runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Jensen (V), 2010-04-20:
Tak for det, og tak for gode svar på de spørgsmål, der er blevet rejst.
Der var dog et enkelt spørgsmål, der ikke blev besvaret.
Det blev bare taget som en konstatering, nemlig at vi skulle have lavet en skattereform, der gør, at man nu skal gå ud og skære ned på en række områder.
Jeg skal sådan set
Det betyder, at for hver krone, skatten er blevet lettet på arbejdsindkomst, er der fundet andre områder, hvor der er blevet fjernet fradragsmuligheder, og hvor afgifter på forurening og energiforbrug er blevet hævet, hvilket sikrer, at skattereformen i sig selv er fuldt ud finansieret.
Der skal ikke spares en eneste krone på noget offentligt budget som følge af, at vi har gennemført en skattereform.
Benedikte Kiær (KF), 2010-04-20:
Ja, det er udregnet, så det kan betale sig at arbejde.
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-04-20:
Så er det jo rigtig, rigtig interessant, at man bliver ved med at bruge det argument, der lyder, at når vi afskaffer de her fattigdomsydelser – som er loft over kontanthjælp, starthjælp og 300-timers-reglen – så kan det ikke betale sig at arbejde.
Har ministeren en eneste gang hørt Socialdemokraterne, Socialistisk Folkeparti, Enhedslisten eller Radikale Venstres snakke om, at når vi afskaffer de ydelser, så vil vi indføre nogle ydelser, der er dobbelt så store som kontanthjælpen?
Eller har ministeren en eneste gang hørt, at en afskaffelse så betyder, at det ikke kan betale sig at arbejde?
Derfor synes jeg også, at det simpelt hen er urimeligt, at man fra talerstolen siger, at det skal kunne betale sig at arbejde, og at det er derfor, vi har de ydelser.
Vi vil bare gerne have, at når vi afskaffer fattigdomsydelserne, bliver der givet ydelser, der svarer til kontanthjælpen, og ministeren siger selv, at kontanthjælpsniveauet er rimeligt i forhold til, at det kan betale sig at arbejde.
Hvad er problemet?
Benedikte Kiær (KF), 2010-04-20:
Nu begynder vi at tale om et ressortområde, som egentlig ikke hører ind under mit område.
Line Barfod (EL), 2010-04-20:
Det, man ifølge socialministeren har til at få en hverdag til at hænge sammen, er jo langt mindre end det, skatteministeren og regeringen selv, da reglerne på skatteområdet blev vedtaget, har besluttet at man skal have at leve for.
Så der er i hvert fald en kæmpe uenighed dér mellem socialministeren og skatteministeren om, hvad man skal klare sig for.
Men jeg vil gerne høre i forhold til de her nye fattigdomskriterier, som ministeren har meldt ud: Den far, jeg fortalte om, og de to børn, hvor moren er død og faren har fået en alvorlig kræftsygdom, er jo ikke fattig, og de børn er ikke fattige ud fra ministerens definition.
Hvis han skal defineres som fattig, skal han ud over sin kræftsygdom få en psykisk sygdom, eller han skal begynde at drikke alkohol, eller han skal begynde at slå sine børn, eller han skal holde op med at betale sin husleje, så han bliver sat ud af sin lejlighed.
Kunne ministeren ikke overveje nogle fattigdomskriterier, der handler om, hvad man har at leve for, sådan at vi også får taget hånd om dem, der ikke har penge nok?
Benedikte Kiær (KF), 2010-04-20:
Nu vil jeg lige sige, at jeg ikke har været ude med nogen fattigdomskriterier og fattigdomsindikatorer; det er ordførerne fra Venstre og Konservative, der har været ude med deres indspark i debatten omkring fattigdomsindikatorer.
Hvordan fattigdomsindikatorerne i sidste ende kommer til at se ud, er det alt, alt for tidligt at tale om, men jeg kan sige, at den sundhedsmæssige tilstand er et af de områder/temaer, som regeringen har nævnt i forhold til at udvikle de her fattigdomsindikatorer.
Det lyder, som om fru Line Barfod er i gang med at tale om budgetmetoden.
Altså, som sagt er vi gået i gang med det her arbejde omkring fattigdomsindikatorer og har nævnt en lang række områder i forhold til, hvad det er for nogle temaer, vi gerne vil arbejde med i forhold til at udvikle de her fattigdomsindikatorer, så det er alt for tidligt præcis at pege på, hvordan udfaldet bliver.
Julie Skovsby (S), 2010-04-20:
Kort tid efter jul kunne vi se ministerens partiformand, fru Lene Espersen, i en tv-udsendelse på DR.
Hun skulle ud at købe en ny cykel for den skattelettelse, hun havde fået her efter nytår.
Det var for at sætte gang i hjulene.
Jeg kan bare ikke forstå, hvorfor det ikke er meget bedre for væksten, at de her penge kommer ud til børnefamilier, som mangler penge, og hvor der måske skal købes en ny cykel, sko, tøj, fødevarer osv.
Benedikte Kiær (KF), 2010-04-20:
Jeg mener ikke, der er nogen modsætning i det, jeg siger.
Det er jo helt forkert, at fordi jeg synes, det er en god skattereform, vil jeg ikke gå ind og hjælpe og bekæmpe fattigdom.
Det, jeg siger, er, at jeg ikke vil bekæmpe vækst og velstand, men jeg vil godt bekæmpe fattigdom.
Nu står det vist rimelig klart.
Med hensyn til skattelettelserne er de jo nøje udviklet og udregnet, ud fra hvad der sker rundtomkring i verden, så vi også fortsat kan være konkurrencedygtige.
Vi bliver nødt til at forholde os til, hvad der sker i vores nabolande, og hvad der sker andre steder i verden, så vi fortsat kan tiltrække virksomheder, så vi fortsat har arbejdspladser, så vi fortsat kan få penge til vores velfærdssamfund .
Det er ret væsentligt, at man har et skattesystem, som sikrer, at vi har nogle virksomheder, som laver nogle arbejdspladser, så vi har noget arbejde, så vi kan skabe noget velstand og velfærd i vores samfund.
Julie Skovsby (S), 2010-04-20:
Derfor kan jeg simpelt hen ikke forstå, hvorfor det ikke er godt at få sat gang i væksten ved netop at sige, at de børnefamilier, som har det eneste problem, at de mangler penge, får flere penge til f.eks. at kunne købe nye sko eller en forårsjakke, købe mad osv. og bruge penge på offentlig transport.
Noget af det, vi også ved rammer disse familier, er, at de ikke har råd til at tage toget til f.eks. København.
Hvis man nu fik pengene ud på den måde – i stedet for at give skattelettelser til nogle af de allerrigeste, som måske bare sparer pengene op eller bruger dem i udlandet – ville det så ikke være med til at skabe vækst?
Line Barfod (EL), 2010-04-20:
Altså, har det betydning for, om man vurderer, at en familie er fattig, hvor mange penge de har at leve for?
Er det noget, ministeren mener man skal have med, når man skal vurdere, om børnene lever i fattigdom?
Benedikte Kiær (KF), 2010-04-20:
Jeg vil sige, at der jo er kigget på både bund-, mellem- og topskatten i skattereformen – man har bl.a. fjernet mellemskatten, hvilket rammer rigtig, rigtig mange mennesker positivt i forhold til deres arbejdsindsats – og så er der kigget på, hvordan man skruer et skattesystem og et skattetryk sammen i andre lande, så vi kan trække noget arbejdskraft og nogle virksomheder til vores land.
Det er ret væsentligt.
Vi har jo lyttet til både eksperter, virksomheder og erhvervslivet med hensyn til, hvad vi skal gøre for at være konkurrencedygtige i forhold til andre lande.
Derefter har vi lavet en skattereform, som er fuldt finansieret, så vi fortsat kan være konkurrencedygtige.
Det, det hele handler om, er, at vi kan trække nogle virksomheder til landet, at vi kan fastholde virksomheder i landet, og at vi fortsat har nogle arbejdspladser, så man har vækst og velstand.
Derfor er skattereformen skruet sammen på den måde, som den er.
Det er klart, at nogle, der tjener noget mere end andre, jo vil få mere ud af det, fordi der er tale om procentsatser.
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-04-20:
Mit spørgsmål er meget kort: Mener ministeren, at det kontanthjælpsniveau, der er i Danmark i øjeblikket, er lagt på en måde, så det kan betale sig at arbejde?
Benedikte Kiær (KF), 2010-04-20:
Jeg har det sådan, at hvis vi ligger på en førsteplads, når vi sammenligner os med andre, så ligger vi godt, men det er ikke det samme, som at vi ikke skal gøre det bedre.
Jeg tror lige, jeg vil prøve at gentage det en gang til: Hvis man ligger på en førsteplads, ligger man godt, men det er ikke det samme, som at regeringen ikke vil gøre mere og ikke vil gøre en større indsats i forhold til fattige børn.
Med hensyn til de her familier i Randers vil jeg gentage det, jeg også sagde under besvarelsen af § 20-spørgsmål, nemlig at jeg ikke kender baggrunden for den situation, de her 74 familier er i, og det er jo ret væsentligt, hvis man skal handle.
Hvad er det for en baggrund, der er for de her 74 familier, som fru Maja Panduro har henvist til?
Med hensyn til hvad jeg så sagde i forhold til besvarelsen af spørgsmålet var det, at der jo ikke er nogen, der skal sidde fast og have brug for varig hjælp fra en kirke.
Det er jo derfor, at vi vil kunne gøre en målrettet indsats, når vi nu har fået udviklet de her fattigdomsindikatorer.
Men jeg kan ikke gå ind og sagsbehandle på 74 familier, jeg ikke kender.
Benedikte Kiær (KF), 2010-04-20:
Jeg vil sige tak for en god og livlig debat om dette meget væsentlige område.
Det, jeg synes har været lidt ærgerligt i debatten, har været, at oppositionen har brugt meget tid og mange kræfter på at tale de danske sociale systemer og den indsats, der bliver gjort, ned i et sort hul.
Det synes jeg er rigtig ærgerligt, for det skaber lidt et forvrænget billede.
Hvis vi kigger ud over landets grænser, kan vi tydeligt se, at vi faktisk har en rigtig godt socialt system i Danmark.
Hvis vi sammenligner med OECD-landene, er vi et af de mest lige lande, og hvis vi ser på Europa-Kommissionens beregninger for 2008 vedrørende børn, der er i risiko for fattigdom, kan vi se, at vi ligger flot med 9 pct., hvor nogle af de andre lande ligger ret højt og vi har et EU-gennemsnit på 19 pct.
Hele argumentationen fra oppositionen hviler i høj grad på AE’s undersøgelse, som jeg ikke mener går ind og måler fattigdom, men som er en afgrænsning af lavindkomstgrænsen, hvor man har taget udgangspunkt i 2007.
Og det skaber nogle paradokser, for i en højkonjunkturperiode vil man få flere i den her lavindkomstgruppe, hvorimod man i en lavkonjunkturperiode vil få færre.
Vi ved jo, at det er meget følsomt i forhold til boligpriser og i forhold til aktiekurser osv. Derfor har vi en meget følsom relativ fattigdomsgrænse, som AE har lavet.
Det er jo også derfor, regeringen siger, at vi vil begynde at måle fattigdom på en anden måde, end Arbejderbevægelsens Erhvervsråd har gjort.
Det gør vi nu med det arbejde, som regeringen har sat i gang, med fattigdomsindikatorer, så vi kan målrette indsatsen i forhold til at gøre noget ved de bagvedliggende årsager til, at folk lever i fattigdom.
Det er et arbejde, som jeg ser meget frem til at udføre i mit virke som socialminister.
Mette Frederiksen (S), 2010-04-20:
Tak for det.
Jeg vil gerne sige til ministeren, at der ikke er en eneste fra oppositionen, der har talt hverken socialpolitikken eller den sociale indsats ned i et sort hul.
Det kunne vi ikke drømme om, hvorfor i alverden skulle vi dog gøre det?
Det er en udfordring, og det er et problem, der ligger os på sinde.
Og vi bryder os grundlæggende ikke om et Danmark, hvor uligheden stiger.
Jeg er jo ikke i lighed med socialministeren glad for skattelettelser til den rigeste del af befolkningen.
Jeg kan meget, meget bedre lide et Danmark, hvor vi tager hånd om alle, og hvor der er en nogenlunde fordeling af goderne.
Jeg anerkender, at der er en politisk uenighed.
Jeg synes nu, at et Danmark uden stigende ulighed er mere klædeligt end det modsatte.
Men jeg kunne godt tænke mig at spørge ministeren konkret til dette: I det tilfælde, hvor man har at gøre med en borger, der ikke har andre sociale problemer end det, at vedkommende er ramt af fattigdom, hvad vil ministeren da gøre for den borger, altså hvis det er en person, hvor der ikke er tale om misbrug, hvis det er en person, hvor der ikke er tale om problemer med pjækkeri hos børnene, hvis det er en person, hvor der ikke er tale om psykisk sygdom, som jeg forstår er tre indikatorer ministeren er optaget af?
Hvis problemet kun er, at man ikke kan få pengene til at strække, hvad vil ministeren så gøre?
Benedikte Kiær (KF), 2010-04-20:
Ja, der er en politisk uenighed.
I forhold til ydelserne – det, som fru Mette Frederiksen taler om nu – vil jeg sige, at vi faktisk har nogle ydelser, som gør, at det er muligt, og at det kan betale sig at tage et arbejde.
Og i forhold til den konkrete case, som fru Mette Frederiksen udtaler sig om, er det ekstremt problematisk at stå oppe på talerstolen her i Folketinget og sagsbehandle, for man er nødt til at gå ind og kigge på, hvilke årsager der er til, at vedkommende ikke kan få enderne til at mødes.
Så jeg kan ikke stå her og sagsbehandle på nogle løsrevne oplysninger.
I forhold til det med skattelettelserne vil jeg sige, at det er en fuldt finansieret skattereform.
De er med til at skabe en situation, hvor virksomhederne har lyst til at være her i landet og har lyst til at skabe arbejdspladser for vores borgere her i landet.
Det er med til at skabe vækst og velstand, og der er skattepolitik et væsentligt parameter, så skattepolitik har stor betydning i forbindelse med at skabe vækst.
I forhold til det med ydelserne vil jeg sige, at det er svært at stå her og komme med nogle generelle betragtninger om den enkeltes situation, for det kommer også an på, hvad det er for en bolig, man bor i, det kommer an på mange ting.
For vi har et socialt system, hvor der er en lang række ydelser ud over den faste ydelse, så man kan ikke stå heroppe fra talerstolen og sagsbehandle konkrete sager.
Maja Panduro (S), 2010-04-20:
Jeg kan forstå på ministerens tale, at vi nu har fundet nogle fattigdomstal, som ministeren godt vil forholde sig til, nemlig den EU-undersøgelse, som ministeren refererer til, og hvori ministeren siger, at vi i Danmark, hvad angår børn med risiko for fattigdom, jo ligger flot – flot med kun 9 pct. Jeg har lidt svært ved at betragte det som flot, at næsten en tiendedel af alle børn i Danmark således åbenbart lever i risiko for fattigdom.
Så er jeg sådan set næsten ligeglad med, om det er værre i andre lande.
Men næsten en tiendedel af alle børn i Danmark lever åbenbart i risiko for fattigdom ifølge nogle tal, som ministeren godt vil forholde sig til.
Nogle af de her børn er jo fra Randers.
Ministeren og jeg har tidligere talt om de 74 børnefamilier, over 150 børn, som lever i fattigdom.
Synes ministeren, at det hører hjemme i Danmark?
Benedikte Kiær (KF), 2010-04-20:
Hvad angår den her måling, så drejer det sig jo om risiko for fattigdom.
Det er ikke en relativ fattigdomsgrænse, som opposition hele tiden henholder sig til i forhold til Arbejderbevægelsens Erhvervsråd.
Og når jeg siger, at der ligger vi godt, sammenligner jeg jo med andre lande.
Det er ikke det samme, som at regeringen ikke vil videre.
Det er jo også en årsag til – trods alle de ting, som er blevet sat i værk gennem de senere år i forhold til enkelte initiativer, men også i satspuljeregi – at regeringen faktisk vil videre og derfor har sagt, at vi sætter et arbejde i gang med de her fattigdomsindikatorer.
Det stod der i regeringens arbejdsprogram.
Så kan vi målrette indsatsen.
Så regeringen sidder bestemt ikke på hænderne her, men jeg synes, det er værd at hæfte sig ved, at hvis vi sammenligner os med andre lande, ligger vi godt.
Vi har et godt udgangspunkt, og vi har et godt socialt system, som vi kan arbejde ud fra.
Maja Panduro (S), 2010-04-20:
Der kan vi jo så bare konstatere, at vi har fundet endnu et klart punkt, hvor vi er politisk uenige.
Jeg kan ikke få mig selv til at mene, at vi ligger flot, sådan som ministeren udtrykte det, med nogle tal, der viser, at næsten hver 10. barn i Danmark er i risiko for at blive ramt af fattigdom.
Ministeren fik ikke kommenteret mit konkrete eksempel fra Randers, hvor vi jo så 154 børn i 74 familier, som var afhængige af kirkers hjælp.
Da vi sidst talte om det her i salen sagde ministeren, at hun ikke kendte til de her familier, men hun virkede dog påvirket og var fuldstændig enig med mig i, som jeg forstod det, at det ikke hører hjemme i Danmark i 2010, at man skal være afhængig af kirkers hjælp.
Nu har ministeren så haft yderligere to uger til at sætte sig ind i den her sag, som hun også var oprevet over.
Lad os bare tage det generelt: Hvad vil ministeren gøre for de familier, som er i den her situation, for det er jo ikke kun i Randers?
Mette Frederiksen (S), 2010-04-20:
Nu ved jeg ikke, hvor mange penge ministeren selv har fået i skattelettelse, det kan være, at ministeren vil fortælle det til Folketinget.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge ministeren: Hvordan fremmer den skattelettelse, ministeren selv har fået, og som jeg antager drejer sig om et klækkeligt beløb hver måned, væksten i Danmark?
Hvordan fremmer det væksten i Danmark, at landets socialminister har fået penge i skattelettelse?
Det var det ene spørgsmål, jeg gerne ville stille, for jeg tror nemlig ikke, at ministeren har ret i, at det fremmer væksten.
Så lad os lade være med at sagsbehandle, derfor taler jeg ikke om en konkret familie her.
Men det andet spørgsmål, jeg gerne vil stille, er dette: I de situationer, hvor man har en familie, der har det problem, at begge forældre er på overførselsindkomst her og nu, de er på nedsat ydelse, de har svært ved at få enderne til at nå sammen, og der er ikke tale om psykisk sygdom, der er ikke tale om misbrug, og der er ikke tale om, at børnene har fravær fra skolen, hvordan vil ministeren så sørge for, at den familie har et økonomisk grundlag, som er godt nok til, at familien kan opretholde en almindelig levestandard? Jeg vil gerne have svar på begge spørgsmål.
Mette Frederiksen (S), 2010-04-20:
Jeg skal da beklage, at Venstres ordfører ikke bryder sig om mit ordvalg med hensyn til de her meget udvandede fattigdomsindikatorer, der er fremlagt.
Jeg kan godt benytte mig af et andet ordvalg.
Jeg kan eksempelvis sige det samme som Jann Sjursen, der er formand for Rådet for Socialt Udsatte, som kalder det for fattigt og siger, at udspillet er for fattigt.
Jeg kan fuldt tilslutte mig det og bruger gerne det ordvalg, i stedet for at det er en tynd kop te, hvis det appellerer mere til regeringspartierne.
Det betyder nok nogenlunde det samme.
Vi har jo fra Socialdemokratiets side sagt, at en kommende socialdemokratisk ledet regering forpligter sig til at indføre en fattigdomsgrænse i Danmark.
Det går vi til valg på.
Vi vil i øvrigt også gerne have, at den vedtages med det bredest mulige politiske flertal i Folketinget.
Jeg troede egentlig, at det var en dansk dyd ved folkestyret.
Jeg er helt med på, at når man har en de facto flertalsregering, kan man trumfe alt igennem alene med Dansk Folkeparti, men jeg vil da gerne sige her, at af hensyn til dem, der er ramt af fattigdom, så søger vi sådan set et bredt politisk flertal.
Det er det, vi lægger op til med forslaget her.
Ellen Trane Nørby (V), 2010-04-20:
Vi har sådan set også længe afsøgt, om oppositionen konstruktivt ville være med til at diskutere fattigdomsindikatorer og de mange facetter, der ligger i social marginalisering og fattigdom i Danmark.
Vi havde også et håb om, at EU's fattigdomsår, hvor der jo var afsat penge til, at vi kunne have en bred diskussion, kunne give anledning til, at vi bredt kunne diskutere det her.
Hvad er svaret fra fru Mette Frederiksen?
Det er, at det, vi kommer med, er en tynd kop te.
Fru Mette Frederiksen stod tidligere i dag her på denne talerstol og sagde, at regeringen kun var klar med floskler, og at vi ikke ville diskutere konkret indhold.
Mette Frederiksen (S), 2010-04-20:
Der er ingen grund til, at Venstres ordfører hidser sig sådan op.
Vi er i gang med en helt almindelig lovbehandling her i Folketingssalen, og jeg synes, at vi skal bruge vores kræfter på at diskutere det, der er indholdet i forslaget, nemlig at vi ønsker, at der nedsættes et ekspertudvalg med henblik på at udvikle forskellige modeller for en fattigdomsgrænse, fordi vi er optaget af at afskaffe fattigdommen i Danmark.
Jeg vil gerne høre ordføreren, om der er blevet indkaldt til politiske drøftelser om udviklingen af fattigdomsindikatorer, som vi har takket nej tak til.
Er der blevet indkaldt til politiske drøftelser, sådan som ordføreren antyder?
Nej, det er der ikke.
Der er ikke blevet indkaldt til et eneste møde fra regeringens side om, hvordan vi tackler fattigdommen i Danmark.
Det er oppositionen, der i dag har rejst en forespørgselsdebat.
Det er oppositionen, der i dag fremsætter et beslutningsforslag, på samme måde som vi tidligere har fremsat beslutningsforslag om at afskaffe de lave sociale ydelser.
Regeringen har ikke indkaldt til en eneste politisk drøftelse eller forhandling om at afskaffe fattigdom i Danmark.
Er det ikke korrekt?
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-04-20:
Nu har SF jo ikke kaldt det for en tynd kop te, og betyder det så, at vi bliver indkaldt til forhandling, og at vi bliver indkaldt til drøftelser?
Jeg synes, det kunne være rigtig sjovt, hvis det er de der overskrifter, der afgør, om man kan sidde og diskutere et eller andet.
Nu siger ordføreren, at det der udvalg kan man ikke nedsætte, for hvordan skal man måle, og hvordan skal man tælle, men mig bekendt har regeringen nedsat en masse udvalg, f.eks. Burkaarbejdsgruppen.
Der vidste man heller ikke, hvordan man skulle tælle de her burkaklædte kvinder, men alligevel syntes man, det var vigtigt med et burkaudvalg, der kunne tælle dem, så vi ligesom fik et overblik over, hvor stort omfanget af problemet var.
Så det argument med, at man ikke kan nedsætte udvalget, fordi der er nogle faglige begrundelser, holder ikke; det er, fordi regeringen i bund og grund ikke vil kigge på fattigdom.
Jeg vil bare meget gerne spørge: Mener ordføreren, at fattigdom også handler om penge?
Ellen Trane Nørby (V), 2010-04-20:
Hvis fru Özlem Sara Cekic nu havde lyttet til, hvad jeg sagde, ville hun have hørt, at jeg jo ikke sagde, at man ikke kan nedsætte et udvalg, for man kan altid nedsætte et udvalg, men regeringen har sat et arbejde i gang.
Det arbejde går nu ud på at lave nogle retvisende fattigdomsindikatorer.
Det var jo også det, socialministeren stod heroppe og sagde.
Jeg indikerede i min ordførertale, at jeg håbede og glædede mig til, at socialministeren også kiggede på, hvordan man kunne inddrage de sociale organisationer i det her udspil.
Det her arbejde er jo i gang, og derfor ser vi ingen grund til, at man nedsætter et udvalg.
Vi håber dog på, at vi kan få en bred dialog omkring retvisende fattigdomsindikatorer.
Men jeg kan bare konstatere, at fru Mette Frederiksen hidtil bare har sagt, at det var en tynd kop te, og jeg er da glad for, at fru Özlem Sara Cekic og SF vil have en mere konstruktiv tilgang til det, for jeg synes sådan set, at vi skylder de mennesker, der ender i fattigdom, og som bliver socialt marginaliserede i det her samfund, at vi gør den her debat til en noget mere nuanceret og noget mere konstruktiv og fremadrettet debat end sådan en teoretisk debat, som foregår her i Folketingssalen.
Özlem Sara Cekic (SF), 2010-04-20:
Mit spørgsmål gik jo ud på, om ordføreren mener, at fattigdom også handler om penge.
Jeg har hørt ordføreren sige, at det også handler om andet end penge, og så går jeg ud fra, at det betyder, at det også handler om penge.
For hvis det også handler om penge, kan ordføreren give bare et eneste eksempel, hvor pengene ikke rækker; altså, hvis vi simpelt hen skraber alt det andet udenom væk, så det er ydelserne, der afgør, om man er fattig, kunne det så tænkes, at der er et eneste menneske i Danmark, som er fattigt, fordi den ydelse, vedkommende får, simpelt hen er så lav, at hun ikke kan få enderne til at mødes, eller eksisterer de her personer slet ikke i Danmark?