Villy Søvndal (SF), 2011-05-31:
Danskerne står over for at skulle træffe et afgørende valg inden for den nærmeste fremtid og senest den 13. november.
Enten kan man give højrefløjen mandat til at fortsætte den blokpolitik, der har præget dansk politik de seneste 10 år, hvor stort set alting er blevet aftalt med Dansk Folkeparti, hvor Danmark i øvrigt er rutsjet baglæns på uddannelsesområdet, og hvor alt for mange arbejdspladser er gået tabt, hvor det bliver børnefamilierne, de ledige og lønmodtagerne med de hårde job, der får lov at sidde tilbage med rudekuverten efter de ufinansierede skattelettelser, eller man kan vælge at stemme for forandring ved at give SF og Socialdemokraterne mandat til at række hånden ud til et bredt samarbejde om Danmarks fremtid, hvor vi uddanner os hurtigere og bedre, giver folkeskolen et løft og skaber praktikpladser til de unge, hvor vi sætter gang i væksten, skaber nye arbejdspladser og sammen arbejder os ud af krisen, hvor vi alle bidrager, også dem i toppen, som fik de største skattelettelser, og hvor vi skaber en stærk klima-, energi- og miljøpolitik frem for at stikke hovedet i busken og tro på, at problemerne bare forsvinder.
Der er i dag to tydelige veje i dansk politik.
Vi trænger til at få renset luften og gjort op med stilstanden i dansk politik.
Jeg vil derfor på SF's vegne opfordre statsministeren til at bruge lejligheden til i dag, hvor Folketinget er samlet, at udskrive folketingsvalget til afholdelse, inden danskerne går på ferie.
Fællesnævneren i det hele hedder dog Dansk Folkeparti, som bidrager med danmarkshistoriens største løftebrud.
Fru Pia Kjærsgaard lovede for få måneder siden danskerne, at hun ville forbedre efterlønnen, ikke forringe den.
I dag støtter hun en de facto-afskaffelse af efterlønnen, som vi kender den.
Fru Pia Kjærsgaard lovede danskerne, at hun aldrig ville stemme for, at borgere, der er i halvtredserne, skulle have udsat deres pensionsalder, senest i en debat med mig i februar.
I dag støtter fru Pia Kjærsgaard en udskydelse af folkepensionen for 400.000 danskere, så den 53-årige pludselig bliver pålagt at skulle arbejde 3 år mere.
Jeg kunne læse bunker af gyldne løfter op fra Dansk Folkepartis ledende medlemmer, men tiden tillader det ikke.
Lad os derfor blot konstatere, at Dansk Folkepartis forlig betyder, at en 30-årig slagteriarbejder nu skal arbejde, til han bliver 71.
Man må håbe, han sætter pris på, at han fremover får lov til at vise sit pas, når han skal en tur over grænsen med sin familie.
I dag dør den lavtlønnede i gennemsnit 10 år før den velstillede, og SF har den opfattelse, at dem med de hårde job og den lave løn også skal have mulighed for et liv efter arbejdslivet.
Derfor vil vi slås med næb og kløer for at bevare efterlønnen.
Dansk Folkepartis løftebrud har skabt en helt ny situation i dansk politik, den situation, at det i dag kun er vælgerne, der kan give en efterlønsgaranti.
Det kan de gøre ved det kommende valg ved at styrke SF og Socialdemokraterne.
Vores land er udfordret.
Det er ikke lykkedes for regeringen at sejle sikkert igennem krisen, tværtimod.
Den økonomiske vækst i Danmark har de seneste år været blandt de laveste i OECD-landene, så vi nu er i recession.
Selv de regeringsvenlige bankøkonomer har med et citat fra Ritzau i dag svært ved at komme i tanker om andre lande med samme kedelige tendens, citat slut.
Jeg hørte statsministeren sige i sin tale, at vi politikere ikke skal dømmes på, hvad vi drømmer, vi skal dømmes på de handlinger, vi udfører, og på resultaterne.
Lad os derfor kaste et blik på regeringens resultatliste.
Danmark er rutsjet fra en tredje- til en niendeplads i World Economic Forums årlige rapport over konkurrenceevne.
OECD’s rangliste viser samtidig, at konkurrenceevnen målt på både produktivitet, innovation og uddannelse er faldet, og endelig er vi røget ud af topti-listen over verdens rigeste lande, hvor vi ellers har ligget lunt i omkring 30 år.
Det er derfor fantastisk, at Venstre mener, at vi er kommet flot igennem den her krise.
Sandheden er, at vi har klaret det dårligere end andre.
Arbejdspladser er fosset ud af Danmark, vi har tabt 180.000 private job de sidste 3 år, mens man alt for passivt har set til fra regeringens side.
Derfor vil jeg godt kvittere for, at regeringen kommer med et bud på en vækstplan.
Det indeholder nogle gode elementer som boligjobordningen og skattekredit til små og mellemstore virksomheder, som SF og Socialdemokraterne selv foreslog for nogen tid siden.
Så det støtter vi i sagens natur.
Men alt det andet er desværre stadig væk meget gammeldags, meget borgerligt, meget vanetænkende.
Firmaer med overskud skal nu have nye skattelettelser, selv om Danmark i forvejen har en lavere selskabsskat end alle vore nabolande, mens dem, der skaber de nye arbejdspladser, iværksætterne og vækstvirksomhederne, ikke får meget gavn af den førte politik.
Eksperterne vender jo derfor også tommelfingrene nedad.
Lavere selskabsskat er ikke en effektiv vej at gå; det er den irske model.
Vi vil hellere stimulere væksten i de private virksomheder ved at åbne et investeringsvindue for dansk erhvervsliv.
Konkret vil vi indføre 100-procents-skattefradrag for investeringer i nye produktionsanlæg frem til udgangen af 2012.
Det vil betyde, at flere virksomheder vil lægge deres produktion her i landet, og det vil give nye arbejdspladser.
Vi har også fra SF's side foreslået, at der gøres mere for at styrke vækstområder som energi, miljø og velfærdsteknologi.
Det er de områder, som OECD har udpeget til globale vækstområder, og hvor Danmark har et stort erhvervsmæssigt potentiale.
Her ligger titusindvis af nye job både til ham med reagensglasset og ham i kedeldragten.
Vi er også parate til at fremrykke offentlige investeringer for at sparke gang i væksten.
Vi vil renovere de nedslidte folkeskoler, plejehjem og daginstitutioner nu, mens der er ledighed i byggeriet.
Det ville være en solid håndsrækning til de små håndværkermestre og de mange tusinde murere, tømrere og elektrikere, som i dag står uden job.
Vores vej til vækst er både hurtigere og mere sikker end regeringens.
Investeringer i uddannelse og forskning, adgang til gode skoler og åbenhed mod verden er langt vigtigere for virksomhedernes ønske om at være i Danmark end en lavere selskabsskat.
Derfor er det et dårligt bytte at spare 5 mio. kr. på forskning og uddannelse for at bruge dem på lettelse af selskabsskatten.
Hvis vi vil have flere internationale virksomheder til Danmark og virksomheder til at blive, skal vi satse på uddannelse og forskning.
I SF har vi forstået, at uddannelse er Danmarks vigtigste råstof.
Vi skal lige fra den første skoledag sikre, at alle børn uanset deres baggrund får de bedste muligheder for at udvikle og dygtiggøre sig.
Derfor vil en ny regering med SF sørge for, at der kommer to lærere i dansk og matematik i de små klasser, så der er god tid til alle elever.
Rammerne er også vigtige.
Derfor skal skolerne sættes i stand, og undervisningsmaterialerne skal fornys, og der skal være højst 24 elever i klasserne.
På den måde kan vi stoppe den uendelige udvikling, vi har været vidner til under denne regering, hvor danske elever fagligt er sakket bagud.
På gymnasierne har eleverne under denne regering oplevet, at der er blevet proppet stadig flere elever ind i klasserne.
Enkelte steder har der været eksempler på, at elever sidder i vindueskarmene.
Derfor vil vi sætte et loft over, hvor mange elever der må være i hver klasse.
Også på erhvervsskolerne sejler det for regeringen.
Alt for mange unge dropper ud, fordi de ikke kan få en praktikplads.
Forestil jer lige gang, at man sagde til en ung gymnasieelev fra 1. g: Du har klaret dig godt, men du kan ikke fortsætte.
Der ville lyde et berettiget ramaskrig, men det er faktisk det, vi byder unge på erhvervsskolerne.
Hvis der ikke snart gøres noget ved det store frafald på erhvervsuddannelserne, vil vi om 10 år stå med en bombe under vores velfærdssamfund.
En ny regering med SF vil derfor opprioritere erhvervsuddannelserne og skaffe flere praktikpladser, f.eks. ved at kræve, at firmaer, der løser opgaver for det offentlige, også tager lærlinge ind.
Alle ved, at vi om få år kommer til at mangle uddannet arbejdskraft, håndværkere, teknikere, sygeplejersker og lærere.
Det gør vi ved at sikre, at de kan uddanne sig på dagpenge i 3 år.
Det vil forvandle 40.000 ufaglærte til 40.000 pædagoger, byggeteknikere, håndværkere og laboranter.
Det vil skaffe folk i arbejde, og det vil gøre Danmark rigere. Mens vi andre arbejder for at finde pengene til at lukke hullet efter VKO's fejlslagne politik med skattelettelser, som Danmark ikke havde råd til, så kræver Liberal Alliance og Konservative nye skattelettelser for svimlende milliardbeløb.
Konservative vil have skattelettelser for 35 mia. kr.
Det svarer i kroner og øre til at afskaffe folkeskolen.
Liberal Alliance dobler op.
De vil have skattelettelser for 70 mia. kr.
Derfor vil jeg driste mig til at stille et enkelt spørgsmål til statsministeren om skattelettelser, selv om jeg forstået, at det er et emne, der kan få statsministerens følelser i kog.
Så hvis statsministeren lige har brug for at gå ud og trække lidt luft, inden han svarer, er det fint med mig.
Men spørgsmålet lyder i al sin enkelhed: Kommer der nye skattelettelser til de bedst stillede efter et valg, hvor statsministeren vil være fuldstændig afhængig af Konservative og Liberal Alliance?
Jeg spørger, fordi vi jo tidligere har set, hvilken stærk indflydelse De Konservative har netop på det spørgsmål, der drejer sig om skattelettelser.