runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2011-05-03:
Jeg er enig i, at kvindeundertrykkelse til enhver tid er relevant at diskutere, men jeg tror netop, vi har slået fast, at lige præcis den bog har der ikke været nogen problemer med at udgive, og altså er der et fint spillerum for, at man kan diskutere kvindeundertrykkelse, eller hvad det nu er.
Nu siger Dansk Folkepartis ordfører deroppefra, at det vidste Lars Hedegaard ikke blev offentliggjort.
Det står der nu i dag at han udmærket var klar over, i hvert fald hvad jeg lige kan læse i pressen, men det skal man selvfølgelig ikke altid tro på.
Det er lige præcis det, der er det afgørende her, nemlig at det er ytringer, som er blevet offentliggjort, og ytringer, som er generaliserende, og det er det, som racismeparagraffen efter min opfattelse kriminaliserer og bør blive ved med at kriminalisere, ikke at man kan have en holdning til kvindeundertrykkelse, hvad den bog der jo i virkeligheden også viser at man sagtens kan have.
Søren Krarup (DF), 2011-05-03:
Det er Lars Hedegaard jo temmelig værgeløs over for, for han er selvfølgelig gået ud fra, at når han taler frit over et frokostbord, taler han frit, og hvis det ikke er frit, fordi det skal være offentligt, så får han det forelagt.
Det er den ene side.
Den anden er, at man hævder, at der i den tale er udtryk for ringeagt for eller forhånelse af muslimer, og det mener jeg er fuldstændig forkert, fordi han der kun udtrykker, hvad islam selv siger om kvinder.
Det er en skønlitterær skildring af oplevelser, vedkommende selv har haft.
Det er desværre kun alt for relevant, og det er også den relevans, der ligger i Lars Hedegaards bog.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2011-05-03:
Nu skal man jo passe på med, hvor skråsikker man er, og nu kender jeg ikke dommen til Lars Hedegaard i dag, jeg har ikke læst den, men jeg skal bare bede ordføreren for Dansk Folkeparti bekræfte, at det jo ikke er bogen, som dommen tager stilling til.
Bogen har man sådan set kunnet udgive, og man har kunnet diskutere islams kvindesyn, eller hvad det nu er, man diskuterer i den pågældende bog.
Så der har jo altså været en mulighed for at give sin mening til kende i bogen uden at blive kriminaliseret, uden at blive ramt af racismeparagraffen, og dermed er der jo altså et spillerum for at kunne komme med sine holdninger og sin politik, hvis det er det, man har lyst til.
Søren Krarup (DF), 2011-05-03:
Så ender vi sådan i politik i dårlig forstand, hvor man kan prøve på at lave det til taktik og spekulationer over, hvordan man kan få trukket modparten rundt i salen.
Jeg er ikke den, der lægger dansk Folkepartis strategi, og jeg er ikke i stand til at udtale mig om, hvad Dansk Folkeparti vil kræve og ikke kræve.
Jeg kan kun sige for mit eget vedkommende, at den her sag er så væsentlig, at jeg i hvert fald ikke uden videre kunne acceptere, at regeringen sagde: Vi stemmer jer bare ned, vi gider ikke høre på det.
Jeg synes, det er et så væsentligt spørgsmål, der netop handler om et demokratis, et folkestyres, et retssamfunds grundlag, altså at vi ikke kan acceptere, at det, vi oplever f.eks. i dag, og det, vi har oplevet i den sidste generation, er, at man forfølger folk, som man er uenig med, fordi de taler på en måde, som man ikke kan lide.
Det er uacceptabelt.
Der vil jeg så også lige sige med hensyn til Lars Hedegaard: Lars Hedegaard har ikke bagtalt muslimer.
Han har gjort opmærksom på, hvordan islams forhold er til kvinder.
Og det burde da ikke være noget, som fru Hækkerup var uinteresseret i.
Han har ikke bagtalt muslimer, man han har gjort opmærksom på, hvordan de er stillede.
Og hvis jeg må være lidt privat, vil jeg sige, at vi måske er nogle stykker, der gang på gang oplever, hvordan stakkels forfulgte muslimske piger kommer og spørger, om vi ikke kan hjælpe dem, fordi de er truet, netop af dem, der har islams kvindesyn som baggrund.
Så det er desværre kun alt for relevant, og jeg vil sige, at debatten her handler om noget virkelig afgørende, som bør få konsekvenser.
Karen Hækkerup (S), 2011-05-03:
Nu har jeg ikke læst beskrivelsen af dommen fra landsretten, men jeg er ret sikker på, at der ikke står, at han har ytret sig om islams kvindesyn.
Jeg er ret sikker på, at der må stå, at han har forbrudt sig mod racismeparagraffen, hvilket altså betyder, at han enten har udtalt sig truende, forhånende eller nedværdigende.
Og man kan jo godt sige, hvad man mener, uden at anvende udtryk, hvor man forholder sig truende, forhånende eller nedværdigende.
Så vil jeg slutte af med et sidste spørgsmål.
Jeg startede med at spørge justitsministeren om det samme.
Vil justitsministeren – og det kan Dansk Folkepartis repræsentant jo selvfølgelig ikke svare på, men jeg kan stille det samme spørgsmål så bare til Dansk Folkeparti.
Vil Dansk Folkeparti i forbindelse med drøftelsen af afskaffelsen af efterlønnen stille det som et krav, at racismeparagraffen skal fjernes, og vil det være en del af den pris, Dansk Folkeparti vil have for at gå med til at fjerne efterlønnen?
Vil man tvinge regeringen til at acceptere, at racismeparagraffen enten ændres fra det, som den er her, eller på anden vis?
Søren Krarup (DF), 2011-05-03:
Det synes jeg er meget klart.
Jeg står med hr. Lars Hedegaards bog her.
Der dokumenterer han meget, meget grundigt islams kvindesyn og islams behandling af kvinder.
Det er det, han har udtrykt, og det er han blevet straffet for.
Så jeg synes, det er så indlysende, at der er noget helt, helt galt.
Vi burde bruge anledningen til at rette det gale i stedet for bare at bruge fraser om, at ordet eller tonen eller formen er så vigtig.
Det burde ikke være gældende i en retsstat, at man bliver dømt, fordi tonen ikke er pæn.
Karen Hækkerup (S), 2011-05-03:
Hr. Søren Krarup har flere gange sagt, at racismeparagraffen betyder, at der er meninger, man ikke må have.
Det er jeg jo ikke enig i.
Jeg synes, at man må have lov til at mene, lige præcis hvad man vil.
Jeg tænker på, om ikke hr. Søren Krarup vil give bare et eksempel på en mening, man ikke har lov at have, og som man kan blive dømt for ud fra racismeparagraffen, fordi man udtrykker den mening.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2011-05-03:
Man skal huske, at tidligere statsminister Erik Scavenius jo også forlod Det Radikale Venstre inden anden verdenskrig.
Jesper Langballe (DF), 2011-05-03:
Man skal være lidt tilbageholdende med at give sine folketingskolleger karakter, men jeg kan ikke lade være med at sige til hr. Simon Emil Ammitzbøll, at han dog er blevet utrolig meget klogere, efter at han er ophørt med at være radikal.
Det er måske upassende, men jeg vil gerne rose hr. Simon Emil Ammitzbøll, fordi han har tilført den her debat noget virkelig ånd på både det historiske og det saglige område.
Det er ganske velgørende, at man ikke skal være alene om det.
Tak for det.
Per Clausen (EL), 2011-05-03:
Jeg vil starte med at sige til hr. Jesper Langballe, at det jo nok ikke tjener noget formål, at vi her forsøger at gennemføre en fiktiv retssag om, hvad der ville være sket, hvis Dansk Folkeparti fik deres forslag vedtaget.
Jeg siger bare, at jeg opfatter det, hr. Lars Hedegaard har sagt som en generaliserende bemærkning om muslimer i almindelighed.
Det mener hr. Jesper Langballe nok i virkeligheden også.
Men pointen er jo bare, at det synes jeg ikke at han har ført nogen som helst dokumentation for.
Så bare til det andet: Jamen hr. Jesper Langballe må erkende, at vi faktisk har besluttet os til, at ord også kan straffes under nogle ganske bestemte omstændigheder.
Jeg er enig med hr. Jesper Langballe i, at det skal man være meget, meget forsigtig med.
Hr. Jesper Langballe, hr. Søren Krarup og Dansk Folkepartis øvrige medlemmer dokumenterer til daglig, at det er vi også meget, meget forsigtige med i Danmark.
Jesper Langballe (DF), 2011-05-03:
Der er ikke noget generaliserende i det.
Der er ingen, der har sagtalle muslimer.
Det har jeg heller ikke i de udtalelser, jeg er blevet retsforfulgt for.
Men jeg har sagt muslimer, det er fuldstændig rigtigt.
I det øjeblik der er tale om et fuldstændig generelt og gennemgående kulturtræk hos muslimer, så er det selvfølgelig ikke ubeføjet generalisering at sige det.
Man må gerne generalisere, hvis man vel at mærke taler om noget generelt.
Det var den ene ting, jeg ville sige.
Den anden ting, jeg vil sige, er, at det jo er rigtigt nok, hvad hr. Per Clausen siger, at enhver begrænsning har en omkostning.
Der er tale om, at vi altid efter straffeloven har dømt og straffet folk for deres handlinger og aldrig for de holdninger, der ligger bag ved handlingerne.
Selv om de holdninger er modbydelige og man ikke bryder sig om dem, så har vi ikke straffet dem, fordi de er underkastet den domstol, der hedder den frie debat.
Er det så svært at forstå?
Helle Sjelle (KF), 2011-05-03:
Jeg skal ikke her på talerstolen gøre mig klog på, hvad der er op og ned i den pågældende sag.
Det er jo stadig væk en sag, som bliver undersøgt, kan jeg forstå, men jeg kan blot notere mig som ordfører, at Arbejdstilsynet åbenbart har gjort, hvad det kunne, og at ministeren i kølvandet på sagen har taget nogle yderligere tiltag.
Eigil Andersen (SF), 2011-05-03:
Det er jo et helt centralt punkt, for det er det stof, der var årsag til alle problemerne.
Helle Sjelle (KF), 2011-05-03:
Der skal ikke være nogen tvivl om, at vi Konservative meget, meget gerne vil have et sundt og godt arbejdsmiljø, som jeg sagde i min ordførertale.
Vi mener, at det er til gavn for både det enkelte menneske, den enkelte arbejdstager, om man så må sige, og virksomhederne.
Med hensyn til den konkrete sag, som hr. Eigil Andersen omtaler, vil jeg blot sige, at jeg har noteret mig, at ministeren har lagt op til, at der kommer yderligere tiltag i kølvandet på den sag.
Eigil Andersen (SF), 2011-05-03:
Den konservative ordfører siger, at man skal se på omkostningerne.
Det skal man naturligvis også, men man skal også se på de menneskelige omkostninger.
Og det, der er sket på LM Wind Power, er, at folk har døjet med kvalme, hovedpine, betændte bylder, diarré, svigtende hukommelse og problemer med åndedrættet, og de har risiko for at udvikle kræft og få hjerneskader.
Det er de menneskelige omkostninger.
Er ordføreren ikke enig i, at man også skal se på de menneskelige omkostninger, og at der kan være situationer, hvor der – og det tror vi – er behov for, at Arbejdstilsynet bliver udstyret med nogle flere beføjelser for at undgå, at folk får de lidelser, som jeg læste op for et øjeblik siden?
Helle Sjelle (KF), 2011-05-03:
Som beskæftigelsesministeren valgte at formulere det ved et tidligere forslag, er vi enige om målet, men uenige om midlerne.
Det kan vi også sige at vi er med hensyn til det her forslag.
Vi bør sørge for, at farlige stoffer og materialer fjernes fra arbejdspladserne, så det er sikkert for danskerne at arbejde.
For os Konservative
er et godt arbejdsmiljø vigtigt.
Det er vigtigt, at mennesker kan gå på arbejde uden at blive syge af det.
Det er til gavn for det enkelte menneske, men det er også til gavn for virksomheden og Danmarks produktivitet.
Men at gennemtvinge målet via en stram lovgivning, som forslaget foreslår, er ikke til gavn for nogen.
Når man laver en så omfattende ændring for virksomhederne, som det fremsatte forslag lægger op til, må man også se på omkostningerne.
Det er virksomhederne, som skaber vækst og fremdrift for Danmark, og virksomhederne, som skaber arbejdspladser for de mennesker, som vi alle ønsker at sikre en tryg arbejdsdag.
Socialistisk Folkepartis forslag vil medføre store økonomiske og administrative konsekvenser for erhvervslivet i Danmark, hvilket vil skade konkurrenceevnen.
Vi Konservative mener, at løsningen på problemet i højere grad må være, at virksomhederne får mere rådgivning om konsekvenserne af deres valg og ikke mindst fravalg.
Derved kan vi forhåbentlig være med til at fremme mere frivillig substitution, i stedet for at vi altid skal tvinge det igennem. I marts måned i år besluttede regeringen sammen med et flertal af partierne i Folketinget at indgå en aftale om en ny arbejdsmiljøstrategi.
Strategien fastlægger mål og prioriteringer, som sætter kursen for arbejdsmiljøindsatsen frem til 2020.
Et centralt element i den aftale er det risikobaserede tilsyn.
Det vil sige, at Arbejdstilsynet får mulighed for at prioritere flere ressourcer til tilsyn med de arbejdspladser, som beskæftiger sig med bl.a. kræftfremkaldende stoffer.
Afslutningsvis vil jeg gerne slå fast, at forslagsstillerne fra Socialistisk Folkeparti også tegner et misvisende billede.
De fremstiller sagen, som om Arbejdstilsynet ikke har styr på situationen, og at danske arbejdstagere dagligt udsættes for en stor risiko.
Det er simpelt hen forkert.
Arbejdstilsynet sikrer, at flest mulige virksomheder overholder arbejdsmiljøloven, og arbejder vedholdende for at fremme substitution.
Faktum er, at udviklingen med substitution af farlige stoffer går den rigtige vej her i Danmark, og det kan vi takke en velfungerende lovgivning og Arbejdstilsynet for.
Bent Bøgsted (DF), 2011-05-03:
Jeg er fuldstændig enig.
Eigil Andersen (SF), 2011-05-03:
Undskyld min fejl.
Ordføreren siger automatisering.
Men det er jo ikke det samme, som at alt arbejde skal automatiseres.
Vores forslag her går netop ud på, at arbejdsmiljørepræsentanterne, altså de ansattes sikkerhedsrepræsentanter, skal have større indflydelse på, hvordan man skal håndtere det her.
For det er jo deres helbred, der står på spil, og det er også deres arbejdsplads, der står på spil.
Bent Bøgsted (DF), 2011-05-03:
Jeg synes, det er fornuftigt, at Arbejdstilsynet kommer med en forklaring i arbejdsmiljøforligskredsen, og der har vi også mulighed for at spørge ind til, hvad det er, der er gået galt.
Jeg kan så forstå på hr. Eigil Andersen, at han mener, at arbejdet derude skal automatiseres, så det ikke bliver berørt af menneskehænder.
Men det er jo så en form for, hvad skal man sige, nedlæggelse af job.
Det, jeg foreslår, er, at vi skal se på det i forligskredsen om arbejdsmiljø, og vi skal have Arbejdstilsynet til at forklare, hvad det er, der er gået galt, og hvad der skal gøres i stedet for, for at man lever op til den sikkerhed, som medarbejderne har krav på.
I Dansk Folkeparti vil vi hellere finde en løsning, der er fornuftig for medarbejderne, end at automatisere og så afskedige medarbejderne.
Eigil Andersen (SF), 2011-05-03:
Det er helt rigtigt, hvad ordføreren siger, nemlig at vi i SF ikke har nogen interesse i, at produktionen flytter til udlandet.
Men jeg vil igen nævne, at der er flere forskellige muligheder.
Den ene er at finde et andet stof, hvis man kan det, men en anden mulighed er også at automatisere arbejdet, sådan at det foregår uberørt af menneskehånd.
Så er der ikke nogen, der får kræft af den årsag i hvert fald.
Men skal jeg forstå det, som ordføreren siger, på den måde, at man i arbejdsmiljøforligskredsen, som SF ikke er med i, fra Dansk Folkepartis side vil bede om at få en vurdering af, om det, vi peger på her, kan være årsagen til, at det er gået galt på LM Wind Power?
Vil man bede om det?
Bent Bøgsted (DF), 2011-05-03:
Det er altid alvorligt, når der går noget galt med det kemiske miljø.
Det, der er sket i forbindelse med arbejdet på LM Wind Power, er, at der er nogle, der har indåndet nogle giftstoffer, de ikke skulle have indåndet.
Om det så er, fordi der er manglende sikkerhed, om LM Wind Power ikke har leveret det sikkerhedsmateriale, de skulle – det fremgår af Arbejdstilsynet, at de sådan set har gjort det – eller om medarbejderne så ikke har brugt det på den rigtige måde, skal jeg lade være usagt, for det har noget at gøre med miljøorganisationen på LM Wind Power, der skal vejlede medarbejderne i, hvordan de bruger sikkerhedsmaterialet.
Her skal Arbejdstilsynet undersøge og finde ud af, hvad det egentlig er, der er gået galt.
Jeg har fuld forståelse for det, som ministeren har sagt, nemlig at Arbejdstilsynet skal komme med en redegørelse for, hvad det er, der er sket ude på LM Wind Power med giftstoffet styren.
Det er totalt urimeligt, at der er nogle, der skal udsættes for et giftstof, hvis der er andre muligheder.
Det skal jeg lade være usagt, for det er det her med, om man kan erstatte styren med noget andet, der har en tilsvarende effekt.
Der er mange ting, der skal undersøges.
Den her sag mener jeg jo skal tages op i arbejdsmiljøforligskredsen, hvor vi har mulighed for at få Arbejdstilsynet ind og redegøre for, hvad det er, der er gået galt, og hvad der skal gøres fremover.
Derfor kan vi i Dansk Folkeparti ikke støtte forslaget her, selv om det er prisværdigt, at der er blevet taget fat på problemerne med styren.
Men jeg mener absolut, at det skal tages op i forligskredsen omkring arbejdsmiljø, og at vi skal have nogle samtaler med Arbejdstilsynet, når de er kommet med deres redegørelse for, hvad det er, der er gået galt i processen ude på LM Wind Power.
Vi skal også tænke på, hvad der egentlig kan ske, hvis nu man siger, de ikke må bruge styren, og de ikke har andre muligheder.
Jamen så er alternativet, at de flytter produktionen til udlandet, og det er jeg egentlig heller ikke sikker på at forslagsstillerne er interesserede i.
Der forventer jeg at Arbejdstilsynet kommer med deres redegørelse i nær fremtid, og som sagt mener jeg, at vi skal have det taget op i forligskredsen omkring arbejdsmiljø.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2011-05-03:
Det er jeg da sådan set glad for at SF's ordfører her præciserer, for når jeg og andre har læst den her tekst, så kan vi netop komme i tvivl om, ikke så meget hvem det er, der skal udføre det, for det er klart nok, at det er Arbejdstilsynet, men netop med de ord, der er brugt, om vi er inde og anfægte ledelsesretten – altså netop det, at det er arbejdsgiveren, der har ledelsesretten, og også dermed det objektive ansvar for, at arbejdsmiljøet er i orden på virksomheden.
Og det kan vi jo sige er en ægte bekymring for, at det så ikke ender op i, at det er arbejdsmiljørepræsentanten, der kan ende med at sidde med det ansvar.
Og jeg tror ikke på, at der er nogen, der er interesseret i, at vi skal have flyttet den ansvarsfordeling på nogen som helst måde.
Eigil Andersen (SF), 2011-05-03:
Jeg vil gerne sige tak for de positive ord angående det her forslag, og så kan jeg høre, at der er noget, vi skal have en dialog om, også i udvalgsarbejdet.
Det er jo fint.
Det eneste, jeg bare lige vil nævne, er, at jeg ikke helt tør sige, om vi i forslaget måske har fået det formuleret på en måde, så det kan læses på en facon, som ikke er meningen, men jeg kan i hvert fald skære ud i pap, at vi ønsker i forslaget, at arbejdsmiljørepræsentanterne, som er det nye ord for sikkerhedsrepræsentanterne, skal have en større indflydelse på den her problematik på den enkelte arbejdsplads, men vi mener ikke, at de skal have en vetoret.
Det skal være Arbejdstilsynet, som i sidste ende skal tage stilling til, om man skal pålægge en virksomhed at bruge et mindre farligt stof eller robotter, eller man ikke skal pålægge dem det.
Bare lige for at skære det ud i pap: Beslutningsretten ligger hos Arbejdstilsynet, også efter vores tankegang.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2011-05-03:
Nu er det jo sådan, at jeg er tømrer, og i øjeblikket er jeg så folketingspolitiker.
Jeg er ikke kemiker.
Så jeg ligger ikke inde med viden om, hvad man kan erstattes styren med.
Men jeg er sikker på, at hvis man går ud og undersøger det, vil der være nogle, der vil være i stand til at kunne sige det.
Der er jo netop derfor – det har ministeren også gjort i dag – at man taler om, at der kan være rigtig, rigtig god brug for rådgivning.
Det talte vi jo i øvrigt temmelig længe om under forligsforhandlingerne, kan jeg huske, altså hvor meget rådgivning der egentlig kunne være brug for.
Her kan der sikkert være rigtig meget brug for rådgivning, og der tror jeg at det er nødvendigt at tage alle mulige instrumenter i brug, så virksomheden kan få den rådgivning.
Så ved vi jo allerede, at man både hos Vestas og Siemens faktisk i dag har produktion af møllevinger, og at det foregår uden styren, og uden at der bruges farlige stoffer.
Så der må et eller andet sted være muligheder.
Peter Juel Jensen (V), 2011-05-03:
Grunden til, at jeg stillede spørgsmålet, var, at jeg synes, at jeg godt huskede, hvordan forhandlingerne gik.
Men jeg synes bare her, at man, når man indgår et forlig, har nogle forpligtelser over for hinanden, og hvis man, da man indgik forliget, har sad inde med en viden om, at det her var et problem på det danske arbejdsmarked, så havde jeg jo forventet, at man havde spillet det ind.
Vi er enige om, at styren er noget værre skidtmøg, hvis man må formulere sig sådan.
Det er i hvert fald ikke godt.
Og selvfølgelig skal sådan et middel erstattes, hvis man har muligheden.
Kan ordføreren fortælle mig, hvad man kunne erstatte styren med, og om det også er noget farligt skidt?
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2011-05-03:
Nu er det jo sådan – og det ved Venstres ordfører også godt – at når man laver et forlig, er det altid sådan, at man bøjer ender sammen.
Hvis ordføreren husker tilbage, vil han vide, at sådan var det også i den her sag.
Når nu vi snakker om den påvirkning, der kan være i forhold til kemi, når man er arbejdstager, så er jeg fuldstændig overbevist om, at det er nødvendigt, at vi går ind og kigger på, hvad det er for en tekstformulering, hvad det er for nogle muligheder, man har i det forlig, som vi har indgået, inden vi lægger os helt fast nu.
Ordføreren må jo give mig ret i, at der kan være nogle ting, der skal ændres.
Jeg vil sige, at vi selvfølgelig har et forlig, og det lever vi op til, men som vi også har sagt i forbindelse med forhandlingerne, har vi mulighed for at gøre nogle ting, der ikke er med i forliget, altså uden for forliget.
Søren Krarup (DF), 2011-05-03:
Jeg kan ikke lade være med at spørge: Skal det være det afgørende for en debat, at formen er den rigtige?
Afgørende er og bliver det jo, om det er sandt.
Hvorfor gør der ikke det her, hvor vi taler om noget væsentligere, nemlig striden om, hvad vi mener?
Så er sandhedskravet ligegyldigt, så er det ene og alene formen – forhånelse og hvad man kalder det – og hvem vil ikke føle sig forhånet, hvis man bliver modsagt, sådan at man ikke kan svare?
Jeg er ked af at sige det, men jeg synes, der er tale om et meget beklageligt fald i SF’s niveau.
Jeg mindes både Axel Larsen og Poul Dam, og så siger jeg: Ak!
Hvor forandret!
Helle Sjelle (KF), 2011-05-03:
Lad mig slå fast, at vi Konservative vægter et sikkert og ordentligt arbejdsmiljø utrolig højt, og det også for frisører.
De skal også kunne gå på arbejde uden at blive syge af det, så det er klart, at vi må gøre en ordentlig indsats for at beskytte dem og især de gravide frisører.
Frisørfaget er et af de erhverv, hvor man hyppigst er udsat for arbejdsskader.
Derfor er vi Konservative også meget enige med formålet i Enhedslistens forslag.
Vi er til gengæld uenige i, at vi skal have mere lovgivning på et udokumenteret grundlag.
Den gældende arbejdsmiljølovgivning sikrer allerede det nødvendige lovgrundlag for, at også frisører beskyttes mod unødig påvirkning fra farlige stoffer og materialer.
Der står specifikt i lovgivningen, at der skal tages særligt hensyn til gravide.
Derfor er den eksisterende lov på nuværende tidspunkt fuldt ud dækkende.
Hvis altså blot reglerne følges, skulle arbejdsmiljøet være sikkert og sundt, og det er så det, som jo er den store udfordring.
Der findes ingen dokumentation for konsekvenserne af gravide frisørers arbejde med kosmetikprodukter p.t., men det er klart, at i givet fald der kommer undersøgelser, som tydeligt og klart dokumenterer konsekvenserne for de gravide, så bør det revurderes, om lovgivningen skal ændres yderligere.
Med den gældende arbejdsmiljølov er jeg dog meget overbevist om, at beskæftigelsesministeren gør, hvad der kan gøres.
Vi ved jo også, at beskæftigelsesministeren allerede har talt med de relevante aktører fra branchen samt Arbejdstilsynet, og det skulle så også gerne munde ud i, at vi får yderligere fokus på bl.a. de gravide frisørers forhold.
Samlet set kan vi Konservative altså ikke støtte op om forslaget, da vi mener, at de nødvendige tiltag på nuværende tidspunkt allerede er iværksat.