Nikolaj Villumsen (EL), 2014-05-13:
Bankunionen bliver som sagt kaldt det største projekt i EU's historie siden euroen og kommer til at flytte ansvaret for banker fra nationalt til europæisk niveau.
Regeringen er tryg ved, at man har lavet en god regulering, men det må jeg sige at jeg desværre ikke er.
I Enhedslisten mener vi, at det er et afgørende spørgsmål, om Danmark går med i den her bankunion.
Vi frygter for konsekvenserne af en ny finanskrise, hvis Danmark er med i bankunionen, og vi mener, at det derfor også bør være en afgørende diskussion op til valget til Europa-Parlamentet.
Både finanslobbyen og Europa-Kommissionen har præsenteret bankunionen som et vigtigt skridt i retning af at tøjle finanssektoren og sikre os mod fremtidige finanskriser.
Det mener Enhedslisten mildest talt er en sandhed med modifikationer.
Det, der rent faktisk er sket, er nemlig, at EU's banksektor fortsat kan galopere fremad, og nu ved de så også, at de har alle statskasser fra EU-landene i ryggen.
For os er bankunionen et tilbageskridt i kampen mod banker, som tjener styrtende i gode tider, og som lader samfundet betale, når det går galt.
Der er enkelte gode elementer, men de fejler i forhold til det fundamentale formål, nemlig at sikre, at bankerne ikke endnu en gang tørrer regningen af på skatteborgerne, når der næste gang kommer en finanskrise.
Bankunionen gør intet ved de grundlæggende strukturelle problemer i den europæiske banksektor.
Man gør ikke nok for at tage skridt for at skride ind over for de europæiske storbanker.
Man gør faktisk ingenting for at få dem delt op.
Ja, de regler man opstiller i forhold til tilsynsmekanismen, er overraskende svage.
Hvis man f.eks. tager kravet til bankernes kapitalbeholdning, er det sådan, at man indfører et niveau, der ligger langt under, hvad førende økonomer, herunder den tidligere nationalbankdirektør i USA, Alan Greenspan, anser for nødvendigt.
Bankunionen vil blokere for yderligere tiltag i de enkelte lande og på den måde cementere, at vi har en fuldstændig utilstrækkelig afviklingsmekanisme for banker i krise.
En tilslutning til bankunionen er derfor de facto, at man accepterer en uholdbar situation uden mulighed for, at Danmark kan gå længere og kan stille mere progressive forslag.
Hvad angår den fælles redningsfond, som etableres i forbindelse med bankunionen, er der ingen garanti for, at skatteborgerne ikke kommer til at gribe til lommerne, næste gang vi rammes af en finanskrise.
Med en økonomisk polstring, som nærmest er en brøkdel af omkostningerne af den seneste krise – kun 410 mia. kr. i forhold til de omkring 12.000 mia. kr., som er blevet givet i garantier og direkte bankpakker – kan befolkningen i både Danmark og hele Europa meget let igen komme til at ende med regningen.
Der er da også en række økonomer, som har slået alarm.
Med bankunionen vil EU derfor blot fortsætte med at kaste redningskranse ud efter spekulanter, mens skatteborgerne får lov at samle regningen op, men nu ikke bare alene for danske banker, men også for cypriotiske, spanske og irske banker.
Den europæiske finanslobby er rigtig, rigtig glad over resultatet med bankunionen.
De slipper af sted med at indskyde blot et mindre milliardbeløb, i forhold til hvad der samlet er blevet givet dem siden krisen.
Og man kan ikke dække ind i forhold til en ny international finanskrise.
Kun 6 år efter en ødelæggende finanskrise, der stadig trækker spor i Danmark, i Europa, i form af nedskæringer, i form af arbejdsløshed, så synes jeg ærlig talt, det er rystende, at det politiske modsvar til bankerne er så svagt.
Frem for et opgør med banksektorens problematiske adfærd, er man altså blot ved at forberede sig, og dårligt forberede sig, til en ny krise, hvor regningen igen kan blive sendt til skatteborgerne.
Jeg vil derfor på den baggrund fremsætte følgende forslag til vedtagelse på vegne af Enhedslisten:
Forslag til vedtagelse »Idet Folketinget henviser til vigtigheden af, at Danmark skal kunne stramme reglerne for den finansielle sektor i en sådan grad, at den danske statskasse ikke endnu engang skal betale til bankerne, opfordres regeringen til ikke at tiltræde bankunionen.