runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jesper Petersen (SF), 2012-02-23:
Jeg kom på sådan lidt til slut, så det er o.k., at formanden ikke lige havde set, at jeg meldte mig.
Men jeg er bare nødt til at få noget boret ud.
På den ene side siger hr. Mikkel Dencker igen og igen, at aftalen fra 2003 er meget god, og at man står ved den aftale, og på den anden side, at det også er en god idé, at der bliver lavet et serviceeftersyn af den aftale, og at livet ligesom leves forlæns, eller hvordan det var, Kirkegaard blev citeret.
Hvis den aftale fra 2003 er så god, hvorfor er det så egentlig, at hr. Mikkel Dencker gerne vil have, at der skal være et serviceeftersyn, eller bakker op om regeringens initiativ til at lave et serviceeftersyn?
Jeg synes, at det sådan fortabte sig lidt i det uvisse undervejs, når man på den ene side siger, at den aftale fra 2003 var så fantastisk, og på den anden side, at det er en meget god idé at give den et eftersyn.
Kan vi få uddybet lidt, hvad det der med, at det skal leves forlæns, handler om?
Hvad er det, hr. Mikkel Dencker forestiller sig kan ske efter sådan et serviceeftersyn, og hvad er det, som ikke er godt nok ved den nuværende aftale?
Mikkel Dencker (DF), 2012-02-23:
Jeg kan fuldt ud bekræfte over for hr. Jesper Petersen, at Dansk Folkeparti bakkede op om den aftale, der blev lavet i 2003, og det gør vi fortsat.
Vi synes, at det er en god aftale, der blev lavet.
Det synes vi stadig væk.
Som jeg også sagde til fru Pernille Rosenkrantz-Theil, var det jo en aftale, der skulle række 40 år ud i fremtiden, og det kan være svært at vide, om det, man laver nu, også vil give det bedste resultat om 20 år.
Det kan være svært at vide, og derfor synes jeg, at det er sundt, at man kigger tingene efter i sømmene og ser, om der er noget, vi kan gøre bedre, end vi havde tænkt det i 2003.
Det synes jeg ikke der går noget fra nogen ved.
Vi synes bare, at vi skal respektere den ramme, der ligger fra 2003, og at det skal ske i forståelse med vores samarbejdspartnere, som vi har indgået aftalen med.
Det kunne også være, de havde nogle ting, de ville have forbedret, så det kunne ske til gunst for alle.
Jeg har jo peget på, og det gjorde ministeren også, at det er vigtigt, at der er de rette rammebetingelser for at investere i ny teknologi, så man kan få udnyttet en større del af forekomsterne, end det er tilfældet i dag, og det kunne være, at det kunne blive arbejdet ind i aftalen.
F.eks. kunne det jo være, at vores aftalepart havde samme ønske.
Jesper Petersen (SF), 2012-02-23:
Hele diskussionen har jo også, siden aftalen blev lavet i 2003, drejet sig om, hvorvidt man levede op til det, som jeg kan høre at hr. Mikkel Dencker og jeg er enige om, nemlig at man bør gå efter at få det størst mulige samfundsmæssige udbytte af de fælles ressourcer, der ligger i Nordsøen.
Det, der er kritikken af den aftale, der ligger nu, er jo, at man muligvis ikke gør det.
Kritikken dengang og siden har jo været, at man ikke tog højde for, at der kunne ske ret kraftige ændringer af oliepriserne.
Det er så sket, og så kan der være forskellige vurderinger af, hvilke konsekvenser det har for indtægterne til staten, og forskellige vurderinger af, hvor meget olie der overhovedet var blevet udvundet, hvis man havde lavet aftalen anderledes.
Det kan jeg godt forstå at man kan have nogle vurderinger af.
Men har hr. Mikkel Denckers støtte til det at lave et serviceeftersyn noget at gøre med prisudviklingen?
Har den overrasket hr. Mikkel Dencker?
Mikkel Dencker (DF), 2012-02-23:
Jamen jeg har jo slet ikke udelukket, at resten af Folketinget må bakke op om Dansk Folkepartis fremsatte forslag til vedtagelse.
Jeg synes da, det udtrykker meget godt det, som jeg selv har fremført, og at det egentlig også godt kunne dække det, som ministeren fremførte.
Jeg har så også tilladt mig at læse et papir med et forslag til vedtagelse, som jeg tror vil blive fremsat senere fra et regeringsparti på vegne af flere partier, og som jeg måske synes er lidt mere kønsløst end det, som Dansk Folkeparti er kommet med.
Vi har ikke den der berøringsangst over for olie og gas, men er faktisk glade for og stolte over det og vil gerne tjene penge på det, og vi står gerne ved det, mens andre jo prøver at bekæmpe det med alle midler.
Så den forskel i partiernes politik vil vi også gerne udtrykke, ved at vi har vores eget forslag til vedtagelse, som Socialdemokratiet selvfølgelig gerne må stemme for.
Pernille Skipper (EL), 2012-02-24:
Det er jo selvfølgelig rigtigt, at juridiske personer overhovedet ikke kan erhverve sig et kørekort, og derfor er det også et mystisk sammenligningsgrundlag.
Men kan ordføreren ikke godt se pointen i, at vi får et problem, i og med at hvis vi har den her hypotetiske situation, hvor en juridisk person bliver frakendt en eller anden form for rettighed, det kan være en sendetilladelse, det kan også være andre former for rettigheder til at drive virksomhed, kan de fysiske personer, der står bag virksomheden, jo bare gå ud og oprette en ny – fuldstændig som eksperterne i Straffelovrådet oprindeligt tænkte?
Tom Behnke (KF), 2012-02-24:
Det er jo alene, fordi juridiske personer ikke kan erhverve et kørekort.
Pernille Skipper (EL), 2012-02-24:
Og tak til ordføreren for at sætte os alle sammen på plads om, hvad det er, vi egentlig diskuterer her i dag, for det er selvfølgelig rigtigt, at vi diskuterer muligheden for rettighedsfrakendelse hos juridiske personer, men nu bruger den konservative ordfører sammenligningen med muligheden for at frakende personer førerretten.
Der må ordføreren vel så også give mig ret i at det i dag ikke er muligt at frakende juridiske personer kørekortet.
I dag har vi jo den lovgivning, at man kan rettighedsfrakende hos fysiske personer, ikke hos juridiske personer.
Det er vel fuldstændig tilsvarende kørekortsfrakendelse, ikke sandt?
Tom Behnke (KF), 2012-02-24:
Vi er fra Konservatives side enige i, at der er et behov her, men vi ønsker faktisk også at afvente, at justitsministeren og kulturministeren, altså regeringen, kommer med en udredning om, hvordan vi så indfrier det her, således at vi fremover får en mulighed for at fradømme i forbindelse med en retssag. Så på nuværende tidspunkt vil jeg bare sige, at vi afventer, at regeringen kommer med et udspil, når man har gennemtygget det behov, som jo er opstået,
altså ikke ved en diskussion af selve retssagen, men af det, som retten ikke kunne, nemlig ved at forholde sig til spørgsmålet om inddragelse af en sendetilladelse.
Det er nemlig ikke at blande sig i den verserende retssag, det er at tage fat på selve vores straffelov, vores retsplejelov, domstolenes muligheder for at agere.
Den mangel på mulighed er jo til stede, uanset hvad den her sag havde handlet om.
Uanset om byretten var nået frem til, at dommen skulle være, at Roj TV blev kendt skyldige eller uskyldige, ville det her behov stadig væk eksistere.
For der er stadig væk det hul, den mangel, at domstolene ikke ud over at kunne dømme nogen skyldig har muligheden for at frakende retten til at fortsætte aktiviteten.
Det er der, man diskuterer ytringsfrihed.
Det, vi diskuterer, er altså den juridiske mulighed – mulighed – for en rettighedsfrakendelse, for så vidt angår juridiske personer, uanset om den sag var faldet ud til den ene eller den anden side.
Og det er sådan set ikke meget anderledes, end at domstolene i dag er i stand til at fradømme førerretten til køretøj i forbindelse med en spritdom.
Altså, i forbindelse med at en borger bliver dømt for spirituskørsel, kan domstolen også frakende rettigheden til at føre køretøj i 2 år, 5 år eller 10 år.
Så domstolene har altså i dag på nogle områder muligheden for – ud over at dømme for den forbrydelse, der er sket – i tillæg til dommen, straffen, frakende retten til at fortsætte aktiviteten.
Det kan man, når vi taler om færdselsloven, men når vi er ovre i det her område, så er den mangel der.
Det er jo også der, hvor juridiske eksperter kommer ind.
Jeg kan jo huske, at det, dengang vi diskuterede den kriminelle lavalder, var helt afgørende, hvad de juridiske eksperter mente; det var helt afgørende i den sammenhæng, at vi skulle lytte til eksperterne.
Og der er jo eksperter, der ikke har taget stilling til skyld eller ikkeskyld i den konkrete sag, fordi det ikke er det, det drejer sig om.
Men der er simpelt hen en mangel i lovgivningen, hvis man som jeg og Konservative mener, at domstolene skal have mulighed for – ikke, at de altid skal gøre det – i den konkrete sag ud over at idømme en straf at frakende en rettighed.
Vi er enige med forslagsstillerne i, at det behov mangler, altså at der simpelt hen er et behov, der ikke er dækket.
Men vi er også glade for, at regeringen allerede har samlet bolden op og sagt: Det er regeringen enig i, regeringen arbejder videre, der kommer en løsning på det her.
Det har vi i hvert fald fra vores side.
Pernille Skipper (EL), 2012-02-24:
Det er jeg jo helt enig med Dansk Folkepartis ordfører i at der er en uholdbar situation.
Jeg tror ikke, at det er en situation, der bliver løst af, at Justitsministeriet og Kulturministeriet kommer med en overvejelse om, hvordan man kan frakende juridiske personer rettigheder.
Jeg tror, at det, der er behov for, bl.a. er, at økonomi- og erhvervsministeren går ind og siger til Danske Bank, at de ikke må udøve selvtægt, at de skal lade Roj TV beholde deres egne penge og have lov til at disponere over deres egne penge, så længe der ikke er afsagt en endelig dom, og så længe de ikke er frataget de penge.
Jeg synes sådan set også, at man kunne sige, at udenrigsministeren burde sige til den franske satellit-tv-udbyder: Bare rolig, det er der ikke risiko for.
Men det indebærer selvfølgelig, at vi får kigget på selve terrorlovgivningen og den lovgivning, som betyder, at vores ytringsfrihed er blevet indskrænket.
Det har sådan set ikke noget med rettighedsfrakendelsesdelen at gøre, så derfor synes jeg ikke, det giver anledning til det.
Peter Skaarup (DF), 2012-02-24:
Jeg synes, det er ærgerligt, at Enhedslisten heller ikke her har tænkt sig at gøre sin indflydelse gældende, for det er jo i øvrigt ret markant, synes vi i Dansk Folkeparti, at Enhedslisten er forholdsvis spag i sit engagement for at presse regeringen til forskellige ting.
Hvis man mener noget med, at der er en uholdbar situation – der er faldet en dom ved byretten, og den afføder nu for Roj TV en hel del uheldige konsekvenser, fru Pernille Skipper var selv inde på dem – er det vel også fornuftigt, at vi på en eller anden måde får en hurtig afklaring af sagen.
Så er fru Pernille Skipper ikke enig i, at den her uholdbare situation ikke kan fortsætte ret længe?
Tom Behnke (KF), 2012-02-24:
Jo, det er jo rigtigt.
Altså, det vil jo altid være sådan, at hvis man frakender juridiske personer, selskaber, virksomheder m.v. nogle rettigheder eller retten til det ene eller det andet, vil personerne bag kunne gå ud og lave noget nyt.
Det er fuldstændig korrekt.
Men det skal ikke afholde os fra at lave den logiske kobling, at man, når et selskab bliver dømt for at have lavet et lovbrud, giver domstolene muligheden for i samme bevægelse at sige: For at den forbrydelse nu ikke skal fortsætte, frakender vi også selskabet den rettighed f.eks. at kunne have en sendetilladelse.
Så er det rigtigt, at en anden – fru Pernille Skipper eller alle mulige andre – kan samle bolden op og køre videre, og så må vi starte forfra der.
Men jeg mener bare, at det er absurd, at man kan blive dømt for at have gjort noget strafbart, og 5 sekunder efter kan man i øvrigt bare fortsætte sine aktiviteter vel vidende, at retssystemet herhjemme bruger 1 år eller 2 år på at nå frem til, at man så igen kan blive dømt.
Det er derfor, vi har den holdning, at muligheden – muligheden – for en rettighedsfrakendelse skal være der, også når vi taler om juridiske personer.
Det er regeringen i øvrigt enig i; det er der et bredt flertal, der er enige om.
Så spørgsmålet er, om vi skal støtte beslutningsforslaget her eller afvente regeringen.
Vi er mest til sinds at afvente regeringen.
Så får vi et sagligt, fagligt grundlag at lave lovgivning på, og det glæder vi os til.
Nej, det tror jeg ikke, for vedtagelsen af beslutningsforslag er jo ikke noget juridisk grundlag.
Domstolene vil stadig ikke kunne gøre noget som helst.
Det er først, når vi får et lovforslag og får ændret loven, at der kan gøres noget.
Men det er helt givet, at ud over det med, at man selvfølgelig kan lege kispus med domstolene, kan samme personer, der står bag, oprette et nyt selskab osv.
Men – det står jeg og kommer i tanker om – vi skal jo lige huske på, at hvis de samme personer, der står bag en rettighed, der er blevet frakendt dem, går til Radio- og tv-nævnet og beder om at få en ny tilladelse, så vil Radio- og tv-nævnet da sige: Hov, lige et øjeblik; I er da de samme, der lige har fået frakendt en rettighed.
Det er jo ikke sådan, at man bare kan gøre det.
Men man kan selvfølgelig spørge sin nabo eller nogle venner, om de vil lægge navn til osv.
Så man kan godt komme uden om det, men det bliver jo ikke nemt.
Jeg glæder mig til, at regeringen kommer med et lovforslag, for dels får man mulighed for at frakende, dels bliver det meget, meget vanskeligt at fortsætte aktiviteten.
Lad os vente på, at regeringen kommer med det.
Der er politisk enighed, bortset fra et enkelt parti, og det synes jeg også at forslagsstilleren skal kvittere for, nemlig at vi faktisk er enige i, at her er et hul i lovgivningen, som skal fyldes ud.
Vi har den opfattelse, at man skal gøre det på en god og ordentlig måde, og derfor ser vi frem til, at regeringen kommer med et lovforslag.
Peter Skaarup (DF), 2012-02-24:
Ud over at sige tak til hr. Tom Behnke for en, synes jeg, seriøs tilgang til det her, altså den principielle tilgang, som jo er det, forslaget handler om, kan jeg nu ikke i forlængelse af det, som fru Pernille Skipper på vegne af Enhedslisten før sagde, lade være med at spørge hr. Tom Behnke, om det egentlig ikke – hvis man nu forestillede sig, at det her forslag blev vedtaget – faktisk ville have en rigtig god effekt i forhold til den situation, vi har, med en dom, der siger, at der er et problem, og så sender den pågældende station alligevel videre.
Ville det ikke have en meget slagkraftig virkning – det er også det, som strafferetseksperter siger – nu og her, ved at man kan sige, at den station, der har forbrudt sig mod nogle grundlæggende regler, altså ikke kan sende videre?
Martin Henriksen (DF), 2012-02-24:
Jeg forstår simpelt hen ikke, at justitsministeren bl.a. kan bruge SFI-rapporten som argumentation for at afvise det.
Det er korrekt, at man der beskriver det som pluralistiske retsopfattelser og parallelle retsopfattelser, at der er en pluralitet i forhold til forskellig retsopfattelse.
Det er rigtigt, at man beskriver det på en anden måde end parallelle retssamfund i rapporten.
Men nu har jeg haft lejlighed til at læse hele rapporten, og det fremgår jo bl.a., at etniske minoriteter med muslimsk baggrund ofte indgår, hvad der i rapporten betegnes som niqabforhold, altså muslimske ægteskaber.
Det fremgår også, at det muslimske ægteskab normalt tillægges stor betydning og ofte kan være problematisk at opløse.
Undersøgelsen viser, at mænd klart nemmere kan opløse niqabforhold end kvinder, hvilket kan give kvinderne store vanskeligheder.
Så fremhævede ministeren også en redegørelse fra Rigspolitiet og læste ganske rigtigt op, at landets politikredse ikke synes, at der er særlige indikationer på forekomst af parallelle retssamfund.
Men det kunne jo være interessant, hvis justitsministeren så havde fortsat med at læse op fra den redegørelse, hvori der efterfølgende står: På baggrund af oplysningerne må det imidlertid antages, at strafbare forhold i et vist begrænset omfang bliver håndteret uden om retssystemet, men at det er vanskeligt at udtale noget nærmere om omfanget og karakteren af sådanne sager.
Rigspolitiet har i relation til de særlig udsatte områder, der er omfattet af regeringens ghettoplan, oplyst, at der har været indikationer på, at der i visse boligområder er en mindre tilbøjelighed til at anmelde kriminalitet til politiet end i resten af samfundet.
Så jeg synes, at justitsministeren bør nuancere sit syn på eksistensen af parallelle retssystemer en lille smule.
Peter Skaarup (DF), 2012-02-24:
Nu var det så i øvrigt lidt uklart, hvad et af regeringspartierne mente, altså om der egentlig var et hul eller ej – det skal jeg lige sige til hr. Tom Behnke – i den her lidt rosenrøde betragtning i forhold til, hvor regeringen egentlig står.
Men det er så det.
Det ved vi jo godt nogle gange med De Radikale: De kan ikke rigtig finde ud af, hvilket ben de skal stå på.
Men det, jeg egentlig vil sige noget om, er i forlængelse af fru Pernille Skippers indlæg før, hvor fru Pernille Skipper på vegne af Enhedslisten siger, at jamen man kan bare oprette et andet selskab, og så er vi lige vidt.
Så er det ligegyldigt med den her principielle lov, vi diskuterer her i dag.
Og der er det så, at jeg siger til hr. Tom Behnke: Det er vel faktisk ikke helt ligegyldigt, hvis vi nu vedtog forslaget, fordi det netop har en slagkraftig effekt nu og her, en signalmæssig effekt, over for noget, der forbryder sig mod lovgivningen, hvilket jo i hvert fald er underrettens vurdering her og også kunne være det i andre principielle sager.
Det har den slagkraftige effekt, vi i virkeligheden er ude efter, og som nu ikke kommer, fordi tiden går.
Er hr. Tom Behnke ikke enig i, at det faktisk ville have en rigtig god virkning modsat det, som Enhedslisten åbenbart mener?
Tom Behnke (KF), 2012-02-24:
Formålet med beslutningsforslag i Folketinget er jo, at man bringer et emne op, tilkendegiver, at der er en retning, man gerne vil i, og er der et flertal i Folketinget, der står bag et beslutningsforslag, så pålægger man regeringen at gøre noget bestemt.
Vi er sådan set alle sammen enige i – med undtagelse af et enkelt parti – at her er der behov for, at vi får set på reglerne.
Der bør være den mulighed.
Det er vi alle sammen enige om.
Regeringen har tilkendegivet, at der kommer et tiltag, når regeringen med juridiske eksperter har fået lavet et godt lovforslag.
Så er spørgsmålet: Skal vi i den proces, der allerede er startet, stemme for et beslutningsforslag med den risiko, at et komma kan stå forkert et eller andet sted i beslutningsforslaget, hvorved vi giver regeringen håndjern på i forhold til manøvredygtighed og handlekraft med hensyn til at lave den rigtige løsning?
Der er det bare, jeg siger, at når vi nu politisk er enige om det her, og når regeringen politisk er enig, så lad dog regeringen få den tid, det tager at lave et fagligt, sagligt og godt stykke arbejde, så vi får den rigtige bestemmelse.
Pernille Skipper (EL), 2012-02-24:
Nu er vi i Enhedslisten jo glade for at kunne udøve indflydelse der, hvor vi kan.
Men jeg tror, det vigtigste sådan set er, at det bliver god kvalitet, og at det ikke går hurtigt.
Det har man ikke gjort indtil videre, og det vigtigste for mig er sådan set, at man også får forholdt sig til ytringsfriheden.
Hvis det betyder, at vi skal vente på, at sagen er færdig, før de har en holdning til det, og før det er med i grundlaget, før vi laver lovændringer, så lad det være sådan.
Men jeg vil selvfølgelig blive ved med at presse på for, at man får en udmelding om, hvad det betyder for vores ytringsfrihed og vores pressefrihed.
Peter Skaarup (DF), 2012-02-24:
Nu har Enhedslisten og Dansk Folkeparti jo diskuteret den her sag i forskellige sammenhænge og er nok ikke helt enige, tror jeg godt man kan sige.
Ikke desto mindre synes jeg grundlæggende, at Enhedslisten mere klart går ind i debatten om det her forslag og hele det principielle spørgsmål end en række andre ordførere, og det synes jeg at fru Pernille Skipper skal have ros for.
Det virker, som om der foregår noget tankevirksomhed og noget diskussion hos Enhedslisten om de her ting.
Men jeg kunne godt tænke mig at spørge Enhedslisten: Kan man forvente, at Enhedslisten vil lægge et vist moderat pres på regeringen for at få en afklaring på det her?
Enhedslisten har jo en rigtig god rolle efter folketingsvalget.
De er udslagsgivende for, om regeringen kan få flertal for sine ting.
Det kunne dog være rart, hvis der var nogle, der sagde til justitsministeren og åbenbart også til kulturministeren, som sidder og nørkler med de her ting, at det ville være rart at få en hurtig afklaring.
For vi er jo enige om, at der er en uholdbar situation, og vi kan vel ikke have den uholdbare situation til at række ud over sommeren og 1 år frem, før der måske er mulighed for, at Folketinget igen kan tage stilling.
Morten Bødskov (S), 2012-02-24:
Jeg skal nok udtale mig pænt heroppe fra Folketingets talerstol, men hvis jeg ville nuancere mit syn, ville jeg så opfordre hr. Martin Henriksen til rent faktisk at lytte til, hvad det var justitsministeren sagde heroppe fra Folketingets talerstol.
Det var det, der blev sagt, og det tror jeg er vigtigt at lytte til.
Selvfølgelig kan der være udfordringer, og det er også det, der bliver sagt, nemlig, at der er sådanne pluralistiske retsopfattelser, hvor religiøse minoritetsgrupper udviser andre normer og traditioner end dem, der knytter sig til den sædvanlige danske praksis.
Jeg er godt klar over, at hr. Martin Henriksen har et vist fokus på muslimer.
Jeg synes, at der jo også er andre religiøse minoriteter i Danmark, hvorunder det her temmelig sikkert kunne falde ind.
Jeg synes bare, at man lige er nødt til at bevare i hvert fald det overblik.
Når det så handler om Rigspolitiets rapport, blev der sagt, at det fremgår af redegørelsen, at hovedparten af landets politikredse ikke har konstateret særlige indikationer på tilstedeværelsen af parallelle retssamfund.
Det var det, der blev sagt heroppefra.
Hvis vi nu fulgte Dansk Folkepartis tankegang, kunne vi spørge om, hvad det er, Dansk Folkeparti vil kriminalisere, som ikke allerede er kriminaliseret.
Det er det afgørende spørgsmål.
Og der er det som sagt, at Dansk Folkeparti jo igen falder igennem, for i vidt omfang er det her spørgsmål jo allerede kriminaliseret, og dér, hvor der ikke er behov for kriminalisering, er regeringens opfattelse altså den, at der er det en bred integrationsindsats, der er det afgørende og det vigtige, således at vi får folk i uddannelse og ind på arbejdsmarkedet.
Jeppe Mikkelsen (RV), 2012-02-24:
Det ville jo selvfølgelig være frygteligt, hvis al-Qaeda opfordrede herboende danskere til terrorisme.
Det skal jeg da med det samme erkende.
Men jeg tror egentlig ikke, vi er så uenige, hr. Peter Skaarup og jeg.
Jeg tror egentlig, at vi er relativt enige om det her.
Det er måske bare et spørgsmål om, hvorvidt man vil lade domstolene gøre deres arbejde eller ej.
Og der kan man jo sige, at i forhold til det tænkte, hypotetiske eksempel fra hr. Peter Skaarup, er det jo fint, at vi nu får en sag, der ikke har så meget indenrigspolitisk betydning.
Jeg ved ikke, hvad tidsrammen er for den retssag, som er i gang i øjeblikket, men lad os nu se på det, og så vil jeg afvente det arbejde, som er gået i gang mellem Kulturministeriet og Justitsministeriet, således at vi kan få kigget på, om lovgivningen er god nok.
Martin Henriksen (DF), 2012-02-24:
Tak for det.
Jeg forstod det i hvert fald sådan, at man er uafklaret om det.
Ja, ordføreren nikker.
Men Socialdemokratiet er afklaret om, at der er et hul i lovgivningen, så regeringspartierne er jo uenige på det her område.
Så synes jeg bare, man skal sige det ærligt, for så skal det komme frem, og så er det jo ikke hensigtsmæssigt, at man hele tiden henviser til, at der sidder nogle embedsmænd og kigger på problemstillingen.
For er baggrunden for, at man henviser til, at der sidder nogle embedsmænd og kigger på problemstillingen, dybest set, at man politisk er uenige i regeringen og derfor ikke kan finde en løsning?
Jeppe Mikkelsen (RV), 2012-02-24:
Der er mig bekendt ikke nogen uenighed internt i regeringen.
Jeg tror, at man prøver at snakke den her uenighedssnak lidt op.
Jeg tror egentlig, vi er relativt enige om problemstillingen, men er måske ikke så enige om timingen.
Jeg tror faktisk ikke, der er så stor forskel på os her, hverken i den brede kreds eller internt i regeringen.
Min modstand mod beslutningsforslaget, som Dansk Folkeparti har fremsat, er ikke begrundet i det.