runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Barfoed (KF), 2014-02-25:
Det, vi har foreslået, er sådan set ikke at skære ned.
Det er bare at fastholde det offentlige forbrug på det, det er i øjeblikket, reguleret for pris- og lønstigninger, og på den måde få plads i den samlede økonomi til at sænke skatter og afgifter.
Og det med afgifterne er altså vigtigt.
Det er jo ikke kun et spørgsmål om, at det er omkostninger.
Det er også et spørgsmål om, at det skaber en masse bureaukrati.
Vi har i Danmark efterhånden udviklet nogle afgifter bl.a. på fødevareområdet, der er så bureaukratiske i deres indretning, at det dræner både den offentlige sektor, hvor man skal administrere det, og virksomhederne for ressourcer.
Altså, bare for at tage et eksempel: Der er afgift på mandler med skal, men hvis skallen bliver taget af, er afgiften endnu højere.
Og hvis mandler er uden skal og hakkede, er der en afgift på 33 kr.
Pistacienødder med skal er uden afgift, men hvis en pistacienød er uden skal, er der en afgift på 18 kr.
Sådan kan man tage det ene område efter det andet, nødder, flødeboller og alt muligt andet, hvor det er dybt, dybt komplicerede vurderinger, virksomhederne skal stå med hver eneste dag for at finde ud af det.
Kunne vi ikke tage at afbureaukratisere og sænke afgifter i Danmark, så vi får mindre grænsehandel og mindre bureaukrati og virksomhederne får stærkere konkurrenceevne?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-02-25:
Nu er det jo ikke så lang tid siden, trods alt, De Konservative selv sad i regering.
Nu tør jeg ikke gå ind i de der enkelte afgifter, som er blevet remset op her, men er hr. Lars Barfoed helt sikker på, at nogle af de afgifter og strukturen omkring dem ikke er noget, som hans egen regering har opfundet?
Er han helt sikker på, at der ikke også var mystiske og besværlige måder i forbindelse med fedtafgiften, som vi jo siden hen har ryddet lidt op i sammen?
Jeg tror ikke, den tidligere regering kan sige sig fri for det, så derfor må jeg bare henvise til, at man har haft mange år, hvis man ønskede at rydde op i det her.
Det blev kun mere og mere kompliceret, da VK havde ansvaret.
Kim Andersen (V), 2014-02-25:
Det primære formål med det lovforslag, vi her har til første behandling fra erhvervsministerens hånd, er at sikre, at danske regler om industrisamarbejde på området for forsvarsmateriel er korrekte i forhold til EU-retten.
Som reglerne er i dag, stilles der krav om industrisamarbejde ved anskaffelse af forsvarsmateriel og tjenesteydelser, når ordren er på 5 mio. kr. eller derover.
Samtidig ophæves de gældende regler for industrisamarbejde, som der er udstedt et cirkulære og en bekendtgørelse om.
Fremover vil grundlaget for industrisamarbejdet derfor alene bestå af administrative retningslinjer fastsat af erhvervs- og vækstministeren.
Det bliver derfor kun muligt at stille krav om industrisamarbejde med virksomheder i Danmark, hvis en konkret vurdering viser, at det er nødvendigt for at varetage væsentlige danske sikkerhedsinteresser.
I Venstre støtter vi regeringens bestræbelser på at justere de danske regler, sådan at vi kommer til at leve op til EU-retten.
Det er glædeligt, at vi også med lovforslaget bevæger os væk fra et generelt krav om samarbejde ud fra en bestemt beløbsgrænse og over til at vurdere hver enkelt sag for sig.
Det mener vi skaber et mere åbent og friere marked baseret på konkurrence.
Men vi er dog også opmærksomme på, at der jo i en del af høringssvarene er udtrykt bekymring for, at danske underleverandører og nicheproducenter vil opleve en reduktion i omfanget af industrisamarbejde med udenlandske leverandører.
Vi ved også, at danske virksomheder kun i et meget begrænset omfang leverer fuldt ud færdige løsninger og udstyr til det danske forsvar.
Til gengæld indgår danske virksomheder ofte som højt specialiserede nicheproducenter og underleverandører til den internationale våbenindustri.
Fortsat samarbejde inden for industrien er derfor enormt vigtigt for danske virksomheder af hensyn til beskæftigelsen og innovationen inden for sektoren.
Det drejer sig om værdiskabelse, eksport og danske arbejdspladser.
Dermed kan vi fortsat varetage danske interesser i forhold til branchen og i forhold til arbejdspladser.
Vi er tilfredse med, at det i forhandlinger med regeringen – efter pres fra ikke bare Venstre, men også andre partier – er lykkedes at sikre disse interesser.
Men inden glæden springer fuldstændig ud i et vildt blomsterflor, vil vi også gerne dryppe en enkelt dråbe malurt i bægeret og henvise til høringsperioden for lovforslaget.
Forslaget blev sendt i høring kort før jul med frist den 17. januar.
Når man tænker på, at det også har været jul og nytår, er det altså en kort frist for organisationer og myndigheder at skulle afgive høringssvar inden for – faktisk kun omkring 12 dage.
Vi synes ikke, det er en rimelig høringsfrist, og vi synes, det ville klæde regeringen i højere grad at gøre sig umage for at leve op til sine egne intentioner om god regeringsførelse.
Men substansen i lovforslag nr. L 132 er vi i Venstre enige i, og derfor skal jeg på mit partis vegne give lovforslaget vores støtte.
Hans Kristian Skibby (DF), 2014-02-25:
Jamen jeg skal da ikke ødelægge den gode stemning ved, at det her er et lovforslag fra regeringen, som vækker sympati i store dele af Folketinget, uanset hvilken baggrund vi har.
Det er jo sådan, at Kommissionen for længe siden har fremsat kritik af de danske regler, idet man mente, det var i strid med EU-retten, at Danmark praktiserede det på den måde, vi gjorde,
set i forhold til at sikre, at det her industrisamarbejde fungerede til gavn for de danske virksomheder.
Kritikken har jo så gjort, at der i en periode har været store frustrationer og stor bekymring for, hvorvidt det her kunne gå hen og betyde, at vi i Danmark ville miste arbejdspladser, fordi vi ikke ville være i stand til at stille de samme krav om modkøbsydelser i forbindelse med indkøb af forsvarsmateriel som andre.
Derfor er det glædeligt, at vi så i dag kan se, at vi får et lovforslag, som ovenikøbet medfører mindre lovregulering, fordi vi jo faktisk med det her lovforslag ophæver en paragraf i loven om erhvervsfremme.
Og det er jo selvfølgelig fornuftigt, at vi får mindre detailregulering.
Men vi ved jo selvfølgelig også godt, at det betyder, at der kommer nogle administrative retningslinjer, som er udvidet set i forhold til den måde, hvorpå man kan vurdere, hvornår det tjener danske interesser at få de her ting i funktionsudbud og i udbud i det hele taget.
Vi synes i Dansk Folkeparti, det er fornuftigt, at vi har fået den her løsning på det.
Vi synes også, at det er kreativt – det må man jo sige det er, når vi kommer ud af en juridisk klemme, et lille minislagsmål med EU, ved at fjerne en paragraf i en del af den danske lovgivning.
Og hvis ikke der skal mere til, vil vi da gerne se frem til mere af den slags fra regeringens side.
Men Dansk Folkeparti kan støtte forslaget.
Andreas Steenberg (RV), 2014-02-25:
Når vi køber ind til forsvaret i Danmark, har vi ikke kun interesse i at købe billigst muligt.
Vi har også en sikkerhedspolitisk interesse i, at Danmark har sin egen forsvarsindustri.
Derfor kan man i dag lave såkaldte modkøb, så udenlandske virksomheder, når de skal levere til det danske forsvar, skal samarbejde med den danske forsvarsindustri.
Det sikrer den danske forsvarsindustri og de arbejdspladser, der er der, når forsvaret skal investere i nyt materiel.
Eksempelvis er det ikke varetagelse af danske sikkerhedsinteresser, når forsvaret køber strømper eller T-shirts eller noget andet almindeligt.
Det har man kunnet indtil nu, men det afskaffer vi med den her lovændring.
I stedet for vil man med den her lov ved hver enkelt indkøb lave en konkret vurdering af, om det har med varetagelse af sikkerhedsmæssige interesser at gøre eller ej.
Vi kan støtte op om lovforslaget, som det ligger, og ser frem til udvalgsbehandlingen.
Steen Gade (SF), 2014-02-25:
Som andre ordførere har forklaret, handler lovforslaget om at ophæve en generel regel, vi har haft her, om industrisamarbejde i forbindelse med indkøb af militært isenkram.
Det lyder både rimeligt og som en fornuftig håndtering af sagen, og SF støtter.
Joachim B. Olsen (LA), 2014-02-25:
Tusind tak.
Med lovforslag nr. L 132 ophæves § 18 i lov om erhvervsfremme, som bemyndiger ministeren til at fastsætte regler for industrisamarbejde i forbindelse med forsvarets anskaffelser af forsvarsmateriel og forsvarstjenesteydelser fra udenlandske leverandører.
Lovforslaget er en konsekvens af, at dansk lovgivning ikke har været i overensstemmelse med EU-lovgivningen.
Jeg vil gerne sige, at industrisamarbejde ikke er noget, som vi er synderlig begejstret for i Danmark, og jeg må indrømme, at jeg personligt heller ikke køber alle de argumenter, som jeg har hørt i forbindelse med behandlingen af det her lovforslag – jeg vil i øvrigt gerne takke ministeren for at have indkaldt til flere møder om det.
Argumentet er altså, at det er vigtigt, at man stiller krav om modkøb til udenlandske leverandører, når man køber forsvarsmateriel.
Nogle af argumenterne, der er blevet brugt, er sikkerhedsmæssige argumenter, og så er der nogle argumenter, som handler om, at det er vigtigt for danske arbejdspladser. Alt andet lige må sådan nogle krav om modkøb gøre, at det køb, man selv foretager sig, bliver dyrere.
Det vil sige, at regningen til skatteborgerne bliver større, skatteborgerne skal betale mere i skat, og det betyder altså, at der er nogle arbejdspladser i nogle andre sektorer, som ikke bliver oprettet, fordi man bruger flere offentlige kroner.
Så argumentet om, at industrisamarbejde er vigtigt for at skaffe arbejdspladser sådan overordnet set, køber jeg ikke.
Så er der det sikkerhedsmæssige argument, og det kan der måske være noget om.
En forklaring, jeg har hørt, var, at det var vigtigt, at vi havde dansk forsvarsteknologi i danske fly og tanks, og hvad det nu måtte være, for hvis vi f.eks. brugte amerikansk teknologi, kunne amerikanerne i princippet lukke ned for den her teknologi.
Når LA alligevel støtter lovforslaget, er det, fordi vi er under indtryk af, at det her alt andet lige vil medføre mindre industrisamarbejde, og derfor ser vi det som et lille skridt i den rigtige retning.
Lene Espersen (KF), 2014-02-25:
Jeg vil også gerne indlede med at takke ministeren for rigtig gode møder, hvor vi har haft mulighed for at forstå, hvad baggrunden er, for at lovforslaget skal ophæves.
Det handler om reglerne for industrisamarbejde i forbindelse med anskaffelse af forsvarsmateriel og forsvarstjenesteydelser.
Lovforslaget her ophæver jo de gældende regler for industrisamarbejde, fordi de nuværende regler, som vi også har fået det grundigt gennemgået, er uforenelige med EU-traktatens artikel 346, da gældende regler jo henviser til erhvervsmæssige interesser.
Det er ikke foreneligt med konkurrencereglerne, og derfor skal vi have dem ændret.
Grundlaget for det fremtidige industrisamarbejde vil hvile på den nationale forsvarsindustrielle strategi, og den ventes opdateret hvert andet år.
Det er en fornuftig løsning på en udfordring for Danmark, der gerne ser mere konkurrence på dette område, men som også på lige fod med de øvrige medlemmer af EU ønsker at sikre, at man skal kunne beskytte væsentlige sikkerhedspolitiske interesser.
Vi støtter derfor lovforslaget og ser frem til det videre arbejde med strategien.
Jeg vil så også gerne sige her, fordi hr. Joachim B. Olsen jo på Liberal Alliances vegne kom med nogle betragtninger om modkøb, at der jo ikke er tvivl om, at en af grundene til, at vi har så ganske stor en forsvarsindustri i dag, faktisk er, at man har stillet krav om modkøb i sin tid.
Det har nemlig betydet, at dansk industri ikke kun har været underleverandør, når der har været ordrer i Danmark, men faktisk også, når der har været ordrer i resten af verden, og har af den vej faktisk skabt endnu flere arbejdspladser i Danmark og derfor endnu større skatteindtægter.
Så selv om jeg tror, at hr. Joachim B. Olsen har ret i – isoleret set – at hvis man ser på et enkelt køb, vil det, at man ikke stiller forpligtelser, naturligvis altid påvirke prisen i positiv retning.
Jeg tror på længere sigt, at det, at man får etableret formelle samarbejder og også bliver underleverandør på ordrer, der ikke har noget med Danmark at gøre, faktisk er med til at få vores industri til at blomstre.
Og for Det Konservative Folkeparti er det meget afgørende, at der stadig væk er vækst på det her område.
Men som sagt har det ikke så meget med det her lovforslag at gøre, det er mere en principiel diskussion.
Jeg vil sige, at jeg synes, at det er rigtig dejligt i dag at opleve, at der er så bred opbakning til forslaget.
Der har været noget offentlig polemik om det, så derfor synes jeg faktisk, at det er rigtig godt, at ministeren har fået så klart et mandat.
Lars Barfoed (KF), 2014-02-25:
Jamen det er jo også for at drøfte den situation, der er opstået, at vi har henvendt os til energiministeren, for det kan blive en belastning for arbejdspladser og konkurrenceevne, hvis virksomhedernes omkostninger stiger mere, end de havde regnet med.
Men helt generelt mener vi jo også i Det Konservative Folkeparti, at når nu vi skal til at diskutere konkurrenceevne og vækst, så bliver vi også nødt til at se på, at vi i Danmark har det højeste skattetryk i verden.
Så ved jeg godt, at statsministeren om et øjeblik siger: De Konservative tænker aldrig på andet end skatter.
Men det kan ikke være anderledes, end at når vi skal diskutere vækst i vores virksomheder, så er det de offentligt pålagte skatter og afgifter, som er meget afgørende for deres konkurrenceevne.
Man overser tit det med afgifterne.
Altså, vi har nok i Danmark de højeste afgifter i hele verden, de udgør faktisk over 30 pct. af det samlede provenu.
Og derfor er det, jeg spørger: Når vi nu har betydelig højere afgifter i Danmark generelt, ikke bare på energiområdet, men også fødevareafgifter, ville det så ikke være et godt tema at tage fat på under de vækstforhandlinger, som vi skal have her i foråret, at nedsætte afgiftstrykket i Danmark?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-02-25:
Jeg synes, det er helt fair, at man gerne vil kigge på nogle af de diskussioner, der har været i forhold til PSO'en.
Jeg synes, det er fuldstændig fair.
Det, jeg synes er besynderligt, er ikke det, som hr. Lars Barfoed gør nu, men det, at man som Venstre går ind og siger: Vi vil gerne ændre hele den aftale, som vi med åbne øjne sad i et forhandlingslokale og blev enige om for ganske kort tid siden.
Det er det, der generer mig.
Derfor vil jeg gerne kvittere meget positivt for, at hr. Lars Barfoed så tydeligt siger, at man ikke løber fra de aftaler, man har lavet om klima- og energipolitikken.
Det, jeg er optaget af på det her område, er jo, at vi har lavet brede aftaler, at vi skal overholde de brede aftaler, og at vi i forligskredsen selvfølgelig skal kunne diskutere de udfordringer, der opstår undervejs.
Det gør vi gerne.
Jeg tror ikke, det her er det rigtige sted at stå og diskutere tal eller forudsætninger for de her beregninger, for det synes jeg netop man skal gøre, når man sidder ved et bord, hvor man kan snakke med hinanden mere direkte.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2014-02-25:
Egentlig har jeg altid syntes, at det var sådan lidt plat, når både Dansk Folkeparti og Venstre og de øvrige her bag mig havde gang i det der voksenmobning hernede i Folketingssalen, hver gang statsministeren var i spørgetiden, og hvor der igen og igen er blevet sagt: Statsministeren svarede jo ikke på nogen spørgsmål.
Og jeg synes faktisk, det var et ret tydeligt spørgsmål: Mener Socialdemokraterne og De Radikale, altså de to partier, som er i regering, det samme som før valget, nemlig at der er nogle ting i vores velfærdssamfund, bl.a. vores børnehaver, som er så afgørende, at dem tør vi ikke overlade til private – vores folkeskoler, vores plejehjem, vores børnehaver?
Jeg vil gerne lige læse op af noget, som Socialdemokraterne, SF, Radikale og Enhedslisten skrev sammen som svar på højrefløjens forslag om, at man skulle lade private drive børnehaver og hive profit ud af dem:
Vi betragter lovforslaget som et ideologisk opgør med den danske tradition på daginstitutionsområdet, hvor det ikke hidtil har været muligt at trække profit ud af daginstitutioner.
Vi betragter det som en grundlæggende kerneværdi, at et eventuelt overskud på driften som en selvfølge bør bruges på bedre vilkår for børnene, frem for, som lovforslaget vil bevirke, at skattekroner og forældrebetaling kan gå til private virksomheder som ISS.
Mit spørgsmål er enkelt: Er det fortsat regeringens politik, eller er det nu okay, at penge, der skulle være gået til børn, i stedet for går til private selskaber?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-02-25:
Jamen vi mener stort set det samme, som vi sagde dengang, og jeg håber så også, at det er tilfældet for Enhedslisten.
For vi lavede jo også et beslutningsforslag sammen – det gjorde vi helt tilbage i februar 2011, og det er jo ikke så lang tid siden – hvor vi sagde: Forslagsstillerne er derfor ikke imod konkurrenceudsættelse, når det giver en bedre pris og kvalitet for borgerne.
Hvis Enhedslisten mener det, de mente dengang, og hvis regeringspartierne mener det, de mente dengang, så tror jeg ikke, der er behov for en stor ny ideologisk diskussion på det her område. Vi er uenige med Venstre, Konservative, Liberal Alliance og muligvis også Dansk Folkeparti – jeg ved det ikke – om, at man skal skubbe til kommunerne og sige: I skal udlicitere alt det her.
Vi er uenige i, at man skal have helt almindelige institutioner, som man skal til at tjene penge på.
Men vi vil samtidig også godt sige, at vi synes, det er rimeligt, at de ude i kommunerne selv finder ud af, hvordan de gør tingene.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2014-02-25:
Jeg er oprigtig mystificeret.
Altså, det er mig ikke muligt at udlede af det, statsministeren siger, hvad regeringens holdning til profitbørnehaver er.
Og jeg synes, det her er så grundlæggende et politisk spørgsmål, at det burde være muligt for en regering at svare på, hvad regeringen mener.
Mener regeringen det samme som før valget, nemlig at det er en ualmindelig dårlig idé at lade f.eks. kapitalfonde drive børnehaver og hive penge ud?
Statsministeren griner, men jeg kan afsløre, at der er kapitalfonde, der driver folkeskoler i Sverige.
Det har haft voldsomme konsekvenser, bl.a. at den svenske folkeskole er raslet ned ad de lister, som jeg ved statsministeren går enormt meget op i.
Og hvis I stadig mener det samme, skal vi så ikke afskaffe den mulighed, som VKO fik gennemført?
I stemte imod – vil jeg sige til statsministeren – at afskaffe muligheden for, at private virksomheder kan drive børnehaver og hive overskuddet ud.
Eller hvad er regeringens holdning?
Jeg synes, borgerne fortjener et svar.
Anders Samuelsen (LA), 2014-02-25:
Men man kan også omvendt sige, at der er nogle ting, synes jeg, der er blevet meget klarere i dag.
Vi har fundet ud af, at statsministeren er komplet ligeglad med, at f.eks. PSO-afgiften er steget med 1,2 mia. kr., og ikke kun de 100 mio. kr., som der var forudsat i aftalen.
Det generer ikke statsministeren, statsministeren er ligeglad med, at en virksomhed på Fyn, som den tidligere statsminister hev frem i debatten i dag, nu kan se frem til at skulle betale 47.000 kr. i PSO-afgift om året og ikke kun 12.000 kr. pr. medarbejder.
Statsministeren er helt ligeglad med, at familier i Danmark med den energiaftale, som blev indgået, og som Liberal Alliance var imod, ikke kan se frem til en stigning på 1.200 kr. om året, men en stigning på 3.500 kr. om året, og statsministeren er også fuldstændig ligeglad med, hvad Folketinget vedtager af lovgivning, når det kommer til spørgsmålet om optjeningsprincipper, for uanset hvad Folketinget vedtager, fortsætter statsministeren med at administrere efter sine egne holdninger.
Det er da helt utroligt, at man skal være vidne til det her.
Jeg vil godt vende tilbage til energiforliget.
Statsministeren argumenterede flere gange med, at det var vigtigt, at der var tryghed omkring de her ting, sådan at virksomhederne vidste, hvad de havde at indrette sig efter.
Er det at betragte som tryghed at blive overrasket over, at man havde udsigt til at skulle betale 12.000 kr. pr. medarbejder i PSO-afgift, når det nu så bliver 47.000 kr.?
Er det det, som statsministeren definerer som tryghed?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-02-25:
Man må ligesom vælge, hvilken kritik man vælger at have af mig, og de to ting kan i hvert fald ikke være rigtige på samme tid.
Der var mange ting, der ikke var rigtige i det, hr. Anders Samuelsen sagde, men jeg kan nok ikke nå det hele igennem.
Men en ting, der i hvert fald ikke er rigtig, og det burde hr. Anders Samuelsen vide, eftersom han har siddet i Europa-Parlamentet, er, at jeg vælger at gøre tingene, som jeg gerne vil have det.
Nej, hr. Anders Samuelsen må vide det, ligesom hr. Kristian Thulesen Dahl må vide det, at hvis et område er reguleret af en såkaldt EU-forordning, har det direkte retsvirkning i Danmark, og det vil sige, at hvis ikke man kan finde nogen jurister i vores eget system, bl.a. Justitsministeriet, som mener, man kan vinde en sag ved Domstolen, har man rent faktisk pligt til at administrere efter den lovgivning, der gælder, og det er i det her tilfælde den forordning.
Det er den pligt, man har, og jeg mener ikke bare, det er et valg, for regeringen kan ikke administrere i modstrid med den lovgivning, der gælder.
Jeg skal bare minde om, at man en gang før har prøvet at lade være med at give borgerne de rettigheder, de har, men det slap man ikke særlig godt af sted med, og derfor er regeringen forpligtet til ikke at handle imod bedre vidende, men rent faktisk administrere i overensstemmelse med den lovgivning, der gælder.
Så det har ikke noget med mig at gøre, det har noget at gøre med den lovgivning, som hr. Anders Samuelsen jo så udmærket må kende, eftersom han selv har siddet i Europa-Parlamentet.
Nu til spørgsmålet, som vedrører PSO-afgiften: Det er jo velkendt, at Liberal Alliance ikke er så optaget som os andre af at have ambitiøse mål for den vedvarende energi og vores klima- og energipolitik, og derfor er det jo også velkendt, at man ikke engang synes, at der skal være en PSO-afgift.
Det synes jeg er et fair synspunkt, men vi er lodret uenige.
Vi mener, at vi skal leve op til vores klimaforpligtelser, ikke kun på grund af klimaforpligtelser, men også på grund af alle de fornuftige, gode job, der er i det her, og derfor er jeg stadig optaget af at fortælle de mennesker, som troede, de skulle have gode job i vedvarende energi-sektoren, at de alligevel ikke er der, for nu har nogle af partierne skiftet holdning.
Jeg tror, at fru Johanne Schmidt-Nielsen glemte at høre efter, for vi mener det samme nu, som vi mente før valget i de få forslag, vi lavede sammen med Enhedslisten.
Og det eneste, jeg tilføjede – nu håber jeg ikke, det forvirrer nogen – var, at jeg også håber, at Enhedslisten mente det samme før valget, hvor man faktisk åbnede mulighed for, at man på visse af de offentlige områder kan konkurrenceudsætte.
Jeg kan ikke sige det klarere, end jeg nu har sagt det.
Anders Samuelsen (LA), 2014-02-25:
Jamen det var jo ikke det, jeg spurgte om.
Nej, jeg spurgte helt konkret, om statsministeren synes, det er tryghed for en virksomhed, at man har udsigt til at skulle betale 12.000 kr. om året pr. medarbejder i PSO, jævnfør det eksempel, som hr. Lars Løkke Rasmussen kom med, når det nu viser sig, at det er 47.000 kr. om året.
Jeg kan også spørge på en anden måde: Synes statsministeren, det er udtryk for tryghed om rammerne for familierne i Danmark, at man har udsigt til en ekstra regning på 1.200 kr. med det energiforlig, som man lagde stemmer til?
Og ja, Liberal Alliance lagde ikke stemmer til det, fordi vi vidste, at det her ville gå galt.
Nu viser det sig, vi havde ret, nu er regningen – ser det ud til – på 3.500 kr. om året.
Er det statsministerens definition af tryghed?
Svar venligst på spørgsmålet.