Joachim B. Olsen (LA), 2013-01-11:
Jeg har brugt det meste af mit liv i idrætsverdenen.
Jeg har dyrket elitesport på højt niveau.
Jeg har også konkurreret mod en del, som har taget doping.
Så sent som for få måneder siden fik jeg faktisk tilkendt en sølvmedalje, fordi den konkurrent, jeg havde konkurreret mod for 8 år siden, blev testet positiv for brug af doping.
Man havde fundet nogle nye måder at analysere prøverne på, og det viste sig, at han havde snydt, og i stedet for en bronzemedalje fik jeg så en sølvmedalje.
Men jeg blev altså snydt, jeg blev snydt for den hæder, som jeg burde have fået dengang, og sådan noget har altid gjort mig vred.
Jeg hader doping i sport.
Når man træder ind i en idrætsforening, træder man ind i et frivilligt fællesskab, hvor der er nogle regler, som skal overholdes.
Jeg så meget gerne, at man inden for sportens verden gjorde sådan, at blev nogen taget for doping, så røg de ud for ever, for good.
Jeg vil også sige, at hvis man har nogen tro på, at højere straffe for salg af doping på nogen måde vil mindske brugen af doping i forbindelse med idræt, tager man fejl.
På det niveau får de, der snyder, ikke doping ude på det illegale marked; de får det af læger, der udskriver det på recepter i deres hjemlande.
Så er det, fordi vi har en kultur i Danmark, i den danske idrætsverden, med hensyn til at det at bruge doping er det værste, man overhovedet kan gøre.
Det er en kultur, vi har.
Den kultur har man ikke i andre lande, og derfor er der mere doping der.
Men det er altså den kultur, der afholder folk fra at bruge doping i Danmark.
Derfor har vi heldigvis meget få, der er blevet taget.
Inden for min egen sportsgren, atletik, har vi kun tre tilfælde, og der var her tale om nogle mennesker, som havde nogle andre problemer, som jeg tror fik dem ledt ud i det her.
Jeg har det sådan, at når det kommer til motionsdoping, synes jeg, at der er en faglig ting, jeg som idrætsmand kan konstatere: at mange af de unge mennesker, som lader sig friste af det her, simpelt hen helt fagligt begår en stor fejl, for de resultater, de gerne vil opnå, kunne de sagtens opnå uden brug af kemikalier.
Det kunne de gøre ved at træne smartere, spise sundere osv.
Det synes jeg at der skulle sættes større fokus på, og det gør man heldigvis også mange steder.
Men når vi herinde vil sætte straffene op, må vi på et eller andet niveau prøve at forholde os til det sådan lidt fagligt.
Så må vi basere de beslutninger, vi tager, på en viden, vi har, om, hvad det her rent faktisk koster samfundet, og hvad det vil koste at sætte straffene op, hvad det vil koste at sætte folk i fængsel i længere tid.
I øvrigt synes jeg måske i parentes bemærket, det er meget sjovt, at der bruges masser af doping i fængsler.
Mange af de kriminelle, som kommer i fængsel, opfatter det nærmest som en eller anden træningslejr, for der er ro til at træne, og der er rigelig adgang til doping i fængslerne.
Men jeg synes altså, at man skal afveje, hvad det her vil komme til at koste samfundet af øget politiindsats, i forhold til de samfundsøkonomiske konsekvenser, altså hvad det koster sundhedsvæsenet at behandle folk for det her.
Jeg vil gerne understrege, at det på ingen måde er noget forsvar for doping, for det er det ikke.
Jeg synes bare, at man skal forholde sig ret fagligt til det.
Jeg vil dog mene, og det har jeg så ikke noget belæg for at sige, at en gennemsnitlig misbruger af de her stoffer i Danmark temmelig sikkert er sundere end gennemsnitsdanskeren, og det skyldes, at dem, der bruger de her stoffer, er folk, der træner meget og spiser sundt.
De vil gerne se ud på en bestemt måde, og så tager de også de her stoffer, og det er meget, meget usundt, men gennemsnitligt set tror jeg de er sundere end den gennemsnitlige kartoffeldansker, der sidder hjemme i sofaen og ser fjernsyn, spiser chips og er overvægtig; jeg tror, de er betydelig sundere.
Jeg tror, det hører lidt med, når man skal se på, hvad det her egentlig koster samfundet, hvad det her koster sundhedsvæsenet, og det har jeg ikke kunnet finde nogen tal for.
Det undrer mig, at der står en masse ordførere heroppe og siger, at det koster sundhedsvæsenet en hel masse, uden at de ved noget som helst om det.
Man skal huske på, at hvis vi skal bruge flere ressourcer på politi for at bekæmpe det her, kan de ressourcer ikke bruges på andre ting.
De kan ikke bruges til at behandle folk, der uforskyldt er blevet syge, altså ikke er blevet syge, fordi de har taget nogle stoffer, de ikke burde tage.
Jeg synes i højere grad, at vi burde have opmærksomhed på de mennesker og bruge ressourcerne på de mennesker, der uforskyldt har fået sygdomme, i stedet for at bruge dem på nogle mennesker, som helt frivilligt har valgt at fylde sig selv med nogle kemikalier.