runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-10-06:
Mange tak.
Jeg er oprigtig glad for, at fru Tina Nedergaard taler så varmt om det brede samarbejde – det er der også andre, der har gjort her i aften.
Jeg synes, at det er rigtig godt at vide, at selv om vi ønsker at hæve nogle skatter og afgifter, er man stadig parat til at komme ind i et forhandlingslokale og tage beslutninger i fællesskab.
For det er dybest set det, der bliver sagt her, nemlig at man stadig er parat til det.
Lige i forhold til boligpakken synes jeg, at Venstre har udsendt klare signaler – ikke uklare signaler, ikke misforståelser, men fuldstændig klokkeklare signaler om, at hvis vi ville hæve skatter og afgifter, kunne vi godt glemme den boligpakke, og dermed trak man sådan set tæppet væk under den boligpakke lige efter valget.
Så der var ingen uklare signaler, det var et klokkeklart budskab fra Venstre.
Nu har man så skiftet holdning.
Fair nok, men sådan kan man jo ikke lave politik, og det bliver i hvert fald svært, hvis det sker ganske ofte
Tina Nedergaard (V), 2011-10-06:
Det er jo faktisk meget beklageligt, hvad der foregår i øjeblikket, for statsministeren siger, at vi drøfter småting, men det gør vi faktisk ikke.
Vi drøfter boligejernes fremtid – det er den substantielle del af drøftelsen – og så drøfter vi noget, som er mere grundlæggende for parlamentet, som vi jo er en del af.
Statsministeren, som tidligere ikke var statsminister, men statsministerkandidat, brugte meget energi på at fortælle befolkningen, hvor vigtigt det var med det brede samarbejde.
Misforståelser eller ej, så er det statsministeren, der har initiativretten og initiativetpligten til at skabe det brede samarbejde.
Oppositionens ledere har stillet sig til rådighed for forhandlinger, og for så vidt statsministeren fortsat er i tvivl om, hvor oppositionen står, så er den mest effektive måde at finde ud af det på, som traditionen også byder, jo at indkalde til forhandlinger.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-10-06:
Regeringen bakker ikke op om en boligpakke, for da vi skulle lave vores regeringsgrundlag, stod det fuldstændig klokkeklart, at med den finansiering, vi var optaget af, sagde Venstre blankt nej, og det vil sige, at der ikke var 90 mandater til en sådan boligpakke.
Og vi ønsker ikke at trække pinen ud for boligkøberne.
Karen Ellemann (V), 2011-10-06:
Man bruger alene taletiden på at pege og fuldstændig negligere, at der faktisk er kommet, ja, nu nærmer vi os vel tyve fremstrakte hænder i forhold til at få lavet den her brede aftale omkring boligpakken.
Så mit spørgsmål til statsministeren skal som afslutning være ganske enkelt: Bakker regeringen op om en boligpakke?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-10-06:
Jeg vil sige, at årsagen er, at Venstre lige efter valget skiftede signaler.
For det første ønskede man ikke under valgkampen at lave en fast aftale.
Det kunne man jo have gjort.
Hver eneste dag i 3 uger kunne man have lavet en fast aftale.
Venstre sagde nej, så Venstre havde altså ikke så meget tilovers for at skabe tryghed for boligkøberne på daværende tidspunkt.
Det synes jeg havde været rimeligt over for boligkøberne.
Venstre ville ikke.
Da valget så var overstået, sagde Venstre klart og tydeligt, at hvis noget som helst skulle finansieres med skatter og afgifter, så ville de ikke være med til den boligpakke.
Venstre ville ikke.
Jeg ved det ikke.
Karen Ellemann (V), 2011-10-06:
Ved en af de forrige spørgere – jeg tror, at det var hr. Anders Samuelsen – svarede statsministeren, at det var nogle meldinger fra Venstre, som var en af årsagerne til, at man nu ikke lige syntes, man skulle forhandle om en boligpakke.
Hvis det var én af årsagerne, må der findes flere årsager, og i så fald vil jeg gerne vide, hvad det skulle være for nogle årsager.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-10-06:
Det, der bekymrer mig, er, hvor hurtigt det egentlig kan gå, fra man sidder med ansvaret og har vagten, til man holder op med at bekymre sig for de mennesker, der er derude.
Jeg synes, det er rigtig, rigtig trist her i aften at se, at Venstre lige efter valget ikke ville være med til boligpakken, og det vil man så pludselig gerne nu.
Det er jo det samme som at sige til boligkøberne: I betyder ikke noget for os, vi er parate til at bringe det ind i politik, hvis det kan give en politisk gevinst eller vi synes, det er sjovt, men lige præcis jeres situation betyder ikke noget for os.
Der sidder boligkøbere derude, som nu i måneder ikke har vidst, hvad der gjaldt, og da vi bad Venstre om at sige, at man da skal have tryghed for dem, var svaret et blankt nej.
Derfor har jeg meget, meget svært ved at tage Venstre alvorligt, når man for få uger siden sagde, at det ville man ikke have noget med at gøre, men det vil man så pludselig gerne igen.
Det er ikke seriøst, og det er ikke en måde at handle på, når man er et ansvarligt parti.
Martin Geertsen (V), 2011-10-06:
Jo, men nu er vi nogle stykker, der prøver at appellere til den nye statsministers storsind, for jeg vil jo tro, at man har storsind.
Man må jo også være glad som statsminister, man er lige kommet til og har formentlig lysten til det brede samarbejde og til at vise storsind, og så var vi måske nogle, der havde håbet, at vi kunne appellere til at få en tår kaffe hos statsministeren.
Men det kan man ikke med det gode, og man kan tilsyneladende heller ikke skyde sig igennem til den tår kaffe.
Må jeg ikke bare spørge statsministeren: Bekymrer det ikke statsministeren, hvis det er sådan, at der uden for de her mure er ved at brede sig en opfattelse af, at statsministeren ganske vist er den formelle regeringsleder, men at den reelle regeringsleder sidder på nabostolen?
Bekymrer det ikke statsministeren?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-10-06:
Det, jeg kan konstatere, er, at Venstre nærmest helt kynisk er parate til at bruge boligkøberne, som har rigeligt med usikkerhed, fordi Venstre ikke ønskede en aftale før valget, igen i et politisk spil.
Jeg synes ikke, det klæder Venstre.
Søren Pind (V), 2011-10-06:
Det, jeg kan konstatere, er, at statsministeren ikke vil indkalde Danmarks største parti til forhandlinger, og at hun i realiteten er i lommen på Det Radikale Venstre.
Det er den sandhed, der bliver fortiet for den danske befolkning, og det siger jeg kun, fordi jeg ikke ønsker at bruge kraftigere ord.
Så enkelt er det, og det ville klæde statsministeren at sige det ærligt til den danske befolkning, som derude må sidde og måbe over, at det her skulle være udtryk for bredt samarbejde.
Benedikte Kiær (KF), 2011-10-06:
Men det er så et af de få steder, hvis det ikke er det eneste sted, hvor der står: »... i indeværende valgperiode«, og statsministeren efterlod os jo i et tidligere svar til hr. Peter Christensen med et indtryk af, at alt nyt og godt skal finansieres med højere afgifter og skatter.
Der vil jeg så spørge: Vil det så egentlig betyde, at vi kan forvente, at der kommer øgede skatter og afgifter på boligområdet efter den her valgperiode, hvis vel at mærke statsministeren genvinder regeringsmagten?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-10-06:
Blot lige for at understrege det vil jeg sige, at jeg sådan set ikke var usikker på, at Venstre havde sagt præcis det, jeg sagde her fra Folketingets talerstol.
Jeg var lidt usikker på, hvor de havde sagt det, og hvilken dato det var, men selve indholdet var der sådan set ikke nogen usikkerhed omkring overhovedet.
I forhold til boligejerne og boligskatten står der jo ganske tydeligt, at boligskatten og rentefradraget holdes i ro i denne valgperiode.
Det er normalt, når man laver et regeringsgrundlag, at man fortæller om, hvad der skal ske i en valgperiode, og det er også det, vi har gjort her.
Benedikte Kiær (KF), 2011-10-06:
Statsministeren taler meget om usikkerhed her til aften.
Jeg kan forstå, at statsministeren har været usikker på et citat i et telegram, og jeg synes, det er rigtig ærgerligt, at statsministeren ikke undersøgte det nærmere, hvis statsministeren vel at mærke ønskede, at der blev indgået en aftale.
Statsministeren taler også om, at partierne i oppositionen skaber usikkerhed for boligejerne, og det kan jeg ikke rigtig forstå, for jeg mener egentlig, at det er den anden vej rundt.
Der har jeg et spørgsmål, nemlig om det ikke skaber øget usikkerhed – ja eller nej.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-10-06:
Det kan jo ikke komme bag på nogen, at Socialdemokraterne ikke er enige i den politik, som Dansk Folkeparti har, når det gælder udlændinge og integration.
Vi har længe sagt, at vi var imod de stramninger, der kom i 2008.
Vi har længe sagt, at vi var imod pointsystemerne, og vi har længe sagt, at de ting skal laves om.
Vi har også længe sagt, at vi havde problemer med det pointsystem, som gjaldt for permanent opholdstilladelse, og at vi synes, at nogle af kravene var blevet underligt arbitrære og sådan set ikke bidrog til en integration.
Derfor er det naturligt at ændre det.
Vi har stadig et tilknytningskrav.
Vi har et tilknytningskrav, der sikrer, at man skal have en stærkere tilknytning til Danmark end til noget andet sted på jorden, og vi har en 24-års-regel.
Det er rigtigt, at vi har taget nogle af de ting væk, som er kommet ind i de sidste år.
Peter Skaarup (DF), 2011-10-06:
Jeg ved ikke rigtig, hvordan jeg skal tolke det svar, for det var i hvert fald ikke et svar på det spørgsmål, jeg stillede.
Der står på side 52 i regeringsgrundlaget, at det gør man.
Derfor bør statsministerens svar være: Ja, det er korrekt; det lemper vi.
Derudover bør statsministerens svar på de spørgsmål, som fru Pia Kjærsgaard og jeg stillede, også være, at man på 23 andre områder lemper udlændingepolitikken i det regeringsgrundlag, der ligger.
Det kan De Radikale og Enhedslisten selvfølgelig juble over, mens de, der troede på det, som Socialdemokraterne og SF sagde i valgkampen, må græde over det.
Virkeligheden er, at det ikke handler om to pointsystemet, som man skrotter.
Den handler om, at man fjerner starthjælpen, man ændrer ved reglerne for familiesammenføring, man lemper reglerne for at opnå statsborgerskab, man afskaffer prøver, medborgerskabsprøve, indvandringsprøve, der har til formål at kontrollere, at de, vi får ind i vores land, er nogenlunde godt integreret.
Alt det ændrer man ved.
Det er på 24 områder; alt er lempet.
Hvad er statsministerens mening om det kursskifte, for det er et kursskifte?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-10-06:
Jeg tror, at det, der er sket, er, at Dansk Folkeparti ikke helt har opfattet, at vi faktisk ikke var enige i VK's udlændingepolitik.
Vi stemte imod de to pointsystemer, som skulle regulere henholdsvis familiesammenføringer og permanent opholdstilladelse.
Og jeg udtalte også i pressen, at jeg egentlig synes, at det nu var nok, og at vi ikke ville stemme for de pointsystemer.
Derfor er det jo også naturligt, når man selv får mulighed for det, at man ændrer det, man ikke er tilfreds med.
Det er det, vi har gjort, men på en måde så vi på visse punkter fører udlændingepolitikken tilbage til det, den var, før man gik i gang med pointsystemer.
Vi har f.eks. stadig et tilknytningskrav, hvor man skal have en stærkere tilknytning til Danmark end til noget andet land, og vi har en 24-års regel.
Så ja, det er rigtigt.
Vi var uenige her i salen om pointsystemerne, så dem forandrer vi selvfølgelig, når vi får mulighed for det.
Og vi har egentlig aldrig sagt andet, end at vi ville forandre de pointsystemer.
Peter Skaarup (DF), 2011-10-06:
Jeg hæftede mig ved, at statsministeren i sit svar til fru Pia Kjærsgaard for cirka en halv time siden sagde, at regeringen ikke vil lempe tilknytningskravet i forbindelse med familiesammenføring.
Hvis det holder stik, synes jeg egentlig, at statsministeren skulle læse sit eget regeringsgrundlag side 52, for der fremgår det nemlig, at man vil lempe tilknytningskravet for at få familiesammenføring.
Ligesom man i øvrigt på 23 andre områder vil lempe udlændingepolitikken – i strid med alt, hvad man sagde i valgkampen, hvor Socialdemokraterne og SF var garanten for, at vi fortsat ville have en stram udlændingepolitik her i landet. Kan statsministeren løfte sløret for, hvad det er, der har gjort, at det, man sagde i valgkampen, ikke holdt stik, da man sad oppe i babelstårnet på Crowne Plaza sammen med De Radikale, der åbenbart har haft så meget indflydelse og så meget hår på brystet, at det er dem, der har dirigeret landets udlændingepolitik.
Hvad er det, der er sket?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-10-06:
Hvis man stiller et spørgsmål med forkerte præmisser, får man ikke det svar, man gerne vil have.
Som jeg også forsøgte at fortælle ordføreren, gik vi til valg på et andet program, hvor vi hævede skatten betydelig mere end det, der nu står i regeringsgrundlaget.
Vi hæver stadig skatter og afgifter, men ikke så meget, som vi gik til valg på, og det har naturligvis betydning for, hvordan de øvrige elementer af den økonomiske politik ser ud.
Sådan er det.
Næh, det mener jeg ikke man kan forvente.
Det har vi ikke sagt noget om overhovedet.
Altså, vi har vundet valget, og det har vi gjort for en periode ad gangen, medmindre der er noget, jeg ikke har forstået, så derfor lægger vi et grundlag frem, som lægger vægt på, hvad vi vil gøre i denne valgperiode.
Jeg synes, det er naturligt, at man gør det, og at man udtaler sig om denne valgperiode.
Michael Aastrup Jensen (V), 2011-10-06:
Jeg vil selvfølgelig også spørge ind til det med boligpakken, som statsministeren nu har fået over 15 spørgsmål om uden overhovedet at svare reelt på et eneste af dem.
Det, vi har oplevet, er, at Venstres formand har rakt hånden ud og sagt, at Venstres formand meget gerne vil indgå i nærmere forhandlinger om, hvordan man sikrer offentliggørelsen af en boligpakke i en eller anden form.
Vi har ikke fået et reelt svar på, hvad man mener fra statsministerens side, om man ønsker at indgå i en eller anden form for dialog eller forhandling om det.
Vi fik at vide i et svar til min kollega, at man da gerne ville tale med Venstre.
Man har talt meget om det brede samarbejde i mange skåltaler; er det bare snak?
Vil der komme en reel forhandling med Venstre, som nu rækker hånden ud til statsministeren om, at man kan sørge for, der kommer en boligpakke, eller er det bare ren snak?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-10-06:
Til hr. Søren Pind: Jeg forstod udmærket de signaler, vi fik fra Venstre.
Både før valget og efter valget ønskede Venstre ikke at give fuldstændig ro til danske boligkøbere, for hvis man havde lagt sig dem på sinde, så havde man allerede dagen efter den famøse lørdag, hvor vi foreslog det her begge to, sagt: Top, lad os skynde os at lave en politisk aftale, der holder, også efter valget.
Hvad var svaret fra Venstre?
Det var nej.
Hvad var svaret fra Venstre, da jeg bad om en sådan aftale under valgkampen?
Det var nej.
Hvad var svaret fra Venstre, lige da valget var slut?
Det var, at det ønskede man ikke, for man var ikke helt enig i finansieringen.
Lige pludselig har Venstre så fundet ud af, at det er det eneste rigtige.
Det vil sige, at jeg fint forstod signalerne fra Venstre.
Venstre har ændret holdning, og det, vi ser tydeligt nu, er, at man ikke opfører sig ansvarligt over for boligkøberne.
Søren Pind (V), 2011-10-06:
Det, vi hører her i aften, er, at statsministerens påstand og ønske om det brede samarbejde baserer sig på signaler og indtryk, og at den eneste grund til at afvise, siger statsministeren udadtil, at indbyde til en forhandling om boligpakken er, at statsministeren har fået nogle indtryk og nogle signaler fra Venstre, som hun ikke forstår.
Er det virkelig måden at sikre et bredt samarbejde i Folketinget på?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-10-06:
Det er boligkøberne, som nu bliver bragt ud i en forvirret situation, fordi Venstre i flere måneder ikke har villet indgå en aftale med Socialdemokraterne om dette spørgsmål.
Da valget var slut, ville man stadig ikke, og derfor måtte vi lægge til grund, at der ikke var 90 mandater.
Nu har Venstre så skiftet holdning igen.
Nu betyder finansieringen ikke så meget.
Man vil gerne være med til en boligpakke, og det er jo et nyt signal fra Venstre.
Gitte Lillelund Bech (V), 2011-10-06:
Den, der tager boligejerne som gidsel her, er statsministeren.
Nu er der fra, jeg tror, 17 Venstrefolk givet klart til kende, at man meget gerne kommer til kaffe i Statsministeriet.
Statsministeren behøver ikke engang at invitere alle 17.
Statsministeren gjorde selv meget ud af i sin svartale, som der i øvrigt ikke var meget svartale over, at valgkampen var ovre, og at vi nu skulle se fremad.
Vi anmoder sådan set bare statsministeren om at tage sin vagt, at statsministeren inviterer til kaffe i Statsministeriet for at diskutere boligpakken.
Til statsministeren: Lad være med at tage boligejerne som gidsler.
Jeg kan godt forstå, at man som boligejer er bekymret.
Jeg synes sådan set, at den, der tager boligejerne som gidsel her, er statsministeren, fordi Venstre, Venstres formand, den tidligere statsminister, masser af Venstres ordførere har sagt: Vi vil meget gerne komme til en forhandling.
Hvornår bliver vi inviteret til den kop kaffe?
Så nu vil jeg stille det spørgsmål igen til statsministeren: Hvornår bliver Venstre inviteret til en forhandling?
Der har været ét møde, hvorefter statsministeren kravlede op i tårnet med sine venner og veninder, og så ventede vi på, at Rapunzel smed håret ned.
Det gjorde hun ikke.
Derfor vil jeg høre, hvornår vi bliver inviteret til den kop kaffe, som skal signalere, at vi har et bredt samarbejde.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-10-06:
Jeg tror, det er Venstre, der har glemt, at der ikke længere er valgkamp, og nu bruger man så også boligkøbere i et spil, som man faktisk ikke kan være bekendt over for boligejerne.
Michael Aastrup Jensen (V), 2011-10-06:
Jeg må indrømme, at jeg ikke tror, der er ret mange, der har misforstået det, som nu 16 mennesker fra Venstres folketingsgruppe har sagt, nemlig at man ønsker at indgå i en forhandling med statsministeren, hvis statsministeren altså ønsker at være statsminister.
For jeg tror desværre, at statsministeren har glemt, at der ikke er valgkamp mere.
Man er statsminister, og det vil sige, at hvis man ønsker at lede det her land, må man også indgå i forhandlingssituationer med Folketingets partier.
Jeg spørger helt enkelt: Ønsker man at tage imod den hånd, der bliver rakt ud fra Venstres side med hensyn til en forhandling om at indgå aftale om en boligpakke – ja eller nej?
Det er egentlig meget enkelt, selv om der nu er 15 eller 16 andre, der har spurgt før mig.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-10-06:
Jeg må indrømme, jeg stadig ikke har forstået, hvad det er, Venstres forslag er, for Venstre har jo skiftet signaler om det her over ganske lang tid.
Hvis Venstre havde været reelt optaget af boligkøberne, havde man jo lavet en aftale før valget, under valget eller lige efter valget, men man gjorde det modsatte, man sagde nej tak til en sådan aftale.
Og lige efter valget gjorde man det også fuldstændig klart, at hvis der var nogen former for skatter og afgifter, der skulle stige, kunne vi godt glemme det.
Et klokkeklart signal fra Venstre, og det forsøger man nu at sige at man nærmest aldrig har sagt.
Hvis man har sagt det, er man blevet misforstået, og i hvert fald mener man noget andet nu.
Det er totalt forvirrende signaler fra Venstre, og jeg aner ikke, hvad jeg skal tro om, hvad Venstre vil.
Sidst jeg hørte fra Venstre om boligpakken, var man ret klar i mælet.
Hvis der var tale om, at vi skulle hæve skatter og afgifter, ønskede man ikke boligpakken.
Hvis Venstre så gerne ville ind i den forhandling, hvorfor sagde man så nej før valget, under valget og lige efter valget?
Jeg synes, det er tydeligt, at Venstre har opfundet den her diskussion til lejligheden.
De har nu fundet ud af, at man kan lave en eller anden form for politisk debat om det her.
Det er ikke seriøst, og jeg synes egentlig, det er ærgerligt, at Venstre ikke viser noget alvor og ansvar over for boligkøberne.
Det er dem, der bliver kastebold i det her politiske spil.
Jan E. Jørgensen (V), 2011-10-06:
Jeg tror, at vi skal konstatere, at det ikke bliver til så meget med den kop kaffe.
Det må så blive ved en anden lejlighed.
Regeringsgrundlaget, som jeg har tolket det, er en lang liste med løftebrud over for vælgerne.
Nu er jeg jo ikke blandt statsministerens vælgere, og mange af de løftebrud, man begår, er vi sådan set ganske tilfredse med i Venstre.
Men vi har fået den forklaring på de mange løftebrud, at man ikke fik 90 mandater, og derfor vil jeg gerne spørge statsministeren: Havde man forventet at få 90 mandater bag S og SF's politik, og hvis man ikke havde forventet 90 mandater bag sin politik, kom det så bag på statsministeren, at Det Radikale Venstre var uenig i centrale dele af Socialdemokraterne og Socialistisk Folkepartis økonomiske politik?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2011-10-06:
Jeg takker for spørgsmålet fra ordføreren.
Det er det, som ens parti står for, det, man ønsker at gennemføre, hvis man får 90 mandater.
Jeg tror egentlig også, at det er sket både for Liberal Alliance, Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti, at man er gået til valg på noget, som man tror på, men at man ikke kan få det hele, når man sidder ved forhandlingsbordet.
Det er jo sådan, dansk demokrati er.
Det er også sådan, det har været for os.
Vi skulle forhandle et regeringsgrundlag.
Vi har fået rigtig meget socialdemokratisk politik igennem.
Vi har ikke fået hele.
Har vi fået nok til, at vi er tilfredse?
Vi er rigtig godt tilfredse.
Det ville jo være rigtig, rigtig dumt at gøre det.
Man siger: Det er den politik, vi gerne vil kæmpe for.
Det er sådan, det er i dansk politik.
Det er samarbejde og kompromiser.
Jeg håber, Venstre kommer ind i kampen.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2011-10-06:
Jeg spekulerer mere på, om fru Ane Halsboe-Larsen er i stand til over for mig at redegøre, hvad finansieringen bag S og SF's udspil om boligpakken var.
Ane Halsboe-Larsen (S), 2011-10-06:
Lad mig lige kort, bare så vi alle sammen er med på, hvad det er for nogle signaler, der er blevet sendt fra Venstre i den her proces, igen sige, at fru Ellen Trane Nørby 2 dage efter valget siger: Hvis S og SF vil finansiere deres boligpakke med nye skatter, stemmer vi ikke for.
Det samme klare signal kommer fra hr. Lars Løkke Rasmussen, når han siger, at hvis S og SF vil hæve skatterne, er der ingen mening i at gennemføre en boligpakke.
Derfor må jeg indrømme, at det undrer mig en kende, at vi nu har denne meget langstrakte, intensive debat om det her emne, for er det ikke korrekt, at man fra Venstres hold havde mulighed for både inden valget, hvor de, som hr. Lars Løkke Rasmussen rigtigt påpeger, meget identiske forslag blev fremlagt, under valgkampen og efter valgkampen at række ind og søge et samarbejde om det her?
Nu får vi nye meldinger: Skatterne stiger, og Venstres meldinger ændrer sig.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2011-10-06:
Kendsgerningen er, at vi lagde en pakke frem, fuldt finansieret.
Vi afgav et løfte i valgkampen om, at hvis vi fik regeringsmagten, blev det løfte indfriet.
Det er et løfte, der er identisk med det løfte, S og SF afgav.
Det med at sætte handling bag det løfte, nemlig at man også ville garantere at indfri løftet, hvis man fik regeringsmagten, fik vi også fra statsministeren.
Vi fik det endda 2 dage efter valget.
Altså 2 dage efter valget, den 17. september, bliver det sagt, at der er to ting, der bliver til noget, og det er betalingsringen og boligpakken.
Og så lyder spørgsmålet fra journalisten: Men bliver den til noget uanset Venstre?
»Ja, det gør den, siger Helle Thorning-Schmidt.
« Men altså, det korte af det lange er, at vi nu står i en situation, hvor jeg her fra Folketingets talerstol gentager mit løfte fra valgkampen, mit tilsagn om at forhandle med den nye regering om at indfri det, der ikke bare er Venstres løfte, Det Konservative Folkepartis løfte, men også Socialdemokratiets og SF's løfte.
Derfor må jeg bare sige, at hvis man vil det brede samarbejde, må man række hånden ud og invitere til nogle forhandlinger.