Per Clausen (EL), 2008-04-30:
Det er nok ikke helt forkert, hvis man opfatter Venstres og Dansk Folkepartis store optagethed af biobrændsler som et forsøg på at afspore debatten.
Det lykkes vel også i en vis udstrækning.
Den blev så ikke vedtaget i forbindelse med den her debat, men det står klart, at der er et stort flertal i Folketinget, som ikke ønsker at bruge mad til brændsel i den nuværende situation.
Det synes jeg faktisk er godt.
Hvorvidt man mener det, får man lejlighed til at stemme om to-tre gange i løbet af foråret.
Og så må vi jo vende tilbage til det.
Det andet element, som jeg da også synes har en lille smule betydning, er, at de stigende fødevarepriser også har store konsekvenser for de dårligst stillede i Danmark - selv om det jo på ingen måde kan sammenlignes med de katastrofale konsekvenser, det har på verdensplan.
Skulle nogen mene, at der blev stillet for store lønkrav i forbindelse med overenskomsterne og de konflikter, der er nu, så må jeg bare sige, at med den inflation, der viser sig nu, er de krav, man har på omkring 15 pct., jo yderst rimelige.
Men over til det globale igen.
Det er jo rigtigt, som nogle har sagt, at der både er kort- og langsigtede løsninger.
Efter min opfattelse er der såmænd ikke ret megen tvivl om, hvad den kortsigtede løsning er her og nu, altså det man kan tage fat på med det samme.
Det er jo at afsætte yderligere midler til en umiddelbar indsats for at skaffe mad til verdens fattige.
Og det er også at opbygge nogle lagre, som det er nævnt i det forslag til vedtagelse, som vi er med til at fremsætte.
Det er den korte indsats, som jo er vigtig, fordi det ikke kan nytte noget, at man snakker om langsigtede løsninger, mens millioner af mennesker dør af sult.
Og så er der det langsigtede.
Det er rigtigt, at det handler om at udvikle landbruget i tredjeverdenslandene, men det er jo ikke helt ligegyldigt, hvordan man gør det.
Hvis det, man gør, er at udvikle et landbrug, som primært producerer råvarer til den rige verden - primært producerer foder til danske svin og andre animalske produkter i den rige verden - så risikerer vi meget let, at der sker en udpining af naturgrundlaget, uden at man får produceret mere mad til de mennesker, som lever i tredjeverdenslandene.
Det er jo derfor, at FN i en rapport har påpeget, at netop det at benytte sig af økologiske produktionsmetoder - ikke nødvendigvis som det eneste og med overholdelse af alle de fine regler - faktisk er vejen frem i tredjeverdenslande.
Og at det netop handler om at fokusere produktionen på at producere fødevarer, som man har brug for lokalt, og at sikre, at det lokale landbrug får mulighed for at udvikle sig inden for det område.
Man må opfatte, at det jo også er det, der ligger i vort forslag til vedtagelse, der netop taler om både bæredygtighed og fattigdomsbaseret udvikling af landbruget i tredjeverdenslande.
Så det er altså også et afgørende element i udviklingen.
Og derfor mener jeg sådan set - helt i modsætning til det, der bliver sagt fra Venstres og Dansk Folkepartis side - at det her forslag til vedtagelse repræsenterer både en kortsigtet og en langsigtet løsning.
I begge tilfælde - også når vi snakker om den langsigtede løsning - er de foreslåede løsninger af betydelig højere kvalitet end den, der ligger i regeringspartiernes og Dansk Folkepartis forslag til vedtagelse. Men selv om jeg jo også synes, at debatten måske bliver en anelse trist, når man tænker på den alvorlige baggrund og snakken om biobrændsler, så har jeg noteret mig, at der er et stort flertal for, at vi ikke fremover bruger mad til at putte i benzintanke.
Og det flertal må jo kunne omsættes i handling.