runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Marianne Jelved (RV), 2014-02-19:
De mange penge, som hr. Ahrendtsen henviser til, er ikke nogen, der ligger i Kulturministeriets regi.
Jeg har ikke to hundrede nogleoghalvfjerds millioner, der bruges til international kulturudveksling, om året.
Det må være en anden minister, der har det.
Jeg har ikke lovet at finde penge; jeg har lovet at lave en aftale med Det Danske Sprog- og Litteraturselskab.
Det lovede jeg på et åbent samråd den 10. december.
Jeg lovede at gå i en drøftelse med Det Danske Sprog- og Litteraturselskab om at finde en blivende løsning.
Den proces er i gang.
Processer tager tid.
Gode løsninger tager tid.
Men det kommer.
Kirsten Brosbøl (S), 2014-02-19:
Som sagt har jeg allerede bedt om at få undersøgt, hvorvidt vi udnytter de muligheder, der er i lovgivningen, til fulde i forhold til at kunne imødekomme nogle af de her dispensationsansøgninger.
Men det kunne jo også være meget interessant at høre, om det nu er Venstres holdning, at man skal ændre lovgivningen på det her område.
For det er jo sådan, at de seneste ændringer af den her lov skete under VK-regeringen.
Er det sådan, at Venstre har ændret holdning til, at vi skal have en restriktiv praksis på det her område?
For jeg synes som sagt, at vi har et overordnet nationalt ansvar her i Folketinget, og jeg har som minister et ansvar, for at sikre de nationale interesser i forhold til at bevare vores kyster og vores strande som de naturperler, de er – også for at kunne gøre det attraktivt at besøge Danmark som turist, hvilket er noget af det, spørgeren også er inde på.
Så der er jo nogle overordnede hensyn, vi skal varetage her også.
Ellen Trane Nørby (V), 2014-02-19:
Spørgsmålet lyder: Mener ministeren, at regeringen har levet op til tilsagnene om aktivt at hjælpe Sønderborg efter lukningen af Sønderborg Kaserne?
Kirsten Brosbøl (S), 2014-02-19:
Jeg kan godt forstå, at man kan undres over de her konkrete tilfælde og de eksempler, som spørgeren nævner, men det er jo sådan, at det er det overordnede hensyn til vore strande og kyster, som er mit ansvar.
Det er selvfølgelig også mit ansvar at sørge for, at borgeren får en god behandling, en saglig, ordentlig og fair behandling, og også får nogle afslag, som giver mening i forhold til den måde, loven er skruet sammen på.
Det er sådan, at der skal administreres restriktivt, og det fremgår af lovens forarbejder og af klagenævnets praksis gennem mange år.
Så der er altså – og det synes jeg at der er god grund til – en restriktiv praksis, men som jeg også nævnte i min besvarelse, er det jo ikke så nidkært, som hr. Karsten Lauritzen forsøger at få det til at lyde, for tre ud af fire dispensationsansøgninger bliver faktisk imødekommet.
Det synes jeg ikke at man kan kalde nidkært, hvis man ser på det samlede billede.
Karsten Lauritzen (V), 2014-02-19:
Jeg må bare sige, at det lader til være ret let for Jyllands-Posten at finde nogle eksempler, hvor jeg tror de fleste – lad os sige ni ud af ti danskere – vil sige, at det da er lidt mærkeligt, at det på ingen måde kan lade sig gøre.
Hvis man ser nærmere på praksis, kan man jo også finde ud af, om der er grundlag for at ændre praksis, eller om man skal bibeholde den praksis.
Jeg vil godt spørge miljøministeren, om miljøministeren i lyset af de artikler, Jyllands-Posten har lavet, agter at se nærmere på, hvilken praksis der egentlig er, og måske se på, hvad det så er for en fjerdedel af dispensationsansøgningerne, der bliver givet afslag på, og hvad begrundelsen er for det, og om man kunne være lidt mere rummelig.
Kirsten Brosbøl (S), 2014-02-19:
Ja, det kan jeg sådan set svare delvis imødekommende på.
For jeg er jo ny minister på området, og jeg har også brug for at få viden om, hvordan praksis rent faktisk er.
Derfor har jeg også bedt om at få undersøgt, hvorvidt man udnytter den mulighed, der er, for dispensation i forhold til lovgivningen fuldt ud i Naturstyrelsen.
For jeg mener sådan set også, det vil jeg medgive, at nogle af de her enkeltstående tilfælde, nogle af de her sager, der har været oppe, kan lyde mærkelige.
Der skal være mening med tingene, og det skal også være forståeligt for folk, hvorfor man får afslag, hvis det er det, der er tilfældet.
Men jeg vil også tilføje, at der også er et spørgsmål om, at noget kan danne præcedens.
Altså, én bænk eller én trappe kan måske virke uskyldig i sig selv, men har man en hel stribe hen langs en kyststrækning, ja, så er det jo et andet billede, og der er altså et overordnet hensyn, som jeg skal tage, og som jeg mener vi skal tage her i Folketinget, for at beskytte vores strande og vores kyster som de naturperler, de er.
Karsten Lauritzen (V), 2014-02-19:
Jamen tak, og tak for det tilsagn, det vil jeg sørge for at holde ministeren op på ved en senere lejlighed, måske i et andet spørgsmål i Folketingssalen.
Det er jeg jo glad for.
Jeg tror, der er rum for at gøre tingene en lillebitte smule bedre, enten ved at ændre lovgivningen eller ved at se på den praksis, der har udviklet sig.
Jeg kan bare fortælle miljøministeren en lille historie fra det nordjyske, hvor man i Blokhus – det er også beskrevet i Jyllands-Posten – brugte 5 år på at få erstattet en grim kiosk- og toiletbygning ved stranden med en nyere og mere tidssvarende.
Det er jo ret vigtigt, fordi der faktisk kommer ganske mange, flere hundrede tusind, turister ned på stranden og det ligger i forbindelse med en by.
Der kan det undre, at det skal tage en offentlig myndighed 5 år at give tilladelse til sådan en ændring af en gammel, forfalden toiletbygning.
Spørgsmålet lyder: Hvad er ministerens holdning til at overdrage afgørelser i sager som den i Jyllands-Postens artikel »Nej til højbed og terrasse« den 12. februar 2014 omtalte sag om kystbeskyttelseszoner fra Naturstyrelsen til relevante myndigheder i de enkelte kommuner?
Kirsten Brosbøl (S), 2014-02-19:
Danmarks strande og kyster er, som jeg også var inde på i min tidligere besvarelse, naturmæssigt blandt Europas mest attraktive, og det mener jeg også de skal blive ved med at være.
Der knytter sig jo derfor en særlig national interesse til at bevare de åbne kyststrækninger – ikke bare til gavn for alle danskerne, men også for dem, som besøger vores land.
Når afgørelserne træffes af én myndighed, er der alt andet lige bedre mulighed for at sikre en større ensartethed i afgørelserne.
Under den tidligere regering, VK-regeringen, blev det med kommunalreformen besluttet at samle sagerne centralt i Naturstyrelsen i stedet for som tidligere i miljøcentrene, der lå syv forskellige steder i landet.
Så hr. Karsten Lauritzens eget parti har jo altså været med til at samle myndigheden hos Naturstyrelsen.
Jeg mener sådan set, det er rigtigt at behandle de her sager centralt – også for at sikre en ensartethed i behandlingen af borgerne.
Det har givet en faglig styrkelse, større effektivitet og bedre gennemsigtighed i administrationen af reglerne, og det er det selvfølgelig vigtigt at vi holder fast i at der skal være.
Som sagt mener jeg også, det er afgørende, at borgerne kan forstå de afslag, der kommer, og det skal være sagligt og fagligt begrundet, når man modtager sådan et afslag.
Men jeg synes overordnet set, det er fornuftigt, at vi har en central myndighed, der tager sig af de her ting.
Karsten Lauritzen (V), 2014-02-19:
Tak til ministeren for besvarelsen.
Spørgsmålet er jo stillet fordi, at når det handler om en måde til at sikre, at man overholder loven, og at der er balance mellem hensynet til beskyttelsen af vores natur og muligheden for at lave en terrasse eller stille et bord- og bænkesæt ud foran sit hus i sommersæsonen, selv om man bor lidt tæt på vandet, så kan det måske en gang imellem godt tænkes, at det var nogle beslutninger, som det var bedre blev truffet af nogle myndigheder, der var tættere på borgeren, og som var bedre i stand til at vurdere det end nogen, der sidder ude på Nørrebro et stykke væk fra strandbeskyttelsezonen.
Det kan jeg forstå på ministeren ikke er ministerens holdning, og det må vi jo så tage til efterretning.
Et af problemerne – og det illustreres jo også af den artikel i Jyllands-Posten, som det her handler om – er, at det virker, som om man bare giver afslag og ikke er så dialogorienteret, og at det ikke er sådan, at man peger på andre, alternative løsninger, når man træffer de her afgørelser.
Derfor vil jeg da godt spørge miljøministeren, om hun, når hun i de her sager ikke vil være med til at lægge mere kompetence ud til kommunerne eller andre myndigheder tættere på borgeren, så vil være med til at sikre, at de embedsmænd, der behandler de her sager, bliver mere dialogorienterede, så de ikke blot giver afslag, men altså også kommer med forslag til, hvordan man sådan inden for rimelighedens grænse kunne gøre det i stedet for.
For det siger jo sig selv, at hvis man foreslår noget som alternativ til det, borgeren har bedt om, og det koster ti gange så meget, så har det nok svært ved at blive til virkelighed.
Men der findes jo en mellemvej, og det er mit indtryk, når jeg snakker med folk, at Naturstyrelsen ikke er voldsomt god til at have en god og konstruktiv dialog med folk om at finde den her gyldne middelvej.
Når ministeren ikke vil lægge beslutninger ud, så de bliver truffet tættere på borgerne, så kan det jo være, at ministeren vil tage andre initiativer til at sikre, at der kan komme en bedre dialog, når det gælder de beslutninger, der bliver truffet ude på Nørrebro, og den virkelighed, som befinder sig derude tæt på vandet, bl.a. i det jyske.
Kirsten Brosbøl (S), 2014-02-19:
Jeg synes sådan set, at spørgsmålet er interessant.
Jeg ved ikke om, det er en pejling på, hvor Venstre stiller sig i det her spørgsmål, altså om jeg skal tolke det sådan, at Venstre ønsker, at man skal ændre på den beslutning, der blev truffet i forbindelse med kommunalreformen om at samle den her myndighedskompetence centralt.
Det kunne være interessant at få belyst, men det kan vi jo måske få ved en anden lejlighed.
Jeg vil, som jeg også sagde i min indledende besvarelse af det første spørgsmål, sige, at jeg selvfølgelig synes, det er rigtig ærgerligt, når det fremstår, som om Naturstyrelsen kun er sat i verden for at genere folk mest muligt.
Det ligger det mig meget fjernt at mene.
Så ja: Der skal være en fair og ordentlig behandling af borgerne.
Karsten Lauritzen (V), 2014-02-19:
Det er jo ikke min holdning, men professor i miljøret Peter Pagh fra Københavns Universitet siger om de her sager og om Naturstyrelsen praksis: »Praksis er nemlig fuldstændig forrykt og reelt et beskæftigelsesprogram til alle de mennesker, som man har ansat til at genere folk med ligegyldigheder«.
Det er jo et meget kraftfuldt citat, men det kommer trods alt fra en anerkendt professor i miljøret ved Københavns Universitet.
Gør det ikke indtryk på ministeren, og siger det ikke ministeren noget om, at der måske er basis for at se lidt nærmere på, hvordan vi kunne gøre det lidt bedre?
Der kunne det jo overvejes, hvordan vi kan sikre, at færre sager ender til afgørelse i et nævn eller ude på Nørrebro, og flere sager afgøres af lokale myndigheder, bl.a. i kommunerne.
Kirsten Brosbøl (S), 2014-02-19:
Der er flere ting.
Før det første synes jeg, at det ville være interessant at vide, hvor det egentlig er, Venstre står.
Mener man, at der skal ændres på den beslutning, der blev truffet i forbindelse med kommunalreformen, om at samle myndighedskompetencen centralt for at sikre en større ensartethed i behandlingen af borgerne?
For i forbindelse med de her enkeltsager, som vi hører om, er det vel også vigtigt, at der er en ensartethed i behandlingen.
Altså, man kunne jo godt tænke sig, at hvis det var kommunerne, ville der være langt mere forskellig praksis fra sag til sag.
Det er vigtigt, at vi har den her lovgivning om, at strandbeskyttelseslinjen er en forbudszone, men i lovgivningen er der mulighed for at få dispensation, og der synes jeg det er vigtigt, at man så som borger søger om dispensation, inden man går i gang med et projekt.
Selvfølgelig skal der være en god dialog, i forhold til hvordan man bedst muligt kan indrette sig, så man overholder lovgivningen og den, ja, restriktive praksis, der er på det her område.
Karsten Lauritzen (V), 2014-02-19:
Til miljøministerens spørgsmål om, hvad der foregår i Venstre, kan jeg sige, at vi generelt er optaget af at flytte beslutningerne så tæt på borgerne som overhovedet muligt, når der er et sagligt grundlag for det.
Og det kunne godt tænkes, at der var grundlag for at se nærmere på den nuværende praksis og på, hvorvidt man kunne give kommunerne en større rolle at spille.
Det er noget, vi diskuterer, men det er ikke Venstres officielle politik.
Det er min personlige holdning, og den har jeg så lov til at have og fremføre i Venstres folketingsgruppe og i øvrigt her i Folketingssalen, så det er ikke nødvendigvis noget, der sker i morgen.
Kirsten Brosbøl (S), 2014-02-19:
Det er jo så bare interessant, at den seneste ændring af den her lovgivning netop skete under VK-regeringen.
Der samlede man myndighedskompetencen i Naturstyrelsen i stedet for i syv regionale miljøcentre.
Det er bare for at perspektivere det, der bliver sagt nu, som er, kan jeg så forstå, hr. Karsten Lauritzens personlige holdning til, hvordan det her burde foregå.
Jeg er som minister optaget af, at vi sikrer det nationale hensyn til vores strande og kyster som det fælles gode, de er, og at vi bevarer dem som attraktive naturperler – også for de turister, der måtte have lyst til at besøge vores land.
Men jeg er selvfølgelig også optaget af, at borgeren i sit møde med myndighederne på det her område oplever, at der er saglighed og ordentlighed i den behandling, man får.
Karsten Lauritzen (V), 2014-02-19:
Tak til ministeren for besvarelsen.
Jeg er enig med ministeren i, at det handler om hensynet til at beskytte vores kyster og strande kontra en række andre hensyn.
Det kan f.eks. være hensynet til, at der jo er nogle huse, der ligger meget tæt på stranden, og at der også er nogle huse, der kommer tættere og tættere på stranden, i takt med at naturen går sin gang.
Der må man jo så spørge sig selv, om der i den nuværende lovgivning er den nødvendige balance, og jeg må sige, at når jeg læser planloven og også de ændringer, der er blevet lavet i planloven, har jeg svært ved at finde ud af – men det kan selvfølgelig være, at miljøministeren kan det – præcis hvor der står, at man skal være så nidkær i den praksis, som Natur- og Miljøklagenævnet fastlægger, og som Naturstyrelsen administrerer efter.
Jeg er fuldstændig enig med ministeren i, at man skal administrere efter loven og efter praksis, men ministeren har jo en mulighed for dels at se på, om loven kan ændres, dels om praksis kan ændres.
Det er sager, hvor folk har fået bøder, fordi de har stillet havesæt op ude på deres terrasser.
Det er eksempler, som at en ejerforening på et fællesareal ville indrette en beachvolleybane og en træterrasse med et bænke- og bordsæt, men fordi det lå inden for strandbeskyttelseszonen, altså 300 m, kunne det ikke lade sig gøre at få tilladelse til de her ting, som jo er midlertidige, altså de er ude om sommeren og fjernes om vinteren.
Det giver jo anledning til at spørge ministeren, om det også er ministerens opfattelse, at der er fuldstændig balance i lovgivningen, eller om det kunne være, at man skulle se på enten at ændre lovgivningen – det kan jo være svært – eller hvis man ikke vil det, så ændre noget af den praksis, som har lagt sig fast.
Det er jo et arbejde, som ministeren har mulighed for at sætte gang i for at sikre sig, at der er lidt mere rummelighed i administrationen af den lovgivning, vi har.
Det er jo dejligt, hvis der i tre ud af fire tilfælde bliver givet dispensation, men jeg må også sige, at der åbenlyst er nogle tilfælde, hvor jeg har svært ved at forstå at det skulle være lovgivningens intention at der skulle gives afslag, sådan som Jyllands-Posten her beskriver.
Kirsten Brosbøl (S), 2014-02-19:
Tak for den pæne velkomst.
Jeg skal starte med at sige, at jeg jo ikke kan gå ind i en konkret sag, hvor der verserer en klagesag, og det er tilfældet i den omtalte sag.
Men så vil jeg også sige, at jeg jo er rigtig ked af de her sager, hvor det kommer til at fremstå, som om Naturstyrelsen kun er sat i verden for at genere folk mest muligt.
Intet kunne ligge mig mere fjernt.
Det skal være sådan, at folk får en ordentlig og saglig behandling, og at de også får en god begrundelse for, hvorfor de eventuelt får et afslag på en dispensationsansøgning.
Det bedste råd, jeg kan give, er jo, at man søger om dispensation, inden man går i gang med et projekt, for så er det jo alt andet lige nemmere at få afklaret på forhånd, om man kan få dispensation eller ej, inden man begynder på et eventuelt dyrt projekt.
Naturstyrelsen forvalter jo efter loven, og ja, den er restriktiv på det her område.
Men så er man jo heller ikke mere firkantet, end at der rent faktisk bliver givet dispensation på tre ud af fire af de dispensationsansøgninger, der kommer årligt.
Det synes jeg sådan set er værd at notere sig i forbindelse med de her enkeltsager, der har været fremme.
Derfor mener jeg sådan set, at der generelt er god balance mellem, hvad vi gerne vil beskytte, nemlig vores strande og vores kyster, og så have mulighed for at benytte de ejendomme, der ligger inden for strandbeskyttelseslinjen.
Jeg ønsker som ny minister, at Naturstyrelsen udnytter de dispensationsmuligheder, der ligger i lovgivningen, fuldt ud.
Det kan godt nogle gange for den enkelte borger virke enormt restriktivt.
Men det er altså også af hensyn til vores kyster, som jo er vores fælles gode, at vi har de her restriktive regler.
Nogle sager kan måske forekomme små og ubetydelige i forhold til at beskytte vores kyster, men når der er mange af dem, ja, så har administrationen samlet set meget stor betydning for den samlede beskyttelse af vores kyster.
Nicolai Wammen (S), 2014-02-19:
Svaret på det er: Ja, det mener jeg bestemt.
Og som jeg var inde på for et øjeblik siden, er der en løbende dialog mellem Forsvaret og kommunen, som ikke alene består i det møde, jeg selv har haft med borgmester og kommunaldirektør.
På det møde, der fandt sted den 7. februar, gav vi hinanden håndslag på, at vi målrettet vil forsøge at finde en løsning, som både set med kommunens øjne og med Forsvarets øjne er positiv.
Derfor synes jeg egentlig det ville klæde spørgeren at glæde sig over, at der er en positiv dialog i gang, og at man fra kommunens side betragter det som et stort skridt i den rigtige retning, i stedet for i dag at stå og give indtryk af, at tingene går i den forkerte retning.
Så hvis spørgeren ikke er tilfreds med min udlægning af teksten som minister, så kunne man jo spørge lederen af kommunen, nemlig borgmesteren, og der er budskabet i hvert fald krystalklart og positivt.
Ellen Trane Nørby (V), 2014-02-19:
Jeg tror, alle er rigtig glade for, at der var et møde den 7. februar, og at Forsvarsministeriet nu har stillet sig positiv over for, at man måske kan kigge på en afvikling, ikke som et samlet areal, men i tre dele, for det tror jeg sådan set der er et stort ønske om.
Jeg må bare sige, at det undrer mig såre, at ministeren vil sige, at det er udtryk for en god og lang og engageret dialog, når en aktindsigt sådan set viser, at ministeren intet har foretaget sig, for ministeren blev minister tilbage i august måned, indtil det møde, der blev afholdt den 7. februar.
Det svarer ikke til størstedelens opfattelse af, hvad det vil sige ikke at lade nogen i stikken, hvad det vil sige at være med til at hjælpe den her proces videre.
Det sidste spørgsmål, som vi jo havde en dialog om, handler konkret om skydearealet, hvor jeg kan forstå, at ministeren mener, at vi nu bare skal kigge positivt på, at der var et møde den 7. februar.
Men det ændrer jo ikke på, at der står en lang række foreninger i området, som ikke kan få noget svar, og at der står en lang række aktører i området, som har været vant til at have en brug af bl.a. et skydeareal, men som ikke kan få nogen garanti fra ministeren.
Derfor må jeg blot sige, at jeg synes, det er fint, der blev afholdt et møde den 7. februar.
Jeg har store forhåbninger om, at også den nuværende forsvarsminister lever op til regeringens tilsagn, men jeg synes bare, det ville være rart, hvis der begyndte at ske noget handling i sagen, og at det ikke kun var tomme ord, og derfor vil jeg egentlig opfordre forsvarsministeren til at komme i arbejdstøjet, sådan at der kan findes en positiv afklaring omkring den fremtidige brug af både kasernearealet, af hjørnearealet og også af skydebanearealet, sådan at foreningerne i området også kan få en afklaring.
Nicolai Wammen (S), 2014-02-19:
Det er jo lige præcis det, der er i fuld gang.
For forud for mødet den 7. februar har der jo været en række møder og konsultationer mellem kommunen og Forsvaret.
Så det er jo ikke sådan, at der ikke har været kontakt.
Men jeg synes, det var vigtigt at have mødet den 7. februar, og jeg vil sige, at borgmesterens udlægning af det møde var, at det var et gennembrud, og at der nu virkelig sker noget i sagen.
Hvordan det kan udlægges negativt af spørgeren, er mig uforståeligt.
Jeg håber, at vi i fællesskab kan være i det arbejdstøj, som kan gøre, at der hurtigst muligt kan findes en løsning, som kommunen, som brugerne og som Forsvaret også kan være tilfreds med, og det er lige præcis det, jeg bruger min tid på i det her – altså ikke at lave politisk drilleri, men at finde løsninger.
Ellen Trane Nørby (V), 2014-02-19:
Jeg synes sådan set, at det ville klæde forsvarsministeren at begynde at lytte til, hvad der bliver sagt, i stedet for at manipulere med andres ord.
Jeg har sådan set intet sagt negativt om det møde, der fandt sted den 20. februar.
Så jeg synes, at det ville klæde forsvarsministeren at trække sine udtalelser tilbage.
Det møde er det første møde, der er blevet afholdt, mens den nuværende forsvarsminister er forsvarsminister, og jeg er rigtig glad for og positiv over, at ministeren nu endelig engagerer sig i den sag.
Jeg synes så bare, at det er lidt paradoksalt, at ministeren er tiltrådt tilbage i august måned.
Det her er en sag, som betyder rigtig meget i et lokalområde som Sønderborg, og den tidligere forsvarsminister og den tidligere regering har sådan set givet et klokkeklart tilsagn om, at man ikke ville blive ladt i stikken.
Nicolai Wammen (S), 2014-02-19:
Jeg ser ikke nogen grund til at trække det tilbage, at jeg mener, at vi i fællesskab skal være i arbejdstøjet for at finde en løsning.
Det håber jeg sandelig også at spørgeren er med på.
Det, jeg gør, er at mødes med borgmesteren.
Der er lagt en køreplan for, hvordan de her forhandlinger skal foregå, og det bliver af borgmesteren udlagt – og det er jeg enig med ham i – som et meget stort skridt i den rigtige retning.
I stedet for at prøve at give indtryk af, at tingene ikke er i en god gænge, synes jeg, at vi i fællesskab skal samle kræfterne om at se, hvad det er for dele af det her kaserneområde, som kommunen kan overtage, og hvordan man kan gøre det på en måde, så det kommer borgerne i Sønderborg bedst til gavn.
Det er sådan set det, der er mit udgangspunkt.
Jeg følger sagen tæt, det har jeg gjort hele vejen igennem, og jeg var meget glad for det møde, jeg havde med borgmesteren, og det synes jeg også at spørgeren skulle være.
Ellen Trane Nørby (V), 2014-02-19:
Jeg kan høre, at ministeren fortsætter med at manipulere.
Jeg er glad for det møde, der blev holdt den 20. februar.
Det tror jeg alle er i Sønderborg, fordi det er det første møde, hvor den nuværende forsvarsminister engagerede sig i sagen.
Det hilser jeg meget velkommen, men jeg synes også bare, at det kalder på, at der begynder at ske noget mere i den her sag.
Forsvarsministeren har siddet som forsvarsminister siden august måned, og helt konkret i dag har jeg spurgt til, om ministeren vil garantere, at de skytteforeninger, de jægerforeninger og de andre foreninger, som bruger skydearealet efter starten af april, når forsvaret rømmer, så kan få lov at bruge det i en mellemperiode.
Ikke engang det kan ministeren give et tilsagn om.
Jeg synes bare, at vi trænger til at komme i arbejdstøjet fra forsvarsministerens side, sådan at der kan komme en afklaring til gavn for de mennesker, der bor i området, så vi kan finde en positiv løsning på en på mange måder ærgerlig sag.