runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørgen S. Lundsgaard (KF), 2010-10-29:
Lovforslaget giver derfor god mening ved at sørge for, at transportsektoren reducerer dens vugge til grav-emissioner – jeg kan ikke fordrage det ord, for det er ret ukorrekt, det hedder well to wheel, kilde til hjul, og det er ret definitivt – af drivhusgasser med ca. 6 pct. til 2020.
Brændstofdirektivet skal være gennemført i Danmark senest den 31. december i år og ligger derfor i fint i tråd med Klimakommissionens anbefalinger og også med De Konservatives holdninger til, hvordan man og hvornår man gennemfører nødvendige energireformer.
Vi skal i Danmark udnytte det til at udvikle nye grønne energiteknologier og skabe nye danske, grønne arbejdspladser.
Hvordan?
Ved i stor udstrækning at substituere fossile brændstoffer med biobrændstoffer, der er udviklet og produceret i Danmark.
Der vil jeg lige fortælle, at hr. Per Husted og hr. Per Dalgaard – han er måske lige gået – har misforstået nogle ting, fordi det her er altså ikke fødevarer, man substituerer for energi.
For man kan lave bioætanol, og man kan lave biogas af noget, der indeholder cellulose, og cellulose er altså pap og papir og træ og den slags.
Det skal olieselskaberne ved at øge tilblanding af biobrændstoffer til olie og benzin.
Det foreslås derfor, at olieselskaberne forpligtes til at reducere de 6 pct. well to wheel-emmissioner af drivhusgasser ved anvendelse af biobrændstoffer.
Men ministeren kan fastsætte mellemliggende mål på henholdsvis 2 og 4 pct. på vej mod de 6 pct., og procentsatsen på de 6 pct. kan eventuelt forhøjes til 10 pct.
Det kan være en god idé, hvis vi vil være lidt fremme i skoene i forbindelse med den her industri.
Dette vil dog først kunne ske, efter at Kommissionen har forelagt en rapport for Europa-Parlamentets råd.
Men en grønnere transportsektor er ikke gratis, det må vi erkende.
Lovforslaget vil have omkostninger, som er svære at vurdere, da de afhænger af en fremtidig udvikling i prisen på både fossile brændstoffer og biobrændstoffer.
Men begge dele vil stige i fremtiden, det er i hvert fald sikkert.
Tilblanding af biobrændstoffer er i dag den eneste metode til i stor skala at reducere transportens udledning af drivhusgasser.
Vi snakker alle sammen om elbiler, vi taler om brændselscellebiler osv., men de er her altså ikke lige nu.
De kommer forhåbentlig og kan muligvis afløse en stor del af forbruget af vores biobrændstof.
Hvis dansk teknologi og erhvervsliv kan få udbytte af udvikling og produktion af de nye biobrændstoffer, kan det være, at vi vinder på gyngerne, hvad vi taber på karrusellerne.
De Konservative kan derfor støtte forslaget.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2010-10-29:
Jeg tror altså ikke, der er tid til, at vi tager den store ideologiske debat over korte bemærkninger, men jeg vil bare sige, at hvis hr. Per Dalgaard også er optaget af at få noget mere gas i stedet for diesel ind i den tunge trafik, så er der dog noget, vi måske kan lave sammen, og jeg vil da godt prøve at svare på, hvorfor det ikke er sket.
Jamen det er ikke sket, fordi der ikke har været politisk opmærksomhed om det.
Per Dalgaard (DF), 2010-10-29:
Vi er selvfølgelig alle sammen meget interesserede i at gøre klimaet bedre og gøre forholdene for det danske samfund bedre; det er klart.
Men det her med, at vi skal knække en kurve ved reduktion af udledningen fra transportsektoren, kan man selvfølgelig have forskellige holdninger til.
Jeg er enig med fru Anne Grete Holmsgaard og undrer mig egentlig også over, hvorfor de store biler og busser ikke kører på gas herhjemme.
Faktisk ved jeg egentlig ikke hvorfor, men der er måske en eller anden historisk udvikling, der kan fortælle noget om det.
Så kan jeg sige, at det jo ikke handler om, at det er ligegyldighed, der breder sig i forbindelse med at sørge for at gøre klimaet bedre.
Det er igen propositionerne, jeg sådan set efterlyser, og indsatsens størrelse i forhold til det, der kommer ud af den.
Vi har jo et samfund, hvor vi lever af erhvervslivet, og det kan altså ikke nytte noget, at vi giver erhvervslivet så store omkostninger, at det flytter til udlandet.
Så hjælper det jo ingenting for danskerne, vel?
Per Husted (S), 2010-10-29:
Det er korrekt, men vi sidder jo samtidig og venter på den rapport, som Europa-Parlamentet og Rådet vil fremlægge senest den 31. december, som netop omhandler det her, så jeg synes egentlig, det er nogle voldsomme konklusioner, der bliver draget her, inden vi har set resultatet af det.
Er den konservative ordfører enig i det?
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2010-10-29:
Nej, det er faktisk ikke rigtigt, for det her handler om, at der skal være mange bidrag, som gør, at vi rent faktisk kan knække den udslipkurve, som vi har.
Jeg ved ikke, om hr. Per Dalgaard mener, det er ligegyldigt at knække den udslipkurve, men jeg har sådan set en fornemmelse af, at det meste af resten af Folketinget er optaget af det med lidt forskellige ambitionsniveauer.
Det betyder rigtig meget, og lad mig bare prøve igen at bruge eksemplet med gas i de tunge køretøjer.
Der ville være vundet rigtig meget på europæisk plan, hvis vi var med til at gøre det til en midlertidig delløsning, og vi så efterhånden kunne bruge mere biogas i vores transportsektor.
Efter min mening er det en fælde, hvis man siger: Jamen det her jo bare 2 pct., så det skal vi ikke gøre noget ved.
Det er en fælde, fordi der ikke findes en eneste enkelt snuptagsløsning her.
Man er nødt til at bruge mange virkemidler, og man kan tage det ud fra mange vinkler.
Jeg troede sådan set, at hr. Per Dalgaard og hans parti var stærkt optaget af, at vi er lidt for afhængige af olie, for olie kommer jo primært fra Mellemøsten og fra en række andre lande, som jeg i hvert fald ved hr. Per Dalgaard ikke bryder sig om, og som jeg betragter som stærkt ustabile leverandører.
Så hvis man ikke vil ind i en fælde, hvor man fortsat er helt afhængig af olie og er afhængig af nogle priser, som kommer til at køre opad, er man altså nødt til at omstille.
Jens Kirk (V), 2010-10-29:
Nu er jeg ikke så hurtigtopfattende som SF's ordfører, men SF's ordfører snakker om et loft.
Er det et loft for, hvor meget vi må køre her i landet, eller er det et loft for, hvad hver bil må udlede, eller hvad er det for et loft?
Vi har snakket om fra vugge til grav, det har vi sådan set fået klarlagt her i salen i dag …
Jens Kirk (V), 2010-10-29:
Vi er fuldstændig enige i det ...
[Lydudfald]
… Men jeg vil godt sige, at vi også skal huske, der er konkurrence … [Lydudfald].
Vi har også fået at vide, at det kun er 13-14 pct. af det totale CO2-udslip, der kommer fra Europa.
Vi kan ikke bare tænke Danmark som en lille planet for sig selv, vi skal sådan set have hele EU med, og derfor kan vi sige, at når lovforslaget her også er EU-stof, skal vi lægge pres på hele EU for at få det her gennemført; så er jeg fuldstændig enig.
Per Dalgaard (DF), 2010-10-29:
I et af høringssvarene, det fra Dansk Erhverv, står der f.eks., at man skal holde sig proportionerne for øje, når man taler om sådan nogle ting som her.
De skriver, at indsatsen skal stå mål med virkningerne, og jeg er sikker på, at fru Anne Grete Holmsgaard ved, hvad jeg vil tale om, nemlig den minimale drivhusgasudledning, som Danmark præsterer.
Når vi nu kæmper for, at transportindustrien også skal reducere deres udledning med sådan en mængde, så er det jo noget, der ikke rigtig batter for klimaets velbefindende.
Er det ikke rigtigt?
Sådan som jeg ser det, handler det om, at man nu vil have transportsektoren med ind under den hat, at virksomheder og alt muligt andet skal reducere CO2-udslippet for på den måde at skabe et bedre klima.
Her handler det faktisk om alle køretøjer, sådan som jeg kan læse forslaget, både biler, lastbiler, varevogne, traktorer, landbrugsmaskiner, skovmaskiner, toge og fartøjer, der sejler på floder – selv om vi ikke har forfærdelig mange floder herhjemme.
Det enkelte medlemsland udpeger så de producenter og leverandører af brændsler, benzin, diesel, gasser osv., som skal reducere CO2-udslippet med de 6 pct., som forslaget her foreskriver.
Det skal alt sammen på årlig basis indberettes til Klima- og Energiministeriet.
Det er også nævnt, at forslaget jo er et direktiv fra EU, som vi, uanset om vi synes, det er godt eller ej, skal implementere, og det må vi jo se på om vi så kan gøre.
Det er også nævnt af den tidligere ordfører, at udledningen af drivhusgasser fra vejtransport i EU udgør 20 pct. af den totale drivhusgasemission i EU, og som man bruger informationen, kan jeg sige, at EU totalt set, set i verdensperspektiv, udleder 14 pct. CO2 eller drivhusgasser.
For at reducere det vil man altså f.eks. putte bioætanol i brændstofferne, og det finder Dansk Folkeparti er en ganske udmærket idé.
Det synes vi bestemt også er en dårlig idé, men det er jo bekendt, at andengenerationsbioætanol er baseret på affald, og det finder vi er en god idé.
Så udnytter man også affaldet, og det er noget af det, som vi faktisk er gode til her i landet.
Der er også nævnt i forslaget og i øvrigt i skrivelse fra Energistyrelsen, at man ikke helt er klar over provenutabets størrelse, når benzinpriser, dieselpriser stiger, hvilket de vil gøre i forbindelse med det her.
Så kan det være, at folk kører lidt mindre, og det giver så et provenutab i statskassen.
Derfor synes vi, at det, der er nævnt i forslaget og i kommentarerne, måske er en idé i forbindelse med det, når man ikke helt ved, om vores naboland Tyskland vil lave samme model, som vi gør, og derved undgår vi, at hr. og fru Danmark kører til Tyskland og tanker benzin og diesel på deres biler.
Det vil jo heller ikke være så godt, og det vil jo så også medføre, at provenuet fra den tankfuld benzin ikke tilfalder den danske statskasse, og det er jo selvfølgelig alt andet lige noget skidt.
Så vi vil konstruktivt gå ind i udvalgsarbejdet og lytte til de svar, som ministeren kan frembringe.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2010-10-29:
Det fungerer jo ofte som en faldgrube, hvis man siger: Jamen EU's andel af det samlede globale udslip er ikke ret stort.
For så tænker man, at vi ikke behøver at gøre så meget.
Men det er jo sådan set os, der frem for nogen har mulighederne for at vise vejen for, hvordan man kan ændre det her, som vi skal have hele verden med til at ændre.
Det er derfor, jeg mener, det er vigtigt, at vi også snakker om et loft.
For hvis man sætter sig et mål – det mener jeg da også at regeringen selv har agiteret for mange gange – går man jo i gang med at se på, hvordan man rent faktisk kan realisere det mål og også inspirere andre til at gøre det.
Lad os tage sådan noget som gas i de tunge køretøjer.
Det bruger man jo rent faktisk i Tyskland, det bruger man i Sverige, det bruger man i Italien.
Der er jo faktisk mulighed for at komme et stykke ad vejen på den her måde, så hvorfor skulle vi ikke bruge det?
Faldgruben i det her er jo, at vi ligesom siger, at det her klarer vi bare ved nogle biobrændstoffer, for herhjemme tæller de hundrede procent VE, vedvarende energi, men vi ved jo alle sammen, at med den måde, de er produceret på, er miljøgevinsten faktisk tvivlsom for langt de flestes vedkommende.
Det tæller bare på nogle andre landes regnskaber.
Liselott Blixt (DF), 2010-11-04:
Jeg svarede på det.
Jeg sagde ja.
Det sagde jeg.
Lone Dybkjær (RV), 2010-11-04:
Det var ikke det, jeg spurgte om.
Jeg spurgte ikke, om det var en bunden opgave at finde pengene.
Det accepterede jeg; jeg er ikke enig.
Jeg synes, de skulle være taget et andet sted, men det er en anden snak.
Nu accepterer jeg, at der er den ramme, som regeringen og Dansk Folkeparti har sat, nemlig at der kun er én måde at løse dette lands problemer på, og det er ved besparelser, og en af besparelserne er inden for sundhedsområdet.
Er det sådan, at man under forhandlingerne har diskuteret andre steder, man i stedet kunne spare på, end netop det her område?
Når jeg siger det, er det selvfølgelig, fordi sundhedsministeren, dengang forslaget kom frem, sagde, at han ville gøre sig meget stor ulejlighed med at prøve på at se, om der var andre områder, man kunne spare på, i stedet for det her område, som jo er et meget følsomt område.
Jeg synes da, det er fint, vi har fået afdækket, at Dansk Folkeparti ikke vil udelukke anden brugerbetaling, men det er nu ikke mit spørgsmål her.
Mit spørgsmål er: Er det sådan, at Dansk Folkeparti sammen med regeringen har drøftet andre besparelser inden for den ramme, om jeg så må sige – nu snakker jeg ikke om sygeforsikringer, fradrag og alt det der – som sundhedsministeren har?
Man kunne forestille sig, bare for at tage noget, en laserøjenoperation eller tilsvarende.
Liselott Blixt (DF), 2010-11-04:
Det vil jeg give ordføreren ret i.
Nu diskuterer vi jo mange ting, når jeg er ovre hos ministeren, men på det her forslag var det en bunden opgave at finde pengene.
Men: Ja.
Per Clausen (EL), 2010-11-04:
Men det betyder så også, at den tid er forbi, hvor Dansk Folkeparti fører valgkamp på, at de vil slås for, at vi har et offentligt sygehusvæsen, som er gratis for borgerne i det her land.
For det er kun et spørgsmål om, hvorvidt man ikke kan finde pengene et andet sted.
For hvis man vurderer, at man ikke kan finde pengene et andet sted, så indfører man gerne brugerbetaling i det offentlige sygehusvæsen.
Så vil jeg bare gentage mit spørgsmål til fru Liselott Blixt, hvilket var det første spørgsmål, jeg stillede: Vil øget brugerbetaling ikke føre til større ulighed?
Det synes jeg da må være et relativt enkelt spørgsmål at svare på.
Anna Kirsten Olesen (S), 2010-11-04:
Ordføreren siger, at Dansk Folkeparti er økonomisk ansvarligt, og derfor er de med til at fremsætte det her forslag.
Så vil jeg gerne spørge ordføreren: Er det ikke et samfundsøkonomisk problem, at vi ikke får født nok børn, der skal til for at skabe velstand i vores land?
Og det her forslag er jo med til at gøre sådan, at der bliver et mindre antal fødte børn i vores land.
Liselott Blixt (DF), 2010-11-04:
Det ville jeg også meget gerne svare på.
Nu er det sådan, at man tit får fem spørgsmål indpakket i en hel masse, og det kan være svært at huske, hvad der bliver spurgt om.
Men ja, der er social ulighed, og det skal vi selvfølgelig også forhindre.
Derfor har vi også prøvet at gøre det sådan, at der kommer et loft på, så det kan være alle, der har råd til det.
Det er desværre sådan i sundhedsvæsenet, som vi også tidligere har hørt andre nævne, at det koster penge at gå til tandlæge, fysioterapeut, kiropraktor og alle de andre ting.
Jeg kunne da godt tænke mig, at vi ikke skulle betale for alt, hvad der var, men sådan er det bare ikke.
Det er jo ikke nogen hemmelighed, at vi ikke går ind for brugerbetaling.
Som andre ordførere også har sagt, er vi også imod, at man skal betale for at gå til en praktiserende læge, sådan som andre fra andre partier har foreslået.
Men det her har været en nødvendighed, og derfor er de her penge fundet det sted, og, ja, jeg beklager, at vi er gået ind og er blevet nødt til at tage fat i det.
Men hvorvidt vi går ind og sætter brugerbetaling andre steder, kan jeg ikke på nuværende tidspunkt sige.
Jeg kan da hverken på- eller afvise formodninger om, hvad man vil gøre i fremtiden.
Jeg kan ikke forudse, hvordan de finansielle udsigter er om et halvt år eller et år, desværre.
Per Clausen (EL), 2010-11-04:
Jeg kunne godt tænke mig at stille to relativt enkle spørgsmål til fru Liselott Blixt.
Det første er: Når man indfører brugerbetaling på behandlinger i det offentlige sygehusvæsen, skaber det så ikke større ulighed?
Altså, er det ikke et større problem for dem, der har små indtægter, end for dem, der har store indtægter?
Og det andet: Er der andre områder, hvor fru Liselott Blixt og Dansk Folkeparti vil indføre brugerbetaling, når vi snakker om det offentlige sygehusvæsen, næste gang Dansk Folkeparti skal være ansvarlige?
For hvis man én gang har betrådt den vej, at man godt kan indføre brugerbetaling i det offentlige sygehusvæsen, hvorfor så nøjes med det her?
Liselott Blixt (DF), 2010-11-04:
Jeg kan godt høre, at oppositionen vil indsnige det her ord, som man hører gentagne gange ligesom et mantra: skattelettelser.
Nej, det er ikke skattelettelser.
Prøv at kigge på skatteomlægningen og se, hvad der skal komme ind af penge.
Det står beskrevet.
Jeg kan ikke forstå, at man ikke kan kigge på den plan, der ligger, hvor vi startede med nogle skattelettelser, men så går ind og tager nogle rentefradrag, nogle grønne afgifter og afgifter andre steder, og det gør, at der kommer penge ind i kassen.
Men man kommer stadig væk med det om sundhedsforsikringer til 700 mio. kr. og siger, at der er penge i det; det er jo et mantra, der bare skal op at køre hele tiden.
Det passer jo ikke, og det hører ikke nogen steder hjemme.
Jamen vi skal helt klart ind og se på, hvad det her forslag medfører.
Men der er ikke nogen på nuværende tidspunkt, der kan sige, hvad det medfører.
Vi ved ikke, hvor mange der siger, at det her har vi ikke råd til.
Det må vi da ind at evaluere, når det har fungeret.
Men man kan ikke sige det på nuværende tidspunkt, for så er man spåkone.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2010-11-04:
Som SF's ordfører selv var inde på, var der ikke nogen af ordførerne fra Dansk Folkeparti, Venstre eller Konservative, der prioriterede at være til den høring, hvor eksperter belyste de konsekvenser, som den her brugerbetaling vil medføre.
Hvordan har ordføreren det med, at man heller ikke her i Folketingssalen i dag er villig til at gå ind og diskutere det forslag, man selv har fremsat, og de konsekvenser, som det vil medføre?
Per Clausen (EL), 2010-11-04:
Jeg anerkender fuldt ud, at der er forskel på Det Konservative Folkepartis og Enhedslistens holdning.
Det Konservative Folkeparti vil skaffe pengene ved at indføre brugerbetaling på sundhedsbehandling, sygehusbehandling, Enhedslisten vil skaffe pengene ved at sige, at de rigeste danskere godt kan betale lige så meget skat i 2011, som de betalte i 2009.
Det er to forskellige synspunkter, det anerkender jeg.
Men der har faktisk i Danmark indtil nu været enighed om – sådan har jeg forstået det – at offentlig sygehusbehandling skulle der ikke betales for.
Det ændrer man jo i dag, og det betyder vel også, at vi fremover bare kan have en diskussion, som handler om, at hvis vi mangler nogle penge, så indfører vi yderligere brugerbetaling i det offentlige sygehusvæsen, for det er vel ikke sådan, at det her område er så meget anderledes end alle mulige andre områder, der bliver behandlet på et offentligt sygehus.
Vivi Kier (KF), 2010-11-04:
Jeg har ikke umiddelbart nogen forslag om, at vi skal gå ind og lægge yderligere brugerbetaling på behandling af forskellige lidelser, når jeg siger, at der har været et stigende pres på hele vores økonomiske situation.
Nogle synes, at vi skal klare situationen ved at optage flere lån og ved at sætte skatterne i vejret, det synes jeg ikke.
Vi har været nødt til at gå ind og kigge på økonomien, og der ligger en genopretningspakke, som rammer bredt.
Et af de områder, vi har været inde at kigge på, er sundhedsområdet.
Man er blevet enige om, at man går ind og kigger på det her område, og det er derfor, jeg står og siger med oprejst pande: Det har vi været nødt til, og det er altid surt at skulle fratage nogen noget, som hidtil har været gratis.
Per Clausen (EL), 2010-11-04:
Jeg kan forstå på ordføreren, at det her forslag er et led i at løse det problem, som handler om, at der er et stigende pres på sundhedsydelser i Danmark.
Jeg vil bare spørge, om det er sådan en vej, som Det Konservative Folkeparti mener at vi skal betræde fremover, hvor vi sådan tager det ene område efter det andet område og når frem til, at man måske godt kan leve sådan nogenlunde godt uden at få den her lidelse behandlet, så en sådan behandling skal folk betale for.
Vivi Kier (KF), 2010-11-04:
Vi har været igennem en verdensomspændende økonomisk krise, som også har påvirket Danmarks økonomiske situation.
Det betyder, at også Danmark har været nødt til at gennemgå alle sine udgiftsområder.
En ansvarlig regering skal sikre, at der er økonomisk balance, og derfor har vi været nødt til at skulle betale krisens regning.
Det betyder konkret, at vi nu prioriterer anderledes i sundhedssektoren, hvorfor vi nu lægger brugerbetaling på fertilitetsbehandling, på sterilisation og på den medicinske behandling forud for den egentlige fertilitetsbehandling.
Jamen er det rimeligt, spørger mange.
Set i lyset af den stigende efterspørgsel på sundhedsydelser generelt og set i lyset af presset på økonomien må jeg sige, at jeg finder de beløb, der nu skal betales for disse ydelser, rimelige.
Men samtidig erkender jeg, at det altid er svært at skulle indføre betaling for noget, som hidtil har været gratis.
Ser man på de par, der vælger en adoption, jamen så skal de også betale et beløb for at gennemføre en adoption, og set i det lys kan man jo godt forsvare brugerbetaling.
Jeg anerkender, at det har været en rigtig svær, men nødvendig beslutning at indføre brugerbetaling på det her område.
De mennesker har altså en sygdom, men vel at mærke en sygdom, som ikke forhindrer dem i at leve et helt almindeligt liv; en sygdom, som ikke medfører tab af erhvervsevne; en sygdom, som bestemt kan være rigtig svær at leve med, men som ikke forhindrer helt almindelige livsaktiviteter.
Jeg forstår godt, hvis ikke alle synes lige godt om det her lovforslag.
Men jeg må sige, at som ansvarlige for landets økonomiske situation har vi været nødt til at gøre det nødvendige, nemlig rette op på økonomien.
Det er aldrig nogen let opgave at fratage mennesker gratis ydelser, men jeg vil til slut gerne pege på, at regeringen fortsat prioriterer sundhedsområdet højt.
Fra konservativ side kan vi derfor tilslutte os lovforslaget.
Men jeg bliver nødt til at sige, at jeg faktisk bliver en lille smule gal og bliver nødt til at reagere.
Jeg har stor, stor respekt for alle mine kolleger herinde på Christiansborg, og når jeg tropper op til alt det, jeg overhovedet kan nå at troppe op til, og oppositionens medlemmer ikke kommer, kunne jeg aldrig drømme om at sige, at det er, fordi de ikke interesserer sig for emnet.
Så siger jeg, at vi faktisk er et meget hårdtarbejdende folkefærd.
Jeg synes, det er helt urimeligt, at SF's ordfører kan stå og tage de ord i munden, at vi andre ikke gider troppe op til en høring, som vi ikke er taget i ed på at ville deltage i.
Jeg synes også, jeg har behov for at sige, at den 25. oktober, hvor jeg rigtig gerne ville have været med, sad jeg altså og forhandlede satspulje på socialområdet.
Vi er altså nogle stykker, der har mange andre arbejder, og det ved jeg også oppositionen har.
Men hvis det skal være tilgangen fremover, at man skal opføre sig så uartigt, synes jeg, det er mangel på kollegialt venskab i det her Folketing.
Jonas Dahl (SF), 2010-11-04:
Jamen det er jo noget af det, som er lidt interessant ved det her lovforslag, for loftet over medicinbehandlingen bliver netop løftet op til 15.000 kr.
Det er jo noget af det, jeg i hvert fald har tænkt mig at tage op over for ministeren og høre ministeren – og det kan han jo passende høre allerede nu – om de 15.000 kr. er hvert år.
Vi ved jo nok alle sammen, at det ikke er sikkert, at man nødvendigvis bliver gravid med det samme eller inden for det første år, så spørgsmålet er: Er det 15.000 kr. år 1, og når man så kommer ind i år 2 og skal have fortsat den medicinske behandling, er der så yderligere en egenbetaling på 15.000 kr.?
Så kan det jo godt løbe op, hvis man rent faktisk forsøger, som det er tilfældet med flere, og der rent faktisk går flere år, inden man bliver gravid.
Så kan prisen jo godt stige ganske betragteligt, og det håber jeg sådan set ordføreren også er i stand til at bekræfte senere.
Men da ordføreren ikke har mulighed for at replicere, går jeg ud fra, at ministeren senere vil komme ind på det her, for det er sådan set en meget central del af lovforslaget.
Men jeg er med på, at i det, der er lagt frem fra ministeriets side, siger man som udgangspunkt, at det kan medføre en brugerbetaling på op til 30.000 kr.
Så kan man jo spørge, hvor mange studerende der i dag er i stand til at hente 30.000 kr., for alt andet lige svarer det ungefær til over halvdelen af deres årlige indkomst på SU.
Det er trods alt en stor del, og jeg kunne lige forestille mig, hvis fru Birgitte Josefsen skulle betale halvdelen af sin årsindtægt for at blive behandlet for en eller anden sygdom.
Det ville dog være en tankevækkende økonomisk beregning.