Poul Henrik Hedeboe (SF), 2007-01-12:
I SF er vi rigtig glade for, at Socialdemokraterne har fremsat det her forslag.
Det har fået nogle hårde ord med på vejen om, at det hele var sat i værk.
Hvis vi tager vores kommende udvalgsarbejde alvorligt, må vi også kunne identificere nogle områder, hvor vi siger: O.k., det her er måske i gang, men er det hjørne også i gang, og er det område ordentlig i gang?
Og vi kunne blive eni ge om et eftersyn af området og komme i gang med nogle nye ting.
Det er tit en standardundskyldning, vil jeg sige, for ikke at gøre noget på et område, at sige: Vi har jo sat noget i gang, og vi skal vente på en evaluering.
Det kan også være rigtigt nogle gange, men det er jo ikke rigtigt for det hele.
Det skal ikke forhindre os i lige præcis at gå i gang med noget.
Det skal ikke bare være en undskyldning.
Sådan bør vi se på det område her.
Vi kan kigge på kemikalier og de påvirkninger, der er, både fra fødevarer og fra andre produkter.
Den moderne tilværelse med den industrialisering, der har været, påfører os en masse risici via kemikalier, og jeg vil godt kunne svinge mig så langt op som til at sige, at vi har en slags kemikaos i vores tilværelse.
Et af de steder, der er fokus på her, er så fødevarerne, og det skal vi gøre noget ved.
Der er to veje frem.
Den ene er at sige, at vi har den traditionelle produktion, og der skal vi begrænse kemikaliebrugen så meget som muligt.
Den anden vej at gå er at pege på økologien og sige, at det er vejen til at lade være med at tilføre flere kemikalier.
Der er ikke nogen tvivl om, at vi i SF kunne tænke os det sidste, nemlig sige: Det er den endelige vej frem, det er vores satsning, lad være med at tilføre flere kemikalier på et marked, hvor vi i forvejen har et kemikaos, vælg økologi.
Det er så den politiske melding.
Men i realiteternes verden er vi udmærket klar over, at der er en stor traditionel produktion, hvor der bliver brugt kemikalier, og det skal vi gøre noget ved.
Vi vil altså godt bruge det her konstruktivt til at sige: Lad os kigge området efter.
Med hensyn til økologi skal vi være klar over, at det jo er et område, som i høj grad inspirerer og har inspireret den traditionelle produktion til at komme med nye metoder.
Det er sådan et sted, hvor man siger: Økologi har en lille markedsandel, men giver en stor inspiration, og hvordan ser det ud samfundsmæssigt?
Det ser samfundsmæssigt interessant ud, fordi det set fra samfundets side har en værdi at have økologi, og det ville have en stor værdi, at det faktisk kun var økologi, der var på markedet, så vi ikke havde kemikaliepåvirkningen fra sprøjteresterne.
Så samfundsmæssigt må vi vælge at give økologi en større vægt end de 7 pct., det har nu.
Når vi taler om frugt og grønt, er importen af frugt og grønt større end nogen anden import, og hvis vi deler det op i frugt og grønt og tager frugt alene, tror jeg, det er det, der importeres mest.
En af de store barrierer er faktisk, at den danske praksis er mere restriktiv end andre landes.
De lande, vi importerer frugt fra, har nogle alternative metoder, som de kan bruge, men som vi ikke har lov til at bruge i Danmark.
Det er i meget høj grad et spørgsmål om økonomi og vejen gennem systemet, og det vil være oplagt at lægge flertal til at få en sådan vej igennem systemet, at den danske økologiske frugtproduktion får mere lige vilkår.
Jeg har lige et par spørgsmål til ministeren om kemikalier.
Det er sådan, at når vi vurderer de enkelte kemikalier og kemikalierester, ser vi dem hver for sig, men har ministeren et overblik over, om der er nogen forskning, hvor man ser dem i sammenhæng?
Hvis vi f.eks. har ti kemikalierester under grænseværdien, hvordan er samspillet mellem dem så?
Hvis vi ikke har nogen viden om det samspil, vil ministeren så være parat til at sætte en undersøgelse i gang?
SF er glad for forslaget.
Landdistriktsmidlerne er ikke udnyttet fuldt ud, og de kan bruges på dette område.