runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Clausen (EL), 2009-11-27:
Vi kan jo alle sammen huske forløbet i forbindelse med den aftale, der blev lavet, om sutteflasker, nemlig et forløb, der handlede om, at der blev fremsat et beslutningsforslag, der var en debat om det, der var en lang og grundig udvalgsbehandling, og det lykkedes så ministeren at lave en frivillig aftale nogenlunde samme dag, som vi vedtog forslaget i Folketinget.
Jeg tror sådan set, at vi gerne vil yde den samme hjælp her.
Der ligger et forslag, som på en række andre områder sikrer et forbud mod bisfenol-A, og hvis det er sådan, at ministeren i løbet af nogle måneder kan komme med en frivillig aftale, der gør, at det også bliver udfaset på alle de andre områder, så tager vi det selvfølgelig som et fremskridt, men meget tyder nu på, at det med at have lovgivning som en mulighed er en vigtig del af det, hvis man vil opnå nogle resultater.
Henrik Høegh (V), 2009-11-27:
Jeg synes, regeringen handler rigtigt her.
Det er rigtigt, at der findes andre produkter end sutteflasker, der findes bl.a. konservesdåser, som der nu arbejdes intenst fra branchens side med at finde alternative produkter og belægninger til.
Der er man også gået ind for en frivillig aftale, og man arbejder på at kunne udfase bisfenol-A så hurtigt som muligt.
Jeg synes, at det er at tage hensyn til forbrugerne.
Henrik Høegh (V), 2009-11-27:
Jeg hørte ikke hr. Benny Engelbrecht omtale den frivillige aftale, som ministeren har indgået, og som betyder, at bisfenol-A i dag enten er ude eller er på vej ud af det danske marked.
Benny Engelbrecht (S), 2009-11-27:
Jeg henviste faktisk i min ordførertale til de tidligere afgivne bemærkninger under den seneste behandling af B 101, og der bemærkede vi også i øvrigt også tydeligt, at det var fint, at den aftale var blevet indgået, så jeg mener ikke, at det var en ny betragtning, der behøvede at blive tilføjet her.
Og må jeg så ikke rette hr. Henrik Høegh og sige, at det jo ikke er sådan, at produktet tages ud af markedet, men alene fjernes i sutteflasker.
Det findes stadig væk i en række andre produkter, altså eksempelvis konservesdåser.
Henrik Høegh (V), 2009-11-27:
Ja, i en række andre produkter, hvor det så er på vej ud i øjeblikket.
Det er ved at blive udfaset.
Så bare et enkelt spørgsmål: Synes hr. Benny Engelbrecht, det er en god idé, at vi har en fødevareautoritet i EU, og kan hr. Benny Engelbrecht huske, hvad formålet var med at oprette den?
Benny Engelbrecht (S), 2009-11-27:
Jeg synes, at det er udmærket, at vi har EFSA som en fødevaremyndighed.
Må jeg ikke lige skynde mig at understrege, at det er fuldstændig korrekt, at der er planer om udfasning, at industrien, som jeg kan forstå, altså arbejder på en udfasning af bisfenol-A i eksempelvis konservesdåser, men der er ikke truffet beslutninger, hvad angår udfasning konkret i Danmark.
Der er lavet en frivillig ordning, som udfaser bisfenol-A i sutteflasker, men der er ikke lavet en frivillig ordning i Danmark, som udfaser bisfenol-A i konservesdåser.
Det synes jeg egentlig er ret så væsentligt lige at pointere.
Jeg ved godt, at det ikke nødvendigvis lige var det, som hr. Henrik Høegh mente, men jeg synes, det i denne sammenhæng er vigtigt også lige at få ført den del til referat.
René Christensen (DF), 2009-11-27:
Umiddelbart kunne det være en nem sag at sige: Jamen så lad os gøre det.
Men man kan sige, at timingen at det her forslag måske ikke er så god, for vi vil jo rigtig gerne – og det tror jeg at alle i salen vil – lave lovgivning på et oplyst grundlag.
Og det er sådan, at det faktisk ikke varer særlig længe, nogle få måneder, før der kommer et nyt studie, som er lavet på dyr.
Ministeren har jo stået heroppe og sagt, at når vi får det, og hvis det skulle vise sig, at bisfenol-A også i de her små mængder er sundhedsskadeligt, hormonforstyrrende og andet, vil ministeren med det samme indføre et forbud mod at bruge det i Danmark, hvilket vi selvfølgelig er meget glade for.
Når man går ind og kigger på, hvad forskning der ligger på området, ser man, at der ligger meget forskellig forskning, og det er der også flere af ordførerne der har givet udtryk for.
Man kan sige, at det giver en utryghed, når man er nede i de mængder, som man taler om her: Har vi et sundhedsskadeligt stof, eller har vi ikke?
Der, hvor vi bliver nervøse, er særlig i forhold til børneområdet, og man kan sige, at op til flere studier viser, at her er der betydelig større risiko for, at de 0-3-årige børn får problemer.
Det er lige før, at forskningsresultatet vil være os i hænde, inden vi har fået udmøntet det her beslutningsforslag.
Jeg vil sige, at jeg er enig i, at man måske bør bruge forsigtighedsprincippet i forhold til de helt små, de 0-3-årige.
Med hensyn til at lave et totalforbud mener jeg faktisk, at det måske er at gå for vidt nu, da vi er så tæt på at få det resultat, som vi jo alle sammen venter på, og som kommer her primo 2010.
Det kunne også være, at man måske kunne fremskynde det – det er omkring 5 måneder – så vi fik det lidt hurtigere, så vi kunne komme i gang.
Jeg vil sige, at der også bliver talt meget om sutteflasker og dåser.
Det er jo ikke kun sutteflasker og dåser, det her produkt er i.
Det er også i mange andre produkter, og derfor er det jo vigtigt, at vi får lov til, hvad skal man sige, at få det her sidste studie, som er foretaget på dyr over en længere periode, så vi kan træffe en ordentlig beslutning.
Noget, jeg blev lidt ked af, var, at ministeren sagde – det har måske ikke så meget med beslutningsforslaget her at gøre – at vi måske nu skal ud i, at beslutningsforslag sådan mister deres betydning, og jeg vil sige, at vi da ville være rigtig kede af det, hvis beslutningsforslag sådan fremadrettet blev noget, vi tog op her i salen, og det så viste sig, at forslagene ikke havde nogen betydning, i forhold til hvordan lovgivningen kom til at se ud.
Vi ville være rigtig, rigtig kede af det, hvis det sådan dannede præcedens.
Bortset fra det vil jeg sige, at når vi skal til at behandle det i udvalget, går vi meget ind og kigger på, hvordan vi kan gøre det her fremadrettet, også i forhold til den undersøgelse, som er lige på trapperne, og hvordan vi kan få det til at gå sådan hånd i hånd, så vi får lavet noget god lovgivning på et godt og oplyst grundlag.
Benny Engelbrecht (S), 2009-11-27:
Det her er et beslutningsforslag, og derfor skal vi jo ikke stemme om det her ved første behandling, men i givet fald først på et senere tidspunkt, og da der ikke er lagt tidsplan, kan vi jo have forholdsvis lang tid til eventuelt at indhente yderligere viden.
Så jeg vil gerne bede ordføreren om at bekræfte, at det også er i Dansk Folkepartis interesse, at vi i givet fald, hvis den her information kan frembringes hurtigere, også agerer i forhold til det inden for den ramme, der ligger i det nuværende beslutningsforslag.
René Christensen (DF), 2009-11-27:
Det kan jeg kun bekræfte.
Som jeg også sagde her i min ordførertale, ser vi jo, at der er et problem her, eller at der kan være et problem her, og hvordan skal vi agere på det?
Det vil man selvfølgelig gerne, som alle vil, agere på på det mest oplyste grundlag, og der er det lidt ærgerligt, at det grundlag ligger lige ude på den anden side.
Så jeg er meget enig.
Benny Engelbrecht (S), 2009-11-27:
I fortsættelse af den diskussion vil jeg blot høre hr. René Christensen, om det alene er en EFSA-vurdering, som efter ordførerens opfattelse kan lægges til grund for en beslutning om eventuelt at håndhæve forsigtighedsprincippet, eller om der også ville kunne foreligge anden videnskabelig dokumentation, som man i givet fald ville kunne bruge til at træffe beslutninger om, at et sådant forsigtighedsprincip skulle håndhæves.
René Christensen (DF), 2009-11-27:
Hvis man holder sig til det konkrete om bisfenol-A, og når man går ind og kigger på det, kan man se, at der er lavet rigtig mange studier på netop det her stof.
Og det har jo også vist sig, at der ikke er tvivl om, at det her stof i store mængder er sundhedsskadeligt, og det er vi meget enige i.
Det, der er lige nøjagtig med det her stof, er, at der faktisk er mange studier, der viser det ene, og mange studier, der også viser det andet.
Og derfor er forslaget her, som jeg siger, enten kommet for sent eller for tidligt i forhold til, hvad vi skal foretage os.
Derfor har jeg stadig væk den her tanke på de helt små i den her korte periode, men spørgsmålet er, om vi, selv om vi beslutter det, så kan nå at gøre noget i forhold til de mindste.
Per Clausen (EL), 2009-11-27:
Jeg synes jo, at Dansk Folkeparti måske skulle tage en lille snak med regeringen om, hvordan det er, regeringen opfatter beslutningsforslag, der vedtages her i Folketinget.
Det har Dansk Folkeparti en særlig interesse i at snakke med regeringen om, eftersom det jo ofte vil være Dansk Folkeparti, der er afgørende for, om der er et flertal imod regeringen, og jeg tror da, det vil være kedeligt for Dansk Folkeparti – og i nogle tilfælde også for os andre – hvis det er sådan, at regeringen bare kan ignorere det, men det er jeg sikker på at der vil blive taget hånd om efterfølgende.
Men så har jeg bare et enkelt spørgsmål til hr. René Christensen, for det, jeg forstår hr. René Christensen siger, er, at han sådan set godt mener, at man på det foreliggende grundlag kunne lave et forbud i forhold til produkter, som retter sig mod 0-3-årige, men han vil gerne have den næste undersøgelse med, inden vi tager stilling til, om vi skal have udvidet det.
Det, man kunne gøre – og der er jeg sådan set enig med hr. René Christensen – var, at vi jo godt kunne lade det her ligge i udvalget i et par måneder eller tre, men er hr. René Christensen ikke enig med mig i, at vi bliver nødt til at sige til ministeren, at hun må kunne komme med nogle klare svar på det her, inden det her folketingsår er slut?
Eva Kjer Hansen (V), 2009-11-27:
Der er det simple problem, at vi er medlem af EU, og at vi normalt kræver af alle andre lande, at de skal overholde de regler, der er gældende i EU.
Jeg synes jo, at når vi slår meget på, at andre lande skal overholde de regler, vi er blevet enige om at indføre, så skal Danmark også gøre det.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2009-11-27:
Jamen det er jo ikke anderledes, end dengang jeg var kordegn i 1968; her fik vi jordemoderanmeldelsen.
Og vi fik som regel altid jordemoderanmeldelsen som det første og gik den selvfølgelig igennem, specielt for at tjekke barnets køn, for det var jo vigtigt, at det var jordemoderen, der havde tilkendegivet det, for det er jo i princippet en sagkyndigs udtalelse, selv om de fleste nok vil være i stand til at kunne konstatere det.
Og med hensyn til tastefejl ved vi, at de forekommer alle steder i dagliglivet, uden at det giver anledning til sager.
Jesper Langballe (DF), 2009-11-27:
Jeg er selvfølgelig glad for, at kirkeministeren er enig med mig i, at begravelsesmyndighedsfunktionen er væsentlig, og at det er meget væsentligt, at der ikke, så vidt man overhovedet kan sikre det, sker noget, der strider mod den dødes ønsker.
Men så må kirkeministeren forklare nærmere, hvorfor det ikke er problematiseret her.
Det er jo samtidig et ønske om begravelse, og det er beskrevet ganske nøje i en række rubrikker, hvordan det skal foregå.
Dødsfaldsanmeldelsen går over til lægen, som skriver dødsattester – det er ham, der anmelder det – hvad så med alt det andet?
Det er muligt, at det her kan udformes på en måde, som er tilfredsstillende, men det er i hvert fald en mangel i lovforslaget, som det foreligger her, at der ikke er nogen som helst bemærkning til afklaring af det.
Jeg vil bede ministeren om at lave et notat til brug ved udvalgsarbejdet om begravelsesmyndighedens fortsatte funktion og autoritet.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2009-11-27:
Jeg mener også, at der i høringssvaret fra bedemændene er blevet sagt noget om blanketter.
Men jeg vil meget gerne diskutere det, ikke mindst med de to sagkyndige præster, for det er klart, at det skal fremgå, hvad ønsket er med hensyn til, hvilken form for begravelse det skal være.
Det siger sig selv.
Det er også derfor, at jeg understreger, at begravelsesmyndigheden stadig væk er den samme.
Vi ved alle sammen, at det i 999 promille af sagerne ikke har nogen betydning, men det er lige præcis der, hvor det går galt, at der er ballade, fordi det kan undre folket, at præsten er begravelsesmyndighed.
Men det er han/hun altså fortsat.
Det er præsten, der her har den juridiske funktion, som kan foretage en bevisafvejning, og derfor går anklagemyndigheden jo også til domstolene og ikke til biskoppen.
Jesper Langballe (DF), 2009-11-27:
Der er ingen grund til at blive ved.
Jeg er tilfreds med, at vi kan få et notat om begravelsesmyndighedens status fremover.
Men bare lige ganske kort: Vil ministeren ikke give mig ret i, at det havde været klarere, hvis det spørgsmål havde været omtalt i lovforslaget?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2009-11-27:
Det er noget i den retning, der står.
Men vi uddyber det meget gerne over for Kirkeudvalget.
Jeg vil foreslå, at der stilles spørgsmål om det, så vi officielt kan få det over til Kirkeudvalget og optrykt i betænkningen.
Bente Dahl (RV), 2009-11-27:
Tak for det.
I lovbemærkningerne står der direkte: Uden for Sønderjylland sker der således en dobbelt anvendelse, underforstået at i Sønderjylland gør der ikke.
Derfor vil jeg gerne høre, hvad grunden er til, at ministeren ikke tager det fulde skridt og udvider den lov, der er gældende i Sønderjylland, til at gælde hele landet.
Det ville dog være helt enkelt og ubureaukratisk, en enkel måde at opfylde det på, som det lovforslag, vi behandler i dag, går ud på.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2009-11-27:
Det er, fordi jeg mener, at opgaven stadig væk skal ligge i folkekirken, det har jeg jo som Venstres ordfører begrundet igennem alle årene, og det mener jeg også som kirkeminister.
Hvis man vil ændre en meget velfungerende ordning, synes jeg, man skal begrunde, hvorfor man vil ændre den.
Jeg ser overhovedet ingen grund til at ændre en velfungerende ordning, og fru Bente Dahl vil jo heller ikke kunne argumentere for det.
Det er jo en rent politisk afgørelse, og jeg mener, at den opgave ligger fortræffeligt der, hvor den ligger, og vil man have nærmere vejledning, så er kordegnekontoret det nærmeste, der findes i dette land.
Det mest decentraliserede, vi har,
er kirkekontorerne.
Selv med sammenlægninger ude i sognene og med samarbejde på grund af nye overenskomster osv., vil det stadig være der, at man vil få den bedste forklaring om både det ene og det andet, og det er stadig væk sådan, at mere end 80 pct. nu altså også kommer med deres børn til dåb.
Så det er mere end forklaring nok for mig, og det bliver ikke mig, der ændrer på den sag.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2009-11-27:
Der er jo andre områder, hvor man giver forhåndsgodkendelser, bl.a. når vi snakker om miljøgodkendelser.
Der har vi nogle eksempler bl.a. fra Fyn, hvor de lokale myndigheder har givet miljøgodkendelse til svinebrug, og efterfølgende har lokale borgere så kørt sager mod de her svinebrug, og det er så endt med, at det har været myndighederne, der har skullet betale erstatning til borgerne, fordi de har lavet de her former for godkendelse og virksomhederne på den måde faktisk er gået fri for deres eget ansvar.
Det kan man jo forhindre ved at indføre en eller anden form for forsikringspræmie, hvor virksomhederne i sidste ende er dem, der kommer til at betale.
Vil Venstre være åben over for at indføre sådan en form for forsikringspræmie?
Henrik Høegh (V), 2009-11-27:
Umiddelbart vil jeg være tvivlende over for, om det vil være nødvendigt at lave det her.
Det er jo altså sådan, at når der bliver givet en tilladelse, er det den, man kan regne med, så er det den, der gælder.
Der kan selvfølgelig komme ændret lovgivning.
Som jeg husker sagen fra Fyn, blev loven ændret to, tre, fire gange, og der var tvivl om, hvorledes de lovændringer var blevet fulgt.
Kommer der lovændringer i de her sager, vil det køre på helt normal vis, ved at virksomheden skal bede om en ny godkendelse i forhold til ny lovgivning, i forhold til ny mærkning.
Pia Olsen Dyhr (SF), 2009-11-27:
Det vil sige, at den godkendelse, som gives fra myndighedernes side, skal være en ret grundig godkendelse.
Alle sten skal simpelt hen undersøges og vendes, for i sidste ende ender det jo så med at være myndighedernes ansvar.
Henrik Høegh (V), 2009-11-27:
Nu er det sådan, at det er frivilligt, når man starter på en ny mærkning, om man ønsker en forhåndsgodkendelse, eller om man starter med et nyt køkken.
Karen J. Klint (S), 2009-11-27:
Jo, men jeg vil bare for at skære det ud i pap sige, at når det nu bliver en sundhedsperson, der forestår selve indtastningen, selve anmeldelsen, elektronisk, så kan hverken kordegn eller præst jo tage ansvar for eventuelle tastefejl ude på et sygehus, men man har ansvar for den registrering, man selv står for, når man har fået anmeldelsen
Det var bare for at få afkræftet eller bekræftet, at det hænger sådan sammen, altså at man jo ikke har ansvar for sundhedspersonernes adfærd, men man har ansvar for det, som folkekirken nu udøver af civile opgaver for staten.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2009-11-27:
Altså, der ligger det ansvar, der altid har ligget.
Vi opererer med det, der hedder sognepræster – de hedder vist alle sammen sognepræster i dag, og så er der dem, der er sognepræster med kirkebogsføring.
Det betyder jo helt klart, at man simpelt hen har det juridiske ansvar for, at de kirkebøger er i orden.
Der kommer en gang imellem en provst og kigger de der kirkebøger igennem, og den måde, det foregik på i gamle dage, er simpelt hen noget af det mest dødssyge man kan forestille sig, altså at de så kom og kiggede de gamle bøger igennem.
Nu må det selvfølgelig foregå på en anden måde.
Det tjenstlige ansvar er jo i princippet ikke ændret, men kontrollen må selvfølgelig udøves på en anden måde i dag, fordi det netop er teknologi.
Men det stammer jo tilbage fra dengang, man sad og skrev i kirkebøgerne og provsten kom på syn.
Ansvarsfordelingen er stadig væk den samme.
Det er jo et meget vigtigt ansvar at have, som så kan være delegeret til kordegnen i det daglige, men der er jo ingen tvivl om, at der hos den kirkebogsførende sognepræst fortsat ligger et ansvar, idet kontrollen om end må udøves under hensyn til den digitale udvikling.
Jeg uddyber det gerne på papir, men det er altså vigtigt at forstå, at de ting, der er fraværende i det her lovforslag, er fraværende, fordi der ikke er noget, der er ændret.
Derfor er det også, at jeg i fremsættelsen understreger, hvem det er, der fortsat har den her opgave, for det er så vigtigt for mig selv og for mange i folkekirken, at det fortsat er i folkekirken, som flere høringssvar også understreger, men det synes jeg alligevel skulle stå i lovforslaget, selv om det også er en gentagelse.
Men med hensyn til det, der ellers mangler, er det udtryk for, at det er, som det er.
Eva Kjer Hansen (V), 2009-11-27:
Altså, hvordan man kan udlede af det her lovforslag, at det skulle give mere vildledende markedsføringskampagner end nu,
begriber jeg ikke.
Sagen er, at vi her giver mulighed for, at man, inden man sætter noget i værk, inden man laver sin emballage, inden man laver sin markedsføringskampagne, kan tjekke, hvad reglerne på området er, og om det her er i overensstemmelse med reglerne.
Det må da alt andet lige være en styrkelse af forbrugerne, en bedre beskyttelse, hvis virksomhederne vælger at gøre brug af den her mulighed for forhåndsgodkendelse.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2009-11-27:
Da Venstres ordfører, hr. Per Bisgaard, desværre ikke kan være til stede her, har jeg lovet at sige nogle ord om Venstres stilling til lovforslaget. Venstre kan støtte lovforslaget.
Forslaget går ud på at modernisere registreringen af både fødsler og dødsfald, og med den nye teknologi, der efterhånden er opbygget mange steder, er det jo helt naturligt, at vi også tager den i brug, når der skal registreres i forbindelse med fødsler og dødsfald.
I lovforslaget er det beskrevet, hvem der er forpligtet til at foretage den pågældende registrering, og det er så også bygget ind, at hvis der f.eks. ved en fødsel, hvor det er jordemoderen, der har forpligtelsen, ikke er en jordemoder til stede, så går det videre i rækken, således at man hele tiden er sikker på, at der er en person, der har forpligtelsen til at foretage den pågældende registrering.
Med hensyn til de mere tekniske ændringer, hvor man ændrer f.eks. ministerialbogen til CPR og Den Elektroniske Kirkebog, er det jo helt naturligt i forlængelse af det, jeg talte om før, med, at det er den nye teknologi, vi tager i anvendelse, og at det selvfølgelig så også er de ord og de begreber, der skal bruges fremover.
Med disse ord skal jeg sige, at Venstre kan støtte lovforslaget.
Karen J. Klint (S), 2009-11-27:
Jeg vil da også starte med at sige, at vi kan støtte lovforslaget, men der er alligevel nogle ting i forslaget, som jeg synes at vi godt kan brede lidt ud for befolkningen og for os selv her i Folketingssalen, så vi ikke bare lige cykler hen over det, inden det næsten er gået op for Danmarks befolkning, at vi trods alt snakker lidt kirkepolitik i dag.
Vi har drøftet forholdene omkring civilregistreringen adskillige gange, og nu får vi så et forslag, der er på forkant med it-udviklingen, så det skal ministeren have ros for – og også for, at vi er så meget på forkant, at det ikke er en lov, der træder i kraft sådan lige med det samme.
Og det er jo godt, at den ikke træder i kraft med det samme, for det system, som skal samarbejde om at hjælpe med opgaven her, er jo ikke lige nu gearet til at gøre det.
Så vi kan håbe, at lovforslaget her er med til at få hele sundhedssystemet op i fart, så de får deres it-systemer på plads, så de også kan spille sammen og dermed løfte den opgave, som vi nu beder dem om at løfte.
For det er jo logisk, at det sundhedsvæsen, der er med til at udtrække de nyfødte børns cpr-numre, også forestår det tekniske med registreringen eller anmeldelsen af de samme børn.
Så var den forrige ordfører inde på, at man selvfølgelig skal rette teksten i den eksisterende lov, og der har vi en ting, vi godt vil drøfte med ministeren, enten under udvalgsarbejdet eller måske lidt her i salen i dag.
For ministeren foreslår, at man ændrer ordlyden fra »folkekirkens ministerialbøger« til »Den Elektroniske Kirkebog og CPR«.
Der tror vi godt at der kunne være lidt pædagogik i at flytte om på de to begreber, sådan at man nævner CPR, før der står Den Elektroniske Kirkebog, så man ikke kommer til at læse det sådan, at det med kirke også gælder CPR.
Så synes jeg, at der i høringssvarene er nogle ting, som vi også kommer til at forholde os til, og som jeg ikke helt kan gennemskue om er godt nok beskrevet i lovforslaget.
Der er nogle, der spørger: Hvad med de dødfødte børn, altså ved dødsfødslerne, hvordan får vi dem anmeldt og registreret?
Er det med i lovpakken eller ikke?
Kunne de ikke også få adgang til ordningen på samme måde?
Vi ved jo godt, at bl.a. den katolske kirke, baptisterne og måske også andre trossamfund ville synes rigtig godt om det.
I forhold til den sidste del af lovforslaget om anmeldelse af dødsfald synes vi, at dem, der har rejst spørgsmålet om en papirudgave på stedet, har meget ret i, at man har behov for at have den papirudgave liggende hjemme, sådan at når man rekvirerer bedemanden, har man også den fornødne papirudgave liggende.
Men der er jo også tid nok til, at dem, der skal udstyres med det, kan få en bærbar computer, der også kan printe ud, så man netop har papirudgaven på stedet.
Men vi støtter det selvfølgelig og kommer måske lige med et par små ændringer af nogle detaljer i det.