Mike Legarth (KF), 2014-09-09:
Tak, hr. formand.
For det er jo kendetegnet ved, at de penge, som man vil bruge, vil man bruge på at udvide den offentlige sektor, man vil bruge dem på at ansætte flere i den offentlige sektor, og det betyder jo, at det bliver dyrere at drive den offentlige sektor.
Det vil sige, at der skal inddrives flere skatter, og de skatter er det jo borgerne og virksomhederne der skal betale, så derfor er det et skridt i den helt forkerte retning.
Regeringen fastholder også forventningerne til væksten, selv om det i dag er vanskeligt at finde en økonom, der tror på det.
Det har jo noget at gøre med, at regeringen tilbage i maj måned kom med nogle vækstskøn om, hvordan det skulle se ud, og nu her i forbindelse med fremsættelsen af finanslovsforslaget fastholder man de vækstskøn, selv om der i mellemtiden er opstået en absolut kritisk tilstand i fransk økonomi, og Tyskland skuffer markant.
Imens er andre lande er i bakgear, og ikke mindst situationen i Ukraine er problematisk og vil få negative konsekvenser – ikke bare for dansk erhvervsliv, men også for europæisk erhvervsliv og på verdensplan.
Så det er lidt besynderligt at konstatere, at på trods af alle de her problemstillinger, forhindringer og udfordringer, fastholder man altså, at jo, det nok skal gå med den her vækst, man tror på, at pengene kommer i kassen, så vi på den måde kan betale regningerne.
Man skulle faktisk tro, at regeringen sad med lukkede øjne og tilstoppede øregange, for ellers var virkeligheden trængt ind, skulle man mene.
Regeringen leverer også et finanslovsoplæg med et underskud på 60 mia. kr., og man er gået til det yderste i forhold til sit forbrug og i forhold til de love og de regler, vi har lavet for os selv, hvor den mindste overskridelse betyder, at vi bryder disse regler, eksempelvis EU's regler, og får en henstilling.
Det betyder, at der bliver mindre tillid til dansk økonomi, og konsekvensen af det er, at renterne stiger, og så bruger vi altså penge på at betale renter, som vi ellers kunne have brugt på enten at sænke skatter og afgifter, give bedre konkurrenceevne til erhvervslivet eller på varme hænder til vores sociale sikkerhedsnet og velfærdssamfund.
Man er gået til grænsen.
Det ville have været hensigtsmæssigt, at der havde været en margin, så man havde haft noget at stå imod med, hvis tingene ikke helt går sådan, som man forventer.
Der er jo altså rigtig mange kritikere, der siger, at det er meget optimistisk med de væksttal; indtægterne kommer ikke i kassen, som man forventer, og derfor er der formentlig ikke noget at stå imod med.
Og der er i det her finanslovsforslag altså ikke et eneste nyt initiativ, som er rettet mod den private sektor i forhold til jobskabelse – og når jeg siger »nye initiativer«, mener jeg selvfølgelig i forhold til vækstplansforhandlingerne, for deri var der nogle ting.
Men siden da er der ikke kommet noget nyt.
Der er ikke udsigt til en millimeter ny vækst i den private sektor, og det er en katastrofe, for det betyder, at vi ikke kan komme ud af den ørkenvandring, som krisen har bragt os udi, og det gør også, at der ikke er noget at stå imod med for at imødegå de krisetegn, som jeg her har redegjort for, og som vi ser i både Frankrig og Tyskland og for den sags skyld også i Sverige, og med hensyn til Ukraineproblemstillingen.
I Det Konservative Folkeparti vil vi gå en anden vej: Vi vil gøre det nemmere og billigere at skabe en arbejdsplads.
Vi vil sikre bedre konkurrenceevne, lavere omkostninger og mindre bureaukrati.
Så vi synes, at der, hvor man skal øge aktiviteten, er i den private sektor – det er dér, det er bedst vi at får skabt jobbene.
Som Konservative vil vi gerne give danskerne tryghed og økonomisk frihed.
Vi vil hellere have flere politibetjente end betale for særlige skatteforhold for fagforeningsmedlemmer, og det er, fordi vi synes, der er for mange indbrud, der er for meget organiseret kriminalitet, ikke mindst bandekriminalitet, som vi gerne vil have bekæmpet.
Og det med fagforeningskontingentet synes vi i højere grad skulle være en privatsag.
Så vil vi hellere have billige dagligvarer og en fastlåst grundskyld end øge det offentlige forbrug med yderligere 4 mia. kr., sådan som regeringen gør i det her oplæg.
Man synes tydeligvis, det er nemmere at bruge penge, end det er at tjene dem.
Og det er altså det, man gør her, hvor man bruger penge, man ikke har, og man stifter gæld.
Der er heldigvis også mange ting i finanslovsoplægget her, som vi kan støtte, ikke mindst inden for sundhedsområdet og i forhold til kræftbekæmpelse – ingen tvivl om det – og det går vi konstruktivt til forhandlingsbordet om.
Ingen i det her Folketing er mere optaget af, at man bliver bedre til at behandle kræft, end Det Konservative Folkeparti, så der medvirker vi selvfølgelig meget gerne.
Og hvad ville vi så konkret gøre, hvis vi kunne rive regeringen ud af hænderne på Enhedslisten og SF?
Ja, så ville vi genetablere boligjobordningen og øge fra 15.000 kr. til 30.000 kr. pr. borger over 18 år i boligen, og vi ville udvide den, så man også kan bruge den til internetopkobling og til indbrudssikring.
Og så synes vi, at danskerne maksimalt skal betale 50 pct. af den sidst tjente krone i skat, og vi afsætter til dette formål 2,5 mia. kr.
Vi fjerner altså 6 pct. af topskatten, og på sigt skal topskatten helt væk.
Men der skal også gøres noget i bunden for at gøre det mere attraktivt at gå på arbejde og tage et arbejde i forhold til at være på passiv forsørgelse, og der afsætter vi 2 mia. kr. til et højere beskæftigelsesfradrag – så gør vi både noget for dem med de laveste indtægter og dem med de højeste indtægter.
Vi vil fastfryse grundskylden, og det vil vi, fordi det ikke er rimeligt, at grundskylden bliver ved med at stige.
Der er faktisk mange steder, hvor vi kan se, at der er pensionister, der ikke har råd til at blive siddende i egen bolig, hvis grundskylden bliver ved med at stige, sådan som der er lagt op til.
Det er jo fuldstændig urimeligt, og det skal der gøres noget ved.
Vi vil som sagt gerne have mange flere betjente for at skabe mere ro i gader og stræder, og vi har afsat 500 mio. kr. til det.
Så har vi også en indsats over for hjemløse, for vi synes ikke, at der er nogen, der skal være nødt til at bo på gaderne, så det vil vi gerne gøre noget ved som med initiativet Skæve Boliger, og vi vil gerne gøre noget i forbindelse med misbrug, så man kan behandle dem og få nogle akutcentre.
Vi har også et forslag om børnehospice.
På samme måde, som det er for voksne og ældre, vil vi have en behandlingsmulighed for uhelbredeligt syge børn, og der vil vi oprette et center i Østdanmark og et i Vestdanmark. Vi vil styrke beredskabet.
Vi har i forbindelse med de to orkaner og det seneste skybrud set, at der er behov for at gøre noget mere og mere effektivt.
Og vi har selvfølgelig også finansieringen på plads til det.
Så bare for en ordens skyld vil jeg sige – og det er ikke, fordi det her skal handle alt for meget om tal, men mere om holdninger – at vi jo altså har 4 mia. kr. fra udgiftsstoppet.
Vi har 3,3 mia. kr. fra det med at fjerne den grønne check, simpelt hen fordi den grønne check, man gav, er blevet kompenseret mere eller mindre via en fjernelse af nogle af de afgifter, der skulle gives som en kompensation, og fordi der er givet skattelettelser siden hen.
Vi fastholder en ulandsbistand på 0,8 pct. af BNI, hvilket der tjenes 600 mio. kr. ved.
Så er der fradraget for fagforeningskontingentet, som vi som sagt synes er en privatsag, hvilket man kan spare 1,6 mia. kr. på, som så kan bruges direkte over for borgerne for at øge deres økonomiske frihed.
Og de 1,5 mia. kr., der er afsat til diverse velfærdsforbedringer, vil vi også bruge direkte over for borgerne, der, hvor der er mest behov for det.
Det kan være i forhold til sundhed, det kan være i forhold til kræftbehandling, det kan være til skoler, det kan være til forskning, til uddannelse, det kan være til at søsætte nye initiativer over for virksomheder, gøre det mere attraktivt at tage et arbejde, skabe risikovillighed, sådan at vi kan få gang i hjulene og få skabt den optimisme og tro på fremtiden, der gør, at opsvinget for alvor slår igennem.