Karsten Nonbo (V), 2014-01-21:
Man ser deres uvaner.
Nu har jeg så stor tillid til unge mennesker, at jeg er lige ved at tro, at det også kan gå den modsatte vej.
Den person, der lige har taget kørekort som 17-årig og har lært af den gode nye undervisning og lært moralen bag den, kan indimellem slå sin gamle far i hovedet og sige: Ved du hvad, det, du lærte dengang, er helt galt; nu skal du se, det er det her, jeg har lært, og sådan bliver det.
Så med den kritiske ungdom, vi har i dag, kan den holdningsbearbejdning også gå den modsatte vej.
Nu er jeg sådan lidt på herrens mark med hensyn til forretningsordenen, for det er jo sådan, at det her er skrevet af hr. Kristian Pihl Lorentzen, som er ordfører for forslagsstillerne
, men han kunne ikke være til stede.
Men jeg vil sige, at det er et område, der ikke er mig ukendt, så man behøver ikke at behandle mig pænt; hvis det er sådan, at man har kritiske spørgsmål, kan jeg fuldt ud, tror jeg, gøre det ud for hr. Kristian Pihl Lorentzen.
Jeg skal også sige, at jeg – og Venstre – fuldt ud deler justitsministerens bekymring, justitsministerens initiativ og justitsministerens omsorg for trafiksikkerheden.
Den tror jeg egentlig vi deler blandt alle ordførerne.
Derfor vil jeg også sige, hvad meningen er med det her beslutningsforslag, for lige at ridse helt op, hvad det drejer sig om: Det første år, hvor man kører i trafikken, er egentlig det farligste.
Det er derfor, vi kommer med det her beslutningsforslag, som går ud på – og det skal jeg også lige slå helt fast – at man starter, som hvis man var 18 år.
Altså, man går til kørelærer, man modtager undervisning i teori og praksis, man skal bestå sin teoriprøve og køreprøve, som om man var 18 år.
Altså, det ikke dér, ændringen er.
Det er først, når man står med kørekortet i hånden som 17-årig, at man må øvekøre med en erfaren person.
Det er da rigtigt, at vi også skal debattere, hvad en erfaren person er, for er det en, der har haft kørekort i mange år, eller er det bare en, der er mange år gammel?
Vi har sagt, at grænsen kunne være 30 år, men vi har jo haft samme debat under behandlingen af det forslag, der hedder L 85, altså netop i forhold til uddannelse af kørelærere, hvor Justitsministeriet skriver, at man er fuldt erfaren, når man er 24 år, uanset om man har haft kørekort eller ej.
Der har vi jo i Venstre stillet det spørgsmål, om ikke man skulle sige, at man skal have 4 eller 5 års erfaring og have haft kørekort i 4 eller 5 år.
Men der lægger Justitsministeriet sig fast på at sige: Nej, det skal man ikke; man er fuldt erfaren, når man er 24 år, uanset om man har haft kørekort eller ej.
Så der tror jeg altså lige, man – i hvert fald i Justitsministeriet – skal finde ud af, hvilken holdning man vil have.
Men jeg tror nok, vi skal blive enige og finde den rette holdning til sidst, for det, der er meningen med at have personen, som sidder ved siden af, er jo, at personen sidder ved siden af som passager, fordi føreren har bestået sin køreprøve og har sit kørekort.
Det vil sige, at føreren er fuldt ansvarlig for bilens færden, så det, passageren ved siden af kan gøre, er egentlig kun at være moralens vogter og at være til stede.
Det er føreren, der har det fulde ansvar, og som kan frakendes kørekortet, få hastighedsbøderne og det hele.
Det kan der ikke – og det skal der ikke – laves om på, for ellers kan vi jo ende i noget forfærdeligt juristeri.
Men det vil jo også typisk – hvis det er en person, der er erfaren, og en person, der er f.eks. over 30 år – med 99,9 pct.s sikkerhed være den, der ejer bilen.
Og alene dér har han jo et frygteligt – eller et godt – incitament til at sige til den 17-årige: Nu kører du ordentligt, nu kører du pænt, for det er fars bil her, det går ud over.
Det vil sige, at du får bygget noget rutine og erfaring fra moralens vogter på den uddannelse, som du har fået hos kørelæreren.
Den er vi med til at forbedre, og derfor er det her ikke et spørgsmål om enten-eller, men om både-og.
Men jeg synes, at min jubel over justitsministerens imødekommenhed gør, at jeg føler, at vi kan afgive en beretning på det område og så komme videre med vores alle sammens fælles mål, nemlig den størst mulige trafiksikkerhed og den størst mulige motivation for de unge bilister til at blive mere trafiksikre.
Men tak for modtagelsen.
Jeg ser frem til en videre konstruktiv og god behandling af beslutningsforslaget.
Det har justitsministeren i hvert fald banet vej for, synes jeg.