runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tina Nedergaard (V), 2010-05-12:
Af hensyn til de borgere, som måske er kommet på nu, eller følger debatten på anden vis, vil jeg lige skitsere, hvad der ligger i ungdomsuddannelsen.
Ungdomsuddannelse for unge med særlige behov retter sig mod unge, der ikke har mulighed for at gennemføre en anden ungdomsuddannelse.
Det er således ikke betegnelsen for den unges funktionsnedsættelse eller bestemte diagnoser, der er afgørende for, hvorvidt den unge tilhører ungdomsuddannelsesmålgruppen.
Det er jo også rigtig vigtigt at lægge vægt på det, sådan som der også blev gjort fra Dansk Folkepartis side, da uddannelsen blev etableret.
Deltagergruppen i ungdomsuddannelsen for unge med særligt behov er i lovens formålsparagraf beskrevet som unge med udviklingshæmning og andre unge med særlige behov, og derfor er det jo sådan set en meget, meget rummelig uddannelse.
Man ønsker ikke at holde nogen udenfor.
Det nytter ikke noget, og det vil jeg gerne gøre fuldstændig klart, at man kommer med pakkeløsninger på det her område, fordi hvis den unge er parat til at tage en pakkeløsning, er det slet ikke den her uddannelse, den unge skal have.
Det er til alle unge, som simpelt hen ikke kan benytte sig af de ordinære tilbud, og derfor er det også klart, og det er givet, at jeg, som fru Tina Petersen efterspørger, skal følge op på uddannelsen, og at vi også agter at gøre det.
Vi gør det simpelt hen ved, at vi fremlægger en rapport her i 2010, hvor vi følger op på uddannelsesplanerne, så vi simpelt hen får nogle eksempler på, hvordan de bliver tilrettelagt, hvordan det virker, og også meget gerne for mit vedkommende, hvis det kan lade sig gøre, får et klarere billede af, hvordan den unge oplever og den unges forældre oplever det, fordi den oplevelse jo er nok så vigtig.
Som jeg også svarede til det tidligere spørgsmål, mener jeg, at tiden også er kommet til, at vi sagtens kan tage et møde ovre i ministeriet, hvor Dansk Folkeparti kan fremlægge de ting, som fru Tina Petersen rejser her som bekymringer, sådan at vi er sikre på, at de bliver løst.
Jeg agter simpelt hen ikke at acceptere, at det er sådan, når vi vedtager en lovgivning i Folketinget – en lovgivning, som jeg er udnævnt til at forvalte – og den ikke bliver fulgt, at vi lader, som om vi ikke har opdaget det.
Der må vi gribe ind, og så må vi tage dialogen med de relevante myndigheder, som har ansvaret ude i virkeligheden.
Tina Petersen (DF), 2010-05-12:
Som jeg nævnte tidligere, har jeg den her dvd fra KLAP.
Det er en elev, der har stået bag den.
Den håber jeg at ministeren vil se, inden vi har vores møde.
Jeg kan fortælle ministeren, at der kommer en toer til den.
Den viser tydeligt den drøm – nu ved jeg, ministeren var ordføreren på det dengang – vi alle havde dengang om, at det her kan lade sig gøre.
Desværre ser jeg pakkeløsninger, som ministeren selv ganske vel beskriver det.
Det kan være problemet.
Det er problemet, at der ikke tænkes nyt, at man ikke lader de unge være med i afgørelserne om, hvor meget de kan, og hvor meget de ikke kan.
Jeg synes, at den her dvd giver et godt indblik i, hvad der kan lade sig gøre, og det er ikke det eneste tilfælde.
Der findes masser af eksempler på unge handicappede, der virkelig kan komme rigtig langt i deres drømme.
Ministeren bliver også nødt til at kigge på, om UU-vejlederne er uddannet til at påtage sig denne opgave, denne vision om at komme væk fra gamle kulturer, bryde op med historien og turde gøre de her ting, og om de har de redskaber, de skal bruge ude i de forskellige forvaltninger.
Dernæst kan jeg jo så sige, at det simpelt hen er noget, ministeren bliver nødt til at tage seriøst.
Det har ministeren jo egentlig også forklaret mig her at hun vil gøre ved et møde.
Men jeg bliver bare nødt til at præcisere, at der er problemer omkring handlingsplaner og seriøsiteten omkring de valg, den enkelte bruger, den handicappede, nu ønsker, og troen på, at den unge kan.
Måske skulle man kigge på en videregående uddannelse til de her vejledere.
Det var da en glædelig nyhed.
Jeg var næsten ikke i tvivl om, at ministeren ville lytte, specielt når vi har været så meget på banen i forbindelse med den her ungdomsuddannelse.
Jeg kan sige til ministeren, at det ville glæde mig meget, hvis vi kunne få etableret sådan et møde, for det er faktisk sådan, at jeg kan fremlægge dokumentation på, at de her handlingsplaner ikke bliver fulgt, at der er grupper i vores samfund, gruppen med den helt svære grad af handicap, som bliver glemt, altså udviklingshæmmede.
Jeg håber, det vil gøre – det kan ministeren så svare på – at ministeren lynhurtigt får rettet op på det og eventuelt får forklaret de her institutioner og de folk, der har med det at gøre, at de skal efterleve de krav, ungdomsuddannelsen stiller, nemlig det retskrav, som de unge har på at få den ungdomsuddannelse og på at få de handlingsplaner osv.
Tina Nedergaard (V), 2010-05-12:
Jeg kan sige, at ligesom der har været en stor debat om folkeskolen, og om man i kommunerne helt og fuldt lever op til lovgivningen – og det bliver taget meget alvorligt – gælder det også i forhold til uddannelsen for unge med funktionsnedsættelse, unge med særlige behov.
Man kan sige, at der her måske endda er endnu mere brug for, at vi som central myndighed er opmærksom på, at kommunerne følger lovgivningen til fulde.
Jeg har endnu ikke besvaret alle spørgsmål fra fru Tina Petersen, men svarene er undervejs.
Vi bruger faktisk en del tid på at sikre os, at de svar, som i den her sag bliver modtaget – det gør vi altid, men i særlig grad i den her sag – er efterprøvede, at tingene er, som de skal være.
Men jeg vil gerne understrege, at netop det at gennemgå de enkelte uddannelsesplaner er noget, vi agter at gennemføre i 2010, og så vil vi oversende en rapport til Uddannelsesudvalget, når det afsluttet.
Jeg vil også meget gerne medgive, at det jo var Dansk Folkeparti, der fik det her på dagsordenen og fik det gennemført, og derfor vil jeg meget gerne invitere fru Tina Petersen og uddannelsesordføreren over til en drøftelse om netop uddannelsen, hvis det har interesse.
For vi skal følge op, og det skal virke.
Jens Peter Vernersen (S), 2010-05-12:
Der er jo ikke nogen som helst tvivl om, at når man skal lave disse besparelser på 4 mia. kr. hos kommunerne, er det et ganske betydeligt antal tusinde medarbejdere, der ikke har deres arbejde fremover.
Det er i høj grad lavtlønnede medarbejdere, hvor der måske går fire på 1 mio. kr., i hvert fald tre, der bliver opsagt nu her.
Når det er 4 mia. kr. i kommunerne, er det jo omkring 12.000 medarbejdere, man mister, hvis det hele bliver omsat til løn – og endnu flere i staten.
Det er altså noget, som vil få konsekvenser.
De kommer ud i en arbejdsløshed, samtidig med at man har mistet disse mange arbejdspladser.
Nu taler jeg ikke om, hvor meget arbejdsløsheden er steget – den er steget mindre – men det alvorlige er jo, at vi har mistet disse arbejdspladser, og derfor er der ikke en niche, man kan komme ind i; der er ikke job at få derude.
Og det ved finansministeren helt sikkert med sin fortid som beskæftigelsesminister.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-05-12:
Det er jo rigtigt, at vi mister og har mistet mange job i den private sektor, og det er jo også derfor, at vi skal sørge for hurtigst muligt at få vores økonomi på fode igen, så væksten i den private sektor kan vokse.
For det er jo, når alt kommer til alt, produktionen i den private sektor, som vi skal leve af.
Det er der, værdierne skabes, og det er der, vi tjener de penge, vi skal bruge i den offentlige sektor.
Så for regeringen er prioriteringen helt klart, at vi selvfølgelig skal have gang i den private sektor igen.
For så vidt angår kommunerne, er det offer, vi beder om, at man holder udgifterne i ro.
Det betyder, at man til næste år har de samme penge, som man har til rådighed i år, og så må kommunerne jo nu indrette sig på, at man i 2012 og 2013 – fordi vi flytter om til sundhed, hospitalsbehandling osv. – kan gennemføre nogle kloge besparelser.
Det er, fordi jeg har en tyrkertro på, at man kan bruge ressourcerne bedre, altså at man ved at effektivisere, finde klogere forretningsgange, kan få mere ud af skattekronerne.
Og det er jo den proces, vi skal have i gang i de kommende år.
Jens Peter Vernersen (S), 2010-05-12:
Jeg er selvfølgelig fuldstændig bekendt med, at finansministeren har forklaret borgmestrene, at sådan er det bare.
Det er der vist ikke rigtig ret mange af dem der har fundet var løsningen på det problem, de står med derude.
De er i gang med store besparelser.
Jeg har f.eks. her en oversigt fra Ringkøbing-Skjern Kommune, der har udarbejdet et sparekatalog på 100 mio. kr. – i en kommune, hvor de i forvejen er meget sparsommelige.
De skal i gang med et sparekatalog, og vi har eksemplet fra Kalundborg.
Så vil jeg i øvrigt godt sige til de meldinger, der er kommet om Arbejderbevægelsens Erhvervsråd, at de meldinger, erhvervsrådet har givet, de prognoser, de har fremsat, siden krisen satte ind i september 2008, har været mere præcise end de prognoser, som finansministeren har præsenteret Folketinget for.
De har været mere præcise, de har været tættere på sandheden.
Man kan vel næppe sige, at regeringen og finansministeren en eneste gang har ramt rigtigt, når de skulle vurdere krisen.
Tina Nedergaard (V), 2010-05-12:
For at slå det helt fast: De undersøgelser, som vi har, peger i retning af, at vi rammer meget rigtigt, hvis vi ser på målgruppen.
Det er helt klart størstedelen, som er udviklingshæmmede eller på anden måde har store udfordringer, også så store, at man kan forudsætte, at det ikke er muligt at tage en ordinær ungdomsuddannelse.
Så det ser ud til, at vi rammer rigtig fint i forhold til målgruppen, men vi skal under alle omstændigheder alligevel være opmærksom på, om vi gør det.
Det er også vigtigt at få sagt, at hvis man fik elever, der egentlig burde tage en ordinær uddannelse, ville de ikke kunne fortrænge elever, som var udviklingshæmmede, fordi de har retskrav på det.
Så uanset hvor mange der kom ind på uddannelsen, har de stadig væk det retskrav.
Der er ikke nogen kvote på det.
Det er vigtigt at slå fast.
Det andet er, at vi selvfølgelig skal følge op på, om man tilbyder de individuelt tilrettelagte uddannelser, som loven går ud på.
Er det pakker, er det et andet lovkompleks, man skal ind i.
Så er det f.eks. produktionsskoleloven, egu- eller erhvervsuddannelseslovgivningen eller stx-lovgivningen.
Så er det altså ikke vores særligt tilrettelagte ungdomsuddannelse til unge med nedsat læringsevne.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-05-12:
Det sidste kan man diskutere.
Jeg mener, at vi har ramt meget fornuftigt i forhold til de forskellige prognoser, som vi har.
Men det kan vi jo en dag ved lejlighed lave en studiekreds om, vil jeg sige til hr. Jens Peter Vernersen.
Men jeg må bare sige, at jeg da også ville ønske, at jeg som finansminister kunne sige: Der skal ikke spares, I kan bruge penge.
Men jeg er jo bare nødt til at erkende, at den virkelighed, vi befinder os i, er, at vi er ude at lånefinansiere til det offentlige forbrug, og det er ikke noget, der bare kan fortsætte.
Jeg ville da ønske, at jeg til Ringkøbing-Skjern, Kalundborg, Århus, København, Esbjerg, Odense og alle kommuner kunne sige: Der er ingen problemer.
Men det ville da være dybt uansvarligt af mig, for jeg har jo ikke den trylledrik, som S og SF har i deres plan, nemlig at man ikke skal spare, og at man ikke skal sætte skatten op, men at man kan fremrykke et eller andet, som vi ikke ved hvad er, og hokus pokus filiokus, er Danmarks problemer løst.
For mig er det sådan en Tribiniøkonomi: ingenting her, ingenting der, værsgo, her er løsningen.
Tina Petersen (DF), 2010-05-12:
Da lov om ungdomsuddannelsen for unge handicappede og andre med et særligt behov blev vedtaget, var intentionen så ikke at sikre, at alle handicappede - og dermed også gruppen af unge udviklingshæmmede - fik lige adgang til ungdomsuddannelsen, og har ministeren en forklaring på, at sammensætningen af elevgruppen nu ændres?
Da lov om ungdomsuddannelse for unge handicappede og andre med et særligt behov blev vedtaget, var intentionen så ikke at sikre, at alle handicappede – og dermed også gruppen af unge udviklingshæmmede – fik lige adgang til ungdomsuddannelsen, og har ministeren en forklaring på, at sammensætningen af elevgruppen nu ændres?
Tina Nedergaard (V), 2010-05-12:
Jeg er glad for at komme i salen og besvare spørgsmål fra netop fru Tina Petersen, da det var fru Tina Petersen og hendes parti, der sikrede, at der kom den særligt tilrettelagte ungdomsuddannelse til unge med funktionsnedsættelse.
Der er måske en enkelt eller to, der ikke har opdaget det endnu, men sådan forholdt det sig, og det ved jeg, for jeg var selv ordfører i sin tid på området.
Så det vil jeg gerne kvittere for.
I bekendtgørelsen om ungdomsuddannelse for unge med særlige behov fremgår det af § 5, at ungdomsuddannelsen i videst muligt omfang skal tilrettelægges under hensyntagen til den unges kvalifikationer, modenhed og interesser.
Ungdomsuddannelsen skal udgøre et planlagt koordineret forløb, og der skal sigtes mod progression i den enkelte unges udvikling.
En uddannelsesplan under lov om ungdomsuddannelse for unge med særlige behov skal altså planlægges individuelt og evalueres ud fra den enkelte unges målsætninger med uddannelsen.
Min forgænger fremsendte i oktober 2009 Redegørelse til Folketingets Uddannelsesudvalg om den løbende evaluering af ungdomsuddannelse for unge med særlige behov – 2008/2009.
I redegørelsen er det beskrevet, at der er en tendens til, at stadig flere forskellige uddannelsessteder bliver anvendt i uddannelsesplanerne.
I samme redegørelse er der en undersøgelse af uddannelsesmål i uddannelsesplanerne, der viser, at der er en meget bred vifte af forskellige mål i uddannelserne, som spænder fra mål inden for fremtidig beskæftigelse til mål inden for afklaring og træning i forhold til et voksenliv i selvstændig bolig.
Der har således ikke været anledning til at sætte spørgsmålstegn ved, hvorvidt intentionen om den individuelle tilrettelæggelse af ungdomsuddannelsesplanen efterleves, men jeg mener i hvert fald, at det er meget vigtigt, at uddannelsesplaner under lov om ungdomsuddannelse for unge med særlige behov fortsat tilrettelægges under hensyntagen til den enkelte unges kvalifikationer, modenhed og interesser.
Den individuelle tilrettelæggelse er vigtig, og jeg vil sige, at den er fuldstændig afgørende – det følger også af loven – fordi målgruppen i ungdomsuddannelsen er meget sammensat.
Den spænder fra unge med meget store funktionsnedsættelser til unge, der er på grænsen af at kunne tage en almindelig ungdomsuddannelse.
Publikationen illustrerer, hvorvidt ungdomsuddannelse for unge med særlige behov tilrettelægges individuelt, som den skal.
Så må jeg vist hellere sætte mig ned igen.
Tina Petersen (DF), 2010-05-12:
Intentionerne i lovgivningen set her fra Christiansborg er jo lige netop, som ministeren har beskrevet.
Jeg har en lille gave med til ministeren.
Det er en dvd, som viser lidt om, hvor langt vi egentlig er nået med de intentioner, vi havde, og de drømme, vi havde om ungdomsuddannelsen.
Jeg siger det, fordi jeg ved, at der altså er nogle steder, bl.a. i Viborg, og jeg kan også tage et eksempel fra Fyn, Nyborg Strand, hvor man ikke helt efterlever de krav og de intentioner, vi havde i sin tid.
Så hvilke initiativer vil ministeren tage her og nu?
Nu ved ministeren, at jeg har stillet spørgsmål til ministeren temmelig mange gange – jeg tror, det er 19 spørgsmål – igennem udvalget om de her problematikker, bl.a. den her.
Hvilke initiativer vil ministeren tage for at få løst det her problem, så vi ikke glemmer selv den helt lille gruppe i forbindelse med den her ungdomsuddannelse?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-05-12:
Med hensyn til de skattelettelser, Hr. Jens Peter Vernersen taler om, er det sådan, at de er fuldt finansierede.
Desværre betyder krisen jo, at samfundskagen er blevet mindre, og at vi må indstille os på, at vi ikke kan tillade os den vækst, som vi havde i de tidligere år.
Det er derfor, vi siger, at nu er vi nødt til at tage et par år, hvor vi holder udgifterne i ro.
Det vil sige, at man til næste år får det samme til rådighed, som man har i år, men oven i købet reguleret med pris- og lønudviklingen, så det personale, man har i dag, kan man også have til næste år, fordi beløbet reguleres med lønudviklingen.
De varer og tjenesteydelser, man købte i år, kan man også købe til næste år, fordi det reguleres med prisudviklingen.
Så har vi en øvelse inden i det, hvor vi bytter rundt inden for det offentlige.
Der er noget på sundhedsområdet, vi er nødt til at bruge flere penge på, der er noget på uddannelsesområdet, og der er noget for svage grupper.
Derfor deles regningen mellem stat og kommune med 6 mia. kr. til staten og 4 mia. kr. til kommunerne, men det er altså en omfordeling inden for de offentlige budgetter.
Tina Petersen (DF), 2010-05-12:
Det er lidt bekymrende, hvis retskravet nu ikke kan opfyldes, fordi man siger, at der er problemer omkring det her med at udfylde en handlingsplan.
Det, der var drømmen, var nemlig, at man gav de unge muligheden.
Jeg er ganske klar over, at ikke alle kan håndtere en ungdomsuddannelse, men hvis der blev lagt en målrettet handlingsplan, som man kan se et eksempel på på den dvd her, så ville det kunne lade sig gøre for – ja, nu var jeg næsten ved at sige for selv den mest håbløse.
Det var jo netop det, hele ungdomsuddannelsen gik ud på.
Spørgsmålet er, hvordan man sætter målene.
Det behøver jo ikke at være store mål.
Det må ministeren simpelt hen give mig ret i.
Vi bliver nødt til at gå ind og kigge på, om det her kan gøres bedre, om dem, der sidder og vejleder, om dem, der er en del af de her ungdomsplaner, gør det på den mest korrekte måde og den mest ansvarlige måde over for den unge handicappede.
Tina Nedergaard (V), 2010-05-12:
Vi skal absolut være opmærksom på, at den her uddannelse bliver håndteret korrekt, således at vi sikrer unge, herunder også udviklingshæmmede, den mulighed, som også var tiltænkt i loven.
Jeg mener også, at fru Tina Petersen har fuldstændig ret i, at målet for uddannelsen for den enkelte unge jo i den grad varierer afhængigt af den unges situation og den unges evner men jo også af den unges ønsker.
Vi skal jo ikke trække noget ned over hovedet på unge, som i forvejen har så store udfordringer i deres liv.
De skal have et løft, og de skal have en mulighed for at leve et så godt og værdigt liv som overhovedet muligt.
Det var jo bl.a. også derfor, Dansk Folkeparti pressede meget på, fordi det også havde noget med værdighed at gøre og det at have et mål for den unge.
Jeg kan også huske fra diskussionerne dengang, at noget af det, der blev tillagt stor betydning, var, at for den unge var det, som om der slet ikke var brug for den unge, hvis ikke man er berettiget til at få en uddannelse i det land, der siger, at alle skal have uddannelse.
Troels Lund Poulsen (V), 2010-05-12:
Nej, jeg synes bare, at det er vigtigt at have en sund politisk debat.
Det er også derfor, det er dejligt, at hr. Klaus Hækkerup nu har påtaget sig at tage debatten op her i Folketingssalen igen.
Det giver mig lejlighed til at sige det, som i bund og grund er hovedpointen.
Der er stor forskel, alt efter hvilken regering der har ansvaret for Danmarks fremtid.
Til en S-SF-regering med »En fair løsning«, som slet ikke er finansieret, og som bygger på en lang række fugle på månen, må man bare sige, at hvis den plan overhovedet får gang på jord, vil det betyde, at dansk erhvervsliv og dermed arbejdspladser flytter ud af Danmark, og så vil man være i en trist situation, hvor danske lønmodtagere får det meget sværere, end de har i dag, som situationen er.
Til det med at få fremlagt et letkøbt forslag om, at hvis vi bare arbejder 1 time mere, går alle problemer væk, vil jeg sige til hr. Klaus Hækkerup, at det er for let, for der er jo ingen opbakning til det overhovedet, der er ikke engang en særlig stor opbakning til det inden for fagbevægelsen.
Jesper Petersen (SF), 2010-05-12:
Er det i tråd med regeringens syn på ytringsfrihed, at ministeren ikke vil have, at store danske virksomheder er i dialog med SF?
Spørgsmålet lyder: Er det i tråd med regeringens syn på ytringsfrihed, at ministeren ikke vil have, at store danske virksomheder er i dialog med SF?
Troels Lund Poulsen (V), 2010-05-12:
Jeg synes, det er meget vigtigt, at store som små virksomheder er i dialog med SF, og det er der vel et meget stort behov for, alene af den grund at det, som SF står for erhvervspolitisk, jo er at sende gode danske arbejdspladser ud af Danmark.
Der synes jeg sådan set, der er god brug for, at virksomhederne siger til SF, at det ikke er den kurs, man skal forfølge, hvis man vil have et samfund, der kan klare sig i den globale konkurrence.
Jesper Petersen (SF), 2010-05-12:
Jamen når jeg synes, der er behov for at tage det op, er det, fordi skatteministeren efter SF's landsmøde, hvor Novozymes direktør troppede op for at være i dialog med SF og give sit syn på nogle problemstillinger, efterfølgende skosede ham for at gøre lige præcis det.
Det er simpelt hen farligt, siger skatteministeren, når virksomheder flirter med at lade sig hylde af SF, og de burde lade være med at deltage på sådan nogle møder.
Det synes jeg står noget i modstrid med det syn på ytringsfriheden, som f.eks. ligger i et debatindlæg fra Nordvestnyt tilbage i januar måned, og som jeg i øvrigt er fuldstændig enig i, skrevet af skatteministeren selv, hvor han er meget bekymret for ytringsfriheden; at hver ottende danske kunstner har underkastet sig selvcensur og ikke længere tør ytre sig, er ifølge skatteministeren et meget stort problem.
Det er jeg enig i, og jeg synes da bare, det ville være ærgerligt, hvis det også blev sådan, at man kun måtte være i dialog med f.eks. SF, når man havde fået lov.
Jeg kom til at tænke på den der sang »Hvis din far gir' dig lov« af Kim Larsen, for man skal åbenbart have godkendelse fra regeringen, inden man må tage erhvervspolitiske diskussioner med SF og troppe op på vores landsmøde og give sin mening til kende.
Det kunne jo faktisk være, at det var, fordi store dele af erhvervslivet synes, vi faktisk har rigtig mange gode bud på, hvordan man skaber ny vækst i fremadrettede teknologier, der gør os i stand til at skabe vækst og beskæftigelse også fremover.
Måske er det egentlig derfor, der er en stigende interesse for at være i dialog med os.
Men det må man måske ikke så godt for skatteministeren; det er farligt, når man gør det, og man burde holde sig for god til det fra erhvervslivets side.
Ærlig talt, er det ikke sådan lidt at angribe ytringsfriheden for erhvervsledere?
Troels Lund Poulsen (V), 2010-05-12:
Jeg har i hvert fald i den dialog og diskussion, der har været efter min politiske markering, sagt, at jeg synes, det er helt fint, at man deltager i en hvilken som helst offentlig diskussion, og jeg håber også, at det lykkes for dansk erhvervsliv at overbevise SF om, at den plan, de har fremlagt i går, ikke er den medicin, der skal til, hvis Danmark skal klare sig i den internationale konkurrence.
Det, vi så i går, var jo mange forskellige ting, men et af elementerne i planen, der blev præsenteret, er en højere erhvervsskat, og det er lig med, at arbejdspladser forsvinder fra Danmark.
Og det undrer mig sådan set med et parti, der arbejder benhårdt for at levere løsninger – det siger man her fra Folketingets talerstol – der skal styrke dansk erhvervsliv, for når man så ser på den økonomiske politik, ja, så ser man SF's sande ansigt, nemlig en økonomisk politik, der gør det langt sværere at drive virksomhed i Danmark, og som kommer til at betyde, at arbejdspladser forsvinder i massivt antal.
Det synes jeg sådan set er en vigtig diskussion, man får, for der skal jo være opmærksomhed på: Hvad er det for forskelle, der er mellem den nuværende regering og en eventuel kommende S-SF-regering?
Og de forskelle er jo blevet meget tydelige – og det vil jeg også gerne kvittere for – med den ærlighed, som SF nu går til opgaven med, og det er en ærlighed, som betyder, at arbejdspladser forsvinder ud af Danmark.