Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2008-05-16:
Så vi har sådan set stor forståelse for SF's holdning om, at vi har brug for at finde ud af, om den kriminalpræventive effekt også er sådan, som det påstås at den er, sådan som man tror at den er, og sådan som der argumenteres for at den er.
Når man som jeg og andre står her på en af de sidste dage i Folketingets samling og har været igennem, jeg ved ikke hvor mange lovforslag og beslutningsforslag på retsområdet, hvor ordene strengere straffe, højere strafferammer, indførelse af minimumsstraffe, og hvad ved jeg, har været på dagsordenen, kan man godt få lyst til at se et klart og tydeligt skema for, om det her overhovedet virker.
I virkeligheden tror jeg egentlig, at de fleste godt er klar over, at alle de her strafskærpelser dybest set ikke har nogen som helst effekt.
Hvis man skal gøre noget ved kriminaliteten, er det den forebyggende indsats, der skal gøres noget ved; det er i første omgang at se på, hvordan vi kan mindske risikoen for, at folk bliver udsat for kriminalitet, hvordan vi forhindrer, at børn og unge mennesker overhovedet kommer ind på en kriminel løbebane.
Det vil kræve massive investeringer i en forebyggende indsats, en indsats, der desværre endnu ikke i Folketinget har været flertal for at gøre noget reelt ved.
Og det betyder jo også, at når vi hele tiden strammer op, i forhold til at folk skal længere tid i fængsel, har det primært én effekt, som jeg tror man kan være ret sikker på, nemlig at det koster flere penge, og at der skal bruges flere ressourcer.
Det er grundlæggende egentlig bare et ressourcespild for at tilfredsstille nogle politikeres behov for at kunne optræde handlekraftige i medierne, efter at mediehysteriet er gået i gang, fordi en eller anden tilfældig avis pludselig har fundet ud af at skrive om en sag, der nu lige har været oppe.
Så vi er enige med SF i, at der er alt for meget symbollovgivning, signallovgivning, alt for meget lovgivning, som overhovedet ikke har nogen effekt.
Men vi kender jo også de dygtige folk i Justitsministeriet.
Når man f.eks. ser Justitsministeriets kommentarer til de høringssvar, der kommer til forskellige lovforslag, kan vi jo se, at Justitsministeriets embedsfolk kan argumentere sig ud af hvad som helst.
Man kan simpelt hen skrive sig ud af hvad som helst, og man kan påstå, at en hvilket som helst indvending mod et hvilket som helst lovforslag ikke har den betydning, som høringsparterne mener det har.
Som hr. Tom Behnke jo i øvrigt før så ganske fornuftigt argumenterede for, er det sådan, at en lov kan gennemføres her i Folketinget, så kan hr. Tom Behnke bagefter mene, at den havde en kriminalpræventiv effekt, jeg vil kunne mene det modsatte, alle andre vil kunne mene noget midtimellem, og jeg er sikker på, at Justitsministeriet vil komme frem til, at den har den effekt, som den til enhver tid siddende justitsminister måtte ønske at den skulle have - for nu at sige det, som det er.
Derfor synes vi, at det kan være relevant i de enkelte tilfælde at sige, at vi laver særlig overvågning af et lovforslag - det skal Folketinget evaluere, her skal vi have en halvvejsevaluering, eller her skal vi have en særlig lovovervågning - men at lave en generel regel om det her tror vi, alle gode intentioner til trods, dybest set bare vil føre til ekstraarbejde i Justitsministeriet og ikke til nogen som helst ændring i forhold til vores arbejde med det lovgivningsmæssige.