runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Aaen (EL), 2010-03-04:
Nu fik Venstres ordfører det til at lyde som en hjælp til tibetanerne, at Danmark har skrevet en note, hvor der står, at vi afviser tibetanernes ret til selvstændighed.
Selvstændighed er jo den ultimative selvbestemmelse, og det er derfor, at man er nødt til at være åben for, at de kan gå hele vejen, hvis det er det, de vil – hvis det vel at mærke er dem selv, der vil det.
Det vil de så ikke i dag, men det kan ikke være vores opgave at sige, at det må de heller ikke, det må være deres egen afgørelse.
Og derfor vil jeg spørge hr. Michael Aastrup Jensen: Har Danmark nogen sinde før sagt, at vi er direkte imod tibetanernes ret til selvstændighed?
Søren Espersen (DF), 2010-03-04:
Jeg mener, at der i Kina er koncentrationslejre, der er rapporter om bl.a. undertrykkelsen af Falun Gong, der er rapporter om koncentrationslejre, som er deciderede morderlejre, hvor man har kraftige indicier for, at f.eks. organer bliver videresolgt.
Det politiske system i Kina er bestialsk.
Det er et system, som det overhovedet ikke er værd at samle på.
Men som jeg siger, er der jo også det i mange andre lande, lande, som vi har en dialog med, en forståelse med, og som vi selvfølgelig skal arbejde sammen med.
I forhold til det danske erhvervsliv foregår der en masse i Kina, og det underkender vi ikke.
Vi siger, at det er et væsentligt land i verden og vi skal have et godt forhold til dem, men forskellen er jo her, at man lægger sig ned og bøjer sig, og der kan trækkes nogle analogier til det system, der var i Nazityskland i 1930'erne, og hvor den danske regering og det danske erhvervsliv og befolkningen i det hele taget jo også bøjede sig langt længere, end man skulle.
Line Barfod (EL), 2010-03-04:
I Enhedslisten har vi det sådan, at vi mener, at der skal gælde de samme grundlæggende rettigheder for alle folk i hele verden.
Vi mener, at folkeretten skal gælde for alle, og derfor står vi fast på, at det er den samme ret til selvbestemmelse, der gælder for det grønlandske folk som for det tibetanske folk.
Det er jo lidt interessant i forhold til Dansk Folkeparti at høre, om man har samme opfattelse af, at det er de samme rettigheder, der skal gælde for alle folk i hele verden, og om man derfor har ændret opfattelse i forhold til det grønlandske folk, hvor man sidste år, da ordføreren skrev mindretalsudtalelse omkring selvstyreloven, skrev, citat: At det er Dansk Folkepartis opfattelse, at en sådan selvstændighed kun kan finde sted efter en folkeafstemning i hele riget, altså såvel i Grønland, på Færøerne og i Danmark.
Citat slut.
Har man ændret den opfattelse?
Søren Espersen (DF), 2010-03-04:
Vi har jo et rigsfællesskab, som kører efter nogle principper, og der skal Folketinget under alle omstændigheder, hvis det en dag kommer til et ønske om Grønlands fulde selvstændighed, sige ja eller nej.
Folketinget skal sige ja til det her.
Det er ikke noget, som det grønlandske folk kan gøre alene.
Der mener jeg at det er rimeligt i en situation, hvor et meget, meget langt, 300-årigt, rigsfællesskab opløses, at det danske folk får lejlighed til at stemme, hvilket jeg i øvrigt er overbevist om at man vil gøre positivt.
Der er ikke nogen, der ønsker, ifald at det grønlandske folk ønsker fuld selvstændighed, at chikanere det grønlandske folk.
Tværtimod vil vi gerne hjælpe dem.
Jeg har aldrig sagt, at det skal ende i et nej.
Men jeg synes, at det er utroligt, at Enhedslisten i den grad er optaget af Grønland.
Man må koncentrere sig om det, det drejer sig om i dag.
Vi kan godt tage en lang debat om Grønland, og det synes jeg at man skulle indkalde til, og så skal jeg nok møde frem.
Line Barfod (EL), 2010-03-04:
Jeg er sådan set bare interesseret i at vide, om Dansk Folkeparti har den samme holdning, uanset hvilket folk i verden der er tale om.
Med det, som hr. Søren Espersen lige har redegjort for, mener hr. Søren Espersen så også, at hvis det tibetanske folk besluttede, at de ønskede selvstændighed, at så skulle der være en folkeafstemning i Kina om, hvorvidt Tibet kunne få deres selvstændighed?
Det er jo det, der er det afgørende at få afklaret.
Mener vi, at det er de samme rettigheder, der gælder for alle folk over hele verden, eller opererer man med forskellige standarder alt efter, hvilke folk man taler om?
Søren Espersen (DF), 2010-03-04:
Hvordan kan fru Line Barfod sammenligne en kommunistisk magtovertagelse med militær styrke ind i Tibet i 1950, hvor hundredtusinder af tibetanere blev jaget på flugt, og hvor man begyndte en undertrykkelse uden sidestykke, med det koloniforhold, der har været mellem Danmark og Færøerne og Grønland?
Jeg kan ikke forstå, hvordan fru Line Barfod kan få det over sine læber.
Det giver overhovedet ingen mening at sammenligne på den måde, og jeg synes, at det er sådan lidt uanstændigt.
Holger K. Nielsen (SF), 2010-03-04:
Nej, det her var ikke sagt i forbindelse med OL, overhovedet ikke.
Det var sagt som en generel bemærkning, hvor hr. Søren Espersen sagde, at Kina bruger nazimetoder, og direkte sammenligner med Nazitysklands politik i 1930'erne.
Jeg fik ikke rigtig noget svar fra hr. Søren Espersen, synes jeg.
Kan man få det her i dag?
Mener hr. Søren Espersen, at Kina er som Nazityskland, og at præsident Hu er som Adolf Hitler?
Søren Krarup (DF), 2010-03-04:
Det, sagen drejer sig om, er, at man opposes, modsætter sig, Tibets uafhængighed.
Hvordan kan man så tale om, at man anerkender Tibet?
Jeg synes jo som sagt, det er så skammeligt, at det minder mig om noget af det mest skammelige i forbindelse med samarbejdspolitikken med Tyskland under anden verdenskrig.
Og jeg vil jo sige, at det danske sprog tit er ganske velegnet til at beskrive det helt uhyrlige, og der findes et gammelt dansk ord, der hedder, at man føjer spot til spe, og det synes jeg er det, Venstre og de øvrige partier, SF osv., gør, når de om et begreb, der hedder opposes Tibets uafhængighed uden videre siger, at det er en form for dialog, at det er en anerkendelse af en politik, der også vil tage hensyn til Tibets frihed.
Det er jo det modsatte; det er at føje spot til spe.
Søren Espersen (DF), 2010-03-04:
Ja, hvis ikke vores eget forslag var så meget mere elegant sprogligt formuleret, så kunne jeg sagtens stemme for det her, for jeg er fuldstændig enig.
Det er jo ren manipulation, hvad hr. Frank Aaen kommer med.
Dansk Folkeparti sagde nej til selvstyreaftalen med Grønland alene af økonomiske grunde, og hvis hr. Frank Aaen gad gå ind og læse beskrivelserne fra dengang, vi havde debatten, eller f.eks. går ind og kigger på forhandlingerne fra den grønlandske selvstyrekommission, så vil han se, at det overhovedet ikke har været det, der har været årsagen til, at vi har sagt nej.
Vi erkender og anerkender det grønlandske folk som et folk i overensstemmelse med folkeretten, og vi har præcis den samme opfattelse i forhold til Grønland, som vi har i forhold til Tibet.
Så det er manipulation af den sædvanlige karakter.
Michael Aastrup Jensen (V), 2010-03-04:
Jeg vil sige til hr. Søren Krarup, at det ikke bliver mere rigtigt, bare fordi man sammenligner det med skelsættende begivenheder som samarbejdspolitikken og lignende.
Vi støtter etkinapolitikken, og det har vi gjort igennem rigtig mange år og også under tidligere regeringer, men vi ønsker reelt selvstyre for tibetanerne, og det bliver vi ved med at kæmpe for, det bliver vi ved med at slås hårdt for, og det bliver vi ved med at sige højt og tydeligt til kineserne.
Jeg nævnte et konkret eksempel: Den seneste repræsentant for regeringen, der har været i Kina, nemlig klima- og energiministeren, talte varmt om spørgsmålet om menneskerettigheder og tog det op, og det vil vi selvfølgelig blive ved med at gøre i forhold til den kinesiske regering.
Så når man begynder at kalde det samarbejdspolitikken om igen, må jeg indrømme, at den sammenligning siger jeg klart fra over for.
Mogens Lykketoft (S), 2010-03-04:
Socialdemokratiet har ikke underskrevet nogen verbalnote.
Det er et anliggende mellem regeringen og den kinesiske regering.
Vi har fået teksten forelagt.
Vi betragter ikke teksten som noget brud med den hidtidige danske Kinapolitik, og vi har ikke megen respekt for Dansk Folkepartis forsøg på at piske den her sag op.
Jeg mener ikke, at det er i tibetanernes interesse.
Det er muligt, at Dansk Folkeparti kan få lidt omtale på det.
Men det er ikke i sagens interesse, det er ikke i tibetanernes interesse at gøre den her modsætning åbenbar.
Frank Aaen (EL), 2010-03-04:
Jeg skal i min ordførertale komme tilbage til, hvad der er i tibetanernes interesse, for det drejer det sig selvfølgelig også om.
Men alligevel spørgsmålet: Er det ikke sådan, at man i Socialdemokratiet er enig i, at et folk har ret til selvbestemmelse og i den forbindelse ret til at bestemme, om de ønsker et selvstændigt land?
Hvis vi er enige om, at det er en del af folkeretten, at det er sådan, er det så ikke en lidt uheldig formulering, der er lavet i verbalnoten – for nu et holde det helt nede på jorden?
Mogens Lykketoft (S), 2010-03-04:
Det er ikke for at løbe fra noget som helst.
Jeg betragter den som et forsøg fra den danske regering på at afstemme forholdet til Kina uden at ændre den danske Tibetpolitik.
Som jeg også sagde indledningsvis, ville det have været nemmere at udtrykke sig enklere, og man kan måske også i forhold til det meget omtalte ord sige lidt mindre modsætningsfyldt, hvis der havde eksisteret en fælles europæisk håndtering af forholdet til Kina, også i spørgsmålet om, hvad det er, vi siger om Tibet.
Men det korte af det lange er, at jeg ikke mener, der i realiteten er nogen ændring i den politik, udenrigsministeren også har beskrevet, og som vi har stået bag under skiftende regeringer.
Frank Aaen (EL), 2010-03-04:
Jeg skal også vende tilbage til, hvorfor jeg mener det er et uheldigt skred, der er sket, i dansk politik over for Tibet.
Det der med at kunne samle flere lande bag en fælles politik er jeg sådan set enig i.
Men der kommer Danmark jo til at trække i den forkerte retning, for mig bekendt er der i hvert fald blandt de europæiske lande, vi plejer at samarbejde med, kun ét andet land, nemlig Frankrig, der indtager den samme position, som Danmark har indtaget med verbalnoten.
Jeg synes jo, at vi, når vi prøver at skabe enighed mellem forskellige lande og i en god sags tjeneste, bør gå foran og ikke bagved.
Mogens Lykketoft (S), 2010-03-04:
Jeg forstår godt hr. Frank Aaens synspunkt.
Jeg vil bare i al stilfærdighed erindre om en kedelig oplevelse, som min forgænger som udenrigsminister, hr. Niels Helveg Petersen, havde i midten af 1990'erne, da Danmark blev sat til at varetage en menneskerettighedsresolution hos FN i Genève.
Det var meget, meget svært at se bagdelen for skosåler hos de fleste andre lande, der burde have indtaget samme standpunkt.
Det er det måske i dag, i 2010, endnu mere, fordi der er så mange og komplekse interesser i forholdet til Kina.
Frank Aaen (EL), 2010-03-04:
Det kan godt være, at hverken SF eller andre har krævet Tibets selvstændighed.
Er det ikke rigtigt, at SF aldrig nogen sinde har udtrykt det modsatte synspunkt, nemlig at Tibet ikke har ret til selvstændighed, og er det ikke et dårligt signal at sende specielt til den kinesiske ledelse, at de nu har den støtte fra en meget stor del af Danmarks Folketing til at imødegå Tibets eventuelle senere krav om selvstændighed?
Holger K. Nielsen (SF), 2010-03-04:
Jeg må sige til hr. Frank Aaen, at jeg synes, at det her er en mærkelig diskussion.
Læser man tibetanernes udtalelser, det memorandum, som de kom med i 2008, den note på memorandummet, der er kommet for nylig, den erklæring, der kom fra deres forhandler i forbindelse med mødet her i januar måned, kan man se, at det, de påpeger gang på gang, er at imødegå kinesernes påstand om, at de vil splitte Kina.
De argumenterer hele tiden for, at de ikke vil selvstændighed.
De fremfører det gang på gang.
Det er simpelt hen det, de bruger kræfterne på at overbevise den kinesiske ledelse om, nemlig at de ikke er separatister.
Så er det da noget underligt noget, at vi her i Folketinget skal stå og påstå, at de er det.
Jeg vil godt sige, at jeg faktisk synes, at hr. Frank Aaen og også Dansk Folkeparti går kinesernes ærinde i det her.
Det bliver jo en støtte til kinesernes fortolkning af, hvad Dalai Lama vil, og jeg forstår det simpelt hen ikke.
Frank Aaen (EL), 2010-03-04:
Vi har ikke fremsat noget forslag om, at Tibet skal være selvstændigt.
Nu kender vi altså Kinas ledelse relativt godt, og der er ingen tvivl om, at de tager det som et signal om, at de kan stå endnu mere fast over for tibetanernes ønske om selvbestemmelse.
Det her hjælper desværre ikke tibetanerne.
Det hjælper den kinesiske ledelse til at afvise tibetanerne, og man skulle have afholdt sig fra det.
Fordi det oven i købet er imod folkeretten, skulle man have afstået fra at sige, at tibetanerne ikke har ret til selvstændighed.
Man skulle selvfølgelig ikke have skrevet, at de skal have det.
Det bestemmer de selv, og når de ikke selv kræver det, skal vi heller ikke pådutte dem det, men at fratage dem i hvert fald i ord deres ret er meget forkert.
Holger K. Nielsen (SF), 2010-03-04:
Det folkeretlige er mere komplekst end som så, fordi der er et princip om folkenes selvbestemmelse, men også et princip om den territoriale integritet, og det er derfor, at der er en balance, der skal findes her, og det kræver en forhandlingsløsning.
Det er derfor, at jeg slet ikke forstår, at hr. Frank Aaen kører den her debat op.
Det er da meget mere centralt, at der er fremsat et forslag til vedtagelse, som vi vedtager i dag, hvor vi jo præcis siger det, vi har sagt hele tiden, hvor vi præcis siger, at vi her i Danmark støtter tibetanernes krav om selvstyre, vi kritiserer kinesernes overgreb på menneskerettighederne, vi vil fortsat kunne kritisere kineserne, og at det er den linje, vi skal køre, frem for at hænge fast i en fortolkning af verbalnoten, som i virkeligheden går kinesernes ærinde.
Jeg fatter ikke, at vi ikke skulle tage den vinkel på det her i stedet for.
Søren Espersen (DF), 2010-03-04:
Hr. Holger K. Nielsen må altså undskylde, at jeg netop griber fat i det, som er det centrale i et dokument.
Alle de andre ting i verbaldokumentet er noget med kronprins Frederik og hip hip hurra, og at vi skal over med vores havfrue og ting og sager.
Det er jo ikke det, kineserne har insisteret på at få med, de har insisteret på at få ordet opposes med, altså modsætter sig.
Det er det, der er det centrale ord.
Men jeg vil spørge hr. Holger K. Nielsen: Hvis der ingenting er ændret, hvorfor var kineserne så så optagede af at få det ord med?
Hvorfor var det et ultimativt ord?
Det ved hr. Holger K. Nielsen, for han fik givetvis den samme orientering, som jeg fik i Udenrigsministeriet.
Hvorfor var det det ord, kineserne ville have med – ellers blev det ikke til noget?
Holger K. Nielsen (SF), 2010-03-04:
Jamen det aner jeg da virkelig ikke.
Altså, hr. Søren Espersen kommer med en eller anden fortolkning af nogle forhandlinger, der har været, og det må stå for hr. Søren Espersens regning.
Det er muligt.
Der er formentlig mange ord, de godt ville have med, og der har været nogle forhandlinger; det går jeg da ud fra at der har været.
Om dette er det afgørende ord, har jeg da ingen anelse om, men der er da ingen tvivl om, at det har spillet en stor rolle for kineserne, det tror jeg da bestemt det har.
Og som jeg også har sagt ved andre lejligheder, bryder jeg mig da ikke om den måde, det er stillet op på, men som det også blev sagt af ministeren, er det jo koblet til en forklaring af etkinapolitikken, accordingly.
Så betyder det, at man opposes.
Det er det, der ligger i det.
Derfor synes jeg, at hr. Søren Espersen skulle dæmpe sig ned og ligesom finde ud af, at det, der måske gavner tibetanernes kamp bedst, er, at vi tager udgangspunkt i det forslag til vedtagelse, som vi vedtager her efter debatten i dag, hvor vi netop holder fast i en kritisk linje over for Kina og holder fast i en støtte til tibetanernes krav, holder fast i, at vi stadig væk kan støtte tibetanerne.
Søren Espersen (DF), 2010-03-04:
Jamen hr. Holger K. Nielsen vil jo ikke anerkende, at det ord i den verbalnote ændrede Kinas indstilling til dansk erhvervsliv med et trylleslag, ændrede alt i forhold til, at danske ministre i hele perioden op til den 9. december 2009 ikke kunne mødes med kinesiske ministre, fordi de mirakuløst ikke havde tid i kalenderen på noget tidspunkt – jo, måske i 2012.
Jeg kan ikke forstå, at hr. Holger K. Nielsen sådan bortfejer det og siger: Det er overdrevet, og hvorfor gør man så meget ud af det?
Jo, fordi det er det centrale for Kina.
Og jeg må altså have en anerkendelse af, at det ord, den sætning, gjorde, at hele forholdet til Kina politisk, diplomatisk og handelsmæssigt blev ændret med et trylleslag.
Hvorfor tror hr. Holger K. Nielsen det var sådan?
Holger K. Nielsen (SF), 2010-03-04:
Jamen altså, som jeg siger: Det aner jeg da ikke.
Det er da ikke mig, der har forhandlet den her verbalnote.
Spørg da ministeren.
Jeg har forstået det sådan af de samtaler, jeg har haft – nu skal man ikke sådan fra Folketingets talerstol stå og afsløre fortrolige samtaler, men lad mig alligevel gøre en undtagelse her – at kineserne ønskede en direkte undskyldning, de ønskede, at vi skulle give et løfte om, at vi ikke ville møde Dalai Lama på et senere tidspunkt.
De havde nogle langt, langt skrappere krav til den danske regering, som man ikke ville gå med til.
Det er også et svar på det spørgsmål, hr. Søren Espersen har stillet tidligere i dag til andre ordførere: Hvorfor tog det så lang tid?
Fordi der var en forhandlingsproces, hvor kineserne spillede meget voldsomt ud, og hvor det, der kom ud af det, i virkeligheden ikke er ret meget.
Det er sandheden i det her.
Jeg kan godt forstå, at hr. Søren Espersen er så desperat, som han er.
Han har kørt den her sag op i medierne i ugevis, og han har fået alle mulige journalister til at hoppe på tanken om, hvor frygteligt det her er.
Og så er det jo nul og niks.
Så vedtager vi i dag et forslag til vedtagelse, som betyder, at den danske støtte til tibetanernes kamp kan fastholdes, at vores kritik af Kina kan fastholdes, at der ikke er sket en ændring i den faktiske danske udenrigspolitik i forhold til Kina og Tibet.
Tina Petersen (DF), 2010-03-04:
Så vil jeg igen konstatere en ophøjethed og en arrogance, som jeg simpelt hen ikke forstår skal være nødvendig.
Jeg gentager mit spørgsmål, som jeg ikke fik svar på: Står der i verbalnoten, at man modsætter sig tibetansk selvstændighed – et ja eller et nej?
Har Socialdemokratiet underskrevet den verbalnote eller ej?
Søren Espersen (DF), 2010-03-04:
Jeg synes, Socialdemokratiets ordfører altså også – på sin vis ligesom udenrigsministeren – taler uden om det egentlige, nemlig verbalnoten og verbalnotens tekst, som ændrede alting.
Jeg er nødt til at spørge hr. Mogens Lykketoft om det her.
Teksten til vores forespørgsel lyder: »Hvad kan regeringen oplyse om indholdet af den verbalnote ...« osv. »herunder ...« osv. osv. »... og hvorledes regeringen i overensstemmelse med notens ånd og bogstav fremover har til hensigt at modsætte sig« – at modsætte sig – »tibetansk selvstændighed.«
Det er det, som hr. Mogens Lykketoft har skrevet under på.
Han vil modsætte sig tibetansk selvstændighed, og der er mit klare spørgsmål: Hvordan har Socialdemokratiet tænkt sig rent praktisk at gå i gang med modarbejdelsen?
Mogens Lykketoft (S), 2010-03-04:
Man burde ikke være forpligtet til at svare på så tåbelige spørgsmål her i Folketinget.
Vi ønsker at støtte de bestræbelser og den politik, som den repræsentant, som uden al tvivl i mit sind repræsenterer det store flertal af den tibetanske befolkning, søger at fremme, men vi prøver at gøre det på en måde, der ikke i overdreven iver for at sige store ord direkte modarbejder hans politik.
Det er det, hr. Søren Espersen efter min mening gør.
Jeg mener faktisk, at tibetanerne er meget, meget dårligt tjent med venner som Dansk Folkeparti.
Søren Espersen (DF), 2010-03-04:
Jamen altså, det er jo fantastisk, for hr. Mogens Lykketoft spræller jo på en eller anden måde i nettet.
Hvorfor ikke forholde sig til det, jeg spørger om, i stedet for bare at affærdige det med, at det er et tåbeligt spørgsmål?
Jeg stiller spørgsmålet igen til hr. Mogens Lykketoft, og så må han jo selv om, om han synes, det er tåbeligt eller ej – jeg synes, det ser pænt ud at svare på de ting, man bliver spurgt om – og det lyder: Hvordan vil Socialdemokratiet i fremtiden aktivt modarbejde tibetansk selvstændighed?
Det er det, man har skrevet under på, og jeg synes egentlig, jeg har krav på at få et svar.
Mogens Lykketoft (S), 2010-03-04:
Socialdemokratiet har ikke skrevet under på det, Socialdemokratiet har ikke afsendt en note; vi har støttet, at der kunne skabes relationer, der fortsatte den danske udenrigspolitik, som efter vores opfattelse har været uændret i håndteringen af Kina-Tibet i årtier.
Og vi mener, at vi med den her lagte linje også bedst varetager de interesser, som Dalai Lama legitimt forfølger i samtalerne med Kina.
Søren Krarup (DF), 2010-03-04:
Nej, dette handler ikke om menneskerettigheder, det handler om det, der hedder national frihed.
Og det er noget, der har med frihedsrettigheder at gøre.
Og det er her, vi konstaterer, at altså også naturligvis hr. Mogens Lykketoft i forlængelse af min lille fejde med ham forleden straks tilslutter sig en kolossal stormagts undertrykkelse af et lille fordrevet folk.
Og man tilslutter sig det, som den danske regering har ladet sig lokke eller drive til at sige, nemlig at man modsætter sig dette lille folks uafhængighed.
Mogens Lykketoft (S), 2010-03-04:
Jeg mener ikke, det kan sidestilles med filosofisk forvirring ikke at have læst alt, hvad hr. Søren Krarup har skrevet.
Jeg mener, det er en stor lettelse for mig, at jeg ikke har været forpligtet til det.
Men bortset fra det: Jeg giver ikke – med et udtryk fra den nuværende statsminister – en bøjet femøre for Dansk Folkepartis interesse for folkenes selvbestemmelsesret, når jeg tænker på, hvad Dansk Folkeparti har ment i andre sammenhænge omkring Kosova, omkring Palæstina osv.
Det er det ene.
Det andet er, at jeg mener, at den politik, vi prøver at lægge med et bredt flertal i det danske Folketing for relationerne til Kina og Tibet, er den, der bedst varetager de interesser, som tibetanerne overhovedet i dette liv og på noget tidspunkt har mulighed for at få varetaget.
Den form for realpolitik kan man godt tillade sig at involvere sig i.
Og det bliver så meget mere indlysende, når det bliver på linje med det, som Dalai Lama faktisk kæmper for.
Tina Petersen (DF), 2010-03-04:
Først vil jeg sige til hr. Mogens Lykketoft, at en del af os jo har været i Kina og også i Beijing og oplevet Kina og den måde, man lever på, og den måde, man kører sit system på.
Jeg vil sige det sådan, at det faktisk ikke var en særlig rar oplevelse at se så underdanigt et folk, således som folket i Kina er.
Så vi skal jo ikke se ret langt for at finde ud af, hvordan tibetanerne har det.
Nu er det jo sådan, at mange af os også har mødt Dalai Lama herhjemme.
Men spørgsmålet går ud på, hvis hr. Mogens Lykketoft ikke er for ophøjet eller for arrogant til at svare: Forstår jeg det korrekt, at man fra talerstolen i dag nægter, at der i verbalnoten og i teksten står, at man modsætter sig Tibets selvstændighed?
Det er jo det, jeg hører der bliver sagt heroppefra.
Det er et simpelt spørgsmål.
Mogens Lykketoft (S), 2010-03-04:
Jeg tror i øvrigt, at den lille tilføjelse er vigtig af den grund, at det, vi forholder os til, er en statspolitisk realitet i dag og ikke en lang historiediskussion om, i hvilket omfang og hvilke perioder Tibet har været under kinesisk overhøjhed i fortiden.
Nej, jeg mener ikke – som svar på ordførerens spørgsmål – at der med den verbalnote er sket nogen ændring af realiteten i dansk Kinapolitik eller dansk Tibetpolitik.