Tina Nedergaard (V), 2010-05-26:
Vi fastholder målsætningen om 1 pct. til forskning, og det er den målsætning, der bliver holdt i de år, vi opererer med her, altså 2011, 2012 og 2013.
Så det er uændret, at vi vil leve op til de mål, vi har sat os i forskningspolitikken.
Det er på forskningen, at der reduceres i merforbruget over årene; det er ikke på de videregående uddannelser.
Det skal jeg i øvrigt ikke tale så meget om, for det er ikke mit ministerområde.
Men professionshøjskolerne er jo i hvert fald mit område, og der har vi set på de effektiviseringer, som kan ligge i professionshøjskolernes administration m.v. – og der er et potentiale at hente.
Fru Kirsten Brosbøl kan jo godt være ironisk over for, at man forsøger at tilvejebringe de nødvendige ressourcer, for at vi kan styre vores samfund sikkert igennem en krise, som er opstået globalt, og som er skyllet ind over de danske grænser, men jeg kan bare konstatere, at vores valg af beslutninger har været en hel del bedre, end hvis vi havde fulgt rådene fra S og SF, for så havde vi stået med en kæmperegning i dag, hvor vi virkelig skulle have skåret ind til benet, også på uddannelsesområdet.
Så vi kan glæde os over, at vi ikke fulgte de råd.
Jeg vil gerne ligesom over for den tidligere spørger slå fast, at der ikke er noget af det her, jeg gør af stor lyst.
Jeg gør det simpelt hen, fordi det er nødvendigt, at vi tilvejebringer 24 mia. kr. over de næste 3 år for at undgå, at der bliver et enormt pres på den danske krone med deraf følgende rentestigninger, som meget hurtigt både vil koste i folks privatøkonomi, deres huspriser vil falde dramatisk, og koste arbejdspladser, hvilket igen vil fordyre den offentlige sektor.
Så det er den overordnede målsætning med overhovedet at røre ved det her område.
Og det er ikke vores oplevelse og opfattelse i regeringen, at den gruppe, som har behov for et produktionsskoleophold, er blevet så meget større.
Vi ændrede for nogle år siden målgruppen for produktionsskolerne, så der blev en automatik, hvis man var faldet fra en ungdomsuddannelse.
Den automatik fjerner vi, fordi vi mener, det er væsentligt, at produktionsskolerne netop kan tilrettelægge deres skoleophold og deres undervisning efter, at de ikke nødvendigvis har en række meget stærke elever.
Jeg vil i hvert fald sætte spørgsmålstegn ved, om det er oplagt, at en ung, som falder fra gymnasiet i 2. g, skal ind på en produktionsskole.
Der kan være psykosociale årsager til, at man ikke magtede uddannelsen, men at man skal have et produktionsskoleophold, er ikke nødvendigvis en god løsning.
Derfor har vi sagt, at vi indsnævrer målgruppen i forhold til dem, der simpelt hen ikke er klar til at tage en uddannelse.
Så gør jeg det med forholdsvis god samvittighed, fordi vi nu her i Folketinget har det store vejledningsforslag på vej mod tredje behandling, hvor vi sørger for, at ingen ung nogen sinde igen kan gå ud til ingenting.
Det er en følge af, at kommunerne bliver forpligtet til at give et tilbud til den unge, som ikke er uddannelsesparat.
Der kan de jo fortsat bruge produktionsskolerne, de kan vælge at få dem ind i et grundforløb, de kan tilbyde et kommunalt forløb.
Så der er altså ikke nogen unge, heller ikke efter dette, som går ud til ingenting efter grundskolen.
Hvad angår de tanker, der ligger bag de 24 mia. kr., vi har fundet, kan jeg sige, at det skyldes, at vi generelt er bekymret for dansk økonomi som følge af den internationale økonomiske krise.
Vi er jo ligesom en række andre lande blevet presset på de offentlige finanser, fordi vores velstand i det danske samfund simpelt hen ikke er så stor, som den hidtil har været.
Det regner jeg ikke nødvendigvis med at Socialdemokraterne kan forstå, for Socialdemokraterne har jo nægtet overhovedet at gå ind i den diskussion, der handler om, at vi har behov for genopretning af dansk økonomi nu og i de kommende år.
Efter at vi har haft den mest ekspansive finanspolitik, der er blevet ført i landet i flere årtier, for at imødegå en øget ledighed, for at sikre, at der er gang i aktiviteten og i beskæftigelsen, og hvor vi har haft ekstraordinære anlægsudgifter m.v. for at imødegå krisens negative effekter, ja, så er tiden kommet til, at vi må betale regningen.
Det er god liberal, borgerlig politik, at vi tager ansvar, også for at fremtidige generationer har mulighed for at finansiere deres uddannelse.
Helt grundlæggende i forhold til børn og unge kan man dog sige, at vi tager et hovedhensyn til, at vi, når de forlader deres uddannelse, er i en situation, hvor der også er job til dem, altså at der er virksomheder tilbage i Danmark, og at der er nogle muligheder for vækst.
Det er der altså ikke, hvis vi kastes ud i økonomisk kaos, sådan som Socialdemokraterne sammen med SF lægger op til i deres plan, fordi man nægter at forholde sig til, at Danmark – i lighed med en række andre lande – er i en situation, hvor vi skal skære i de offentlige udgifter.