Hans Christian Schmidt (V), 2007-01-30:
Nu er det rent faktisk sådan, at det særlig er kystfiskerne, der virkelig har fået fordele ud af det her.
For når vi ser, hvem der har klaret sig godt i den sammenlægning, som er på vej for at sikre, at den nye fiskerireform kan gennemføres, så er der jo særlig mange kystfiskere.
Men hr. Bjarne Laustsen vil gerne tegne et billede af det, som ikke er sandt, og det er trist.
Hvorfor har hr. Bjarne Laustsen ikke det mod, der skal til for at gøre, som vi gjorde, da vi gik ud og sagde til fiskerne: Kære fiskere, når I er så mange flere fiskere, at det svarer til, at I er 30 pct. for mange, i forhold til hvad I må fange, så vil vi være ærlige og fortælle jer, at der er nogle af jer, der ikke skal være fiskere mere?
Det, som hr. Bjarne Laustsen somme tider prøver at spille på, er, at man kunne komme uden om det faktum.
Det kan man ikke.
Man kan lige så godt være ærlig.
Det var jeg fra dag et og sagde til fiskerne: I kan lige så godt indse, at I er for mange fiskere til for få fisk.
Det er ærlig talt ikke noget, man behøver at regne længe på.
Man kan bare se på, hvor meget mængden, der må fanges, giver i indtjening, og om så mange fiskere kan leve af det.
Det kan de ikke.
Derimod er der mange, der nu kan se en fremtid, fordi de nu kan få lov til at gå sammen, de kan få lov til at gå hen og pulje det.
Og så er det endelig sådan, at erhvervsfiskeriet skal have en chance for at overleve, og det får det med den nye ordning.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jeg tror altid, ligegyldigt hvordan man skruer en ordning sammen, at når man er ærlig og siger til hinanden, at der er for mange i en beskæftigelse – og her er det fiskere – skal man ikke lade det komme bag på en, at der så vil være nogle fiskere, der er nødt til at begynde at finde noget andet at lave.
Man kunne måske sige, at det her skulle man bare have fortalt fiskerne for mange år siden.
En af de ting, jeg blev allermest overrasket over, da jeg blev fødevareminister, var at se, hvilken indtjening fiskerne havde.
Ja, man skulle faktisk ikke regne ret længe på det, inden man kunne se, at det her da aldrig kunne løbe rundt.
Man kunne bare gå ind og kigge i Fiskeribanken.
Det vil jeg opfordre folketingsmedlemmerne til: Tag et kig på Fiskeribankens udlånsportefølje og se, hvor tit man måtte give lån, for at fiskerne kunne betale afdrag.
Altså, man skal jo ikke have studeret økonomi længe for at finde ud af, at det ikke er en god udvikling, når de skal optage lån for alene at kunne afdrage på de gamle lån, de har.
Så det er tiltrængt at få en optimisme ind i erhvervet.
Fødevareøkonomisk Institut vurderer, at reformen af fiskeriforvaltningen indebærer potentielle økonomiske gevinster i størrelsesordenen 800 mio. kr. om året i forhold til situationen i 2002.
Det er præcis, hvad vi har trængt til.
Vi har trængt til, at der kunne komme en optimisme igen, at nogen har en chance for at kunne se, at her kan man også tjene penge til investeringer i godt arbejdsmiljø ved optimeringen af fiskens værdi.
Vi må jo erkende, at vi i alt for høj grad trænger til at investere i fiskerierhvervet, sådan at vi får mere ud af vores fisk.
Vi kan ikke blive ved med at acceptere, at man ilandbringer fisk, der ikke har været opbevaret på den rette måde, på køl eller i frost.
Det må vi gøre noget ved.
Det er en meget stor satsning, og hvis Socialdemokraterne – for jeg kan forstå, at det er socialdemokrater, der i dag vil stille de her spørgsmål – virkelig ville prøve at tage en chance og gøre noget godt for fiskerne, så skulle det da være at støtte ideen.