runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Michael Aastrup Jensen (V), 2007-04-18:
Jamen jeg har, som jeg også sagde i min ordførertale, det ønske, at der kommer meget mere materiale på området, så vi får en klarhed over, hvilke dyrevelfærdsmæssige konsekvenser det vil få.
Der ligger allerede en del i rapporten, men jeg vil gerne have sagen nærmere belyst, før jeg gør min principielle stillingtagen op.
Kristen Touborg (SF), 2007-04-18:
Nu hvor der er flere holdninger til den sag i Venstre, synes jeg, at det kunne være interessant at høre: Hvad er ordførerens holdning i den sag?
Michael Aastrup Jensen (V), 2007-04-18:
Jamen et konkret svar til det er, at det har vi i Venstre drøftet meget indgående, og det skal heller ikke være nogen hemmelighed, at vi er flere, der er uenige på det område og om, hvorvidt man skal have det ind som krav eller ej, og derfor synes jeg, det vil være meget relevant at tage det med i udvalgsbehandlingen også.
Kristen Touborg (SF), 2007-04-18:
Jeg vil godt spørge Venstres ordfører, nu hvor det fremhæves så meget af den arbejdsgruppe, der har siddet og er kommet med en række gode forslag, hvordan Venstre stiller sig til også at tage en af hovedhjørnestenene – sådan ser vi det – nemlig at heste ikke må holdes alene, med under udvalgsbehandlingen og se nærmere på, om ikke det er noget af det, vi skal have ført med.
Michael Aastrup Jensen (V), 2007-04-18:
Nærværende lovforslag omhandler en samlet regulering af forskellige forhold, der har særlig betydning for hestes velfærd.
Lovforslaget, der bygger på en række forslag i en rapport afgivet af en arbejdsgruppe under Justitsministeriet, indeholder således forslag om en række mindstekrav til hold af heste som et supplement til den øvrige dyrevelfærdslovgivning, herunder særlig i relation til de mere generelle regler i dyreværnsloven.
Indledningsvis vil jeg dog gerne benytte lejligheden til på vegne af Venstre at udtrykke min store tilfredshed med, at hestes velfærd nu for alvor sættes på den politiske dagsorden.
Hvad angår den konkrete rapport og anbefalingerne heri, finder Venstre, at disse indeholder flere gode forslag til tiltag, som generelt kan være med til at højne kvalitetsniveauet for hesteliv.
Vi mener dog samtidig også, at det er vigtigt, at vi i forbindelse med udvalgsbehandlingen får yderligere fokus på den meget begrænsede statistik, der findes om hestebestanden i Danmark og de fysiske forhold, som hestene lever under, idet vi finder, at der er forholdsvis stor usikkerhed om lovforslagets økonomiske konsekvenser, og at vi også samtidig under udvalgsbehandlingen får mere konkret materiale om, hvorvidt flere af elementerne reelt vil give bedre dyrevelfærd, som der jo i flere af høringssvarene er udtrykt kraftig tvivl om.
I den forbindelse finder vi i Venstre også, at der er behov for, at vi i udvalgsbehandlingen overvejer gennemførelseshastigheden af kravene, og hvorvidt disse overhovedet synes realistiske, idet lovforslaget i dets nuværende form vil pålægge den enkelte hesteejer ganske mange udgifter i forbindelse med en eventuel opfølgning på de foreslåede mindstekrav til hestes fysiske rammer m.v.
Afslutningsvis skal jeg således fremhæve, at vi i Venstre generelt er meget positive over for at skabe bedre dyrevelfærd for heste, f.eks. med afskaffelse af brug af spiltov og andre ting, men at vi også samtidig forbeholder os ret til i forbindelse med udvalgsbehandlingen at se nærmere på de konkrete elementer i forslaget, som vi gerne ser drøftet og belyst nærmere.
Lene Espersen (KF), 2007-04-18:
Jeg vil sige til hr. Kim Christiansen – hvis vi kan lade være med præcis at diskutere Ribemodellen, for det behøver måske ikke nødvendigvis at være den model, man skal tage udgangspunkt i – at jeg er meget enig i de betragtninger, som Dansk Folkepartis ordfører kommer med, om, at vi bliver nødt til at se på det her sådan med mere sammenhængende briller, for en bøde er ikke jo ikke nok i sig selv, hvis man bare stopper den samme unge en måned efter og udstikker en ny bøde til vedkommende.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Kim Christiansen (DF), 2007-04-18:
Ja, tak for det.
Det er ganske kort.
Jeg tror ikke, det er, fordi vi er så voldsomt uenige.
Jeg bad bare i min ordførertale om nogle præciseringer, og dem har jeg fået mange af nu.
Det, jeg godt vil spørge ministeren om, er den såkaldte Ribemodel, som bliver brugt i nogle politikredse.
Er grundtanken, at hvis man pågriber et ungt menneske i besiddelse af euforiserende stoffer – javel, så kan vi nu i det her tilfælde give dem en skærpet bøde – så indebærer det også en eller anden form for behandlingstilbud eller i hvert fald en aftale måske, ligesom man vil lave det i Ribemodellen?
Der siger man: Vi vil gerne se dig herinde på politistationen om en måned, hvor du skal aflægge en test, og hvis du stadig væk er afhængig, får du en bøde mere – eller hvordan man nu skal tolke det eller forholde sig til det.
Det er altså en model, hvor man ikke bare deler bøder eller advarsler ud, men tager lidt mere hånd om det misbrug, som der er.
Tom Behnke (KF), 2007-04-18:
Vi ser desværre en stigende tendens til, at man i diskoteksmiljøer og andre miljøer i weekender oplever, at unge har et mere afslappet forhold til narkotika, end man havde tidligere.
Der er kommet mange nye forskellige stoffer på markedet; der er mange, der føler sig fristet til at skulle prøve det ene og det andet; der er også mange, der har den holdning, at med det budget, de i øvrigt har, med de lommepenge, de har, så kan de minimale bøder, der bliver uddelt for at være i besiddelse af euforiserende stoffer, være nærmeste ligegyldige.
Det er nærmest ligegyldigt, om man får en bøde.
Man er helt på det rene med, at man kan blive taget af politiet, men så betaler man bare bøden, fordi den jo er så lille, at den ikke har nogen praktisk betydning alligevel.
Det betyder altså, at vi er i en situation i dag, hvor unge ingen respekt har for hverken de euforiserende stoffers farlighed, som man ikke må glemme i den her sammenhæng, eller at det rent faktisk er ulovligt, at det er forbudt, og at det er forbundet med, at man får en bøde, fordi bøden i dag er så lille, at den betaler man da bare.
Vi skal altså have stoppet den negative udvikling.
Det skal slås fast, at euforiserende stoffer med god grund er på en liste over forbudte og ulovlige stoffer, nemlig at de er skadelige, og fordi det er farligt at indtage de her stoffer.
Derfor er det også vigtigt, at vi sørger for, at bødestraffene har en sådan størrelse, at man har respekt for bødestraffen.
Det ene er, at man selvfølgelig afholder sig fra overhovedet at være i nærheden af euforiserende stoffer, fordi det er usundt.
Det medfører en masse problemer, hvis ikke direkte, så over for en selv.
Man får f.eks. en psykose eller lignende eller tager skade af det, og der er nogle unge, som under påvirkning af euforiserende stoffer render rundt og tosser sig ude i byen.
Og hvis ikke de selv får banket en, bliver de måske selv overfaldet og får nogle på hovedet.
Det duer selvfølgelig ikke, at man har den tendens, at flere og flere, hvilket jeg også selv oplever i mit civile erhverv, slet ikke er til at komme i kontakt med, hvis de er påvirket af euforiserende stoffer.
Det giver altså en meget farlig cocktail.
Derfor ser vi med tilfredshed på, at man nu får strammet markant op på bøde størrelserne, så det ikke er ligegyldigt, at man bliver taget med euforiserende stoffer på sig.
Den anden del af forslaget, der handler om at lave et forbud mod mobiltelefoner i fængsler og arresthuse, er også en del, som vi støtter varmt.
Man skal selvfølgelig ikke have mulighed for, når man sidder i fængsel eller arresthus, at kunne sidde og kommunikere ind og ud af fængslet, hverken når det gælder om at påvirke vidner eller andre, eller aftale, hvad man skal forklare, hvis man sidder varetægtsfængslet.
Men det duer jo heller ikke, at man med en mobiltelefon kan køre sine kriminelle forretninger videre, mens man sidder i fængsel.
Det skal selvfølgelig stoppes, og derfor er det godt, at man med det her forslag laver et totalt forbud mod mobiltelefoner i fængsler og arresthuse.
Alt i alt er det et lovforslag, som vi fra konservativ side varmt kan anbefale.
Kim Christiansen (DF), 2007-04-18:
Det synes jeg er en ganske glimrende ting.
Jeg ved ikke, om det gør den store forskel, om man uddeler bøder på Christiania på 300 kr. eller på 2.000 kr. for besiddelse af hash, for jeg tror nemlig ikke, at nogen af dem bliver betalt.
Men over for det, som hr. Karsten Nonbo nævnte, nemlig de mere velhavende, hvor det mere eller mindre er et modefænomen, vil det her kunne have en præventiv virkning.
Bl.a. vil man skærpe straffen for besiddelse af stoffer til eget brug.
Folk, der har stoffer til eget brug, må man formode har en eller anden form for afhængighed, ellers er det jo til videre salg.
Men der står også i forslaget, at når det er til eget brug, så slipper man med en advarsel, for så er man afhængig.
Der kunne jeg også godt tænke mig, at der lå et behandlingstilbud i det, så vi ikke bare render rundt og uddeler advarsler i flæng, men også går ind og reelt gør noget ved det problem, der står lige foran os, nemlig at der står et ungt menneske, som er dybt afhængig af narkotika.
Så kan det ikke nytte noget, at vi bare sparer vedkommende for en bøde og siger, at du får altså en advarsel, men i øvrigt ikke gør noget ved pågældendes afhængighed.
Sådan nogle ting kunne jeg godt have tænkt mig også havde været med i forslaget.
Den anden del af det er kriminalisering af indsmugling og besiddelse af mobiltelefoner i arresthuse og lukkede fængsler.
Det er selvfølgelig ganske glimrende, at man får det kriminaliseret med bøde eller op til 6 måneders ubetinget fængsel.
Der står i forslaget, at der bliver givet bedre mulighed for legemsundersøgelse af sigtede for at hindre indsmugling og besiddelse.
Jeg synes måske ikke, at problemet er så stort, hvis man fører en sigtet fra retten og over til afsoning.
Jeg kunne også tænke mig, at den mulighed måske også blev givet i relation til besøgende, for jeg tror, at størstedelen af de mobiltelefoner, der kommer ind i arresthuse og i fængsler i dag, kommer fra de besøgende.
Så det er også sådan en lille ting, jeg godt kunne tænke mig at få præciseret nærmere.
Det kan være, at justitsministeren kan redegøre nærmere for det.
Så ligger der også en beføjelse til ministeren om at kunne dispensere fra regler om kommunikationsudstyr.
Jeg vil da også godt vide, hvad der nærmere ligger i det, om det er sådan, at ministeren bare i flæng kan tildele computere til indsatte, eller hvad der nærmere ligger i det.
Alt i alt er der nogle rigtig gode intentioner i det, men jeg synes ikke, at forslaget er færdigt.
Jeg håber, vi får det færdiggjort under udvalgsbehandlingen og får de her præciseringer sat ind, og så vil Dansk Folkeparti naturligvis også kunne støtte op om det.
Pernille Frahm (SF), 2007-04-18:
På vegne af fru Anne Baastrup, som desværre ikke kan være til stede i dag, skal jeg fremføre nogle synspunkter fra SF om forslaget.
Der er en klog kone, der engang har sagt, at hvis man har en hammer, så kan man nogle gange tro, at alle problemer er søm, der skal slås i.
Sådan er det desværre også med lovgivere, som har lovgivningsmagten som et værktøj, med ministre, som har lovgivning som et værktøj: De ser alle problemer som noget, der skal løses ad lovgivningens vej.
Det her er efter min bedste overbevisning mere af noget, som allerede har vist sig ikke at virke, oven i købet mere af noget, der i en lang række tilfælde har vist sig at være direkte skadeligt.
Det her er jo forbudt.
Der er bødestraf for det.
Nu skal det ikke bare være forbudt, nu skal det være meget forbudt, og lur mig, at vi, hvis det ikke hjælper, så om ganske kort tid vil stå hernede og skulle gøre det rigtig meget forbudt, og det vil så heller ikke hjælpe.
Misbrug er altså ikke noget, man løser igennem forbud.
Det er noget, man løser gennem forebyggelse; det er noget, man løser gennem information; det er noget, man løser gennem behandling.
Selv om det er forbudt, kan vi jo se, at de her stoffer når ind selv i lovgivningsmagtens allerhelligste højborg, kokainen nåede ind på Christiansborg.
Det forhindrede et forbud ikke.
Hvordan kan man så tro, at en skærpelse af forbuddet virkelig vil være det, der ændrer noget?
Det, der skal til, er jo en bredere vifte af redskaber, end vi har i dag.
Vi har brug for at kunne sætte ind over for de hårde misbrugere, vi har brug for at kunne lave nogle flere eksperimenter i retning af en harm reduction-linje, vi har brug at kunne lave fixerum og brug for at kunne lave forsøg med udlevering af heroin til de hårdest ramte narkomaner, hvis vi virkelig vil i gang med at gøre noget, der hjælper på det her område.
Og så er vi altså også nødt til at få de unge til at tro på, hvad vi siger, og det gør de ikke i dag, når vi bliver ved med at sidestille hash og de hårde stoffer, samtidig med at vi selv ryger og drikker alkohol.
Der skal laves et skel.
De unge ved lige så vel som alle andre, at det ikke er det samme, og hvis vi bliver ved med at signalere, at det er to alen ud af samme stykke, så er vi også med til at signalere til dem, at det den dag, pusheren ikke har mere hash, er o.k. at købe heroin i stedet for, fordi det stort set er samme sag.
Det er det jo ikke, og det ved vi godt.
Den anden del af forslaget kan der være meget fornuft i, jeg synes i hvert fald, at det skal undersøges.
Vi har fået en henvendelse fra fængselspersonalet om, hvad det betyder for deres arbejde og for deres mulighed for at håndhæve de regler, de sætter, at vi nu gør det her.
Det er den ene ting.
Den anden ting er, at det altså også skal undersøges, hvordan det her står i forhold til den europæiske menneskerettighedskonventions bestemmelser om rettigheder for fængslede.
Tak for ordet.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-04-19:
Jeg synes, at det kunne være interessant at vide, om Venstre er enig i det synspunkt.
Irene Simonsen (V), 2007-04-19:
Jeg er ret sikker på, at når vi næste gang får tallene frem om det her, viser der sig igen et ryk i den positive retning.
Det vil sikkert også vise sig, hvis vi kan undersøge det, at begge ægtefæller i flere tilfælde er kommet i arbejde, måske er den ene på deltid, men det er også fint, for det fremmer integrationen.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-04-19:
Jeg er bange for, at der er noget, som fru Irene Simonsen simpelt hen har misforstået, for den største og mest synlige konsekvens af starthjælpen er netop, at der er nogle mennesker, der mister retten til en ydelse, simpelt hen fordi starthjælpen er så meget lavere end kontanthjælpen.
Og som det bliver konstateret i rapporten fra Rockwool Fonden, bliver de mennesker enten forsørget af deres ægtefælle og mister fuldstændig tilknytningen til arbejdsmarkedet, mister fuldstændig alle tilbud om at komme ind på arbejdsmarkedet, eller også lever de af sort arbejde.
Mener fru Irene Simonsen, at det er god integration, at folk på grund af den lave starthjælp mister tilknytningen til arbejdsmarkedet, og hvis de har nogen, er det gennem sort arbejde?
Irene Simonsen (V), 2007-04-19:
Jeg går ud fra, at vi er enige om, at loven er skruet sammen på den måde, at hvis det var et ægtepar på kontanthjælp og den ene af ægtefællerne får et job, har den ægtefælle også forsørgerpligten over for den anden, og så ryger der en kontanthjælp.
Det er faktisk det, der har været problemet i forhold til kontanthjælpsloftet.
Det er jo også derfor, at kontanthjælpsloftet blev indført.
Det er også derfor, at man har talt om en 300-timers-regel, som jeg godt er klar over at dele af oppositionen ikke er enige i.
Derfor skal det på samme måde kunne betale sig at arbejde for starthjælpsmodtagere.
Så kan jeg til sidst sige, at jeg bestemt ikke er enig i, at det er en god idé, at folk laver sorte penge.
Men mig bekendt er der ifølge de undersøgelser, vi har set, og i øvrigt også gennem det, Rockwool Fonden tidligere har bekræftet i deres undersøgelser, folk, som får den høje kontanthjælp, der laver sorte penge ved siden af.
Så det er åbenbart ikke noget, der er afhængig af størrelsen på overførselsindkomsten.
Steen Gade (SF), 2007-04-19:
Jeg synes, det lød, som om Venstres ordfører bag det hele i virkeligheden synes, at vi skal have en lavere kontanthjælp.
Hele argumentationen for lavere starthjælp er jo en, der kan oversættes til, at det skulle gælde på hele kontanthjælpsområdet.
Mit spørgsmål til fru Irene Simonsen er om OECD's rapport om Danmark, hvor man jo taler om, at den her ordning fører til en risiko for marginaliseringer i samfundet.
Jeg vil spørge, om fru Irene Simonsen har forholdt sig til OECD's betragtninger omkring det her.
Indtil nu er det jo, som om det hele har handlet om den tidligere regering og sådan set også om os forslagsstillere, men vi er jo ikke ene om at have det synspunkt.
Det er faktisk formuleringer, der er brugt i OECD's evaluering af hele den danske integrationspolitik.
Jeg ved ikke, om det var et betryggende svar, for det lød jo nærmest, som om fru Irene Simonsen, når det kommer til stykket, alligevel godt kan se, at den argumentation, hun har fremført for starthjælpen, lige så godt kunne blive fremført i forhold til kontanthjælpen i det hele taget.
Det, som fru Irene Simonsen sådan set ikke svarer på, er, at også OECD er bekymret for marginaliseringen ved starthjælpsordningen, og de peger på, at folk ikke har nogen vej til at skabe deres job selv.
I stedet for er regeringen meget glade for det der andet begreb, altså begrebet om anden selvforsørgelse.
Men det er jo bare, at man ikke laver noget, at man på den ene eller den anden måde laver noget pjat.
Det kan da ikke være særlig attraktivt for regeringen, at et af succeskriterierne er, at folk lever af plat og på en måde slet ikke er med i samfundet.
Ole Vagn Christensen (S), 2007-04-19:
Fru Irene Simonsen var lidt inde på, hvordan det var før.
Jeg går ud fra, at fru Irene Simonsen er klar over, at arbejdsløsheden faldt betydeligt under den tidligere regering, nemlig fra 360.000 til 160.000.
Når nu man lægger de tal frem, som beskæftigelsesministeren har gjort opmærksom på, og som står i rapporten, vil jeg gerne spørge: Tror fru Irene Simonsen virkelig på, at der, hvor den største forøgelse er sket med hensyn til, hvor mange der er kommet i beskæftigelse, nemlig på 14,9 pct., repræsenteres det af ugifte mænd, og at det overhovedet har noget med startydelsen at gøre?
Det andet er de konsekvenser af startydelsen, som er opgjort i Rockwool Fondens rapport: Hvorfor nægter fru Irene Simonsen at tage virkningen af starthjælpen med ind i sin redegørelse til Folketinget?
Irene Simonsen (V), 2007-04-19:
Venstre har i hvert fald ingen planer om at ville skære yderligere i kontanthjælpen.
Vi begynder jo at kunne se, at det, vi har gjort indtil nu med starthjælpen, virker.
Nu skal det – som jeg sagde i min ordførertale – have tid.
Jeg er ret sikker på, at om et par år vil vi stå med en helt anden debat, hvor det her slet ikke kan løftes.
Så skal oppositionen ud og finde andre ting, den kan stå og råbe op om, f.eks. om skrækscenarier, som ikke eksisterer, for så er det her lykkedes.
Det, jeg sagde i min ordførertale, var jo netop, at jeg synes, det viser, at også starthjælpen virker.
Men det er ikke det samme som at sige, at jeg er fuldt ud tilfreds med resultatet.
Det bekræftede jeg jo netop at jeg ikke var.
Vi har 30 pct., der er selvforsørgende – enten i job eller selvforsørgende – men vi skal blive ved med at arbejde på, at de sidste også kommer med.
Det kan jeg slet ikke blive uenig med hr. Hüseyin Arac om.
Det skal vi da arbejde på.
Jeg har fra den her stol adskillige gange kritiseret, at man ikke bruger de værktøjer i arbejdsmarkedslovgivningen, som regeringen på god vis har lavet, så de også får tilbudt det job, så der er nogen, der tager dem i hånden og går ud og viser dem, at der er et job.
Så er det klart, at hvis man siger nej til det, skal der selvfølgelig være nogle sanktioner, som der står i reglerne.
Det animerer vi til.
Problemet var, at før 2001 gjorde man ingen af delene.
Nu gør vi dog noget.
Det ville være dejligt og billigt både for den danske stat og for samfundet.
Har regeringen sådan nogle planer?
Det vil jeg gerne høre.
Morten Østergaard (RV), 2007-04-19:
Jeg fangede ikke svaret på mit spørgsmål, må jeg indrømme.
Altså, spørgsmålet gik jo på, om fru Irene Simonsen synes, at folk, der får kontanthjælp, får alt, alt for mange penge.
Vi har jo ikke mindst på grund af højkonjunkturen set, at der er ganske mange ledige, der er kommet i arbejde, og det strider jo mod Venstres naturforståelse, når de her mennesker får en sådan høj ydelse, som altså er langt højere end starthjælpen; så er der jo ingen mennesker, der vil arbejde, forstår man på Venstre.
Når man f.eks. siger, at en familie, et par med tre børn, på starthjælp får 11.698 kr. – eller det fik de sidste år – og en tilsvarende familie på kontanthjælp får 23.250 kr., så spørger jeg bare fru Irene Simonsen: Hvis Venstre virkelig mener, at det eneste, der virker for at få folk i arbejde, er at tage pengene fra dem, er der så ikke en hel del kontanthjælpsmodtagere, der efter fru Irene Simonsens opfattelse får alt, alt for mange penge?
Irene Simonsen (V), 2007-04-19:
Der er noget, jeg aldrig rigtig har fundet ud af i det regnestykke, som jeg måske pædagogisk ikke kan forstå.
Nu har vi lavet kontanthjælpsloftet, og det er jo så ikke det, vi diskuterer i dag, men jeg bliver spurgt, om jeg synes, folk på kontanthjælp får for mange penge.
Det er faktisk sådan, at det jo knap nok, selv med kontanthjælpsloftet, kan betale sig at gå ud og tage et job på mindsteløn.
Derfor kan jeg jo undre mig.
Det vil sige, at selv folk, der går på arbejde og har mindstelønnen, ifølge hr. Morten Østergaard så ikke skulle kunne leve for det, de får for deres arbejde.
Morten Østergaard (RV), 2007-04-19:
Fru Irene Simonsen har lidt svært at finde ud af, om det nu skulle være hårdt at leve på starthjælp eller ej.
Men der kan jeg så sige – hvis det ikke skal være et spørgsmål om, hvad vi synes her – at man jo så kan kigge ud til SKAT.
De har nemlig sådan et budget, de bruger, når de skal vurdere, om folk er i stand til at betale deres gæld af til det offentlige, et gældsinddrivelsesbudget.
Det er altså de levevilkår, vi byder dem.
Og derfor bliver mit spørgsmål til fru Irene Simonsen: Synes fru Irene Simonsen, at folk på kontanthjælp får alt for mange penge, og at det næsten er en ren svir at leve på kontanthjælp?
Synes fru Irene Simonsen, at de mennesker, der er ledige i Danmark, der får kontanthjælp, får alt for mange penge, og at de ingen tilskyndelse har til at arbejde?
Irene Simonsen (V), 2007-04-19:
Jamen jeg kan bare sige: Det er slet ikke uvilje mod at svare på fru Lotte Bundsgaards spørgsmål.
Man lad os så koncentrere os om de 11.000 kr.
Nej, jeg synes ikke, at det her er dybt forkasteligt, for der er altså faktisk også muligheder, specielt på starthjælpen.
Der er jo næsten mulighed for, at man kan tage nogle timers arbejde.
Fru Lotte Bundsgaard er også vidende om – alle de gange, vi har debatteret det her – at der er hotjob, at der er masser af deltidsjob, de kan gå ind og tage, som ikke kræver særlige forudsætninger, og som man er nødt til at hente udenlandsk arbejdskraft til.
Det virker jo lidt grotesk.