Charlotte Sahl-Madsen (KF), 2010-05-25:
Danmark skal i øget grad digitaliseres.
Vi ønsker nemlig et samfund, hvor borgerne kan interagere med det offentlige, når det passer borgerne; et samfund, hvor uddannelser i øget grad benytter teknologien til at fremme undervisning og videndeling; et samfund, hvor sundhedsvæsenet er så digitaliseret, at patienterne f.eks. via telemedicin nemt kan få adgang til de dygtigste specialister; et samfund, hvor virksomhederne nemt og effektivt kan modtage og aflevere informationer til det offentlige, og hvor virksomhederne ikke mindst kan omsætte ny forskning til nye forretningsmuligheder, til vækst og til arbejdspladser.
Vi er allerede rigtig godt i gang, men Danmark skal i øget grad digitaliseres.
Øget digitalisering er ganske enkelt en rigtig god idé.
Det medfører bedre service for borgerne, og det medfører besparelser i det offentlige.
Øget digitalisering er et politisk ansvar, og det er vi i regeringen meget opmærksomme på, og derfor er det glædeligt, at der er så stor politisk interesse for emnet.
Men vi får i sagens natur kun udnyttet potentialet i den offentlige sektors digitalisering, hvis de digitale løsninger til borgerne og virksomhederne bliver brugt.
Det forudsætter, at de digitale løsninger fremstår relevante og tilgængelige.
De seneste tal fra Danmarks Statistik viser, at danskerne generelt er gode til at anvende de digitale muligheder, at tre ud af fire dagligt eller næsten dagligt anvender internettet er et ikke ringe udgangspunkt – sagt af en jyde.
Men reelt savner vi altså helt konkret viden om danskernes it-færdigheder.
Når vi i mit eget ministeriums it-barometer bl.a. spørger til borgernes udnyttelse af seneste besøg på en hjemmeside, kan det sige noget om borgernes it-færdigheder, men det kan jo også skyldes, at hjemmesiden var ulogisk eller uoverskueligt opbygget.
Og så er vi reelt ikke blevet klogere på borgernes it-færdigheder.
Vi skal i stedet for f.eks. vide, hvor mange der mestrer at skrive en e-mail, benytte digital signatur, netbank eller digitale selvbetjeningsløsninger i både det offentlige og private.
Derfor finder jeg det mere retvisende at formulere et nyt barometer, der tager udgangspunkt i borgernes reelle anvendelse af de teknologiske muligheder.
I Videnskabsministeriet er vi allerede i gang med at formulere en sådan analyse.
Vi skal samtidig i strategien tage højde for de nye generationer, der vil have endnu højere ønsker og forventninger til digitale løsninger.
Men en ny måleenhed øger jo ikke danskernes it-færdigheder.
Derfor skal vi også fremme lysten til at benytte de teknologiske muligheder og dernæst skabe læringsrum for de danskere, der ønsker at forbedre deres it-færdigheder.
Vi skal også blive dygtigere til at anvende de nyeste læringsteorier, som flere universiteter jo forsker i.
Det betyder bl.a., at vi skal blive bedre til at kommunikere, hvilken relevans og mulighed for bedre service en digitaliseret offentlig sektor kan tilbyde borgerne.
Så skal vi jo heller ikke glemme at fortælle, hvilke økonomiske fordele en øget digitalisering vil medføre.
Det gavner jo vores fælles økonomi.
Som et eksempel på en fælles offentlig løsning, der tager udgangspunkt i borgernes behov, vil jeg gerne nævne borger.dk.
Det er en fælles offentlig portal, der giver borgerne adgang til information, selvbetjeningsløsninger og personlige data på tværs af den offentlige sektor.
Dermed har borgerne fået én indgang til det offentlige og behøver ikke at kende til myndighedsstrukturer for at finde den relevante selvbetjeningsløsning.
Der var i 2009 4,6 millioner brugere på borger.dk.
Muligheden for en digital selvbetjening er en serviceforbedring, fordi det giver mulighed for at klare sine ærinder i det offentlige, når man vil, og hvor man vil.
Det er f.eks., når vi sent om aftenen går ind på netbank og betaler en regning, så kan vi faktisk umiddelbart derefter melde flytning på borger.dk eller i kommunen.
Min og regeringens ambition er i øget grad at gøre borger.dk til platformen, der fremmer digital selvbetjening.
Borger.dk er en central trædesten for at øge den digitale selvbetjening og vil derfor være en væsentlig del af den fremtidige digitaliseringsstrategi.
Et andet konkret eksempel på tiltag, vi allerede har iværksat, er NemID.
Fra den 1. juni i år begynder bankerne at udsende NemID til deres kunder, og det forventes, at ca. tre millioner netbankkunder vil tage NemID i brug inden årets udgang.
Ultimo 2010 lanceres den nye digitale signatur til erhvervsmæssig brug hos private og offentlige myndigheder.
Dette unikke samarbejde mellem det offentlige og finanssektoren betyder, at NemID kan anvendes både til offentlig digital selvbetjening og til netbanker og andre private virksomheders digitale services som f.eks. en række forsikringsselskaber, pensionskasser, ejendomsmæglere osv.
Med NemID får vi samtidig en digital signatur, som er mobil; den følger personen og ikke som tidligere, hvor digitale signaturer var knyttet til den enkelte computer.
Og så er sikkerheden øget.
Jeg tror, at den store udbredelse af NemID vil stimulere markedet til udvikling af nye relevante digitale selvbetjeningsløsninger, hvor der er behov for en sikker identifikation.
NemID bidrager således til fortsat effektivisering og kvalitetsforbedring af den offentlige service og til vækst i den private sektor, og det vil derfor have en fremtrædende plads i den nye digitaliseringsstrategi.
For at sikre et højt niveau i digitaliseringen af den offentlige sektor har regeringen lavet en fælles offentlig aftale med KL og Danske Regioner.
Aftalen betyder, at senest den 1. november 2010 skal alle relevante selvbetjeningsløsninger på tværs af den offentlige sektor opfylde en række krav, der gør det lettere for borgerne at anvende løsningerne.
Vi kalder det »Nem adgang til det offentlige på nettet«, og blandt myndigheder er aftalen kendt som »eDag3«.
»eDag3« er et næste skridt på vejen til at indfri regeringens 2012-målsætning om, at al relevant kommunikation mellem det offentlige og borgere og virksomheder skal kunne foregå digitalt i 2012.
For borgerne skal det være en mulighed, mens det for virksomhederne skal være obligatorisk.
Vi ved, at der kommer et øget behov for båndbredde, og vi ved, at der med øget kapacitet udvikles nye innovative tjenester og muligheder.
Telemedicin, videobaseret borgerbetjening, cloud computing, telepresence på universiteterne – alt sammen muligheder, der kræver en veludviklet infrastruktur.
Den danske digitale infrastruktur skal også fortsat være blandt de bedste i verden, og derfor er vi også i regeringen ved at lægge sidste hånd på en ny ambitiøs bredbåndsmålsætning, en målsætning, der sikrer, at Danmark fortsat kan være et digitalt foregangsland. Som nævnt har vi i regeringen ambitioner om i højere grad at tænke digitalisering ind som en del af løsningen af de samfundsmæssige udfordringer.
Man kan lidt forenklet sige, at de teknologiske muligheder allerede findes, og vi er bestemt kommet et langt stykke hen ad vejen, men hvorfor er det nu, vi ikke er kommet endnu længere?
Jeg tror, at en del af forklaringen har noget med mod og vaner at gøre, og selv om implementeringen af nye løsninger kan synes lidt besværlig, skal det jo ikke afholde os fra at komme videre, vel?
I Videnskabsministeriet opfatter vi os selv som en slags digitalt laboratorium.
Når vi f.eks. vil anbefale universiteterne i øget grad at anvende cloud computing, er vi altså opmærksomme på, at der bl.a. eksisterer en barriere i form af usikkerhed om, hvorledes forskellige juridiske udfordringer håndteres.
Digitaliseringen skal udnyttes bedst muligt til skabelsen af vækst, arbejdspladser og velfærd i fremtidens Danmark, og vi er ganske godt i gang.
Vi er yderligere ambitiøse, og vi vil meget gerne videre.
De barrierer, der måtte være for den øgede digitalisering, skal vi fra politisk side bidrage til at eliminere.
Så jeg ser meget frem til i debatten at høre, om alle deler ambitionerne og perspektiverne for øget digitalisering af det offentlige.
Jeg glæder mig meget til dialogen.