runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christian Langballe (DF), 2013-05-30:
Det er fremgået af de diskussioner, som vi har haft her i salen, og det er så i øvrigt ikke første gang.
For der har i to tidligere tilfælde også været sådanne personer på loven, nemlig i 2011 og 2012.
De diskussioner, vi har her,
kan enhver gå ind og se på Folketingets tv-kanal.
Jeg tror under ingen omstændigheder, at det tjener nogen som helst form for politisk troværdighed, at vi tildeler statsborgerskab til en person, som er under mistanke af PET for at være til fare for rigets sikkerhed.
Forslaget angår jo den her person, som af PET er blevet mistænkt for at være til fare for rigets sikkerhed.
Lad mig understrege, at vi ikke ønsker at mistænkeliggøre de 684 personer, der er på lovforslaget.
Vi vil have den person, som PET mistænker for at være til fare for rigets sikkerhed, og som altså kan være terrorist, udskilt fra forslaget.
Vi vil bruge tiden mellem anden- og tredjebehandlingen til at få oplysninger om den pågældende person udleveret og i øvrigt gennemgå sagerne.
Vi mener, at vi har en grundlovssikret ret til at få adgang til alle relevante oplysninger om de pågældende personer, heriblandt også navnet på den person, som er under mistanke for at være til fare for rigets sikkerhed.
Jeg mener, det er en skam og en skændsel, at det er kommet så vidt.
Vi mener slet ikke, at personen skulle have været på lovforslaget, og det er regeringen og regeringen alene, der mistænkeliggør de 684 personer ved at sætte personen på lovforslaget.
Sagen kunne være ordnet i al mindelighed, hvis justitsministeren havde været behjælpelig med at yde os teknisk bistand, så vi kunne få fjernet personen fra lovforslaget.
Det er blevet os nægtet!
Jeg har efter dette klaget til Folketingets Præsidium, og den klage har jeg ikke fået svar på.
Det er et svar, jeg gerne vil have, inden vi kan sige noget til forslaget.
For os er sagen meget alvorlig og af yderst principiel karakter.
For det første er det Folketinget og Folketinget alene, der ifølge grundlovens § 44 tildeler statsborgerskab ved lov.
For det andet bør alle oplysninger om personer, der tildeles statsborgerskab, være tilgængelige, ellers tildeler vi folketingsmedlemmer jo statsborgerskab på et uoplyst grundlag, hvilket må være i direkte strid med grundloven.
Vi vil gerne have svar, vi vil gerne have svar på, hvem det er, PET mistænker for at være til fare for rigets sikkerhed.
I den forbindelse vil vi gerne have en redegørelse for præcedens på området, og det vil sige, om der tidligere har været lignende sager på området.
Det vil vi selvfølgelig også for at få udskilt den potentielle terrorist og få frikendt de 684.
Men det gælder altså også grundloven, for kan en regering mørklægge visse sager om statsborgerskab for folketingsmedlemmer, eller gælder det, at alle folketingsmedlemmer skal kunne kræve aktindsigt ud fra devisen: Folketinget og Folketinget alene tildeler statsborgerskab?
Vi vil i DF have trukket lovforslaget tilbage til udvalgsbehandling, så vi kan få svar på vores spørgsmål.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2013-05-30:
Hvis hr. Jan E. Jørgensen mener, at der skulle være nogle uheldige konsekvenser, som ikke er kommet op i den hidtidige behandling i Retsudvalgets arbejde, så er Liberal Alliance fuldt ud med på, at vi skyder sagens behandling yderligere, hvis det er det, der er ønsket.
Pia Adelsteen (DF), 2013-05-30:
Jeg har blot et spørgsmål sådan i forhold til hele den her debat og det store udvalgsarbejde, der har været i gang, med samråd osv., og hvor Socialistisk Folkeparti alt andet lige midt i det hele havde et landsmøde, hvor der var en vedtagelse om offentlighedsloven.
Tror hr. Simon Emil Ammitzbøll, at den vedtagelse, der var, og som netop var et forsøg på at bekæmpe de her paragraffer, overhovedet har ført til nogen indsats fra Socialistisk Folkepartis formands side?
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2013-05-30:
Det er det, man kalder et rigtig godt spørgsmål.
Og jeg synes egentlig også, det er ærgerligt, at SF's ordfører, fru Karina Lorentzen Dehnhardt, ikke har stillet sig til rådighed for en debat med Folketingets øvrige partier, sådan at vi kunne have taget debatten.
I det hele taget synes jeg, det er ærgerligt, at hverken ordføreren fra Venstre, fra Det Konservative Folkeparti, fra Socialdemokraterne, fra SF eller fra Det Radikale Venstre har ønsket at stille sig op på denne talerstol og tage en reel debat og stille sig til rådighed.
Jeg anerkender, at Venstres ordfører har stillet spørgsmål til nogle af os andre, men hvis det skal være lige til lige, bør den, der stiller spørgsmål som ordfører, som minimum også være den, der stiller sig herop og stiller sig til rådighed for selv at blive krydsforhørt.
Pia Adelsteen (DF), 2013-05-30:
Det kan der ikke være to meninger om, i hvert fald ikke herfra; vi er fuldstændig enige.
Men der er jo noget, der er lidt underligt.
Vi havde jo for ikke så lang tid siden en demonstration nede foran Christiansborg, hvor alle ungdomsorganisationerne faktisk var repræsenteret, bortset fra Socialdemokratiets Ungdom, og alle lederne fra ungdomsorganisationerne stod og tordnede mod offentlighedsloven.
Altså, et eller andet sted kunne man måske opfordre til, at næste gang der er folketingsvalg, vælger borgerne alle de unge, for så kunne vi få ændret det her makværk.
Men er det ikke lidt underligt, at der er den her kæmpestore protest fra baglandets side, og at man herinde så bare sidder det hele overhørigt, på trods af at der er omkring 83.500 mennesker, der har underskrevet, i protest mod den lov, man er ved at vedtage?
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2013-05-30:
Det er underligt, og jeg synes i al fairness, at man skal sige, at DSU, så vidt vides, også støttede det i ånden, selv om de ikke var til stede fysisk, så det sådan set samlede de ungdomspolitiske bevægelser.
Og det er jo ikke kun i baglandet i partierne, det er jo også i de dele af det, man nærmest kan kalde forlandet eller de kommende generationer.
Vi kan se borgerrepræsentanter, vi kan se folketingsmedlemmer, vi kan se tidligere folketingsmedlemmer, fra snart sagt et hvilket som helst af de fem forligspartier, som enten siger direkte, at de er imod de her kedelige elementer, eller at de er stærkt bekymrede over de her elementer.
Så det er selvfølgelig bemærkelsesværdigt, at man har sagt, at man er fuldstændig ligeglad med enhver indsigelse, på trods af at 120 af Folketingets medlemmer er valgt fra partier, der er gået til valg på, at man skulle gøre netop det, som Dansk Folkeparti, Enhedslisten og Liberal Alliance ønsker at gøre.
Christian Langballe (DF), 2013-05-30:
Tak for ordet, formand.
Vi i Dansk Folkeparti vil gerne have lovforslaget om indfødsret trukket tilbage til udvalget mellem anden og tredje behandling.
Finn Sørensen (EL), 2013-05-30:
Enhedslisten har ikke indtil nu meddelt vores stilling til det her lovforslag.
Det må være passende at gøre det, og jeg skal meddele, at vi stemmer ja til det.
Det er ikke med den store begejstring, for nu at sige det meget diplomatisk.
Ministeren har jo selv erkendt, at her har vi ikke noget effektivt værn mod løndumping i form af vikarbureauer, så det behøver jeg ikke at vade i – det er vi enige om.
Men så er det jo så meget mere beklageligt, at regeringspartierne ikke har fundet anledning til at støtte de ændringsforslag, som Enhedslisten havde stillet, og som blev stemt ned her forleden dag under andenbehandlingen.
Hvis man havde støttet de ændringsforslag, havde vi da i hvert fald fået en væsentlig forbedring af loven på tre vigtige områder.
Det ene er, at så havde vi fået slået fast, at det stadig væk er brugervirksomhedens vilkår, der er afgørende, hvis man skal bruge en kollektiv overenskomst til at fravige ligebehandlingsprincippet, sådan at vikaren ud fra en samlet vurdering skal være sikret vilkår, som mindst svarer til det, som gælder for brugervirksomhedens ansatte.
En anden vigtig ting var jo, at man havde respekteret den danske model ved at sige, at hvis en overenskomst skal bruges til at fravige ligebehandlingsprincippet, skal parterne være enige om det.
Det er jo ikke et kriterium i loven, som det er i dag; det har vi eksplicit fået afklaret ved et spørgsmål og et svar.
Et andet vigtigt område var jo at forbedre vikarens retssikkerhed, ved at virksomheden, altså vikarbureauet, skulle forpligtes til at oplyse vikaren om, om der var indgået en såkaldt jobklausul med brugervirksomheden, og hvad indholdet i en sådan jobklausul var.
Som det sidste havde vi jo foreslået, at man indførte en autorisationsordning for vikarbureauer i lighed med det, der gælder med hensyn til erhvervelse af tilladelse til godskørsel.
Det havde jo været tre gode, solide forbedringer af det her, sådan at man uden at rødme kunne have sagt, at her havde vi da fået nogle rigtig effektive redskaber i kampen mod den løndumping, som bedrives af vikarbureauer.
Men desværre har regeringen ikke ønsket at benytte sig af det flertal.
Det er jo så beklageligt.
Men nu er vi jo sådan indrettet i Enhedslisten, at vi ikke er sure.
Vi analyserer, om der her alligevel skulle være tale om en forbedring, og det kan vi ikke komme uden om at der er.
Der er en forbedring af vikarers retsstilling.
Så vi stemmer for.
Mette Frederiksen (S), 2013-05-30:
Tak for det.
Jeg vil starte med at glæde mig over, at vi nu får vedtaget implementeringen af vikardirektivet med et bredt politisk flertal, og vil dermed også kvittere for, at Enhedslisten stemmer for.
Jeg kunne tænke mig lige at knytte et par kommentarer hertil, for det er jo fuldstændig rigtigt, som Enhedslistens ordfører siger, at vi nu får et højere beskyttelsesniveau af vikarer i Danmark.
Det betyder, at nogle af dem, der er på kanten af vores arbejdsmarked, og som kan være i en udsat situation, qua det at man blot er vikar og ikke er fastansat, kommer til at få en bedre beskyttelse og i højere grad en ligestilling med det øvrige arbejdsmarked.
Når Enhedslistens ordfører så siger, at man godt kunne gå længere i respekten for den danske model, så er det vigtigt for mig som beskæftigelsesminister at understrege, at det lovforslag, vi i dag tredjebehandler, hviler på den aftale, der er lavet mellem DI og CO-industri, og jeg vil også gerne benytte lejligheden til at takke parterne på industriens område for at have lavet en aftale, som vi kan basere lovforslaget her på.
Det er jo ikke nogen hemmelighed, at jeg fra starten har ønsket, at arbejdsmarkedets parter – i lighed med, hvordan vi i øvrigt implementerer EU-lovgivningen – har skullet opnå en fælles aftale om vikarområdet.
Det har været forsøgt i en årrække uden det ønskede og nødvendige resultat, og derfor er der grund til entydigt at glæde sig over, at parterne på industriens område har taget ansvar i den her sag og lavet en aftale, som lovgivningen her baserer sig på.
Derfor synes jeg, at lovforslaget her, ud over at det sikrer et højere beskyttelsesniveau til vikarerne, er et rigtig, rigtig godt eksempel på, hvordan vi bør lovgive på arbejdsmarkedsområdet, når det handler om EU-direktiver, nemlig ved at parterne finder en måde at implementere det på, og at vi så lægger lovgivningen oven på.
Afslutningsvis vil jeg gerne tilslutte mig den glæde, som Enhedslistens ordfører udviser, i forhold til at udenlandske vikarbureauers udenlandske overenskomster ikke vil kunne bruges i forhold til at tilsidesætte ligebehandlingsprincippet.
Så alt i alt tager vi her et afgørende skridt fremad i beskyttelsen af nogle af vores lønmodtagere.
Jeg vil gerne rose de af arbejdsmarkedets parter, der har taget ansvar i sagen, og så vil jeg i øvrigt gerne give et tilsagn til Enhedslisten og alle de andre, der måtte lytte med, om, at kampen imod social dumping bestemt ikke slutter her; vi er kun lige startet.
Finn Sørensen (EL), 2013-05-30:
Tak for det.
Og tak til ministeren for indlægget.
Vi skruer jo lidt op og ned for retorikken, alt efter hvor begejstrede vi er hver især, og det er fint nok.
Jeg vil bare gerne have, at ministeren bekræfter, at lige nøjagtig de tre ændringsforslag, som Enhedslisten har stillet, var ud fra nogle rimelig stærke ønsker fra fagbevægelsen.
Det ville da have været enormt klædeligt for en socialdemokratisk beskæftigelsesminister at have lyttet mere til fagbevægelsen, hvad det angår, i stedet for ligesom at basere det på, hvad arbejdsgiverne nu syntes var vigtigt.
Så skal jeg da bare bekræfte, at kampen fortsætter, og også diskussionen om de tre ændringsforslag, som Enhedslisten har stillet.
Det tror jeg at ministeren vil opleve at der er interesse for, i hvert fald fra fagbevægelsens side og dermed også fra Enhedslistens side, altså for, at vi fortsætter arbejdet med de tre punkter, som vi desværre ikke kom igennem med den her gang.
Mette Frederiksen (S), 2013-05-30:
Lad mig først og fremmest bare gentage, at for regeringens vedkommende er Enhedslisten jo den helt naturlige samarbejdspartner, når det handler om bekæmpelse af social dumping og om det at sikre et reguleret dansk arbejdsmarked.
Så hele den indsats fortsætter vi i fællesskab.
Når det så handler om de konkrete ændringsforslag, vil jeg gerne knytte et par ord dertil, for jeg er faktisk ikke enig i det, ordføreren siger.
Jeg er ikke enig i, at det er en socialdemokratisk beskæftigelsesministers opgave at fremme kun den ene af de to parters interesser og ønsker, når vi taler det danske arbejdsmarked, tværtimod.
Hele pointen med den danske model er det modsatte af det, Enhedslistens ordfører siger, og når arbejdsmarkedets parter i fællesskab opnår resultater og løsninger, så bakker jeg dem op.
Min opgave er ikke altid at favorisere den ene part frem for den anden, men det er til gengæld at se på den balance, som arbejdsmarkedets parter er i stand til at finde i fællesskab, for det balancepunkt er det, der gavner både danske lønmodtagere, danske virksomheder og dermed Danmark som et samlet hele.
Finn Sørensen (EL), 2013-05-30:
Ja, hvis det var så simpelt og mekanisk og matematisk, som ministeren dér siger, kunne det jo forlede fagbevægelsen til at spørge sig selv, hvad den egentlig skal med en socialdemokratisk beskæftigelsesminister
; den lille polemiske bemærkning synes jeg da gerne jeg ville have lov til at komme med.
Det var såmænd det eneste.
Mette Frederiksen (S), 2013-05-30:
Deri tror jeg bare at ordføreren tager fejl.
For jeg er fuldstændig overbevist om, at de parter på industriens område, der har taget ansvaret i den her sag og båret en balanceret løsning ind til Folketinget og regeringen, er ualmindelig glade for, at jeg bakker den aftale op, og at jeg ikke underløber aftalen ved pludselig at favorisere den ene part frem for den anden.
Og her er vi vel inde ved noget af det mest interessante ideologisk, og som også en gang imellem adskiller parterne i centrum-venstre i Danmark, og det er i forhold til, når arbejdsmarkedets parter i Danmark finder det balancepunkt, hvor arbejdsgivere og arbejdstagere kan finde hinanden.
Der har jeg som udgangspunkt, både som beskæftigelsesminister i regeringen og som socialdemokrat, at det er det balancepunkt, der gavner både de danske lønmodtagere og de danske virksomheder og dermed Danmark som et hele.
Og derfor er jeg egentlig ret overbevist om, at de parter på industriens område, som har forhandlet en aftale hjem, som er rigtig, rigtig god, også for danske vikarer, er ualmindelig glade for, at jeg bakker den aftale op i stedet for at ændre i den.
Henning Hyllested (EL), 2013-05-30:
Det såkaldte balancepunkt afgøres jo af det styrkeforhold, der til enhver tid er på arbejdsmarkedet.
Hvis man gør det op eller siger, at det vil man ikke blande sig i, og at man retter os efter det til enhver tid gældende styrkeforhold, kan man jo komme i den situation, at fagbevægelsen er svækket i forhold til arbejdsgiverne.
Og så kan man jo altså åbenbart komme i den situation som socialdemokratisk beskæftigelsesminister, at man alligevel lovgiver ud fra et balancepunkt, hvor fagbevægelsen helt klart har været den lille.
Det her Folketing afholder sig jo ikke fra i så mange andre sammenhænge at lovgive, så man rent faktisk svækker f.eks. fagbevægelsen.
Altså, når man lovgiver om, at det skal være muligt med tværfaglige a-kasser eller andre ting, hvis man lovgiver om dagpengeperioders længde eller genoptjeningsret, så er det fagbevægelsens medlemmer, man på en eller anden måde stækker, og dermed stækker man jo også fagbevægelsen.
Så jeg synes, det er en noget flot holdning at have, når man siger, at man retter sig efter det til enhver tid gældende balancepunkt.
Så kommer man da ud i problemer ind imellem som socialdemokratisk beskæftigelsesminister.
Pernille Skipper (EL), 2013-05-30:
Nu tror jeg efterhånden, at vi alle sammen har forstået, at Hans Gammeltoft-Hansen sad i spidsen for den her kommission, men det kan vi da godt gentage.
Jeg har ikke gjort mig til talskvinde for, at de her 26 forbedringer, som ministeren kalder det, er et stort nul, altså det er simpelt hen at fordreje debatten.
Jeg prøver at problematisere nogle af dem, men jeg kan godt høre, at vi måske ikke er der lige nu, hvor vi kan diskutere indholdet af dem.
Lad mig så prøve på en anden måde: Kunne vi ikke godt blive enige om, at vi er i stand til her i Folketinget – det er en mulighed – at vedtage de her 26 såkaldte forbedringer, uden at det betyder, at vi skal vedtage de indskrænkninger?
For det lyder jo lidt, som om – når man bruger de 26 forbedringer som en undskyldning for at lukke ned, bl.a. omkring ministerrådgivning, ministerbetjening, Folketinget, folketingsmedlemmers dialog med ministre – de to ting er fuldstændig afhængige af hinanden.
Men er det ikke fuldstændig rigtigt, at de ændringsforslag, der ligger her i dag, kan man faktisk godt vedtage, uden at det rører ved de 26 forbedringer?
Mette Frederiksen (S), 2013-05-30:
Nu skal jeg jo ikke stå og tale på vegne af Dansk Metal eller de meget, meget dygtige tillidsmænd, vi har på industriens område.
Jeg vil bare helt stilfærdigt sige, at jeg ikke tror, at de er enige med spørgeren i, at de er specielt svage.
Jeg tror ikke, man kan finde én i CO-industri, der ikke mener, at de matcher DI fuldstændig, og at der i øvrigt på industriens område er et ualmindelig godt samarbejde arbejdsgiver og arbejdstager imellem.
Man kan selvfølgelig blande mange forskellige diskussioner sammen, men jeg deler simpelt hen ikke påstanden om et af de områder på det danske arbejdsmarked, der er bedst reguleret, som har en meget, meget høj organisationsgrad, og som evner gang på gang at forhandle overenskomster, der gavner de danske lønmodtagere, de danske virksomheder, vores mulighed for at kunne eksportere og vores mulighed for at have et konkurrencedygtigt erhvervsliv, hjem.
Jeg deler simpelt hen ikke analysen.
Henning Hyllested (EL), 2013-05-30:
Det er en kendsgerning, at dansk fagbevægelse i dag efter 10 år under VKO er en svækket fagbevægelse.
Det tror jeg trods alt også erkendes i samtlige forbundskontorer i dansk fagbevægelse.
Det er jo altså bl.a. kommet på baggrund af politiske tiltag fra dette Folketing.
Jeg synes, det er mærkeligt at stå og høre, at en socialdemokratisk beskæftigelsesminister ikke anser det som sin opgave måske at tage noget af det tabte land tilbage og være med til at styrke dansk fagbevægelse.
Det er der, beskæftigelsesministeren og beskæftigelsesministerens parti jo trods alt har deres rødder.
Kampen om fagbevægelsen er jo ikke bare en, der foregår ude på vores arbejdspladser, altså den faglige kamp.
Det er også en politisk kamp.
Det er jo derfor, at fagbevægelsen har skabt politiske partier og ikke mindst beskæftigelsesministerens parti.
Hvis ikke fagbevægelsen kan bruge sit parti, om jeg så må sige, i en politisk kamp i det her Folketing, er man godt nok ude at skide, som vi siger.
Jan E. Jørgensen (V), 2013-05-30:
Jeg skal spørge, hvordan ordføreren fra Liberal Alliance vil karakterisere det, hvis man mener, at nogle regler om åbenhed og offentlighed skal gælde alle mulige andre, men ikke skal gælde for en selv.
Til inspiration kunne jeg måske nævne ord som dobbeltmoral eller dobbelte standarder eller hykleri, men jeg vil lade ordføreren selv vælge, hvilket ord han mener kendetegner en person, som mener, at nogle regler skal gælde alle mulige andre, men reglerne skal ikke gælde ham selv.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2013-05-30:
Hvis der er tale om lige til lige, kan spørgeren objektivt og umiddelbart have ret.
Hvis der er tale om den manglende forståelse af forskellen på den udøvende og den lovgivende magt, som hr. Jan E. Jørgensen har talt så meget om de sidste par måneder, så synes jeg, at spørgeren skal sige det højt, for så kan vi få afklaret de misforståelser en gang for alle.
Jan E. Jørgensen (V), 2013-05-30:
Så jeg skal forstå det sådan, at når hr. Simon Emil Ammitzbøll finder det fuldstændig rimeligt, at der ikke er ret til aktindsigt i hans kalender, så synes han endda, at det samtidig er fuldstændig rimeligt, at en socialrådgiver skal give ret til aktindsigt i sin kalender, hvis en utilfreds klient begærer noget sådant, eller at man skal kunne kigge i en skolelærers kalender, hvis en utilfreds forælder beder om det, men man kan ikke se ordførerens kalender, på trods af at ordføreren er en del af den lovgivende magt og sidder i Folketinget, og den stakkels skolelærer eller socialrådgiver sådan set bare passer sit arbejde.
Det er altså ikke, må jeg forstå på Liberal Alliance, udtryk for hverken hykleri, dobbeltmoral eller dobbelte standarder.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2013-05-30:
Så er der nogle, der er sat i verden for at være upartiske, og det er nemlig medarbejderne i den offentlige forvaltning til eksempel, og det er selvfølgelig også ministre, når de optræder som en del af forvaltningen.
Hvis man har en grundlæggende forståelse af, at der ikke er forskel på dem, som er valgt til at være partiske, og dem, som er ansat til at være upartiske, synes jeg, at man har en helt grundlæggende mangel på forståelse for, hvordan et retssamfund og et demokratisk samfund bør hænge sammen.
Pernille Skipper (EL), 2013-05-30:
Tak for det.
Jeg vil starte med at sige tak til ministeren for at gå på talerstolen og tage den her vigtige debat – ministeren skal bestemt have anerkendelse for, at han går ind i diskussionen.
Jeg vil starte med at sige, at der kommer en masse argumenter i den her tale fra ministerens side.
Bl.a. er et af argumenterne for, at man skal lukke kalenderne ned, at det har Dansk Folkeparti tidligere været for, og derfor er det i orden.
Nu vil jeg sige, at Dansk Folkeparti ikke er den eneste i den diskussion, der har skiftet holdning undervejs – så skulle man ikke lade den ligge?
Det, jeg godt kunne tænke mig at spørge ind til, er nogle af de her såkaldte forbedringer.
Morten Bødskov (S), 2013-05-30:
Hvad der findes på internettet, er jeg ikke lige i stand til at redegøre for, men jeg kan sige, at der har været en diskussion om tallet 26.
Jeg forstår, at fru Pernille Skipper ligesom har gjort sig til talskvinde for, at det, som en enig Offentlighedskommission i øvrigt skriver i betænkningen, nemlig at ud fra sådan generelle principper og betingelser er der tale om udvidelser, ikke passer, og at det er et stort nul.
Det synes jeg bare står i klar modstrid med det høringssvar, som Journalistforbundet startede med at afgive tilbage i 2010.
Så altså igen: Når man læser Jyllands-Posten her den anden dag, måtte man opfatte det, som om de her 26 forslag stort set intet var værd, og at alt allerede i dag kunne lade sig gøre.
Men når man så læser Journalistforbundets tidligere høringssvar, indrømmer de trods alt, at der er tale om forbedringer, og jeg læner mig trygt op ad det, som Offentlighedskommissionen har sagt, nemlig at ud fra en generel betragtning er der tale om øget åbenhed.