runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Eigil Andersen (SF), 2009-12-09:
Det er jo teknikaliteter, som ministeren her disker op med.
Det er ikke noget reelt svar.
Det konkrete er, at der bliver fjernet 20 mio. kr. næste år af Arbejdstilsynets bevilling.
Der kan udføres arbejde for 20 mio. kr. mindre næste år, end der har kunnet i år.
Resultatet vil selvfølgelig blive færre kontrolbesøg på arbejdspladserne, færre påbud fra Arbejdstilsynet, færre vejledninger i, hvordan man skal løse problemerne.
Jeg tror, at når man sparer 20 mio. kr. på Arbejdstilsynet, så medfører det i virkeligheden 100 mio. kr. i ekstra udgifter til sygedagpenge og lægebehandling og erstatninger og førtidspension.
Kan ministeren ikke se, at det simpelt hen er en dårlig forretning for samfundet at spare på Arbejdstilsynet?
Kamal Qureshi (SF), 2009-12-09:
Tilsvarende oplysninger kom frem om den norske stats pensionsfond, og efter oplysningerne solgte den sine aktier i det israelske firma Elbit System.
Jeg citerer hende, hun siger: Vi ønsker ikke at finansiere selskaber, der så direkte bidrager til overtrædelse af international humanitær lov.
Det er den norske finansminister, men hun er selvfølgelig fra vores søsterparti i Norge og hedder Kristin Halvorsen, så derfor er hun selvfølgelig også lidt mere fornuftig end det, vi kan høre her fra regeringens side.
Jeg spørger jo ikke ministeren om tiltag rettet mod private virksomheder.
Jeg håber, at ministeren er enig i, at de modarbejder regeringens mellemøstpolitik og Danmarks mellemøstpolitik, når de er med til at rive palæstinensiske huse ned i Østjerusalem og på Vestbredden, er med til at bygge bosættelserne op, er med til at bygge separationsmuren.
Der har man netop som regering mulighed for direkte at gå ind og reagere igennem bestyrelsen, ikke i forhold til private virksomheder, men i forhold til ATP, som jeg og mange andre lønmodtagere er forpligtet til at betale til.
Vi har ikke noget valg.
Per Stig Møller (KF), 2009-12-09:
Hr. Qureshi vil kun tale om ATP, som ikke hører under mig, men han bør stille spørgsmålet til den rette.
Jeg kan tale om private investeringer, om vores mellemøstpolitik, om vores politik i forhold til bosættelser.
Det kan man spørge mig om.
Men hvor ATP skal investere, har ikke noget med udenrigsministeren at gøre.
Så jeg vil bede hr. Qureshi om at tænke over, til hvem han stiller spørgsmål.
Eigil Andersen (SF), 2009-12-09:
Er ministeren enig i, at der vil forekomme mere nedslidning, mange flere erhvervssygdomme og flere arbejdsulykker, når Arbejdstilsynet nu fyrer medarbejdere svarende til 50 årsværk - sammenlignet med, at regeringen havde bevaret de 50 årsværk?
Skriftlig begrundelse
Det er meget dårligt for lønmodtagerne at skære ned på Arbejdstilsynet.
Men det er også dårligt for samfundsøkonomien.
Flere end ellers vil blive ramt af arbejdsskader på grund af færre kontrolbesøg på virksomheder og institutioner.
En del tvinges til at forlade arbejdsmarkedet.
Sådan kan vi ikke være bekendt at behandle vore medmennesker - og samfundet har desuden brug for arbejdskraften på længere sigt.
Inger Støjberg (V), 2009-12-09:
For det første vil jeg igen lige anfægte hr. Eigil Andersens regnestykke, når han siger, at der bliver fjernet penge fra Arbejdstilsynet.
Fra min stol bliver der sådan set tilført Arbejdstilsynet penge, for Arbejdstilsynets bevilling skulle have været beskåret med 70 mio. kr.
Det bliver den så ikke, på trods af at den bevilling udløber ved udgangen af 2010.
Men da jeg sammen med forligskredsen har vurderet, at det ville være godt at finde de her penge igen, jamen så har vi bevilget 50 mio. kr.
Så hr. Eigil Andersen har ganske enkelt ikke ret.
Når hr. Eigil Andersen så siger, at det lyder helt forkert, at afgangen fra Arbejdstilsynet ikke er så stor nu, som vi ellers kunne forvente, er det jo fuldstændig korrekt, og det er på grund af den jobsituation, der er.
Normalt ville man jo tilpasse Arbejdstilsynet ved netop naturlig afgang, men det er så ikke sket, fordi der ikke er den naturlige afgang fra Arbejdstilsynet, som der normalt er.
Derfor må man ud og reducere antallet af medarbejdere på den måde, som man gør nu.
Lad mig forklare, hvad der er op og ned i den her sag.
I forbindelse med velfærdsaftalen fra 2006 fik Arbejdstilsynet 70 mio. kr. i perioden 2007-2010 til bl.a. at gennemføre nogle særlige tilsyn i nedslidningstruede brancher.
Eftersom aftalen udløber med udgangen af 2010, betyder det, at pengene falder væk i 2011.
Sådan er det jo med tidsbegrænsede aftaler, at de løber ud på et tidspunkt.
Og jeg vil gerne understrege, at der var et meget bredt politisk flertal bag det, at denne midlertidige bevilling til Arbejdstilsynet skulle udløbe med udgangen af 2010, men så galt kommer det jo så ikke til at gå.
Det var i forbindelse med indgåelse af aftalen om fornyelse af Forebyggelsesfonden – en aftale, som jeg indgik i starten af november måned – at det lykkedes mig at få en bred politisk opbakning til at videreføre hovedparten af bevillingen til Arbejdstilsynet efter 2010, nemlig med 50 mio. kr. ud af de 70 mio. kr.
Det betyder, at Arbejdstilsynet fortsat kan gennemføre særlige tilsyn i nedslidningstruede brancher efter 2010, og at Arbejdstilsynet kun får reduceret bevillingen med 20 mio. kr. i stedet for med 70 mio. kr.
Det synes jeg faktisk man skulle tage at glæde sig over.
Eigil Andersen (SF), 2009-12-09:
Sandheden er jo, at der på den måde er fjernet 20 mio. kr. fra Arbejdstilsynet.
Og i SF mener vi, det er en meget, meget dårlig forretning for samfundet på den måde at nedlægge 50 stillinger i Arbejdstilsynet, for resultatet vil selvfølgelig blive flere arbejdsskader, end der ellers ville have været.
Det er selvfølgelig meget, meget slemt også for de mennesker, det går ud over, og som bliver ramt personligt.
Nogle vil blive nedslidt, udbrændt eller få en psykisk arbejdsskade, som kan være akkurat lige så alvorlig som en fysisk, og som kan føre til, at man så må forlade arbejdsmarkedet.
Man kan spørge sig selv om, hvordan det er gået i den borgerlige regerings alt for lange levetid.
Jo, det er gået sådan, at antallet af anmeldte arbejdsulykker er steget fra 20.000 til 21.600.
Antallet af anmeldte erhvervssygdomme er steget fra 13.600 i 2000 til over 19.000 i 2008.
Det er en stigning på ca. 50 pct., mens partiet Venstre har siddet på beskæftigelsesministerposten, og det er altså siden 2001.
Hvad er det så i tallene for arbejdsskader, som har ført ministeren frem til, at der skal fjernes 50 stillinger i Arbejdstilsynet nu?
Inger Støjberg (V), 2009-12-09:
Det er vigtigt for mig at understrege over for hr. Eigil Andersen, at de 70 mio. kr., som Arbejdstilsynet fik tilført i forbindelse med velfærdsaftalen, ikke længere skulle tilføres ved udgangen af 2010.
Det var de 70 mio. kr.
Det er så ikke sket, fordi jeg og regeringen og de forligspartier, der står bag den her aftale, ønsker at forlænge bevillingerne, hvad angår de 50 mio. kr.
Så tingene er jo netop ikke, som hr. Eigil Andersen forsøger at få det til at fremstå her, altså at det skulle være penge, der var fjernet fra Arbejdstilsynet.
Faktisk er det tværtimod en bevilling, der nu er blevet forlænget, som ellers skulle være udløbet i 2010.
Så det er ganske enkelt et falsum, når hr. Eigil Andersen forsøger at få det til at se ud, som om der bliver fjernet penge fra Arbejdstilsynet.
Man kan i virkeligheden vende det om og sige, at der bliver tilført 50 mio. kr.
Eigil Andersen (SF), 2009-12-09:
Spørgsmålet lyder: Er ministeren enig i, at der vil forekomme mere nedslidning, mange flere erhvervssygdomme og flere arbejdsulykker, når Arbejdstilsynet nu fyrer medarbejdere svarende til 50 årsværk – sammenlignet med, at regeringen havde bevaret de 50 årsværk?
Ja, der er noget galt med begreberne her, men det kan vi snakke om bagefter, for det er altså ikke det, man måler i årsværk.
Men til det med, at der var tale om en midlertidig bevilling, vil jeg sige, at der bliver fokuseret meget på det, men her skal der jo fokuseres på, hvad der er behov for i forhold til Arbejdstilsynet.
Der er behov for mindst den samme indsats som nu, og i den forbindelse vil jeg da gerne sætte spørgsmålstegn ved, om det er klogt, som regeringen gør, at sige, at Arbejdstilsynet skal spare 2 pct. hvert eneste år.
Det bliver jo 2 pct. af et stadig mindre beløb, og det betyder, at der er mindre personale til stede, at der er færre, som kan tage ud på arbejdspladserne.
Det betyder, at arbejdsmiljøet jo har det dårligere på grund af den her årlige besparelse på 2 pct. – og den er jo så på 14 pct. i løbet af den her regeringsperiode.
Kan ministeren ikke se, at det er en dårlig forretning, fordi det forøger udgifterne på en masse andre områder?
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2009-12-09:
Det er jo sådan set godt at høre noget andet, end at nu fjerner vi ungeydelsen fra de unge, som ikke vil være med.
Det er jo sådan set det, der har været overskriften, og også det, der var hovedbudskabet, da alt det her blev lagt frem, men så kunne jeg tænke mig at spørge: Når nu der så er en lang række ting, der skal hjælpe den unge med at komme i gang, hvornår på den her skala er det så, at ungeydelsen bliver fjernet?
Inger Støjberg (V), 2009-12-09:
Nu håber og tror jeg jo sådan set ikke, at det kommer fuldstændig bag på hr. Lennart Damsbo-Andersen, at der er en lang række støtteelementer i ungepakken, i og med at hr. Lennart Damsbo-Andersens eget parti er med til at bakke op om ungepakken og dermed også med til at bakke op om den lange perlerække af initiativer, der ligger, netop for at støtte de unge og for at støtte deres familier.
Så den debat havde jeg egentlig ikke forventet at skulle tage i dag med hr. Lennart Damsbo-Andersen.
Men jeg gennemgår gerne, hvad der er i ungepakken, hvis hr. Lennart Damsbo-Andersen skulle har brug for det.
Når det så er sagt, bliver der spurgt om, hvornår man kan gå ind at fjerne ungeydelsen.
Jamen det kan man, hvis de aftaler, man har lavet med den unge og i høj grad jo også med den unges familie, forældre, bliver misligholdt.
Hvis man ikke kommer til de vejledningssamtaler, som man skal komme til, hvis man ikke dukker op, når man skal hjælpes i gang, hvis man ikke dukker op på arbejde, hvis forældrene ikke vil være med til at kere sig om de unge og tage hånd om dem, er det her den yderste mulighed, men jeg må sige, at jeg ikke tror, at man skal forvente at se, at ungeydelsen bliver fjernet fra ret mange forældre.
Det tror jeg ærlig talt ikke, og det håber jeg heller ikke.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2009-12-09:
Det er jeg sådan set enig i.
Jeg håber så sandelig heller ikke, at der er nogen, der kommer i den situation.
Jeg håber faktisk, at de fleste vil være så fornuftige, at de går i gang.
Grunden til, at jeg spørger om det her, er, at det ligesom vil være rart at høre lidt om udmøntningen, for den har vi som Socialdemokrater i hvert fald ikke været med til at beslutte noget som helst om.
Hvor mange gule kort får man, før man får det røde kort?
Hvor henne i processen er det så, at der bliver sagt: Nu stopper ydelsen?
Inger Støjberg (V), 2009-12-09:
Jamen man kan jo slet ikke stille det op på den måde, vil jeg sige til hr. Lennart Damsbo-Andersen.
For hvis det var sådan, at Socialdemokratiet nu også ville bakke fuldt og helt op om den her ungepakke, ville man jo også være med til at presse på for, at netop alle de støttefunktioner, der ligger i ungepakken, bliver brugt, at de bliver udnyttet til fulde i kommunerne: at socialrådgiverne bruger dem, at de kommunalt ansatte til fulde hjælper de her unge.
Det ved hr. Lennart Damsbo-Andersen også udmærket godt – håber jeg.
Men det er også klart, at hvis man slet ingen sanktionsmuligheder har, er det bare tomme ord og gode viljer.
Men jeg er ikke i tvivl om, at det her med at fjerne ungeydelsen ikke er noget, der vil blive brugt.
Og man kan ikke sige, at det så skal gøres på den og den måde, for det er jo netop mennesker, vi har med at gøre.
Det er ikke meningen, at det her skal være pisk og slag og den sorte skole.
Tværtimod er det meningen, at det her skal være et kærligt skub til forældrene, men samtidig med at der er en perlerække af initiativer, der bakker op om både forældrene og de unge.
Bjarne Laustsen (S), 2009-12-09:
Synes ministeren, at det var populisme af værste skuffe, da den daværende opposition i 1997, hvoraf flere i dag er fremtrædende ministre, foreslog en vederlagsmodel for deltidsbrandmændene?
Tak, fru formand.
Synes ministeren, at det var populisme af værste skuffe, da den daværende opposition i 1997, hvoraf flere i dag er fremtrædende ministre, foreslog en vederlagsmodel for deltidsbrandmændene?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-12-09:
Jeg sad ikke i Folketinget 1997 og agter derfor ikke at gå ind og fortolke motiverne bag det forslag, som oven i købet er på et område, som ligger uden for mit ministerområde.
Per Stig Møller (KF), 2009-12-09:
Jeg ved ikke, hvor mange år hr. Qureshi har siddet i Folketinget, men nu må han snart have lært at stille spørgsmål til den rigtige minister.
ATP’s investeringer hører altså under Økonomi- og Erhvervsministeriet.
Generelt kan jeg sige, at det er regeringens mål, at danske virksomheder skal være internationalt kendt for ansvarlig vækst.
Regeringen har derfor bl.a. tilsluttet sig OECD's retningslinjer for multinationale selskaber, og vi støtter principperne i FN's »Global Compact« og »Principles for Responsable Investment«, som jeg sagde før, og de udstikker universelle normer for virksomhedernes samfundsansvar.
Det giver så et klart signal til virksomhederne om regeringens positive holdning til arbejdet med samfundsansvar, og derfor har vi tilsluttet os det.
Men det er ikke offentlige myndigheders opgave at regulere den enkelte virksomheds forretningsmæssige valg.
Den enkelte virksomhed må selv træffe og forsvare sine egne dispositioner, og hvad angår ATP’s, er spørgsmålet rettet til den forkerte.
Inger Støjberg (V), 2009-12-09:
Jeg tror, at hr. Lennart Damsbo-Andersen har stirret sig fuldstændig blind på ungeydelsen, og hr. Lennart Damsbo-Andersen får det jo nærmest til at fremstå, som om regeringen er ude på at straffe de svageste familier i Danmark.
Intet kunne være mere forkert.
Det er jo netop sådan, at ungepakken er skruet sammen på en måde, så der er en lang række støttefunktioner netop for at hjælpe de unge i gang.
Det er vejledningsindsats, det er mentorer.
Der er en lang række tiltag.
Man kan i øvrigt også nu få mulighed for at få en hammer i hånden og se, om det er tømrer, man vil være.
Det er en mulighed, man ikke havde før.
Det er lige nøjagtig noget af det, der kan fange de allersvageste unge.
Det er lagt ind i ungepakken.
Derfor har vi omlagt børnefamilieydelsen til at blive en ungeydelse, og som jeg ser det, er det et kærligt skub til de her familier.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2009-12-09:
Jeg tror ikke, at der er nogen, der er uenige i, at det er vigtigt, at de unge mennesker får uddannelse eller arbejde.
Men når man går ind og kigger på, hvem det er, der kan risikere at blive ramt af det her, og så ser på, hvordan deres familier ser ud, ser det jo allerede nu sådan ud, at blandt de unge, der er udenfor, dem, der ikke er i uddannelse eller job, er der en overrepræsentation med forældre, som er ufaglærte, som har en dårlig tilknytning til arbejdsmarkedet, som ikke har nogen uddannelse eller er førtidspensionister og i det hele taget ligger i de laveste samfundsgrupper og indtægtsgrupper i det her samfund.
Det er dem, der vil risikere at blive ramt af det her, så derfor spørger jeg igen: Risikerer regeringen ikke at ramme de i forvejen dårligst stillede familier med den her indsats?
Inger Støjberg (V), 2009-12-09:
Ja, nu kan procentregning jo være svært.
Men der er jo ikke noget nyt i, at hr. Eigil Andersen og Socialistisk Folkeparti er uenige i, at staten også skal rationalisere, ligesom man jo naturligt gør i det øvrige samfund, så derfor ser jeg slet ikke noget nyt i hr. Eigil Andersens spørgsmål her.
Men jeg kan bare sige, at jeg fuldstændig tilslutter mig den politik, som regeringen jo har ført hele tiden, netop at staten selvfølgelig også skal være underlagt en rationalisering, ligesom man gør i alle andre virksomheder i det danske samfund.
Det gør man i private virksomheder, og hvorfor skulle staten så egentlig ikke også kunne rationalisere?
Eigil Andersen (SF), 2009-12-09:
Jeg er meget ked af, at ministeren ikke har fanget min pointe om, at de her besparelser udløser mange større ekstraudgifter til pension, fleksjob og sygehusbehandling osv., fordi der kommer flere arbejdsskader, end der ellers ville være kommet.
Den pointe har ministeren ikke fanget – eller også vil ministeren ikke fange den.
Inger Støjberg (V), 2009-12-09:
Jamen hr. Eigil Andersen behøver ikke at være så trist til mode, for det er jo rent faktisk tværtimod sådan, at både jeg og regeringen prioriterer arbejdsmiljøet meget højt, og det ved hr. Eigil Andersen også så udmærket godt.
For jeg tror nemlig godt, hr. Eigil Andersen er klar over, at vi jo gennemførte en arbejdsmiljøreform i 2005, som betød, at Arbejdstilsynet fik langt over 100 nye medarbejdere til netop at føre den reform ud i livet.
Og det er der jo ikke blevet ændret på.
Det er jo altså også sådan, at jeg lige har lanceret nogle nye initiativer, f.eks. dialogmøder på byggepladser, før byggeriet går i gang, og ugentlige uanmeldte kontrolaktioner på byggepladser; jeg har i øvrigt selv lige været med på en aktion.
Det er også sådan, at der jo i det hele taget er blevet opprioriteret på arbejdsmiljøområdet, og det er der blevet af en eneste årsag, vil jeg sige til hr. Eigil Andersen, og det er, fordi vi kerer os som arbejdsmiljøet, og fordi jeg er fuldstændig enig med hr. Eigil Andersen i, at det er vigtigt, at man for det første ikke kommer til skade, når man er på arbejde, og at man for det andet heller ikke bliver nedslidt.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2009-12-09:
Rammer ændringen vedrørende børnecheckens omlægning til en ungeydelse ikke de familier, der er dårligst økonomisk stillet i Danmark?
Skriftlig begrundelse
Da ministeren besvarede læserspørgsmål på Politiken den 2. december 2009, blev ministeren blandt andet spurgt om regeringen ikke risikerer at ramme de i forvejen dårligst økonomisk stillede familier ved omlægningen af børnechecken til en ungeydelse, men ministeren forholdt sig ikke til dette spørgsmål i sit svar på Politikens hjemmeside derfor stiller spørgeren her samme spørgsmål.
Da ministeren besvarede læserspørgsmål på Politiken den 2. december 2009, blev ministeren bl.a. spurgt, om regeringen ikke risikerer at ramme de i forvejen dårligst økonomisk stillede familier ved omlægning af børnechecken til en ungeydelse, men ministeren forholdt sig ikke til spørgsmålet og svarede ikke på Politikens hjemmeside.
Så derfor ønsker jeg, at...
Rammer ændringen vedrørende børnecheckens omlægning til en ungeydelse ikke de familier, der er dårligst økonomisk stillede i Danmark?
Inger Støjberg (V), 2009-12-09:
Der er omkring 10.000 unge imellem 15 og 17 år, som hverken er i uddannelse eller i beskæftigelse.
Det skal vi have ændret på.
Det er regeringens klare mål, at flere unge får en ordinær uddannelse, og at de unge, der har en uddannelse, skal hjælpes i job hurtigst muligt, men det er også forældrenes ansvar, at den unge enten er i gang med en uddannelse eller er i et job.
Derfor har vi besluttet at omlægge børnefamilieydelsen til en ungeydelse for de unge mellem 15 og 17 år.
Vi vil sende et kraftigt signal om, at de unge ikke må være passive.
Den nye sanktionsmulighed skal give medarbejderne i rådgivnings- og vejledningsindsatsen et understøttende redskab over for unge, der gentagne gange misligholder indgåede aftaler.
Muligheden for at kunne stoppe for ungeydelsen er et redskab til at få forældrene i tale og fastholde både de unge og deres forældre på slutmålet, nemlig en uddannelsesplan.
Formålet er ikke at fratage familierne ungeydelsen, men tværtimod at hjælpe de unge i gang med en uddannelse eller i et job, og det er jo især en hjælp for de økonomisk dårligt stillede, som netop har brug for den her ekstra hånd.
De unge skal selvfølgelig også have den nødvendige hjælp til at komme i gang, og derfor er der jo også i ungepakken lanceret en række andre initiativer.
Det her står bestemt ikke alene.
Vi iværksætter jo præcis de initiativer, der er i de to ungepakker, for lige nøjagtig at hjælpe de svageste unge og deres familier.
Per Stig Møller (KF), 2009-12-09:
Det ville være pragtfuldt, hvis hr. Qureshi ville stille spørgsmålet til den minister, som har ressortområdet.
Det ville også være pragtfuldt, om Præsidiet sørgede for, at spørgsmålene blev drejet derhen, hvor de hører hjemme, nemlig til det rigtige ressort, for spørgsmålet om ATP’s investeringer hører altså under Økonomi- og Erhvervsministeriet og ikke under Udenrigsministeriet.
Det er ATP, der har ansvaret for handlingsplanen for virksomheders samfundsansvar.
Men for at forkorte processen – og for ikke at sige: Det er ikke mit bord, hr. tjener – har jeg spurgt Økonomi- og Erhvervsministeriet, der i forhold til det konkrete spørgsmål, når nu hr. Qureshi ikke har fundet ud af at spørge dem, oplyser følgende, citat: Regeringen lægger vægt på, at danske pensionskasser ligesom andre investorer udviser en god adfærd og lever op til den gældende lovgivning.
Regeringens handlingsplan fra maj 2008 indeholder flere initiativer, der har til formål at fremme virksomheders samfundsansvar.
Dette gælder også pensionsselskabernes investeringer.
Hvis et pensionsselskab har tilsluttet sig internationale retningslinjer for etiske investeringer, må det forventes, at det lever op til dem, men det må være op til det enkelte pensionsselskab at vælge, hvordan man konkret udmønter sit samfundsansvar, så man komme til udtryk på mange forskellige måder.
Da man stiller spørgsmålet til en forkert minister, er jeg nødt til at give det fulde svar fra den minister, der har ressortområdet.
Jeg citerer fortsat: Det er ledelsen i pensionsinstituttet, som i sidste ende har ansvaret for valget af investeringsstrategi.
Det udelukker dog ikke, at ledelsen forinden valg af investeringsstrategi indgår i en dialog med sine medlemmer eller aktionærer.
Det skal nævnes, at lovgivningen stiller krav til, at pensionsinstitutterne i årsrapporten skal beskrive, hvis de har inddraget sociale, miljømæssige eller etiske forhold i deres investeringspolitik.
Det bidrager til gennemsigtighed for medlemmerne.
Kravet om redegørelse for samfundsansvar fremgår af § 24 i bekendtgørelse om finansielle rapporter for Arbejdsmarkedets Tillægspension, Særlig Pensionsopsparing og Supplerende Arbejdsmarkedspension for Førtidspensionister, Bekendtgørelse nr. 1307 af 16. december 2008.
Udgangspunktet må jo selv sagt være, at investorerne overholder de retningslinjer, som de selv stiller op eller følger de principper, som de har tilsluttet sig.
Beklager, men det var stillet til en forkert minister, og det er det fulde svar.
Frank Aaen (EL), 2009-12-09:
Er regeringen enig i den optrapning af krigen i Afghanistan, der er USA's nye strategi?
Jeg har to spørgsmål, og det første lyder: Er regeringen enig i den optrapning af krigen i Afghanistan, der er USA's nye strategi?
Per Stig Møller (KF), 2009-12-09:
Altså, den opskrivning med ca. 30.000 soldater, som præsident Obama har besluttet, er vi selvfølgelig enige i, for det er udmærket, at der kommer flere amerikanske soldater ind for at få stoppet den fremgang, der har været for Taleban, og få trængt dem tilbage.
Jeg håber da også på, at der i Helmandprovinsen, hvor vi er, kommer flere amerikanske soldater.
Vi arbejder også for, at der skal komme afghanske soldater derned, som vi kan arbejde sammen med, og som vi kan træne – amerikanerne skal også træne afghanske styrker – således at de afghanske styrker kan overtage mere af sikkerheden hurtigere, så vi kan komme i en lidt mere tilbagetrukken position.
Så ja: Jeg er enig i, at det var en klog beslutning, præsidenten traf, at lave det, der hedder »the surge«, altså opskrive med 30.000 mand for en periode.