runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karl H. Bornhøft (SF), 2009-01-30:
Spørgsmålet dokumenterer jo lige præcis, hvorfor det er så vigtigt at læse alt det, der står i vores forslag.
For det er meget præcist formuleret i vores forslag, hvilken kompensation der skal til for nogle bestemte grupper, for at vi ikke ødelægger balancen, men derimod sørger for, at den bliver bedre.
I forbindelse med diskussionen om momsen vil jeg svare på den måde, at vi har undersøgt de betingelser, der er i EU.
Vi mener, at det kan være et godt instrument at bruge i den her sammenhæng.
Vi mener, at der er dokumentation for det.
Hvis andre kan komme med dokumentation for, at andre tiltag virker mindst lige så godt, kan jeg da love for, at vi så vil være fuldstændig vilde med også at få lov til at diskutere dem.
Birgitte Josefsen (V), 2009-01-30:
Hr. Karl Bornhøft siger, at han er optaget af at hjælpe de mennesker, der har de laveste indkomster.
Det tror jeg vi alle er.
Derfor vil jeg spørge hr. Karl Bornhøft, om han har forholdt sig til netop diskussionen om differentieret moms, for jeg kan se, at man i forslaget alene fokuserer på moms på frisk frugt og grønt.
Jeg vil høre, om SF har været inde og kigge på, hvad der ligger i EU af aftaler om differentieret moms.
Jeg er i hvert fald nået til den erkendelse efter at have lavet min research, at man ikke alene kan begrænse det til det.
Jeg kan forstå, at SF jo er blevet et EU-venligt parti, så man vil følge de aftaler, der ligger der.
Men når det så bliver sagt, at man vil hjælpe dem, der har de laveste indkomster, er det jo sådan, at de, der har de højeste indkomster, vil få mest ud af differentieret moms.
Karl H. Bornhøft (SF), 2009-01-30:
Det er ikke noget problem at bekræfte det, for sådan er virkeligheden.
Derfor vælger vi også - det kan man se af vores forslag på de forskellige områder - konsekvent at gå ind og kompensere de mennesker, som har de laveste indkomster.
Men det fundamentalt vigtige er at sige, at når vi snakker midler generelt, må vi erkende, at vi er nået så langt, vi overhovedet kan, med information og vejledning.
Og for os, der bekymrer os utrolig meget om den sociale ulighed i forbindelse med sundhed, er det altså nødvendigt at sige, at hvis man ikke vil acceptere det, må man finde nogle andre måder at hjælpe de her mennesker på.
Det er så bl.a. nogle af dem, vi foreslår her, for vi kan ikke bære den stigende ulighed, der er i forbindelse med sundhed.
Per Clausen (EL), 2009-01-30:
I forlængelse af det med, om Dansk Folkeparti mener sin bekymring for de økonomisk dårligst stillede i dette samfund alvorligt, vil jeg bare spørge hr. Karl H. Bornhøft, om han ikke kan bekræfte, at det fremgår meget klart af de udspil, der er kommet til skatteændringer og i den sammenhæng også til forhøjelse af nogle af de sociale ydelser, at der vil være et flertal i Folketinget for at gennemføre forhøjelser af overførselsindkomsterne og skattelettelser for de fattigste, sådan at ingen vil få en dårligere økonomisk situation på baggrund af de forslag, SF her fremsætter.
Karl H. Bornhøft (SF), 2009-01-30:
Der ligger jo i det forslag, som er til behandling i dag, faktisk rigtig mange budskaber om, hvad det er for nogle rammer, vi forestiller os.
Vi har så til gengæld også en forståelse for, at vi skal diskutere de rammer med andre, hvis man skal finde et fælles grundlag.
Det kan enten være ved, at vi gør noget billigere, eller ved, at vi gør noget dyrere.
Og så er der altså nogle situationer, hvor vi må sige, at det, det enkelte menneske gør, kan skade andre.
Det er der, forbudsdiskussionen kommer ind.
Liselott Blixt (DF), 2009-01-30:
Jeg er fuldstændig enig med ordføreren i, at det er de unge, vi skal tage fat i, for det er der, forebyggelsen ligger.
Burde man så ikke tænke på, hvilke rammer der skal være, før man begynder at lave de her afgiftsforhøjelser?
Karl H. Bornhøft (SF), 2009-01-30:
Jeg vil med det samme understrege, at det, der er vigtigt for os, er at påvirke de mennesker og skabe nogle rammer for de mennesker, så de kan få et bedre liv.
Det ændrer jo ikke på det forhold, at der faktisk er nogle mennesker, som i deres livssituation har svært ved at efterleve nogle af de her ting.
Vi har ingen ambitioner om, at man skal tvinge et menneske, der er i sin sidste del af livet, til at ændre adfærd.
Vores sigte er at sørge for, at andre ikke også kommer i den situation.
Birgitte Josefsen (V), 2009-01-30:
Har ordføreren i sin søgning og ved at kigge på det, der foregår i EU, kunnet finde nogen steder, hvor man alene har lavet en differentieret moms på frisk frugt og grønt?
Og har ordføreren i sin søgen kunnet finde nogen steder, hvor det ikke er den, der har den høje indkomst, der får den største gevinst, og den, der har den laveste, der får den mindste, for det er jo rent faktisk fakta?
Flemming Møller Mortensen (S), 2009-01-30:
Det, der fik mig til at trykke på knappen og bede om ordet, var rækken af de her meget gunstige sundhedsinitiativer og tiltag og projekter, som man har kørende.
Jeg vil bare sige, at vi jo for ganske nylig her i Folketingssalen har behandlet i hvert fald en ting, som viser, at træerne jo ikke bare vokser ind i himlen, og det drejer sig om skolelægerne og sundhedsplejerskerne.
Vi ved jo rent faktisk, at en tredjedel af alle skolebørn ikke får deres indskolings- og udskolingsundersøgelser i forbindelse med deres skolegang.
Jeg ved godt, at der er taget nogle initiativer nu, for at sundhedsplejerskerne skal få mulighed for det, men vi må jo bare sige, at vi i alt, alt for mange år har været vidne til det her faktum, som givetvis er gået ud over rigtig mange børns sundhed, også deres fremtidige sundhed.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-01-30:
Jeg forstår egentlig ikke indledningen på hr. Flemming Møller Mortensens kommentar om at prøve ting af.
Vi kan lave nogle rammer her, og jeg mener bestemt, at vi skal lave nogle rammer, men det er ude i kommunerne, man er tæt på borgerne, og derfor ønsker jeg, at man skaber mulighederne for kommunerne til, at de kan gøre det igennem deres institutioner, deres skoler og deres foreningsliv m.v.
Det er derude, at forebyggelsen skal ske.
Flemming Møller Mortensen (S), 2009-01-30:
Jeg tror nu nok, at Socialistisk Folkeparti og Socialdemokraterne er meget enige i det synspunkt, at rigtig, rigtig mange ting er prøvet af ude i kommunerne og også var prøvet af i amterne.
Nu er det jo handling, vi skal have.
Derfor vil jeg sige, at jeg måske ikke er helt tilfreds med, at ministeren siger, at nu vil man igen prøve noget af, og så tager man det bedste og får det implementeret.
Det skridt synes jeg at vi som sundhedspolitikere i dagens Folketing skulle være behjælpelig med at få initieret hurtigst muligt for at få en sundhedsfremmende effekt.
Så vil jeg gerne lige spørge ministeren om én ting, og det er kommunernes økonomi.
Det er jo ikke kun politikere fra oppositionen, der er kommunerne behjælpelige med at sige, at det ikke er sikkert, at økonomien ude i alle kommunerne er, som de gerne vil have den.
Senest har jeg set, at 20 pct. af de adspurgte kommuner nu sætter tilskuddene til foreningslivet ned, både i forhold til aktiviteter og lokaletilskud.
Det her er jo ministerens forebyggelsesressortområde.
Og det er naturligvis her, at jeg har en forventning om, at ministeren griber ind og er opmærksom, for vi kan ikke leve med en forringelse af den tilstand, som allerede på nuværende tidspunkt ikke er god nok.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-01-30:
Med hensyn til kommunernes økonomi så ordnes den jo hvert år ved de årlige økonomiforhandlinger.
Derved vil disse opgaver jo også så skulle DUT'es.
Det er klart, at hvis vi pålægger kommunerne nogle opgaver, skal de også økonomisk kompenseres.
Der er mange kommuner, der virkelig har taget den her opgave til sig.
Lad mig nævne, at Herning, Aalborg og også København er langt fremme på mange gode områder.
Men det er ikke alle steder de samme områder, og det, vi fra statslig side kan være behjælpelige med, er at få lokaliseret de gode eksempler og så opfordre kommunerne via KL til at kopiere de bedste eksempler, så man får dem plantet ud over hele landet, for samtidig med at vi - og jeg går ud fra at vi deler det ønske - gerne ser, at kommunerne selv har en stor indflydelse på, hvordan de tilrettelægger arbejdet, er det klart, at vi gerne vil se et generelt løft over hele landet.
Flemming Møller Mortensen (S), 2009-01-30:
Mange tak.
Jeg vil gerne spørge sundheds- og forebyggelsesministeren om kommunernes økonomi og det, at ministeren nu siger, at kommunerne er kommet rigtig godt i gang.
Allerførst vil jeg gerne spørge ministeren: Er det acceptabelt, at der kommunerne imellem er meget, meget store forskelle på, hvad det er, de gør på det sundhedsfremmende og forebyggende område?
Dernæst vil jeg prøve lige at stille et spørgsmål til sundhedsministeren vedrørende den meget klare udmelding om, at kommunerne er kommet rigtig godt i gang.
Jeg vil også gerne henvise til den undersøgelse fra efteråret, som Kommunernes Landsforening havde lavet.
Det er rigtigt, at 80 pct. har fået lavet en sundhedspolitik, og det er også rigtigt, at der er rigtig mange pilotprojekter i gang, men kan ministeren ikke bekræfte, at det var en fuldstændig og entydig, kvantitativ undersøgelse, som ikke fortalte noget om, hvor mange borgere der så kom i berøring med de sundhedsfremmende tiltag fra kommunerne?
Karl H. Bornhøft (SF), 2009-01-30:
Jeg tror, at vi omkring de resultater, der ligger, og de oplysninger, som vi har kunnet få fra andre EU-lande, må sige, at de altså godt nok kan tolkes på mange forskellige måder.
Derfor er vi i vores forslag gået ind og har forholdt os til, hvordan situationen er i Danmark.
Og i den sammenhæng har vi så bygget vores forslag op efter danske forhold.
Det er derfor, vi har fastholdt den sammenhæng, at vi enten skal have en afgiftsdifferentiering, eller at vi skal have nogle andre muligheder.
Vores overvejelser går slet ikke på at trække en hest til truget, vores overvejelser går på, hvordan vi skaffer bedre muligheder for danskerne til at kunne lave nogle flere sunde valg.
I den sammenhæng synes vi, det er vigtigt at holde fast i to ting: Den ene er, at det enkelte menneske har et ansvar for sin egen sundhed, og den anden er, at det samfundsmæssige ansvar ligger i at sørge for, at der er nogle rammer, der gør, at det enkelte menneske så også kan vælge de sunde rammer.
Det er hele argumentationen, og derfor vil jeg sige, at den her diskussion drejer sig om de forpligtende mål, og det, jeg kan høre at Dansk Folkeparti gerne vil diskutere, er det næste forslag, der drejer sig om metoderne.
Så jeg må altså bede om, at man venter med det, til vi kommer dertil.
Liselott Blixt (DF), 2009-01-30:
Jeg har et meget enkelt spørgsmål: Hvordan vil hr. Karl H. Bornhøft trække en hest til truget, der ikke vil spise?
Sagt på en anden måde: Vi ved jo godt, hvem det er, de her sundhedstilbud ikke kommer ud til, hvem der ryger, ikke spiser sundt og ikke dyrker motion; det er lavtlønsgrupper, indvandrere, pensionister og mænd.
Så hvordan vil hr. Karl H. Bornhøft klare den?
Vivi Kier (KF), 2009-01-30:
Jeg kan bare konstatere, at hr. Per Clausen meget gerne må angribe Venstre og Konservative for ikke at ville være med på det her.
Jeg hørte nede fra min tilhørerplads, at også Socialdemokraterne afviste forslaget og mente, at det er dækkende, som det er i dag.
Per Clausen (EL), 2009-01-30:
Nu behøver hr. Karl H. Bornhøft ikke at tage stilling til, om det skaber mindre folkesundhed eller større folkesundhed at lave Frederikssundmotorvejen eller at udvide motorvejen på Vestfyn.
Det kan vi jo bare få undersøgt.
Det, jeg gerne vil have Karl H. Bornhøfts tilsagn om, er, når Enhedslisten stiller krav om, at det skal undersøges i forbindelse med, at flertallet i Folketinget mod Enhedslistens stemmer vedtager, at de motorveje skal gennemføres, at det så bliver undersøgt, hvilke sundhedsmæssige konsekvenser det har.
Det synes jeg ærlig talt er lidt ærgerligt.
Men det vil formentlig også påvirke processen i Sundhedsudvalget, hvor det flertal, der allerede nu har vist sig for at gøre noget ved den her sag, vel også kan udkrystallisere sig i handling.
Vivi Kier (KF), 2009-01-30:
Jeg har set meget på den debat, der var om B 39, og her har jeg hæftet mig ved justitsministerens svar i forhold til det her, og det føler jeg mig helt tryg ved.
Per Clausen (EL), 2009-01-30:
Jeg forstod, at det var en bekymring for bureaukrati, som drev den konservative ordfører.
Jeg vil gerne høre, om den konservative ordfører i sin iver efter at undersøge, om dette udmærkede og sympatiske forslag medfører meget ekstra bureaukrati, har undersøgt, hvor store ekstra ressourcer der bruges i statsorganisationen og i kommunerne for at undersøge alle forslag for deres miljømæssige konsekvenser.
Vivi Kier (KF), 2009-01-30:
Som mange af de foregående talere har sagt, kan man godt have sympati for det her forslag.
Fra konservativ side mener vi, at den sundhedskonsekvensvurdering, der lægges op til, allerede i dag sker ved relevante forslag, og der kan jeg jo så henvise til det B 39, som man diskuterede i 2006.
For mig er det lige så vigtigt, at vi undgår at skabe en hel masse bureaukrati og sundhedskonsekvensvurdere en masse irrelevante lovforslag.
I kommunerne ved vi at de har taget sundhedstiltagene meget til sig og arbejder meget med dem, og der er ude i kommunerne faktisk en hel masse sundhedsperspektiver i alt det, de foretager sig.
Set i det lys kan vi ikke tilslutte os det her beslutningsforslag.
Liselott Blixt (DF), 2009-01-30:
Jeg mener selvfølgelig også, som ordføreren siger, at vi skal diskutere de her sundhedsmæssige perspektiver.
Men det, vi også skal nå til enighed om, er, hvornår vi går ind og begynder at rykke ved den enkeltes personlige frihed og derved tager noget af folks livskvalitet, som også gør noget for sundheden.
Karl H. Bornhøft (SF), 2009-01-30:
Mit budskab er fuldstændig klart.
Vi ønsker en sundhedskonsekvensvurdering af alle de forslag, der bliver vedtaget fremover, og det vil naturligvis i vores optik også betyde, at forslag, der kommer frem efter det her, også bør undersøges lige præcis i den her sammenhæng.
Det er vores mening med det.
Og grunden er jo, at vi synes, det faktisk er fornuftigt, for når der vedtages lovgivning i det her land, så ved vi også, hvad den sundhedsmæssige virkning er, og så ved vi også, at hvis dette Ting vedtager noget, der ikke gavner sundheden, sker det af nogle andre grunde.
Bare bevidstgørelsen er utrolig vigtig.
Karl H. Bornhøft (SF), 2009-01-30:
Det var også lige præcis det budskab, jeg hørte, og jeg regner også med, at alle andre accepterer det og indgår i de videre drøftelser.
Orla Hav (S), 2009-01-30:
Jeg kan forstå, at der har været forskellige udlægninger af, hvad det var, jeg sagde.
Jeg vil gerne her sige, at vi er positive over for forslaget og medvirker gerne til et fælles beretningsbidrag i sagen.
Karl H. Bornhøft (SF), 2009-01-30:
Jeg kan sige med det samme, at det altså også gælder omvendt.
Lone Dybkjær (RV), 2009-01-30:
Det er bare for en ordens skyld, at jeg vil sige - for at SF ikke skal være i tvivl - at alle Radikale glæder sig, hver gang SF tilslutter sig radikale synspunkter.
Karl H. Bornhøft (SF), 2009-01-30:
Det, jeg meget præcist siger, er, at vi gerne vil have vedtaget det her forslag.
Det vil så betyde, at al lovgivning, der laves fremover, skal have den vurdering.
Det er det, vi direkte går efter.
Per Clausen (EL), 2009-01-30:
Jamen jeg er da glad for hr. Karl H. Bornhøfts udtalelse, der viser, at når det ikke er kommet med i forligsteksten, så er det en fejl, som vil blive rettet, og når Enhedslisten stiller det krav i forbindelse med behandlingen af de to lovforslag, vi kommer til at behandle i løbet af i år, så vil SF støtte det.
Det er jeg meget glad for, for kendsgerningen er jo, at det her forslag intet formynderi indeholder over for befolkningen.
Det indeholder en smule formynderi over for regeringen og over for os, nemlig at vi, hver eneste gang vi behandler et forslag, skal overveje, hvilke sundhedsmæssige konsekvenser det har.
Så jeg er meget glad for det, fru Liselott Blixt siger, for jeg synes faktisk, at det betyder, at vi formentlig har flertal for noget, der i hvert fald ligner det her forslag.
Flemming Møller Mortensen (S), 2009-01-30:
Mange tak.
Ministeren siger, at det er et ambitiøst mål, der er sat, når regeringen har sagt, at middellevetiden i Danmark skal forlænges med 3 år igennem de næste 10 år.
Jeg vil så spørge ministeren: Kan ministeren ikke bekræfte, at hvis vi prøver at kigge lidt tilbage - hvis vi nu kigger 10 år tilbage - er den gennemsnitlige levetid rent faktisk i de 10 år blevet forlænget med 3 år?
I mit spørgsmål til ministeren ligger naturligvis, om det så er rimeligt at sige, at regeringens planer om en fremtidig forlængelse af gennemsnitslevealderen med 3 år er et meget ambitiøst mål, som kræver, at alle skal trække i arbejdstøjet og ligefrem få beskidte hænder for at få den gennemsnitlige middellevealder op.
Kunne vi ikke godt forestille os, at vi rent faktisk kunne vinde de 3 år ved at fortsætte, som vi kører i øjeblikket?
Birgitte Josefsen (V), 2009-01-30:
I Venstre har vi stor sympati for de intentioner, der helt klart ligger bag det her beslutningsforslag.
Men vi må så også sige, at det jo er sådan, at vi allerede i dag har en procedure, der betyder, at der foretages sundhedskonsekvensvurderinger i de sager, hvor det er relevant, og vi synes, at det ville være spild af god arbejdskraft, hvis vi sagde, at man skulle køre alle lovforslag igennem og udarbejde sundhedskonsekvensvurderinger dér, hvor det overhovedet ikke har nogen mening.
Derudover er vi sådan set mere optaget af, hvad der sker ude i den praktiske dagligdag.
Og vi har kunnet konstatere, at en række kommuner sådan set også er optaget af at sætte fokus på sundhed og forebyggelse og derfor i deres daglige arbejde lægger sundhedsvurderinger ind i dagsordener til udvalgsmøder og byrådsmøder og tager dem med i vurderingerne af det, der træffes afgørelser om derude.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-01-30:
Jeg mener ikke, at jeg på nogen måde har sagt noget som helst om, at statsministeren ikke indgår i regeringen.
Det ville jo være fuldstændig plim at udtale noget sådant.
Så resten af de polemiske bemærkninger må jo stå for hr. Per Clausens egen regning.
Man kan ikke med rette sige, at jeg skulle have sagt, at statsministeren ikke indgår i regeringen.
Det er jo grinagtigt.
Men derudover kan jeg jo kun fastholde, at jeg hele tiden selv har sagt, at vi afventer Forebyggelseskommissionens redegørelse - det mener jeg er mest fair over for Forebyggelseskommissionen - så vi får et samlet billede og kan fremlægge en samlet strategi.
Regeringen vil vælge noget til og vælge noget fra.
Per Clausen (EL), 2009-01-30:
Dagen i dag starter jo meget spændende, nemlig med, at sundhedsministeren siger, at statsministeren ikke repræsenterer regeringen, for statsministeren har jo klart sagt, hvad for nogle redskaber man ikke kan bruge.
Og det er jo rart at få af vide af sundhedsministeren, at statsministeren ikke tegner regeringen i denne sag.
Der må vi så spørge statsministeren, om han er enig i den vurdering, for med al respekt for sundhedsministeren tillægger jeg alligevel statsministeren måske en lille smule mere magt end sundhedsministeren.
Det andet, som ministeren ikke kan svare på, er spørgsmålet om, i hvor mange af de lovforslag, der er fremlagt fra regeringens side, der indgår en sundhedsvurdering - og jeg kan godt forstå, at ministeren ikke ønsker at svare på det, mens der er åbenhed omkring det, men jeg har ikke læst nogen forslag, hvori den vurdering indgår i år og heller ikke sidste år.
Så mener ministeren ikke, at det måske alligevel kunne være en god idé at få indskærpet, at det var en forpligtelse?
Det er jo rigtigt, at arbejdsmiljølovgivningen og sociallovgivningen osv. næsten altid har sundhedsmæssige konsekvenser, men det er da også rigtigt, at regeringen aldrig ønsker at føre den debat.
Jeg vil bare spørge fru Birgitte Josefsen, om hun mener, at det er sådan, at der i dag gennemføres en sundhedsmæssig vurdering af konsekvenserne af alle de lovforslag, hvor det er relevant.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-01-30:
For så vidt angår det sidste, kan jeg ikke på stående fod sige noget om, i præcis hvor mange tilfælde det har fundet sted, så det vil jeg sørge for tilgår hr. Per Clausen i en skriftlig besvarelse.
Med hensyn til det om ikke at udtale sig vil jeg sige, at det helt generelt er regeringens politik, at vi afventer en udtalelse.
Det er korrekt, at der er nogle, der ved forskellige lejligheder har sagt dette og hint om forskellige ting, når det er indgået i den almindelige debat, men helt generelt med hensyn til det, som regeringen vil melde ud som sin politik, har vi sagt, at vi venter, til Forebyggelseskommissionen har talt.
Ellers får vi simpelt hen for fragmentarisk et billede, og ellers kommer tingene ikke til at få nogen indre sammenhæng, for det er jo altså mange forskellige områder, der skal sættes ind på.
Per Clausen (EL), 2009-01-30:
Jeg har to spørgsmål til ministeren.
Det første spørgsmål: Hvad er årsagen til, at den eneste i regeringen, der ikke vil udtale sig om, hvilke konkrete initiativer der skal tages eller ikke tages på forebyggelsesområdet, er forebyggelsesministeren?
For statsministeren, skatteministeren og andre ministre har jo givet udtryk for alt det, der ikke skal gennemføres.
Det andet spørgsmål: Jeg kan ikke huske, at jeg i et lovforslag fra regeringens side nogen sinde har set, at der er redegjort for de sundhedsmæssige konsekvenser.
Kunne ministeren orientere mig om, i hvor mange tilfælde i forhold til alle de mange lovforslag, der fremsættes af regeringen i dette folketingsår, der bliver gennemført en undersøgelse af de sundhedsmæssige konsekvenser?
Birgitte Josefsen (V), 2009-01-30:
Det er det, jeg er oplyst om.
Det var sådan set en udtalelse, der kom fra justitsministeren i forbindelse med behandlingen af et beslutningsforslag med nøjagtig samme indhold som det, vi behandler i dag, nemlig B 39, som blev behandlet i 2006.
Per Clausen (EL), 2009-01-30:
Nu kan man selvfølgelig godt vælge at diskutere alle SF's forslag under et, men jeg synes, det måske ville være spændende at forholde sig til det konkrete forslag, som ligger her.
Det, jeg forstår fru Liselott Blixt siger, er, at hvis vi kan blive enige om at definere, hvad sundhed er, er Dansk Folkeparti enige i, at en sådan vurdering bør indgå i lovgivningen fremover.
Det synes jeg jo danner et godt udgangspunkt for behandlingen af det her forslag, så skal vi nok tage SF's andre forslag bagefter.
Liselott Blixt (DF), 2009-01-30:
Jeg er fuldstændig enig i, at vi skal gøre noget, netop for at vi kan være så sunde som muligt.
Men med de ting, vi ser i de forslag, der ligger fremefter, ser det ikke ud, som om det er den enkeltes personlige ansvar, men at staten skal ind og bestemme, hvad man definerer som sundhed.
Jeg kunne godt tænke mig, at vi fik en debat om, hvad det er, vi mener med sundhed, og hvor langt vil vi gå for at fremme sundheden, før vi rykker ind på folks eget personlige ansvar.
Lone Dybkjær (RV), 2009-01-30:
Det kan være udmærket at tage ind, men trods alt er det jo temmelig vigtigt, at man også går ud fra de præcise ting, som er fravær af sygdom, lang levetid, og hvad ved jeg.
Så kan den enkelte jo godt vælge noget andet, men det er en anden sag.
Samfundets opgave må vel være, at den enkelte får lov at vælge frit og så også vælge at acceptere forurening - det gør de fleste af os der bor i byerne, med de konsekvenser, det kan have.
Men det er dog et - i gåseøjne - frit valg, det er et oplyst valg.
Liselott Blixt (DF), 2009-01-30:
Jeg synes også, at de hos WHO er brede i deres fortolkning.
Derfor synes jeg også, at det måske passer bedre til Dansk Folkepartis holdning om, at vi også skal have livskvalitet med ind i det, end til Socialistisk Folkepartis.
For vi ser meget på den enkeltes personlige frihed, og man har selv et ansvar for at opnå den livskvalitet, som man skal have.
Det vil sige, at ser vi på en sundhedskonsekvensmåling på Nørrebro, hvor vi ved, at der er en lav gennemsnitsalder, kan det være, at det for dem giver mere livskvalitet at bo der, selv om der er den forurening, end at bo ud på landet.
Og spørgsmålet er: Hvordan definerer man så, hvad der er livskvalitet for den enkelte?