Peter Westermann (SF), 2010-12-16:
Der laves hvert år over 60.000 tilstandsrapporter, og 95 pct. af alle hushandler sker med en tilstandsrapport.
Det er altså mange mennesker, der årligt er i berøring med huseftersynsordningen.
Det lovforslag, vi behandler i dag, gennemfører en længe ventet revision af huseftersynsordningen.
Som der står i bemærkningerne til lovforslaget, tyder erfaringer med ordningen på, at den ikke fuldt ud imødekommer de forventninger, forbrugerne har til ordningen i dag.
Det er jo en væsentlig erkendelse at gøre sig forud for et grundigt eftersyn af ordningen.
Til grund for dette eftersyn ligger en tyk betænkning, der har været flere år undervejs.
Betænkningen giver mange gode forslag, der er blevet fulgt op i lovforslaget.
Det gælder udvidelsen af huseftersynet til nu også eksempelvis at rumme eftersyn for fugtskader, elinstallationer og vvs-forhold.
Det giver køber et bedre indblik i sin investering; den største investering, de fleste husejere nogen sinde foretager sig.
Derfor er denne udvidelse god.
Man kunne også have inddraget flere elementer i huseftersynsordningen, f.eks. et gennemsyn af grundens kloakforhold, men dette ville gøre ordningen omtrent dobbelt så dyr og dermed stride imod hensynet til, at huseftersynsordningen også i fremtiden gerne skal benyttes i videst muligt omfang.
Yderligere positive ændringer, jeg vil nævne, er, at tilstandsrapporten suppleres med en hustypebeskrivelse, afskrivningstabeller for udvalgte bygningsdele samt oplysning om tagets forventede levetid.
Der lægges også op til udvidelser af ejerskifteforsikringen som eksempelvis, at dækningen af genhusning udvides fra 6 til 12 måneder, og at ejerskifteforsikringen skal gælde, fra tilstandsrapporten er lavet, og ikke først fra at huset overtages.
Det sidste lukker på fin vis det hul, der hidtil har været her.
Samlet set tager SF positivt imod de foreslåede ændringer i forhold til selve ejerskifteforsikringen, idet vi noterer os, at det ikke vil medføre præmieforhøjelser, der overstiger 50 pct. af det nuværende niveau.
Men desværre er der også væsentlige skader, der ikke er noteret ved eftersynet af huseftersynsordningen, og jeg vil kalde den første for en K3-skade, idet den kan medføre alvorlige konsekvenser for andre elementer i ordningen.
Denne væsentlige mangel ved forslaget er, at der ikke lægges op til at styrke uvildigheden i ordningen.
Jeg og SF har tidligere foreslået at styrke uvildigheden og dermed troværdigheden af tilstandsrapporterne.
Det kunne gøres ved at sikre, at mæglerbranchen ikke kan udvælge eller lægge pres på den bygningssagkyndige, der skal lave tilstandsrapporten.
Sådan hører vi, at forholdene er udeomkring.
Hos en anden mæglerkæde har vi set, at en mægler har truet en bygningssagkyndig med at ville fortælle hussælgere, at hvis de bruger vedkommende bygningssagkyndige, vil det være umuligt at sælge huset.
Sager som disse rejser tvivl om den bygningssagkyndiges uvildighed.
Er man uvildig, hvis man har indgået en samarbejdsaftale med et mæglerfirma, der har en klar interesse i, at tilstandsrapporten fremstiller huset så skånsomt som muligt?
Denne tvivl er stik imod det ønske, Bendt Bendtsen, den tidligere konservative økonomi- og erhvervsminister – hvis nogen skulle have glemt ham – udtrykte om at kappe navlestrengen mellem mæglerne og de bygningssagkyndige.
Det førte til en nyordning i 2006, hvorigennem mæglerne nu skal gå igennem forsikringsselskabet for at bestille en bygningssagkyndig.
Men dermed slog man blot en knude på navlestrengen, man fik ikke klippet den, hvad senere erfaringer også har dokumenteret.
Nu må arbejdet gøres færdigt.
Vi må sikre, at mellemmændene i mæglerbranchen skæres ud af systemet, og det kan kun gøres gennem en ordning som den, som f.eks. Danske BOLIGadvokater har foreslået, og som SF støtter.
I en sådan ordning kunne man forestille sig, at sælgeren, der skal bruge en tilstandsrapport, skal kontakte Erhvervs- og Byggestyrelsen, som så kan udvælge den bygningssagkyndige efter en geografisk fordeling eller et rotationsprincip.
Men hertil vil jeg svare med spørgsmålet: hvilken priskonkurrence?
Der er fastsat et prisloft på tilstandsrapporter, og desuden vil lavere priser kun være i sælgers interesse, da det er sælger, der betaler.
Og hvilken kvalitet?
Kvaliteten af rapporterne er bekymrende lav.
Kun 26 pct. af tilstandsrapporterne er retvisende, mens 23 pct. er groft fejlagtige.
Og hvilken konkurrence?
Det nuværende system er kvælende for de mindre virksomheder med bygningssagkyndige, der gerne vil lave huseftersyn, men ikke får nogen opgaver på grund af konkurrenceforvridende aftaler som den, jeg lige har nævnt.
Den nyeste statistik fra Fællessekretariatet for Eftersyns- og Mærkningsordningerne viser, at der er 100 beskikkede bygningssagkyndige, der ikke har haft en eneste opgave i 2010, mens der er 12, der har haft over 400.
De kan derfor risikere at skulle betale mange hundrede tusind kroner tilbage, hvis taget skal skiftes eller soklen skal repareres.
Samtidig stiller SF sig kritisk over for, at den bygningssagkyndige skal angive, om en skade er dyr eller ej, altså om den koster over 50.000 kr. at udbedre.
Det risikerer at blive misvisende og risikerer at stille køberen dårligere over for forsikringsselskabet og risikerer at fordyre tilstandsrapporten.
Af de samme årsager er Forbrugerrådet imod forslaget.
Endelig skal SF bemærke, at skimmelsvamp og radon ikke bliver direkte inkluderet i tilstandsrapporten og skadesbegrebet.
Der ligger ikke nogen løsninger lige for, så derfor forestiller vi os, at disse drøftelser efter 5 år kan tages i forbindelse med den evaluering af ordningen, vi lægger op til.
Men endnu et forhold, der fortjener at blive fulgt op på ved den her evaluering, er energimærkningsordningen, som jo er en søsterordning til tilstandsrapporterne og huseftersynsordningen.
Der bliver muligvis lavet dobbeltarbejde i forbindelse med disse to ordninger.
Samtidig lider energimærkerne af betydelige skavanker, betydelig større end i tilstandsrapporterne, og derfor er det vigtigt at følge op og se, om vi kan gøre det klogere.
Opsummerende vil jeg oplyse, at SF støtter det samlede lovforslag, der som nævnt indeholder en række forbedringer i forhold til tilstandsrapportens og ejerskifteforsikringens dækningsområder, men der er stadig skader, der skal udbedres, for at huseftersynsordningen kan blive lige så stor en kvalitativ succes for forbrugerne, som den er blevet det kvantitativt.
SF finder det godt, at mange bruger ordningen, men ville finde det bedre, om de mange brugte en god ordning.