runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Yildiz Akdogan (S), 2008-12-17:
Tak for det.
Jeg synes egentlig, det er lidt tankevækkende, for sidste gang, jeg stillede et lignende spørgsmål til undervisningsministeren, gjorde han fuldstændig det samme, som kulturministeren gør nu, og det er netop bare at skubbe ansvaret fra sig.
Det er meget fint, at undervisningsministeren har en idé, men jeg ved også, at undervisningsministeren dengang sagde, at han håbede på en privat sponsor, han lavede nærmest sjov med det og håbede på, at der så midt i denne her juletid ville være nogle gode borgere, der kunne kigge med og måske smide en pose penge i det her.
Det synes jeg egentlig er lidt tankevækkende, at man hele tiden skubber det her ansvar fra sig.
Og lidt i forlængelse af hr. Møller Mortensens spørgsmål vil jeg sige, at jeg egentlig synes, det er tankevækkende, at kulturministeren ikke kan se nogen kulturværdi i den her meget, meget vigtige institution.
Så jeg vil spørge: Kan ministeren virkelig ikke prøve på at få sig selv til at komme lidt i julehumør og måske finde 1 mio. kr., for mere er det egentlig ikke?
Carina Christensen (KF), 2008-12-17:
Jeg vil gerne - jeg ved ikke, om hr. Flemming Møller Mortensen ved det oplyse ham om, at der i foråret rent faktisk er foretaget et ganske grundigt udredningsarbejde med deltagelse af både Nationalmuseet og Kulturarvsstyrelsen omkring hele den her samling.
Af den fremgår det, at det er ganske svært at vurdere den kulturhistoriske væsentlighed.
Det skyldes ikke mindst, at der ud af de skønsmæssigt 125.000 genstande i samlingen kun er registreret ca. 22.000 genstande.
Registreringen afspejler desværre ikke en faglig prioritering af særlig værdifulde eller interessante genstande, og den kan derfor ikke lægges til grund for en vurdering af samlingen.
Nationalmuseet har altså været inde og vurdere det i tæt samarbejde med Kulturarvsstyrelsen og finder altså ikke, at der er en særlig kulturhistorisk interesse i den her samling.
Men det ændrer da ikke ved, at jeg synes, at det er ganske fint, at undervisningsministeren gerne vil køre videre med sit bidrag og gøre noget for alligevel at bevare samlingen, eventuelt i regi af en professionshøjskole.
Flemming Møller Mortensen (S), 2008-12-17:
Nu er det altså kulturpolitik, vi diskuterer her i Folketingssalen i dag, og det er derfor, at jeg rigtig gerne vil have kulturministeren til at svare på, om der er en kulturel værdi i Dansk Skolemuseum.
I den sammenhæng kunne jeg også få lejlighed til at spørge: Skal jeg tolke det her, som om kulturministeren overhovedet ikke har en ambition på det her område?
Kulturministeren har været ressortminister i godt 100 dage og har jo af den grund ikke ligesom haft tid til at gå i tomgang.
Men er det kulturministerens vision på området, der her bliver givet udtryk for, eller mangel på samme?
Carina Christensen (KF), 2008-12-17:
Jeg vil igen gerne understrege, at her er altså tale om en selvejende institution, som er stiftet af Danmarks Lærerforening og Lærerstandens Brandforsikring, og det er sådan set stifterne selv, der har besluttet at indstille støtten til det her museum, til den her selvejende institution.
Det er jo sådan set det, der gør, at vi i det hele taget står i den her situation.
Jeg synes så, at det, som Undervisningsministeriet har valgt at gøre, nemlig at bruge deres bidrag til at pakke samlingen ned, med henblik på at den eventuelt senere kan vises frem igen i forbindelse med en professionshøjskole, lyder som en god og fornuftig løsning.
Det tror jeg da sådan set alle har grund til at hilse velkommen.
Flemming Møller Mortensen (S), 2008-12-17:
Tak for det.
Et faktum er, at ikke ret langt herfra står der nogle kasser, som måske allerede er ved at blive pakket ned eller er på vej til at blive det.
Et faktum er i hvert fald, at der ikke er publikumsadgang til det mere.
Nu er det jo rejst af mig som kulturpolitiker til kulturministeren, og jeg synes, kulturministeren skal forholde sig til spørgsmålet: Er det her bare noget, der skal ind på et professionsmuseum, eller har det kulturel værdi?
Det må være et kardinalpunkt at få det afdækket her i dag.
Så vil jeg naturligvis gerne have også kulturministerens holdning til, og ikke bare undervisningsministerens holdning til, om det her er noget, der skal pakkes ud igen, eller om det bare er noget, der skal stå i papkasser i al evighed.
For skal det bare stå i papkasser, har kulturministeren jo også sendt et signal om væsentligheden af det, der står i papkasserne.
Carina Christensen (KF), 2008-12-17:
Tak for det.
Dansk Skolemuseum er en selvejende institution, som blev stiftet tilbage i 1995 af Danmarks Lærerforening og Lærerstandens Brandforsikring.
Museet er ikke statsanerkendt, og det modtager derfor ikke statsligt tilskud efter museumsloven.
Undervisningsministeriet har dog gennem årene ydet et fast tilskud til museet.
Dansk Skolemuseum kan bedst betegnes som et professionsmuseum, der primært indsamler og formidler i forhold til et bestemt fagområde.
Jeg har så forstået, at undervisningsministeren på den baggrund agter at anvende Undervisningsministeriets hidtidige bidrag til Dansk Skolemuseum til nedpakning af samlingen med henblik på senere at oprette et skolemuseum i en ny form og gerne i tilknytning til en professionshøjskole.
Lene Espersen (KF), 2008-12-17:
Jeg vil sige til hr. Frank Aaen, at baggrunden for, at regeringen har valgt at sige, at vi bliver nødt til at adressere det problem, vi har foran os lige nu, ikke først og fremmest er et hensyn til bankerne; vi gør det af hensyn til samfundet.
Det problem, som vi nu ser tårne sig op, og som man faktisk kan læse om i aviserne og se i tv hver dag, er, at sunde og levedygtige virksomheder ikke kan få de lån i bankerne, som de har behov for.
Hvorfor sker det?
De er meget tilbageholdende med overhovedet at låne penge ud.
Og belært af, hvad der er sket det sidste par år, kan man sige, at det jo sådan set ikke gør noget, at man fører en konservativ udlånspolitik og er varsom med, hvad man låner penge ud til.
Men det skulle helst ikke blive sådan, at man ikke låner penge ud til dem, som rent faktisk er kreditværdige, og som har behov for penge til at holde hjulene i gang.
Det er væsentligt for mig at få understreget, at det, der er regeringens hensigt med og primære bevæggrund til overhovedet at arbejde med en model, altså er hensynet til vores samfund; det er hensynet til de af vores virksomheder og forbrugere, der er kreditværdige, og som naturligvis skal have en mulighed for at få lån til at holde hjulene i gang, for at skabe arbejdspladser og for at kunne få hverdagen til at hænge sammen.
Flemming Møller Mortensen (S), 2008-12-17:
Vil ministeren tage initiativ til sammen med undervisningsministeren at finde en løsning, der sikrer, at Dansk Skolemuseum ikke lukker?
Frank Aaen (EL), 2008-12-17:
De har da bestemt også andel i tabet, og det er sådan set det, de har været bedst til her på det seneste.
De har scoret 260 mia. kr. i overskud gennem de sidste 10 år, og nu har de altså tabt milliarder af kroner.
Ledelserne har handlet med IT Factory, Lehman Brothers i USA, Madoff i USA, ejendomsspekulanter i hobetal, og de har hældt milliarder af kroner ud.
Skal skatteyderne bare give flere penge til de ledelser, der har vist deres inkompetence og har tabt milliarder af kroner, eller skal staten sørge for, at ledelsen i de banker kommer under kontrol?
Benny Engelbrecht (S), 2008-12-17:
Det er helt klart, at en fair og rimelig rådgivning i bankerne er helt afgørende, og det er selvfølgelig - ikke mindst i denne for vort samfund så vanskelige tid - ganske afgørende, at vi sikrer, at kunderne får en god og fair rådgivning.
Det er fuldstændig korrekt, at man i forbindelse med den undersøgelse refererer til Finansforbundets undersøgelse, men i en undersøgelse om det samme, som Forbrugerrådet selv har lavet, viser det sig, at netop syv ud af ti forbrugere peger på, at resultataflønnede bankrådgivere er mindre troværdige end fastlønnede.
Det er derfor selvfølgelig også et spørgsmål, som ikke alene handler om bankansattes bonusordninger, men i høj grad også om netop forbrugeroplysning og også om, hvordan disse bonusordninger skrues sammen.
Og netop den del af det er der meget stor fokus på.
I den sammenhæng er det også væsentligt at påpege, at Finansforbundet jo netop selv har opfordret til, at man stopper med bonusordninger til bankansatte, fordi deres undersøgelse viser, at op mod hver fjerde bankrådgiver faktisk konkret har oplevet at stå i en situation, hvor de har følt et skisma mellem at følge bankens interesser og dermed deres personlige interesser, og at følge forbrugerens interesser.
Den slags interessekonflikter er meget betænkelige.
Det er oplagt, at noget af det arbejde, som pågår for tiden, er at få klarlagt de regler, der er i den her sammenhæng.
Jeg synes ikke desto mindre, at det er vigtigt, at ministeren også med sit svar herfra er med til at signalere, hvordan regeringens holdning er til det her spørgsmål.
Og hvordan kan vi mere konkret sikre, at det bliver mere gennemskueligt for forbrugeren?
Lene Espersen (KF), 2008-12-17:
Indledningsvis vil jeg gerne nævne, at Forbrugerrådet ikke har foretaget en selvstændig undersøgelse af de bankansattes aflønningsformer, sådan som der egentlig lægges op til i spørgsmålet.
Forbrugerrådet anvender Finansforbundets undersøgelse fra september 2008 om de bankansattes roller som både rådgivere og sælgere.
Den viser, at blandt de 3.229 adspurgte medlemmer er 90 pct. underlagt salgsfremmende initiativer.
Aftalen om lov om finansiel stabilitet indebærer, at der i samarbejde med sektoren arbejdes videre med den fremtidige regulering.
Der skal bl.a. strammes op om finansielle virksomheders brug af aktieoptionsprogrammer med henblik på at begrænse omfanget af variable løndele.
Det er afgørende, at bonusprogrammer og anden resultataflønning ikke må stå i vejen for, at kunderne får en ordentlig rådgivning.
Der findes allerede i dag regler, der skal sikre, at kunderne får en ordentlig rådgivning med udgangspunkt i kundens forhold.
I tilfælde, hvor der opstår konflikt mellem rådgivning og salg, følger det af reglerne, at banken skal oplyse kunden om, at banken har en interesse i at sælge det pågældende produkt.
Ligeledes skal medarbejderen oplyse til kunden, hvis medarbejderen har en særlig interesse i rådgivningsresultatet.
Derfor mener jeg, at vi allerede i vid udstrækning har sørget for regler, som sikrer åbenhed og information til kunderne.
Benny Engelbrecht (S), 2008-12-17:
Mener ministeren, at bankernes bonusordninger er tilstrækkelig gennemskuelige, når Forbrugerrådets undersøgelse viser, at 90 pct. af alle bankansatte er underlagt salgsfremmende initiativer?
Lene Espersen (KF), 2008-12-17:
Min pointe er, at det kan være farligt at lave nogle regler, der måske umiddelbart virker, som om de beskytter forbrugerne bedre.
Det kan være, at de vil beskytte en lille del af forbrugerne lidt bedre, end det sker i nuværende situation, men det kan være, at den meget store del af forbrugerne kommer til at betale en højere pris, så man samlet set forringer forbrugerbeskyttelsen ved at gå den vej, som hr. Benny Engelbrecht taler om.
Derfor er jeg meget skeptisk over for det forslag.
Jeg tror, at langt de fleste forbrugere godt kan gennemskue det her; de fravælger lån, de kan se er for dyre.
Men jeg er enig med hr. Benny Engelbrecht i, at der er grupper i vores samfund, som er dybt forgældede, og som ikke rigtig kan gennemskue situationen.
Vi har jo i forbindelse med satspuljeforhandlingerne rent faktisk afsat penge over de næste 4 år, så der bliver bedre gældsrådgivning til de svage grupper, der har svært ved at gennemskue det her.
Benny Engelbrecht (S), 2008-12-17:
Tak hr. formand.
Jeg kan konstatere, at jeg i hvert fald ikke får svar på spørgsmålet, om Venstres ændrede holdning gør indtryk på ministeren.
Det må jeg så acceptere, men jeg vil stadig væk gerne gentage mit spørgsmål, om der slet ikke findes nogen øvre grænse for, hvad ministeren kan acceptere som det øverste loft for et lån.
Kan det virkelig være uden nogen form for maksimal grænse?
Påvirker det heller ikke ministeren, at der er en stor del af de udsatte lejere, som netop har høje forbrugslån, der viser sig at være en af de problematikker, der netop gør, at de bliver udsat?
Fra vores side er der slet ingen tvivl om, at vi er meget bekymrede over den udvikling, der er, ikke mindst over den meget øgede lånsætning, der er lige præcis på disse hurtige forbrugslån, som stadig flere danskere tager.
Vi kan altså se en væsentlig stigning fra andet kvartal 2007 til andet kvartal 2008, og det bør mane til eftertanke, også hos ministeren.
Lene Espersen (KF), 2008-12-17:
Det, som regeringen er optaget af, er at sikre forbrugerne bedst mulige vilkår.
Jeg tror stadig væk på, at den erfaring, der har været fra andre brancher, hvor man har fastsat maksimalpriser, bør være noget, der maner til eftertanke om, at hvis man begynder at gå den vej, kan man jo risikere at ramme en lang række forbrugere, der så kommer til at betale en højere pris, end det i dag er tilfældet.
Det synes jeg altså må indgå i de videre overvejelser.
Samtidig synes jeg, det er værd at minde om, at der i dag er regler, som skal være med til at sikre, at forbrugeren ikke går ind i en låneaftale med bind for øjnene.
Vi har skiltningsregler, som kræver, at både forretningerne og finansieringsselskaberne skal skilte med, hvad forbrugslånene koster.
Årlige omkostninger i procent skal altså oplyses, og oplysningerne skal gives på det sted, hvor lånet udbydes eller kan bestilles, ligesom oplysningerne skal være frit tilgængelige for forbrugerne.
Det indebærer, at forbrugerne umiddelbart og uden vanskeligheder skal kunne sætte sig ind i oplysningerne, inden kreditten optages.
Bestemmelserne gælder, uanset om lånet udbydes i et butikslokale eller f.eks. via internettet.
Oplysningerne skal også fremgå af den aftale, som forbrugeren indgår.
Endelig vil jeg sige, at vi også følger op i form af oplysningskampagner, for jeg tror, at der er en meget væsentlig opgave i at forklare mange af forbrugerne, hvad årlige omkostninger i procent er.
Der er nogle, der måske lader sig snyde af, at lånet er afdragsfrit det første halve år, eller hvad ved jeg.
Derfor er det selvfølgelig væsentligt, at vi lærer og giver forbrugerne mulighed for fuldstændig at kende de fulde omkostninger, hvis man optager et lån.
Benny Engelbrecht (S), 2008-12-17:
Ikke mindst derfor kunne jeg også godt tænke mig at vide, om det slet ikke maner til eftertanke hos ministeren, at Venstre, som jo trods alt er De Konservatives regeringspartner, er kommet til fornuft - om jeg så må sige - på trods af at de så sent som i maj måned udtalte sig modsat her i Folketingssalen, altså nu er indstillet på at støtte et forslag om at indføre et loft over ÅOP.
Benny Engelbrecht (S), 2008-12-17:
Jeg er faktisk meget enig i ministerens seneste betragtninger - det har jeg også gennem tiden givet udtryk for i debatindlæg - om, at man belønner ansatte for eksempelvis at give en god kundeservice, som bl.a. kan måles på den oplevede kundetilfredshed.
Her er det faktisk en ganske god ting, og det tror jeg faktisk også, at de fleste bankkunder vil sætte meget stor pris på, ikke mindst hvis det fremgår klart og tydeligt, hvorfor de bliver spurgt om, om de er tilfredse med deres bank.
Vi kan ikke desto mindre konstatere, at det stadig væk er en udfordring.
Så sent som i Jyllands-Posten i dag i artiklen »Fortsat bonusordninger til banker« fremhæves det, at der er mange forskellige slags bonusordninger.
Der er altså også bonusordninger, hvor leverandører eksempelvis stiller helt konkrete weekendophold i udsigt til bankansatte, der sælger særlig meget af et bestemt produkt.
Frank Aaen (EL), 2008-12-17:
Det er ligegodt sjældent, at det spørgsmål, der er stillet, ikke bliver besvaret med et eneste ord, men at vi får en maskinfremstillet tale, som kunne have været holdt i forgårs, for en uge siden eller for en måned siden.
Der er i øjeblikket fra skatteyderne givet 20 mia. kr. til Roskilde Bank.
Der er stillet garantier til landets banker for skatteydernes penge på 3.000 mia. kr., og nu taler man om op imod 100 mia. kr. ekstra til landets banker - i en situation, hvor der ikke er råd til mere velfærd, i en situation, hvor der ikke er råd til at give ligeløn til kvinder specielt inden for den offentlige sektor.
Lene Espersen (KF), 2008-12-17:
Der er usædvanlig stor usikkerhed knyttet til den økonomiske udvikling i de kommende år, og vi må samtidig konstatere, at bankerne som følge af den finansielle krise har svært ved at tiltrække ansvarlig kapital.
Det giver risiko for, at kreditpolitikken strammer så meget til, at også sunde og kreditværdige virksomheder får svært ved at opnå finansiering af deres investeringer.
Fra regeringens side har vi allerede meldt ud, at vi igen er parate til at tage de nødvendige skridt.
Vi ser derfor i øjeblikket på en model for, hvordan vi gennem statslig kapitaltilførsel kan styrke kapitalgrundlaget i de danske pengeinstitutter.
På baggrund af overvejelserne vil regeringen drøfte situationen med partierne bag den politiske aftale og med sektoren, så vi igen kan finde en god løsning.
Så skal jeg forsøge at indhente noget af det forsømte ved at sige: Ja, jeg er enig i, at bankerne skal være varsomme med at tilbyde bonusprogrammer, hvor man stiller de bankansatte i en konflikt mellem at varetage bankens interesser og kundens interesser.
Det gode er, at ud over, at hr. Benny Engelbrecht og jeg, som jeg hørte det, er ret enige i det, så er faktisk også bankernes egen organisation, Finansrådet, enig i, at man skal udvise den varsomhed.
Benny Engelbrecht (S), 2008-12-17:
Og det er jo selvfølgelig i denne sammenhæng sigende, at spørgerne forsøger at holde sig inden for den givne taletid, for vi har jo ikke den store embedsmandskapacitet til at hjælpe os - det kan være en fordel, men også en ulempe.
Jeg vil godt afslutningsvis spørge ministeren, om vi herfra i dag kan sende det klokkeklare signal til bankerne, at hvis vi skal have bonusordninger i bankerne, skal der også helt klart informeres til kunderne om, hvordan disse bonusordninger er sat sammen, og hvad det er for nogle incitamenter, der ligger til grund for dem - ikke mindst når det er incitamenter, som klart og entydigt går på at sælge bestemte typer produkter og ydelser ud fra en bonussammenhæng, i modsætning til sådan nogle mere generelle incitamenter, som f.eks. handler om kundetilfredshed.
Lene Espersen (KF), 2008-12-17:
Der er jo allerede i dag rådgivningsregler, som skal sikre, at kunderne får en ordentlig rådgivning med udgangspunkt i kundens forhold.
I henhold til bekendtgørelsen om god skik for finansielle virksomheder så gælder et princip om kend din kunde.
Det betyder, at banken skal indsamle oplysninger om kundens økonomiske situation og risikovillighed samt erfaringer med de relevante ydelser.
Endvidere skal rådgivningen være sober.
Den skal tilgodese kundens interesser og give kunden et godt grundlag for at træffe en beslutning.
Og bonusordninger må aldrig stå i vejen for, at kunderådgiverne lever op til rådgivningsreglerne efter god skik-bekendtgørelsen og investorbeskyttelsesbekendtgørelsen.
Så reglerne foreskriver, at banken og medarbejderne skal oplyse til kunden, hvis banken eller medarbejderen har en særlig interesse i rådgivningens resultat ud over almindelig indtjening.
Der findes også regler om interessekonflikter, som skal sikre, at kunden bliver oplyst om en eventuel foreliggende interessekonflikt.
Finansforbundets undersøgelse, som vi jo tidligere har drøftet, viser heldigvis også, at ca. 80 pct. af privatkunderådgiverne rådgiver til fordel for kunden i tilfælde af en interessekonflikt
, også selv om virksomheden herved bliver dårligere stillet.
Men jeg synes generelt, at bankerne skal være varsomme med at sammensætte bonusordninger til de bankansatte, som kan bringe de bankansatte ud i en konflikt mellem hensynet til banken og hensynet til kunden, og jeg hæfter mig ved, at Finansrådet er enig i det.
Jeg vil sige til hr. Frank Aaen, hvad jeg også gjorde i første omgang, at vi selvfølgelig lige nu sidder og kigger på en model, men vi har den ikke på plads endnu.
Jeg vil gerne fremhæve en række principper, som skal ligge til grund for regeringens arbejde
Først og fremmest mener vi, at det væsentlige er, at vi finder en model, der kan bidrage til at imødegå en kreditklemme.
Vi skal se på, hvordan en kapitalindskudsordning kan udformes, så den tjener samfundets interesser på bedste vis.
I den forbindelse kigger vi selvfølgelig også på, hvor meget snor det er muligt og hensigtsmæssigt at have i de pengeinstitutter, som modtager kapitalindskud.
Det er også vigtigt for regeringen, at staten styrker det kapitalmæssige grundlag i sunde og levedygtige pengeinstitutter.
Og endelig lægger vi vægt på, at staten skal have et ordentligt afkast.
Det betyder bl.a., at staten skal have del i en eventuel gevinst, når udviklingen i det finansielle klima vender.
Martin Henriksen (DF), 2008-12-18:
Jeg vil bare sige, at hvis Dansk Folkeparti havde mulighed for at overtale andre i Folketinget til at have den samme overbevisning som Dansk Folkeparti, gjorde vi meget gerne det.
Og så synes vi også, det skulle være sådan, når man adopterer, at man så som udgangspunkt selvfølgeligt skal leve i et forhold med en mand og kvinde.
Jeg tror ikke, at der herinde er flertal for at ændre på den lovgivning, men det kan jo være, det kommer en dag.
Så vil jeg også bare sige til det her med argumentet om, at vi så tit ændrer på det naturlige osv., vi helbreder kræft osv.: Jo, men når vi gør noget ved hjælp af teknologi og andre fremskridt, så gør vi det jo for at hjælpe mennesker - det er jo derfor vi gør det.
Og når vi taler om det her, så tager Dansk Folkeparti som sagt barnets udgangspunkt, og vi mener, at barnet som udgangspunkt har ret til en far og mor.
Så dermed kunne man jo også godt argumentere for, at Dansk Folkeparti sådan set her forsøger at hjælpe nogle børn.
Det er i hvert fald det, vi selv mener.
Jeg vil gerne høre, om ordføreren er enig med forslagsstilleren, hr. Simon Emil Ammitzbøll, når han til Ritzau siger, at der er to ting, der er vigtige for ham, i forhold til at bøsser og lesbiske også får mulighed for at adoptere børn, og jeg citerer: Det handler for det første om ligestilling, og for det andet handler det også om børnene.
René Christensen (DF), 2008-12-18:
Nu er jeg ikke uddannet pædagog, men det er jo påfaldende, at man i daginstitutioner og deslige går rigtig meget op i at få mænd ind, for det er et meget kvindedomineret fag.
Hvorfor vil man så det?
Det vil man netop, fordi mænd er så forskellige fra kvinder.
Kvinder gør nogle ting med børnene, de giver nogle input til børnene, og mændene giver nogle andre input til børnene.
Og det vil jeg da sige er professionelle.
Folk ude i daginstitutionerne er vel professionelle, de er uddannet til det.
Hvorfor går de så meget op i, at der bliver uddannet flere pædagoger, som er mænd?
Det er vel et meget godt argument for, at mænd og kvinder er forskellige, og at man også i de tilbud ønsker at tilbyde forskellighed, i form af at der er mænd og kvinder.
Line Barfod (EL), 2008-12-18:
Nu kunne jeg komme på en del ting, man kunne gøre for familier, for at de får bedre vilkår, så der er mindre sandsynlighed for, at forældrene bliver skilt, fordi de har så mange problemer, der gør, at de har det svært sammen.
Men det er så noget helt andet.
Jeg er helt med på, at Dansk Folkeparti har den grundholdning, at en familie bør bestå af far og mor og børn.
Det er jeg med på, det er en politisk opfattelse.
Men det er argumenterne, jeg spørger til, og her kan jeg ikke forstå, hvad det er for et argument, ordføreren har for, at det er bedst for børnene, når ordføreren samtidig siger, at børn kan have det godt i mange andre former for familier.
Altså, jeg er med på, at man kan have det som politisk holdning, det er fair nok, men jeg forstår ikke argumentationen.
Det er det ene.
Det andet er, at hvis man er enig i, at masser af børn har det godt i familier, som ikke består af far og mor og børn, er det, vi står tilbage med, et spørgsmål om, hvem der skal have lov til at stå på venteliste, og om vi skal sige, at der er nogle, der ikke skal have lov til at stå på venteliste.