Ole Sohn (SF), 2009-02-18:
Det er vi faktisk ikke de eneste der mener.
Det mener de faglige organisationer, det mener arbejdsløshedskasserne; det mener erhvervslivet faktisk også, det mener erhvervsorganisationerne.
Det mener alle, som bare har den mindste føling med, hvad der foregår i samfundet lige nu.
Og det er altså ikke oppositionen, der siger, at regeringen er uden økonomisk kriseledelse, det er faktisk erhvervslivets avis, Børsen, i dagens leder; der undrer man sig såre over, at regeringen intet foretager sig, at den så at sige forflygtiger sit ansvar for vækst og beskæftigelse ved intet at foretage sig.
Så kommer regeringen med beskæftigelsesministeren og holder en tale, som er kreeret og genbrugt fra en tid, hvor man faktisk havde højkonjunktur, som om det slet ikke er gået op for regeringen, at arbejdsløsheden er eksploderet, som om det ikke er gået op for regeringen, at virksomhederne ingen ordrer har, og at ordrebøgerne kun bliver smallere og slankere dag for dag.
Intet foretager man sig.
Jo, Venstre siger: Jo, vi har givet skattelettelser.
Ja, det betyder, at folk passer på deres penge; det er jo en naturlig reaktion.
Ergo har det den modsatte effekt end at skabe vækst.
Hvad er det, man skal gøre, når man er inde i en lavkonjunktur, og det private erhvervsliv, det civile samfund ikke af sig selv kreerer nye arbejdspladser?
Ja, så skal en ansvarlig regering da gå ind og sige: Hvad har vi af uløste opgaver i samfundet, som vi som regering og vi som offentlig institution har indflydelse på og ansvar for?
Så må vi sætte de opgaver i gang, når der er lavkonjunktur, sådan at de er løst, når højkonjunkturen vender tilbage og der er brug for arbejdskraften i den private sektor.
Men hvad foretager regeringen sig?
Jo, siger regeringen, den lavede en bankpakke, i øvrigt sammen med en stor del af oppositionen.
Ja, det gjorde vi; den var nødvendig.
Den var ikke køn; den var nødvendig.
Men hvad var bankpakken?
Ja, det var jo så at sige en udbudspakke.
Man polstrede bankerne, sådan at de kunne imødegå de tab, som de havde fået på spekulative foretagender, som en del af deres store tab, men også på virksomhedstab, og så sagde man: De skal alligevel have så mange penge til låns af staten, så de kan låne ud til virksomhederne.
Ja, men en bank låner jo ikke penge ud til en virksomhed, hvis ikke virksomheden har noget at rive i.
Så en bankpakke er en udbudsbakke, som kun kan fungere, hvis den kombineres med en vækstpakke, en efterspørgselspakke, der skal værne om virksomheder, som efterspørger pengene, og det gør man altså kun, hvis man har noget at rive i.
Derfor er det hamrende uansvarligt af regeringen at sidde på hænderne og lade, som om intet er sket.
Derfor skal der gøres flere ting.
Vi skal sørge for, at virksomhederne får leveret et økonomisk råderum.
Det har de svært ved at få i bankerne.
Hvis ikke vi gør det nu, siger vi jo reelt bare til vores børn: Vi lever over evne nu, vi vil ikke tage vare på vores fælles værdier; dem må I betale, når I kommer til.
Kloakkerne skal repareres, skolerne skal renoveres, og det skal gøres nu, ellers siger vi til vores børn, at de må betale det.
Så der er en lang række muligheder for at handle med rettidig omhu.
Det kræver kun én ting: Det kræver en ansvarlig og handledygtig regering, der forstår krisens alvor, og det mangler vi.