runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørn Dohrmann (DF), 2007-05-24:
Jeg vil gøre det ganske kort, for jeg synes, at alt faktisk er blevet sagt her.
Men jeg vil bare sige til dem, som følger debatten her, at vi selvfølgelig arbejder for netop at gøre noget på det område med de her kemikaliehandlingsplaner og den slags ting.
Til det med, at det her beslutningsforslag ligesom skulle være nøglen til løsningen af hele problemstillingen, hvis vi arbejder for at udfase de her ting, kan jeg bare sige: Det gør vi jo allerede i dag.
Hvad er der så nyt i det her?
Det er kun, at vi får et nyt stykke papir.
Det er det eneste, der er af forskel.
Derfor må jeg bare erkende, at vi ikke opnår en bedre beskyttelse ved at indføre det, Enhedslisten lægger op til her.
Og det er mine sidste ord om det.
Rune Lund (EL), 2007-05-24:
Sig mig engang: Hvad er egentlig Dansk Folkepartis begrundelse for ikke at ville stemme for det her forslag?
Først var det utilstrækkeligt.
Så var det for omfattende.
Så hedder det nu, at papiret eksisterer i forvejen, og at man skam allerede har vedtaget den politik, som står i det her beslutningsforslag.
Det er simpelt hen en helt utrolig slingrekurs.
Det her forslag handler om, at Folketinget pålægger den danske regering at arbejde for et forbud mod bromerede flammehæmmere, et forbud mod nogle kemikalier, som der ikke eksisterer et forbud mod i dag, fordi de er tilladt af EU.
Men tanken bag forslaget er jo netop at sige: Jamen så skal de enkelte lande have lov til at gå videre og indføre skrappere regler end dem, der gælder i EU.
Jeg må bare ud fra de ting, som hr. Jørn Dohrmann har sagt, og ud fra den måde, som hr. Jørn Dohrmann har repræsenteret Dansk Folkeparti på i dag, konstatere, at der er kommet meget forskellige forklaringer på eller undskyldninger for, hvorfor man ikke vil stemme for det her, men i sidste ende lægger man sig fladt ned på maven for en fuldstændig utilstrækkelig kemikalielovgivning i EU, og man lægger sig fuldstændig ned på maven for den europæiske kemikalieindustri.
Det har vælgerne så at tage stilling til til næste valg.
Det håber jeg de husker.
Kristen Touborg (SF), 2007-05-24:
Det er jo en sag, vi har haft en del debat om i løbet af dette folketingsår.
Regeringen har igen og igen fremhævet, at man går ind for modulation, men for tvungen modulation, sådan at det er ens i alle EU-lande.
Det virker nu nærmest, som om det er sådan noget, man siger ved højtidelige lejligheder, for når det kommer til stykket, er regeringens politik, at man giver kompensation for den modulation, der bliver foretaget til landbruget, idet den direkte landbrugsstøtte jo – hver gang den er blevet justeret i regeringstiden her fra 2001 og frem til 2006 – er steget med 1,8 mia. kr., samtidig med at der er blevet givet en kompensation for den tvungne modulation.
Så det ser ikke ud, som om der sådan rigtig er grundlag for regeringens tale om, at man reelt går ind for, at vi skal kunne omlægge landbrugsstøtten, så den bliver mere bred og den kommer til at virke bedre ude i landdistrikterne bredt set.
Det synes jeg er ærgerligt, og jeg håber jo, at ikke alle muligheder for, at vi i fremtiden kan ændre på den meget dårlige beslutning, som jeg synes at regeringen og Dansk Folkeparti har taget i den her sag, er forspildt.
Christian H. Hansen (DF), 2007-05-24:
Normalt er jeg jo af den opfattelse, at man tager debatterne under førstebehandlingen, og så mener jeg, at behovet for at høre sig selv er opbrugt.
Men grunden til, at jeg går på talerstolen med det her, er, at en af begrundelserne for at stemme imod for næsten alle partier undtagen SF var, at man ikke mente, der var behov for det her.
Man mente ikke, der var et ønske om, at den her mærkningsordning med slagtemetode, som vi har ønsket, blev indført.
Derfor vil jeg bare henlede opmærksomheden på, at der har været lavet nogle undersøgelser, som viser, at 70,2 pct. af de adspurgte faktisk ønsker, at der indføres sådan en mærkningsordning.
Og så er det således, at Islamisk Trossamfund jo også ønsker, at der bliver indført en sådan mærkningsordning, og derfor kan det jo godt undre mig lidt, at partier som f.eks. De Radikale, som bruger meget tid på at sige, at vi også skal lytte til sådan nogle som Islamisk Trossamfund, så kan gå imod det her forslag.
Men nu ser vi altså et flertal i Folketinget gå imod et bredt ønske fra den danske befolkning.
Christian H. Hansen (DF), 2007-05-24:
Men så viser det sig nu, at det kan man ikke alligevel.
Der var også en diskussion om, hvorvidt det her nu skulle være EU-stridigt eller ej, og det var Socialdemokratiet den dag sådan set fuldstændig ligeglade med.
Det viser sig, at når det kommer til stykket, så er det ikke et Socialdemokrati, der er på forbrugerens side.
Det kan vi jo sådan set også se ved det, der bliver sagt i dag, for nu hælder man til et nordisk mærke, og så snakker man lidt om, at svenskerne har et mærke.
Det her beslutningsforslag lægger op til, at vi skal have et mærke i Danmark for de danske forbrugere.
Det lægger sådan set ikke op til, at svenskerne skal bestemme, hvad vi skal have af forbrugerpolitik i Danmark.
Og det vil man jo få, hvis man laver det her fælles nordiske mærke, som Socialdemokratiet lægger op til.
Det, jeg synes er mest interessant, er at få at vide i dag af Socialdemokratiet, hvad det er, Socialdemokratiet er blevet lovet af regeringen med hensyn til det nordiske mærke, fuldstændig rent: Hvad er man blevet lovet?
Er man blevet lovet, at man bliver indkaldt til nogle forhandlinger?
Har man overhovedet fået noget af ministeren?
Eller har man ingenting fået, og har man bare ændret holdning?
Mette Gjerskov (S), 2007-05-24:
Dansk Folkepartis ordfører vil bede os om at bekende kulør.
Det mener jeg sådan set at vi meget klart har gjort.
Det, jeg kan levere fra talerstolen i dag, er et konstruktivt forslag til, hvordan vi får et mærke ud i butikkerne inden for et års tid.
Kan hr. Christian H. Hansen levere det?
Næ, det kan han ikke.
Det synes jeg faktisk er det, der er det afgørende.
Så spørger hr. Christian H. Hansen, hvad vi er blevet lovet af regeringen.
Det er derfor, vi fra talerstolen i dag spørger: Vil regeringen gå konstruktivt ind og prøve at få gennemført det her mærke på nordisk plan, eller vil regeringen ikke?
Det er det, der afhænger af, hvad vi stemmer i dag.
Så det kan jeg jo ikke svare på, før vi har fået tilkendegivelsen fra regeringen.
Men jeg forventer da selvfølgelig, at regeringen er positiv, for det her er den eneste gode, konstruktive løsning i det morads, vi sidder i med hensyn til ernæringsmærket.
Christian H. Hansen (DF), 2007-05-24:
Jamen det bliver jo spændende at se, hvad Socialdemokratiet så stemmer senere i dag, hvis det er sådan, jeg lidt skal forstå det.
Men det, der egentlig fik mig op, var fru Mette Gjerskovs bemærkning om, om jeg kunne levere varen.
Ja, det kan jeg; det kunne jeg også under førstebehandlingen.
Det kunne Socialdemokratiet også, men det kan de ikke i dag, og det er så grunden til, at vi ikke får indført et obligatorisk ernæringsmærke, nemlig fordi Socialdemokratiet, som havde lovet at være med til at levere varen, har meldt sig ud af det flertal, der kunne levere varen.
Mette Gjerskov (S), 2007-05-24:
Det kan godt være, at det er på grænsen af, hvad man må sige fra talerstolen, men det er jo noget sludder, vil jeg sige til hr. Christian H. Hansen.
Det er jo noget sludder, at Dansk Folkeparti leverer varen.
Hvis ikke vi kan få et nordisk mærke, er vi fra Socialdemokratiets side parat til at stemme for en obligatorisk mærkningsordning.
Men vi ved jo også godt, at det, at vi stemmer for det i dag, ikke giver os et mærke i butikkerne inden for en overskuelig tid.
Hr. Christian H. Hansen kan ikke give de danske forbrugere et mærke inden for et år med det her forslag, og det ved han jo også godt.
Så det er noget sludder.
Men vi stemmer gerne for det her forslag, hvis det er den eneste mulighed.
Det er jo det, det handler om.
Så ja, det er spændende, hvad vi stemmer.
Det afhænger helt af, hvad for nogle tilkendegivelser vi får fra talerstolen i dag.
Per Clausen (EL), 2007-05-24:
Jeg er jo enig i, at det bliver spændende at høre, hvad ministeren – eller Venstre og De Konservative – har at sige til den her debat, men jeg vil alligevel spørge Socialdemokraternes ordfører om en enkelt ting: Er realiteten ikke, at det, Socialdemokraterne har aftalt med erhvervslivet i den her sag, er, at de får et ernæringsmærke som det, de hele tiden har bedt om at få, nemlig et ernæringsmærke, der er frivilligt, og et ernæringsmærke, der ikke indeholder negative meddelelser på pakningerne, altså, at man får et ernæringsmærke, som de, der har lyst til det, bruger, og hvor der kun er reklame for de gode varer, men ingen signaler på de dårlige varer?
Det er vel realiteten, og det er det ernæringsmærke, og det er den aftale, som regeringen skal forhandle med de øvrige nordiske lande om og efterfølgende med EU, og derfor ved vi nu, at konsekvensen af Socialdemokraternes handling bliver, at vi får det ernæringsmærke, erhvervet har bedt om hele tiden.
Mette Gjerskov (S), 2007-05-24:
Jeg vil gerne starte med at sige, at jeg jo ikke har nogen aftale med erhvervslivet.
Jeg har stillet nogle krav og har sagt: Venner, hvis I ikke vil have en obligatorisk mærkning, så må I hoste op med et bud.
Jeg har også sagt, at jeg synes, at en nordisk løsning er god.
Og så har hr. Per Clausen og alle andre kunnet læse, hvad det er, de har sendt ud, og det synes jeg faktisk er et konstruktivt bud; det synes jeg faktisk er et skridt på vejen.
Det, der så er væsentligt, er, at vi fra politisk hold er med inde via ministeren på det nordiske område og få skabt nogle rammer om sådan et ernæringsmærke, som vi fra Danmarks side kan gå ind i.
Det er ikke et spørgsmål om at overtage et svensk mærke, det er et spørgsmål om at finde en fælles nordisk løsning.
Det synes jeg er positivt.
Per Clausen (EL), 2007-05-24:
Men det er vel rigtigt, at erhvervet meget klart har sagt, at man vil gå i gang med at indføre nøglehulsmærket frivilligt der, hvor man synes det er relevant, hvis der kommer en klar tilkendegivelse fra det danske Folketing om, at vi vil holde op med at forfølge tanken om et obligatorisk mærke og vi vil holde op med at forfølge tanken om, at der også skal være en negativ mærkning.
Det kan godt være, at Socialdemokraterne ikke har lavet nogen aftale med erhvervet, men konsekvenserne af Socialdemokraternes stemmeafgivning i dag, hvis de ikke stemmer for Enhedslistens forslag, er, at vi så i begrænset omfang får et mærke, som er frivilligt, og som kun mærker de varer, der kan komme en positiv mærkning på; at der ingen negativ mærkning kommer, hvad Forbrugerrådet jo gang på gang har understreget er helt utilstrækkeligt.
Mette Gjerskov (S), 2007-05-24:
Jeg må jo bare igen sige, at det, vi i Socialdemokratiet er optaget af, er, at der kommer mærker på varerne ude i butikkerne.
Og så må jeg jo spørge: Kan Enhedslisten levere det?
Nej, men det tror vi faktisk at detailhandelen er parat til at levere, hvis vi giver dem de rigtige rammer.
Nej, der ligger ikke nogen aftale om det her.
Altså, der er jo ikke nogen grund til at stille krav om, at det ikke skulle være obligatorisk, hvis ikke vi stemmer forslaget igennem.
Men det er korrekt, at spørgsmålet om den negative mærkning stadig væk udestår.
Det her er jo kun et skridt på vejen.
Vi vil jo også gerne have et EU-mærke senere, når det kan lade sig gøre.
Men det, vi er allermest optaget af, er, at vi kommer i gang og nu hurtigst muligt får det mærke ud på de varer ude i de butikker.
Inger Beinov Støjberg (V), 2007-05-24:
Jeg har jo altid forstået det sådan, at Socialdemokraterne vil tage forbrugernes parti, og det kunne jeg også læse mig frem til i Jyllands-Posten den 10. marts i år, hvor fru Mette Gjerskov er citeret for at sige: »I netop denne sag har regeringen og skiftende forbrugerministre spillet fallit i forhandlingerne med industrien og detailhandelen om at indføre et frivilligt ernæringsmærke« – og så kommer det: »Regeringen har ikke været parat til at tage konsekvensen, stå på forbrugernes side og indføre ernæringsmærket obligatorisk.«
Nu kommer fru Mette Gjerskov så i dag med et forslag til et frivilligt – godt nok også nordisk – ernæringsmærke.
Og så er det mærkelige jo: Vil forbrugerne have det?
Nej, det vil forbrugerne ikke, for Forbrugerrådet sendte lige nøjagtig i går en pressemeddelelse ud, hvor der står nej tak til det ernæringsmærke, som fru Mette Gjerskov har fremlagt.
Så er det bare, jeg gerne vil spørge fru Mette Gjerskov: Har man skiftet side?
Altså, er det slet ikke forbrugernes side længere?
Forbrugerne og forbrugernes talerør, Forbrugerrådet, ønsker det ernæringsmærke, som vi har lagt frem, men det gør Socialdemokraterne åbenbart ikke længere.
Mette Gjerskov (S), 2007-05-24:
Jeg sagde ganske rigtigt til aviserne – det har jeg gjort mange gange – at tre forbrugerministre har spillet fallit i forhold til industrien og erhvervslivet.
Det er jeg fuldstændig enig i.
Venstres ordfører spørger, om Socialdemokraterne nu lige pludselig ikke er parate til at tage konsekvensen.
Jo, det er vi, og det gør vi også gerne i dag.
Fra Venstres ordfører har jeg brug for at få en fuldstændig afklaring på: Vil Venstre gå med ind og arbejde konstruktivt for en nordisk løsning på det her område, eller vil Venstre ikke?
Inger Beinov Støjberg (V), 2007-05-24:
Jeg ved ikke, om jeg skal repetere reglerne for fru Mette Gjerskov, men det er jo altså sådan her i Folketinget, at en stiller spørgsmål, og en anden svarer.
I den her omgang er det så mig, der stiller spørgsmål, men fru Mette Gjerskov overhører tilsyneladende fuldstændig spørgsmålet, for hun ønsker i hvert fald ikke at svare.
Jeg vil gerne lige prøve at citere igen fra Jyllands-Posten den 10. marts 2007: »Regeringen har ikke været parat til at tage konsekvensen, stå på forbrugernes side og indføre ernæringsmærket obligatorisk.«
Nu kommer fru Mette Gjerskov så selv med et frivilligt mærke.
Det er et helt andet mærke end det, regeringen har fremlagt, det er et nordisk mærke, og nu siger Forbrugerrådet så nej tak til det ernæringsmærke, som fru Mette Gjerskov har foreslået.
Så er mit spørgsmål bare til fru Mette Gjerskov: Er Socialdemokraterne ikke længere på forbrugernes side?
For hvis Socialdemokratiet stadig væk vil være på forbrugernes side, ville man jo ikke fremlægge forslag om sådan et mærke, som man har fremlagt her.
Mette Gjerskov (S), 2007-05-24:
Vil Socialdemokraterne tage konsekvensen og stå på forbrugernes side?
Ja, det kan Venstres ordfører være fuldstændig overbevist om at vi vil.
Hvis ikke vi får en fælles nordisk mærkningsordning inden jul, så vil Socialdemokraterne selv fremsætte forslag om obligatorisk mærkningsordning.
Mere klart kan det vel ikke siges.
Jeg sagde det i min ordførertale, og jeg kan sige det 20 gange mere.
Det er en fuldstændig klar holdning: Vi vil have et ernæringsmærke, vi vil have det ud i butikkerne.
Vi ser nu den åbning, der er, som en konstruktiv mulighed for at komme videre, men hvis ikke Venstre og regeringen vil være med, er der jo ikke nogen grund til at gøre det, og så kan vi lige så godt få det obligatoriske med det samme.
Jeg synes, at det ville være rigtig, rigtig fint, hvis vi kunne få en fuldstændig klar melding i dag fra begge partier i regeringen om, hvorvidt de vil være med til at arbejde for den konstruktive løsning, som kan give os et mærke hurtigt, eller om vi skal tage det lange og seje træk.
Kristen Touborg (SF), 2007-05-24:
Jeg forstod det sådan ved førstebehandlingen, at Socialdemokratiet gik ind for et obligatorisk mærke, som også tager den negative side med.
Jeg står med udskriften af ordførerens indlæg under førstebehandlingen, og det skal jeg ikke bruge tid på at citere, men det er mit indtryk, at det var det, ordføreren lagde op til, altså obligatorisk og inklusive negativmærket.
Så mit spørgsmål er nu: Er det EU-forskrækkelse, der får Socialdemokratiet til at vakle lidt, eller er det spørgsmålet om det obligatoriske, det negative, der egentlig er baggrunden for Socialdemokratiets usikkerhed?
Mette Gjerskov (S), 2007-05-24:
Jeg takker da SF’s ordfører for at have læst min tale fra førstebehandlingen.
Så vil han også vide, at jeg gang på gang under førstebehandlingen sagde: Dette er ikke EU-stridigt.
Derfor er vi selvfølgelig ikke EU-forskrækkede i den her sag; jeg tror, at det var den bemærkning, ordføreren kom med.
Nej, vi mener ikke, at indførelsen af et obligatorisk ernæringsmærke i Danmark er EUstridigt.
Det mener vi stadig væk ikke.
Ellers ville vi jo heller ikke stå her og sige, at vi rent faktisk er parate til at fremsætte forslaget selv, hvis ikke vi får den frivillige ordning.
Men vi må også holde fast i, at hele Folketinget har været enige om, at en frivillig ordning er det mest konstruktive og det bedste.
En obligatorisk ordning skal være sidste mulighed.
Men jeg mangler jo stadig væk tilkendegivelserne fra regeringspartierne om, hvad de vil gøre i forhold til det nordiske mærke.
Kristen Touborg (SF), 2007-05-24:
Jeg vil godt kvittere for udsagnet om EU-forskrækkelsen, og det er også helt korrekt, at ordføreren indtil flere gange under førstebehandlingen sagde, at det mener Socialdemokratiet ikke er problemet.
Så er der sådan set kun tilbage at spørge ordføreren: Hvad er det lige, der gør, at man ikke vil sikre det obligatoriske mærke og det negative, altså det bedste mærke for forbrugerne nu her i dag?
Jeg forstår godt, at detailhandelen nu godt vil gå et lille stykke, men det er vel ikke sådan, at Socialdemokratiet mener, at det er detailhandelen, der skal lovgive; det er vel trods alt os herinde i Folketinget.
Det var da også en af de bemærkninger, fru Mette Gjerskov kom med under førstebehandlingen.
Mette Gjerskov (S), 2007-05-24:
Jeg kan svare meget, meget klart: Det er ikke detailhandelen i Danmark, der skal fastlægge landets lovgivning.
Men jeg må gentage, at alle partier jo hidtil har været enige om, at en frivillig ordning er den bedste løsning.
Jeg har faktisk brugt udvalgsarbejdet til at prøve at finde en konstruktiv løsning.
Det, vi er bekymrede for ved den obligatoriske ordning, er ikke, om den er EU-stridig eller ej, men at vi kommer til at skulle kæmpe en alenlang kamp med regeringen og med EU om at få den gennemført.
Det er sådan set det, der er vores bekymring.
Vi vil gerne have resultater, og vi vil gerne have dem nu.
Nu har vi i Folketinget i mindst 3 år diskuteret spørgsmålet om et ernæringsmærke.
Endelig står vi med en mulighed, hvor vi inden for et år kan have et ernæringsmærke i butikkerne, og så står samtlige partier heroppe og siger, at det er en elendig løsning.
Det synes jeg ikke.
Jeg synes, at det er en rigtig, rigtig god løsning.
Jeg synes, at det giver os en mulighed for at få et mærke, og så kan vi arbejde videre med det.
Jeg vil også meget gerne arbejde videre i forhold til den negative mærkning, men lad os nu tage det problem senere.
Christian H. Hansen (DF), 2007-05-24:
Grunden til, at vi i Dansk Folkeparti støtter det her forslag, er jo, at vi mener, det er vigtigt for forbrugeren, at det bliver indført.
Det er noget, der kan være med til at sikre, at forbrugeren får en viden om, hvad forbrugeren indtager i sin daglige kost.
Dermed kan det give en bedre ernæring.
Vi har haft mange problemer omkring ernæring herhjemme, og vi anerkender også i Dansk Folkeparti, at det jo starter på et meget, meget tidligt plan.
Derfor er det vigtigt, at vi får den her ernæringsmærkningsordning.
Det er rigtigt, at man fra ministeriets side har forsøgt at lave en frivillig ordning, men vi må bare sige, at erhvervet jo ikke har været særlig behjælpeligt.
Det, der var det gode ved det, var jo, at der, da vi havde førstebehandlingen, var bred opbakning til forslaget, altså fra de partier, der ligesom var på forbrugernes side.
Men vi må jo nu se, hvad Socialdemokratiet vælger.
Vi kan dårlig sige, at de gør det nok; vi kan heller ikke sige, at de gør det måske, men vi får at se lidt senere i dag, hvad de vælger.
Der er ingen tvivl om, at hvis Socialdemokratiet – sådan forstår jeg det – ikke får en klokkeklar tilkendegivelse og et løfte fra familie- og forbrugerministeren her i dag om, at hun straks indleder forhandlinger med sine nordiske ministerkolleger om, at der skal indføres et nordisk ernæringsmærke, så har vi en situation, hvor Socialdemokratiet stemmer for det her forslag.
Det glæder vi os i Dansk Folkeparti til at se.
Jeg synes, det er helt i orden, hvis man har det på den måde, at man i nogle situationer lige pludselig får lov til at svigte lidt bare for at drille og så komme tilbage igen.
Hvis det er den position, som vi oplever Socialdemokratiet viser i dag, er det for mig o.k., bare Socialdemokratiet vil stå på forbrugernes side og komme tilbage i den gode fold, der var under førstebehandlingen.
Men vi må se, hvad familie- og forbrugerministeren siger, men det skal jo så være en klokkeklar tilkendegivelse af, at man får et nordisk ernæringsmærke.
Det skal ministeren love Socialdemokratiet, ellers stemmer Socialdemokratiet i dag for forslaget, og så er det jo en stor sejr for forbrugerne.
Så kan vi jo glæde os over den.
Men jeg vil nu lade glæden ligge, indtil vi har stemt i Folketinget.
Rune Lund (EL), 2007-05-24:
Den kemikaliehandlingsplan, som hr. Jørn Dohrmann står og taler om heroppe fra Folketingets talerstol, er en kemikaliehandlingsplan, som alle Folketingets partier, også Enhedslisten, er en del af.
Men det, som jeg nu kan forstå er håret i suppen eller det lille figenblad, som hr. Jørn Dohrmann holder fast i, er, at det her forslag betyder, at man lige nu og her vil indføre et ethundredeprocentsforbud mod bromerede flammehæmmere.
Det er jo forkert, må jeg sige til hr. Jørn Dohrmann.
Der står: at arbejde for indførelse af et forbud mod bromerede flammehæmmere, at arbejde for, at forbuddet omfatter produktion, import, eksport og omsætning af forbrugerprodukter, som indeholder disse stoffer.
Der står jo ikke: pålægger regeringen straks at indføre et totalt forbud mod bromerede flammehæmmere, lige så snart det her forslag er blevet vedtaget.
Så jeg må sige, at undskyldningerne fra Dansk Folkeparti bliver mere og mere utrolige.
En ting er, at man ikke vil gå ind og gøre noget på kemikalieområdet her, men en anden ting er, at de undskyldninger, man bruger, eller de forklaringer, man har, altså er helt ude i hampen.
Jørn Dohrmann (DF), 2007-05-24:
Så må vi jo også sige, at hr. Rune Lund anerkender, at regeringen og Dansk Folkeparti gør noget ved problemerne, når vi selvfølgelig laver en kemikaliehandlingsplan og andre ting, hvor vi ligesom sætter fokus på at få udfaset de skadelige stoffer.
Det glæder mig jo at høre, at hr. Rune Lund så på den måde siger, at Dansk Folkeparti og regeringen selvfølgelig gør noget på området her.
Men jeg er bare nødt til at sige, at hr. Rune Lund jo også bekræfter, at svanemærket også indeholder bromerede flammehæmmere.
Og vi siger selvfølgelig, at vi også gør noget ved at lægge pres på ikke bare bl.a. regeringen, men også EU for at få det her udfaset hurtigst muligt.
Men vi har altså ikke mulighed for at udfase alle ting et hundrede procent, når der står i svaret, som hr. Rune Lund selv har nævnt her, at hovedparten af mængden jo selvfølgelig kan udfases.
Det betyder ikke, at det er hundrede procent, der kan udfases.
Rune Lund (EL), 2007-05-24:
Undskyld mig, men jeg har virkelig svært ved at forstå, at man skulle have en enormt stejl holdning, hvis man synes, at det er en god idé at arbejde for indførelse af et forbud mod bromerede flammehæmmere.
Der står ikke i forslaget, at lige så snart det her er vedtaget, skal det gælde fra næste dag, og at alle, der har en computer, så må lade være med at bruge den.
Det er jo ikke det, det handler om.
Hr. Jørn Dohrmann spurgte mig så, om jeg vidste, om der var bromerede flammehæmmere i Folketingets computere.
Ja, det ved jeg godt, det sagde jeg i mit andet ordførerindlæg.
Men for langt hovedpartens vedkommende, som det jo også fremgår af de svar fra Miljøministeriet, som Folketinget har fået, findes der jo alternativer.
Vi kan, hvis vi vil, må jeg sige til hr. Jørn Dohrmann.
Det her handler ikke om at finde alle mulige fiffige undskyldninger for ikke at stemme for det her forslag.
Det handler om politisk vilje.
Det handler om at træffe et politisk valg om at ville udfase de her meget farlige stoffer.
Det er det, det handler om.