Per Clausen (EL), 2009-05-14:
Jeg skal starte med at sige, at finansministeren da er noget mere fremkommelig i dag, end den tidligere statsminister har været de gange, vi har forsøgt at få en diskussion af det her, for da er det jo bare blevet fejet af bordet.
Det har måske hjulpet lidt, at også finansministerens partifæller i Europa-Parlamentet jo har stemt for, at man skulle lave den her udsættelse.
Men jeg vil bare spørge finansministeren, om det ikke er rigtigt, at man i det budget og regnskab, Rådet opererer med, opererer med noget så interessant som konti uden for budgettet, og at det faktisk har indgået i diskussionen, at hverken revisionen eller Parlamentet var særlig tilfreds med det, og at der jo også er den sådan lille besynderlighed, at 66 pct. af de penge, der er bevilget til tolkning, overføres til rejser.
Jeg skal da takke for en forholdsvis positiv reaktion på forslagets indhold.
Det manglede vel i grunden også bare andet.
Det, jeg jo beder det danske Folketing om at bede den danske regering om, er at bruge sin indflydelse i EU-Rådet til at hjælpe de parlamentarikere, som repræsenterer Danmark i EU-Parlamentet, og som jo kommer fra alle partier, og som jeg har forstået har været enige om at stille det her krav til Rådet.
Så hvis der skulle være nogen sammenhæng i det, man mener det ene sted og det andet sted, og det skulle der vel gerne være, så ville det vel være ret oplagt, at man er positiv over for Enhedslistens forslag.
Baggrunden for det er jo, at man i EU-Parlamentet har nægtet at godkende Rådets regnskab.
Det har man gjort, fordi man ikke har haft nogen som helst mulighed for at føre en egentlig kontrol med det regnskab, man skulle godkende.
Det er jo rigtigt, som det er sagt, at der ikke er noget som helst belæg for at påstå, at der skulle være uregelmæssigheder i regnskaberne.
Men det er jo ikke sådan, at vi i de foreninger, vi er med i osv., kun fører kontrol med regnskaber og kun tager dem op til vedtagelse på generalforsamlingen og kun stiller spørgsmål, hvis det er sådan, at det fremgår åbenlyst af regnskabet eller revisionsanmærkninger, at der har været tale om svindel.
Det er jo sådan et grundprincip, vi har, at vi i pengeanliggender gennemfører en kontrol, og hvis et parlament skal godkende noget, har dette parlament og dets medlemmer mulighed for at stille spørgsmål og få svar sådan helt officielt.
Det er ikke noget med, at man bliver indkaldt til møde.
Det kan godt være, at man bliver det på finansministerens kontor og får en kop kaffe, det er der sikkert mange, der indimellem får, og måske er det i virkeligheden der, tingene bliver afgjort, men dem, der nu ikke rigtig kommer helt ind på det kontor, eller som insisterer på at få rigtige svar og skriftlige svar, får dem.
Det er jo det, der her er tale om, at EU-Parlamentet har bedt om.
Så er der nogle, der har sagt, at nu skal vi ikke have nogen hovsaløsninger, og at sådan noget ikke går.
Der vil jeg bare sige, at den her sag første gang blev taget op af EU-Parlamentet tilbage i 2002, hvor man gav udtryk for utilfredshed med, at Rådet og Parlamentet ikke havde foretaget en kritisk gennemgang af gennemførelsen af deres respektive sektioner i budgettet.
Faktisk siger Parlamentet: Vi er sådan set også indstillet på, at Rådet skal have mulighed for at gennemgå det, vi laver, kritisk.
Det vil sige, at man sådan set siger, at den gentlemanaftale, man har haft siden 1970, vil man gerne ud af.
Der går så en række år.
Der sker ingenting, fordi Rådet ikke ønsker, at der skal ske noget, og så reagerer man nu her i 2009 med at sige, at nu vil man have en løsning på den problemstilling.
Når 66 pct. af bevillingerne til tolkning er blevet overført til rejser, og man så heller ikke laver om på budgetposterne det næste år, skyldes det sikkert, som Det Radikale Venstres ordfører, fru Lone Dybkjær, sagde, at EU er et frygtelig bureaukratisk system, hvor det er svært at lave om på ting.
Ingen tvivl om det.
Det kan være, at der er gode og fornuftige forklaringer på det.
Problemet er, at hvis man ikke kan stille officielle spørgsmål og få officielle svar, kan man jo ikke vide det med sikkerhed.
I Enhedslisten er vi selvfølgelig vældigt tilfredse med, at man nu mener at kunne lave en beretning meget hurtigt.
Det har man haft ganske lang tid til, men vi er da glade for, at man vurderer, at man kan nå det inden sommerferien.
Men den mulighed foreligger, og så håber jeg på, at det ikke er med til at forsinke processen, men måske snarere er med til at fremme processen.