runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Nick Hækkerup (S), 2015-03-18:
Indledningsvis skal jeg – og det er jeg sikker på at spørgeren er opmærksom på – for en god ordens skyld gøre opmærksom på, at arbejdsskader jo ikke er mit ressortområde, men at det derimod hører under beskæftigelsesministeren. På sundhedsområdet, som er mit ressort, har patienterne mulighed for at klage over den faglige behandling i sundhedsvæsenet til Patientombuddet, altså klage over f.eks. undersøgelsen, diagnosen, selve sygdomsbehandlingen eller journalføringen. Ombuddet blev oprettet i 2011, bl.a. med det formål at skabe en entydig klageindgang til sundhedsvæsenet. Patientombuddet behandler bl.a. klager over konkrete sundhedspersoner og behandlingsforløb.
Hovedformålet er læring og forebyggelse af fejlbehandling.
Patienter, som kommer til skade inden for det danske sundhedsvæsen, har herudover mulighed for at søge erstatning; det sker, som vi snakkede om lige for et øjeblik siden, hos Patienterstatningen, som kan yde erstatning for bl.a. tabt arbejdsfortjeneste, svie og smerte samt varige men og forringet erhvervsevne.
Den danske patientforsikringsordning er jo på flere måder særdeles fordelagtig for patienterne.
Ansvarsgrundlaget og bevisreglerne er lempeligere end efter de almindelige erstatningsregler.
Fælles for både Patientombuddet og for Patienterstatningen er et stærkt ønske fra min og regeringens side om en hurtig sagsbehandling.
For Patientombuddets vedkommende er sagsbehandlingstiderne for lange.
Det er utilfredsstillende, og det skal der gøres noget ved.
Jeg har bedt Patientombuddet om en handlingsplan for at kunne nedbringe sagsbehandlingstiderne.
Vi er også ved at evaluere patientklagesystemet og ser bl.a. på at optimere sagsgangene.
Jeg forventer, at de initiativer vil kunne føre til en hurtigere sagsbehandling.
For så vidt angår Patienterstatningen, har bestyrelsen her fastsat som mål, at den gennemsnitlige sagsbehandlingstid skal være på 200 dage.
I 2014 blev det mål nået.
Så selv om vi selvfølgelig ikke hviler på laurbærrene, ser jeg aktuelt ikke anledning til at iværksætte nye initiativer for den del af erstatningssystemet.
Nick Hækkerup (S), 2015-03-18:
Jeg har den interesse, at de borgere, som er blevet fejlbehandlet, og som har et krav på erstatning, også får den erstatning, som de har krav på, hverken mere eller mindre.
Jeg ville ikke, hvis jeg var region, budgettere med at tjene penge på et erstatningssystem, fordi det jo er en objektiv vurdering foretaget af nogle kompetente mennesker af, om der er et erstatningsgrundlag, og om der er de øvrige betingelser til stede, for at den pågældende kan få erstatning eller ej.
Det er jo ikke noget, regionen kan afgøre selv.
Så jeg har svært ved at forstå, at regionen måtte bevæge sig ind i den form for budgettering, men det er jo regionerne selv, der styrer deres egne budgetter.
Karina Adsbøl (DF), 2015-03-18:
Det kan jo ikke komme som nogen overraskelse for sundhedsministeren, for adskillige patientforeninger og paraplyorganisationer har jo også været ude at sige, at der er store udfordringer i, at regionerne gør det her.
Der kunne jeg egentlig godt tænke mig, at ministeren tog affære over for regionerne og løftede pegefingeren over for dem.
Det andet er de lange sagsbehandlingstider.
Mener ministeren ikke, at når man har fået en afgørelse, og når lægen har vurderet, at det er en blivende skade, og at borgeren ikke får det bedre, så skal der da også hurtigt kunne udbetales erstatning?
Der behøver jo ikke at gå så mange år, borgeren behøver ikke at vente på, at ressourceforløbet skal være afklaret og en sådan pendlen frem og tilbage.
Nick Hækkerup (S), 2015-03-18:
Jeg synes, vi skal sikre, at der er så korte sagsbehandlingstider som muligt.
Der kan selvfølgelig være omstændigheder, som betinger, at der skal indhentes erklæringer, og hvad ved jeg, som betyder, at sagsbehandlingen tager tid.
Michael Aastrup Jensen (V), 2015-03-18:
Betragter ministeren det som rimeligt, når reglerne for skiltning ved motorvejsafkørsler er så rigide, at Vejdirektoratet fjerner et vejskilt med et sæt bestik, der signalerer spisested, fordi det er til fare for trafiksikkerheden, men samtidig lader et vejskilt med en seng, der signalerer overnatning, blive på samme sted, som vi senest har set det ved Purhus Kro?
Skriftlig begrundelse
Der henvises til artiklen i Randers Amtsavis »Ændring af vejskilt har kostet kro dyrt« fra den 10. marts 2015.
Tak for det, og spørgsmålet lyder: Betragter ministeren det som rimeligt, når reglerne for skiltning ved motorvejsafkørsler er så rigide, at Vejdirektoratet fjerner et vejskilt med et sæt bestik, der signalerer spisested, fordi det er til fare for trafiksikkerheden, men samtidig lader et vejskilt med en seng, der signalerer overnatning, blive på samme sted, som vi senest har set det ved Purhus Kro?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2015-03-18:
Jeg er simpelt hen nødt til at sige igen, at det jo ikke er sådan, at vi ikke vil besvare spørgsmål, som vedrører Grønland.
Nej, der er nogle få spørgsmål, hvor vi mener der kan være en sammenblanding og det ligner, at man gerne vil have kontrol med nogle ting, som man har overtaget ansvaret for i Grønland, som vi har sagt at vi ikke vil svare på.
Men generelt svarer vi jo på spørgsmål fra Folketinget, og det gælder også forhold om Grønland.
Men jeg mener, det er helt, helt afgørende, at vi respekterer selvstyreordningen, vi respekterer de grønlandske myndigheders kompetence.
Og derfor skal vi også have respekt for, at det ikke er Folketingets opgave at kontrollere grønlænderne på de områder, hvor de selv har overtaget kompetencen.
Nick Hækkerup (S), 2015-03-18:
Jeg hørte ikke rigtig noget nyt i forhold til det spørgsmål, som vi behandlede lige før.
Magnus Heunicke (S), 2015-03-18:
Jeg vil først lige sige lidt generelt om vores regler.
Det er sådan, at reglerne ved motorvejsafkørsler, altså om skiltningen ved dem, bliver administreret ud fra et princip om, at man skal informere, men at man skal begrænse mængden af forskellige oplysninger på skiltene.
Det handler simpelt hen om, at det ikke skal være uoverskueligt, og at det ikke skal distrahere unødigt, så man som bilist kan fokusere på kørslen frem for alt muligt andet; det er et helt overordnet sikkerhedsmæssigt princip, vi har.
Derfor er der så en hovedregel om, at vi vejviser til serviceanlæg, der ligger på motorvejens sideanlæg, altså det, vi kalder rastepladser, og det drejer sig om cafeteriaer, tankanlæg og rastepladser.
Dog er der en undtagelse til hovedreglen, der handler om, at der kan vejvises til visse særlige egnede overnatningsmål, der ligger tæt på motorvejen, og det skyldes jo, at vi her i landet ikke har overnatningsmuligheder på sideanlæggene.
Hvis der ikke bliver vejvist til de her overnatningsmuligheder, risikerer vi, at trafikanterne simpelt hen kører videre, selv om man er træt, fordi man ikke vil sove i bilen, og det er ikke holdbart.
Selve det med trætheden er jo et af de store trafiksikkerhedsmæssige problemer, så derfor er det vigtigt, at der er den skiltning.
Nu vil jeg gå over til det konkrete eksempel, som spørgeren rejser, nemlig Purhus Kro, og jeg er enig med spørgeren i, at der måske er tale om en særlig situation her.
Skiltet med angivelse af spisestedet er sat op for mange år siden.
Og dengang var det altså en eller anden form for forvaltningsmæssig fejl.
Sidste år fjernede Vejdirektoratet så uden varsel skiltningen dér for at bringe den i overensstemmelse med de gældende regler.
Efter det har man hos Vejdirektoratet så ændret praksis, hvor man nu fremover gør det sådan, at man ved ændringer af skiltning til spisesteder på motorvejsnettet først laver en høring af de berørte virksomheder for at sikre god forvaltningsskik, og det synes jeg er fornuftigt.
Men det er jo ikke sket i forbindelse med skiltningen her til Purhus Kro, og derfor kan jeg meddele spørgeren, at Vejdirektoratet vil sætte det pågældende skilt med angivelse af et spisested op igen.
Søren Espersen (DF), 2015-03-18:
Jeg gentager: Jeg vil jo ikke være med til en kontrol.
Det er slet ikke det, jeg taler om her.
Det spørgsmål, der gav anledning til alt det her, var et fuldstændig uskyldigt spørgsmål til miljøministeren, om hun ville spørge sin grønlandske kollega om, hvorvidt der foreligger en plan for at få de såkaldte dumper, lossepladser, fjernet.
Jeg kunne jo have fundet på at stille præcis det samme spørgsmål om noget, der foregik i Hamborg, og ville så med garanti have fået svaret: Jo, den tyske regering planlægger at gøre sådan og sådan; det oplyser de til vores ambassade.
Nick Hækkerup (S), 2015-03-18:
Jeg tror, man skal huske på i den sammenhæng, at en afgørelse fra Patienterstatningen kan ankes af begge sagens parter, altså både af den skadelidte, i det her tilfælde patienten, og skadevolder, det vil sige det behandlingssted, f.eks. det sygehus, eller hvad det måtte være, som har påført skaden.
Jeg synes, det er vigtigt at være opmærksom på, at Patienterstatningen jo typisk træffer flere afgørelser i den samme sag, f.eks. en afgørelse om ansvarsgrundlaget og derefter flere afgørelser, det kan være om forskellige erstatningsposter.
Hvis patienten så vælger at anke afgørelsen om en af erstatningsposterne, tager ankenævnet stilling til det spørgsmål, men ankenævnet kan også se på, om f.eks. grundlaget for at tildele erstatning er rigtigt.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2015-03-18:
Jeg må sige, at jeg synes, det er helt forkert at sige, at vi har en misforstået berøringsangst.
Vi har den dybeste respekt for, at vi har en selvstyreordning, og det betyder altså, at selvstyret varetager nogle områder, som vi ikke længere har ansvaret for i Danmark.
Det er den respekt, jeg synes man skal have i forhold til det her.
Det betyder også, at man skal forstå, at selvstyret ikke udøver sin kompetence under dansk tilsyn.
Og i spørgsmål, der kan have karakter af, at vi i Folketinget giver indtryk af, at vi skal have tilsyn med eller kontrollere, hvordan man løser nogle opgaver i Grønland, mener jeg, at man skal være varsom.
Jeg tror, vi skal være opmærksomme på, at når vi i regeringen eller Folketinget skulle ønske oplysninger om, hvordan man helt specifikt varetager sine områder, kan det være meget let at opfatte det, som om vi i Danmark på trods af selvstyreordningen alligevel vil kontrollere, om man gør det godt nok i Grønland.
Jeg synes ikke, det er en rimelig måde at behandle Grønland på.
Vi besvarer masser af spørgsmål om Grønland, men der er nogle spørgsmål, hvor vi ikke mener det er en rimelig måde at behandle Grønland på.
Der mener jeg tværtimod, at vi må vise respekt for selvstyreordningen.
Søren Espersen (DF), 2015-03-18:
Vil statsministeren på et kommende rigsmøde, som et væsentligt initiativ til at styrke sammenholdet og den fælles forståelse i rigsfællesskabet, foreslå lagmanden og landsstyreformanden, at der indføres ny praksis, således at folketingsmedlemmer via regeringen kan stille spørgsmål til henholdsvis naalakkersuisut og Føroya Landsstýri, og tilsvarende at medlemmer af henholdsvis Inatsisartut og Føroya Løgting via deres respektive styrer kan stille spørgsmål til regeringen og således i øvrigt tilsvarende imellem parlamenterne i Nuuk og Tórshavn?
Tak, og jeg skal oplæse spørgsmålet: Vil statsministeren på et kommende rigsmøde, som et væsentligt initiativ til at styrke sammenholdet og den fælles forståelse i rigsfællesskabet, foreslå lagmanden og landsstyreformanden, at der indføres ny praksis, således at folketingsmedlemmer via regeringen kan stille spørgsmål til henholdsvis naalakkersuisut og Føroya Landsstýri, og tilsvarende at medlemmer af henholdsvis Inatsisartut og Føroya Løgting via deres respektive styrer kan stille spørgsmål til regeringen og således i øvrigt tilsvarende imellem parlamenterne i Nuuk og Tórshavn?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2015-03-18:
Spørgsmålet er forstået.
Først vil jeg sige, at regeringen jo i langt de fleste tilfælde besvarer spørgsmål om Færøerne og Grønland, og det gælder også spørgsmål fra Lagtinget og Landstinget.
Der tror jeg også, det er vigtigt at huske på, at besvarelsen af spørgsmål om Færøerne og Grønland vedrører to forskellige situationer.
Der er én situation, når folketingsmedlemmer stiller spørgsmål til regeringen om forhold på områder, hvor Færøerne og Grønland har kompetencen, og hvor spørgsmålet, som jeg også nævnte under den tidligere besvarelse, kan fremstå som kontrol af selvstyrets måde at varetage de sagsområder på.
Det spørgsmål har vi netop drøftet.
Så er der en anden situation, og det er, når Lagtinget og Landstinget via landsstyrerne stiller spørgsmål til regeringen.
Og der må vi huske, at der fortsat er en del områder, som Færøerne og Grønland ikke har overtaget, og hvor Danmark har ansvaret og varetager opgaverne.
Der vedtager vi jo lovgivning her i Folketinget, efter at Lagtinget og Landstinget har været hørt.
Og der må jeg sige, at det er klart, at Lagtinget og Landstinget kan have en klar interesse i at få svar fra den danske regering om forhold, som vi har ansvaret for henholdsvis i Grønland og på Færøerne.
Jeg kan oplyse, at i forhold til den type af spørgsmål er der allerede i dag en praksis for, at regeringen besvarer den slags spørgsmål.
Det kan f.eks. dreje sig om politiets forhold eller afsoningsforholdene på Færøerne eller i Grønland.
Det er en dansk kompetence, og der vil vi naturligvis svare på de spørgsmål, der måtte være om Grønland og Færøerne på de her områder.
Søren Espersen (DF), 2015-03-18:
Jeg er udmærket klar over, hvordan det fungerer, at der er noget, vi stadig væk har, og at hvis jeg eksempelvis stiller spørgsmål om politiets forhold i Grønland, så bliver det også besvaret.
Det, jeg egentlig spørger om, er, om statsministeren vil tage initiativ til at styrke rigsfællesskabet på den måde, at vi så at sige kan spørge hos hinanden.
Jeg ved, man gør det igennem Nordisk Råd i stor stil på tværs af landegrænserne, men underligt nok altså ikke i forhold til rigsfællesskabet.
Grønlandske folketingsmedlemmer har selvfølgelig fuld ret til at stille spørgsmål om ting, der foregår i Hobro.
Vi parlamentariske medlemmer af Folketinget her har til gengæld ingen mulighed for at spørge om de ting, som vi måske engagerer os i, og hvor selvstyrerne har overtaget kompetencerne, de hjemtagne ting .
Men først og fremmest: Hvem skal jeg spørge?
Hvem skal jeg spørge, når det drejer sig om noget i rigsfællesskabet, som er blevet hjemtaget?
Hvor er mine muligheder for at stille de spørgsmål, som jeg har mulighed for at stille i alle mulige andre sammenhænge, men altså ikke kan stille her?
Så vil jeg sige, at vi jo alle sammen i øjeblikket er i fuld gang med at spørge: Hvordan kan vi egentlig styrke rigsfællesskabet?
Hvordan kan vi gøre det stærkere på alle mulige måder?
Og her synes jeg altså, at der virkelig er mulighed for, at vi kan begynde at engagere os i hinandens ting.
Så mit spørgsmål er: Vil statsministeren i det mindste tage det op med sine to kolleger fra Grønland og Færøerne, når vi har det næste rigsmøde?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2015-03-18:
Som man også vil kunne forstå på mine besvarelser, mener jeg faktisk ikke, der er behov for en ny praksis på området.
Jeg mener, at hr. Søren Espersen har gode muligheder for at stille spørgsmål.
Det er også mit indtryk, at der er et parlamentarisk samarbejde mellem de forskellige parlamenter i de tre rigsdele.
På den måde kan man også stille spørgsmål, ligesom vi selvfølgelig har debatter her i Folketinget om de spørgsmål med jævne mellemrum.
Vi har allerede en praksis for, at regeringen besvarer spørgsmål fra Færøerne og Grønland om forhold, der har betydning for Færøerne og Grønland.
Vi indhenter gerne oplysninger, men vi ønsker vel at mærke ikke, at de spørgsmål og de besvarelser fremstår som kontrol af den måde, som selvstyret har varetaget sine opgaver på.
Og det er sådan set det eneste, vi siger, nemlig at hvis det kan fremstå som kontrol af de områder, som man har overtaget ansvaret for, så mener vi ikke, det er en rimelig måde at arbejde på, og så vil vi ikke svare af respekt for selvstyreordningen.
Søren Espersen (DF), 2015-03-18:
Statsministeren bliver ved med at sige det med kontrol.
Jeg gentager, at jeg ikke har noget ønske om at udøve kontrol.
Hvis jeg, som jeg har fundet eksempler på, har spurgt om togdriften i Tyskland, lå der jo ikke i det, at nu skulle vi så tage kontrollen væk fra tyskerne i forhold til deres egen togdrift.
Altså, det er simple spørgsmål, som jeg har ønsket svar på, og et af dem er altså det, som jeg spurgte om flere gange, nemlig om man ikke kunne få at vide, hvornår de agter at foretage sig noget i forhold til de der dumper .
Der ligger jo ikke nogen kontrol i det.
Det er bare en almindelig interesseret borger i rigsfællesskabet, der vil høre, hvordan det går med det, ligesom Grønland er utrolig interesseret i, hvornår der bliver ryddet op på Flådestation Grønnedal, hvornår der fjernes kemikalier derfra.
Vi har en gensidig interesse, og det er det, som jeg synes statsministeren forhindrer ved ikke at ville rejse sådan et forslag på rigsmødet.
Nick Hækkerup (S), 2015-03-18:
Tak til spørgeren.
Som jeg allerede skriftligt har svaret spørgeren og Sundheds- og Forebyggelsesudvalget den 3. marts i år vedrørende spørgsmål 541, kan jeg jo ikke gå ind i den konkrete sag, som ligger bag spørgsmålet.
Men jeg vil gerne understrege, at jeg altid synes, det er utilfredsstillende, når en person ikke får den behandling i sundhedsvæsenet, som vedkommende forventede, og som en erfaren specialist ville have udført den.
Derfor finder jeg det betryggende, at når uheldet er ude, så har vi patienterstatningsordningen, hvor det jo i øvrigt er sådan, at ansvarsgrundlaget og bevisreglerne er lempeligere for patienterne, end de er i de almindelige erstatningsregler.
Afgørelser fra Patienterstatningen kan påklages til Ankenævnet for Patienterstatningen.
Når det sker, er det selvfølgelig en rigtig trist oplevelse for det menneske, den patient, som måske allerede står i en vanskelig situation.
Men jeg synes, der er to forhold, man skal huske på: For det første at patienten i afgørelsen fra Patienterstatningen klart og tydeligt bliver gjort bekendt med de mulige konsekvenser af, at sagen kan ankes af begge parter, og for det andet at sagen i ankenævnet vurderes både af erfarne lægekonsulenter, af repræsentanter for patientorganisationer m.fl. og af en dommer.
Det forhold, at sagens afgørelse kan vendes 180 grader ved en ankeinstans, kan selvfølgelig virke hårdt, men det er faktisk ikke noget nyt.
Sådan var det også under den forrige regering og regeringen før den, og sådan er det grundlæggende princip jo også, når man bringer sager ind for vores domstole.
Jeg har derfor ikke aktuelle planer om at ændre på ankenævnets mulighed for også i fremtiden at stadfæste, ophæve eller ændre Patienterstatningens afgørelser.
Karina Adsbøl (DF), 2015-03-18:
Tak for det.
Vil ministeren forklare, hvorfor en borger kan risikere at skulle betale sin erstatning tilbage, fordi man anker beløbets størrelse, og skal det forstås sådan, at en borger aldrig kan påklage erstatningens størrelse uden at risikere at miste det hele, og mener ministeren, at det er rimeligt?
Vil ministeren forklare, hvorfor en borger kan risikere at skulle betale sin erstatning tilbage, fordi man anker beløbets størrelse, og skal det forstås sådan, at en borger aldrig kan påklage erstatningens størrelse uden at risikere at miste det hele, og mener ministeren, at det er rimeligt?
Skriftlig begrundelse
Der henvises til artiklen »Fejlopereret – nu fratages han erstatning« på www.tvsyd.dk.
Sagen er også omtalt på Radio24syv.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2015-03-18:
Som jeg også har sagt tidligere, mener jeg ikke, man kan sammenligne de spørgsmål, som hr. Søren Espersen giver eksempler på, og de konkrete spørgsmål, som regeringen ikke har ønsket at besvare.
Jeg mener ikke, det er at sammenligne.
Når det så er sagt, mener jeg heller ikke, vi kan sammenligne vores forhold til andre lande med det forhold, vi har til Grønland og Færøerne.
Og jeg mener, at hr. Søren Espersen overdriver problemets omfang.
Vi besvarer faktisk ganske mange spørgsmål, men vi har også det udgangspunkt, at vi skal have respekt for selvstyreordningen.
Og det vil sige, at spørgsmål, som har karakter af, at vi skal kontrollere, hvordan Grønland og Færøerne udøver deres kompetence, synes vi ikke det er rimeligt at vi besvarer.
Karina Adsbøl (DF), 2015-03-18:
Jeg kan godt forstå, at ministeren ikke kan gå ind i den konkrete sag, men ministeren må jo have en holdning til det, altså om ministeren mener, det er rimeligt, at man, fordi man anker beløbets størrelse – det er jo ikke afgørelsen om, at man er berettiget til det, man anker – så altid risikerer at få det mindste udbetalt i forhold til det.
Nu har jeg været inde og printe det her ud i forhold til Ankenævnet for Patienterstatningen.
Og der står i forhold til klagenævn, til Ankenævnet for Patienterstatningen, noget om, hvilken del man så ønsker at påklage, f.eks. om der alene klages over en del af behandlingsforløbet, eller om man klager over erstatningsopgørelsen.
På den her seddel står der ikke noget om, at man mister noget af beløbet, og at man kan blive frataget hele beløbet, hvis man påklager det her.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at høre, om ministeren synes, det er rimeligt.
For på andre områder er det jo sådan, i hvert fald i forhold til Arbejdsskadestyrelsen, at når man har fået sin erstatning, kan man ikke få frataget den igen.
Der kunne det jo være interessant, om ikke ministeren kunne tænke sig at kigge i den retning og indkalde sine ressortkolleger eller sine ministerkolleger til en samtale om det.
Søren Espersen (DF), 2015-03-18:
Men så er jeg nødt til at spørge: Er det respektløst over for Tyrkiet at bede deres ambassade oplyse, hvor mange varetægtsfængslede de har i Tyrkiet?
Er det respektløst over for Maldiverne at spørge om deres valgtilforordnede og om, hvordan det foregår?
Det er ikke spor respektløst.
Det er en interesse for, hvad der foregår i verden, og her er der ovenikøbet tale om noget, der foregår i vores egen sfære inden for rigsfællesskabet, det mest tætte forhold, vi har til nogen andre folkeslag i hele verden.
Det er det, jeg finder så grotesk.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2015-03-18:
Jeg synes jo nok, hr. Søren Espersen overdriver, med hensyn til hvilke spørgsmål man ikke kan få svar på, for jeg synes simpelt hen ikke, det passer, at regeringen konsekvent afviser at svare på spørgsmål om Grønland.
Og jeg synes ikke, det er respektfuldt over for vores selvstyreordning, at man stiller den slags kontrollerende spørgsmål.
Vi besvarer mange andre spørgsmål, og det skal vi også gøre, for regeringen skal selvfølgelig besvare spørgsmål.
Men er der spørgsmål, som er på kanten til ikke at respektere vores selvstyreordning, så mener jeg, det er rimeligt, at vi ikke besvarer dem.
Annette Vilhelmsen (SF), 2015-03-19:
Jeg vil gerne påpege, at hvis nu forslaget alene havde handlet om, at vi går i gang med at lave en undersøgelse – så langt, så godt – så ville Venstre, Liberal Alliance, Dansk Folkeparti og De Konservative jo også være vidende om, at det er i gang, og at der faktisk fremsættes et lovforslag i næste uge.
Men i bemærkningerne står der: »Forslaget pålægger regeringen at undersøge, hvordan kommunerne kan forpligtes til at lade det økonomiske tilskud følge de pågældende børn, og samtidig at analysere de økonomiske konsekvenser af et sådant forslag under den forudsætning, at det ikke indebærer offentlige merudgifter«.
Det er lige præcis her, det er en markant ændring af den måde, tilskuddet ydes på.
Så derfor er det ikke bare et spørgsmål om at lave en undersøgelse, men et spørgsmål om at bryde med et kendt princip.
Det vil jeg gerne have en kommentar til af hr. Alex Ahrendtsen.