Colette L. Brix (DF), 2010-05-11:
Jeg tror, vi efterhånden har behandlet det mindst fem-seks gange her i Folketingssalen.
Sidst var det under udvalgsbehandlingen i forbindelse med L 91 om forslag til lov om kreditaftaler og lov om markedsføring.
Her sluttede vi først med debatten i Retsudvalget for 2 uger siden efter at have drøftet problemstillingen i 3 måneder.
Forslaget er derudover tidligere blevet fremsat adskillige gange, og hovedbudskabet er stort set det samme: Enten skal der være et loft over, eller også skal der være et forbud mod sms-lån.
Nu er Forbrugerombudsmanden for et år siden kommet med retningslinjer, som gør, at låntagerne er omfattet af reglerne om god skik og Forbrugerombudsmandens retningslinjer for markedsføring af kortfristede eller mindre lån indgået som fjernaftaler.
Med L 91 blev sms-lån også omfattet af loven om kreditaftaler, så sms-lån er omfattet af de samme regelsæt, som gælder for andre lån.
Der gælder også en 14-dages-fortrydelsesret, som er indført med L 91.
De unge skal altså nu bl.a. også kreditgodkendes til et sms-lån, sådan som det gælder for alle andre lån.
I øvrigt er antallet af indgåede sms-lån faldende her i Danmark, hvilket bl.a. er fremgået af artikler i dagbladet Børsen.
Nu, da der er kommet forbrugerbeskyttelse, synes Socialdemokratiet, at vi skal sige, at så forbyder vi det bare.
Og hvad sker der så?
Ikke en pind; det bliver kun til besvær.
De unge tager bare mobilen og går på internettet, og der kan man gå ind på bankernes hjemmesider og få et almindeligt lån, hvis man altså bliver godkendt til det.
Så bliver Socialdemokratiet nødt til at forbyde alle korte lån.
Forslaget rammer også studerende, som måske senere får 5.000 kr., men som her og nu har brug for en ny pc.
Forslagsstillerne overser fuldstændig, at ÅOP er højere ved mindre og korte lån, ikke nødvendigvis fordi renten er speciel høj, men fordi administrations- og måske stiftelsesomkostningerne er forholdsvis høje.
Forbydes korte lån med en forholdsvis høj ÅOP, vil resultatet blive lån med længere løbetid og sikkert også højere lån, da ÅOP'en falder med højere lån og lån med en længere løbetid.
Hvad bliver så resultatet?
At endnu flere havner i en gældsspiral.
Ringer man og bestiller en taxa, tages der typisk et startgebyr på 37 kr.; dette gebyr kan sammenlignes med et låns administrative omkostninger.
Derefter betaler man godt 12 kr. pr. kørt kilometer; det svarer til selve renten.
Overfører vi eksemplet med taxaen til dette beslutningsforslag, svarer det til, at man vil forbyde alle ture under 5 km.
Samtidig vil et forbud mod størstedelen af mindre, korte lån medføre, at man risikerer, at lånene i stedet kommer fra lyssky forretningsområder, hvor der florerer sort økonomi, f.eks. fra bandekriminalitet, hæleri og smugleri.
Kort sagt: Et forbud mod sms-lån eller for den sags skyld korte lån svarer til at hælde benzin på et bål.
Skal man gøre noget ved det her problem, skal man starte i skolerne, hvor børnene i undervisningen kan lære om penge, renter og gæld.
Der skal også informeres mere over for forbrugerne og de unge om låntagning, f.eks. på en særlig hjemmeside.
Der er mange muligheder.
Men den vej, som Socialdemokratiet vil gå, vil medføre mere skade end gavn.
Derfor støtter vi ikke forslaget.