Lennart Damsbo-Andersen (S), 2011-11-25:
Det er en ganske særlig dag i dag for mig som ordfører og som socialdemokrat og for alle dem, der har troet på os og stemt på en ny regering og en ny retning i dansk politik.
Ikke mindst er det en stor dag for alle dem, der ved vedtagelse af denne lov om afskaffelse af fattigdomsydelserne ikke længere er overladt til udstødelse, glemsel og fattigdom.
Enhver skal måles på sine handlinger; det skal den tidligere regering også.
Og uanset hvor mange undersøgelser den har sat i værk for at bevise, hvor fantastisk starthjælpen, introduktionsydelsen, 225-timers-reglen og kontanthjælpsloftet har været, er det endnu ikke lykkedes at finde bare et eksempel på, at det har været lykkeligt for nogle af de mange tusinde, der er ramt af fattigdomsydelserne.
De har ikke været i stand til at finde et arbejde og dermed slippe ud af den fattigdomsfælde, som V, K og O har stillet op.
Derfor er jeg ekstra tilfreds med, at det nu er muligt at gå en anden vej i dansk politik.
I Socialdemokratiet har vi en tro på hvert menneske, der er der ude på den ene side af Christiansborgs tykke mure – såmænd også på dem, der er inden for.
Vi har en tro på, at alle, der får en reel mulighed og et reelt valg, vil bidrage til vores fælles samfund med alt det, de nu kan hver især.
Vi tror på, at de, der ikke lige har været godt hjulpet fra start, kan komme godt i vej, hvis de får et venligt puf og en klar formulering af de forventninger, som vi har til dem, og af, hvilke pligter de har.
Det er vel og mærke, hvis de bliver mødt som ligeværdige mennesker og borgere i dette land.
Fattigdom er en svøbe.
Det er det i Afrika, det er det i Asien – alle de steder, hvor vi på fjernsynet kan se mennesker udstillet med sult, sygdom og afmagt.
Det er det også i Danmark: i Sydhavnen, på Nørrebro, på Lolland, på Langeland, på Djursland.
Det er næsten ikke til at holde ud at tænke på, at der i år er 35.000 flere fattige i Danmark end sidste år.
Der er 11.000 flere fattige børn i Danmark i år, end der var sidste år.
De, der så tv i går, kunne høre, at antallet af ansøgninger om julepakker fra Dansk Folkehjælp er steget med hundrede procent.
Hvad er det for land, vi bor i?
Vi bryster os af at være et af verdens rigeste lande.
Vi kan ikke købe hele verden; vi kan heller ikke redde hele verden; men vi kan sikre, at alle de, der bor i Danmark, har en reel mulighed for at forsørge sig selv og sine uden at skulle stå med hånden fremme og bede om almisser.
Ja, kontanthjælpen er jo i udgangspunktet beregnet ud fra, hvad der er nødvendigt, for at man skal kunne klare et anstændigt liv i Danmark.
Så er det jo grotesk at tænke på, at f.eks. starthjælpen svarer til cirka halv kontanthjælp.
Hvor mange tandlægebesøg, hvor meget vintertøj, hvor mange børnefødselsdage, hvor mange julegaver, hvor mange ture på juleudstilling i Tivoli tror de ærede medlemmer her i salen der bliver råd til, når udgangspunktet er starthjælp?
Denne lov betyder, at kontanthjælpen bliver den laveste sats for alle.
Vi får ryddet op i mylderet af satser og såkaldte tilbud, og så får vi skabt grobund for, at de hårdt trængte familier kan bryde den onde cirkel og ikke mindst den sociale arv.
Det peger fremad på en ordentlig og på en positiv måde.
Baggrunden for den tidligere regerings indførelse af de lave ydelser var en tro på, at bare man tager pengene fra folk, skal de nok komme i arbejde.
Sandheden er, at det eneste, fattigdomsydelserne har bidraget med, er dårligere integration og flere fattige i Danmark.
Derfor skal starthjælpen, introduktionsydelsen, loftet over kontanthjælpen og 225-timers-reglen afskaffes.
Socialdemokratiet støtter forslaget.