Margrethe Vestager (RV), 2009-11-06:
Ligesom ord er taknemlige, lader det til, at også afstandsangivelser er det.
Det står i lovforslaget, at bestyrelsen er uafhængig.
På samme måde må man sige, at hvis lovforslaget er et udtryk for midten mellem synspunkterne, er der sket et eller andet med midten.
Den har flyttet sig, men det er jo også en af de store politiske diskussioner, vi har i øjeblikket.
Jeg oplever i hvert fald ikke, at der på den måde har været den konstruktive stemning, som der bør være i en forligskreds, når det gælder noget, der ligger os alle sammen rigtig meget på sinde.
At spare på energien er vel bredt anerkendt som den mest effektive og økonomisk fornuftige måde at komme af sted på, for den energi, vi sparer, skal vi ikke producere, og dermed er forureningen jo som bekendt lig nul og udgiften til at producere ligeså.
Den evaluering, der er lavet af Elsparefonden, har vist, at i det 10-årige arbejde er der rigtig mange ting, der er blevet gjort godt, og ting, som kan gøres bedre, og som man bør bygge videre på.
Jeg synes, det er for snævert at beskrive det som en oplysningsindsats, for jeg oplever, at det, som Elsparefonden har lavet, har været en stor indsats for bl.a. at komme i clinch med markedet, og det er svært at forestille sig, at vi kan løse den her opgave med oplysningsindsats alene.
Det kan vi kun, hvis vi har markedet med, hvis markedet er til rådighed for forbrugerne til at træffe valg, som gør, at det kan lade sig gøre.
Uden den indsats, uden det clinch mellem Elsparefonden og markedet var vi ikke kommet så langt, som vi er i dag.
Det er meget, meget svært at blive uenige om.
Det, der er kernen i det, er, om det er nødvendigt at lægge det nye center så tæt på ministeren, for at koordineringen finder sted.
Vi kan jo se, at det kan være svært at koordinere bare imellem ministerier, og derfor er det i sig selv ikke nogen særlig god begrundelse for bedre koordinering, at man rykker tingene så tæt sammen som overhovedet muligt.
Jeg tror, at man kan finde andre måder, og jeg tror også, at nogle af de forslag, som vi har haft oppe, kan der ses på og udvikles på i udvalgsarbejdet.
Jeg håber meget, at ministeren vil være åben for en drøftelse af, hvordan vi organiserer det her, for det er så afgørende en ting at få energispareindsatsen til at fungere.
Og hvis f.eks. den konservative ordfører læser debatten igennem, vil det være åbenlyst, at netop argumentet for at se på, hvad der fungerer godt andre steder, er et godt argument for at se på, hvor godt Elsparefonden har fungeret, og derfor kan man måske i højere grad lade sig inspirere af det og bygge videre på det gode arbejde frem for at lave noget helt nyt.
I sig selv synes jeg, det er tankevækkende, når der nu er så relativt få midler til rådighed til en meget, meget stor opgave, at regeringen er indstillet på at bruge tid og kræfter på at oprette noget nyt i stedet for at bygge videre på noget kendt.
Jeg tror, de fleste har haft den oplevelse, at hvis man skal starte forfra med noget, er der startomkostninger.
Derfor er det måske lidt lavtflyvende, men dog både sund og økonomisk fornuft at tage det, der fungerer, ændre på det, man synes er mindre velfungerende, og bygge videre på det, der fungerer godt.
Derfor håber jeg på en konstruktiv udvalgsbehandling, som jeg synes at flere af ordførerne også har lagt op til.
Det kan vi desværre ikke i øjeblikket.
Jeg vil gerne sige tak til ministeren for de faldne bemærkninger.
Men det er en lille smule ærgerligt, at vi ikke kan få en egentlig diskussion om det, uenigheden handler om, fordi det bliver pakket ind i, at vi jo er enige om, at det er bedre at spare på al energi end kun at spare på el.
Så langt så godt
Det er jo blevet en selvfølgelighed.
Det tror jeg da er en helt given ting.
Lovforslaget handler jo netop om organiseringen af den indsats.
Derfor er der vel ikke noget underligt i at tage en diskussion om organiseringen af den indsats, når vi nu er uenige om det.
Derfor vil jeg bare spørge om ministerens holdning til udvalgsbehandlingen, for vi skal jo selvfølgelig disponere vores kræfter, og hvis ministeren her i dag siger, at udvalgsbehandlingen er en ren skueproces, og at regeringen ikke har tænkt sig at gøre noget som helst, uanset hvad der sker, fordi alt er vendt og drejet og det her bliver så godt, så har vi jo én situation.
Men hvis ministeren siger, at ministeren selvfølgelig er til rådighed i udvalgsbehandlingen, også for at finde ud af, om der er ting, som ministeren måtte have overset, og hvor der kan findes bedre løsninger for en uafhængig indsats, der er i stand til at komme i clinch med organisationer og marked, så synes jeg da, det ville være en mere konstruktiv melding at komme med her ved førstebehandlingen.