Anne Baastrup (SF), 2007-01-10:
Det er i virkeligheden en meget interessant diskussion, vi har, for regeringspartierne og Dansk Folkeparti bruger mange ord på at fortælle, at det her ikke duer, at Socialdemokratiets beslutningsforslag ikke duer, samtidig med at der ikke står et eneste ord i det her beslutningsforslag, som ikke alle vil kunne skrive under på.
Det drejer sig bare om, hvordan man fortolker selve beslutningsforslaget, og om man kan finde et eller andet hår i suppen, for der er jo ikke nogen, der kunne drømme om at sige: Vi skal have nedlagt sengepladser, således at der kommer flere ældre i skyllerummene.
Det er jo også det, ministeren selv var ude med her for et par dage siden om registrering af de indre ventelister.
Det er jo det, vi hele tiden har diskuteret, dengang vi havde lovforslaget om nedsættelse af ventetiden fra 2 måneder til 1 måned, hvor vi påpegede, at hovedproblemet var de indre ventetider.
Der er jo heller ikke nogen, der ikke synes, det er en rigtig god idé at få en strategi for rehabilitering.
Et af hovedproblemerne for de ældre er, at der ingen sammenhæng er mellem hospitalsindlæggelsen og behandlingen, når de kommer hjem.
Der var det jo, at vi på den her konference fik nøje beskrevet, hvilke muligheder der er, hvordan geriaterne ved vejledning til det almindelige personale rent faktisk kan lave nogle rigtig gode planer for de ældre, således at de ikke vender tilbage til hospitalerne.
Der er jo heller ikke nogen, der har noget som helst imod en udbygning af den sundhedsfremmende indsats i ældreplejen.
Det er jo det, kommunalreformen går ud på.
Derfor er det her en typisk parlamentarisk diskussion.
Regeringspartierne og Dansk Folkeparti vil ikke støtte forslaget, fordi det kommer fra oppositionen.
Sådan er det.
Det er man vant til.
Men så vil jeg samtidig sige, at jeg er enig med fru Charlotte Fischer i, at tidspunktet måske ikke er det allerallerheldigste.
Vi følger jo nu nøje med i, hvordan det foregår rundtomkring i regionerne.
Vi får løbende indberetninger om, hvordan kommunerne prøver at finde ud af, hvordan de skal lave en eller anden form for sundhedsfremme – og de vakler, de ved det ikke.
Derfor tror jeg, at vi i stedet for at sende det her til andenbehandling og få det nedstemt skal bruge det som en ramme til at diskutere i Sundhedsudvalget, som en ramme til at få kommunerne til at fortælle os, hvordan det rent faktisk foregår.
Vi kunne måske til foråret holde en konference om, hvordan det første halve år rent faktisk er forløbet, hvor vi så fra Sundhedsudvalgets side sætter fokus på de ældre medicinske patienter, for som det tydeligt fremgår, er det jo de ældre medicinske patienter, der fylder mest på de danske hospitaler, og det er en gruppe af mennesker, som har utrolig stort behov for, at der er en plan for, hvordan de kan undgå at komme på hospitalet.
Så synes jeg også, fru Charlotte Fischer kom med et meget godt indspark til kvalitetsreformen.
Jeg kan forstå, at sundhedsministeren er fuldstændig ligeglad med, hvad jeg siger, men sådan er der jo så meget.
Fru Charlotte Fischer kom jo ind på: Hvordan kan vi slippe den offentlige sektor løs?
Hvordan kan vi få personalet til at bruge alle deres ressourcer til det, de helst selv vil?
Hvordan kan det være, at vi systematisk har fået opbygget et system, der går på, at det, man ikke har valgt af uddannelse, nemlig papir og administration, er det, man kommer til at beskæftige sig med, og de mennesker med de korteste uddannelser beskæftiger sig så med det centrale, nemlig plejen?
Det er da en meget, meget interessant måde, vi har fået opbygget sundhedsvæsenet på
, og der synes jeg, at vi skal prøve i højere grad i kvalitetsreformdiskussionen at få sat på dagsordenen: Hvordan kan vi forhindre, at de offentligt ansatte bruger al deres energi og al deres tid på at skrive ned, således at man kan registrere, om de nu laver noget, i stedet for at de kommer i gang med at lave noget?
Men Socialdemokratiet skal alligevel have ros for at komme med det her forslag.