runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-12-06:
Som jeg sagde før, så er det fuldstændig fast dansk politik, at vi fra dansk side ikke udleverer tilbageholdte til stater, hvis vi efter en konkret vurdering skønner, at der er risiko for tortur eller mishandling.
Rune Lund (EL), 2006-12-06:
Skal det forstås sådan, at det memo, som er lavet den 7. februar 2002, og som klart beskriver, at USA ikke vil overholde Genèvekonventionen, er den tolkning af Genèvekonventionen, som også statsministeren og den danske regering har?
Rasmus Prehn (S), 2006-12-06:
Det tager tid at få vendt udviklingen, siger ministeren.
Nu er det sådan, at regeringen netop har afholdt 5-års-fødselsdag, så der har altså været 5 år til at ændre på tingenes tilstand.
Regeringen havde jo travlt med at kritisere den tidligere regering for ikke at gøre tilstrækkeligt på det her område, og den har så igangsat en række initiativer, som vi hører ministeren remse op her.
Men hvordan forklarer ministeren, at det på trods af, at man har sat forskellige ting i gang, faktisk ikke er lykkedes at ændre udviklingen?
Der er nærmest noget, der tyder på, at udviklingen er gået den modsatte vej, nemlig at der er færre, der har lyst til at være iværksættere?
Karen Hækkerup (S), 2006-12-06:
Statsministeren og jeg har jo tidligere haft lejlighed til at udveksle synspunkter her i Folketingssalen vedrørende regeringens ministre og deres gøren og laden i reklamesager.
Der har været en del sager, hvor mange forskellige ministre har optrådt som levende reklamesøjler, hvilket statsministeren gang på gang har påtalt og irettesat ministrene for.
Det har vi haft fornøjelsen af at diskutere tidligere.
Derfor undrede det mig en lillebitte smule, at jeg senere kunne læse i Ekstra Bladet, at statsministeren selv rent faktisk også reklamerer.
Det viser sig nemlig – skriver Ekstra Bladet – at statsministeren i marts 2003 fik overrakt en gratis løbedragt af et bestemt mærke, som både statsministeren selv og statsministerens parti i øvrigt reklamerer for på partiet Venstres hjemmeside, så jeg vil bare gerne spørge ministeren: Hvordan synes han egentlig selv, det harmonerer med de næser, der tidligere er givet til ministre for deltagelse i reklamer?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-12-06:
Jeg skal sandelig love for, at det er væsentlige samfundsspørgsmål, fru Karen Hækkerup bringer til torvs her.
Jeg kan fuldstændig afvise, at jeg på nogen som helst måde har optrådt i reklamemæssige sammenhænge for løbetøj fra et bestemt firma.
Men hvis der er tvivl hos spørgeren om de retningslinjer, jeg har udstukket på området, vil jeg selvfølgelig gerne ridse dem op endnu en gang.
Som jeg gentagne gange har givet udtryk for, lægger jeg vægt på, at ministre er tilbageholdende med at optræde i reklamemæssige sammenhænge, og at ministre efter min opfattelse bør afholde sig fra i reklamemæssigt øjemed at anprise virksomheder og/eller produkter.
Karen Hækkerup (S), 2006-12-06:
Jeg kan godt forstå, at statsministeren ikke synes, det er nogen særlig væsentlig sag.
Men da statsministeren jo er en berejst mand, der ofte er i udlandet, har han ikke været til at få til at møde frem i salen før i dag, så derfor undskylder jeg meget, at statsministeren, på trods af at han står midt i Irakskandaler og i Afghanistankriser og skal forholde sig til, hvordan regeringen har fejlet på kræftområdet, alligevel bliver nødt til at møde frem her i salen for at svare på et spørgsmål, som et medlem fra oppositionen har stillet vedrørende statsministerens deltagelse i reklamer.
Jeg forstod på ministerens svar for lidt siden, at statsministeren ikke deltager i reklamer.
Vil det sige, at oplysningen i avisen om, at statsministeren har fået overrakt en gratis løbedragt fra et firma, som statsministeren i øvrigt reklamerer for på partiets hjemmeside, ikke er sand?
Er det med andre ord ikke sandt, som der står i avisen, at statsministeren har fået overrakt denne gratis løbedragt, som han – hvad han i øvrigt skal have god ret til, og hvad der er sund fornuft i – løber rundt i?
Eller er det korrekt, at den var gratis?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-12-06:
Det er jo sagen fuldstændig uvæsentligt, men jeg kan sige til fru Karen Hækkerup, at den eneste løbedragt fra det pågældende firma, som jeg løber i, er den, som partiet Venstre har forsynet med en partireklame.
Jeg må sige, at det fuldstændig overstiger min fantasi og min fatteevne, at et medlem af Folketinget overhovedet orker at bruge tid på sådan en sag, som ikke har det fjerneste med reklame at gøre.
Jeg ved ikke, hvor velbevandret fru Karen Hækkerup er i spørgsmålet om løbetøj, men jeg må sige, at jeg tror, det i hvert fald stort set er fuldstændig umuligt at købe sig noget løbetøj og suse af sted i det, uden at det er forsynet med et eller andet mærke fra det firma, som har fremstillet løbetøjet.
Jeg må i hvert fald sige, at det tror jeg bliver svært, også for fru Karen Hækkerup.
Karen Hækkerup (S), 2006-12-06:
Nu gør jeg selv mest i svømmedragter, og det er jo korrekt, at der altid er et mærke på dem.
Men ikke desto mindre synes jeg ikke, det her er uvæsentligt, for en reklamemand, nemlig Frederik Preisler fra reklamebureauet Propaganda, vurderer, at den reklame, som statsministeren giver firmaet, er flere millioner kroner værd.
Direktøren for Newline, Helge Petersen, har selv sagt, at han har overrakt statsministeren denne løbedragt, kvit og frit og gratis.
Da Ekstra Bladet så forsøgte at få dokumentation for at kunne bevise, at det faktisk er korrekt, at løbedragten var gratis, måtte de ringe rigtig mange gange til Statsministeriet og alligevel rent faktisk opgive at få svar på, om løbedragten er betalt, og om der er svaret skat af den.
Det er altså en reklamesag, det blev anslået, at værdien af den er flere millioner kroner, og alligevel synes statsministeren ikke, det er væsentligt – eller hvad?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-12-06:
Jeg har selvfølgelig svært ved at undgå at blive lidt smigret over, at det bliver fremstillet sådan, at det er flere millioner kroner værd, at jeg løber i et eller andet bestemt sæt løbetøj, men jeg kan fuldstændig afvise fru Karen Hækkerups påstand om, at det pågældende sæt løbetøj, som er forsynet med en partireklame, skulle være overrakt som en gratis gave.
Rasmus Prehn (S), 2006-12-06:
Jeg tror, jeg er en blandt mange danskere, der har meget stor respekt for den indsats, som statsministeren gør i løbetøj, for jeg tror, vi er mange, der synes, det er fremragende at have en statsminister, der går foran i kampagnen for motion og folkesundhed.
Det handler om at være reklamesøjle for Venstre, og så kan man jo straks langt bedre genkende statsministeren, men det er selvfølgelig lidt ærgerligt.
Jeg kan forstå, at statsministeren nærmest synes, vi spilder hans tid med at stille de her spørgsmål.
Men når vi alligevel tillader os at tage spørgsmålet op, er det jo, fordi det undrer usædvanlig mange danskere, at vi har en statsminister, der har sagt så klart og så tydeligt til sine ministre, at der ikke kan være tale om, at ministre må gøre reklame, men alligevel sætter sig i spidsen for at reklamere for et bestemt mærke løbetøj, som der tilmed også reklameres for på Venstres hjemmeside.
Det må vel simpelt hen være et spørgsmål om, at der er indgået en alliance Venstre og det pågældende firma imellem om at proklamere et budskab om det løbesæt.
Det må da være i modsætning til det, statsministeren har sagt tidligere, så er det ikke et udtryk for dobbelthed, når statsministeren sådan set både siger, at man ikke må reklamere, og hver eneste morgen løber rundt og reklamerer for det pågældende firma?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-12-06:
Jeg kan fuldstændig afvise, at der skulle være nogen alliance mellem partiet Venstre og det pågældende firma.
For nu at kalde tingene ved rette navn: Der er altså tale om et sæt løbetøj af mærket Newline, som er købt og betalt af Venstre, og som er påført et mærke, et symbol for partiet og for mig med henvisning til min hjemmeside, sådan som jeg i øvrigt tror at mange foreninger gør.
Så kan medlemmer af partiet – hvis de vil – købe det der løbesæt, hvis de har lyst til at løbe en tur.
Altså, hvordan i alverden kan det opfattes sådan, at man vil reklamere for et bestemt firma?
Jeg løber da også i andet løbetøj af andre mærker.
Men det er jo fuldstændig umuligt at komme til at løbe – havde jeg nær sagt – i ordentligt løbetøj, uden at der er et mærke, der viser, hvilket firma der har fremstillet det.
Den eneste mulighed for at undgå, at det skulle blive bemærket af nogen, er at løbe så hurtigt, at man slet ikke kan se mærket.
Det kan jeg selvfølgelig gøre.
Rasmus Prehn (S), 2006-12-06:
Nu vil jeg godt sige, at jeg også har statsministeren mistænkt for at kunne løbe i et sådant tempo, at det er svært at se det her logo.
Men jeg vil sige, at det jo ikke er det, at statsministeren løber i et bestemt mærke tøj, vi stiller spørgsmål om – det står jo sådan set statsministeren frit for at løbe i det – men det forhold, at direktøren for det pågældende firma giver udtryk for, at han har givet en løbedragt til statsministeren med det formål, at det skulle være reklame, og at direktøren tilmed siger, at det er en usædvanlig god reklame; det er en reklame, han vurderer er millioner af kroner værd.
Altså, det er jo et udtryk for reklame, og det stemmer ikke overens med statsministerens tidligere udsagn om, at alle ministre skal holde sig for gode til at gøre reklame for et privat firma.
Det er jo derfor, vi tager sagen op.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-12-06:
Så er jeg nødt til at skuffe den pågældende direktør og meddele, at det absolut ikke er for at gøre reklame for det pågældende mærke, at jeg løber i det, men fordi det nu tilfældigvis er tøj af det mærke, som Venstre har indkøbt til at sætte en partireklame på og en reklame, der henviser til min hjemmeside.
Det er altså derfor.
Det har intet som helst at gøre med reklame for et bestemt sæt løbetøj.
Hvis det overhovedet har noget at gøre med reklame i den her sammenhæng, ja, så er det reklame for partiet, så er det reklame for mig selv med henvisning til en hjemmeside, så jeg må fuldstændig afvise påstanden om, at det her skulle være reklame for et bestemt firma.
Frank Aaen (EL), 2006-12-06:
Så vil jeg både takke for og tage ordet.
Jeg er glad for, at vi har fået at vide, at der var et møde den 21. marts 2002, som jeg kan forstå ud af sammenhængen havde med denne sag at gøre, og jeg ser selvfølgelig frem til at få det beskrevet i redegørelsen, og jeg regner også med, at Det Udenrigspolitiske Nævn får oversendt referater og noter fra mødet, så det kan se, hvad der foregik, for det er selvfølgelig centralt for at forstå, hvad der skete. Vi ved i øvrigt også – når nu statsministeren gentagne gange siger, at han ikke kender til det – at det er mange måneder siden, at Statsministeriet fik oversendt referater, uddrag fra interviews, der blev lavet om filmen.
Man har altså haft mulighed for at kunne orientere sig og for lang tid siden tage stilling til, om den alvorlige anklage om, at Danmark har været medansvarlig for, at folk er blevet mishandlet og tortureret, er korrekt.
Det synes jeg også statsministeren skylder et svar på.
Hvorfor har man ikke for længst taget fat i de her alvorlige anklager, men ventet på en film, der kommer i biografen?
Så vil jeg bare til sidst sige: Uanset hvad statsministeren vil indrømme eller ikke indrømme, så overdrog vi fanger til amerikanerne på et tidspunkt, hvor vi vidste, at amerikanerne mishandlede folk og sendte mange til Guantánamo.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-12-06:
Jeg synes ærlig talt, at fru Karen Hækkerup skulle undersøge sine sager noget bedre, inden hun går i Folketinget og bruger Folketingets tid på det.
Den sag kunne fru Karen Hækkerup have fået opklaret bare ved at ringe til Venstres partisekretær og dér få bekræftet, at de Newlinedragter med Venstres logo og mit eget logo, jeg løber i, er købt og betalt af partiet Venstre og aldeles ikke foræret gratis til partiet.
Ja, nu er jeg nødt til at sige det ligeud: Jeg synes, det mindste, man kan gøre, når man stiller spørgsmål i Folketinget, er at undersøge sagerne til bunds, inden man stiller sine spørgsmål.
Så må jeg da stille et spørgsmål.
Nu står jeg her med en artikel fra Ekstra Bladet den 1. juni, hvor fru Karen Hækkerup udtaler sig om, at hun har købt en legopolitistation til sin søn; at hun har skiftet til forsikringsselskabet ALKA, fordi hun er utilfreds med Codan osv.
Og så spørger jeg: Er det reklame?
Nej, det synes jeg ikke det er.
Men hvis man skulle lægge fru Karen Hækkerups standard til grund, så må man da sige, at det er en anprisning af nogle produkter, som fru Karen Hækkerup her har foretaget.
Det viser bare, at det ærinde, fru Karen Hækkerup her er ude i, rent ud sagt er fuldstændig latterligt.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Frank Aaen (EL), 2006-12-06:
Vi ved, at Danmark i starten af 2002 gik i krig i Afghanistan, og vi ved, at i den vedtagelse, der blev fremsat i Folketinget om den krig, stod det klart, at forudsætningen var, at alle kombattanter i krigen skulle overholde Genèvekonventionen.
Vi ved også, at Danmark tog fanger i Afghanistan, og at vi udleverede fanger til USA's varetægt.
Det tror jeg der er enighed om, så jeg skal selvfølgelig ikke spørge om, hvorvidt statsministeren er enig i det.
Men vi ved i dag også, at før vi tog fanger og udleverede dem til amerikanerne, havde USA ved præsidenten den 7. februar 2002 vedtaget, at ingen fanger, der blev taget i Afghanistan – fra Taleban eller fra Al-Qaeda – kunne nyde Genèvekonventionens rettigheder og blive betragtet som krigsfanger.
Det er jo interessant, for det betyder, at Danmark har forpligtet sig til at ville overholde Genèvekonventionen, og deri ligger, at man ikke må overlade folk til et land, som ikke overholder Genèvekonventionen.
Alligevel overlod vi fanger til USA, og vi ved, at de kunne være endt på Guantánamo.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-12-06:
Jeg vil gerne helt generelt slå fast, at regeringen fra første færd har lagt afgørende vægt på, at alle skal leve op til deres internationale forpligtelser, herunder Genèvekonventionerne, og jeg tror, det er rigtigt at sige, at Danmark internationalt har ry for at være et land, der om nogen står vagt om Genèvekonventionerne og lever op til dem.
Jeg vil gerne understrege, at regeringens holdning var, er og fortsat vil være, at uanset formel status som krigsfanger eller ej skal tilbageholdte personer behandles humant.
Dette indebærer selvsagt, at tortur eller anden form for mishandling ikke må finde sted, og det er i øvrigt noget, den amerikanske regering helt har tilsluttet sig.
Det afgørende for regeringen er, at USA har forsikret om, at alle tilbageholdte under alle omstændigheder skal behandles humant og på en måde, som er i overensstemmelse med principperne i tredje Genèvekonvention.
Jeg vil dog allerede nu slå fast, at jeg ikke har haft nogen informationer om, at de tilbageholdte, som danske styrker overdrog til amerikanske styrkers varetægt, skulle være blevet udsat for tortur eller mishandling.
Frank Aaen (EL), 2006-12-06:
Statsministeren taler udenom og har gjort det gentagne gange før.
Det centrale i Genèvekonventionen er, at når man i en krigshandling tager fanger, er det krigsfanger, der skal have krigsfangers rettigheder.
Det er det, Danmark har skrevet under på, det er det, Danmark har sagt at man vil forfølge og gøre alt for bliver overholdt.
Det er også det, vi har skrevet under på, forstået på den måde, at man ikke må overlade fanger, man har taget, til et andet land, hvis det land ikke har evner og vilje til at overholde Genèvekonventionen – i sin helhed og ikke bare efter eget forgodtbefindende.
Det er altså på det tidspunkt, hvor Danmark går i krig, og hvor vi tager fanger, at statsministeren og regeringen har et papir i hånden fra George Bush, hvori der står, at alle fanger fra AlQaeda og alle fanger fra Taleban, der er taget i Afghanistan, ikke nyder beskyttelse i henhold til Genèvekonventionens artikel 3 og artikel 4 og derfor ikke bliver anerkendt som krigsfanger, og det er der, regeringen begår en overtrædelse af Genèvekonventionen, som de i øvrigt aldrig har informeret Folketinget om.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-12-06:
Jeg vil gerne slå fast, at det er fast dansk politik, at tilbageholdte ikke kan overgives til andre stater, såfremt det konkret vurderes, at de risikerer tortur eller mishandling; det er fuldstændig fast dansk politik.
Hr. Frank Aaens fremstilling af den amerikanske position er aldeles forkert.
Den fremgår af en meddelelse, en beslutning fra præsident Bush den 7. februar 2002, hvoraf det i øvrigt fremgår, at Genèvekonventionerne finder anvendelse i relation til Taleban – i modsætning til, hvad hr. Frank Aaen påstod – og det fastslås, at alle tilbageholdte under alle omstændigheder skal behandles humant og på en måde, som er i overensstemmelse med principperne i Genèvekonventionerne.
Frank Aaen (EL), 2006-12-06:
Nu overlod vi dem faktisk til et land, hvorom vi på det tidspunkt vidste, at de ikke overholdt reglerne imod tortur og mishandling.
Allerede på det her tidspunkt blev folk jo sendt med den første flyver med afgang til Guantánamo; allerede her kunne vi læse i de første avisrapporter, at mennesker blev mishandlet i amerikansk vare tægt; allerede her havde en dansk tolk udsendt med militæret fortalt den danske militære ledelse, at folk blev mishandlet i amerikansk varetægt.
Vi vidste, at det her var resultatet.
Må jeg så også lige sige – og her misinformerede statsministeren Folketinget – at i det papir, der behændigt refereres fra, står der udtrykkeligt i punkt 2 C og 2 D, at hvad angår Taleban og hvad angår Al-Qaeda, så gælder Genèvekonventionens artikel 3 og artikel 4 efter George Bushs opfattelse ikke, og derfor var det en overtrædelse, at Danmark bare, også i henhold til konventionen, overlod de her mennesker til amerikanerne.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-12-06:
Det, der er det afgørende, og det, som regeringen hele tiden meget åbent har lagt frem her i Folketinget, er, at den amerikanske regering fra begyndelsen har slået fast, at alle tilbageholdte under alle omstændigheder skal behandles humant og på en måde, som er i overensstemmelse med principperne i Genèvekonventionerne.
Det er, hvad der er sagt fra amerikansk side.
Det er, hvad regeringen har svaret på gentagne spørgsmål her i Folketinget.
Rune Lund (EL), 2006-12-06:
Så er mit spørgsmål til statsministeren: Hvornår hørte statsministeren for første gang om, at USA ikke overholder Genèvekonventionerne i Afghanistan?
Hvornår var det?
Hvis statsministeren ikke kan huske den præcise dato, så måned eller årstal.
Det er spørgsmålet.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-12-06:
Selve udgangspunktet for hr. Rune Lunds spørgsmål er forkert, i og med at amerikanerne allerede ved præsidentens beslutning af 7. februar har meddelt, at under alle omstændigheder skal alle tilbageholdte behandles humant og på en måde, som er i overensstemmelse med principperne i Genèvekonventionerne.
Karen Hækkerup (S), 2006-12-06:
Det er jo vanskeligt at forstå forskellen.
Kulturministeren må ikke modtage gratis briller og reklamere for et bestemt optikerfirma; justitsministeren må ikke modtage gratis tøj og gå rundt i det eller gå til hofbal i det og må ikke låne barnestole rundtomkring.
Hvis jeg må være så ærlig, så synes jeg faktisk også, at statsministeren er det her.
Men på den anden side kan det jo være, at jeg tager fejl.
Men både statsministeren og direktøren for Newline kan jo ikke begge to have ret, i hvert fald ikke, hvis man skal tro på det, der står i Ekstra Bladet, og jeg har ikke set statsministeren dementere den artikel, som var i Ekstra Bladet.
Jeg ved, der var et par hundrede, der sad og så på, at han fik dragten«.
Dragten er altså ikke indkøbt af Venstre, den er foræret af et firma.
Det må være det eneste indtryk, man kan stå tilbage med, og derfor synes jeg da, det er lidt mærkeligt, at statsministeren ikke bare kan sige: Jeg har måske begået en fejl her, og det beklager jeg.
Havde det ikke været nemmere i stedet for bare at tale udenom?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-12-06:
Det er jo helt kafkask, at hr. Fransk Aaen nu forlanger, at regeringen skal bruge en masse kræfter på at tilbagevise åbenlyst urimelige påstande.
Men den er selvfølgelig kørt vældigt op og holdt ved lige af hr. Frank Aaen, der i øvrigt også i den periode, hvor filmen er blevet til, har stillet mange spørgsmål i Folketinget og i udvalg osv.
Den er kørt vældigt op og fulgt op her i Folketinget.
Der er så meget i den – nul.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Karen Hækkerup (S), 2006-12-06:
»Vil statsministeren oplyse, hvordan sagen om, at statsministeren reklamerer for løbetøj fra et bestemt firma, harmonerer med statsministerens tidligere tilkendegivelse om, at det er statsministerens klare holdning, at ministre skal være tilbageholdende med at optræde i reklamemæssige sammenhænge, og at ministre bør afholde sig fra i reklamemæssigt øjemed at anprise virksomheder eller deres produkter?«
Charlotte Fischer (RV), 2006-12-06:
Det her er en udløber af hele sagen om kræftbehandling og den behandlingsgaranti, som regeringen har udstedt.
Det handler i høj grad om det lille ord garanti.
Det er et lille, stærkt ord, der både skaber høje forventninger og somme tider også rettigheder, som vi kan se det på sundhedsområdet nu.
Og regeringen bøjede jo selv ordet temmelig skarpt i sit regeringsgrundlag i 2001, hvor den sagde, at borgerne skulle have en reel og konkret garanti for behandling for alle sygdomme inden for en fastsat periode.
Når statsministeren nu går ud og siger: Garantier skal man kun bruge, når man er sikker på, at man kan opfylde dem – det sagde statsministeren den 1. december – så vil vi gerne vide: Er det udtryk for en ny, lidt mere forsigtig erkendelse af, at man i regeringsgrundlaget i 2001 fik bøjet det lidt for skarpt?
For det, vi ved nu, er, at man ikke kan opfylde garantien på kræftområdet.
Hvad er så konsekvensen, når statsministeren siger, at man kun skal bruge garantier, når man ved, at man kan opfylde dem?
Ole Vagn Christensen (S), 2006-12-06:
Det vil sige, at i den her situation, hvor det drejer sig om en statsvirksomhed, nemlig statsskovene, er man ikke vidende om, om det er det ene eller det er det andet, der foregår, hvis jeg skal forstå ministeren ret.
Så har man ikke i det samlede kompleks en vurdering af: Hvad er det for en situation, der her er tale om?
Man har ikke sørget for, at der ligger de fornødne oplysninger, sådan at hvis det nu var en udstationering, så var der et SE-nummer, og hvis det var Østaftalen, så var der sørget for, at arbejdsmarkedets parter var involveret, så de respektive overenskomster kunne blive indgået.
Rikke Hvilshøj (V), 2006-12-06:
Jamen altså, jeg er nødt til at gentage, at det, vi beskæftiger os med, er at give arbejds- og opholdstilladelser i de tilfælde, hvor det er påkrævet.
Og hvis der er tale om en udstationering, er der ikke behov for at få en arbejds- og opholdstilladelse i Danmark, og derfor er vi ikke inde over.
Men vi er ikke inde at give nogen tilladelser, hvis det handler om en udstationering.
Bjarne Laustsen (S), 2006-12-06:
Jeg må konkludere, at regeringen ikke aner sine levende råd om, hvad de skal gøre, og hvad de skal mene i den her sag.
Jeg har tilladt mig at være kritisk, og det skal man jo være en gang imellem, men jeg har også god grund til at rose eksempelvis Arbejdstilsynet, som har gjort det eneste rigtige: at tage ud og besigtige forholdene.
Alle andre, styrelser, ministerier osv., er faldet af på den – efter min mening.
Det skyldes jo, at den ene forklarer, at det er udstationering, og som ministeren så ganske rigtigt siger, kræver det jo ikke opholdstilladelse, men hvordan kan det så være, at Skov- og Naturstyrelsen udsender en pressemeddelelse, hvor de skriver: Vi ophæver kontrakten, fordi det kan dokumenteres, at de har lovligt ophold?
Så må der da være noget at komme efter.
Enten må det være det ene eller det andet.
Nu må ministeren finde ud af, om det er udstationering eller det er Østaftalen, og om reglerne er blevet overholdt.
Vi kan ikke være bekendt at invitere udenlandsk arbejdskraft herop og så ikke sørge for, at forholdene er i orden.
Ministeren har ikke været i tvivl i andre tilfælde.