runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Martin Henriksen (DF), 2010-06-02:
Det er o.k., at jeg ikke får noget svar.
Det havde jeg heller ikke regnet med.
Men jeg kunne godt tænke mig at høre lidt med hensyn til det, som SF stemte imod i forbindelse med udlændingepakken, altså bl.a. skærpede udvisningsregler for socialt bedrageri, altså at når udlændinge i Danmark laver socialt bedrageri, så udvider man mulighederne for at kunne udvise, og at man bl.a. skærper kravene til permanent opholdstilladelse.
Det stemte man imod fra SF's side.
Udlændingepolitikken har altså udviklet sig siden 2008.
Det gør tilstrømningen til Danmark også, så derfor må politikken jo også ændre sig hen ad vejen.
Er det danskkravet, beskæftigelseskravet, man vil rulle tilbage, altså hvilke elementer i det, som man stemte imod, vil man rulle tilbage?
Vil man rulle det hele tilbage?
Man var også inde på, at udlændinge, der kommer til Danmark, skal have lettere adgang til at stemme.
Skal udlændinge have lettere adgang til at stemme fra dag et, de kommer til Danmark, eller skal det være efter 1 år eller efter ½ år?
Altså, hvad ønsker man at ændre i det, som et flertal i Folketinget har vedtaget, hvis man ønsker at ændre noget?
Villy Søvndal (SF), 2010-06-02:
En af de store modsætninger i det, regeringen har lavet, er jo, at man hylder det, man kalder dansk demokratisk medborgerskab, og samtidig gør man det sværere for mennesker, der kommer her til Danmark, at deltage ved lokale valg.
Så vidt jeg husker i hovedet, forlænger man perioden fra 3 år til 4 år.
Det er klart, at alle de ting, der er lavet kun for at drille, vil vi selvfølgelig ikke deltage i.
Vi har et ønske om, at vi kommer til at leve her sammen med dem, der bor her også fra andre lande.
Vi har et ønske om at sikre en god integration, der gør, at vi alle sammen får et bedre forhold, ved at alle kommer til at bidrage til samfundsudviklingen.
Peter Skaarup (DF), 2010-06-02:
For ikke så længe siden havde hr. Villy Søvndal og Socialistisk Folkeparti landsmøde, og der var en af de meget vigtige ting, der kom ud af landsmødet tilsyneladende, at man ikke ønsker at dæmonisere nogen.
SF vil ikke dæmonisere nogen, SF vil ikke dæmonisere Dansk Folkeparti.
Nu læste jeg så hr. Kamal Qureshis indlæg i Politiken i søndags, og jeg kom til at tænke på det, hr. Villy Søvndal sagde på landsmødet, da jeg så gennemgik indlægget, for jeg synes faktisk, at alt det, hr. Kamal Qureshi skrev i det indlæg, var en total dæmonisering af Dansk Folkeparti.
F.eks. blev der skrevet, at Dansk Folkeparti kalder alle muslimer for den sorte pest, at Dansk Folkeparti vil afvise flygtninge, længe før deres sag bliver vurderet, at Dansk Folkeparti anser homoseksuelle som afvigende, som må leve med deres seksualitet i skjul.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge hr. Villy Søvndal: Mente hr. Villy Søvndal og SF noget med ikke at ville dæmonisere Dansk Folkeparti?
Villy Søvndal (SF), 2010-06-02:
Ja, bestemt.
Undskyld mig, det, jeg går rundt og siger, er jo ikke helt tilfældigt.
Jeg mener, at det er helt afgørende, at vi respekterer hinanden som politikere.
Vi er valgt til et Folketing.
Vi kan være rygende uenige, og SF og Dansk Folkeparti er jo hinandens modsætninger på stort set alle områder.
Det var såmænd min pointe på landsmødet, og det mener jeg uforbeholdent.
Peter Skaarup (DF), 2010-06-02:
Nu kom vi så langt, at hr. Villy Søvndal mente noget med ikke at ville dæmonisere Dansk Folkeparti.
Så er det så, at jeg ikke forstår, hvorfor man så skal læse den slags indlæg i Politiken og alle mulige andre steder.
Efter SF's landsmøde skete der det, at flere SF'ere blev afsløret i at være Facebook-venner med grupper, der anser Dansk Folkeparti for at være nazister, og man oprettede kort tid efter en ny gruppe, som også var meget hårde modstandere af Dansk Folkeparti og ville dæmonisere Dansk Folkeparti.
Og nu skriver man så i Politiken, at Dansk Folkeparti kalder alle muslimer for den sorte pest, at vi vil forskelsbehandle homoseksuelle osv. osv., som jeg læste op før.
Henrik Sass Larsen (S), 2010-06-02:
Jeg lyttede meget nøje efter ordførerens tale her for at finde ud af, om jeg kunne lytte mig frem til en forklaring på et af de centrale områder i forbindelse med regeringens nedskæringer, nemlig reduktionen i forhold til børnefamilieydelsen.
Derfor ledte jeg lidt efter en forklaring på, hvad begrundelsen egentlig er for, at man har lavet de reduktioner.
Er det, fordi det var det, man kunne komme igennem med, eller er det, fordi det er noget, man sådan virkelig går ind for?
For jeg har hørt begge forklaringer i offentligheden.
Jeg vil bare høre, om der er sådan en eller anden forbindelse til det, man kalder gode gamle konservative værdier om familiepolitik, eller om man er mere ovre i den liberalistiske boldgade, hvor man siger, at vi skal begrænse det pr. familie.
Hvad er ordførerens argumentation for de nedskæringer, der er sket?
Henriette Kjær (KF), 2010-06-02:
Den genopretningsplan, som regeringen her har præsenteret og er i gang med at gennemføre, er udtryk for, at vi har et underskud på statsfinanserne, som skal dækkes.
Derfor må vi jo finde pengene et sted.
Børnefamilieydelsen mener vi godt kan beskæres.
Vi mener stadig væk, at det er en flot ordning, at man får 35.000 kr. skattefrit hvert år til sine børn.
Og nu er det blevet til, at man så kun kan have et barn eller to børn, men sådan er det jo ikke.
De fleste får det antal børn, de nu har mentalt og fysisk overskud til at få.
Jeg hører ikke til dem, der tror på, at vi nu vil se en reduktion i børnetallet, eller at man vil få et dårligere familieliv.
Nu bliver jeg jo rigtig nervøs i forhold til, hvis S og SF skulle komme til magten, for spørgsmålet er jo udtryk for, at man simpelt hen ikke kan finde ud af at skære ned.
Det kan man ikke, for det gør ondt at skære ned.
Det er da ærgerligt.
De forslag, der ligger i genopretningsplanen, er jo ikke nogen, som vi synes er fantastiske.
Det er nogle, der er nødvendige.
Det er nogle, vi helst vil være foruden.
Men det er nødvendigt at få dækket det underskud, der er, og så må vi prøve at se, hvor man kan finde pengene.
Jeg står gerne på mål for den besparelse, der er på børnefamilieydelsen.
Jeg mener stadig væk, at det er et flot skattefrit tilskud, familierne får.
Jeg må bare sige, at det ville se sløjt ud, hvis det var Socialdemokraterne og SF, der sad ved magten nu, for der ville ikke blive handlet, men det er »En Fair Løsning« jo også et udtryk for.
Der er jo ingen forslag i den plan, for man tør ikke, man kan ikke genoprette dansk økonomi.
Villy Søvndal (SF), 2010-06-02:
Jeg er helt sikker på, at også medlemmer af SF's folketingsgruppe hører mit svar nu, som jeg ikke mener er sådan en ølkassetale, jeg mener faktisk, at det er et pænt og høfligt svar på hr. Peter Skaarups forespørgsel.
Det er, fordi jeg mener, at der, hvor det afgørende slag mellem SF og Dansk Folkeparti står, er rigtig mange steder.
Det er ikke kun i diskussionen om, hvordan vi behandler mennesker, der er kommet her til Danmark, det er med hensyn til Dansk Folkepartis ansvar for en Irakkrig, det er Dansk Folkepartis ansvar for de nedskæringer, der sker i kommunerne, det er Dansk Folkepartis ansvar for de massive skattelettelser, der er givet til de mest velhavende danskere, det er Dansk Folkepartis ansvar for, at man brød løftet om ikke at ville halvere dagpengene, men en måned efter, man havde sagt at man ikke ville gøre det, gjorde det alligevel.
Det er alle de ting, der gør Dansk Folkeparti og SF til hinandens absolutte modsætninger, og den politiske kamp fortsætter vi med at føre, men vi fører den på den måde, at vi diskuterer via argumenter og ikke ved at sige, at nogle er dårligere mennesker end andre.
Henrik Sass Larsen (S), 2010-06-02:
Der har endda været en minister, der har været ude at opfordre danskerne til at få ekstra mange børn.
Man har selv inde på sin hjemmeside skrevet, at man har pralet af, at man på et tidspunkt fik forhøjet børnechecken med 2.000 kr. for børn under 3 år.
Og så ender man med, at eksempelvis en familie med fire børn får lov til at betale 23.000 kr. for det her indgreb.
Hvordan i alverden kan det være i overensstemmelse med konservative værdier?
Jeg tror virkelig, at der er rigtig mange, ikke bare socialdemokrater, kerneborgerlige vælgere, der sidder derude og undrer sig over, hvordan man er kommet på den idé?
Jesper Langballe (DF), 2010-06-03:
Vi er de liberale, siger hr. Simon Emil Ammitzbøll.
Jeg skal love for det.
Det er da en dialektik, som burde være hr. Simon Emil Ammitzbøll bekendt.
Når man ophæver et forbud mod vold, indfører man ikke mere frihed, men mindre frihed.
Vi hørte fru Lone Dybkjær sige: Skal folkekirken have ret til alting?
Det er sådan underligt fornærmet, frustreret: Man vil ikke finde sig i, at den der almægtige folkekirke skal have ret til alting.
På den anden side vil man såmænd bare give folkekirken en frihed, fordi de stakkels undertrykte præster ikke må få lov til at vie homoseksuelle.
Hykleri!
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-06-03:
Jamen så tror jeg, jeg har fået placeret mig nogenlunde i midten.
Nu er jeg nemlig både blevet beskyldt for at være socialist og for at være ultraliberalist i den her korte debat, og så er jeg ret sikker på, at jeg har ramt et nogenlunde rent synspunkt.
Jeg må sige, at jeg er overrasket over, at hr. Jesper Langballe af alle sammenstiller fysisk vold med frivillige handlinger.
Man kunne også sige, at det er på niveau med at sammenstille fysisk vold med ytringer.
Jeg troede faktisk, det var en sport, som hr. Jesper Langballe overlod til ekstremistiske, terroristiske, islamistiske kræfter, hvis jeg skal være helt ærlig.
Jeg troede, det var det modsatte, hr. Jesper Langballe stod for.
Så det var da en gang utroligt vrøvl, man skulle høre fra den side.
Jesper Langballe (DF), 2010-06-03:
Det kan godt være lidt vanskeligt og lidt trættende at diskutere med mennesker, som ikke kan tænke principielt og derfor heller ikke forstår analogier.
Og det var jo en analogi, jeg brugte.
I folkekirken er vi, når vi sidder der søndag formiddag, under Guds lov og må adlyde den ubetinget, men når vi sidder her i Folketinget, sidder vi og håndterer den borgerlige lov.
der er det, man skal forstå den dialektik, som man måske har annammet ved at sidde i kirken: at det ikke er sikkert, at ophævelsen af restriktioner og forbud skaber mere frihed.
Måske skaber det mindre frihed.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-06-03:
Der er jo altid fri mulighed for fortolkning, også i det tilfælde, vi lige har hørt.
Jeg sagde såmænd blot, at når nu kirkeministeren har valgt at nedsætte et udvalg, ved vi godt, at der ikke sker noget, før det udvalg er færdigt, og derfor ville det klogeste være at vente, til det udvalg var færdigt.
Jeg sagde ikke, at det var fornuftigt af kirkeministeren at nedsætte det udvalg.
Det vil jeg gerne have mig frabedt, for det synes jeg ikke.
Jeg synes, det er ret ligetil.
Så vil jeg bare endnu en gang anke lidt imod den forestilling om, at man kan spørge folkekirken.
Jeg er i de år, jeg har siddet herinde, blevet belært af den ene kirkeminister efter den anden om, at folkekirken ikke har nogen fælles stemme og ikke kan tale med en fælles stemme, og så kan det jo ikke være rigtigt, at når der pludselig kommer et forslag, som man er imod, så skal folkekirken have en fælles stemme.
Men i alle andre spørgsmål kan kirken søreme ikke tale med en fælles stemme, for sådan gør vi ikke i den danske folkekirke.
Uden at skulle fornærme hverken kirken eller Folketinget vil jeg sige, at jeg synes, hr. Jesper Langballe skal være opmærksom på, at det her er en debat i Folketinget og ikke et kirkekonvent, for det lyder jo nærmest, som om det er det, vi er blevet deltagere i.
Så må jeg bare sige, at det med, at man ligesom skulle kunne sammenstille det at ville tillade præsterne at vie homoseksuelle med at ophæve forbuddet mod fysisk vold, mener jeg altså bare er en fernis til ligesom at lægge ud over sine egne sådan lidt mimoseagtige holdninger og forestillinger om, hvordan livet i virkeligheden er.
Altså, måske kunne det være, at hr. Jesper Langballe næste søndag skulle gå en tur efter kirketid ud i den virkelige verden og møde mennesker og se på, at det her jo ikke er noget, vi forestiller os i en tankeverden.
Folk lever der allerede, de vil gerne vies, og der er nogle, der gerne vil vie dem.
Det vil vi sådan set bare tillade dem, og det kan under ingen omstændigheder være tvang.
Søren Krarup (DF), 2010-06-03:
Hr. Simon Emil Ammitzbøll siger, at kirken ingen stemme har.
Kirken har en stemme, kirken har nemlig en bekendelse og en forkyndelse, og det er denne forkyndelse, der siger, hvad virkeligheden består i for mennesker: at ægteskabet er et forhold mellem mand og kvinde, og at en familie er far, mor og børn.
Det er denne forkyndelse, denne for så vidt bekendelse, der sætter den virkelighed, som det danske folk nu har levet i i 1.000 år.
Så er det rigtigt, at man kan komme med alle mulige ideer om, at det var meget mere spændende, hvis det var anderledes.
Det kaldes antidiskrimination, eller det kaldes for liberalisme.
Der er også dem, der kalder det socialisme, fordi der er en meget, meget nær sammenhæng mellem alle ideologier.
Man dyrker friheden, siger man.
Man dyrker også fællesskabet, det hedder socialisme.
Friheden hedder liberalisme.
Men det er kombinationen af disse ideer, der har ført til moderne terror i europæisk historie, folkemord, og det er ikke tilfældigt.
Det er udslag af den samme trang til at voldtage den almindelige befolkning, der ligger i disse forslag.
Lone Dybkjær (RV), 2010-06-03:
Jamen en sådan folkeafstemning skal jeg da hilse velkommen.
Jeg synes, det er interessant at få at vide, at man er en abstrakt, revolutionær lighedssværmer.
Det er alligevel nogle ord, som jeg i virkeligheden ender med at synes måske er meget komplimenterende, når det kommer til stykket.
Så forstår jeg også, at jeg overhovedet ikke respekterer nogen som helst form for tradition i det danske folk.
Altså, jeg tror, at traditionerne hos det danske folk udvikler sig og ændrer sig, og det har de også gjort på det her område.
Uanset det har jeg jo sagt, at jeg er lovgiver, jeg er herinde i Folketinget, og jeg sammenblander faktisk ikke tingene – jeg vil næsten sige, at jeg i modsætning til hr. Søren Krarup ikke sammenblander tingene – og derfor vil jeg gerne lovgive på en sådan måde, at der ikke er diskrimination i det danske samfund.
Søren Krarup (DF), 2010-06-03:
Det, som fru Lone Dybkjær siger, kommer selvfølgelig ikke bag på mig, vi har haft konfrontationer i over en menneskealder, og denne dyrkelse af lighed, en abstrakt, revolutionær lighed, som ligger i denne afstandtagen fra alt, hvad der hedder diskrimination, er jo selvfølgelig det, der præger sværmere, de er besat af en eller anden vanvittig idé, og det er det, der mødes her.
Over for det står altså en tradition i det danske folk, som skal respekteres, en tradition, der taler om ægteskab, og som taler om familie, og som har ret til at blive respekteret, også fordi den har nøje sammenhæng med den forkyndelse, der lyder i en kristen kirke, og over for disse sværmere er det opgaven at sige: Nej, vi vil ikke acceptere, at I øver voldtægt imod det danske folk, for det er det, I forsøger på.
Og derfor er det, at hr. Jesper Langballe og jeg har stillet forslag om, at der kommer en form for folkeafstemning.
Lone Dybkjær (RV), 2010-06-03:
Jeg holdt i det mindste ikke en lang tale.
Men jeg er udmærket godt klar over, at hr. Søren Krarup mener, at alle vi, der ikke er direkte tilknyttet kirken – men for så vidt også nogen, der er – har nogle helt forskruede standpunkter, og det tror jeg ikke jeg kan gøre noget ved.
Altså, det har hr. Søren Krarup jo altid ment, og sådan er dét.
Og hvem der er med sin tid eller forud for sin tid eller hvad som helst, er sådan set ikke så interessant.
Det, som jeg altså synes, når man nu har den sammenblanding mellem kirke og stat, som man har, er, at vi som politikere så også er nødt til at agere og sætte nogle rammer, der er i overensstemmelse med vores politiske synspunkter.
Jeg går sådan set ikke ind i kirkens indre anliggender; jeg siger bare, at jeg vil have en lovgivning, der gør, at der ikke er diskrimination.
Så må kirken i øvrigt gøre, hvad den vil, jeg er medlem af den, men hvis kirken går i en helt forkert retning i forhold til mig selv, kan jeg jo lade være med at være medlem, men kirken må gøre, som den vil.
Søren Krarup (DF), 2010-06-03:
Det har jo været en meget lang debat, og den er præget af, at de agerende med deres forslag ikke aner en pind om, hvad kirke er, hvad folkekirke er, og derfor heller ikke ved noget om, hvad folkekirken mener om ægteskab.
Forholdet er naturligvis, at man – det er nært knyttet sammen med kristendommens forkyndelse – forstår ægteskabet som bestående af mand og kvinde og en familie som bestående af far, mor og børn og ikke hvad som helst.
Det er en tradition, en forkyndelse, som har præget det danske folk i over 1.000 år; det er grundlaget for vores samfundsliv og folkeliv.
Og jeg synes, det er en lykke, at der protesteres imod disse forskruede sværmere – det kaldte man dem på Luthers tid – der ville lave alting om, og at det fastholdes, at virkeligheden er virkelig og ikke det, vi selv bilder os ind.
Rasmus Jarlov (KF), 2010-06-03:
Jeg har fuld tiltro til, at hr. Simon Emil Ammitzbøll forstår, at det ikke er tvang at give folkekirken de rammer, som den selv ønsker.
Derudover vil jeg egentlig blot kvittere for – det synes jeg er klogt – at Liberal Alliance i modsætning til resten af den kulturelle venstrefløj anerkender det ukloge i at fremsætte det her beslutningsforslag på nuværende tidspunkt.
er ikke, hvilke forslag der bliver fremsat herinde, men hvilke forslag der bliver stemt igennem.
Men jeg syntes, det var dejligt at få den anerkendelse af, at kirkeministeren har taget et fornuftigt skridt, og at det giver værdi, at vi får et udredningsarbejde og forsøger at skabe opbakning til nogle brede løsninger, i stedet for at man trumfer noget igennem.
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2010-06-03:
Jeg synes næsten, sprogbruget taler for sig selv.
Det er anden gang i dag, vi har hørt om, at vi vil voldtage den danske befolkning.
Altså, undskyld mig, er det virkelig niveauet i dette vigtige hus i det danske folkestyre, at man beskylder sine politiske modstandere for at ville voldtage befolkningen, bare fordi vi er politisk uenige?
Jeg troede sådan set, vi kunne have en uenighed på et nogenlunde sagligt niveau og på en ganske ordentlig måde.
Jeg vil sige det på den måde, at for Liberal Alliance vil vi alene give friheden.
Vi vil ikke blande os.
For vores skyld må hver evig eneste præst komme frem til, at de ikke vil vie homoseksuelle.
For vores skyld må hvert evig eneste trossamfund komme frem til, at de ikke vil vie homoseksuelle.
Det kunne jeg aldrig drømme om at blande mig i, det overlader jeg trygt til præsterne og trossamfundene.
Søren Krarup (DF), 2010-06-03:
Virkeligheden i dette land er jo, ved enhver, der kender lidt til virkeligheden, at det store tavse flertal stort set bliver kørt af et lille mediebevidst politisk mindretal, og det er dette lille mediebevidste politiske – Luther ville have sagt sværmeriske – mindretal, der forsøger at gennemtvinge noget, som den store del af den danske befolkning ikke ønsker, vedrørende spørgsmålet om ægteskab.
Derfor er det, selv om ordet er hårdt, berettiget at tale om, at der i alle disse abstrakte forslag ligger en trang til at voldtage det almindelige danske folk.
Det er desværre nødvendigt at sige det ligeud og prøve på at forsvare det folk, der ellers virkelig vil blive voldtaget af dem, der altid ved bedre og har en idé, som folket skal have presset ned over hovedet.
Lone Dybkjær (RV), 2010-06-03:
Jeg synes stadig væk, det er utroligt, at hr. Rasmus Jarlov kan blive ved at påstå det, han påstår.
Skal kirken have lov til alting?
Hr. Rasmus Jarlov har dog medgivet, at det skal den trods alt ikke, og hvorfor kan man ikke skabe muligheder for folkekirken for at kunne vie homoseksuelle par?
Det forstår jeg ganske enkelt ikke.
Hvorfor i alverden skal folkekirken, om jeg så må sige, bestemme det?
Det kan den få lov til, hvis stat og kirke adskilles totalt, men ægteskabsloven, som har de retsvirkninger, den nu engang har, kan blive sat i kraft i folkekirken.
Så kan vi diskutere, om den skal det eller ej, og det er jo også en måde at gøre det på, at vi siger, at så er det bare et spørgsmål om kirkelige velsignelser.
Det ville sådan set være i orden for mig, og så kunne der være en borgerlig handling forud for det.
Det var også en anden måde at gøre det på, og så kunne kirken fuldstændig selv bestemme, hvad den ville.
Problemet er, at det kan den ikke i dag, fordi der er tale om, at der er retsvirkninger i forbindelse med ægteskabet, og at man ikke kan lave noget tilsvarende for det registrerede partnerskab.
Vi synes så, at man kan adskille tingene, så der er en borgerlig stadfæstelse af et ægteskab eller et registreret partnerskab – vi ser gerne, at de to ting er ens – og så kan kirken i og for sig gøre, hvad den vil.
Det Radikale Venstre er selvfølgelig tilhænger af både B 122 og B 123.
Vi synes sådan set, at vores eget L 123 er bedre, for der er det ligesom slået sammen, men det er jo i realiteten det samme indhold, og derfor vil vi selvfølgelig stemme for begge forslag.
Jeg vil så sige, at man jo kan håbe på, at tingene går igennem, men det gør de desværre sandsynligvis ikke, fordi der er tale om, at der er nogle, der ikke kan få lov til at stemme, som de vil.
Det er så, hvad det er,
men vi vil i hvert fald gerne kvittere for, at kirkeministeren har fået nedsat et udvalg, som vi håber på kan gøre sig færdig og håber på også kan nå til nogle konklusioner, vi kan bruge til noget.
Men jeg vil kun sige, at vi er politikere herinde.
Det handler jo om politik, det handler for den sags skyld ikke om en hel masse vedrørende religion.
Jeg mener, de to ting skal være adskilt, men de er desværre ikke adskilt i dag, og derfor er det nødvendigt med noget lovgivning på det her område, ligesom det har været i tidligere tider, og ligesom det er i dag, så derfor går vi selvfølgelig ind for begge de to forslag.
Klaus Hækkerup (S), 2010-06-03:
Først skal den korte bemærkning være, at det jo går fantastisk godt med vores konkurrenceevne.
Det kan man læse ud af resultatet, nemlig at vi har et stort, stort overskud på vores handelsbalance.
Hvis ikke vi var i stand til at konkurrere, kunne vi heller ikke eksportere.
Hvis man bare ser i den sidste »Økonomisk Redegørelse«, vi har fået fra regeringen, kan man se, at vores handelsoverskud ligger på omkring 50 mia. kr.
Det er et tegn på, at vi faktisk har en ganske god konkurrenceevne.
Så vil jeg i øvrigt sige, at jeg slet ikke forstår, at Liberal Alliance ikke interesserer sig for, hvad folk har tilbage, når de har betalt skat.
Det er det, de har at leve for.
Det er det, der gør, at deres hverdag hænger sammen.
Det er det, der gør, at de kan tage på ferie.
Det er en helt central afgørelse at se på, hvad man har tilbage, når man har betalt skat.
Og det undrer mig virkelig, at Liberal Alliance ikke er i stand til at redegøre for det helt centrale punkt, når nu Liberal Alliance har brugt en stor, stor del af deres politiske argumentationskraft på skattespørgsmålet.
Anders Samuelsen (LA), 2010-06-03:
Jeg tror faktisk, at spørgeren fuldstændig har misforstået, hvad jeg har sagt.
Jeg har faktisk aldrig i bund og grund været ret meget fokuseret på, hvad man brutto betaler i skat eller netto betaler i skat af sin indkomst.
Det, jeg er meget interesseret i, er marginalbeskatningen på arbejde.
For det er marginalbeskatningen på arbejde, som er det, som på nuværende tidspunkt i høj grad driver en kile ind i forhold til vores konkurrenceevne.
Det er det, der er med til at gøre, at arbejdspladser bliver nedlagt rundtomkring i landet.
Det er det, der er med til at gøre, at slagteriarbejdspladser bliver nedlagt.
Det er det, der er med til at gøre, at vi mister arbejdspladser i Danmark – op imod 100.000 sidste år.