runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Charlotte Fischer (RV), 2007-03-27:
Jeg synes, at Venstres ordfører måske slog en lige lovlig optimistisk tone an i forhold til, hvor godt det går.
Jeg har læst en rapport fra Statens Institut for Folkesundhed, som jeg mener at huske fastslog, at mængden af ensidigt gentaget arbejde er steget over de seneste år.
Der er en kæmpemæssig udfordring på arbejdsmiljøområdet, og jeg tror ikke, man i dag bare kan stille sig op og sige, at her går det rigtig, rigtig godt.
Jeg vil spørge til noget andet, for et sted, hvor jeg synes at regeringen gør alt for lidt, er på området kliniske retningslinjer.
Der findes ikke kliniske retningslinjer og standarder for gigtpatienter, og det betyder jo helt præcis i praksis, at når en patient møder op hos egen læge, så kan det godt risikere at blive lidt, som vinden blæser, hvad det lige er for en behandling og et tilbud, vedkommende får.
Kan Venstres ordfører sige noget om, hvornår der kommer kliniske retningslinjer for gigtpatienter.
Og bør det ikke være sådan, at der er kliniske nationale retningslinjer for alle typer kronikere, herunder gigtpatienter?
Bjørn Medom Nielsen (S), 2007-03-27:
Jeg har bemærket – jeg tror, det var i går, det kom frem i dagspressen – at nu skete der noget med forskningsfeltet på det her område.
Jeg har en fornemmelse af, at det er en pulje, der er sat af i forvejen, og som Dansk Folkeparti sådan ligesom har handlet med i forhold til sundhedspolitikken, så det ikke er nye penge, der bliver talt om her.
Det er vel egentlig også det, som hr. Preben Rudiengaard spørger mig om, om vi kommer med nye penge i den her sammenhæng.
Jeg kan sige, at i forhold til forskningen havde vi sidste år en ramme på 50 mio. kr., som indbefattede andet end forskning, men vi har altså en finansiering klar til at få forskningssiden på plads også, ellers ville der jo ingen mening være med forslaget her.
Kirsten Brosbøl (S), 2007-03-27:
Ved andenbehandlingen af det her forslag udspandt der sig jo en lille debat om muligheden for at overføre noget af den traditionelle landbrugsstøtte til landdistriktsmidlerne.
Da var vi nogle fra oppositionen, der spurgte ministeren, hvad Venstres holdning egentlig var til spørgsmålet om at benytte sig af muligheden for simpelt hen at begrænse noget af den traditionelle landbrugsstøtte og i stedet overføre midlerne til landdistriktsmidlerne, f.eks. til fremme af miljøformål og til økologi.
Og da var det sådan lidt svært at finde ud af, hvad Venstres holdning egentlig var.
Senere har ministeren så udtalt sig til bl.a. Altinget om, at regeringen i virkeligheden slet ikke går ind for det her med frivillig modulation.
Det er vi jo nogle der undrer os lidt over, for regeringen har sådan set tidligere, både til Europaudvalget og Fødevareudvalget og også i det notat, der ligger fra rådsmødet sidste gang, sagt, at regeringen gerne vil fortsætte med at arbejde for, at en fremtidig regering kan få muligheden for at benytte den frivillige modulation.
Der står sådan set i notatet fra det sidste rådsmøde, at det er regeringens foreløbige, generelle holdning, at man fra dansk side støtter forslaget til gennemførelse af frivillig graduering, fordi man har accepteret, at det er sådan, man vil gøre det inden for EU.
Det synes vi jo er en smule underligt.
Jeg synes, det kunne være rart at få ministeren til at komme herop på talerstolen og gøre helt klart rede for, hvad der egentlig er regeringens holdning til det her med frivillig modulation.
Det er jo ikke nogen hemmelighed, at vi fra Socialdemokraternes side er meget optagede af, at vi får nedbragt landbrugsstøtten og samtidig får mulighed for at bruge nogle af de midler, man giver til traditionel landbrugsstøtte, til i stedet for at fremme f.eks. økologi og miljø.
Det er noget af det, man har mulighed for inden for landdistriktsprogrammet, og det er altså noget af det, som det her lovforslag også drejer sig om.
Så jeg kunne godt tænke mig at høre ministerens helt klare melding her fra Folketingets talerstol.
Vil regeringen arbejde for frivillig modulation eller ej?
Kirsten Brosbøl (S), 2007-03-27:
Ministeren glemmer en meget vigtig detalje i, hvad der er sket, fra man forhandlede den her aftale og så til nu, nemlig at det bl.a. er Venstres medlemmer i Europa-Parlamentet, der har været med til at fjerne muligheden for frivillig modulation.
Derfor er vi meget nysgerrige efter at vide, hvad Venstres holdning er principielt, som ministeren siger, til, at vi i fremtiden under en anden regering kan få mulighed for at bruge den frivillige modulation.
Det har vi sådan set forstået.
Det, vi er interesseret i at få at vide, er, om ministeren vil arbejde for, at vi kan få mulighed for det, og om ministeren vil tage en snak med sine partifæller i Europa-Parlamentet og fortælle dem, at det sådan set er en meget god idé at arbejde for, at vi i fremtiden under en anden regering kan få mulighed for at benytte os af at kunne nedbringe landbrugsstøtten og i stedet for bruge nogle af pengene til f.eks. miljøformål og økologi.
Det er sådan set den detalje, som ministeren lige glemmer at fortælle.
Hans Christian Schmidt (V), 2007-03-27:
Jeg kunne jo sådan set godt være fristet til at give spørgeren ret og sige, at europaparlamentarikere altid lige bør kontakte deres ministre om, hvad de skal mene.
Jeg tror ikke, det er holdbart i længden, så det tror jeg at jeg vil holde mig fra.
Men hvad jeg vil diskutere med Venstres medlemmer, det diskuterer jeg med Venstres medlemmer.
Det behøver jeg ikke at diskutere fra en talerstol.
Hvad jeg derimod gerne vil svare på igen er, at når det kommer op ved velfærdstjekket, om man skal bruge frivilligt modulerede midler, så forholder vi os til det.
Det har jeg sagt, og jeg har ingenting at indvende imod, at kommissæren ønsker at tage det op til overvejelse i 2008.
Og så bliver der jo, som der plejer, en debat, og derefter skal jeg jo have et mandat til, om jeg kan gå ned og sige ja eller nej til det forslag, som Kommissionen og kommissæren derefter vil fremsætte.
Ole Glahn (RV), 2007-03-27:
Jeg kan forstå, at vi her i Folketinget må leve med at være forvirrede, men måske på et lidt højere plan, efter at ministeren har udtalt sig.
Men det er stadig væk noget uklart, hvad Venstre egentlig står for, for vi har jo hørt ministeren sige indtil flere gange, at ministeren mente – og jeg mener da, ministeren er valgt af Venstre – at der principielt burde være mulighed for det.
Jeg synes også, jeg hørte ministeren sige, at når det sundhedstjek kommer, og hvis der bliver mulighed for det, så synes ministeren egentlig, at det burde være rimeligt.
Sådan har jeg hørt det i Europaudvalget.
Jeg ved godt, der er lavet om i den aftale, der er nu, men det er stadig væk sådan, som ministeren netop har sagt her fra talerstolen, at det formentlig kommer op som et emne i forbindelse med denne revision eller dette sundhedstjek i 2008-09, og der synes jeg da det var rart at vide, at ministeren står fast på, at det er rimeligt, at lande får mulighed for at melde ind med modulation på det tidspunkt.
Hans Christian Schmidt (V), 2007-03-27:
Jo, men jeg må bare sige til hr. Ole Glahn, at hvis det er at være forvirret på et højere plan, så synes jeg, hr. Ole Glahn klarer det godt.
Det må jeg sige.
Vi har faktisk lige fået gengivet alt, hvad der er i aftalen, og alle de usikkerheder, som er tilbage, fordi vi jo er nødt til at beslutte os.
Det har hr. Ole Glahn fuldstændig ret i.
Det kommer op i 2008, og så får vi debatten.
Jeg er bare nødt til at sige, når vi diskuterer det generelt, at jeg ikke skal redegøre for, hvad Venstres synspunkt er.
Det må man spørge hr. Jens Kirk om.
Jeg redegør for, hvad regeringens holdning er, og det har jeg gjort.
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Ole Glahn (RV), 2007-03-27:
I lighed med fru Kirsten Brosbøl vil jeg også stærkt appellere til, at ministeren får afklaret den usikkerhed, der er om regeringens politik på det her felt.
Ministeren har flere gange både til Fødevareudvalget og Europaudvalget udtrykt, at ministeren mener, at der i forbindelse med sundhedstjekket i 2008 og 2009 principielt bør være mulighed for, at de enkelte lande kan melde sig ind og sige, at man gerne vil lave en frivillig modulation.
Og nu ser vi så, at ministeren til Altinget har sagt, at ministeren naturligvis ikke vil arbejde for det, fordi ministeren ikke synes, det er nogen god idé.
Det har bevirket, at der i Altinget er overskrifter om, at Venstre er i vildrede med sig selv.
Jeg synes da, at Venstre tjener Folketinget med at oplyse, hvad Venstre egentlig mener.
I særdeleshed burde ministeren nu gå på talerstolen og forhåbentlig forklare, at ministeren holder fast ved, at hvis der kommer en anden regering – hvad vi er mange der håber – i 2008 og 2009, så bliver der mulighed for at lave en frivillig modulation.
Jeg håber, ministeren vil gå på talerstolen og svare på det.
Charlotte Fischer (RV), 2007-03-27:
Jeg vil spørge til det med nationale handlingsplaner.
Jeg synes, der er meget i den tekst, som Enhedslisten står bag her i dag og lægger frem til vedtagelse, som er fornuftigt.
Med hensyn til spørgsmålet om nationale handlingsplaner ville jeg gerne have Enhedslistens ordfører til at forholde sig lidt til begrebet prioritering, selv om jeg godt ved, at det lidt uvant for en ordfører fra Enhedslisten.
Men er det sådan, at Enhedslisten mener, at vi skal lave nationale handlingsplaner for alle otte folkesygdomme og bagefter også på tværs en for motion og en for kost og en for rygning og en for alkohol?
Skal vi have 12?
Så skal vi også have en for de medicinske patienter.
Hvor mange nationale handlingsplaner skal vi have?
Per Clausen (EL), 2007-03-27:
Nu har jeg sådan set
Jeg er helt med på, at amterne og efterfølgende regionerne har et stort ansvar.
Det, jeg har sagt, er, at der er brug for, at vi også på det her område laver en national handlingsplan, hvor vi altså også fra statens side går ind i det her arbejde med, at vi kan skabe en koordineret indsats.
Hr. Preben Rudiengaards partifæller i Nordjylland kan sikkert bekræfte, at jeg ikke forsømmer nogen lejlighed til at kritisere regionspolitikere og tidligere amtspolitikere på grund af de fejl, de begår.
Charlotte Fischer (RV), 2007-03-27:
Nej, jeg spørger egentlig også af ægte interesse, fordi det er en overvejelse, jeg selv sidder og tumler rigtig meget med.
Men kunne man ikke sige, at jo flere handlingsplaner man laver, i jo mindre grad bliver det område tilbage, som der er til fri prioritering?
Hvis man så ikke har en handlingsplan for et hjørne af sundhedsvæsenet, så bliver det virkelig, virkelig nedprioriteret.
Jeg synes, at overvejelsen er, og det spørger jeg egentlig også ordføreren om: Er det ikke sådan, at man risikerer at udvande det redskab, der er en national handlingsplan?
Vi har i dag for kræft og hjerter, og de har virket.
Og det er jo også dem, vi alle sammen skeler lidt til.
De var rigtig gode, og de virkede.
Men risikerer man ikke at udhule effekten af dem, når man lige pludselig har 12, 15, 20 nationale handlingsplaner?
Preben Rudiengaard (V), 2007-03-27:
Jeg vil gerne fokusere på hr. Per Clausens ventetider.
Jeg er vidende om, at man i det område, hr. Per Clausen kommer fra, har ventetider, der har været meget lange for en type gigtpatienter, men her taler jeg ikke om leddegigt.
Jeg vil spørge hr. Per Clausen, om hr. Per Clausen ikke oppe i sit område kunne have snakket med dem om, hvorvidt der er frit sygehusvalg, således at man kunne have konverteret disse patienter med lange ventetider til andre steder.
Holger K. Nielsen (SF), 2007-03-28:
Jeg er fuldstændig enig, men jeg kan ikke se, hvad det overhovedet kan bruges til som argument i dag.
Lars Barfoed (KF), 2007-03-28:
Hr. Holger K. Nielsen nævnte, at vi havde haft store forhåbninger til udvikling af demokratiet i Rusland, da det tidligere Sovjetunionen blev opløst, men siger så, at der siden er sket enorme tilbageskridt for demokratiet.
Er hr. Holger K. Nielsen ikke enig i det synspunkt?
Rune Lund (EL), 2007-03-28:
Det er den ene ting.
Det er da at gå ind i en dialog, og det er at gå ind i en reel dialog, ikke bare sådan en tom dialog.
Det er derimod den dialog, som hr. Naser Khader lægger op til.
Jeg synes, det er et meget dårligt eksempel, som hr. Naser Khader kommer med.
Hvis det endelig skal være et godt eksempel, er det nok det bedste eksempel, som hr. Naser Khader kan komme med, for alle de andre ting, der står i vores forslag fra SF og Enhedslisten, handler f.eks. om at tage kontakt til den lovligt valgte tjetjenske regering, som så er i eksil.
Der er jo en lang række konkrete forslag, som går langt videre end det, som hr. Naser Khader kan beslutte sig for.
Naser Khader (RV), 2007-03-28:
Jeg mener, at Enhedslistens og SF’s forslag til vedtagelse blander alt for mange ting sammen, og jeg synes, det er alt for stærkt.
Det er berettiget at kritisere russerne, men eksempelvis at ekskludere dem fra Europarådet vil medføre en manglende mulighed for dialog.
Det er bare et eksempel på udelukkelsen.
Rune Lund (EL), 2007-03-28:
Det kunne jeg godt tænke mig at få præciseret.
Naser Khader (RV), 2007-03-28:
Tak til SF og Enhedslisten for at have rejst denne vigtige forespørgselsdebat, også tak til udenrigsministeren for redegørelsen.
Den nuværende konflikt har varet siden 1990’erne, og selv om der er visse lyspunkter, er der stadig væk en del, der går alt for skævt.
Sagt lige ud er Tjetjenien Europas sorte hul, hvad angår menneskerettigheder.
Intet kan forsvare eller legitimere terror, og kun politiske løsninger kan skabe varig fred.
Samtidig påhviler der de russiske myndigheder et stort ansvar i konflikten.
Konflikten har svækket det russiske demokrati og blotlagt totalitære tendenser i det russiske styre, som man ellers havde ønsket var fortid.
Det eneste, der er kommet ud af den langstrakte konflikt, er tusinder af døde, og at høgene på begge sider er blevet styrket.
Den århundredgamle russiske kolonisering af Kaukasus har skabt mange ar og er fortsat grobund for denne konflikt og andre konflikter i området.
I moderne tid er området blevet brugt til at skabe små, hurtige sejre til at styrke den russiske indenrigspolitik.
Da Putin skulle være præsident, skaffede han sig i sin egenskab af premierminister et par hurtige sejre i Tjetjenien.
Konflikten i Tjetjenien afslører, at præsident Putin har en noget blakket demokratiopfattelse.
For krigen handler ikke kun om Tjetjenien, men også om hele det russiske demokrati og muligheden for at udvikle en demokratisk retsstat.
Derfor er konflikten i Tjetjenien også et brændpunkt i verdenspolitikken.
Siden den 11. september 2001 har kampen mod terror givet Rusland for stort et spillerum til at iklæde overgrebene i Tjetjenien et skær af en fælles sag.
Men der har været fremskridt her på det seneste, som udenrigsministeren redegjorde for i sin redegørelse, og det går faktisk mod en bedring af de sociale forhold i Tjetjenien – små skridt, men alligevel positive fremskridt.
Og de internationale menneskerettighedsorganer viser også vejen frem.
Adskillige gange er Rusland blevet dømt ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol for manglende beskyttelse af menneskerettighederne.
Flere sager venter på en afgørelse.
En konkret hjælp til ofrene i Tjetjenien er at hjælpe domstolen med at komme hurtigere igennem de mange sager, der venter.
Men vi må fastholde kravet om, at Rusland overholder sit ansvar for at sikre sine borgeres rettigheder.
I Tjetjenien har russiske myndigheder beviseligt overtrådt disse rettigheder.
Det er Danmarks opgave at være aktiv også på dette område.
Bilateralt og i internationale fora skal vi fastholde, at alle lande har et klart ansvar for at beskytte deres borgeres menneskerettigheder.
Vi må ikke opgive kampen mod terror eller lade storpolitiske hensyn overskygge vore fundamentale principper.
Men menneskerettighedskrænkelserne i Tjetjenien og det demokratiske underskud i Rusland løses ikke ved at lukke Rusland ude i kulden, som Enhedslisten foreslår.
Lars Barfoed (KF), 2007-03-28:
Nej, jeg mener, som jeg også sagde før, at hr. Per Stig Møllers analyse af situationen dengang var rigtig og vi ser tegn i sol og måne på en forbedring – ikke at situationen er tilfredsstillende, for det er den ikke, og det har jeg klart og tydeligt sagt at jeg ikke mener den er – men man har dog nu en menneskerettighedsombudsmand i Tjetjenien, som giver udtryk for kritik af situationen.
Vi har set Rusland anerkende nogle domme og betalt de bøder, der er forbundet med det.
Vi har muligheden for en dialog og et pres også i Europarådet.
Medlemskabet af Europarådet forpligter i sig selv, og det er noget, vi kan holde Rusland fast på, og derfor mener jeg, at det ville betyde et skridt i den modsatte retning, hvis vi lige pludselig sagde, at nu skulle de ikke være med, for så havde vi ikke den pressionsmulighed, og så kunne vi ikke holde dem fast i det medlemskab.
Naser Khader (RV), 2007-03-28:
Der var vist ikke nogen spørgsmål i det, der blev sagt.
Det, jeg oplever Enhedslisten har gang i, er bare en masse slag i luften.
Jeg er meget enig og deler vreden, jeg deler bekymringen, jeg synes, det er dybt bekymrende, hvad der foregår, men jeg mener ikke, at løsningen er en masse slag i luften og så udelukkelse af Rusland fra de forskellige fora, hvor vi kan indgå i konstruktiv dialog med dem.
Lars Barfoed (KF), 2007-03-28:
Det, jeg hæftede mig ved, var bare, at hr. Holger K. Nielsen altså først siger, at man havde forhåbninger til demokratiet, og at han så siger, at der er sket enorme tilbageskridt.
Altså, der var jo ikke demokrati i Sovjetunionen.
Det, vi jo gerne skulle holde fast i, var at få skabt en udvikling i den retning, og der nytter det jo ikke noget, at vi afskærer os fra en dialog.
Så får vi jo slet ikke noget demokrati, og så får vi slet ikke respekt for menneskerettighederne.
Rune Lund (EL), 2007-03-28:
Nu er det jo et faktum, at der er en eksilregering, men hvis man nu skal snakke med alle parter i konflikten – og jeg er sådan set ligeglad med, om det er et uformelt møde, eller om det er et formelt møde – eller hvis nu f.eks. Sakajev, Tjetjeniens udenrigsminister, som bor i London, henvender sig og beder om et møde, og det kan godt være et uformelt møde,
vil det så ikke være fornuftigt at tage et møde med en person som Sakajev, for ligesom at konsultere og inddrage og snakke med alle parter i den her konflikt?
Det ville jeg synes var fornuftigt, og jeg tror da ikke, at udenrigsministeren kan benægte, at den tjetjenske regering valgt i 1997 på trods af alle de mennesker, som russerne siden har myr det fra den regering, stadig væk er en af parterne i konflikten.
Burde man så ikke holde et møde med dem, i og med at man vil snakke med alle parter?
Rune Lund (EL), 2007-03-28:
Jeg vil også kommentere udenrigsministerens indlæg i debatten her lidt mere i mit indlæg i den anden ordførerrunde, men jeg har dog ét spørgsmål, som jeg synes, at udenrigsministeren bør svare på.
Det er om, at udenrigsministeren jo tidligere har lagt vægt på, at der skal foregå en diskussion med alle parter i forhold til Tjetjenien, og så vidt jeg ved, er der ikke blevet afholdt et eneste møde med repræsentanter for den lovligt valgte tjetjenske regering – den regering, som blev valgt ved det valg, som var i 1997.
Hvis nu udenrigsministeren fik en invitation fra en repræsentant for den lovligt valgte tjetjenske regering fra 1997, var det så en invitation, som udenrigsministeren ville tage imod?
Per Stig Møller (KF), 2007-03-28:
Altså, 1997-regeringen er jo ikke en regering.
Jeg går ikke ind for, at man siger, at vi skal ophæve og opløse Rusland.
Rusland er en føderation, og der er mig bekendt ikke nogen her i Folketinget – jo, måske Enhedslisten, men jeg tror heller ikke hr. Holger K. Nielsen har gjort det – der har foreslået en opløsning af Rusland.
Det vil sige, at vi ikke kan gå ind og anerkende regeringer inde i Rusland.
Vi anerkender heller ikke guvernører, og vi anerkender ikke borgmestre.
Det er altså sådan, at Tjetjenien er en del af Den Russiske Føderation.
Vi opfordrer til, at man finder en løsning på Tjetjenienspørgsmålet gennem fair og frie valg, hvor man altså føler sig repræsenteret af dem, som er i Tjetjenien, og som i overensstemmelse med forfatningen er lederne inden for den russiske føderation.
Der har været en rundbordssamtale mellem parterne i Tjetjenienkonflikten – igen foranstaltet af Europarådet.
Derfor synes jeg også, det var godt, de kom med i Europarådet, for der har man også foranstaltet en rundbordssamtale, jeg tror endda to, for at få fremmet situationen.
Man har altså også haft et udvalg fra Europarådet i Groznyj, som vi fik at vide af hr. Messerschmidt, og jeg håber da aldrig nogen sinde, at hr. Rune Lune får tid til at komme med, fordi det ville betyde, at der var for mange mandater til Enhedslisten.
Så der er de fremskridt, men de er ikke gode nok, og de er ikke hurtige nok, og derfor fastholder vi kritikken.
Per Stig Møller (KF), 2007-03-28:
Jeg bliver så træt så træt, når jeg hører hr. Rune Lund.
Og det er derfor, jeg efterhånden har opgivet at svare ham, for jeg stod jo lige og svarede hr. Holger K. Nielsen på spørgsmålet om situationen i 2001 og 2007.
Hr. Rune Lund havde stoppet ørerne totalt til, og derfor spilder han Folketingets tid med at gentage det, hr. Holger K. Nielsen sagde, og som hr. Holger K. Nielsen havde fået svar på.
Situationen i 2001 vedrørende Menneskerettighedsdomstolen var en ganske anden end i 2007, fordi Menneskerettighedsdomstolen i Strasbourg siden 2001 har pådømt en masse sager og dømt Rusland i en masse sager, og der ligger 100 sager tilbage, som de arbejder med.
Så hvis jeg nu skulle gøre det, som måske kunne have været fornuftigt i 2001, ville det være stærkt ufornuftigt i 2007.
Men der er jo det med Enhedslisten og SF, at de sidder fast i den samme skure og kan ikke bevæge sig videre.
Når hr. Rune Lund så siger, at vi skal gøre meget mere, må jeg altså sige, at de to eneste ting, som hr. Rune Lund og hr. Holger K. Nielsen har foreslået, jo ikke kan bruges.
Det står også i Information i dag: Vi skal rejse sagen som en statssag ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol.
Det har jeg nu forklaret flere gange, for ellers ville det stoppe alle de sager, hvor konkrete tjetjenere kan få erstatning og har fået erstatning.
Så det er jo et rigtig dårligt forslag.
Og det andet forslag med ICC har ingen som helst gang på jorden, for Rusland vil jo ikke acceptere det i Sikkerhedsrådet.
Det var det eneste, de kom med, hvorimod vi kører konsekvent og fast både bilateralt med Rusland – også med de tilbageskridt, hr. Holger K. Nielsen nævnte – og gennem EU.
Det er jo dér, det har zweck.
Så skal jeg lige minde om, når nu hr. Holger K. Nielsen siger, at vi ikke hjælper civile organisationer – eller var det hr. Rune Lund, det er jo ét fedt – at vi faktisk har programmer for flygtninge og internt fordrevne i de tre kaukasiske republikker.
Vi arbejder faktisk også med civile organisationer i Rusland, altså ikke alene Tjetjenienspørgsmålet.
Vi støtter Dansk Flygtningehjælp som en af dem, der virkelig er brudt igennem i området, med 24 mio. kr. Så det er jo simpelt hen bare forkert, hvad der er blevet sagt heroppe.
Men det skal ikke drejes til, at vi står og forsvarer, hvad Rusland gør.
Men vi bruger EU, og vi bruger Menneskerettighedsdomstolen til at få stoppet det igennem et retssamfund.
Og hvad angår Politkovskaja, havde jeg jo, som jeg sagde i min tale, ambassadøren i tale og sagde: Den her sag må afklares.
Den må gå igennem domstolen, og den må opklares.
Så det var heller ikke rigtigt, at vi ikke gjorde noget dér.
Men det er jo temmelig håbløst, fordi man har skruet sig fast i ikke at ville høre og ikke ville se og ikke ville lære.