runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Østergaard (RV), 2010-09-07:
Jeg lægger bare til grund, at fru Pia Kjærsgaard har sagt, at Dansk Folkeparti selv bestemmer, hvornår man vil i regering, og at hun har afkrævet statsministeren et svar, hvilket jo kun kan efterlade det indtryk, at det er nært forestående.
Men lad os endelig lade det ligge.
Det, som jeg er optaget af, er jo: Hvad gør man, når nu nulvækstforudsætningen brister?
Det har den jo allerede gjort i forhold til det første nationalregnskab, og det er jo ikke kun kommunernes udgifter.
Heller ikke statens udgifter er der jo på nogen måde styr på.
Og hvad er det så, man vil gøre?
Dertil kan man så lægge det efterslæb angående reformer, der er i forhold til 2015-planen.
Det, der jo bliver svaret, hvis ikke hr. Kristian Thulesen Dahl har et andet konkret svar frem for sådan en udlægning af anatomien i nulvækst, er, at der bare efterlades det indtryk, at der bliver en ny regning, altså en ny genopretningsplan med massive besparelser, som der også var i den seneste.
Altså en ny regning, som bliver afleveret måske til børnefamilierne, måske til dem, der skal have kunstig befrugtning, måske til yderligere tolkebistandsgebyrer, hvad ved jeg.
Men i hvert fald bliver der en regning at betale, hvis ikke der er et bedre svar.
Der synes jeg, vil jeg sige til hr. Kristian Thulesen Dahl, at man, hvis der skal være en vis troværdighed bag ambitionerne om at være med i en regering, så også skal kunne redegøre for, hvordan man vil lappe de huller, som ikke er teoretiske, men som allerede er opstået i regeringens og Dansk Folkepartis økonomiske politik.
Henrik Sass Larsen (S), 2010-09-07:
Jeg kan forstå på Dansk Folkeparti, at man vil stå last og brast med regeringen om at fastholde den her nulvækst i kommunerne.
Det vil sige, at bliver der brugt flere penge derude, falder hammeren.
O.k., fair nok.
Så vil jeg bede Dansk Folkepartis ordfører tage stilling til det spørgsmål, der rejser sig ude i mange af kommunerne, nemlig at befolkningssammensætningen ændrer sig fra år til år, befolkningen bliver ældre og ældre, der kommer flere og flere ældre til, og det gør jo, at der kommer et større økonomisk pres på kommunerne derude.
Og det vil jo sige, at hele forudsætningen for ordførerens tale om, at man har de samme penge næste år, som man også har i år, ikke helt kommer til at holde.
Derfor vil mit spørgsmål være: Vil Dansk Folkeparti i forbindelse med forhandlingerne med regeringen her tage højde for, at der sker den her demografiske ændring?
Morten Bødskov (S), 2010-09-07:
Man har i forlængelse af det, som jeg læste op før, lavet en ny skatteaftale, hvor S og SF har sagt, at man forbeholder sig retten til at se på det.
Det er trods alt virkeligheden.
»Fair Forandring« blev jo trods alt præsenteret noget tid før.
Og så har situationen ændret sig.
Som jeg sagde før, kunne borgerlige politikere i partierne jo stort set næsten ikke engang komme hjem fra sommerferie, før man begyndte at strø om sig med krav om ufinansierede skattelettelser.
Derfor gør vi det, som vi mener er ansvarligt i den nuværende situation, og det er at styrke holdbarheden i dansk økonomi på sigt længere, end regeringen gør.
Det er det, der er årsagen til, at vi gør, som vi gør.
Så vi er faktisk mere ansvarlige end regeringen, fordi regeringens egen politik ikke holder.
Vi har ikke kunnet få svar fra Finansministeriet, ministeren eller andre på, hvad man har tænkt sig gøre for, at det her skal holde.
Også det tager vi selvfølgelig i betragtning, når vi tager stilling til den skattepolitik, som man har fremlagt.
Derfor er svaret, at man strør om sig med løfter om ufinansierede skattelettelser, og at grundlaget for regeringens økonomiske politik ikke holder.
Derfor tager vi større hensyn til dansk økonomi i det, vi gør der.
Mads Rørvig (V), 2010-09-07:
Det kan godt være, at det var svar på nogle spørgsmål, men det var i hvert fald ikke de spørgsmål, som jeg stillede.
Det er jo begrænset, hvor meget der er sket på de her sidste 12 uger.
Fra at beskylde mig for at være forsvarer for den sociale massegrav, til at man selv indtager samme synspunkt, er eddermame et skridt.
Så vil jeg godt spørge til …
Undskyld.
Hr. Morten Bødskov er i dag citeret for at sige, at man stemte for dele af genopretningspakken, og at det er med til at finde de 7 mia. kr., som man fremlægger i finanslovudspillet.
Mig bekendt blev der i løbet af juni måned, hvor vi behandlede L 221 og den del af det, trykket på røde knapper.
Det vil jeg meget gerne bede hr. Morten Bødskov om at forklare.
Morten Bødskov (S), 2010-09-07:
Det er rigtigt, at Socialdemokratiet stemte imod lovforslaget, og det gjorde vi, fordi det både inkluderede loftet over fradraget for faglige kontingenter og børnechecken.
Vi stemte imod.
Det, vi sagde dengang, da genopretningspakken blev præsenteret, var, at vi var klar til at se positivt på det her element.
Det blev sagt på det pressemøde, der blev holdt, at vi var klar til at se positivt på det her element.
Så derfor ligger det helt i forlængelse af det, som vi har sagt, og derfor gør vi det, som vi gør, for at konsolidere dansk økonomi yderligere.
Regeringen strør om sig med løfter om ufinansierede skattelettelser med krav til den offentlige økonomi, som man ikke kan overholde, og derfor gør vi, som vi gør.
Det er jo grundlæggende udtryk for de to veje, der er i dansk økonomi.
Socialdemokraterne og SF har i går fremlagt et finanslovudspil, som lige for velsagtens en times tid siden blev høvlet ned under gulvbrædderne af en finansminister, som ikke kan svare på det, når man stiller spørgsmål til det.
Det er et finanslovforslag, som krone for krone anviser, hvordan næste års øvelser er finansieret, og anviser, hvordan vi kan sikre, at der er holdbarhed frem til 2013.
Det er det, der er alternativet til den regering, som har fremsat et finanslovforslag, som sætter Danmark i stå.
Ole Sohn (SF), 2010-09-07:
Med hensyn til talen om omsorgen for velfærden, og at man skulle udvise rettidig omhu med midlerne, sådan at de blev kanaliseret de rigtige steder hen, har jeg to spørgsmål.
Det ene er, om Dansk Folkeparti fortryder, at de ikke i tide satte ind, da man kunne se, at forudsætningerne for skattelettelserne i 2004 skred.
Det blev dokumenteret i 2004 og i 2005, og det blev dermed dokumenteret, at skattelettelser, man gav til de velstillede, ikke var finansieret.
Det hul har vi måttet trækkes med siden, og nu har vi en kæmpegæld, som gør, at andre skal betale regningen.
Men vi er jo også i en situation, hvor Dansk Folkeparti har været med til at lave en genopretningsaftale, og jeg formoder, at man støtter regeringens konvergensplan.
Nu er vi i en situation, hvor forudsætningerne for planen ikke holder, og for at den skal kunne overholdes og henstillingen skal kunne efterleves frem til 2013, skal der skæres milliarder.
Under forudsætning af at kommunerne resten af året holder nulvækst, mangler der stadig væk milliarder, som så skal findes i finansloven, hvis planen skal holde.
Er Dansk Folkeparti indstillet på det, eller vil man blot som med de ufinansierede skattelettelser lånefinansiere?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2010-09-07:
Svaret er nej.
Vi har under ingen omstændigheder fortrudt, at vi har deltaget i de aftaler, som hr. Sohn henviser til.
Vi er af den overbevisning, at hvis man på et tidspunkt, hvor økonomien er trængt efter et finanskollaps, begynder at barsle med højere skatter over for private folk, risikerer vi at bremse folks begyndende optimisme, begyndende tro på, at tingene kører igen.
Så den medicin, som SF i givet fald her foreslår, altså at man skulle begynde at hæve skatterne – det er jo også det, vi har kunnet se i de forslag, der er lagt frem så sent som i går – og private skal til at betale i tusindvis af kroner mere i skat, tror jeg vil være skadelig for udviklingen.
Derfor tror jeg ikke, at man skal begynde at kigge tilbage og reparere på den måde, som hr. Sohn lægger op til.
Så er der lagt forskellige planer frem, og jeg har i mit indlæg her koncentreret mig om, at jeg faktisk godt synes, at man kan tage en diskussion om, hvordan man får en bedre offentlig sektor, uden at det altid vil handle om, om man bruger en krone mere eller mindre, men også om, hvad vi får for pengene.
Jeg ved, at den er svær at tage, og den er måske specielt besværlig at tage her under en finanslovdebat, men ikke desto mindre synes jeg, at den er på sin plads at tage alligevel.
Ole Sohn (SF), 2010-09-07:
Til den første del af svaret vil jeg sige, at jeg anerkender, at hr. Kristian Thulesen Dahl ligesom finansministeren i sit manglende svar reelt anerkender, at man har accepteret at lånefinansiere skattelettelser.
Til den sidste del af svaret, altså om det har noget med finansloven at gøre, vil jeg sige, at hvis regeringens plan for overholdelse af EU-henstillingen skal efterleves, skal der, under forudsætning af at kommunerne kommer ned og for første gang i danmarkshistorien overholder nulvækst, og fordi planen allerede er skredet, skaffes milliarder, som skal findes ved finanslovforhandlingerne.
Så forstår jeg, at hr. Kristian Thulesen Dahl mener, at man godt kan få en bedre offentlig sektor for færre penge.
Så er spørgsmålet: Kan vi få løftet sløret for, hvor man vil finde milliarderne?
Er det igennem rationaliseringer og besparelser ud over det, der er lagt ud til kommunerne, og ved at staten og regionerne kan effektivisere og forbedre den offentlige sektor for i hvert fald 4 mia. kr. mindre end i dag?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2010-09-07:
Jeg er ikke enig med hr. Ole Sohn i, at man lånefinansierer skattelettelser.
De skattelettelser, der er givet, er finansierede.
Det er den ene ting.
Den anden ting er i forhold til det kommunale ansvar.
Altså, kommunernes ansvar er, at man næste år skal klare sig for det samme, som man har i budgetterne for i år, tillagt prisstigninger og lønstigninger.
Så er det jo rigtigt, at der, hvor kommunerne har udgifter, som bliver højere på ét område, skal de finde pengene på et andet område.
Men samlet set stilles kommunerne over for det faktum, at de har den økonomi næste år, som de har i budgetterne i år, tillagt en pris- og lønfremskrivning.
Så er spørgsmålet: Jamen hvis vi nu anerkender, at det er det højeste niveau, vi nogen sinde har haft til offentlig velfærd, burde vi så egentlig ikke som politikere have den ambition at se på, om vi så kan få mere ud af de penge?
Altså, hvordan får vi så de offentlige kroner til at række længere?
Hvis nu vi anerkender, at vi aldrig har brugt så mange penge til offentlig velfærd, som vi gør i dag, og folk alligevel synes, at der er noget, der halter, kan det jo godt være, at det er, fordi vi bruger pengene forkert, at vi ikke bruger pengene godt nok, og at det ikke bare er, fordi vi ikke bruger penge nok.
Morten Østergaard (RV), 2010-09-07:
Efter det står klart, at Dansk Folkeparti efter næste valg vil søge at komme ind i regeringen, er det selvfølgelig særlig vigtigt at afkræve hr. Kristian Thulesen Dahl et svar på, hvad de lidt langfristede planer er. Man har jo lagt sig fast på, at der skal være nulvækst i de offentlige udgifter, for ellers hænger ingenting sammen.
Der vil jeg bare bede hr. Kristian Thulesen Dahl som kommende minister om at forholde sig til tre konkrete udsagn.
Det ene er fra nationalbankdirektør Nils Bernstein, der den 18. marts i Information siger: »Regeringen har ikke kunnet styre de offentlige udgifter i de seneste ni år.
Derfor er der ingen grund til at tro, at de kan i de næste tre.«
Endelig Steen Bocian, som har været omtalt i debatten i dag, cheføkonom i Danske Bank, som i Børsen den 25. august siger: »Vi venter vækst i det offentlige forbrug både i år og næste år.
Det forekommer faktisk urealistisk.«
Hvis vi nu bare tager de tre udsagn og lægger til grund, hvad er det så efter et valg, som hr. Kristian Thulesen Dahl som minister i en regering vil gøre for at rette op på, at planen nu er kuldsejlet, fordi man ikke har kunnet overholde de forudsætninger om nulvækst?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2010-09-07:
Det er jo interessant, når hr. Morten Østergaard mener, at jeg skal kunne svare og give vores regerings vurdering efter et valg.
Så kunne jeg jo spørge modsat, om Det Radikale Venstre er i regering efter næste valg, og om hr. Morten Østergaard er minister.
Nå, det får vi måske ikke noget svar på i dag.
I forhold til spørgsmålet vil jeg sige, at jeg sådan set godt forstår, at der rejses tvivl om, hvorvidt man kan holde en vækst i de offentlige udgifter, som altså kun er reguleret med pris- og lønfremskrivninger, for det er jo det, den såkaldte nulvækst er en del af, nemlig at man regulerer for pris- og lønstigninger.
Men så skal man holde sig inden for den ramme, man har.
Jeg forstår godt, at man udefra rejser tvivl om det, både i forhold til historien, men også når man kigger ind på det politiske miljø, som kun handler om, hvordan man, hvis der er et problem et sted, kan bruge flere penge på området i stedet for at diskutere, hvordan man bruger pengene.
Så det forstår jeg godt.
Der er vel det at sige til det, hvilket også finansministeren var inde på tidligere i debatten, at vi står i et vadested, hvor kommunerne er blevet stillet over for nogle skrappere sanktioner, hvis ikke de holder aftalerne.
Det burde jo give kommunerne i hvert fald et ønske om i højere grad at holde sig inden for aftalerne.
Men jeg anerkender fuldt ud, at det, som det kommunale landskab er, skal følges tæt.
Benny Engelbrecht (S), 2010-09-07:
Jeg må indrømme, at jeg har svært ved at se, hvor logikken er i, at der skal være denne disrespekt for Folketinget, at vi ikke kan stå klart og tydeligt og lave en sammenligning mellem tallene, og at finansministeren eksempelvis ikke har muligheden for at kunne få Finansministeriets regnedrenge til at foretage kalkulationer af, om det, som hr. Kristian Thulesen Dahl og Dansk Folkeparti fremlægger, faktisk er realistisk.
Det er da et helt oplagt krav i et demokrati, at man er i stand til at kunne debattere på et oplyst grundlag under en førstebehandling af finansloven.
Så er det her et spørgsmål om, at Dansk Folkeparti ikke har i sinde på et senere tidspunkt at fremlægge et finanslovforslag?
Altså, er det alene et spørgsmål om, at man fotokopierer regeringens finanslov?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2010-09-07:
Vi agter ikke i år at komme med et stort forkromet oplæg og dermed give indtryk af, at vi vil noget helt andet end det, som vi selv har lavet forlig om.
Vi vil stå ved det, vi indgår i, og når vi laver en aftale lige umiddelbart før sommeren om en stor genopretningsplan for dansk økonomi de næste 3 år, kunne det nærmest virke lidt komisk, hvis vi så troede, at vi ved siden af det skulle komme med noget meget forkromet selv.
Der bliver masser af tid, også til at debattere i øvrigt partiernes stilling.
Så bliver der jo et langstrakt forløb over de næste 2 måneder, hvor vi i det hele taget diskuterer finanslov, så jeg er overbevist om, at alles diskussionslyst bliver stillet.
Line Barfod (EL), 2010-09-07:
Dansk Folkeparti har jo år efter år og også i år lagt stemmer til, at kommunerne skal skære ned.
Vi har hørt en del om, at der skal skæres ned på børneområdet, på skoleområdet, på ældreplejen osv., men i år er det også for alvor området for de socialt udsatte og de handicappede, der skal skæres ned på, i stedet for at man tog noget af skattelettelserne fra de rigeste.
Jeg vil lige fortælle lidt om en af dem, der bliver ramt af de her nedskæringer.
Ole Mejndor, som er 69 år gammel, har en slem sygdom, der gør, at han efterhånden hverken kan se eller høre, så han er døvblind.
Han er fuldstændig afhængig af, at der er nogle mennesker til at hjælpe ham.
Han kan ikke selv købe ind, han kan ikke selv læse sin post, han kan ingenting, uden at der er nogle, der hjælper ham.
Alligevel har hans kommune nu, fordi de skal spare, valgt at skære den hjælp, han får, ned med en tredjedel, så han bliver langt mere isoleret, end han tidligere har været.
Det sparer hans kommune 70.000 kr. på om året.
Hvorfor er det, at Dansk Folkeparti synes, at det er rimeligt, at en mand, der i forvejen er så hårdt ramt, skal isoleres endnu mere, for at de rige kan fastholde deres skattelettelser?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2010-09-07:
Som det er fremstillet her, synes jeg bestemt heller ikke, at det er rimeligt.
Altså, det synes jeg ikke.
Jeg ved ikke, hvilken kommune det er.
Den aftale fra i sommer, der er lavet – jeg er ikke sikker på, at det er alle bekendt, men det kan være, at den viden breder sig, efterhånden som debatten kører – om den økonomi, som kommunerne har med staten for næste år, går ud på, at kommunerne skal have de samme penge til rådighed næste år, som de har i budgetterne for i år, reguleret for pris- og lønstigninger.
Det vil sige, at så skal de have den samme købekraft, om man så må sige, som de har i år i deres budgetter.
Regeringen havde så et forslag i foråret om, at man skulle spare 4 mia. kr. i kommunerne over de næste 3 år.
Det pillede vi af bordet i forhandlingerne, fordi vi netop ikke mente, at der samlet set var plads til at spare i kommunerne.
Så udgangspunktet er altså, at kommunerne under et har fået den samme økonomi tildelt.
Inden for de rammer skal de så håndtere opgaven.
Det synes jeg de skal gøre, og jeg synes, at de skal gøre det på en socialt ansvarlig måde.
Line Barfod (EL), 2010-09-07:
Kommunerne har stigende udgifter, dels fordi der er flere børn, der er i børnehave og vuggestue – det er rigtigt, at der ikke bliver flere børn, men der er flere børn, der kommer i vuggestuer og børnehaver, og det koster – dels er der langt flere udgifter til specialundervisning, fordi man i så mange år har skåret ned på børnehave- og skoleområderne, og så er der flere og flere børn, der bliver udgrænset.
Der er i det hele taget stigende udgifter.
Så hvis man skal opretholde det samme serviceniveau, er kommunerne nødt til at skære ned på den enkeltes situation.
Det her var bare én historie, men vi bliver jo bombarderet med historier fra alle de mange, der i de her måneder får besked fra deres kommune om, hvor meget deres hjælp bliver beskåret med.
Derfor er det, at jeg igen prøver at spørge: Hvorfor er det, at Dansk Folkeparti synes, det er rimeligt, at Ole Mejndor og mange andre, der er fuldstændig afhængige af offentlig hjælp, skal miste noget af deres hjælp, for at Danske Banks direktør og andre af de rigeste kan beholde deres skattelettelser?
Jeg forstår simpelt hen ikke logikken.
Hvad er det, man mener, at de bankdirektører har så meget behov for?
Hvorfor er det, at bankdirektørens behov er så meget vigtigere end Ole Mejndors og andre, som virkelig har brug for hjælp?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2010-09-07:
Det er det heller ikke, vil jeg sige til fru Line Barfod, og fru Line Barfod blander meget bevidst tingene fuldstændig sammen.
Den skatteomlægning, som vi er en del af, kører fra 2010 til 2019.
Den er krone til krone finansieret.
Den giver i dag i sidste ende et plus til den offentlige økonomi, så den sikrer bedre mulighed for udgifter til sundhed og til ældrepleje osv.
Det er én diskussion.
En anden diskussion er så kommunernes økonomi.
Vi må konstatere, at vi har verdensrekord – tror jeg – i offentligt forbrug.
Så skal man jo forvalte de penge, man har til rådighed til offentlig velfærd.
Når man har fået stadig flere penge til offentlig velfærd, skal man forvalte dem med social omhu, så man sikrer de svage i vores samfund.
Hvis der er kommuner, der ikke kan finde ud af det, så synes jeg, at vi skal have fat i kraven på dem, for det kan ikke være rigtigt, at de ikke løser den opgave.
Det er en del af deres kerneopgaver at sikre social velfærd.
Astrid Krag (SF), 2010-09-07:
Jeg vil starte der, hvor diskussionen mellem hr. Henrik Sass Larsen og ordføreren for Dansk Folkeparti om det her med demografien stoppede.
Jeg tror sådan set ikke, at vi behøver at gøre det til nogen teoretisk diskussion om demografiens betydning for kommunerne.
Man kan i parentes bemærket
sige, at regeringen i sin egen 2015-plan vurderede at skulle have en udgift på ca. 2 mia. kr. om året til stigende udgifter til bl.a. ældre.
Det har man så nu ændret til at snakke om nulvækst.
Det er teori.
Hvis vi kigger på virkeligheden, vil jeg bare sige, at Egedal Kommune skal spare 930 mio. kr.
De har meldt ud til de ældre borgere, at det kommer til at betyde rengøring hver tredje uge.
Det kommer til at blive en lang række medarbejdere inden for ældreplejen, på plejehjemmene og i hjemmeplejen.
Andre steder sidder de og arbejder med at gøre vejtiden til en del af den tid, som den ældre borger har sin hjælper, de fastansætter ikkeuddannede, fordi de er billigere, osv.
Offentligt Ansattes Organisationer har vist os, at 7 ud af 10 kommuner planlægger at spare.
Det kommer til at ramme kernevelfærden.
Hvis det billede er generelt og vi ser, at nulvæksten undergraver kernevelfærden, vil Dansk Folkeparti så være med til at gøre noget ved det?
Det skal ikke være et teoretisk svar, men et helt konkret svar.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2010-09-07:
For at sikre, at jeg undgår misforståelser, bliver jeg alligevel nødt til at sige, at vi vedstår de aftaler, vi indgår.
Grundlaget for den økonomiske politik, der føres, er genopretningspakken.
I en tid, hvor vi skal konsolidere dansk økonomi, altså sikre, at vi ikke får en for stor gæld, bliver vi nødt til at tage fat på den opgave.
Det at undgå for stor offentlig gæld betyder så bl.a., at vi skal undgå store stigninger i det offentlige forbrug.
Det er jo derfor, at der er lagt den her såkaldte nulvækst ind, som jeg altså lige igen skal pointere består i, at der reguleres for pris- og lønstigninger.
Hvis det er sådan, at ethvert problem, der opstår, skal løses, ved at der kommer flere penge, kan jeg godt forstå, at de oplæg, vi har set det seneste år i varierende omfang, kun består i at hæve skatterne, for så er det jo aldrig en diskussion om, hvordan vi bruger pengene.
Astrid Krag (SF), 2010-09-07:
Nu er det jo faktisk også en del af planen »En Fair Løsning« at stille fortsatte krav til bl.a. kommunerne om, at de skal effektivisere, og om, at de skal afbureaukratisere, og jeg tror, at det er på nogenlunde samme niveau som de krav, regeringen stiller.
Regeringen tager så pengene fra kommunerne, hvor vi siger, at kommunerne skal beholde dem, så de kan lave de investeringer, der gør, at vi også fremover har råd til en moderne ældrepleje.
Det er jo en helt logisk og naturlig følge.
Så må jeg bare spørge om en ting: Hvad er det, der har forandret sig for Dansk Folkeparti siden januar, hvor jeg i Jyllands-Posten kunne læse, at Dansk Folkepartis leder var skeptisk over for nulvækst?
Fru Pia Kjærsgaard sagde, at nulvækst ikke lyder særlig interessant.
Alligevel ender Dansk Folkeparti mindre end et halvt år efter med at støtte VK's plan, som jo er baseret på den her nulvækst: Hvis genopretningen af dansk økonomi skal holde, skal kommunernes nulvækst også holde.
Jeg synes, det lugter lidt af at være et knæfald for regeringen fra Dansk Folkepartis side.
Derfor må jeg bare spørge: Hvor galt skal det stå til i kommunerne, når de lukker budgetterne, og når vi ser, hvor meget der er blevet skåret ned på hjemmeplejen, børnepasningen og folkeskolen?
Hvor galt skal det stå til, før Dansk Folkeparti trækker i nødbremsen?
Hvad er acceptable nedskæringer, når vi f.eks. snakker om omsorg til de ældre i Danmark i dag?