Holger K. Nielsen (SF), 2011-01-19:
Jeg vil sige til formanden, at det kommer til at koste ved lejlighed.
Det kan jeg garantere for.
Det var en meget, meget stor fornærmelse – for begge parter, tror jeg.
Den her debat ligger i forlængelse af den forespørgselsdebat, vi havde i 2008.
Jeg skal ikke gentage alle de argumenter, der blev brugt dengang, men jeg skal nøjes med at konstatere, at spørgsmål om fangetransporter, hemmelige fængsler og tortur er afgørende for de værdier, vi selv slås for i den demokratiske verden.
Med andre ord vil det være katastrofalt, hvis vi i kampen imod international terrorisme kommer til at træde de værdier under fode, som vi selv slås for.
I den forstand er det her et centralt spørgsmål i det, nogle har kaldt en global værdikamp: Er vi villige til at træde de værdier under fode, vi slås for, for at bekæmpe terrorismen?
Under debatten i 2008 var et af de gennemgående temaer, om regeringen tog det her spørgsmål alvorligt, om regeringen stillede tilstrækkelig mange spørgsmål til amerikanerne, om man fulgte disse op, om man kørte efter en devise, der hed: ikke se, ikke høre, og om man reelt bare dyssede sagen ned.
Regeringen slog dengang syv kors for sig.
Det gør man også i dag, men afsløringerne fra WikiLeaks bekræfter vores opfattelse fra dengang.
Det fremgår helt krystalklart af indberetninger fra den amerikanske ambassadør, at regeringens repræsentanter over for ambassaden havde givet udtryk for, at man ikke ønskede at stille ubehagelige spørgsmål, at sagen skulle dysses ned og netop kørte efter devisen: ikke se, ikke høre.
Det er klart, at WikiLeaks ikke er den skinbarlige, endegyldige sandhed.
Det er der ingen der påstår her i dag.
Men der er faktisk stærke indicier på, at vi dengang havde ret i vores påstande, og at vi stadig væk har ret i, at der ligger et problem i, at den danske regering aldrig alvorligt har været optaget af at få den her sag opklaret af hensyn til forholdet til USA.
Af hensyn til det, man kalder de venskabelige forbindelser, kørte man en linje, hvor sagen skulle dysses ned, selv om sagen havde og har en række meget, meget principielle aspekter om menneskerettigheder, om tortur, om det, man kalder global værdipolitik.
Det er derfor, jeg ikke forstår, at regeringen til stadighed ikke ønsker at få det her undersøgt på uvildig måde.
Det er blevet sagt også i dag, at det vil skabe problemer i forhold til USA, at vi bare gør det her, fordi vi er de gamle fodnotepartier, og at vi er antiamerikanske.
Det er fuldstændig forkert, det er fuldstændig lodret forkert.
Er der et land, der har den form for undersøgelser, er det da USA.
Der er en helt anderledes åben debatkultur, en tradition for, at den amerikanske kongres undersøger den her slags ting.
Storbritannien har tradition for det.
Det er sådan set kun i det her land, hvor et flertal i de sidste 9 år har blokeret enhver form for kritisk undersøgelse af den her regerings politik, også på centrale områder.
Så vi må fuldstændig afvise, at det her vil få nogen konsekvenser i forhold til vores udenrigspolitik.
Det her er et internt dansk anliggende, som har at gøre med, hvad den her regering har gjort i forhold til menneskerettigheder, i forhold til at bekæmpe tortur og i forhold til det her store problem.