Frank Aaen (EL), 2014-09-09:
Det absolut vigtigste tema i de kommende finanslovsforhandlinger bliver arbejdsløsheden og de arbejdsløse, der mister deres ret til dagpenge, de arbejdsløse, der henvises til en lav kontanthjælp, som vi ser det udfolde sig i øjeblikket.
Regeringen påstår, som vi også har hørt det i dag, at den har skabt forsørgelse til alle, der mister dagpengeretten.
Ja, nogle forbedringer er der jo blevet gennemført, det må vi ikke glemme, og det er – det kan vi vist rolig sige til alle, der var med til forhandlingerne – sket efter et meget hårdt pres fra Enhedslisten.
Det drejer sig om en ret til kontanthjælp, hvilket er en nødløsning, fordi vi har den situation, at de arbejdsløse altså går fra at få løn til at få dagpenge og så til kontanthjælp, og så kan man endda miste forsørgelsen fuldstændig.
Det har været lidt fremme i debatten – selv om der åbenbart ikke er så mange, der har opdaget det – at der allerede fra slutningen af dette år og fra næste år er rigtig mange mennesker, der mister deres særlige arbejdsmarkedsydelse, og som kommer til at stå uden forsørgelse.
Sagt på en anden måde: Der er altså nogle arbejdsløse, der mister deres forsørgelse, og så siger man til dem, at de bare skal vente til efter udgangen af 2015.
Det er altså ikke en måde at behandle mennesker på; det er i hvert fald ikke noget, hvormed man så skal sige at man har løst problemet, frem til at Arbejdsmarkedskommissionen er færdig.
Vi hører også – og det er vi sådan set enige i – at det er bedre at sikre folk et job, end at dagpengereglerne skal forandres.
Men her er vores svar til regeringen: Så skab nogle flere arbejdspladser.
Og det har regeringen jo sagt at den allerede har gjort, men desværre passer det heller ikke.
Målt i antallet af udførte arbejdstimer er der ikke sket nogen vækst – i hvert fald ikke af betydning.
Tallet går lidt op og lidt ned, men det er fortsat sådan, at man kan se, at der over de senere år faktisk ikke er sket nogen vækst i beskæftigelsen målt i arbejdstimer, og derfor kan man ikke bruge det til at sige, at man har løst problemet.
Man kan fremvise tal for beskæftigelsen, der viser, at antallet af personer, der er i arbejde, er vokset, men det er især, fordi der er kommet flere deltidsansatte, primært flere studerende – det er ifølge regeringens egen redegørelse.
Det er jo fint, at de studerende kan komme i arbejde, hvis de har brug for en ekstra indtægt – det går vi sådan set ind for, for de kan jo ikke leve af SU'en – men der er ikke sket nogen væsentlig positiv udvikling på selve arbejdsmarkedet.
Det er jo også derfor, at man kan se, at udviklingen i BNP slæber sig afsted.
Altså, hvis det nu gik så godt med beskæftigelsen – og det ved finansministeren også – så var der heller ikke nogen problemer med at få en vækst i BNP, men der er jo lige præcis problemer med hensyn til BNP-udviklingen.
Når det gælder udviklingen i arbejdsløsheden, siger regeringen, at der er sket et stort fald i arbejdsløsheden.
Men det skyldes altså som sagt ikke nogen stor vækst i beskæftigelsen på det egentlige arbejdsmarked.
Når arbejdsløshedsprocenten falder, skyldes det jo primært, at arbejdsstyrken er blevet mindre.
Så jeg vil sige, at regeringens udsagn om beskæftigelse og arbejdsløshed ikke holder til en nærmere prøve.
Men de fremføres igen og igen som et argument for ikke at ændre dagpengereglerne, og det er derfor, jeg har brugt lidt tid på de her tal.
Jeg vil sige til både finansministeren og til enhver af ordførerne fra regeringspartierne, at de bare skal prøve at komme og vise, at de tal, jeg her har nævnt, er forkerte.
Det ville være meget interessant, hvis nogen kunne komme og dokumentere det.
Argumentet om, at regeringen i det forslag til finanslov, der er fremsat her, har gjort alt det, der skal til, holder ikke.
Derfor må jeg også sige, at vi er meget overraskede over, at finansministeren mener, at det går så godt med dansk økonomi, at man kan tillade sig at fremsætte et finanslovsforslag, der strammer økonomien.
Og det, at man strammer økonomien, betyder jo, at man mindsker beskæftigelsen.
Og den stramning er ikke kun på de 0,1 pct. i finanseffekt, som der tales om, men der er et minus på 0,4 pct., når de såkaldte flerårige effekter medregnes.
Og disse 0,4 pct. er en stramning, der måske vil koste i omegnen af 15.000 stillinger, hvilket vi selvfølgelig vil stille spørgsmål til for at få det helt afklaret.
Altså, det viser jo igen, at problemerne ikke er løst, tværtom, de bliver måske endda værre.
Heldigvis er der lidt mere gang i beskæftigelsen på bl.a. det private arbejdsmarked, men samlet set går det ikke godt, bl.a. på grund af fyringerne ude i kommunerne.
Når man giver penge til erhvervslivet i form af skattelettelser eller til de rigeste i form af, at man sænker topskatten, så ved vi – og det ved vi også fra regeringens egne tal – at det skader beskæftigelsen.
Så vi får med de ting, man gennemfører, både mindre beskæftigelse og mindre velfærd.
Det er altså også det, som finansloven sådan set meget ærligt viser: at der er en negativ finanseffekt på grund af nogle af de reformer, som man sammen med borgerligheden her i salen tidligere har gennemført.
Jeg vil godt nævne – og det siger jeg så også lidt til de borgerlige – at der ikke er nogen tvivl om, at ophøret af boligjobordningen er indregnet i den negative finanseffekt på 0,4; det er uden for al tvivl.
Derfor vil jeg da gerne sige, at hvis det er sådan, at regeringen vil være med til at gennemføre den grønne omstilling af boliger, altså både ejerboliger og lejeboliger, så er vi absolut indstillet på det, så man både kan skabe beskæftigelse og samtidig få mere grøn omstilling.
For vi synes, der er brug for initiativer til at øge beskæftigelsen og den grønne omstilling.
Det mest effektive ville dog være at rulle skattelettelserne til de rigeste tilbage.
Hvis man gør det, vil der være penge til mere velfærd.
På den måde kan man både få mere velfærd og få mere beskæftigelse, uden at man ødelægger den offentlige økonomi.
I det hele taget vil Enhedslisten komme med flere forslag, der uden at øge statens gæld sikrer flere arbejdspladser og mere grøn omstilling.
Det vil vi gøre i forlængelse af den aftale, vi indgik sammen med regeringen og SF om en grøn investeringsfond med en pulje på op mod 5 mia. kr. og en grøn innovationsfond.
Vi vil prøve at se, om vi ikke på den måde også med nye initiativer kan øge indsatsen for et bedre klima.
Vi vil ud over det med arbejdsløsheden, beskæftigelsen og klimaet i høj grad fokusere på den stigende ulighed.
Flere i arbejde og en sikring af dagpengene vil jo i sig selv skabe mere lighed i samfundet.
Regeringen har, selvom der mangler beskæftigelse og der mangler dagpenge,
jo sammen med de borgerlige lavet en stribe forlig med alvorlige følger bl.a. for unge på kontanthjælp, og der er de nye regler om, at en samboendes indtægt skal modregnes i en kontanthjælp.
Social dumping vil komme på vores dagsorden i forlængelse af aftalen om id-kortet, der skal gøre det nemmere at afsløre skattesnyd.
Velfærden skal selvfølgelig også forbedres – det giver også mere lighed, det giver sig selv – og vi foreslår, det kan jeg sige til beroligelse, naturligvis finansiering af alle de udgifter, som vi foreslår kommer ind.
Ud over vores egne forslag er der selvfølgelig elementer i det fremsatte forslag til finanslov, som vi gerne vil støtte, f.eks. mere til sundhed.
Vi vil gerne være med til at bruge det frirum på 1,5 mia. kr., der er lagt frem.
Hvis aftalen mellem Enhedslisten og SF bliver sådan, vil vi selvfølgelig også støtte en reduktion af kontingentet til a-kasserne via et større skattefradrag.
Vi mener i det hele taget, det er muligt at lave en aftale med regeringen, men det vil være ret utænkeligt med en aftale, der ikke hjælper arbejdsløse og andre, der er kommet i klemme i forbindelse med de reformer, der er lavet med højrefløjen.