runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Frahm (SF), 2010-04-22:
Den stolthed kan jeg sagtens forstå, og det er jo slet ikke det, vi er uenige om.
Jeg ved faktisk ikke, om vi overhovedet er uenige, for jeg fik ikke svar på spørgsmålet.
Det var, om der var et medansvar, eller om det alene skal være den lokale kommunekasses ansvar.
Men hvis jeg så skal tro, at der var et svar, så må det jo være, at det alene er den kommunale kulturkasses ansvar, at det er der.
Så går jeg også ud fra, at der ikke vil være nogen som helst former for nedskæringer på kulturaktiviteter i Vallensbæk Kommune, når hr. Henrik Rasmussen er blevet borgmester, og det er jeg selvfølgelig vældig glad for.
Så vil jeg lige kort spørge angående forslaget til vedtagelse.
Den store forskel på det forslag, vi har, og det forslag, som hr. Henrik Rasmussen vil stemme for, er jo, at Folketingets partier pålægger ministeren at indkalde Folketingets partier til forhandlinger.
Hvorfor er hr. Henrik Rasmussen imod det?
Jørgen Poulsen (RV), 2010-04-22:
Jamen vi vil til enhver tid forsvare, at ministeren kalder – jeg ved ikke, om jeg må sige det – det her på dåse for det der på dåse, men det, jeg ankede imod, var, når man signalerer, hvad man kan lide eller ikke kan lide, hvilket vi jo desværre har hørt alt for mange politikere gøre, og dermed næsten kommer hen til at sige, hvad der skal forbydes.
Der er næsten ved at komme sådan en stemning her, hvor man er så vant til, at man med simpelt stemmeflerhed kan gå hen over det hele, og at man nu også kan vedtage kunsten med simpel stemmeflerhed.
Det var det, jeg ankede imod.
For os er kulturpolitik i virkeligheden en frimodighedens politik.
Kunst skal give mulighed for at opdage de rammer, vi fungerer i.
Vores demokrati har brug for kunst, vel at mærke fri kunst.
Et demokratisk samfund kan kun blive rigere af at blive udfordret, og af, at der er plads til debat og samtale og fornyelse.
Derfor er kunststøtten, støtten til kunsten, også i virkeligheden et bidrag til demokratiet.
Dybest set kan et samfunds demokratiske udvikling jo måles på, hvordan staten forholder sig til kunsten.
Derfor er det også en politisk opgave at støtte kunsten og give den rammer, inden for hvilke den kan udfolde sig.
Det er en politisk opgave at sætte kunsten fri, men det må aldrig blive en politisk opgave at bestemme eller sætte rammer for, hvad kunstnerne skal bruge deres frihed til.
Det er kunstnernes egen sag, det er ikke politikernes.
Derfor er armslængdeprincippet i kunststøtten helt afgørende for os i Det Radikale Venstre.
Diktaturer og autoritære samfund kendetegnes ofte ved et stærkt kontrolleret kunstliv.
Også her i landet har vi med mellemrum oplevet, at politikerne føler sig berettiget til at mene, at de skal bestemme, hvordan kunstnerne skal udfylde den ramme, som Folketinget sætter for kunststøtten.
Vi hører meget om, hvad enkelte politikere kan lide, og endnu mere om, hvad de ikke kan lide.
Vi hører om ansvarlig kunst og om uansvarlig kunst.
Det ligger ligesom lige om hjørnet, at alt det, vi kan lide, skal væk eller nærmest forbydes.
Det er lige ved, at man gerne vil bestemme, hvad kunst er, og hvad der ikke er kunst, ved simpel stemmeflerhed.
Man kan naturligvis altid diskutere, om man bliver klogere af at se Piero Manzonis kunstværk »Merde d'Artiste«, kunstnerens lort på dåse, eller Evaristtis guldfisk i blenderen, men det er jo netop hele ideen med fri kunst, at meningen kan være helt meningsløs.
Netop det, vi ikke kan lide, kan jo netop være det, som bringer os videre.
Derfor ønsker vi i Det Radikale Venstre at stå vagt om den kunstneriske frihed.
Derfor ønsker vi en mere generøs kunststøtte.
Vi ønsker at skabe ro, så kunstnerne får ro til at kunne arbejde med kunsten.
Vi vil gerne være med til at sikre, at alle mennesker, uanset hvor de bor i vores land, får mulighed for at deltage i de mangfoldige tilbud, som kulturlivet har at byde på.
Men først og fremmest ønsker vi at forsvare den kunstneriske frihed på alle platforme og også i økonomiske krisetider.
Karin Nødgaard (DF), 2010-04-22:
Jamen det var da en interessant tale at høre.
Det lød, som om der skulle findes rigtig mange ekstra ressourcer, i forhold til det som hr. Jørgen Poulsen gerne vil have.
Jeg noterede et citat, der lød, at kunststøtte er et bidrag til demokrati.
Det synes jeg lyder rigtig flot.
Demokratiet er også ytringsfriheden, og ytringsfrihed er jo også, at vi som politikere må sige noget.
Vi er folkevalgte, og vi skal have lov til at ytre os om ting.
Så kunne jeg godt tænke mig at høre hr. Jørgen Poulsen: Er det ikke i orden, at politikere også har en holdning, også til kunsten?
Jørgen Poulsen (RV), 2010-04-22:
Men for mig er det helt afgørende, at disse holdninger ikke bestemmes af, hvad man kan lide, eller hvad man ikke kan lide, eller af, hvad man selv synes er kvalitet eller ikke er kvalitet.
Karin Nødgaard (DF), 2010-04-22:
Meget af hr. Jørgen Poulsens tale drejede sig jo om det, der hedder kunststøtten, så jeg vil gerne spørge, om hr. Jørgen Poulsen kunne være interesseret i, at man gik ind og kiggede på den og så på, hvordan vi måske kunne omfordele de ressourcer, vi nu engang har til kulturen i dag, og bruge dem lidt bedre, så det måske ikke blev så dyrt.
Hr. Jørgen Poulsen snakker om en mere generøs kunststøtte, hvad ligger der egentlig i det?
Kan vi bruge de penge, vi har, bedre, og hvad er den generøse kunststøtte?
Jørgen Poulsen (RV), 2010-04-22:
Det er i hvert fald en af de måder, man kan gøre det på, at få mere for kronen.
Det er jo ikke så interessant, hvor stor procentdelen er, så det er jeg da fuldstændig enig i.
Men min frygt er jo, at vi i disse økonomiske tider – og det synes jeg også er fremgået af Dansk Folkepartis ordførers tale – kunne vente os nedskæringer i takt med den økonomiske krise.
Og der fik jeg da et rigtig godt svar, at der ikke var tale om nedskæringer, så vidt jeg forstod det, men om at holde gryden i kog, hvor den var.
Henrik Rasmussen (KF), 2010-04-22:
Jeg vil sige, at det første spørgsmål forstod jeg simpelt hen ikke, for det er jo ikke sådan, at staten ikke giver nogen penge til kulturstøtte.
Sådan lyder det nærmest, og det kan man jo ikke sige er tilfældet.
Jeg har svært ved at se, hvordan en kulturpolitisk handlingsplan skulle se ud.
Skal vi nu til at bruge ressourcer på, at vi i plenum skal sidde og lave en kulturel handlingsplan?
Det lyder for mig som noget af det mest akulturelle overhovedet, det vil sige at komme kultur ned i en papkasse og sige, at her har vi så i øvrigt hele vores værdikultur, og så kan vi aflevere den.
Per Stig Møller (KF), 2010-04-22:
Jo, men det krævede jo så, at hr. Jørgen Poulsen havde hørt lidt efter, hvad jeg sagde under debatten, i stedet for bare at stå og hælde det der ud af munden.
Jeg understregede jo præcis samtidig – samtidig – at det var min indstilling og holdning og mit svar på det spørgsmål, jeg fik stillet om det der, men at museumsdirektøren jo i øvrigt kan købe, hvad han vil.
Det er armslængdeprincippet.
De samfund bryder jeg mig ikke om, og derfor kunne jeg aldrig nogen sinde drømme om at prøve at fremme det selv.
Men jeg vil sandelig også have lov til at kunne bidrage til den offentlige debat med mine opfattelser og mine meninger.
Jørn Dohrmann (DF), 2010-04-22:
Først vil jeg sige tak for de rosende ord.
Det er jo ikke kun mig alene, der er positiv, med hensyn til at vi får belyst de her sager.
Jeg synes, det er utrolig godt, at vi nu får de her spørgsmål besvaret.
Men det, jeg gerne vil spørge hr. Eyvind Vesselbo om, er jo: Hvis det nu viser sig, at det kan lade sig gøre nogle af de steder, som vi har peget på at vi skulle undersøge noget nærmere, hvordan stiller Venstre sig så?
Er det så sådan, at man siger, at det forslag, man har lagt frem, er det eneste, man vil holde fast i, og at man ikke vil medvirke positivt i den debat, der er om det her?
Altså, vil man det her?
Jeg kan forstå, De Konservative har meldt ud, at de sådan set er ligeglade med, hvor mange hektarer skov der skal fældes, men det skal kun være i Østerild.
Det vil jeg godt spørge hr. Eyvind Vesselbo om.
Eyvind Vesselbo (V), 2010-04-22:
Nu er det jo sådan, at når vi i Venstre går ind i forhandlinger, mærker en åbenhed i sådan nogle forhandlinger og er med i en beslutning om at give en mulighed for at få belyst et andet område, ville det jo være at forhandle på skrømt, hvis vi bare sagde: O.k., ligegyldigt hvad der kommer frem, så er Østerild vores bud.
Svaret er så, at hvis det viser sig, at der er en anden mulighed, og at den er bedre end den, som vi har foreslået, er der jo en ny situation, og den må vi så drøfte.
Jørn Dohrmann (DF), 2010-04-22:
Tak for det.
Vi glæder os til at se, om vi får den her nye situation.
Det, jeg godt kunne tænke mig også at spørge Venstre om, vedrører, at der står i lovforslaget, at skoven kun skal erstattes i forholdet 1-1, altså sådan, at hvis man fælder et træ, skal man erstatte det med et nyt træ.
Det plejer jo egentlig at være anderledes, hvis der er andre private folk, der skal fælde noget skov.
Hvis de falder et træ, skal det erstattes med to træer.
Vil Venstre indgå positivt i at få ændret det her, sådan at vi får mere skov end det, man her tager væk, eller har man lagt sig fast på det, udspillet lægger op til?
Eyvind Vesselbo (V), 2010-04-22:
Jeg mener, at hr. Jørn Dohrmann har en pointe i den her sag.
Det er jo ikke rimeligt i sådan nogle sager at gøre forskel på private og offentlige, og derfor er det en sag, vi må drøfte.
I projektet i Østerild ligger der jo det forhold, at man vil plante skov i forholdet 1-1, erstatningsskov, og så genoprette den tidligere natur, hvor der ikke er skov.
Per Clausen (EL), 2010-04-22:
Det er jo altid rart at møde hr. Ejvind Vesselbo i nogle debatter, hvor han ikke har flertallet på plads, inden debatten starter.
Det virker meget opmuntrende på hr. Vesselbos konstruktive sans og forhandlingsvilje.
Jeg vil godt spørge hr. Eyvind Vesselbo om en enkelt ting.
Det er: Er det stadig væk sådan, at det for regeringen er et ultimativt krav, at man ikke må berøre landbrugsjord?
Pointen er jo, at hvis man lagde det her testcenter på landbrugsjord, ville landbrugsproduktionen jo kunne fortsætte næsten uden at blive påvirket, hvorimod når man lægger det på natur i det område, som er naturområde, er konsekvenserne meget alvorlige.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, om det er en af de ting, der stadig væk ligger fast, nemlig at det skal være natur, det her skal gå ud over.
Eyvind Vesselbo (V), 2010-04-22:
Nej, det er ikke nødvendigvis det, der er udgangspunktet.
Det, der er udgangspunktet, var det, jeg sagde i min tale, at vi gerne ville minimere antallet af ekspropriationer så meget som overhovedet muligt.
Det er jo det, som egentlig også har været et af elementerne i udvælgelsen af det område, som er udvalgt som forslag fra regeringen.
Per Clausen (EL), 2010-04-22:
Men jeg skal altså forstå det på den måde, at Venstre fra kun at have én løsning, Østerildløsningen, nu er åben over for adskillige løsninger.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge hr. Eyvind Vesselbo, om han også er enig med Vindmøllefabrikantforeningen i, at ud over at lade noget skov blive stående oppe i Østerild og forhøje vindmøllerne, og hvad man ellers havde af spændende projekter, så har man jo også nævnt en række alternative placeringer og en række andre modeller, som ikke siger, at der nødvendigvis behøver at stå syv på stribe et bestemt sted, men at man godt kan organisere det på en anden måde.
Jeg vil godt høre, om det også indgår i de ting, som hr. Eyvind Vesselbo mener man skal undersøge.
Eyvind Vesselbo (V), 2010-04-22:
Nu kan jeg høre, at hr. Per Clausen sådan har fået lidt gang i talegaverne her, for det udvider sig lidt, det, som vi taler om her – i hr. Per Clausens tankegang.
Det, jeg har sagt, er, at nu er vi blevet enige med de andre partier, bortset fra Enhedslisten, om, at vi får en belysning af et andet område for at se, hvad det kan bruges til i den her sammenhæng.
Det er jo der, hvor vi er på nuværende tidspunkt, så klap lige hesten, vil jeg sige til hr. Per Clausen.
Flemming Møller Mortensen (S), 2010-04-22:
Tak for det.
Den primære kritik fra oppositionen er jo gået på, at vi har syntes, at beslutningsprocessen har været svækket, fordi der ikke har været fremlagt et beskrevet alternativ til placeringen af testcenteret.
Har overføreren en forståelse for, at oppositionen har givet udtryk for, at det var en meget markant mangel?
Henrik Rasmussen (KF), 2010-04-22:
Jeg synes, at hele debatten her drejer sig om, at vi skal prioritere de midler, som vi i virkeligheden har.
Jeg synes, at det er imponerende, at oppositionen hele tiden nævner skattelettelser og siger, at hvis man ikke havde de skattelettelser, kunne det finansiere hele Danmark.
Jeg kan ikke se nogen som helst steder, hvordan det, der ligger i forslaget til vedtagelse fra oppositionen, bliver finansieret.
Skattelettelser er bl.a. med til at skabe vækst, og man må jo sige, at niveauet i øjeblikket ligger nogenlunde fast som det for 2001, og man må sige, at det jo var et rigtig godt kulturniveau, som man havde på det tidspunkt i 2001-budgetterne.
Det må Socialdemokratiet virkelig anerkende at det var.
Og man må sige, at der er sket rigtig meget i samfundet siden da.
Det, jeg synes, der er interessant, er, at vi jo ikke på nogen måde har fået et ringere kulturliv, tværtimod.
Endnu flere er rent faktisk begyndt at bruge vores kunst- og kulturliv.
Det vil sige, at øget offentlig støtte ikke er ensbetydende med, at der er flere, der går hen og bruger kunst og kultur i Danmark.
Det synes jeg er en vigtig pointe.
Per Stig Møller (KF), 2010-04-22:
Jo, og hvad hedder det?
Det hedder DUT, DUT, DUT.
Det betyder, at der så skal følge penge med til kommunerne, og det kan jeg ikke stå her og love.
Per Clausen (EL), 2010-04-22:
Jeg skal ikke forlænge debatten yderligere, men bare sige, at jeg er meget glad for, at mit indlæg trods alt gav kulturministeren anledning til måske på en lidt billig baggrund at rose hr. Mogens Jensen for at være konstruktiv.
Det kan måske føre til storslåede resultater i de kommende forhandlinger, så det er jo ikke så dårligt.
Så vi har sådan set været imod den finanslov hele tiden, også dengang.
Bare for at få det på plads.
Så bare et enkelt spørgsmål om det med økonomi.
Ministeren har jo helt ret i, at pengene ikke gror på træerne.
Jeg vil bare spørge kulturministeren, om det ikke er rigtigt opfattet, at det har været vigtigere for regeringen at sikre, at indkomster, som kommer fra jord og fast ejendom, arbejdsfri indkomster, ikke bliver beskattet.
Det har været vigtigere for regeringen at sørge for, at der kommer skattelettelser, end det har været at sikre, at der er flere penge til kulturområdet.
Per Stig Møller (KF), 2010-04-22:
Skattelettelser øger den personlige frihed.
Per Clausen (EL), 2010-04-22:
Det betyder også, at kulturministeren har den grundopfattelse, at det er bedst, at det er det enkelte menneskes egen indkomst, der er afgørende for, hvilken kunst og kultur der udvikler sig.
For det er jo konsekvensen.
Det er det der gamle liberalistiske princip, som jeg ikke troede kulturministeren var tilhænger af, nemlig at man stemmer på baggrund af sin pengepung i stedet for at stemme på baggrund af politiske beslutninger.
Tilbage står altså, at det er rigtigt, som jeg siger, at regeringen har valgt at prioritere skattelettelser, og at det i øvrigt også er sådan, at hvis kommunerne ikke havde reddet økonomien inden for kulturen, ville konsekvensen af regeringens nedskæringspolitik i 2001 og 2002 have været, at der var færre penge til kunst og kultur i dag.
Det er kommunernes bevillinger, som fylder det hul ud, regeringen har efterladt sig.
Per Stig Møller (KF), 2010-04-22:
Det er jo simpelt hen ikke sandt, for hvis man tager finansloven fra 2001 og til den sidste, vil man se, at det ligger på nogenlunde samme niveau på finansloven.
Vi er glade for, at kommunerne også leverer, og leverer meget, men det er også meningen.
Kulturen er jo tæt på borgerne.
F.eks. er det, hvad angår idræt, musikskoler osv., jo meget rimeligt, at det er kommunerne, som er tættest ved borgerne, som også leverer deres tilbud.
Så tingene burde ikke sættes op som modsætninger, kultur er vigtig.
Jeg tror, at en af ordførerne understregede her, hvor meget vi i virkeligheden bruger kultur hele tiden, døgnet rundt, uden at være opmærksomme på det.
Så vi er alle sammen storforbrugere af kultur, sikkert også de 33 pct., men så er det jo på alle mulige måder.
Så er det gennem medierne, så er det gennem arkitekturen, så er det igennem designet, så vi bruger jo alle sammen kultur hver eneste dag og stort set hver eneste time.
Det har såmænd ikke så meget at gøre med hr. Per Clausens skattedebat.
Mogens Jensen (S), 2010-04-22:
Jeg vil gerne takke kulturministeren for de pæne ord om, at vi også gerne fra Socialdemokraternes side vil indgå konstruktivt i et samarbejde på det her område.
Det vil vi, og det mener jeg dybtfølt at SF, Det Radikale Venstre og Enhedslisten faktisk også gerne vil, for det er jo et område, tror jeg, hvor vi faktisk kan blive enige på utrolig mange punkter.
Desto mere skuffende er det jo også, at vi ikke her i dag kan blive enige om et fælles forslag til vedtagelse, for på alle de punkter, ministeren har nævnt, er der stort set overensstemmelse mellem det, jeg har nævnt, og det, som oppositionens ordførere har nævnt.
Så det burde jo være muligt, og jeg kan ikke forklare, hvorfor det ikke er muligt, for det eneste, der adskiller forslagene til vedtagelse her i dag, er jo som sagt, at vi bare beder om, at regeringen indkalder Folketingets partier til en forhandling.
Men det kan være, at ministeren kan forklare hvorfor, og det vil jeg godt høre ministerens forklaring på.
Per Stig Møller (KF), 2010-04-22:
Forklaringen er den såre enkle, at S, SF, Det Radikale Venstre og Enhedslisten ikke har villet være med i regeringens forslag.
For der er jo to forslag, og hvis der skal være enighed, kan man jo prøve at bevæge sig.
Og man kan jo ikke sige, at vi har udelukket Socialdemokratiet; Socialdemokratiet har udelukket sig selv fra vores forslag til vedtagelse.
Det er vi kede af, for vi havde meget gerne set, at man var med, og det håber jeg så lykkes en anden gang.
Men det kunne jo have været sådan, at Socialdemokratiet havde sagt: Jamen det er fornuftigt, for det, regeringen foreslår, er vi enige i.
Så kunne man jo have gået med i vores.
Det, der er en hindring, er, at Socialdemokratiets forslag til vedtagelse giver nogle løfter, som vil være økonomisk bindende inden for nogle områder, og det kan godt være meget interessant, og det kan også være meget relevant, men så glemmer man at nævne, hvor man vil skære ned.
Og jeg vil ikke give sådan nogle tomme løfter med, at nogle skal have mere og mere, og så glemmer jeg at fortælle, hvem der så skal have mindre.
Mogens Jensen (S), 2010-04-22:
Jeg vil bare oplyse kulturministeren om, at jeg er i besiddelse af en mail, hvor jeg har en accept fra regeringens side af vores forslag til vedtagelse undtagen det afsnit, der handler om at indkalde til forhandling.
Det vil sige, at på emneområdet har vi været fuldstændig enige, så det, der må adskille, er jo spørgsmålet om en forhandling, og det er det, jeg ikke forstår.
Men det, jeg godt vil spørge ministeren om, er: Nu er ministeren jo nummer fire, tror jeg, på statsrådsranglisten og sidder i regeringens koordinationsudvalg, og vil kulturministeren bruge den position til også at kæmpe den kamp, der skal kæmpes for kulturens ressourcer i en tid, hvor ressourcerne er knappe?
For det er jo, som om ministeren har opgivet på forhånd og sagt: Jamen nu må vi skære ned på kulturens område.
Måske skal der netop ikke skæres ned her, fordi der ikke er blevet investeret i de sidste 8 år.
Per Stig Møller (KF), 2010-04-22:
Det er jo ikke sandt.
Volumenet er cirka det samme i 2010-finansloven som i den i 2001, så hvis hr. Mogens Jensen var så utilfreds med den dengang – hr. Per Clausen var utilfreds med den hele tiden – har Socialdemokratiet altså leveret en for dårlig kulturpolitisk indsats frem til regeringsskiftet.
Men det, der er det afgørende her for mig, er at sige, at vi selvfølgelig ønsker at se på kulturlivet med friske øjne og også med en vilje til at omprioritere og lette de steder, som hr. Mogens Jensen bl.a. har nævnt, og hvor vi er enige, for at skaffe flere aktive midler til kulturen.
Men vi skal køre en situation, hvor vi skal redde landets økonomi, og så trækker man minister efter minister herned og får minister efter minister til at sige: Mit område kan ikke røres.
Jamen så kommer der jo ikke nogen økonomisk forbedring.
Flemming Møller Mortensen (S), 2010-04-22:
Tak for det.
Hvis jeg skal slutte forespørgslen her af med, at vi skal have lidt balance i tingene, bliver jeg også nødt til at give en rose til ministeren.
Nu er det sådan, at ministeren siger, at Breddeidrætsudvalget har talt for længe, længe siden, og ministeren har forstået, at der her ligger noget over, og at der er nogle, der har udtrykt og udvist meget stor tålmodighed.
Det vil ministeren nu sikre at der bliver handlet på.
Jeg vil spørge ministeren: Hvor meget ekstra tålmodighed kan vi forvente at skulle have, for ministerens forgænger udtrykte allerede i marts måned 2009, at hun ville sikre udarbejdelsen af en handlingsplan og oprettelsen af en tværministeriel task force i forhold til at tage sig af særlige idrætsaktiviteter på det sociale område?
Hvad er tidsperspektivet fra vores nye kulturminister?
Per Stig Møller (KF), 2010-04-22:
Der er sket det, at Breddeidrætsudvalget kom med 42 konkrete forslag, som hr. Flemming Møller Mortensen selvfølgelig kender, og man har så valgt nogle breddeidrætskommuner ud, som har fået 20 mio. kr. til at afprøve udvalgets forslag i en række kommuner.
Det er jo meget fornuftigt at få afprøvet dem.
Jeg vil godt sige, at min ambition er, at vi får lavet et inspirationskatalog på baggrund af de erfaringer, vi har indhøstet, som går til alle landets kommuner, hvor vi skal sikre, at alle børn og unge får 7 timers idræt og motion om ugen.
Det er til gavn for dem, det er til gavn for sundheden, og det er til gavn for samfundet, at idrætsforeningerne bliver styrket.
Det udvikler så også den vej igennem bredden, som er til gavn for branding af Danmark og derved også bringer penge til Danmark.
Jeg kan ikke give en tidshorisont nu, det er jeg altså for ny i embedet til, men jeg kan sige, at jeg ønsker at få fremlagt en strategi.
Og jeg vil sige til hr. Flemming Møller Mortensen, at jeg synes, det kunne være meget spændende, hvis vi kan drøfte den, for vi skal have en god strategi på området.
Flemming Møller Mortensen (S), 2010-04-22:
Det sidste spørgsmål skal være: Ministeren nævner nu, at der skal udarbejdes et inspirationskatalog – det var faktisk også det, fru Carina Christensen udtrykte som kulturminister – men har ministeren ingen intentioner om, at det skal være andet end et inspirationskatalog, at der altså ikke skal være noget med formalisering eller forpligtigelse til, at kommunerne måske ved metodefrihed tilsikrer 1 times motion eller bevægelse dagligt?
Mogens Jensen (S), 2010-04-22:
Det synes jeg jo er meget, meget interessant, særlig når man ser, hvad en af grundene er til, at vi nu står i en situation, hvor vi har et underskud på de statslige finanser på op mod 100 mia. kr., som det jo er tydeligt at kulturen også skal til skære ned på baggrund af.
Er det så ikke, fordi Det Konservative Folkeparti sammen med regeringen har stået for en skattepolitik gennem de sidste år, hvor man har givet markante skattelettelser til de mest velstillede i det her land, altså dem, som har fået, skulle mere have?
Det betyder så nu, at der skal skæres ned på bl.a. kulturområdet og på en lang række andre velfærdsområder.
Vil den konservative ordfører også her i dag tilkendegive, at man kan forvente nu, at der kommer nedskæringer på kulturområdet som et led i regeringens nulvækstplan?