Jacob Jensen (V), 2016-05-19:
Riget fattes som bekendt penge, og der skal prioriteres på alle områder.
Og derfor er det jo rigtig glædeligt, kan man sige, at vi så – med afsæt i den forespørgselsdebat, som jeg godt vil kvittere for at Enhedslisten har rejst – netop kan se, at der med denne regering og i øvrigt brede flertal i Folketinget er en enorm prioritering i retning af netop regionerne og dermed kerneopgaven for regionerne, som er sundhedsområdet.
Som flere har været inde på, har finansloven for 2016 jo været med til at øge bevillingerne med samlet set 2,4 mia. kr., hvoraf noget var over finansloven – Enhedslisten kunne i parentes bemærket jo, da de sad som parlamentarisk grundlag, have øvet indflydelse – og noget kommer fra regionsaftalerne.
Men der er altså tale om samlet 2,4 mia. kr. i 2016, og det synes vi faktisk i disse svære økonomiske tider er rigtig flot.
Derfor er det jo også vigtigt, at vi netop får kigget på, hvad man får ud af pengene.
For vi er af den opfattelse – den betragtning er jeg sådan set lidt enig med hr. Rune Lund i – at økonomien selvfølgelig betyder noget, men det er jo ikke det eneste saliggørende.
Hvis der er noget, der ikke virker, er svaret ikke nødvendigvis bare at sige: Send flere penge.
Det vedrører de måder, som man tilrettelægger arbejdet på, og herunder ligger selvfølgelig også et kæmpe ansvar for de enkelte ledelser på sygehusene, både på de overordnede linjer – hvor vi jo så kan håbe på at vores gode kollega hr. Jonas Dahl vil gøre en forskel, når han nu snart kommer ud og skal arbejde med de her ting, og på den måde kan vi i hvert fald sige, at Folketinget gør en forskel – men også med hensyn til rammerne for de enkelte arbejdsområder i de enkelte afdelinger.
Det er selvfølgelig også lidt underligt, at det i kritikken – i hvert fald den kritik, som jeg hørte at hr. Rune Lund rejste – nærmest lyder, som om sundhedsområdet er helt udsultet rent økonomisk.
Derfor er det selvfølgelig også vigtigt, at man udeomkring i sundhedssektoren, i de enkelte områder, lærer af hinanden og får tilrettelagt tingene hensigtsmæssigt.
Og nogle af rammerne kan vi selvfølgelig stille til rådighed herfra – bl.a. ved den aftale, som også flere har nævnt, om nu at få en ordning i forhold til medicinudgifterne.
Det er jo en ret væsentlig omkostningsfaktor, og det er der nu kommet hånd i hanke med.
Man kan også spørge, hvad det så er udtryk for, at regionerne nu har øget deres produktivitet med over 2 pct.
Det synes jeg faktisk er rigtig flot.
Jeg tror, at det er 2,7 pct. eller noget i den retning i gennemsnit over de sidste flere år.
Skyldes det så kun, at medarbejderne løber hurtigere og hurtigere?
Men jeg synes, jævnfør den diskussion, jeg havde med hr. Rune Lund for lidt siden, jo ikke, at det kun handler om at sige til medarbejderne: Nu skal I løbe hurtigere, og til næste år skal I løbe 2 pct. hurtigere igen.
Det handler jo også om at sikre, at de så, om jeg så må sige, løber i den rigtige retning og får mest muligt ud af deres faglighed, altså så de kompetencer, de har opnået, og de erfaringer, de har, bliver bragt mest muligt i spil.
Det synes jeg er en væsentlig pointe, så vi ikke har den her ørkesløse diskussion om, at fordi det trods de historisk store budgetter alligevel ikke er optimalt, så skal de historisk store budgetter øges yderligere.
Når vi taler om rammerne, vil jeg også sige, at vi nu er i en periode, hvor vi faktisk har historisk store investeringer på anlægssiden, altså supersygehusene, som kommer rundtomkring i landet, akutsygehuse, sundhedscentre m.v., som er en del af, kan man sige, den nye organisering eller den nye struktur for sundhedsområdet.
Og det er jo, som jeg ser det, en kæmpe investering i netop at sikre nogle bedre rammer, altså nogle bedre faglige rammer for medarbejderne, for ledelsen, for den enkelte sygeplejerske, for den enkelte læge, for den enkelte portør osv.
Alle de mennesker, som arbejder med de her ting, får nu et kæmpe løft, i forhold til at deres arbejdsbetingelser, når de her sygehuse kommer til at være færdige om nogle år, bliver gjort så gode som overhovedet muligt.
Det synes jeg også man skal glæde sig over i den her sammenhæng.
Så i det hele taget glæder jeg mig over, at vi faktisk fra Folketingets side og selvfølgelig ikke mindst fra den nuværende regerings side med et godt flertal i ryggen prioriterer det her område – på trods af at vi har svære økonomiske tider – hvad angår både anlægssiden og rammerne sådan i forhold til udgiftsdrivere, kan man sige på nydansk, altså medicinudgifter som et af de vigtigste områder, og selvfølgelig også hvad den samlede økonomiske ramme angår; der bliver det faktisk prioriteret som et af de områder, der bliver prioriteret allerhøjest.
Det synes jeg godt vi kan være bekendt.
De løber stærkt, og de leverer et godt stykke arbejde.