Finn Sørensen (EL), 2014-11-21:
Der er nogle gode ting i det her lovforslag, som isoleret set kan begrænse misbruget af højtuddannet arbejdskraft fra tredjelande.
Jeg skal lige tilføje, at Enhedslisten som et ikke på nogen måde magtfuldt parti også gerne vil være med til at afskaffe den ordning, så der tegner sig da et flertal, hvis alle står ved det, de har sagt.
Der er afskaffelse af koncernordningen, og der er stramninger over for anvendelsen af praktikanter.
Det er også positivt, at der ikke kan gives arbejds- og opholdstilladelse med henblik på beskæftigelse i en virksomhed, der er ramt af en overenskomstmæssig konflikt.
Disse forbedringer skal selvfølgelig anerkendes.
Men samtidig indføres der nye lempelser, der trækker den anden vej, nemlig fasttrackordningen og etableringskortet.
Problemet er, at der ikke stilles nogle betingelser i forhold til arbejdets omfang eller art.
Begge ordninger vil derfor, trods de begrænsninger, der er lagt ind i dem, være nye smuthuller for, at højtuddannet arbejdskraft kommer her til landet, men havner i jobs, der ikke svarer til deres uddannelsesniveau.
Tager vi opstramningerne i greencardordningen, så er de heller ikke tilstrækkeligt til at sikre mod misbrug.
Der er stadig mulighed for, at de højtuddannede udlændinge kan arbejde i op til 2 år som ufaglærte.
Beløbsgrænsen er, som påpeget af LO, alt for lavt sat, nemlig 315.000 kr. alt inklusive.
Det er heller ikke tilfredsstillende, at man som betingelse for at kunne fortsætte i ordningen blot skal kunne dokumentere en indkomst på 50.000 kr. i det første år efter udstedelsen af greencard.
Men det helt grundlæggende problem ved alle disse ordninger er, at der ikke stilles nogle krav til dokumentation fra arbejdsgivernes side om, at der reelt er behov for at importere arbejdskraften.
Og så vil jeg sige, at det da er underordnet, om vi i det her tilfælde taler om højtuddannet arbejdskraft eller lavtuddannet arbejdskraft.
Social dumping er vel, uanset i hvilket luftlag det foregår rent lønmæssigt, noget, vi skal modarbejde.
Så er det fuldstændig uacceptabelt, at lovforslaget lægger op til, at man vil fratage nyuddannede retten til dagpenge på dimittendsats som betingelse for at give dem greencard eller etableringskort.
For det første er det et klart brud med det princip, som bør gælde for alle udenlandske arbejderes adgang til det danske arbejdsmarked, højtuddannede eller lavtuddannede, nemlig princippet om, at de skal være velkomne, men det skal ske på lige vilkår.
Samme pligter, samme rettigheder.
Men her vil man altså stille udenlandske medlemmer af en a-kasse ringere end danske.
For det andet er formålet med denne ændring meget foruroligende.
Der lægges jo ikke skjul på, at grunden til, at de ikke må få dimittenddagpenge, er, at de skal se at få sig et job – det skal de vel, uanset om de får dagpenge eller ej, det er jo hele dagpengesystemet, så hvad er det for et argument? – og den anden grund er, at vi skal mindske trækket på de danske velfærdsydelser.
Men da der jo ikke stilles krav til jobbets art, er sådan en foranstaltning, man foreslår her, jo en klar opfordring til at tage et hvilket som helst job og deltage i konkurrencen om job, som slet ikke svarer til ens uddannelsesniveau.
For det tredje: Hvis man med den begrundelse kan fjerne ret til dimittenddagpenge for udlændinge, så kan man jo også gøre det i forhold til alle andre dimittender.
Måske er det her i virkeligheden en prøveballon, der sendes op for at se, hvor meget modstand, fagbevægelsen og partierne i Folketinget gør mod denne klare forringelse.
Denne stramning ville i sig selv være tilstrækkelig for Enhedslisten til ikke at kunne stemme for lovforslaget, men herudover må man jo sige, at der mangler nogle helt grundlæggende forudsætninger for, at vi kan stemme for et sådant lovforslag.
Hvis man vil indføre forskellige lempelser for yderligere import af arbejdskraft og studerende, så kræver det jo noget dokumentation, nemlig dokumentation for, at der rent faktisk er behov for en sådan import, og det krav mangler fuldstændig i det her lovforslag.
Der er kun en måde at sikre, at import af arbejdskraft ikke fører til social dumping, og det er tre betingelser: Der skal foreligge et skriftligt tilbud om en ansættelseskontrakt, hvor det klart fremgår, at ansættelsen sker på sædvanlige løn- og ansættelsesvilkår.
Med sådan nogle enkle og ubureaukratiske foranstaltninger vil vi kunne importere arbejdskraft, uden at det medfører social dumping, men det mangler fuldstændig i lovforslaget.