Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2013-04-04:
Jeg vil starte med at takke ministeren for ligestillingsredegørelsen, og så vil jeg, på trods af at regeringen jo desværre har droppet nogle, synes jeg, ret afgørende tanker og ideer og forslag, som vi var fælles om at kæmpe for, da vi var i opposition sammen, faktisk godt rose regeringen for i langt højere grad end den forrige at anerkende, at der er ligestillingsproblemer i Danmark.
Der er også en række konkrete initiativer, jeg gerne vil rose, f.eks. at der endelig kommer fokus på at gøre en indsats for voldsramte udenlandske personer, oftest kvinder, og for handlede personer.
Det er i den grad på tide.
For de voldsramte kvinder vil den lovændring, der er under behandling nu, betyde, at det bliver lettere at opnå en opholdstilladelse her i landet, også selv om man bliver skilt fra sin mand.
Det er i den grad positivt, fordi vi jo desværre har set mange eksempler på voldsramte kvinder, der er blevet hos deres voldelige ægtemænd, fordi konsekvensen af en skilsmisse var udvisning.
Jeg må sige til Venstres ordfører, som brugte meget tid på i sit indlæg her på talerstolen at fortælle, at den nuværende regering intet har gjort for kvinder med anden etnisk baggrund, at det her område jo virkelig er et område, hvor der er blevet råbt og skreget i de 10 år, hvor VKO sad på magten, men hvor man var så forhippet på, at man ikke ville give nogen mennesker opholdstilladelse, at man var villig til at acceptere med åbne øjne, at kvinder blev i de her voldelige ægteskaber, fordi de var så bange for at miste deres opholdstilladelse.
Det giver ufattelig lidt mening, fordi en del af det at være voldsramt jo faktisk desværre ofte er, at de lever isoleret og derfor har meget ringe muligheder for at udvise evne og vilje til integration.
Så man kan sige, at der ikke kommer roser uden torne, men der er ingen tvivl om, at det er et skridt i den rigtige retning.
Hvis jeg lige over for Venstres ordfører skulle blive i det her spor, der handler om kvinder med anden etnisk baggrund, så er der noget andet, som man rent faktisk må rose regeringen for – det må være helt uvant for dem, at jeg står her og siger alle de pæne ting – og det er jo, at den har afskaffet starthjælpen og kontanthjælpsloftet, som netop i meget høj grad ramte kvinder med anden etnisk baggrund og betød, at de blev ethundrede procent økonomisk afhængige af deres mænd.
Det havde meget lidt med ligestilling at gøre.
Så er der et andet punkt, jeg gerne vil fremhæve.
Det handler om de handlede personer, hvor der jo også som følge af den finanslovsaftale, regeringen og Enhedslisten har indgået sammen, er en række forbedringer, og igen: I Enhedslisten ville vi da ønske, at man gik længere og fik en længere refleksionsperiode, en længere, udvidet refleksionsperiode, og skabte bedre mulighed for, at handlede personer kan opnå opholdstilladelse i Danmark, også selv om de ikke vidner mod bagmanden.
Det er der ikke nogen tvivl om.
Et andet punkt i forhold til de handlede personer – det er både kvinder og mænd – er, at vi jo rent faktisk oplever, at de i dag sidder fængslet.
Jeg synes, det er en katastrofe, at der sidder kvinder i danske fængsler, som er handlede.
Et tredje punkt, som jeg gerne vil fremhæve og rose, er det fokus på køn i uddannelsesvejledningen, som jeg har kunnet læse mig frem til at regeringen ønsker at prioritere.
Det er en Enhedslistekæphest, og det er vigtigt, fordi det jo er en skam, hvis der findes uddannelsesvejledere, som af vane, ikke for at være onde, men af vane tænker: Der kommer en ung pige ind på mit kontor, skal du ikke være sygeplejerske eller frisør?
Det kunne jo være, at hun havde lyst til at blive tømrer eller landmand.
Så det synes jeg er positivt.
Til gengæld er det meget, meget lidt, der står i den handlingsplan, vi behandler i dag, så der er en stribe spørgsmål på vej til ministeren, som jeg glæder mig til at få svar på, fordi der står, at man vil rette fokus mod det.
Spørgsmålet er, hvad det er, regeringen har tænkt sig at gøre.
Skal alle uddannelsesvejledere i Danmark igennem et kursus?
Det kan være, at ministeren allerede i sin tale senere i dag vil komme ind på noget af det.
Der kommer sandelig mere ros, nemlig til det, der står her i planen om, at man vil afsætte en pulje til projekter, der har som fokus at gøre op med det kønsopdelte arbejdsmarked.
Igen er projektet desværre ikke beskrevet særlig konkret.
Der står f.eks. ikke, hvor mange penge der skal afsættes til den pulje, og hvem det er, der skal søge den, og det betyder jo lidt for sådan en puljes mulighed for at virke, hvor stor den er, men det er da positivt, at man afsætter midler til det.
Netop fokus på det kønsopdelte arbejdsmarked er meget, meget afgørende, ikke mindst hvis man vil den desværre meget store lønforskel, der er mellem mænd og kvinder i Danmark – 18 pct. – og den endnu større forskel, der er på mænds og kvinders pensionsopsparing, til livs.
Det var så alle de pæne ord.
Der er også kritik.
I det meget, meget berømte regeringsgrundlag skriver regeringen jo, at man vil øremærke op til 3 måneder af barslen til faren eller medforælderen, og af uransagelige årsager er det jo altså ikke sket endnu.
Der er blevet nedsat en af de her – og jeg kan vel godt sige utallige – arbejdsgrupper, som skal forholde sig til, hvordan det her forslag skal blive til virkelighed.
Og jeg må sige, at jeg har forsøgt at bruge lidt tid på at forstå, hvad det er, den her arbejdsgruppe undersøger.
Det er ikke lykkedes mig endnu.
Før valget var der som bekendt ingen slinger i valsen fra regeringspartiernes side i forhold til at sikre den øremærkede barsel.
Jeg ser naturligvis frem til, at det kommer til at ske, og det må vi jo gå ud fra at det gør, altså at 3 måneder bliver øremærket til begge forældre, for det står jo i regeringsgrundlaget.
Et område, som der er meget fokus på i ligestillingsredegørelsen, er ligestillingsvurderinger.
Det er jeg også glad for, for det er, som det vil være en bekendt, hvis man har fulgt med på det her område, noget, som vi faktisk har brugt ret meget tid på i Enhedslisten.
Igen må jeg dog sige, at jeg synes, at det er lidt uklart, hvor meget der egentlig kommer til at ske.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge ministeren, og jeg håber, jeg kan få et mundtligt svar allerede i dag: Hvorfor er det, at man ikke bare siger, at der skal være en ligestillingsvurdering af alle lovforslag, ligesom der er en vurdering af miljøkonsekvenserne?
Nederst på alle lovforslag – skulle jeg til at sige – står der jo noget om miljø, og så kan man læse, om der er nogle miljøkonsekvenser.
Hvorfor ikke bare bruge den model?
Det er så godt nok kun, hvis ministerierne er interesseret i det.
Det gør jo initiativet lidt tandløst, synes jeg, men man kan sige, at det i det mindste giver os andre mulighed for at holde øje med, hvilke ministerier der interesserer sig for det her, og så spørge dem, som ikke interesserer sig for det, hvorfor de ikke tager imod det her tilbud.
Forhåbentlig tager alle imod tilbuddet.
Jeg må sige, at jeg har fået mange svar, desværre også i den her regerings levetid, der viser, at man ikke rigtig har forstået, hvad det her går ud på.
Den daværende skatteminister Thor Möger Pedersen svarede på et spørgsmål fra Enhedslisten om, hvorfor skattereformen ikke var blevet ligestillingsvurderet, at det var, fordi skattesystemet jo er kønsneutralt.
Det har han jo ret i.
Det er ikke sådan, at vi har en særlig skattelovgivning for mænd og så en anden skattelovgivning for kvinder, men det er altså heller ikke ideen med ligestillingsvurderinger, at de kun skal benyttes, hvis der er noget lovgivning, som kun gælder for kvinder eller kun gælder for mænd.
Tanken er netop, at vi skal have mulighed for at se, om der er nogle konsekvenser på ligestillingsområdet, som vi ikke havde forudset.
Når man f.eks. laver en skattereform, der betyder, at de mennesker, der har mange penge, får nogle flere penge, betyder det faktisk, at den økonomiske ulighed mellem mænd og kvinder stiger, fordi mænd tjener flere penge end kvinder i Danmark.
Det ville da have været relevant at få frem i en ligestillingsvurdering.
Nej, det gør det ikke, men det er da vigtigt at vide det.
Altså, man må også godt stemme imod lovforslag, som er dårlige for miljøet, hvis man har lyst til det, men det er da relevant at vide, at de konsekvenser eksisterer.
Men som sagt, hvorfor man ikke bare laver den samme model for ligestilling, som man har for miljøet, vil jeg meget gerne have ministerens svar på.
Så bliver jeg også nødt til at nævne, at regeringen jo faktisk lige har fremsat et lovforslag om et frikommuneforsøg, hvor man vil give kommunerne mulighed for at slippe for ligestillingsredegørelser.
Til sidst vil jeg komme med en international og positiv kommentar, nemlig at det er positivt, at udviklingsministeren har udvidet fokus på ligestilling i globalt perspektiv til også at omhandle seksuel orientering og kønsidentitet.
Det er meget positivt.
Så vil jeg sige, at jeg synes, der er gode ting, men jeg synes også, der er mange ting i den her redegørelse, som er meget lidt beskrevet.
Derfor kommer der altså også en række spørgsmål, som jeg ser meget frem til at få svar på.