runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thomas Danielsen (V), 2012-02-23:
Lovforslag nr. L 84 er primært en gennemførelse af EU's bygningsdirektiv og to artikler i EU's VE-direktiv.
Og derudover ophæver forslaget monopolet på udstedelse af VA-godkendelser, dvs. godkendelser af byggevarer, der kommer i kontakt med drikkevand.
Venstre støtter naturligvis op om det europæiske samarbejde og implementeringen af EU's bygningsdirektiv og VE-direktiv, og vi mener, at lovforslaget her gennemfører de to EU-direktiver på en hensigtsmæssig måde.
Derudover stemmer lovforslaget godt overens med Venstres energipolitiske målsætning.
Med lovforslaget iværksættes nemlig brugbare metoder til at fremme energieffektivisering.
Samtidig mener vi, det er vigtigt, at det offentlige går forrest med øget brug af vedvarende energi i offentlige bygninger.
Derfor støtter Venstre lovforslaget i sin helhed, men vi ønsker dog at stille spørgsmål i forbindelse med udvalgsarbejdet vedrørende borgernes sikkerhed i forhold til udlevering af personlige oplysninger.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2012-02-23:
Det er slut med at leve over evne, ikke bare hvad angår økonomien, men også hvad angår brugen af naturens ressourcer.
Vi står over for en massiv global klimaudfordring, og i regeringen mener vi, det er et politisk ansvar at ændre på den katastrofekurs, som vi er inde på.
Den letteste og billigste vej er selvfølgelig, at lade være med at bruge så meget energi og så mange ressourcer, som vi gør i dag.
Derfor er energibesparelser da også et af hovedsporene i regeringens klimastrategi.
Det her lovforslag indeholder tre ting.
For det første en gennemførelse af ændringer af EU's bygningsdirektiv fra 2010 og ændringer af nogle bestemmelser i VE-direktivet fra 2009.
Det drejer sig bl.a. om en synlig opsætning af energimærket i større bygninger, indførelse af sanktioner samt krav om indførelse af mere vedvarende energi i nybyggeri og ved gennemrenovering i offentlige bygninger.
For det andet indeholder lovforslaget en række forbedringer af mulighederne for indsamling og registrering af energiforbrugsoplysningerne i Bygnings- og Boligregistret.
Det giver samtidig energimærkningskonsulenterne mulighed for at få direkte adgang til oplysninger om det registrerede energiforbrug.
For det tredje indeholder lovforslaget to ændringer af byggeloven, så det bliver klart, at en bygherre har pligt til at tegne en byggeskadeforsikring, når bygherren etablerer en ny boligenhed.
Den anden ændring af byggeloven medfører, at monopolet på godkendelse af byggevarer ophæves, og det muliggør, at opgaven kan sendes i udbud.
Socialdemokraterne er glade for, at ministeren har taget hensyn til de høringssvar, der har været fra de relevante aktører, og har undladt at ændre visse dele af lovforslaget i forhold til høringssvarene.
Fra Socialdemokratiets side er det vigtigt at understrege, at vi går et skridt videre, end hvad EU-direktivet kræver, og det er selvfølgelig, fordi vi mener, at den grønne omstilling er nødvendig og kun kan gå for langsomt.
Derfor synes vi, det er yderst fornuftigt at gå det skridt videre, især hvis Danmark skal ses som et foregangsland.
Loven medfører, at bygninger på over 250 m² er omfattet af reglerne for energimærkning, hvor EU-direktivet foreslår en gradvis nedsættelse fra 1.000 m² til 250 m² i 2015.
Derudover går vi skridtet videre med hensyn til annonceringspligt af energimærket i alle annoncer i kommercielle medier i forbindelse med salg og udlejning, og ikke kun – som EU-direktivet siger – hvis energimærket foreligger.
De her ting er uden tvivl vigtige for, at vi i Danmark kan fortsætte med at være et grønt foregangsland i fremtiden, og jeg og Socialdemokraterne er særlig glade for, at vi vælger at gå et skridt videre, end EU-direktivet siger, vi skal.
Vi ser det som et skridt i retning af regeringens ambition om at bruge mindre energi og blive fri for fossile brændsler i fremtiden, og derfor støtter Socialdemokratiet selvfølgelig forslaget.
Per Clausen (EL), 2012-02-23:
Jeg deler hr. Mikkel Denckers opfattelse af, at det er et dårligt argument for at vedtage regler, at de er vedtaget i EU.
Man bør have andre og bedre argumenter.
Men af samme grund vil jeg godt spørge hr. Mikkel Dencker, om han ikke er enig med mig i, at det jo er rigtig positivt, at regeringen med sit forslag, når det handler om, hvordan man skal anvende energimærker i annoncer, jo faktisk ikke vedtager det, der står i direktivet, men noget, der går videre.
Hermed viser den danske regering jo selvstændighed i forhold til EU, og det må vel være positivt.
Mikkel Dencker (DF), 2012-02-23:
Jeg anerkender, at regeringen går videre, end EU-direktivet foreskriver, og det er faktisk et element, som vi i Dansk Folkeparti bakker op om.
Nu præsenterede jeg bare elementet som et eksempel på, at EU blander sig i ting, som man ikke behøvede at blande sig i, og som vi faktisk i Danmark er bedre til at regulere selv.
Og det er jeg da glad for at vi er enige om, for så er der jo en ting mere, Dansk Folkeparti er enige med Enhedslisten i, nemlig det her med annonceringen af boliger.
Per Clausen (EL), 2012-02-23:
Jamen det var bare, fordi jeg ville være helt sikker, for hr. Mikkel Dencker sagde ligesom, at nu ville han være helt sikker på, hvad der var implementering af EU-direktiver, og hvad der var selvstændige initiativer fra regeringen, og jeg frygtede så, at det var et udtryk for, at hr. Mikkel Dencker, når det handlede om, at regeringen gik videre, ville sige, at det skulle man ikke gøre, for der skulle man holde sig på EU-niveauet, og så kunne man derudover sige, at EU blandede sig for meget.
Mikkel Dencker (DF), 2012-02-23:
Jeg vil bare sige, at jeg jo mener, at EU skal blande sig i så få sager som muligt.
Kun de steder, hvor det er fornuftigt at EU har en fælles politik for EU, skal man blande sig.
Jeg mener, at vi i Danmark skal regulere så meget som muligt selv, og der er boligannoncering jo et meget godt eksempel, og der synes jeg det er helt fint at vi har en politik, som er anderledes end EU's eller er bedre end EU's.
Det kan vi kun bakke op om.
Men jeg fremdrog det også bare som et eksempel på, at EU blander sig i for mange ting, som man ikke behøvede at blande sig i.
Rasmus Helveg Petersen (RV), 2012-02-23:
Dette lovforslag skal gennemføre de ændringer i EU's bygningsdirektiv, der blev vedtaget i maj 2010.
Lovens hensigt er at fremme energieffektivisering af bygninger og øge brugen af vedvarende energi i offentlige bygninger og forøge effekten af små VE-anlæg.
Endelig er der fastsat regler for annoncering med energimærkning af bygninger ved salg og leje.
Vi støtter disse initiativer.
De peger i den rigtige retning i forbindelse med vores omstilling i samfundet til grøn energi.
Det er oplagt, at hele spørgsmålet omkring klima og global opvarmning skal løses i fællesskab, og det kræver store løsninger på tværs af landegrænserne.
Vi er simpelt hen glade for det her initiativ, der betyder, at man over hele EU nu tager fat i det her lille element.
Så vi vil selvfølgelig bakke varmt op om forslaget.
Jesper Petersen (SF), 2012-02-23:
SF's ordfører, hr. Steen Gade, er ikke vendt tilbage fra sin rejse siden det sidste lovforslag, så jeg er stadig stand-in.
Forslaget indeholder nogle justeringer af gældende lovgivning, fordi vi skal gennemføre EU-lovgivning på det her område, og niveauet i ændringerne er så visse steder lagt på et højere niveau, fordi vi Danmark er mere ambitiøse end EU på klima- og energiområdet.
Initiativerne går i den rigtige retning.
Forslaget vil hjælpe til med at synliggøre de energibesparelser, der er betalt gennem energimærkning, og medvirke til at sikre, at energibesparelserne rent faktisk er virkelige ved at indføre en godkendelsesordning for installatører af små VE-anlæg som f.eks. varmepumper.
Vi synes også, det er rigtigt, at det offentlige går foran på grund af eksemplets magt, men naturligvis også på grund af, at der på den måde bliver skabt et større marked.
SF tror desuden, at forbedringerne af mulighederne for at indsamle og registrere energiforbrugsoplysninger i Bygnings- og Boligregistret er et vigtigt tiltag, fordi det giver borgerne og godkendte energimærkningskonsulenter mulighed for at få direkte adgang til oplysninger i registeret om energiforbruget i bygninger og boliger, og det vil naturligvis gøre det nemmere fremover at målrette spareindsatsen i de kommende år, så vi kan få nedbragt energiforbruget på det her område.
Så vi støtter lovforslaget.
Per Clausen (EL), 2012-02-23:
Umiddelbart er det jo et rigtig fornuftigt formål, der er med det her lovforslag.
Det skal øge indsatsen for at spare på energien i bygninger.
Det er et rigtigt og vigtigt formål at have med et lovforslag.
Så kan man sige, at på den anden side er lovforslaget også et meget godt eksempel på, hvordan EU fortaber sig i detaljer, når man ikke er i stand til at blive enig om noget, der for alvor har effekt.
F.eks. er der meget grundige beskrivelser af, at man skal hænge energiregnskaber for en bygnings forbrug af energi op, uden at det står klart, hvordan det skulle påvirke noget som helst.
Altså, jeg synes det er udtryk for, at man virkelig fortaber sig i detaljer.
Jeg tror faktisk, at i de energiforhandlinger, der er i Danmark, ville det tage lang tid, før vi ville nå frem til, at det var det, der skulle gøres.
Jeg tror faktisk, der ville være mange andre ting, vi ville gøre først, og som ikke opnås med det her lovforslag.
Man kan, når man tænker på, at EU's harmoniseringsbestræbelser som oftest begrundes med, at der skal skabes ensartede konkurrencevilkår, også undre sig over, at der bruges så meget energi på at beskrive, præcis hvordan det skal være på offentlige bygninger.
Når det er sagt, må man, og det er jeg jo enig med Dansk Folkepartis ordfører i, forholde sig til indholdet af lovforslaget.
Det synes jeg sådan set er rigtig fornuftigt.
Der er også mange andre af de elementer, som har været fremhævet i tidligere indlæg, som vi synes er gode.
Når man så kommer til høringssvarene, er der to ting, jeg synes at behandlingen af det her lovforslag afslører.
Det første er, at vi har rigtig, rigtig meget tilbage at gøre, før folk i den almene boligsektor i det her land føler, at de bliver behandlet på en måde, som gør, at de kan indgå fornuftigt i energibesparende foranstaltninger.
Det er jo ikke noget, som kan klares ved hjælp af et EU-direktiv eller ved hjælp af gennemførelsen af et EU-direktiv.
Derudover vil jeg også sige, at jeg synes, at det er godt, at lovforslaget på en række områder indeholder krav, der går videre end det, der ligger i EU-direktivet.
Det er jo godt at få dokumenteret, at der i Danmark stadig kan træffes selvstændige politiske beslutninger, som er mere fornuftige end dem, man kan blive enig om i EU.
Det er rigtig godt og positivt.
Det lover godt for fremtiden.
Jeg vil bare til sidst sige, at jeg i lighed med Venstres ordfører også er en lille smule optaget af, om Datatilsynet har fået noget rigtig fornuftigt svar på sine indvendinger om registreringen af personoplysninger.
Jeg er helt med på, at det er rigtig dejligt, at have alting registreret og have styr på alting.
Jeg synes faktisk ikke, at jeg i høringsnotatet rigtig kunne finde svar på det, men det kan vi jo vende tilbage til i udvalgsarbejdet.
Enhedslisten er i udgangspunktet positiv over for lovforslaget.
Mike Legarth (KF), 2012-02-23:
Tak, hr. formand.
Det Konservative Folkeparti støtter forslaget, og det gør vi, fordi vi i alle sammenhænge medvirker til at skabe gennemskuelighed og motivere folk til at være bevidste om de energiudgifter, de påtager sig, hvad enten det er privat eller offentligt.
Vi har haft en grundig debat i dag, og vi er enige i, at vi skal bringe alle elementer ind, altså få brugt alle de redskaber og værktøjer, der er, til at minimere vores brug af energi og vores energiomkostninger.
Det er også klart, at vi så i udvalgsarbejdet må forholde os til balancen i forhold til bødeforelæg og udlevering af personfølsomme oplysninger.
Men samlet set er der støtte fra Det Konservative Folkeparti.
Mikkel Dencker (DF), 2012-02-23:
Jeg vil sige til hr. Per Clausen, at det er klart, at den aftale, der blev indgået i 2003, selvfølgelig har taget udgangspunkt i den viden, man havde i 2003, og med de forudsætninger, man havde at beslutte sig ud fra dengang.
Nu er det jo sådan, at livet leves fremadrettet, men forstås med tilbagevirkende kraft, kan man sige, eller bagud.
Men jeg mener faktisk, at det var den rigtige aftale, der blev lavet dengang.
Dansk Folkeparti bakkede op om den, jeg var faktisk selv ordfører på den og kan stadig huske førstebehandlingen, hvor hr. Per Clausens partifælle, hr. Keld Albrechtsen, fremførte en massiv kritik af resultatet.
Men jeg mener stadig væk, det var den rigtige aftale.
Aftalen fra 2003 var en klar forbedring af den beskatningsaftale og den aftale, der i det hele taget var inden da, og jeg mener, det var så langt, man kunne nå på det tidspunkt.
Derfor var vi godt tilfredse med den, og vi bakker stadig væk op om den aftale.
Per Clausen (EL), 2012-02-23:
Det er jo rigtigt, at hr. Keld Albrechtsen havde mere ret i, hvordan oliepriserne ville udvikle sig, end den daværende regering havde.
Det er jo rigtigt, men lad det ligge.
Det, jeg så vil spørge hr. Mikkel Dencker om, handler om det fremadrettede: Er han ikke enig i, at med det, vi ved nu, er der faktisk meget, der tyder på, at man skal revidere aftalen for at få et rimeligt afkast?
Det andet spørgsmål er stadig væk: Er hr. Mikkel Dencker enig med mig i, at selvfølgelig har staten mulighed for at ændre beskatningen i forhold til nordsøolien, og at det sådan set må have været en naturlig forudsætning for den aftale, man lavede i 2003, at man beholdt den mulighed?
Jeg vil stille to spørgsmål til hr. Lars Christian Lilleholt.
Det første er, om han ikke er enig med mig i, at man må sige, at forudsætningerne for aftalen er forandret, når oliepriserne er blevet dramatisk anderledes, end det var forudset, da man lavede aftalen, og vi også har kunnet se, hvordan man ude i Nordsøen har været i stand til at have en indtjening, som er ekstremt stor, sammenlignet med hvad erhvervsvirksomheder på landjorden er i stand til at tjene.
Det andet spørgsmål er: Er hr. Lars Christian Lilleholt ikke enig med mig i, at man godt kan ændre på betingelserne, sådan at staten får en større andel af indtægterne fra Nordsøen, uden at aftalen med DUC, Shell, Chevron og Mærsk brydes, og uden at man behøver at være enig med DUC om det?
Lars Christian Lilleholt (V), 2012-02-23:
En genforhandling af aftalen kræver enighed.
Sådan læser vi aftalen fra 2003.
Se, de tiltag og de ting indgår rent faktisk som grundlag for den aftale, der blev gennemført i 2003.
Per Clausen (EL), 2012-02-23:
Det er jo rigtigt, at der blev regnet på meget høje oliepriser, på oliepriser, som den daværende minister karakteriserede som helt, helt urealistiske.
Det var på baggrund af Enhedslistens spørgsmål, at der blev regnet på det.
Hvis man havde betragtet de udregninger som realistiske, håber jeg, at man havde lavet en anden aftale.
Men det kan jeg jo ikke vide.
Med hensyn til spørgsmålet om, om staten har mulighed for at få en større andel af indtægterne fra nordsøenergien uden at blive enige med DUC, skal jeg så forstå hr. Lars Christian Lilleholts svar sådan, at han mener, at den daværende regering indgik en aftale, som betød, at man fraskrev sig retten til at hæve skatterne, eller at man ikke kunne hæve skatterne i forhold til de selskaber, som opererede i Nordsøen, uden at de skulle kompenseres 100 pct. for det?
For så står hr. Lars Christian Lilleholt jo og siger, at den daværende regering lavede en aftale, som i virkeligheden er i strid med grundloven, og det håber jeg da ikke.
Lars Christian Lilleholt (V), 2012-02-23:
Retten til at hæve skatterne ligger her i Folketingssalen, det er der ingen tvivl om, men rammevilkårene for udvindingen af olie og gas fra Nordsøen er en del af den her aftale, og vil man ændre på den, kræver det enighed mellem parterne.
Med hensyn til beregningerne i forhold til følsomheden på olieprisen har jeg kigget lidt i det her, og jeg er helt overbevist om, at den daværende regering regnede på alle tænkelige scenarier.
Dertil kommer, at en højere oliepris jo også har bidraget til, at den danske statskasse har fået ganske betydelig højere indtægter, end man havde regnet med i 2003.
Per Clausen (EL), 2012-02-23:
Jeg er meget enig med fru Pernille Rosenkrantz-Theil i det, hun sagde – der er den undtagelse, at jeg jo ikke er blevet medlem af et regeringsbærende parti og derfor ikke har tilsluttet mig den gamle aftale.
Men det er jo ikke så vigtigt.
Det, jeg gerne vil spørge fru Pernille Rosenkrantz-Theil om, er, hvordan hun opfatter situationen, hvis man faktisk fra Folketingets side bliver nødt til at gå ind og lave en ændring af beskatningsreglerne, fordi DUC, Shell, Chevron og Mærsk ikke vil forhandle.
Når jeg spørger, er det, fordi både hun og ministeren jo talte om brede flertal, og jeg synes, jeg næsten kunne høre på hr. Lars Christian Lilleholt, at man godt nok skulle vride armen meget langt om på ryggen af ham, før han ville overveje at gøre noget, som Mærsk ikke havde sagt ja til.
Til det med at blive medlem af et regeringsbærende parti vil jeg sige, at det findes der jo mindst to løsninger på, og jeg ved ikke rigtig, hvad for en af dem jeg foretrækker.
Men jeg er også blevet så gammel, så det går nok min tid ud.
Men jeg vil bare være helt sikker på, at det, fru Pernille Rosenkrantz-Theil trods alt siger, er, at hverken olieselskaberne eller borgerlige partier har vetoret, i forhold til hvilke beslutninger der kan træffes her i Folketinget, heller ikke når det handler om beslutninger, der vedrører Nordsøen og energi.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2012-02-23:
Jeg vil sige, at jeg mener, det er højst teoretisk – altså, vi kommer ikke i en situation, hvor der er nogen, der skal bruge eller ikke bruge en vetoret.
Et meget bredt flertal i Folketinget står ved den aftale, der er fra 2003, og inden for den ramme kan der laves forandringer, som giver rigtig mange flere penge i den danske statskasse, og derfor er der ikke nogen grund til at skulle tale om vetoret.
Jeg vil sige det sådan, at det er rigtig vigtigt for os, at de midler, der kommer ud af nordsøolien, skal fordeles anderledes.
Det er det, vi går til forhandlingerne med.
Og som sagt bryder jeg mig ikke om ideen om, at man skal uddele vetoret til nogen som helst, hverken hvad angår det her eller for så vidt noget andet.
Så vi går til forhandlingerne med det udgangspunkt, at vi vil lande en aftale, som dem, der lavede aftalen i 2003, kan være sammen med os om, og vi går ind for at lave en aftale, som de selskaber, der arbejder med nordsøolien, også kan se sig selv i.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2012-02-23:
Altså, nu skal jeg jo sige, at det aldrig er for sent at blive medlem af et regeringsbærende parti.
Dernæst skal jeg sige, at jeg opfatter det som højst urealistisk, at vi kommer i den situation, at der er nogen, der skal vride armen om på nogen.
Vi står i en situation, hvor alle vil få flere penge ud af at kigge på de her rammebetingelser: Oliepriserne stiger, så olieselskaberne vil tjene flere penge, og forandrer vi på rammerne, vil den danske stat også tjene flere penge.
Så jeg mener sådan set, at vi står i den situation.
Det værste er jo at skulle lave sådan nogle aftaler, når pengene er ved at slippe op, for så er alle folk meget ivrige efter at få fat i flere penge.
Lige nu står vi i den modsatte situation, og derfor mener jeg, at det er realistisk at lave en aftale, som alle parter kan være enige om, og derfor opfatter jeg det også som urealistisk, at olieselskaberne ikke ender med at ville forhandle med os.
Mikkel Dencker (DF), 2012-02-23:
Ja, prisudviklingen på olie de sidste 10 år har overrasket mig.
Det er jo en overraskelse i sig selv, at det er gået så galt.
Så prisudviklingen har gjort indtryk.
Det er derfor, vi synes, at det er helt i orden, at man i samarbejde med sin aftalepartner laver et serviceeftersyn og laver nogle forbedringer, som kan komme alle til gode.
Vi ser gerne, at udvindingen fortsætter længst muligt med bedst muligt resultat, ikke kun af hensyn til energiforsyningen, men også af hensyn til statens finanser.
Så jeg ser ikke noget problem i eller noget modstridende i, at vi har sagt sådan.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2012-02-23:
Jeg er rigtig glad for, at Dansk Folkepartis ordfører bekræfter, at retten til at beskatte ligger i Folketinget.
Det er nemlig fuldstændig korrekt, og det synes jeg vi skal huske os selv og hinanden på i forbindelse med det her serviceeftersyn rigtig mange gange: at retten til at bestemme beskatningsniveauet i det her samfund ligger i Folketinget.
Så vil jeg spørge hr. Mikkel Dencker, om han er enig med mig i, at der også i aftalen ligger en fuldstændig klokkeklar formulering om, at man har ret til en genforhandling, at begge parter har ret til en genforhandling, det vil sige, hvis forudsætningerne forandrer sig, Det er jeg også glad for at hr. Mikkel Dencker siger, det ville også være helt vanvittigt at påstå det modsatte, fordi oliepriserne netop er steget så meget, så det synes jeg er fint, og jeg vil gerne anerkende, at der er et fælles grundlag for at gå ind i det videre forløb.
Men vil hr. Mikkel Dencker ikke også bekræfte over for mig, for det synes jeg er et af de punkter, vi skal have drøftet med hinanden, at det er ret klart, at der i aftalen står, at vi kan genforhandle, hvis det er sådan, at forudsætningerne forandrer sig?
For det er jo noget af det, der har været drøftet i pressen, og jeg er naturligvis interesseret i at høre, hvor de forskellige partier i Folketinget står i det spørgsmål.
Mikkel Dencker (DF), 2012-02-23:
Beskatningsretten til alt inden for kongerigets grænser ligger i Folketinget og ingen andre steder, det er klart.
Til gengæld har regeringen så også altid en ret til at indgå juridisk forpligtende aftaler med andre parter, og de aftaler gælder naturligvis fortsat.
Jeg kender ikke aftalens ordlyd, så jeg skal ikke kunne sige, hvilke begrænsninger der måtte ligge på den gældende aftale.
Men vi går ind for, at aftalen skal respekteres, og at en eventuel genforhandling skal ligge inden for de rammer.
Som jeg svarede hr. Per Clausen, kan jeg ikke huske aftalens ordlyd på stående fod, så derfor kan jeg ikke referere, hvad der måtte stå i enkelte sætninger.
Men det er klart, at når man lavede en aftale tilbage i 2003, som skulle gælde indtil, er det 2043-44, altså 40 år frem i tiden, så ville det være naturligt, at man skrev noget ind om, at man kunne genforhandle aftalen, hvis forudsætningerne ændrede sig.
Jeg kan ikke forestille mig andet, for begge parter i den her aftale var selvfølgelig så kloge, at de godt vidste, at man ikke kunne forestille sig, hvad der skete i løbet af de 40 år, og at der derfor kunne være anledning til, at man genforhandlede.
Så jeg kan ikke forestille mig andet, end at parterne har tilladt hinanden den mulighed.
Pernille Rosenkrantz-Theil (S), 2012-02-23:
Grunden til, at jeg spørger, er bl.a., at jeg ikke rigtig forstår, hvorfor der skal være flere forskellige forslag til vedtagelse.
Jeg havde håbet, at vi kunne samles om et fælles forslag i dag, så måske hr. Mikkel Dencker også kan løfte sløret for, hvad grunden er.
Jeg troede nemlig, det var det punkt, det måske drejede sig om, men måske kan hr. Mikkel Dencker løfte sløret for, hvorfor det er, at der skal være forskellige forslag til vedtagelse i salen i dag.
Jeg havde håbet, at vi kunne samle et helt Folketing bag ideen om at gå ind og kigge på nordsøolien.