Benedikte Kiær (KF), 2010-04-21:
Nu er det jo sådan, at der er en økonomisk krise i hele verden, og den har jo hærget godt og grundigt ikke kun i Danmark, men i en række lande.
Det bliver man jo nødt til at tage alvorligt, og det er jo også det, regeringen gør, når vi nu melder ud, hvordan og hvorledes vi skal sørge for under et at holde de offentlige finanser i ro.
Der er blevet meldt nogle sparekrav ud til kommunerne over en 3-årig periode, sådan at de har mulighed for at tilpasse sig, og det er også sådan, at det er muligt for kommunerne at lære af hinanden, det er muligt for kommunerne at gå ind og se på, hvor de kan få noget mere for de penge, der bruges i den offentlige sektor.
Nu er det sådan, at vi har en meget klar lovgivning på området, og den mener jeg helt klart man skal følge og overholde, men jeg vil ikke blande mig i, hvor man specifikt lægger sit serviceniveau på f.eks. børnepasningsområdet, bare det holder sig inden for lovgivningens rammer.
Man kan jo tilpasse serviceniveauet lokalt, og man skal jo tilpasse det lokalt i forhold til, hvordan demografien er i den enkelte kommune.
Så jeg kan ikke stå her og garantere, at kommune X ikke vil reducere nogle af udgifterne på et område, for det kan jo være, at lokale forhold gør, at der er færre børn, og at det derfor vil være en rigtig god idé, at man omprioriterer midlerne i den kommune.
Der følger altid rettigheder og pligter, med i forhold til hvor man bor, og det gør der også, hvis man bor i en ejerforening, eller hvis man bor til leje i en privat udlejningsejendom, eller hvis man bor i et villakvarter.
Jeg står ligesom tilbage som et stort spørgsmålstegn.
Jeg ved ikke rigtig, hvor spørgeren så vil have at den slags personer skal bo.
For mig lyder det, som om der i høj grad også er brug for, at de sociale myndigheder træder til, for hvis der er en person, der virkelig ikke kan socialisere sig, i forhold til om det er en almen bolig, eller om det er en lejebolig, eller om det er en villa i et villakvarter – for det er åbenbart sådan en person, som spørgeren taler om – så må man jo træde ind med de sociale myndigheder og sørge for at få løst nogle af de problemer, der måtte være, siden personen ikke kan indgå i det fællesskab, der er, uanset hvor man bor, om det er i et villakvarter, eller om det er i en almen boligblok.
Som følge af den økonomiske afmatning står vi over for en ny økonomisk situation, hvor store overskud på de offentlige finanser er vendt til underskud.
Regeringen har derfor indledt en flerårig indsats for at genskabe balance mellem de offentlige indtægter og udgifter.
Regeringen har på den baggrund tilkendegivet, at det i de kommende år er nødvendigt at holde det samlede forbrug for kommuner, regioner og staten i ro.
Regeringens seneste udmelding indebærer, at der i 2011 vil være tale om en uændret ramme for kommunerne, og i 2012 og 2013 lægges der til gengæld op til, at kommunernes ramme reduceres med 2 mia. kr.
For at løse denne opgave må kommunerne blive bedre til at udnytte deres ressourcer optimalt, bl.a. ved at lære hinandens gode eksempler på effektiv drift.
Så længe kommunerne overholder loven og giver borgerne den hjælp, de har behov for, har de altså frie hænder til at foretage omprioriteringer – også på områder som området for udsatte børn og handicapområdet.
Det kan jeg ikke blande mig i.