Per Clausen (EL), 2014-04-10:
Baggrunden for den her debat er jo en opfølgning på Barnets Reform, hvor formålet var en bedre indsats for udsatte børn, altså børn, der udsættes for omsorgssvigt, måske endda overgreb, og som i nogle tilfælde ender med at blive anbragt uden for hjemmet.
Det er i hvert fald et prisværdigt formål, men desværre må vi jo så konstatere, at det langtfra er lykkedes i tilstrækkelig grad.
Enhedslisten var ikke med i aftalen om Barnets Reform, og det skyldes ikke så meget indholdet af Barnets Reform, for der er i hvert fald et godt udgangspunkt, men at vi ikke er med i satspuljen, fordi satspuljen jo handler om, at man finansierer en række tiltag ved at tage penge fra de økonomisk dårligst stillede danskere, de arbejdsløse, mennesker, der er ramt af sygdom osv., men også fordi det jo faktisk er sådan, at satspuljen er et helt utilstrækkeligt redskab til at sikre en ordentlig social indsats.
Når der i nedgangstider stort set ikke er penge at fordele, rammer det rigtig gode og nødvendige indsatser, som i realiteten burde have faste bevillinger på finansloven.
Når det er sagt, så er der jo en række gode elementer i Barnets Reform, f.eks. en styrkelse af børns rettigheder.
Der er så også nogle ting, som vi er mindre begejstret for, men selve formålet er vi i hvert fald helt enige i.
I dag diskuterer vi så, om kommunerne lever op til intentionerne, og på rigtig mange måder er svaret ganske enkelt nej, og det har såvel kommuner som Folketing ansvaret for.
Jeg tror, at hvis vi for alvor skal flytte noget på det her område, skal vi ændre på de økonomiske incitamenter og på sagsbelastningen for sagsbehandlerne.
Det er et problem, når man har en udgiftsfordeling, hvor det kan komme til at koste en kommune flere hundrede tusind kroner om året at gøre det, der er bedst for barnet.
Uden at man skal tro, at kommuner altid hengiver sig til kassetænkning, så er det i hvert fald meget, meget problematisk, at man i den måde, man bevilger penge på, opfordrer kommunerne til måske ikke altid at sætte barnet først.
Det andet handler om et maks. over det antal børnesager pr. sagsbehandler, som man kan tage sig af.
Det er også indgået i debatten flere gange.
Vi synes også, den forebyggende indsats halter.
Det arbejde, der handler om helt at undgå, at børn ender i de meget udsatte situationer, skal styrkes.
Det kan man f.eks. gøre gennem socialrådgivere i daginstitutionerne, et af de krav, som Enhedslisten flere gange har rejst.
Det kan nemlig betyde, at pædagoger og socialrådgivere i fællesskab bliver bedre til at spotte børns problemer, før de vokser sig store, og at forældrene kan få råd og vejledning så tidligt, at det hele ikke ender galt for familien.
Det er godt for de mennesker, der vedrører, og det er sådan set også godt for samfundet og samfundsøkonomien.
Det kunne også være gennem særlige forældrekurser med særligt fokus på vordende mødre i en udsat position.
Barnets Reform havde i høj grad sigte på forældre, hvor en anbringelse allerede var sket eller stod umiddelbart i udsigt, men det er altså muligt at gøre mere, for at en familie ikke kommer dertil.
En central del af Barnets Reform var desuden en revision af lovgivningen om efterværn, og her må vi jo så konstatere, at det virkelig halter.
Alt for mange anbragte unge overlades enten helt eller delvis til sig selv, så snart de fylder 18 år.
Og jeg vil så gentage det forslag, som Enhedslisten flere gange har bragt frem: Lad os gøre det til en egentlig rettighed for de anbragte unge at få et tilbud, så kommunerne ikke bare er forpligtet til at overveje det for derefter at forkaste tanken, men bliver forpligtet til at give den unge et tilbud, som man selv kan vælge til eller fra.
Det betyder forhåbentlig, at langt færre overgreb mod børn bliver overset af systemet.
Og vi vil opfordre ministeren til at følge op på, om alle de forskellige myndigheder, der har at gøre med børn, hvor der er mistanke om, at de har været udsat for overgreb, nu også begynder at arbejde sammen og sikre, at børnene kun behøver at komme i børnehuset og ikke både på politistation og kommunekontor og sygehus og andre steder.
Vi støtter fra Enhedslistens side teksten i det forslag til vedtagelse, som er fremsat.
Hvis vi skulle fremhæve noget særligt i det forslag, som vi er meget glade for, så er det det centrale element, hvor regeringen pålægges at følge ekstra godt op på gennemførelsen af børnesamtaler.
Men alt i alt synes vi, at der er tale om et godt, fornuftigt og fremadrettet forslag til vedtagelse, som vi altså støtter.