runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Astrid Krag (S), 2013-05-22:
Jeg vil da gerne gøre det meget klart, at der aldrig er tale om at sjofle lidt hen ad vejen.
Det håber jeg også at jeg fik givet udtryk for i min indledende besvarelse, hvor jeg skitserede, at der jo er forskelligartede hensyn.
Så er der jo også det at kunne give en kvalificeret vurdering af høringssvarene fra vores side.
Det ved jeg er noget, der bliver brugt i Folketingets arbejde med lovforslag.
Og så er der endelig det, at der er ordentlig tid til lovbehandling i Folketingssalen.
Så der er ikke tale om, at man sådan for sjovs skyld skalter og valter.
Der er tale om flere forskellige hensyn, der skal tages.
Og selvfølgelig skal vi gøre det bedre.
Jeg vil bare alligevel bruge lidt tid på at slå fast, hvorfor der er forskel på lovforslag og bekendtgørelser, selv om jeg gerne vil medgive spørgeren, at også med bekendtgørelser skal vi arbejde på at få længere høringsfrister.
Men der er jo eksempler på bekendtgørelser, og det sker alligevel relativt ofte, som man udarbejder i meget tæt samspil med de mennesker, bekendtgørelserne handler om.
Og hvis ikke formanden havde rejst sig op, kunne jeg begive mig ud i konkrete eksempler, men det kan spørgeren jo så få senere.
Lad mig først sige, at jeg ikke er ude i et ærinde med at være belærende over for spørgeren fra Venstre i forhold til forskellen på lovforslag og bekendtgørelser.
Det har jeg sådan set fuld tillid til at Venstres sundhedsordfører har godt styr på.
Dermed skal ikke være sagt, at jeg ikke synes, vi skal blive bedre i forhold til bekendtgørelserne.
Der har vi noget at indhente, i forbindelse med hvor lang tid der er, al den stund at nogle af dem altså sendes af sted med en kort høringsfrist, hvor parterne er indforstået med det, altså hvor man har et ønske om, at det her hurtigt skal kunne træde i kraft.
Så vil jeg bare gentage, at de to lovforslag i folketingsåret 2012-13, der har haft en høringsfrist på under 2 uger, altså er lovforslag, der udmønter finansloven.
Det er en politisk aftale, der skal træde i kraft på et bestemt tidspunkt.
Det er ikke nogen drømmesituation, det er aldrig en drømmesituation ikke at have lang tid til høring, men den politiske virkelighed gør, at i det tilfælde, nemlig lovgivning som følge af en finanslov, som skal træde i kraft, kan man ikke have så lang en høringsfrist.
Jeg er meget sikker på, at hvis man går tilbage og kigger på, hvordan det var under den tidligere regering, så er det et billede, der går igen.
Sophie Løhde (V), 2013-05-22:
Spørgeren har ikke spurgt til en belæring i, hvad der er forskellen på et lovforslag og en bekendtgørelse, selv om ministerens forklaring sikkert kunne være spændende.
Med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt noget er sjoflet, så mener jeg faktisk, at en høringssvarfrist på under 1 uge på et lovforslag, der indeholder kompliceret stof, ikke er at udvise respekt over for høringsparterne.
Og det har jeg da bemærket at dem, der er høringsparter, heller ikke finder.
Men det er sundhedsministeren så åbenbart ikke enig i.
Jeg stillede et konkret spørgsmål: Vil ministeren give et løfte i forhold til i dag at sige god for, at når vi kommer til næste folketingssamling, vil sundhedsministeren ikke stå bag en dårligere statistik, for så vidt angår ikke at leve op til høringsfristen, end den, som sundhedsministeren har kunnet levere her i indeværende folketingssamling?
Det er da et meget konkret spørgsmål, helt nede på jorden, som må være let for sundhedsministeren at kunne svare på.
Jeg formoder, at ministeren har en eller anden overordnet idé om, hvad det er for et niveau for finansiering, man har behov for, og som man forestiller sig.
Jeg er helt med på, at man så siger, at den region, hvor et partikelterapicenter skal ligge, skal kunne opkræve betaling for de enkelte patienter, der måtte benytte sig af det tilbud i regionen.
Men der er jo en masse andre udgifter, der skal afholdes forinden, og som der skal findes finansiering til.
Det er derfor jeg spørger ministeren: Har man en idé om fra regeringens side, at de øvrige fire regioner skal bidrage til finansieringen heraf?
Når jeg spørger, er det selvfølgelig, fordi jeg kan forstå på pressen, at der er en region, der har tilbudt at finansiere hele gildet selv, uden at der er andre regioner, der skal have penge op af lommen.
Det har regeringen så sagt nej til.
Hovedstaden må ikke få det.
Det skal kun være Midtjylland.
Så må man også kunne svare på, om de andre regioner kommer til at skulle have penge op af lommen, fordi regeringen insisterer på, at de skal bidrage til finansieringen.
Eller lad mig spørge på en anden måde.
Kan sundhedsministeren afkræfte, at der fra Finansministeriets side skulle være rettet henvendelse til landets forskellige regioner med et ønske om, at de skal bidrage til finansieringen?
Astrid Krag (S), 2013-05-22:
Jeg står ikke her med ond vilje og prøver at misforstå, hvad der bliver spurgt til.
Men jeg har sagt meget klart, at den præcise finansiering ikke er fastlagt endnu, al den stund at vi afventer udarbejdelsen af en strategisk business case.
Den regner vi med kan blive færdig her før sommer.
Det betyder også, at så kan diskussionerne begynde at blive anderledes konkrete.
Men altså, der er vel ikke så meget andet at sige til det, end at det er den gang, som den her proces har.
Det er også den gang, der blev lagt op til under den tidligere regering.
Nu fører vi det så ud i livet, og så må vi jo se, hvor den strategiske business case lander og tage den derfra.
Sophie Løhde (V), 2013-05-22:
Det er selvfølgelig fint, at ministeren gerne vil arbejde videre og have som ambition at overholde en høringsfrist på 4 uger.
Man må i hvert fald sige, at der er rigtig meget, ministeren kan arbejde med, ja, næsten sagt sådan, at det jo kun kan gå i den rigtige retning herfra og fremadrettet.
For vi taler jo ikke om, at ministeren sådan i et enkelt tilfælde eller to, når der lige har været tale om udmøntning af en aftale efter finansloven, ikke har overholdt høringsfristen på de 4 uger.
Vi taler om, at sundhedsministeren i 22 ud af 24 tilfælde i det seneste folketingsår ikke har overholdt høringsfristen.
22 gange ud af 24 synes jeg er pænt meget, men det kan godt være, ministeren har en anden opfattelse af det.
Og ud af de 24 gange var der endda ni gange i høringen, hvor man gav en høringsfrist på under 1 uge.
Nu har vi jo et regeringsgrundlag, hvor man gør meget ud af at tale om god regeringsførelse, så jeg vil egentlig bare spørge sundhedsministeren, om det at give en høringsfrist på under 1 uge lever op til sundhedsministerens egen definition af, hvad der kendetegner god regeringsførelse set fra sundhedsministerens stol.
Karen Hækkerup (S), 2013-05-22:
Jeg går ud fra, at baggrunden for spørgsmålet er de artikler, der har været bragt i Ekstra Bladet den 16. april og den 20. maj 2013 om flytning af borgere fra dagtilbud.
Jeg synes, at det har været bekymrende at sidde og læse de artikler, for hvis det forholder sig sådan, som artiklerne fremstiller det, har det været sådan, at der er nogle folk, som oplever, at de er blevet flyttet væk fra nogle aktivitetstilbud, uden at der er blevet taget hensyn til deres ønsker og til deres følelse af tryghed.
Og det er dybt bekymrende, hvis det er sådan, det forholder sig, altså at der ikke bliver taget hensyn til menneskers behov for venskaber.
Det er så vigtigt, at vi gør, hvad vi kan, for at inkludere mennesker med handicap i samfundet, og derfor er det også vigtigt, at mennesker, som har et handicap, med ophold i botilbud, kommer ud og får indtryk og venner andre steder fra, og det er også vigtigt, at der bliver lyttet til deres behov og deres ønsker.
Som reglerne er, skal kommunerne tilbyde aktivitets- og samværstilbud til personer med betydelig nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne eller med særlige sociale problemer.
Aktivitets- og samværstilbuddene skal være med til at opretholde eller forbedre de personlige færdigheder eller livsvilkårene.
Det betyder, at når kommunen opretter nye aktivitetstilbud eller flytter borgere til andre aktivitetstilbud, så skal kommunen selvfølgelig sørge for, at de nye tilbud er med til at forbedre borgerens personlige færdigheder og livsvilkår.
Det fremgår af artiklen fra i forgårs, at LEV oplever, at personer med udviklingshæmning og autisme bliver flyttet fra indsatser i dagtilbud og hjem til deres boliger.
Nu kan jeg ikke læse ud af indlægget, præcis hvad der er sket i de pågældende sager, og hvilke indsatser borgerne modtager i deres boliger, efter at de er flyttet.
Der kan være tilfælde, hvor det af hensyn til den enkelte er hensigtsmæssigt, at dagtilbuddet ydes i forbindelse med botilbuddet; det kan f.eks. være, hvis en beboer har det så skidt, at vedkommende skal bruge rigtig mange kræfter på at komme ud.
Men dagtilbuddet skal være alsidigt, og det skal fremme livskvaliteten, uanset om det foregår i fysisk forbindelse med botilbuddet, eller om det foregår et andet sted.
Hvis en kommune beslutter, at en borger ikke længere skal have et dagtilbud, har borgeren mulighed for at klage over afgørelsen.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2013-05-22:
Det er jo nemlig rigtigt, at der er en række kommuner, der er begyndt at tvangsflytte udviklingshæmmede fra deres dagtilbud til såkaldt aktivering i hjemmet, og det betyder, at de udviklingshæmmede mod deres vilje holdes væk fra venner og en indholdsrig hverdag for i stedet at være henvist til opbevaring døgnet rundt i deres eget hjem, som landsformanden for LEV, Sytter Kristensen, udtrykker det.
Det, om en udviklingshæmmet bliver flyttet fra sit dagtilbud eller ej, afgøres jo fuldstændig vilkårligt, alt efter hvilken kommune vi har med at gøre.
Som Sytter Kristensen videre siger: Det er ikke længere de enkeltes behov, der afgør, om man som handicappet må vinke farvel til dagtilbuddet, hvor man kan arbejde og møde andre mennesker, det afgøres i stedet af, hvilken kommune man er så heldig eller uheldig at bo i.
Citat slut.
Det er så derfor, jeg godt vil bede om et uddybende svar fra ministeren, nemlig om det i ministerens vurdering er tilfredsstillende, at de udviklingshæmmedes selvbestemmelse tilsidesættes på baggrund af ren kassetænkning i kommunerne.
Karsten Lauritzen (V), 2013-05-22:
Nej, det er ikke Venstres folketingsgruppes holdning.
Jeg tror, fru Pia Adelsteen måske også kender det fra Dansk Folkepartis europaparlamentsmedlem hr. Morten Messerschmidt, at der ikke altid er fuldstændig overensstemmelse mellem det, der bliver sagt i Europa-Parlamentet af partimedlemmerne, og det, der bliver sagt af og som er holdningen i folketingsgrupperne.
Så har vi fuld respekt og forståelse for, at der andre medlemmer af Venstre i vores bagland såvel som i Europa-Parlamentet, der kan være af en anden holdning, men det, jeg har redegjort for her, er Venstres holdning, og det er altså ikke den samme holdning, som hr. Jens Rohde har udtalt som europaparlamentsmedlem.
Astrid Krag (S), 2013-05-22:
Så må jeg nok undskylde det manglende meget konkrete svar med, at jeg simpelt hen ikke forstod, at det var det, spørgeren spurgte ind til.
Lad mig sige helt klart, som jeg også sagde før, at den præcise finansiering ikke er fastlagt endnu, og det hænger jo sammen med det, jeg sagde, altså at valget af teknologi ikke er foretaget, fastlæggelse af patientgrundlag er ikke foretaget endnu, og dermed kan man heller ikke lave en præcis vurdering af finansieringsbehov.
Men til det, spørgeren siger, må man jo sige, at det er en præmis i den danske specialeplanlægning ikke kun i det her tilfælde, men i det hele taget, at placering af højt specialiseret behandling besluttes af Sundhedsstyrelsen, og at driften varetages af værtsregionen.
Til finansiering af den drift kan værtsregionen opkræve afregning for de øvrige regioners forbrug.
Sådan er det jo i det hele taget i forlængelse af vores specialeplanlægning.
For de mange patienter, der f.eks. kommer her til Region Hovedstaden for at få højt specialiseret behandling på f.eks. Rigshospitalet, betaler man jo også fra de regioner, hvor de kommer fra.
Sådan gælder det i det hele taget.
Det er jo et grundlæggende princip i vores specialeplanlægning, og jeg havde ikke fanget, at det var det, spørgeren spurgte ind til.
Pia Adelsteen (DF), 2013-05-22:
Det er blot et kort spørgsmål om Venstres europaparlamentsmedlem Jens Rohde, som har udtalt, at han mener, at stemmeretten bør fratages Ungarn i henhold til artikel 7 i Lissabontraktaten.
Jeg skal bare høre, om ordføreren er enig.
Karsten Lauritzen (V), 2013-05-22:
Tak formand.
Ungarns seneste politiske udvikling bevæger sig mildt sagt i en gråzone af de demokratiske værdier og normer, som vi ellers hylder i alle Europas lande.
Det er derfor ikke uden grund, at der er medlemslande, der reagerer på demokratiets kurs i den seneste tids i Ungarn.
I en historisk sammenhæng kan det virke besynderligt, at Ungarns politik nu kan komme i strid med traditionelle demokratiske og parlamentariske værdier, som bl.a. det danske samfund bygger på.
Først fra den dag kan man egentlig betegne landet som et parlamentarisk demokrati.
Ungarns første frie valg tilbage i 1990 var en forløsende begivenhed efter mere end 40 års kommunistisk indflydelse fra Sovjetunionen, en indflydelse, som indebar talrige likvideringer og fængslinger af politiske modstandere.
Mange demokratisk indstillede ungarere endte i sovjetiske koncentrationslejre, og en stor del af dem mistede livet som følge af dette.
I den historiske sammenhæng er det da besynderligt, at Ungarn inden for den seneste tid har bevæget sig på grænsen af eller udfordrer, om man vil, de demokratiske værdier og normer, som vi ellers er ganske enige om i Europa.
Det er normer og værdier, der ellers er med til at definere Europa som et både tolerant og pluralistisk fællesskab.
Siden Ungarns nuværende regering kom til magten i foråret 2013 er der blevet foretaget en række forfatningsændringer.
En af ændringerne beror på, at landets forfatningsdomstol svækkes, og i forlængelse af det er der naturligvis fare for, at retssikkerheden for den enkelte borger såvel som muligheden for f.eks. parlamentarisk kontrol med regeringen nu bliver svækket.
I Danmark og i Venstre er vi bekymrede over udviklingen.
Vi er da også glade for, at vi ikke står alene med den bekymring; det er en bekymring, som en lang række regeringer på tværs af Europa har udtrykt.
Europarådets såkaldte Venedigkommission undersøger allerede disse forfatningsmæssige forhold i Ungarn.
Vi tror i hvert fald ikke, at det nødvendigvis ville bidrage positivt til et videre forløb, hvis Danmark skulle gå enegang og tage initiativer på egen hånd.
Vi synes, at vi i stedet for – ligesom ministeren lægger op til – skal være tålmodige, indtil en klar og gennemarbejdet analyse af udviklingen bliver fremlagt.
I Venstre mener vi ikke, at vi bør drage konklusioner på baggrund af det grundlag, vi har i øjeblikket, da det ikke er fuldt ud belyst.
Det vil hverken gavne Ungarn, Europa eller Danmark.
Vi kan derfor ikke tilslutte os Enhedslistens forslag.
Karen Hækkerup (S), 2013-05-22:
Jeg har løbende dialog med kommunerne, hvor vi tager forskellige emner op, der presser sig på, og der er også mange emner på den handicappolitiske dagsorden, som jeg drøfter med kommunerne i den forbindelse, for jeg er faktisk overbevist om, at skal vi finde nogle gode løsninger for de borgere, som er særligt udfordret, skal vi finde dem ved at tale sammen.
Det er sådan, at vi har haft en kommunalreform, som har betydet, at der er nogle kommuner, der er blevet større.
Man har oprettet nye tilbud, og der er nogle, der er blevet lukket, og i den forbindelse og på den baggrund er der jo sket rigtig mange ting.
Så har vi til gengæld lavet et system, der er sådan, at hvis en borger oplever, at det tilbud, som han eller hun modtager, er væsentlig ringere, har man mulighed for at klage, man har også mulighed for at få hjælp til at klage, og så vil der blive taget stilling til, om der kan rejses en klagesag.
Så jeg tager løbende drøftelser med KL og med kommunerne, og det vil jeg fortsat gøre rigtig meget også på handicapområdet.
Så tror jeg, at jeg slutter her.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2013-05-22:
Det er jo netop vigtigt, at også mennesker med handicap vises respekt for den situation, de står i, og respekt for de behov, de måtte have.
Det er efter min opfattelse indiskutabelt, at det må være sådan.
Nu siger ministeren i sin første besvarelse, at det er bekymrende, at der er nogle kommuner, der kan handle på den måde, som det er beskrevet i medierne, og der vil jeg godt spørge ministeren, om ministeren her vil give tilsagn om, at ministeren retter henvendelse til kommunerne om, at man skal overholde loven på det her punkt, således at det ikke kun er et udtryk for, at det er bekymrende for ministeren her i Folketingssalen, men også at ministeren helt aktuelt vil henvende sig til kommunerne og sikre, at man overholder loven, og at man viser mennesker med handicap respekt.
Karen Hækkerup (S), 2013-05-22:
Jeg er utrolig optaget af, at vores kommuner altid inddrager borgerne og har en dialog med borgerne, hvis man eksempelvis overvejer at flytte en borger fra et aktivitetstilbud.
Det må man som kommune ikke forsømme, både fordi inddragelsen af borgeren sådan set er et grundlæggende princip i serviceloven, og også fordi det er sværere at få hjælpen til at tjene dens formål, hvis borgeren er utryg eller føler sig utilfreds.
Så en beslutning om at flytte en borger skal altid træffes i samarbejde med borgeren.
Det bør den altid blive.
Jeg vil også gerne understrege, at borgere, der oplever, at den konkrete indsats af dagtilbuddet ændres væsentligt, vil kunne klage over kommunens afgørelse.
Borgeren vil også kunne klage, hvis revisitationen indebærer, at borgeren ikke længere modtager et dagtilbud.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2013-05-22:
Jeg forstår det således, at ministeren er enig i, at også udviklingshæmmede har nogle nødvendige behov og muligheder for en personlig udvikling, læring, kontakt og sociale kontakter, og det er jo noget, man så ikke har, hvis man skal aktiveres i sit eget hjem, men det er noget, man har, hvis man er i et dagtilbud, hvor der også er andre mennesker, måske også andre mennesker med funktionsnedsættelse, der svarer til det, som man selv har, og det giver jo nogle rigtig gode sociale kontakter og muligheder for de handicappede.
Jeg forstår på ministeren, at ministeren også mener, at det er vigtigt, at de udviklingshæmmede også på den måde sikres et socialt liv gennem et dagtilbud frem for at være isoleret i deres eget hjem.
Karen Hækkerup (S), 2013-05-22:
Jeg synes jo selvfølgelig, at dialog er utrolig vigtigt, og man skal tage hensyn til, at mennesker, som er særlig udsat, også har behov for tryghed, og at den løsning, der bliver fundet for dem, er en, de selv er enige i er helt rigtig.
I de artikler, der var i april, har der været særligt fokus på kommunernes revisitation af borgere til kommunernes egne tilbud, som spørgeren også spørger til.
En kommune kan, som reglerne er, beslutte både at oprette og nedlægge tilbud.
Hvis en borger i den forbindelse revisiteres fra et dagtilbud til et andet, har den pågældende mulighed for at klage, hvis indsatsen i det nye tilbud er ændret væsentligt.
Jeg synes selvfølgelig, det er en utrolig dårlig idé at flytte folk mod deres vilje, for udgangspunktet skal naturligvis være, at kommunen sikrer, at der er en dialog med borgeren, som giver borgeren medindflydelse på dennes egen hverdag, og som også giver livskvalitet.
Bjarne Corydon (S), 2013-05-22:
Jeg bliver på baggrund af et tidligere samråd i dag en lille smule usikker på, hvilket spørgsmål spørgeren ønsker besvaret, for der er nemlig to.
Det ene har vi allerede diskuteret meget grundigt – og det gør jeg selvfølgelig gerne igen – men det andet har vi ikke tidligere haft en dialog om.
Jeg ved ikke, om det er inden for forretningsordenen, men måske kunne man bede spørgeren om lige at gøre klart, hvilket spørgsmål jeg først skal svare på.
Jeg bekræfter gerne endnu en gang det svar, jeg allerede har givet.
Det er for langt størstedelens vedkommende omfattet af det, der hedder budgetgarantien, og så sker der en konsolidering af beregningerne i den kommende tid, og det er så det i den sammenhæng. Så tror jeg ikke, det er helt korrekt gengivet, at den indfasning, der lå, var et produkt af en aftale med Det Radikale Venstre.
Det var vel en aftale mellem VK og Dansk Folkeparti.
Som jeg forstår det, ønskede man slet ikke at have Det Radikale Venstre med i den sammenhæng, men de stemte så for lovforslaget alligevel og har jo siden i forskellige sammenhænge været optaget af, at den nye ordning bliver indfaset på en hensigtsmæssig måde, senest med den aftale, der nu er blevet indgået med Enhedslisten.
Jacob Jensen (V), 2013-05-22:
Nu har vi nok ikke noget at lade hinanden høre med hensyn til at finde sager, hvor der er forskellige opfattelser af tingene, hvis man spørger enkelte ude i det såkaldte bagland, så det tror jeg sådan set, at vi godt kan finde nogle eksempler på.
Men det er sådan set ikke det, der er mit ærinde her.
Mit ærinde er at få slået fast, at den senere indfasning af dagpengereformen, som nu er blevet vedtaget, og som en del af regeringsfløjen har skiftet holdning til, siden man lavede aftalen med den daværende VK-regering, ikke får nogen økonomiske konsekvenser for kommunerne.
Det er sådan, jeg forstår finansministerens svar her.
Så skal det ikke skille os, om man kompenserer på den ene eller anden måde, om det kommer ind som en del af økonomiaftalen, eller hvordan man gør det.
Det er bare vigtigt for mig at få slået fast, at det ikke får en påvirkning på den samlede kommuneøkonomi, at man laver den senere indfasning af dagpengereformen, der her er aftalt med Enhedslisten.
Bjarne Corydon (S), 2013-05-22:
I forhold til det opfølgende spørgsmål synes jeg, det er at foregribe den kommuneaftale, vi netop er i gang med at drøfte.
Jeg vil så bare konstatere, at der er en uenighed mellem Venstre og regeringen om, hvordan man behandler mennesker, der på grund af konjunktursituationen ikke kan få et arbejde og forsørge sig selv.
Og så glæder jeg mig over – når nu netop kommunernes situation i den her sammenhæng er rejst – at det er der da heldigvis et antal kommunalpolitikere fra Venstre, der er uenige med Venstre på Christiansborg i, og det har man jo klart gjort gældende i den her fase, hvor vi har diskuteret en sådan hjælp til de pågældende ledige.
Det glæder jeg mig over, og hvordan man har det med det, må man så drøfte internt i Venstre.
Jacob Jensen (V), 2013-05-22:
Tak for svaret.
Det er selvfølgelig klart, at jeg interesserer mig for det, i den forstand at vi jo gerne havde set, at den indfasning var blevet, som vi i den daværende regering havde aftalt med Dansk Folkeparti og De Radikale i øvrigt.
Men af forskellige andre grunde kunne det så ikke lade sig gøre med det nye flertal.
Derfor er jeg glad for svaret og for egentlig at få bekræftet, at kommunerne, som jeg forstår svaret, under ét ikke vil komme til at opleve en forringet økonomisk ramme som følge af den senere indfasning.
Det var sådan, jeg forstod svaret.
Betyder det så også, at det vil indgå som en del af økonomiaftalen, som man skal lave her senere på sæsonen om føje tid, eller vil det indgå som det almindelige DUT-princip, hvor man fra kommunernes side går ind og siger: Hov, her er vi blevet pålagt nogle omkostninger, dem bruger vi så DUT-princippet til at få refunderet?
Bliver det som en del af økonomiaftalen, at man under ét kompenserer kommunerne, eller vil det være som DUT-princip, man vil gøre det?
Tak for bekræftelsen.
Jeg skriver mig det bag øret, hvis der ellers kan stå noget der.
Altså, kommer det til at påvirke den ledighed, som også kommunerne tager hensyn til i deres jobcentre, hvis funktion det er at få folk beskæftiget?
Kommer der en påvirkning fra, at man nu laver en senere indfasning af den aktiveringsindsats, der ligger ude i kommunernes jobcentre?
Betyder det noget, at den indfasning nu kommer til at gå lidt langsommere end ellers, eller er det fuldstændig uden betydning for den strukturelle ledighed, som også kommunerne tager hensyn til som en del af deres samlede, kan man sige, portefølje?