runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mike Legarth (KF), 2011-11-10:
Vi vil gerne være med til at skabe job.
Og vi synes også, at det er en god idé at fremrykke offentlige investeringer.
Det har vi også selv peget på.
Og jeg kan jo konstatere, at man nu har fordoblet det, som vismændene pegede på var den ansvarlige model, og det, som vi i al beskedenhed havde peget på var et rimeligt beløb, nemlig de 10 mia. kr.
Men vi bakker jo op om det synspunkt.
Men det, der tæller i den modsatte retning, er jo, at man har spredt det ud på 2 år og altså bruger opsparede midler fra statskassen til kunstigt at skabe et aktivitetsniveau.
Og hvis konjunkturerne ikke rejser sig, når nu de penge, vi bruger fra statskassen, aftager, så er vi lige vidt.
Så er pengene spildt, de er brændt af til ingenting.
Eigil Andersen (SF), 2011-11-10:
Jeg kan forstå, at man fra konservativ side mener, at retningen er rigtig, men at modellen måske er for omfattende.
Sådan forstår jeg svaret.
Så må logikken jo være, at man stemmer for, fordi det trods alt er en bevægelse i den rigtige retning.
Med hensyn til det pengeforbrug, der ligger i det, vil jeg sige, at De Konservative er et af de partier, som beklageligvis støtter, at man skal ud at låne 17 mia. kr. for at udbetale nogle efterlønsbidrag.
17 mia. kr. skal der lånes til det formål næste år.
Det er et formidabelt beløb, og sagen er jo, at den måde at skabe job på kun giver en fjerdedel af det, man får ud af det, når man fremrykker offentlige investeringer.
At det kun er en fjerdedel, er ikke noget, jeg har fundet på; det er noget, som Finansministeriet har sagt under den borgerlige regering, som vi havde tidligere.
Så summa summarum: Logikken må vel være, at det her er et skridt i den rigtige retning set med Konservatives øjne, og at det eneste naturlige derfor er, at man stemmer for, at de her job til flere tusinde mennesker bliver skabt i de næste 2 år.
Mike Legarth (KF), 2011-11-10:
Modellen er altså stadig meget afgørende.
Vi vil gerne medvirke til at skabe job, vi vil gerne være med til at skabe et opsving, og vi vil gerne være med til at skabe optimisme, tro på fremtiden og holdbar vækst.
Men det er jo ikke det, der sker, for tingene peger direkte imod hinanden: Med den ene hånd vil man bruge statskassen til at skabe et kunstigt aktivitetsniveau, sådan at der kan komme et opsving i den periode, hvor pengene er til stede, inden de bliver opbrugt, og med den anden hæver man skatter og afgifter, sådan at den helt almindelige gennemsnitsdansker på en gennemsnitsindkomst vil opleve, at der sidst på måneden er færre penge til at betale regninger med.
Og så kan jeg spørge: Tror man selv på, at det gør, at folk får lidt lettere ved at åbne pungen og skabe forbrugertillid og optimisme og bruge flere penge, som jo er det, økonomien har brug for, nemlig at folk omsætter deres opsparing til forbrug?
Det gør de jo ikke, så man skyder sig selv i foden med den model, man har bragt på bane.
Men der ser vi jo frem til, at der kommer nogle forhandlinger, og så kan vi måske få påvirket tingene i den rigtige retning, sådan at vi samlet set kan bakke op om det.
For job vil vi gerne være med til at skabe, men det skal være på den rigtige måde.
Christian Juhl (EL), 2011-11-10:
Tak for det.
Hr. Legarth
, du sagde, at du er modstander af at fjerne fattigdomsydelsen, fordi det betyder, at det ikke kan betale sig at arbejde.
Er det ...
Vi hørte, at hr. Legarth var modstander af at fjerne fattigdomsydelsen, fordi det betyder, at det ikke kan betale sig at arbejde – kan du høre det nu?
Har hr. Mike Legarth og De Konservative den menneskeopfattelse, at mennesker kun tager arbejde, hvis det kan betale sig rent økonomisk?
Og har De Konservative slet ikke i baghovedet, at en fattigdomsydelse kan være så lille, at den kan være med til at isolere familier, der skal leve af en fattigdomsydelse, og dermed gøre det sværere for dem, end hvis de f.eks. havde en nogenlunde ordentlig understøttelse?
Mike Legarth (KF), 2011-11-10:
Nu er det jo ordføreren og Enhedslisten, der har opfundet begrebet fattigdomsydelse.
Det begreb anerkender jeg ikke, men jeg anerkender, at vi har et kontanthjælpsloft, og jeg kan så forstå, at man nu ønsker at hæve det.
Sådan som vi har indrettet arbejdsmarkedet, skal der mindst være 1.000 kr.s forskel på at være på passiv forsørgelse, hvor man ikke har et arbejde af den ene eller den anden grund, og på at være på mindsteløn.
For vi tror på, at når der er et økonomisk incitament til at tage et arbejde, er der også flere, der vil gøre det, af samme årsag som jeg redegjorde for før.
Det er jo ikke at opfinde den dybe tallerken.
Enhver kan vel regne ud, at hvis man skal betale for at gå på arbejde, var der nok flere, der valgte at blive hjemme under dynen, når vækkeuret ringede om morgenen, og sidde på verandaen og drikke kaffe og nyde udsigten, hvis det var godt vejr, eller gå ind at se tv, eller hvad man nu gør, når der bliver appelleret til et hængekøjesamfund, som Enhedslisten jo gør ved at problematisere det her.
Det må være ret og rimeligt, at der en lille skilling til fordel for den, der ansvarligt passer et arbejde fra morgen til aften, i forhold til den, der af den ene eller den anden helt fair grund, får et ordentligt og hæderligt beløb for i et tidsrum at være uden for arbejdsmarkedet.
Christian Juhl (EL), 2011-11-10:
Jamen jeg skal gøre mit yderste for at leve op til reglerne for tiltaleformen.
Undskyld.
Jeg synes ikke rigtig, jeg fik et svar.
Er det hr. Mike Legarths menneskesyn, at folk kun går på arbejde, hvis det kan betale sig økonomisk, og vil hr. Mike Legarth afvise, at jeg med 20 års erfaring som arbejder i fagforeningen med tusindvis af arbejdsløse har oplevet folk i regn, blæst og sne gå på arbejde og få mindre ud af det end den aktuelle dagpengesats?
Mener hr. Mike Legarth, at det er en usandhed, når jeg påstår, at det er en ganske almindelig ting at opleve i en a-kasse i de fleste fagforeninger i Danmark?
Jeg siger det, fordi et menneskesyn, der siger, at folk hellere vil ligge under en dyne frem for at være med i et fællesskab på en arbejdsplads, ikke i mit hoved hører 2011 til.
Alle mennesker, jeg har mødt, har lyst til at være medlem af et fællesskab på en arbejdsplads, har lyst til at tjene deres egne penge, har lyst til at sørge for deres egen familie uden offentlig ydelse og kun nødig lever af offentlig forsørgelse.
Mike Legarth (KF), 2011-11-10:
Nu vil jeg lige starte med at sige til ordføreren for Enhedslisten, at jeg selv synes, at han er et udmærket, dygtigt og kompetent menneske, men ordføreren skal ikke belære mig om, hvordan det er at være på et arbejdsmarked.
Jeg gik ud af 2. real og tog ud som sømand og sejlede som dæksdreng, jungmand og letmatros til 1.800 kr. om måneden; jeg har drevet egen virksomhed i 20 år, og mange af mine kolleger, der driver egen virksomhed, tjener mindre end mindstelønnen, men de bliver ved med at drive egen virksomhed alligevel, fordi det er en æressag for dem at have præcis det job, de har valgt.
Så det skal jeg ikke have nogen belæring om af ordføreren, så meget kan jeg garantere.
Når vi taler om det helt principielle, er vi uenige.
Jeg mener, at vi til enhver tid er nødt til at skabe et arbejdsmarked, hvor man belønner dem, der yder en indsats, i forhold til dem, der af den ene eller den anden helt legale årsag får offentlig forsørgelse, og som vi støtter skal have et ordentligt liv i trivsel, hvis betingelserne er i orden.
Men der skal være en forskel på 1.000 kr. til fordel for dem, der er ansvarlige, passer deres ting, passer deres arbejde, står tidligt op om morgenen osv. osv., som jeg har redegjort for i detaljer.
Det kan ikke være rigtigt, at man får mere ved ikke at passe et arbejde, end man får ved at gøre det.
Joachim B. Olsen (LA), 2011-11-10:
Tusind tak.
Man kunne have lyst til at spørge den forrige spørger: Hvis folk går på arbejde, selv om det ikke kan betale sig for dem, hvorfor er der så raske mennesker, der går på efterløn?
Men det er jo så en anden sag.
Så ville jeg bare gerne stille sådan et opklarende spørgsmål: Er det korrekt forstået, at et af argumenterne for at indføre starthjælpen var, at de mennesker, som kom på en starthjælp, var indvandrere, som kom til Danmark og ikke kunne sproget, og de havde ikke så mange kompetencer, at de kunne gøre sig gældende på det danske arbejdsmarked, og man måtte derfor forvente, at de job, som de kunne få, var lavtlønsjob, og at der derfor var en vis fornuft i at have en ydelse, der gjorde det attraktivt for de mennesker at komme i arbejde, fordi mange af dem ikke ville kunne kvalificere sig til et job, hvor de kunne tjene lige så mange penge, som de kunne få ved at være på kontanthjælp?
Er det korrekt forstået?
Mike Legarth (KF), 2011-11-10:
Jeg er ikke ekspert i arbejdsmarkedsforhold og husker ikke i detaljer, hvad begrundelserne og argumentationen, for at den blev, som den blev, var.
Det er jeg helt enig i.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2011-11-10:
Det er foranlediget af, at de danske medier jo for nylig refererede nogle positive meldinger om oliefund, og jeg ved ikke, om ordføreren kan oplyse lidt nærmere om, hvordan det står til netop nu med muligheden for, at man kan komme i gang med olieeventyret på Grønland, som man jo har fået retten til, og som er vejen til, at man kan blive et selvstændigt samfund.
Bjarne Corydon (S), 2011-11-10:
Jeg kan bare oplyse, at den tilbagetrækningsreform, der er skrevet ind i finanslovforslaget, er den tilbagetrækningsreform, der er aftalt i den kreds af partier, hvor mit parti ikke var med.
Den er overtaget fuldt og helt i respekt for, at den støttes af 90 mandater.
Sådan er det, og det sagde vi i øvrigt også meget klart før valget.
Men det, jeg prøvede at pointere, var bare det helt grundlæggende, at man med hr. Anders Samuelsens udgangspunkt og de årsagssammenhænge, hr. Anders Samuelsen støtter sig til i sit politiske livssyn, umuligt kan forklare, at Danmark er et rigt samfund.
Det burde ikke kunne lade sig gøre.
Danmark har et meget, meget højt skattetryk – nogle kalder det for verdens højeste – vi har en meget, meget stor offentlig sektor, vi regulerer vores virksomheder relativt stramt, og vi stiller krav til miljø, arbejdsmiljø og mange andre ting, og alligevel er vi et af verdens rigeste samfund, og vi har nogle af verdens mest førende virksomheder inden for nogle områder, der vil vokse yderligere i fremtiden.
Joachim B. Olsen (LA), 2011-11-10:
Men hvis finansministeren ikke prøvede at overbevise økonomerne om, at de skulle bruge de regnemetoder, som ministeren havde brugt i forbindelse med »En Fair Løsning«, må ministeren jo også have vidst, at det resultat og de tal, som var i »En Fair Løsning«, var hokuspokustal.
Det må jo være konklusionen, ellers havde ministeren vel prøvet at overbevise økonomerne om, at man skulle bruge de regnemetoder.
Så vil jeg gerne lige bede om et svar på, om ministeren mener, at DREAM-modellen er et troværdigt økonomisk værktøj.
Bjarne Corydon (S), 2011-11-10:
Jamen jeg vil gerne kvittere igen for de pæne indledende ord.
Altså, det var jo sådan, at fru Tina Nedergaard holdt velkomsttalen, da jeg som ung 19-årig mand startede på Institut for Statskundskab, og det har præget mig lige siden.
Når det gælder forskningen, er der jo bare det enkle svar, at man har fået en ny regering, som lægger op til at bruge flere penge på forskning end den tidligere regering, endda væsentlig flere penge, og finansiere den fuldt ud.
Og det var måske en af de ting, vi kunne få en bred aftale om, det vil jeg da håbe.
Tina Nedergaard (V), 2011-11-10:
Jeg kan sige, at vi helt klart fra Venstres side fortsat forhandler, med henblik på at vi kan opnå en enighed, det vil vi meget, meget gerne.
Der er dog bare det lille aber dabei ved svaret fra finansministeren, at han påstår, at der bruges flere penge i 2012 end i 2011 til statsligt finansieret forskning, og det er jo ikke korrekt ud fra det finanslovforslag, som regeringen har fremlagt.
Så jeg mener, at finansministeren skal trække det tilbage og understrege, at der faktisk bliver brugt flere penge under den finanslov, som VKO har haft ansvaret for, nemlig for 2011, end det, der lægges op til under den røde regering.
Bjarne Corydon (S), 2011-11-10:
Nu bliver det måske en lille smule for finurligt.
Og vi lægger så op til at få bred tilslutning til at rette op på det forhold, der ellers ville være blevet realiteten, hvis man havde genvalgt den tidligere regering – sådan er det også.
Jeg er glad, hvis man gerne vil være en del af det.
Det er da så et eksempel på bredt samarbejde, som måske kan føre videre i andre sammenhænge.
Ole Birk Olesen (LA), 2011-11-10:
Ministeren har fortalt, at regeringen i sin økonomiske politik, herunder også i fremlæggelsen af finanslovforslaget, benytter sig af gængse regnemetoder, fordi det er det eneste ansvarlige at gøre.
Jeg vil gerne spørge ministeren, om ministeren og ministerens parti i valgkampen var klar over, at man, hvis man kom i regering, ville gøre det eneste ansvarlige, nemlig at gå over til gængse regnemetoder.
Var man klar over det i valgkampen?
Bjarne Corydon (S), 2011-11-10:
Jamen ministeren og ministerens parti var før og i valgkampen en del af en faglig debat om forskellige regnemetoder, f.eks. den, der gør sig gældende i forhold til cigaretter og grænsehandel.
Det synes jeg er meget naturligt.
Det ser jeg ikke noget odiøst i.
Jeg tror, at det også vil gøre sig gældende for spørgeren, når spørgeren fremkommer med konstruktive forslag i den kommende tid og oversender dem til Finansministeriet og får beregninger tilbage, at spørgeren vil kaste sig ind i en faglig debat om, hvordan det mere præcist hænger sammen med grundlæggende sammenhænge i dansk økonomi, og det har jeg respekt for.
Ole Birk Olesen (LA), 2011-11-10:
Ministeren behøver ikke at svare på spørgsmålet, hvis ministeren ikke ønsker det.
Der er ingen grund til at tale udenom.
Tina Nedergaard (V), 2011-11-10:
Også et stort tillykke til finansministeren fra mig.
Jeg har haft lejlighed til at lære finansministeren at kende i hans tidligere branche som studerende på Aarhus Universitet, så det borger jo for en vis kvalitet.
Jeg kan forstå, at den normale praksis, denne tradition, som har været med til at skabe et godt samarbejdsklima på Christiansborg gennem årene, har finansministeren så valgt at bryde.
Men jeg er sådan set mere optaget af substansen i det finanslovforslag, som nu ligger.
Jeg finder faktisk, at der er brudt en stribe af løfter, nogle er faktisk slet ikke opdaget endnu, og derfor har borgerne fortsat en hel del til gode i den retning.
En af de ting, som jeg synes man skal pege på, er, at der rent faktisk bliver færre penge til statsligt finansieret forskning i 2012 end i 2011, og det skal jeg bare høre at finansministeren lige bekræfter.
Esben Lunde Larsen (V), 2011-11-10:
Tak for det.
Nu når jeg kender kvaliteten af fru Tina Nedergaards viden og udfoldelser, er jeg klar over, at finansministeren ikke har hørt for godt efter, da fru Tina Nedergaard holdt sin tale, fordi det er sådan, at i statens forskningsbudget bliver der de facto brugt 419 mio. kr. mindre i 2012 end i 2011.
Finansministeren kan blot høre det samråd, der har været i dag med uddannelsesministeren, hvor uddannelsesministeren bekræfter det her tal.
Men det, jeg vil spørge ministeren om, er i henseende til det brede samarbejde.
Er finansministeren klar til at indgå kompromiser, når det gælder om at sænke, og jeg sagde sænke, i stedet for at hæve skatter og afgifter på udvalgte områder for at indgå en bred finanslovaftale som den, den radikale ordfører også ønsker?
Bjarne Corydon (S), 2011-11-10:
Jeg er klar til at indgå kompromiser; det er klart.
Når det handler om at sænke skatter, er det jo i en sammenhæng, der hedder en skattereform.
Vi lægger op til at sænke skatten på arbejde og indgå kompromis om, hvor meget, og hvordan det skal finansieres.
Men det er klart, som jeg også gjorde gældende i min tale, at jeg ser nye skatteindtægter som en væsentlig forudsætning for at sætte en ny kurs i dansk politik.
Det er det, vi lægger op til, og det er det, vi ønsker.
Det undrer mig, at man ikke vil medvirke til at løse den opgave, også selv om man i udgangspunktet er imod.
Så ja, vi har brug for at hæve skatter og afgifter for at kunne tage nogle nye initiativer i Danmark.
Det er efter min opfattelse nødvendigt, og det søger jeg tilslutning til.
Esben Lunde Larsen (V), 2011-11-10:
Gør det indtryk på finansministeren, når vi eksempelvis ser tal fra Landbrug & Fødevarer, der viser, at vi mister 13.000 arbejdspladser på de afgiftsstigninger, regeringen lægger op til, og at man indirekte rammer den eksportdrevne vækst, så vi netop ikke får den vækstskabelse, den udvidelse af økonomien, som finansministeren efterspørger?
Gør de tal indtryk på ministeren, når vi tænker på, at mange af de arbejdspladser, som eksempelvis landbruget skaber, ligger i de tyndtbefolkede områder, hvor vi har brug for jobskabelse, og hvor vi har brug for vækst?
Bjarne Corydon (S), 2011-11-10:
Det gør indtryk på mig, at det forslag, vi har fremlagt, indeholder en kickstart, der skaber tusindvis af nye arbejdspladser efter fuldstændig gængse regnemetoder.
Det er det, der gør indtryk på mig.
Det er det centrale for mig.
Jeg har igennem årene været vidne til masser af beregninger, der handlede om, at en indsats for miljøet ville føre til et enormt tab af arbejdspladser i Danmark.
Jeg kan bare konstatere, at vi er et af de lande i verden, der gør mest for miljøet, og vi har faktisk sikret os en relativt høj beskæftigelse gennem årene netop ved at gøre meget for miljøet.
Så jeg synes, det er en udmærket idé at fortsætte den tradition.
Det er også det, vi lægger op til.
Joachim B. Olsen (LA), 2011-11-10:
Tusind tak og tak for sammenligningen.
Prøvede finansministeren, da han kom ind i Finansministeriet, at overbevise økonomerne derinde om, at man skulle bruge de regnemetoder, som Finansministeriet havde brugt i forbindelse med »En Fair Løsning«?
Og mener Finansministeriet, at DREAM-modellen er et troværdigt værktøj?
Bjarne Corydon (S), 2011-11-10:
Nej, det var der ikke tid til – nej, nej, spøg til side.
Jeg har ikke prøvet at overbevise nogen embedsmand om noget som helst, når det handler om de metoder, man anvender, absolut ikke.
Altså, det er jo det, der ligger i det, jeg siger, nemlig at jeg som politiker ikke agter at give påbud om, hvordan man regner.
Jeg tror, at Finansministeriet er fuldt ud opmærksom på mange af de debatter, der er om forskellige regnemetoder i dansk økonomi, man er en ivrig del af dem, og man ændrer jo også løbende synspunkt, når der opstår ny viden, nye data, nye perspektiver på tingene.
Men nej, jeg har ikke forsøgt at påvirke det politisk.
Jeg har ikke yderligere at tilføje til den sag.
Jeg var en del af en faglig debat om nogle centrale sammenhænge i dansk økonomi før valget og under valgkampen.
Det er vigtige debatter, og de vil blive ført videre, også uden mig.
Arbejderbevægelsens Erhvervsråd er en del af mange af de debatter, andre faglige miljøer er en del af andre debatter.
Jeg har nu pålagt mig den restriktion i min politik, som giver en ekstra forsigtighed i forhold til det, vi gennemfører, nemlig at jeg benytter mig af de regneregler, der gjaldt, da jeg kom.
Om de så vil blive lavet om i forlængelse af de faglige debatter, der kører uden mig, er jeg jo så ikke herre over.
Det har jeg egentlig en grundlæggende respekt for.
det skal jeg ikke kunne sige.
Det vil jeg lade være helt op til hr. Hans Kristian Skibby og hans partifæller.
Det er da nyt, i forhold til hvad man har gjort hidtil, i forhold til hvad mit parti har gjort hidtil, og i forhold til hvad Det Konservative Folkeparti har sagt hidtil.
Og det er da bekymrende, det er ikke en fremstrakt hånd til bredt samarbejde, og det er da uansvarligt.
Jamen jeg vil også gerne sige tak til hr. Mike Legarth for en god valgkamp og kvitterer lige over.
Jeg fornemmede også de høje personlige kvaliteter i de mange paneler, vi sad i, i Esbjerg og omegn, og der var da også et par ting, vi blev enige om undervejs, så vidt jeg husker.
Så jeg synes, at når det gælder efterlønsreformen eller tilbagetrækningsreformen, som den jo rettelig hedder, er sagen meget klar.
Mit parti støttede ikke den reform.
Vi fremlagde et alternativ, som jeg i nogen sammenhænge havde lejlighed til at debattere med hr. Mike Legarth.
Vi sagde også meget klart, og det sagde jeg også i de paneldiskussioner i Esbjerg og omegn, hvor vi begge sad med, at skulle det forholde sig sådan, at der var 90 mandater for den reform, hr. Mike Legarth var en del af, så ville den blive gennemført efter valget, og det er det, der er sket.
Og derfor ligger den nu til grund for vores økonomiske politik på godt og ondt.
Så enkelt er det.
Mike Legarth (KF), 2011-11-10:
Men er det troværdigt, at man støtter noget, man principielt er imod?
Er det ikke en stor udfordring, at man skal støtte noget, vedtage noget, sørge for, at noget, som man egentlig er lodret modstander af, bliver implementeret?
Så vil jeg tillade mig at stille et spørgsmål mere, nemlig om rapporten og debatten omkring Finansministeriets regnestykke i forhold til »Fair Løsning 2020«'s regnestykke – de 39 milliarder i difference.
Jeg forstår den udmærkede redegørelse, der blev givet, men accepterer og støtter den nuværende finansminister også den beregning, Finansministeriet kom frem til?
Bjarne Corydon (S), 2011-11-10:
Jamen det er da for mig at se noget af det mest danske, at man på visse punkter er nødt til at gennemføre og værne om en politik, man ikke selv har udviklet
Altså, som jeg husker det, sidst vi havde et regeringsskifte i 2001, så overtog den daværende statsminister, Anders Fogh Rasmussen, og hr. Bendt Bendtsen, støttet af hr. Mike Legarth i vedkommendes valgkamp, så vidt jeg husker, fuldt og helt det skattesystem, man havde kritiseret sønder og sammen igennem 10 år, pinsepakken, hele dynen, og det var uden nogen dårlig smag i munden, så vidt jeg husker.
Man satte et skattestop oveni, det vil sige, man lagde sig fast på en position, der hed »det vil man ikke lave om«.
Det var jo en meget dansk beslutning, den svarer fuldt ud til den, vi har truffet nu.
Så det ser jeg ikke noget odiøst i.
Torsten Schack Pedersen (V), 2011-11-10:
Jeg vil forsøge at spørge, om finansministeren kan komme det lidt nærmere end det, som ordførerne fra Socialdemokratiet og SF jo har præsteret i dag, for når vi har rejst sagen om de utallige løftebrud, som den her regering har begået, har svaret fra den socialdemokratiske finansordfører og fra SF's finansordfører lydt: Jo, men nu fik S og SF jo ikke 90 mandater, så derfor kunne det ikke lade sig gøre.
Nu har finansministeren jo været så venlig at svare mig i Finansudvalget på, hvorledes finansministeren ser på S og SF's økonomiske udspil før valget, hvor finansministeren har bekræftet de tidligere beregninger fra selv samme ministerium, der viser, at forslaget fra S og SF var underfinansieret med mellem 22 og 39 mia. kr.
Så vil finansministeren ikke bekræfte, at det er, fordi S og SF's forslag før valgkampen var underfinansieret og ikke, fordi S og SF ikke har 90 mandater i dag?
Bjarne Corydon (S), 2011-11-10:
Næ, det vil finansministeren ikke.
Det forholder sig så enkelt, at der er forhandlet om et regeringsgrundlag mellem tre partier, hvorefter man lægger en politik frem, som man så søger et flertal for i Folketinget.
Så enkelt er det.
Og når det gælder beregningerne af politiske forslag, er spillereglerne, som jeg har sagt, og jeg skal forsikre spørgeren om, at mit ministerium også vil stille sig til rådighed, hvad angår gennemregninger af forslag, der måtte komme frem fra Venstre, når man på et tidspunkt kommer i et humør, hvor man selv vil komme med forslag i stedet for at kritisere dem, vi andre kommer med.
Torsten Schack Pedersen (V), 2011-11-10:
Finansministeren har jo bekræftet, at den politik, som S og SF lagde frem til danskerne før valget, var underfinansieret med mellem 22 og 39 mia. kr.
Hvordan ville finansministeren have betalt de mange gyldne løfter, som man nu er løbet fra?
Hvordan ville finansministeren have betalt dem med et udspil, som finansministeren selv bekræfter er underfinansieret med mellem 22 og 39 mia. kr.?
Det har jo ingenting med 90 mandater at gøre, ingenting.
Hvordan ville finansministeren have gennemført de mange løfter fra S og SF med det udspil, som finansministeren selv bekræfter er underfinansieret?