Bent Bøgsted (DF), 2015-10-30:
Tak, formand.
Jeg forstår udmærket, at hr. Finn Sørensen gerne ville have haft den forespørgsel, inden forhandlingerne gik i gang.
Det er helt forståeligt.
Men nu har vi lavet en aftale mellem regeringen, Socialdemokratiet og Dansk Folkeparti om et nyt dagpengesystem, som efter Dansk Folkepartis mening er langtidsholdbar.
Det skal den være.
Jeg kan forestille mig, at aftalen har en holdbarhed på måske 20 år, hvis ellers partierne står ved det, de har sagt til og lovet hinanden i forbindelse med forhandlingerne.
Dansk Folkeparti har i hvert fald i sinde at leve op til det.
Så det skal være et dagpengesystem, som man kan regne med man skal rette sig efter det næste lange stykke tid.
I forbindelse med det har der været en del diskussioner om det tidligere system, og der kan jeg sige, at i forbindelse med det har Dansk Folkeparti nok været nogle af de første borgerlige, der har været ude at sige, at det ikke fungerer.
Jeg var i hvert fald ude at sige, at det ikke rigtig duede med det system, der var fra 2010, og at vi var klar til at lave det om.
Før valget i 2011 meldte vi klart ud, at vi var klar til at forlænge dagpengeperioden, fordi der var nogle problemer og vi godt kunne se, det ikke levede op til de forudsætninger, der var blevet givet.
Vi har også støttet de tiltag, der har været hidtil.
De tiltag, Socialdemokratiet er kommet med, har vi støttet fuldt ud i forbindelse med forlængelser, uddannelsesydelser, og hvad det nu måtte være.
Så på den måde har vi erkendt, at det ikke duede.
Derfor så vi også frem til, at Dagpengekommissionen, der blev nedsat, kom med et forslag til, hvordan et nyt dagpengesystem skulle være.
Vi accepterede, at der var blevet nedsat en Dagpengekommission, og så skulle vi se på, hvad de kom med.
De kom så med et forslag, som der var bred enighed om i kommissionen.
Selvfølgelig var der nogle knaster i det, for alt var ikke lige tilfredsstillende.
Sådan er det altid, men skal man opnå noget og få noget, er man også nødt til at give noget.
Det har vi så accepteret, og vi har forhandlet os frem til et system, som efter vores mening er langtidsholdbart.
Det betyder, at der kommer en fleksibel genoptjeningsordning, hvor man kan genoptjene dagpengeretten over en 3-årig periode, for har man ikke nået at genoptjene dagpengeretten fuldt ud i den 2-årige periode, kan man få forlænget perioden med 1 år.
Det er det samme med optjening af dagpenge.
Man indsætter over en periode et beløb på 212.400 kr. på en konto, og så har man optjent dagpengene.
Det betyder ikke, at dem, der har mindre i indtægt, ikke kan optjene dagpenge.
Som Nina Smith sagde, kan man faktisk tjene ned til 5.900 kr. om måneden i en 3-årig periode og optjene ret til dagpenge.
Det er selvfølgelig så 90 pct. af den løn, man har haft.
Så på den måde er det også mere fleksibelt.
Der er der indført en timemodel eller dagsmodel, eller hvad man nu vil kalde det, for vi skal have et forståeligt system, hvor man forbruger dagpenge med den tid, man har.
Det er selvfølgelig ikke helt færdigt, for de supplerende dagpenge er ikke helt på plads endnu.
Det, som kommissionen er kommet med, bliver ikke helt accepteret, så det skal vi forhandle på plads, og der skal de partier, der var med til aftalen, selvfølgelig også finde ud af, hvad den bedste løsning på det er.
Men langt hen ad vejen synes jeg vi har en ny og forbedret dagpengemodel.
Så er der selvfølgelig en del kritik af karensdagene, og der kunne vi ikke acceptere de 8, som der blev snakket om, så det blev til 3 karensdage.
Der kan man selvfølgelig spørge, om det er rigtigt, eller om det er forkert, men det er det, vi er kommet frem til.
I den forbindelse er der også en del diskussion om dimittender, altså at dimittendsatsen blev for lav, men vi skal huske på, at det jo ikke er meningen, at man skal indrette en tilværelse efter, om man skal gå 1 eller 2 år på dimittendsats.
De nyuddannede skulle gerne ud hurtigst muligt og finde et job, og der skal det også gerne være sådan, at de får hjælp til at finde et job.
Det skal ikke være sådan, at man siger: Okay, nu er jeg færdig med min uddannelse, nu var det rart lige at tage 1 eller 2 år på en dimittendsats.
Det er ikke det, der ligger i det, det er i hvert fald ikke det, der burde ligge i det.
Hvis ikke man selv kan finde et job, skal man have hjælp til at finde et job.
Der er mange muligheder for dem, der har taget en uddannelse, og det behøver ikke være lige præcis inden for ens eget fag, man skal ud at finde noget, for man kan godt søge arbejde, selv om man har et andet job end lige det, man er uddannet til.
Det har jeg selv prøvet, og det mener jeg så absolut alle kan gøre, altså tage et job og så søge et andet arbejde, hvis ikke man er helt tilfreds med det, man har.
Det er den måde, det danske system er indrettet på, og det er også derfor, der er så mange, der skifter job.
Generelt synes vi egentlig det er en o.k. aftale, der er blevet lavet.
Der er selvfølgelig lidt småting, der skal justeres på plads, når vi skal til at udmønte loven, men som udgangspunkt er vi udmærket tilfreds med den.