runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Troels Lund Poulsen (V), 2014-01-28:
Jeg minder sådan set bare om den debat, vi havde i foråret, og som vi har haft gennem mange år, om at gøre noget særligt i forhold til vores udsendte danske soldater og for den sags skyld også for andre udsendte.
Det har Venstre og andre partier haft et ønske om, og det var det, der var rammen om det forslag til vedtagelse, der blev fremsat.
Jeg husker endda også, at hr. Jørgen Arbo-Bæhr var meget aktiv i at få formuleret et ganske udmærket forslag til vedtagelse.
Og hvis det er sådan, at hr. Jørgen Arbo-Bæhr nu mener, at det forslag til vedtagelse ikke var godt nok, jamen så kommer vi jo til at diskutere det i løbet af den udvalgsbehandling, der skal finde sted.
Vi ser selvfølgelig fordomsfrit på en dialog om det her, men jeg vil bare sige, at vores udgangspunkt har været, at det var rammen for V 57, der skulle være gældende i forhold til det her lovforslag.
Der må vi altså sige, at det har vi ikke nogen interesse i.
Vi står ved de aftaler, vi har lavet.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2014-01-28:
Men efter V 57 kom den udredning, hvor man fortalte, at sent diagnosticeret PTSD kan ramme alle.
Så derfor undrer det mig.
Det her er jo en supplementsordning til arbejdsskadeloven, og arbejdsskadeloven gælder for alle, der arbejder i det her land.
Troels Lund Poulsen (V), 2014-01-28:
Nu er det jo lidt tid siden, jeg har stået her som minister, og jeg føler lidt, at det er et spørgsmål, der bliver stillet til en minister.
Det er ikke Venstre, der har fremsat lovforslaget – det er trods alt regeringen.
Men vi står jo fuldt og helt bag det forslag til vedtagelse, der hedder V 57, og som har fokus på, at det er dem, der har været udsendt, som skal have nogle anderledes og bedre vilkår end dem, som har været gældende hidtil.
Det er jo det, der er den økonomiske ramme for det her forslag, og hvis Enhedslisten mener, at det fremsatte forslag ikke er godt nok, så må Enhedslisten jo forklare det.
Jeg troede, at vi var enige med Enhedslisten om, at vi skulle gøre en fælles indsats, og derfor synes jeg faktisk – nu når hr. Jørgen Arbo-Bæhr, jeg tror for første gang i hvert fald i nyere danmarkshistorie, siger noget pænt om mig – at der er grund til at kvittere for, at hr. Jørgen Arbo-Bæhr faktisk var meget fremkommelig og med til at sørge for, at vi fik lavet det forslag til vedtagelse.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2014-01-28:
Jeg giver jo Venstres ordfører ret – det er et godt lovforslag.
Men man skal også huske på, at efter vores forslag til vedtagelse kom der er en udredning med Jens Peter Bonde i spidsen, som fortalte, at alle mennesker kan få sent diagnosticeret PTSD.
Så derfor vil jeg spørge Venstres ordfører: Hvorfor er det ikke alle de mennesker, som får PTSD, som vil blive omfattet af lovforslaget?
Troels Lund Poulsen (V), 2014-01-28:
Tak for det.
Det lovforslag, L 104, som vi i dag skal førstebehandle, har været længere tid undervejs, og stammer jo fra en større offentlig debat, der har været igennem efterhånden en del år i forhold til de vilkår, der er for soldater og andre veteraner, der har været udsendt i internationale missioner.
Fra starten af debatten i dag vil jeg gerne på vegne af Venstre sige, at vi synes, at dem, der er udsendt på vegne af den danske stat, hvad enten det er soldater, rådgivere, politibetjente eller lignende, gør en meget fornem indsats på baggrund af de beslutninger, vi træffer her i det danske Folketing.
Det er vi stolte af, og derfor fortjener de også vores fulde støtte og den anerkendelse, der bør følge med den støtte, vi giver.
Når vi tager nu hul på behandlingen af L 104, vil jeg, som jeg også startede med, sige, at den jo udspringer af en debat, vi havde i april måned, hvor et bredt flertal i Folketinget besluttede, at der skulle ske en særlig indsats i forhold til 6-månedersreglen, hvad angår anerkendelse af PTSD hos dem, der har været udsendt i international tjeneste.
Derfor er det sådan set en rigtig god dag og dermed også en vigtig dag for det udsendte danske personel.
Det tror jeg overhovedet ikke man skal undervurdere.
Derfor er jeg også glad for, at regeringen valgte at være med i det forslag til vedtagelse, der blev lavet, så det var et enigt Folketing, der i april måned stod bag det.
Nu har vi så set lovforslaget.
Vi har også set de høringssvar, der er blevet afgivet, og der er ingen tvivl om, at vi fra Venstres side ved førstebehandlingen vil sige, at vi jo står bag den beslutning, vi har truffet, og også bag den finansiering, der ligger til grund for det her lovforslag.
Derfor vil vi i udvalgsbehandlingen lægge vægt på, at vi blandt partierne følger området meget nøje og sikrer, at de intentioner, vi nu har givet fra politisk side – både med vedtagelsen af V 57, og når det her lovforslag bliver vedtaget – får en helt konkret og praktisk betydning for de mange veteraner, som hidtil har været i klemme i systemet, og som på mange måder fortjener en langt bedre behandling end den, de har fået.
Derfor vil jeg også foreslå, at der kommer til at være en løbende afrapportering til forsvarsforligskredsen om, hvordan udviklingen går i forhold til de sager, som løbende bliver taget op, og ikke mindst i forhold til de fremtidige sager, der måtte komme.
Med de bemærkninger vil vi selvfølgelig kvittere for regeringens forslag.
Det skal man gøre, når tingene bevæger sig i den rigtige retning, og det gør de i forhold til L 104.
Annette Vilhelmsen (SF), 2014-01-28:
Tak for debatten her i salen i dag.
Formålet med lovforslaget er som nævnt først og fremmest at videreføre den gode repatrieringsordning, som vi kender den, og samtidig styrke ordningen ved at fjerne nogle af de barrierer, som i dag afholder en del udlændinge fra at repatriere.
Den nuværende ordning er en god ordning, og ordningens popularitet viser da også, at der er mange herboende udlændinge, som er glade for, at Danmark kan tilbyde den mulighed.
Med det her forslag gør regeringen det, at vi lægger op til at kunne fortsætte med ordningen.
I min optik er repatrieringsordningen et tilbud, som jeg vil sige at vi faktisk i Danmark kan være stolte af, og som er værd at fastholde.
Derfor er kernen i lovforslaget, at det forhøjede beløb til etablering og den supplerende reintegrationsbistand gøres permanent, så repatriering også fremover vil være økonomisk realistisk.
Samtidig er formålet at rette op på de forhold, der opleves som uhensigtsmæssige, og som afholder herboende udlændinge fra at benytte sig af ordningen.
Jeg ser frem til forslagets videre behandling her i Folketinget.
Tom Behnke (KF), 2014-01-28:
Det er jo skønt, at der er nogle, der får den erfaring, og det kan vi så håbe at de husker på, når de ikke længere sidder i regering.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2014-01-28:
Jeg tror, at vi i forbindelse med udvalgsbehandlingen vil prøve at undersøge, om det vil være muligt at lave sådan en opfølgning, og så vil jeg ikke på nuværende tidspunkt tage stilling til, om vi synes, det er noget, vi skal gøre eller ej.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2014-01-28:
Det ligger i forlængelse af mit spørgsmål til hr. Troels Lund Poulsen og hans svar.
Det går ud på, at V 57 handler om krigsveteraner, men lovforslaget omfatter mere end krigsveteraner, så lovforslaget er i virkeligheden en udvidelse i forhold til V 57.
Så skal jeg spørge hr. Lennart Damsbo-Andersen, hvorfor det i virkeligheden ikke er alle mennesker, der går på arbejde, som bliver omfattet af det her lovforslag.
Det undrer mig meget, for hvorfor skal der være forskel på folk, der arbejder her i landet, og dem, der er udsendt som statsansatte i udlandet?
Eigil Andersen (SF), 2014-01-28:
SF var meget skarpt imod, at Danmark skulle føre krig i Irak, men når et flertal besluttede, at vi skulle sende soldater til Irak, mener vi i SF på den anden side, at disse soldater så skal have en ordentlig hjælp, og det gælder, hvis de får såvel fysiske som psykiske skader.
Posttraumatisk stresssyndrom er en meget alvorlig lidelse, og efter vores opfattelse i SF har det længe været en kendsgerning, at man ikke nødvendigvis får fuldt udviklet PTSD inden for de første 6 måneder, sådan som man hidtil har krævet for at få erstatning.
Derfor er det meget, meget positivt, at det nu anerkendes, at det forholder sig sådan, og at der sker den her forbedring over for soldater og andre udsendte, der har været i situationer, som kan sammenlignes med soldaternes.
Men jeg vil apropos den debat, der har udspillet sig her, tilføje, at også for de mennesker, der ved arbejde her i landet får PTSD, har man ophævet reglen om, at der skal ligge en lægeerklæring om fuldt udviklet posttraumatisk stresssyndrom inden for 6 måneder.
Også for dem gælder nu, at man kan komme senere, f.eks. 2 år senere, og hvis den arbejdsskadede fortæller lægen, at han eller hun havde et symptom på PTSD inden for de første 6 måneder efter den hændelse, der udløste det hele, men at sygdommen først udviklede sig efter 2 år, kan en sådan PTSD-lidelse, som f.eks. en brandmand har fået, også anerkendes efter den praksisændring, som er sket i Arbejdsskadestyrelsen.
Det mener jeg også er vigtigt, for med hensyn til 6-månedersreglen er der så en ligestilling netop mellem dem, der er udsendt i krig og andet, og dem, der bliver arbejdsskadet her i Danmark.
Og det her betyder, som man formentlig kan regne ud, at SF støtter det her lovforslag.
Nadeem Farooq (RV), 2014-01-28:
Jeg tænkte: Hvad er nu galt?
Nej, det, jeg vil sige, er, at det har jeg principielt ikke noget imod.
Jeg mener, at der kan være god ræson i at gøre det.
Så jeg synes godt, at vi kan følge op på det eller i hvert fald se på perspektiverne for at følge op på det.
Det synes jeg lyder som en god idé.
Lene Espersen (KF), 2014-01-28:
Jeg vil også bare gerne spørge den radikale ordfører – ligesom jeg stillede spørgsmålet til den socialdemokratiske ordfører – om han vil være indstillet på, at vi under udvalgsbehandlingen får en sikkerhed fra ministeren for, at vi kan følge sagsbehandlingen efterfølgende.
Jeg synes jo, det er vigtigt, når vi laver en særlov, der skal hjælpe hundredvis af veteraner til at få en ny sagsbehandling, at vi også efterfølgende følger med i, hvordan det rent faktisk går med at få sagerne afviklet.
Så jeg vil høre, om Det Radikale Venstre er positivt indstillet over for, at Folketinget kan følge det arbejde efterfølgende.
Nadeem Farooq (RV), 2014-01-28:
Helt grundlæggende ønsker vi i Radikale Venstre at styrke arbejdsmiljøet, at forbedre arbejdsmiljøet, at forebygge og at sikre – ikke bare i skåltaler, men også i praksis – en ligestilling mellem fysisk og psykisk arbejdsmiljø.
Så åbner man en diskussion – og det er helt relevant – om andre grupper, men jeg mener ikke, at man kan sammenligne alle andre grupper eller nogle selekterede grupper med vores soldater, vil jeg sige med al respekt.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2014-01-28:
Jeg synes, det er underligt.
Der er mange mennesker, som sætter deres liv på spil, også i det her land.
Det kan f.eks. være en socialpædagog, som er tæt på at blive slået ihjel.
Så derfor undrer det mig meget, når ordføreren for Det Radikale Venstre siger, at vi godt kan have den diskussion, men uden at han vil give mig noget konkret omkring det.
Hvorfor kan man ikke sige, om man går ind for det eller ej?
Hvorfor er nogle mennesker i det her land, som får ptsd forsinket, ikke omfattet af lovforslaget?
Inger Støjberg (V), 2014-01-28:
Jeg vil bare spørge hr. Tom Behnke, om han ligesom mig synes, at det har hjulpet lidt på Det Radikale Venstre, at de er kommet i regering, i hvert fald når det lige præcis handler om repatrieringsordningen.
Nadeem Farooq (RV), 2014-01-28:
Vi har – for nu at sige det mildt – ikke taget hånd om vores veteraner, som vi burde have gjort det.
Den diskussion kan vi godt have, uden at jeg stiller noget konkret i udsigt.
Men jeg mener faktisk, at det her er en særlig situation, hvor man sætter sit liv på spil for Danmark, i nationens interesse.
Det er en særlig situation, og derfor kræver det også en særlig og ekstraordinær indsats, og den leverer vi nu.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2014-01-28:
Vi ved jo godt, at Det Radikale Venstre går ind for ligestilling, men det her lovforslag betyder jo forskelsbehandling.
Hvorfor er en brandmand eller en lokomotivfører, som kommer ud for en meget alvorlig hændelse og i dag får ptsd og måske først anmelder det 1 år eller 2 efter, ikke omfattet af lovforslaget, når alle krigsveteraner er omfattet af lovforslaget?
Nadeem Farooq (RV), 2014-01-28:
Tak, formand.
Som den socialdemokratiske kollega og ven, hr. Lennart Damsbo-Andersen, sagde det, er det en god dag.
Og det mener jeg også det er; jeg mener, at den 28. januar 2014 er en rigtig god dag, en længe imødeset dag, og det er den på flere måder.
Først og fremmest er det en oprejsning til vores soldater og veteraner, som har gjort tjeneste for Danmark, og som jo i nationens tjeneste har risikeret at betale den højeste pris.
Og der er faktisk soldater, der har betalt den pris.
Så det er en oprejsning, men det er mere end det.
Konkret betyder det, at vi nu ikke stiller krav om dokumentation for sygdomsdebut vedrørende ptsd i arbejdsskadesager.
På den måde giver vi det større fleksibilitet set i forhold til nu, hvor udgangspunktet er 6 måneder.
Jeg mener, det er en ligestilling, og jeg mener, at det her, som vi har arbejdet længe på, både konkret forbedrer soldaternes vilkår, men at det også giver dem den nødvendige oprejsning, som de har fortjent.
Marie Krarup (DF), 2014-01-28:
I Dansk Folkeparti er vi meget taknemlige over de soldater og andre statsansatte, der tør lade sig udsende til konfliktområder.
De skal takkes ordentligt, og det skal man gøre, ved at de får en ordentlig behandling, når de kommer hjem.
Det har de ptsd-ramte, der ikke har kunnet få anerkendt deres skade som en arbejdsskade, ikke fået, og det skal der rettes op på.
Det bliver der rettet op på med L 104, og det går vi varmt ind for.
Det eneste problem i forbindelse med den lov, som vi ser det, er, at det har taget så lang tid at få det vedtaget, og derfor håber vi, at det vil gå hurtigt, sådan at veteranerne og de andre statsansatte, som det nu omfatter, hurtigt vil kunne få deres erstatning udbetalt.
Det er så væsentligt, at vi respekterer, og at vi takker de folk, der tør sætte livet på spil for Danmark.
Så vi støtter lovforslaget varmt.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2014-01-28:
Hvis nu hr. Jørgen Arbo-Bæhr havde lyttet efter, havde han hørt, at jeg jo netop sagde, at krigsveteranerne ikke bliver behandlet på en særlig måde.
De bliver jo netop behandlet på samme måde som alle andre, men de får mulighed for at få anerkendt arbejdsskaden ptsd og opdagelsen af den, selv om den først fremkommer senere end 6 måneder efter hjemsendelsen, og det er det, der er forskellen.
Ellers bliver de behandlet fuldstændig som alle andre.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2014-01-28:
Men der er jo andre mennesker, der også kan være del af en machokultur, f.eks. brandmænd, og som går ind for præcis det samme.
Hvorfor er de ikke dækket på samme måde som dem, der er sendt ud?
Problemet er jo, at når man snakker med krigsveteraner, så siger de, at de håber, at vi ikke får en særlov.
De vil behandles ligesom alle mulige andre mennesker i det her land.
Det tror jeg er vigtigt, når man lider af ptsd.
Lennart Damsbo-Andersen (S), 2014-01-28:
Som hr. Jørgen Arbo-Bæhr er fuldstændig klar over, er jeg sikker på, er det her lovforslag jo udsprunget af V 57, og hele den diskussion, der ligger forud for det, bunder i en lang, lang diskussion her i Folketinget om, hvorvidt vi skulle give veteraner, der var hjemkommet fra krig, særlige vilkår.
Vi har alle sammen hørt historier og kender måske mennesker, som f.eks. har været udsendt til Kosova og til Irak, og i den forbindelse var man fra forsvarets side overhovedet ikke opmærksom på, at ptsd kunne være en mulighed, fordi man havde – det tør jeg godt sige – måske sådan lidt en machokultur.
Derfra og så til den situation, vi står i dag, er man kommet rigtig, rigtig langt, i forhold til at vi tager ansvar for dem, der er udsendt, dvs. militær, politi, sygeplejersker osv., til krigszoner rundtomkring i verden.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2014-01-28:
Først og fremmest har jeg jo snakket med krigsveteranerne, og de siger jo til mig, at de skal behandles ligesom alle mulige andre mennesker.
Nu har jeg så set høringssvarene, og jeg ved, at hr. Eigil Andersen går meget ind for LO's høringssvar, og det vil jeg prøve at læse op fra:
Samlet finder LO det således principielt uhensigtsmæssigt at bryde med systematikken i arbejdsskadesikringsloven.
Det bør være sådan, at personer udsat for samme belastning og samme dokumentationsvanskeligheder stilles lige, uanset om der er tale om soldater, redningsfolk, brandfolk, politifolk, socialpædagoger eller andre faggrupper, der i forbindelse med deres arbejde oplever voldsomme og livstruende situationer.
Giver hr. Eigil Andersen LO ret i det?
Liv Holm Andersen (RV), 2014-01-28:
Jamen jeg tror egentlig ikke, at jeg har lyst til at svare med et ja eller et nej, men jeg vil sige, at ligesom Venstres ordfører håber, at Radikale Venstres holdninger varer ved, så håber jeg også, at Venstres nye holdninger til f.eks. dobbelt statsborgerskab varer ved.
Jeg ser egentlig ikke det her, som spørgeren og Venstres folketingsgruppe ser det, nemlig som at man betaler nogle for at rejse hjem.
Hvis det her foregår fuldstændig frivilligt – og det er jeg ikke altid sikker på at det har gjort, når kommuner ligefrem er blevet betalt for at få folk til at rejse hjem – så jeg ser det egentlig mere, som at man faciliterer, at folk ikke af økonomiske grunde bliver afholdt fra at afsøge mulighederne for at vende hjem til deres oprindelsesland.
Så jeg ser det på en anden måde, og det kan vi jo skændes om, men som det ligger nu, kan Radikale Venstre godt bakke op om ordningen.
Inger Støjberg (V), 2014-01-28:
Men det her er jo mere principielt end som så.
Altså, det her er jo ikke et spørgsmål om dobbelt vejledning fra kommunernes side.
Det her drejer sig jo helt principielt om, om man rent faktisk ønsker at betale nogle for at rejse ud af landet og tilbage til deres hjemland.
Og jeg vil bare lige sikre mig – og det kan jo gøres, ved at man svarer ja eller nej – at det princip hylder Det Radikale Venstre i dag.
Liv Holm Andersen (RV), 2014-01-28:
Jeg tror ikke, at jeg på noget tidspunkt har brugt ordet imponeret, men jeg vil da godt redegøre for vores forhold til standpunkter og holdninger osv., for det er jo noget, som spørgerens parti har det ret svært med.
Der må vi jo nok sige at man kender til at ændre mening.
Det kan jeg f.eks. forstå at Venstre har gjort i forhold til dobbelt statsborgerskab, og det glæder vi os også meget over.
Men for at gøre det helt klart for spørgeren vil jeg sige, at vi synes, at der er blevet taget nogle væsentlige og ubehagelige elementer ud af den danske repatrieringsordning i forhold til kommunebonussen og i forhold til den dobbeltsidede vejledningspligt, kommunerne havde, hvor de på en gang skulle vejlede hen imod beskæftigelse og integration og vejlede folk, kan jeg forstå, hen imod at vende hjem.
Men jeg kan berolige ordføreren med, at den holdning, som jeg står og fremfører fra talerstolen, selvfølgelig er både min egen og Radikale Venstres folketingsgruppes.
Inger Støjberg (V), 2014-01-28:
Tak for det.
Så jeg skal bare lige være sikker på, at når ordføreren i dag er tilhænger – og man må forstå næsten varm tilhænger – af det her, så skal man bare slå en streg over det, den daværende ordfører sagde, nemlig at vi bruger uforholdsmæssig mange penge på repatriering.
Altså, nu bruger man jo så flere penge i den her ordning.
Men det kan man bare slå en streg over, og det mener man ikke længere.
Man har også sagt: Vi er ikke imponeret.
Men nu er man imponeret, forstår jeg, og det synes jeg jo er godt.
Og der blev også sagt: Vi bryder os ikke om det træk i det her samfund, som det her forslag er udtryk for.
Jeg kan så forstå, at nu synes man så rigtig godt om det her træk.
Det synes jeg også, men jeg vil bare gerne lige have ordføreren til i dag at konstatere, at man slår en streg over tidligere tiders politik, og så bakker man varmt op om det her og er direkte imponeret, må vi forstå.
Liv Holm Andersen (RV), 2014-01-28:
Tak for det.
Inden jeg kommer til det lovforslag, som vi behandler i dag, vil jeg gerne starte med at citere mig selv – det virker måske lidt alternativt, men det vil jeg nu gerne gøre alligevel – nemlig fra dengang, da jeg for 2 år siden stod på den her talerstol og holdt ordførertalen til lovforslag nr. 101, som handlede om afskaffelsen af den her såkaldte kommunebonus, som kommuner fik for at sende en udlænding hjem.
Da sagde jeg følgende: I dag er det en god dag for Radikale Venstre, og jeg har glædet mig til at stå på talerstolen i dag, fordi vi med det her lovforslag tager endnu et opgør med den tidligere regerings ubehagelige signalpolitik på udlændinge- og integrationsområdet, for når man udlover en dusør på 25.000 kr. pr. udlænding, som en kommune får, til at rejse permanent hjem, så synes vi, der er tale om ubehageligheder.
Jeg sagde også noget andet dengang: »At vende hjem til sit oprindelsesland kan være en god løsning for nogle udlændinge, og en del udlændinge er også vendt hjem og hjælper med at bygge deres oprindelseslande op.
Det er sådan set fint, at vi som samfund økonomisk ønsker at facilitere den her hjemvendelse, men der skal være tale om en helt og aldeles frivillig hjemvendelse, og derfor skal det ikke være noget, der bliver påduttet nogen af ivrige myndigheder eller for den sags skyld ivrige regeringer.«
Det giver sådan set en meget god indgangsvinkel til at tale om lovforslaget her i dag, og om min og Radikale Venstres holdning til det, for det omhandler jo selve repatrieringsordningen fra 2010, en ordning, som vi tidligere har hørt at mange udlændinge har benyttet sig af, og som Dansk Flygtningehjælp også bakker op om.
Radikale Venstre kan også bakke op om den her ordning, for ligesom vi ikke mener, at nogen skal presses til at forlade Danmark, og at man skal øve det her pres ud fra sådan nogle kommunebonusser, og hvad man ellers har, så mener vi heller ikke, at økonomien skal afholde nogen fra at søge om muligheden for at vende tilbage til deres oprindelsesland.
Derfor mener vi sådan set, at en ordentlig og funktionel repatrieringsordning som en valgmulighed og som noget, som altså ikke påduttes nogen, er et gode, og derfor støtter vi den del af lovforslaget, som handler om at permanentgøre ordningen fra 2010.
Vi støtter sådan set også lovforslagets andre forslag, som er blevet refereret af et par ordførere, og som jo altså kort og godt handler om at ændre fordelingen af udbetalingen – så man får en større del af beløbet til selve etableringen, altså når man rejser ud af Danmark – og som handler om at hæve grænserne for den formue, der skal ses bort fra, når man skal modtage den her hjælp, og så om den her mulighed for i visse tilfælde at søge om genoptagelse af den ansøgning, man har lavet om reiintegrationsbistand.
Sidst, men ikke mindst, indgår der så et forslag om i nogle tilfælde at kunne forhøje hjælpen, så den passer til leveomkostningsniveauet i det pågældende land.
Og det giver også ganske god mening.
Så samlet set kan Radikale Venstre bakke op om lovforslaget.
Tak for ordet.
Christian Langballe (DF), 2014-01-28:
Ja, jeg står her på vegne af hr. Martin Henriksen, vores integrationsordfører.
Vi synes jo, at der er mange gode takter i repatrieringsordningen, men der er også nogle dele, som bekymrer os.
Det er jo sådan, at der udbetales en repatrieringsydelse på omtrent 130.000 kr., hvoraf 20.000 kr. bliver udbetalt, når vedkommende, der vil repatrieres, rejser, og det resterende beløb så kommer, når vedkommende har været i sit hjemland i 1 år.
Der vil man så ændre fordelingen, sådan at det sættes op til 50.000 kr., når man rejser, og så det resterende igen senere.
Det er i hvert fald en bekymring, vi har.
Vi vil faktisk anbefale i den udvalgsbehandling, der kommer, at forslaget deles op.
Der er også noget andet, der bekymrer os, nemlig at man kan modtage offentlige ydelser vedvarende, når man er blevet repatrieret.
Det synes vi faktisk er en helt forkert vej at gå.
Men altså, vi er positive over for selve ordningen, og så kommer vi så til i udvalgsbehandlingen at tage videre stilling til det.