Per Clausen (EL), 2013-06-11:
Det her lovforslag er jo bemærkelsesværdigt, ikke på grund af sit indhold, for under den tidligere regering ville det have været helt naturligt, men på grund af den regering, der fremsætter det.
Det var jo sådan – som jeg også tidligere har sagt flere gange i den her debat – at da den daværende VK-regering støttet af Dansk Folkeparti i flere omgange gennemførte markante skattelettelser først og fremmest til de rigeste danskere, var finansieringen jo enten fraværende eller i stor udstrækning, at man satte afgifter op, som ramte erhvervslivet, herunder energiafgifter.
Dengang var Dansk Industri stor tilhænger af det, roste det og sagde, at det var rigtig godt, at det skete.
Vi hørte ikke mange pip fra dem om, at det var skidt, at energiafgifterne steg.
Nu behandler vi så et lovforslag, hvor man kan konstatere, at efter en omfattende kampagne, hvor energiafgifterne er blevet udråbt som det, der sammen med selskabsskatten fik virksomhederne til at fosse ud af vores land, så har den nuværende regering besluttet sig til, at det ville den gøre noget ved.
Og jeg synes lige så godt, man kan sige, at det er vores nuværende regering, der bærer ansvaret, for i virkeligheden var det jo marginale ændringer, som de borgerlige partier fik igennem i forhandlingerne, i hvert fald i det her lovforslag.
Vi kommer senere til den store sejr vedrørende sodavandsafgiften, men det er først under det næste lovforslag, det skal behandles.
Hvad er det så, man gør?
Ja, så går man i gang med at reducere energiafgifterne, og så spørger man: Det skal finansieres, og hvordan finansierer vi så det?
Ja, det gør vi ved at skabe en vækst i de offentlige udgifter, der har en sådan karakter, at det vil udløse en social katastrofe, hvis man skulle tro på, hvad Socialdemokraterne og SF'erne sagde før valget.
Nu sikrer det en fornuftig og rimelig udvikling, kan vi høre på skatteministeren – lidt spændende.
Det andet, man bruger som metode til at finansiere det, er så SU- og kontanthjælpsmodtagernes penge.
Man gør det på en lidt indviklet og uigennemskuelig måde for at få Dansk Folkeparti til at stemme for det hele, så det ser ud, som om Dansk Folkeparti ikke helt har været med til at gøre det hele vejen igennem, men i virkelighedens verden er det jo sådan, det er.
Man kan jo stille sig det spørgsmål: Hvis det nu var så vigtigt at lette de her afgifter, ville det så ikke være logisk at drage den konsekvens, at vi hermed havde dokumentation for, at det ikke var rigtigt, da VK-regeringen sagde, at der var råd til både skattelettelser og velfærd, og sige, at man derfor måtte vælge det ene eller det andet, og at vi fastholdt velfærden – måske også fastholdt, at det var vigtigt at sikre, at virksomhederne skulle betale nogle mindre afgifter, men til gengæld sagde, at det jo så var rimeligt og fornuftigt og retfærdigt, at de rigeste danskere, som havde fået skattelettelserne, leverede de skattelettelser tilbage?
Jeg tror, det ville være en politik, som man i en vis udstrækning ville kunne genkende Socialdemokraterne og SF'erne i.
Det, vi ser nu, synes jeg er meget svært at genkende.
For det ender med, at man sikrer, at de skattelettelser, som den borgerlige regering gennemførte, nu bliver finansieret af mindre vækst i den offentlige sektor, og at de bliver sikret af, at kontanthjælpsmodtagere og SU-modtagere betaler.
Det synes jeg er en rigtig, rigtig kedelig social ting.
Så kan man spørge: Jamen hvad så med den grønne dagsorden om reduktion i CO2-udslippet og grøn omstilling?
Får man grøn omstilling af at lette afgifterne på affald og på forbrug af energi?
Nej, det gør man ikke.
Det fremgår klart af det her lovforslag, at det har en negativ effekt.
Sådan har jeg forstået det.
Men hvis det nu var sådan, at man ønskede at forbedre erhvervslivets konkurrenceevne, ville det så ikke være oplagt at forbedre erhvervslivets konkurrenceevne ved netop at understøtte de dele af erhvervslivet, som reelt forsøger at løse fremtidens udfordringer ved at satse på energi- og miljøteknologi, ved at satse på en udvikling i virksomhederne, som handler om at reducere energiforbruget, om at reducere forureningen?
I virkeligheden kunne der såmænd hentes ganske megen inspiration i nogle af de metoder, man havde til at føre penge tilbage til virksomhederne tilbage i 1990'erne, hvor Enhedslisten sammen med den daværende socialdemokratisk ledede regering indgik nogle aftaler, hvor man på den ene side strammede reglerne, strammede lovgivningen, strammede kravene til virksomhederne og på den anden side understøttede de virksomheder, der faktisk forsøgte at gå foran.
På den måde kunne man faktisk have forbedret virksomhedernes konkurrenceevne, samtidig med at man understøttede de grønne mål.
Her begår man efter min mening den fatale fejl, at man sikrer en fastholdelse af en struktur i erhvervslivet, som ikke giver os nogen gode muligheder på langt sigt.
Og så vælger man desværre at videreføre en skæv, asocial skattepolitik, som blev introduceret af VK-regeringen – nu altså videreført af den nuværende regering.