, at det også skal være sådan, at man i fagbevægelsen kun bruger penge fra de medlemmer, der aktivt har sagt, at de gerne vil have, at man støtter SF, Socialdemokraterne og Enhedslisten, og at alle de andre, som i dag har det omvendte, altså at de aktivt skal melde det fra, selvfølgelig så kan slippe for den utålelige og ubærlige regning.
Jesper Petersen (SF), 2010-05-20:
Vi er meget indstillede på, at der også skal være øget åbenhed omkring den indirekte støtte, og vi har ikke noget at skjule.
Det kan lade sig gøre i USA, Norge og andre steder, og det kan det selvfølgelig også i Danmark, altså at det meget detaljeret bliver opgjort, at hvis man betaler for en annonce, der anbefaler at stemme på et eller andet parti, så skal det fremgå offentligt.
Det synes vi er helt fint.
Så lad os endelig få øget åbenhed omkring den indirekte støtte i sådan en beretning.
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-05-20:
Jo, men jeg vil da også gerne kvittere den anden vej for de gode intentioner.
Det er sådan set selvfølgelig vældig fint at tage det her frem som et formål fra Socialistisk Folkepartis side og så sige: Vi ønsker fra SF's side, at der skal være fuld åbenhed, at alt skal åbnes.
Så regner jeg selvfølgelig også med, at jeg nu som en sidste ledetråd kan få oplyst fra Socialistisk Folkeparti, for jeg vil så gerne have det oplyst: Hvor mange penge har Socialistisk Folkeparti givet til Det Radikale Venstre i forbindelse med EU-valget i juni måned 2009?
Hvis jeg kunne få det i fuld åbenhed, så ville jeg tage hatten af, hvis jeg ellers havde en på, og sige, at det var en stor cadeau til hr. Jesper Petersen.
Sådan er det jo ikke i dag.
Så det skal selvfølgelig med i beretningen, og det går jeg ud fra at ordføreren er enig i.
Jesper Petersen (SF), 2010-05-20:
Jeg vil ikke bestemme over, om hverken private virksomheder eller fagforeninger kan give bidrag til politiske partier.
Men jeg vil have, at der skal være åbenhed om, hvordan den støtte bliver givet, og om, hvor mange penge det drejer sig om, så vælgerne, borgerne, forbrugerne kan se, hvad pengene ender med at gå til, og hvor mange penge det er.
Det var den samme sætning, der blev læst op nogle gange, men bag ved det var der dog en eller anden form for imødekommenhed, nemlig i form af det her med at droppe 20.000-kroners-grænsen.
Men det handler jo ikke bare om at droppe den grænse, det handler om at få vide, hvad det er for nogle beløb, de enkelte donorer giver.
Det er der jo ikke åbenhed om, og det vil der heller ikke være, hvis der blot er en 20.000-kroners-grænse.
Så kan vi få nogle flere navne på listen over, hvem der giver penge, men vi kan stadig væk ikke vide, hvor mange penge de faktisk giver.
Det er jo det, der er kernen i det i forbindelse med de private bidrag.
Det synes jeg Venstre skulle melde sig klar til.
Og hvis man går så meget ind for åbenhed, synes jeg egentlig, at man selv skulle fortælle, hvor meget de enkelte donorer har givet hver især af de her 17½ mio. kr., man fik i 2007.
Det kunne et frihedselskende parti jo frit tage på sig.
Sophie Løhde (V), 2010-05-20:
Nu kan jeg jo forstå, at Enhedslisten forsøger at besvare det her spørgsmål om, hvorvidt medlemmerne af fagforeningerne aktivt skal tilmelde sig, når de gerne vil give støtte.
Men sådan vil man ikke rigtig have det skal være, og man siger: Hvorfor vil I ikke respektere, at der er nogle generalforsamlinger, som afgør det her?
Så er det jo bare, at jeg må spørge ind til det.
Vi kan forestille os en situation, hvor man havde til afstemning, om man skulle støtte Socialdemokraterne, SF og Enhedslisten som fagforening, og 50,1 pct. stemte for, og 49,9 pct. stemte imod.
Skulle det så være sådan, at de 49,9 pct. af medlemmerne automatisk kunne slippe for at støtte venstrefløjen?
Kunne vi få det indføjet som et forslag?
Eller skal det betyde, at et lille flertal skal kunne majorisere et mindretal, som ikke har nogen intentioner om eller lyst til at støtte oppositionen, fordi de så samtidig tilfældigvis er medlem af en fagforening?
Jeg blev så glad, og nu bliver jeg altså uendelig skuffet, for nu trækker hr. Jesper Petersen i land og siger: Ah, jeg ved ikke rigtigt, og det her med åbenhed og det ene og det andet og det tredje.
Socialistisk Folkeparti må erkende, at man godt ved, at bl.a. Socialdemokratiet aldrig vil støtte et forslag, hvor fagforeningsmedlemmer aktivt selv skal tilmelde, at de ønsker at støtte oppositionen med penge.
Og det er netop en indirekte form for støtte, når der ikke er den helt store synlighed omkring den.
Så jeg håber, at man i Socialistisk Folkeparti kunne begynde at overbevise sine alliancepartnere i Socialdemokratiet om det positive i et sådant forslag.
Man går åbenbart meget op i, hvor mange millioner Venstre fået i forbindelse med folketingsvalgkampen i 2007.
Nu har partiregnskaberne været offentliggjort siden 1989, og derfor vil jeg gerne igen tilføje, at der vil gå 30 år for at skabe balance i, hvad Socialdemokratiet har fået, og hvad Venstre har modtaget.
Så er det også kommet på plads.
Jesper Petersen (SF), 2010-05-20:
Det sidste har jeg vel egentlig slet ikke sagt noget om.
Men det er åbenbart meget vigtigt for fru Sophie Løhde at få det frem.
Det eneste, det her handler om, er, at der skal være øget åbenhed om det.
Og det mener Venstre sig altså ikke klar til.
Det er det, vi får udstillet, nemlig at man ikke er villig til selv at lægge frem, hvad det præcis er, de her donationer går ud på.
Hvor mange penge er det, A.P. Møller, Arbejdsgiverforeningen, Skandinavisk Tobakskompagni, bankerne og andre har givet Venstre?
Det må vi ikke få at vide.
Lovgivningen er hullet, så den kan ikke sørge for, at vi kan det, og Venstre selv vil ikke lægge det frem, fordi man er nogle kyllinger.
Det stod dem da fuldstændig frit for at gøre det, hvis de virkelig mente, at der skulle være åbenhed omkring det.
Så når Venstre nu siger, at man egentlig gerne vil noget, men ikke selv gør det på de områder, hvor man selv af egen fri vilje kunne skabe mere åbenhed, og i alle de år som regeringsparti ikke selv har taget initiativ til at gøre noget, så tvivler jeg lidt på Venstres støtte.
Som sagt vil jeg også meget gerne have åbenhed omkring den indirekte støtte, åbenhed om, hvor meget fagbevægelsen betaler, og om, hvilken anden indirekte støtte der bliver givet – der er også virksomheder, der betaler for annoncer og biler og alt muligt andet.
Lad os få det frem.
Sophie Løhde (V), 2010-05-20:
Vi kommer vidt omkring her i svarene fra Enhedslistens ordførers side.
Man fristes jo netop til at gå videre ud ad den vej, men det skal jeg undlade at gøre.
Jeg vil sådan set
bare spørge helt konkret: Hvis vi nu i Venstre støtter Enhedslistens forslag om, at vi fjerner den her beløbsgrænse på 20.000 kr., og hvis vi så samtidig indføjer, at fagbevægelsen kun skal kunne bruge penge på politik og i valgkampe, såfremt medlemmerne positivt tilkendegiver det, er man så villig til fra Enhedslistens side at støtte et sådant forslag, eventuelt i en beretning, og vil man i Enhedslisten sørge for også at overbevise sine venner i Socialdemokratiet om det positive i et sådant forslag?
Johs. Poulsen (RV), 2010-05-20:
Jeg kan sige til hr. Frank Aaen, at jeg i mit liv har indgået rigtig mange aftaler med andre mennesker om forskellige forhold, som der ikke står noget om i loven.
Det mener jeg også må gælde på det her område.
Jeg mener rent faktisk, at man skal opføre sig anstændigt.
Tage Leegaard (KF), 2010-05-20:
Jeg er blevet bedt om at læse denne ordførertale op for hr. Henrik Rasmussen, som er forhindret i at give møde.
Partiregnskabsloven blev vedtaget i 1990 med et bredt flertal, men i 1995 blev der gennemført en ændring af loven, så man skal registrere bidrag, der overstiger 20.000 kr.
Formålet med dette var naturligvis at give interesserede et indblik i tilskud til partierne.
Dette omfatter også anonyme bidrag, som således skal fremgå af partiregnskaberne.
I forslaget ønskes navnene på alle bidragydere, som har givet mere end 5.000 kr., offentliggjort.
Dette kan Det Konservative Folkeparti ikke bakke op om, dels på grund af at der ligger en gammel aftale om, at grænsen er 20.000 kr., dels af praktiske hensyn for at sikre, at anonyme stadig har mulighed for at give tilskud til partierne, uden at dette skal offentliggøres.
Som loven er i dag, er det kun bidrag til partiernes landsorganisationer, der skal offentliggøres, men nu lægger beslutningsforslaget op til, at det også skal omfatte partiernes kandidater, medarbejdere og organisationer m.v.
Dette vil være umuligt at praktisere, ene og alene på grund af at de lokale vælgerforeninger drives frivilligt, og at man ikke med rimelighed kan forlange, at de skal fremkomme med et sådant regnskab.
Der er også forskel på, hvorledes der kan gives bidrag i form af f.eks. direkte tilskud, portostøtte eller lignende.
Man må jo erkende, at partierne har forskellige måder at modtage valgbidrag på, hvilket også gør os forskellige, og dermed kan vi ikke ensrette en regnskabspligt for, om en enkelt kandidat modtager støtte eller ej.
Sidst kræves det, at anonyme bidrag skal videregives til humanitære formål.
Såfremt en giver har ønsket at støtte et enkelt parti eller en kandidat anonymt, kan dette bidrag selvfølgelig ikke videresendes til et andet formål.
Hele vores demokrati er grundlagt på basis af frivillighed og retten til at vælge selv.
Derfor kan man også selv vælge, hvordan man vil bidrage, om det er arbejdsmæssigt, økonomisk, politisk eller med humanitært arbejde.
Hvis pengene skulle sendes videre til humanitære formål, hvem skulle så afgøre, hvilke organisationer der skal have pengene?
Det Konservative Folkeparti anerkender og respekterer partiernes forskellighed, men også bidragydernes forskellige ønsker om anonymitet samt om ydelsernes størrelse.
Derfor kan Det Konservative Folkeparti ikke støtte dette forslag.
Frank Aaen (EL), 2010-05-20:
Nu skal vi stadig væk lige være enige om, at når vi taler om at fjerne reglen om 20.000 kr., betyder det, at alle, der i hvert fald giver over 20.000 kr., skal oplyse det fulde beløb.
Det er vi så enige om.
Nu var hovedargumentet, så vidt jeg kunne forstå, anonymitet, og jeg har ikke noget ønske om, at man for det lille bidrag behøver at kende navnet på afsenderen, men Det Konservative Folkeparti har i 2007, valgåret, fået 21,5 mio. kr. fra Mærsk, fra LEGO, fra Dansk Industri.
Har offentligheden ikke en vis interesse i at vide, om der er nogle af dem, der betaler 21.000 kr., eller om de betaler 10 mio. kr.?
Tage Leegaard (KF), 2010-05-20:
Jeg synes, at det er fint, at offentligheden får at vide, hvem bidragyderne er, og aftalen ligger sådan – og det er et bredt forlig – og så mener man, at offentligheden har fået det, den skal have med hensyn til den sag.
Frank Aaen (EL), 2010-05-20:
Ordføreren er vel enig i, at der er stor forskel på 21.000 kr. og 10 mio. kr., og at der vil være en partikasserer, der er yderst opmærksom på, hvis partiet generer en bidragyder, der giver 10 mio. kr.?
Kan man ikke nogenlunde regne med, at sådan er partikasserere indrettet?
Det behøver jo ikke at være rigtigt, at det er sådan, men det kunne da være interessant at vide, om der skulle være en bidragyder med 10 mio. kr. i årligt tilskud, som måske et eller andet sted får en særlig bevågenhed af det pågældende parti.
Har vi ikke ret til at vide det?
Tage Leegaard (KF), 2010-05-20:
Jeg synes, at som loven er strikket sammen i dag, er det oplyst, hvilke bidragydere der er.
Jeg er godt klar over, at der er forskel på 10.000 kr. og 10 mio. kr. – det tror jeg da de fleste er klar over – men som loven er i dag, synes jeg da, den er rigtig tilfredsstillende, og det ved jeg at der er bred enighed om.
I den ordførertale, som jeg læste op, blev der også lagt op til spørgsmålet om de frivillige bidrag, trykning af kopier og det, der tidligere blev nævnt med frivillig arbejdskraft fra fagforening og sådan noget, der lige pludselig bliver kastet ind i en valgkamp, skal det så også gøres op i penge, eller hvordan er det lige, det er med det?
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-05-20:
Det er jo altid spændende at vide, hvad der er lovligt, og hvad der ikke er lovligt, men jeg synes også, at man skulle prøve at lægge lovgivningen lidt til side og se på det, der hedder moral og anstændighed.
Det har ikke noget med lovgivning at gøre.
Det har noget med moral at gøre at betale sig til ekstra stemmer.
Der er jo ikke nogen lov, der hindrer De Radikale i at lave en aftale med Socialdemokraterne, hvori der står, at den skal lægges frem, så vi kan se, hvor mange penge De Radikale fik.
Hvor mange kroner og øre fik man fra Socialdemokraterne og SF, fordi man ikke fik et mandat valgt ind i Europa-Parlamentet?
Det er jo partistøtte.
Det er penge, som De Radikale vil få tilført den radikale partikasse, som man så kan bruge på kampagner, kræmmermarkeder, plakater, tyggegummi og bolsjer.
Man kan bruge dem til lige, hvad man har lyst til.
Det er partitilskud.
Jeg spørger så ordføreren: Vil Det Radikale Venstre offentliggøre det, som Socialdemokraterne ikke vil offentliggøre?
Johs. Poulsen (RV), 2010-05-20:
Jeg anerkender i allerhøjeste grad hr. Hans Kristian Skibbys evner som polemiker og beklager dybt, at jeg kom til at svare, inden han stillede spørgsmålet.
Men det gjorde jeg jo altså, så hvis hr. Hans Kristian Skibby havde hørt, hvad jeg sagde i min ordførertale, så har han allerede svaret.
Hans Kristian Skibby (DF), 2010-05-20:
Det er muligt, at hr. Johs. Poulsen som en god radikal politiker forsøgte at give svaret, men så må jeg bare konstatere, at en god DF’er ikke har forstået svaret.
Johs. Poulsen (RV), 2010-05-20:
Dertil kan jeg kun sige, at det beklager jeg.
Frank Aaen (EL), 2010-05-20:
Det er det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål er: Hvornår fik Det Radikale Venstre første gang støtte af A.P. Møller-Mærsk?
Johs. Poulsen (RV), 2010-05-20:
Den sidste del kan jeg ikke svare på.
Det ville kræve, at jeg gik tilbage i annalerne og undersøgte, hvordan virkeligheden så ud langt tilbage fra før min tid i Folketinget.
Det mener jeg sådan set ikke er min opgave.
Jeg har svaret på det, som jeg mener er det afgørende i en debat i Folketinget, nemlig hvad der er den principielle tilgang til hele det her spørgsmål.
Og jeg har sagt, at den principielle tilgang er, at vi går ind for størst mulig åbenhed, der er afbalanceret, med hensyn til at der skal tages hensyn til den eksisterende lovgivning, herunder eventuelle hensyn til grundloven.
Justitsministeren var i sin indledning inde på, at der skal tages en række hensyn.
Det synes vi faktisk bedst kan belyses ved at støtte SF's beslutningsforslag, som lægger op til, at folk med forstand på de dele så at sige kan komme med anbefalinger til, hvad man kan, og hvad man ikke kan.
Der er jo i dag et sæt gældende regler, hvorunder folk har givet støtte, og de har også givet støtte under nogle bestemte betingelser.
Jeg kan ikke stå her og bedømme, om de betingelser vil blive overtrådt, hvis jeg begynder at offentliggøre alt muligt bagudrettet.
Man skal jo også overholde indgåede aftaler.
Det går jeg ud fra at hr. Frank Aaen også mener er en god skik i det danske land, nemlig at når man indgår en aftale, så overholder man den.
Og alt er foregået på lovens grund.
Det, jeg siger, er, at vi er klar til fremadrettet at skabe størst mulig åbenhed om det.
Jeg tror såmænd også, at hvis der er enighed om det og der kommer nogle anbefalinger om det, vil vi også gerne lægge det frem bagudrettet.
Men det kræver selvfølgelig, at de, der er bidragydere, accepterer det.
Frank Aaen (EL), 2010-05-20:
Jeg er enig i, at aftaler skal overholdes.
Det er også derfor, at man nogle gange skal opsige aftaler, for så kan man nemlig lave dem om.
Jeg er også enig i, at loven skal følges.
Men der står ikke noget i loven om, at man ikke må offentliggøre, hvor mange penge man får fra den enkelte.
Så det synes jeg at hr. Johs. Poulsen skulle arbejde videre med.
Johs. Poulsen (RV), 2010-05-20:
Formålet er vi altså enige i, men der står jo også i forslaget, at det skal gennemføres inden udgangen af denne folketingssamling, altså inden for en måned.
Der er sikkert nogle gode forklaringer på, hvordan det er kommet ind i forslaget, og måske har forslaget ligget i kø længe.
Så det er selvfølgelig ikke det afgørende for en forholden sig til forslaget.
Det, der er afgørende for os, er, at vi i det videre udvalgsarbejde kan få afdækket mulighederne for, at man sikrer, at det med forslaget ikke bliver til et spørgsmål om at udarbejde flere papirer, men at man sikrer, at det bliver en handlingsorienteret indsats, der kommer fokus på.
Det, der er afgørende set med vores øjne, er netop, at det bliver et forslag, som fører til handling, og at man i den fase her netop har fokus på at gøre de rigtige ting i forhold til de løsladte.
For statistikken viser jo med al tydelighed, at der er alt for mange, der går tilbage til det kriminelle miljø; de har ikke andre valg, som de kan få øje på.
Flere har været inde på, at kommunerne allerede har en pligt til at koordinere handleplaner med kriminalforsorgen, og at en del af arbejdet også er i gang, og det fremgår jo også af bemærkningerne, så derfor vil vi gerne have fokus på, at det ikke er et forslag, der blot betyder mere papir – og det ved vi godt ikke er intentionen, men man risikerer det bare.
Men som sagt er vi positive over for formålet, og vi er klar til også i udvalgsarbejdet at gå ind i en nærmere dialog med forslagsstillerne om at få det lavet på en sådan måde, at vi er sikre på, at det får det rigtige udkomme.
Vi har også lyttet til det, ministeren siger, og vi mener, at det faktisk er muligt at forene synspunkterne.
Pia Adelsteen (DF), 2010-05-20:
Jeg vil godt starte med at sige, at det er helt korrekt, at det her med, at man kan blive udleveret, er en misforståelse i beslutningsforslaget.
Jeg har også læst svaret, så det er jeg helt med på.
Jeg synes, det er rigtig positivt, at vi får debatten, for det er et problem, synes jeg, i forhold til ytringsfriheden, at vi tror, vi må noget i Danmark, og så kan man lige pludselig blive retsforfulgt for noget i et andet land.
Jeg synes, det er positivt, at ministeren har skrevet til den engelske justitsminister og hørt, om det kan løses.
Jeg mener også, at det er der igennem plus igennem EU, at man skal løse det, men hvor stor en tålmodighed, vil jeg så spørge, har ministeren?
Det er jo noget, der kan ske fra dag til dag og virkelig kan ramme virksomheder og personer i Danmark, kan man sige, men stort set først og fremmest virksomheder.
Så hvor stor er tålmodigheden?
Lars Barfoed (KF), 2010-05-20:
Ja, jeg ville jo gerne sige, at min tålmodighed ikke er stor, og at den sag bare må klares hurtigst muligt, men nu er jeg jo ikke sådan selv herre over, hvor hurtigt man reagerer i Storbritannien eller i Bruxelles.
Det tager lang tid at revidere forordninger, og nu er der jo lige skiftet regering i Storbritannien, så jeg kan jo ikke bare sige, at sagen må ordnes inden så og så længe, for ellers gør jeg et eller andet, for det er et spørgsmål om at forhandle enten med andre lande i EU eller med den britiske regering.
Som jeg nævnte, så har Jack Straw, den tidligere britiske justitsminister, iværksat nogle reformer.
Han har været imødekommende i sit svar, og han har iværksat en række reformer af injurielovgivningen i Storbritannien, som går ud på de ting, jeg nævnte i min tale, og der kan jeg oplyse, at det faktisk er anført i koalitionsgrundlaget for den nye britiske regering, at regeringen vil gennemføre et sæt af initiativer med henblik på at omgøre det, man kalder den substantielle erodering af borgerrettighederne, som den forrige regering indførte, herunder bl.a. en revision af injurielovgivningen med henblik på at beskytte ytringsfriheden.
Så jeg har grund til at tro, at også den nye britiske regering vil følge de samme takter, og det er jeg glad for.
Pia Adelsteen (DF), 2010-05-20:
Det lyder også bestemt positivt, synes jeg.
Jeg kunne godt tænke mig at stille et spørgsmål.
Inden det her sker, så kan der komme sager.
Vil man så være indstillet på at hjælpe, for der kan jo være virksomheder, som faktisk kommer ud i en situation, hvor de kan risikere at gå konkurs, fordi de her betalinger i England også er meget høje?
Jeg var lige ved at sige fee, men jeg snakker ellers normalt dansk.
Og der mener jeg, at vi, så længe den her injurieshopping er en mulighed, så også bør være indstillet på at hjælpe, hvis der er nogen, der kommer ud i det problem.
Er ministeren også indstillet på det?
Lars Barfoed (KF), 2010-05-20:
Nu har den danske regering jo ikke sådan mulighed for at yde retshjælp til virksomheder i forbindelse med retssager, som de måtte føre i udlandet, men jeg synes, at man, indtil reglerne i Storbritannien og/eller i forordningerne måtte blive ændret, skal være opmærksom på, at der altså verserer en sag om værnetingsreglen, som muligvis vil føre til en begrænsning af mulighederne, samt at vi jo altså har mulighed for, at danske domstole kan vurdere konkret, at man ikke vil fuldbyrde en dom, fordi det så vil gå ud over noget så væsentligt som f.eks. ytringsfriheden.
Så der er altså også muligheder dér, som vi skal være opmærksomme på.