Søren Pind (V), 2015-05-12:
Historien vedrører os hver især.
Hvis ikke vi kender historien, risikerer vi at begå de samme fejl igen.
Derfor har jeg med glæde noteret mig udenrigsministerens vise ord, som man kunne læse på Udenrigsministeriets hjemmeside den 26. januar i anledning af Auschwitzdagen.
Vi konfronteres fortsat med de tragiske konsekvenser, der følger af intolerance, fremmedhad og totalitarisme.
Medmenneskelighed, tolerance og demokrati er det bedste værn mod handlinger, der i deres værste form fører til folkedrab.
Citat slut.
Folkedrab
– det var, hvad der overgik jøderne under anden verdenskrig.
Det har historikerne slået fast, selv om enkelte stadig nægter det.
Vi bruger begrebet folkedrab om den forbrydelse, der overgik jøderne, også selv om der ikke fandtes noget FN dengang eller nogen FN-folkedrabskonvention.
Det var et bevidst forsøg på at udrydde en hel befolkningsgruppe.
Den jødiske jurist Raphael Lemkin var manden, der skabte begrebet folkedrab i 1943, og Lemkin baserede direkte udtrykket på det overgreb, der var overgået armenierne.
Og i dag diskuterer vi så det, som paven har kaldt det 20. århundredes første folkedrab, folkedrabet på armenierne.
Den danske kvinde Maria Jacobsen var et af øjenvidnerne.
I sin dagbog skrev hun: Mange af mændene er dræbt.
Kvinder og unge piger er blevet skændet af soldater.
Mange er blevet taget til tyrkiske og kurdiske hjem.
De var blevet fortalt, at de skulle til Harput, og da de efter ugers og måneders lidelser og farer nåede dertil, blev mændene og drengene, som var blevet tilovers, taget fra dem og puttet i fængsel her, der betyder, at de skal dræbes.
Kvinderne bliver holdt har nogle dage, og de tyrkiske mænd går hen og udser sig de kønneste koner og piger, som de så tager med hjem til deres harem.
De syge, som ikke kan gå, bliver taget ud og ført til en kirkegård, hvor de får lov til at ligge og dø.
Jeg er enig i, at historieforskningen skal overlades til historikerne, og historikerne har talt.
Dokumentationen er overvældende.
Lad endelig forskningen fortsætte, men vi kan allerede nu som oplyste mennesker konkludere, at der foregik et folkedrab.
Den tyske præsident benægter det ikke, den tyske forbundsstat benægter det ikke, og lad os derfor heller ikke benægte det i Danmark.
I anledning af Auschwitzdagen har udenrigsministeren noteret sig folkedrabet på jøderne, og udenrigsministeren har oven i købet begrundet det med, at der stadig er mennesker, der benægter, at holocaust fandt sted.
Der er også mennesker, der benægter, at det armenske folkemord fandt sted.
De hovedansvarlige er for længst døde.
En af de værste bødler var general Enver Pasha.
For nogle år siden, i 1996, blev Enver Pasha begravet påny, mens den daværende tyrkiske præsident og store dele af den daværende regering var til stede.
Det må være op til Tyrkiet at se sin fortid og sin historie i øjnene, men det kan aldrig være op til os at fortie den forbrydelse, som fandt sted mod armenierne i starten af det 20. århundrede, og som er bevidnet i rigt mål.
Og jeg er enig i den resolution.
Sådan er Europa-Parlamentets tradition.
I Danmark har Folketinget ikke tradition for den slags vedtagelser.
Lad os derfor som enkeltpersoner og som partier sige, hvad vi mener, men lad os ikke lade sådanne synspunkter politisere i vores Folketing.
Det vil være Venstres indstilling.
Så derfor: Ja, der var efter Venstres opfattelse tale om et folkedrab.
Nej, regeringen må selv finde ud af, hvordan den vil agere i Danmarks udenrigspolitiske interesse.
Og nej, Folketinget skal ikke stemme herom.