Jeppe Jakobsen (DF), 2016-04-12:
Tak for det.
Jeg har endnu til gode at se en lokalpolitiker få vredet armen om på ryggen og blive tvunget ind i en rådssal af en betjent, ligesom jeg i min tid som domsmand har set mange blive ekskorteret ind af politiet, men endnu ikke set nogle af dem være domsmænd.
Og hvorfor er det sådan?
Jo, til trods for at borgerligt ombud indeholder en passus om, at det er noget, man har pligt til, så finder det jo ikke nogen praktisk anvendelse i dag, hvorfor de af ordførerne, som hældte forslaget ned af brættet, med henvisning til at det handlede om, at man nu skulle tvinge hjemmeværnsfolk til at udføre deres tjeneste, jo har formået at finde et noget søgt argument.
Det er ganske rigtigt, at der i dag er få problemer med at få fri til at udføre sin tjeneste i hjemmeværnet, men det er jo, fordi hjemmeværnets indsatser i dag primært handler om beredskabsmæssige indsatser af en kortere periode, altså her og nu-opgaver.
Det, som nærværende forslag skal give mulighed for, er, at vi kan bruge hjemmeværnet over længere perioder, hvor det kan være svært at få fri.
For som hr. Bjarne Laustsen var inde på, kan man jo selvfølgelig planlægge sig ud af de her længerevarende indsatser.
Men faktum er, at rigtig mange hjemmeværnssoldater kan planlægge sig ud af det her, fordi de bruger deres ferier på at yde en tjeneste til staten, og det er jo ikke rimeligt, at det skal være sådan.
I forhold til det her med de frivillige formænd, som ikke ønsker sig forslaget, er det jo noget andet, jeg hører, når jeg taler med dem.
Så der må være nogle af os, som har hørt noget forkert.
I forhold til det her argument omkring de retsmæssige problemer, må jeg sige, at det simpelt hen er det sjoveste argument at høre i netop denne sal, hvor vi faktisk vedtager landets jura.
Så det med at sige, at juraen forhindrer os i at lave noget her i Folketinget, er jo, må man sige, et noget søgt argument.
Tanken med B 61 er todelt.
Først og fremmest er det et spørgsmål om at anerkende hjemmeværnets indsats, for som det ganske rigtigt blev nævnt, lagde hjemmeværnets medlemmer 2½ millioner frivillige timer sidste år.
Det aftvinger respekt, og det vil vi gerne anerkende i Dansk Folkeparti.
En del af disse timer er et afgørende bidrag til, at staten kan fungere i særlig pressede situationer, f.eks. når naturen raser, miljøet skal reddes eller danskerne beskyttes.
At visse af hjemmeværnets indsatser og ikke alle omfattes af borgerligt ombud,
er et tydeligt signal om, at vi værdsætter den indsats, som hjemmeværnssoldaterne yder.
Den anden begrundelse er, som det også nævnes,
ganske aktuel, nemlig manglen på hænder i politiet.
Ved at kunne lade regeringen træffe beslutninger i enkeltsager om at aktivere hjemmeværnet som et borgerligt ombud, vil den enkelte hjemmeværnssoldat kunne påtage sig en opgave som f.eks. grænsevagt uden at skulle frygte for at miste sit arbejde og uden at skulle bruge feriedage på indsatser for hjemmeværnet og staten, som det er tilfældet, at mange gør i dag.
Der er, som det også er nævnt i bemærkningerne til forslaget, ikke lagt op til at ændre på den måde, hvorpå hjemmeværnets ressourcer rekvireres.
Der vil altså ikke blive tale om, at den enkelte hjemmeværnssoldat bliver afkrævet tjeneste; man vil fortsat blive opfordret til at levere en tjeneste, nøjagtig ligesom domsmænd, som nævnt tidligere, bliver spurgt, om de har mulighed for at møde op i en retssal.
Forslaget skal altså alene fortælle cheferne rundt omkring på danske arbejdspladser, at det at yde en indsats for hjemmeværnet er en opgave, som vi i staten beder om og derfor er til fællesskabets gavn.
Ydermere og måske nok vigtigere viser det, at vi i staten anerkender og værdsætter den meget store og effektive og arbejdsomme reserve, vi har i hjemmeværnet, og at deres indsats også er vigtig for os.