runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2011-05-25:
Jeg synes, det er rigtig god velfærd, hvis man har et samfund, hvor det er muligt at komme nemt og hurtigt på arbejde; hvis man har et samfund, hvor det er billigt at komme til og fra sit arbejde og i det hele taget at komme omkring; hvis man har et samfund, hvor der ikke er så voldsom en luftforurening, at der er flere tusinde mennesker, der dør af det hvert år; og hvis man har et samfund, hvor det faktisk er muligt for alle at komme omkring.
Og jeg synes, det er en rigtig god idé at investere i en god kollektiv transport, så det er muligt at komme nemt og billigt fra Dragør til Hellerup, og især, hvis man gør det sådan, at det er sikkerhedsmæssigt forsvarligt, og man ikke f.eks. indfører tåbelige regler om, at togene skal køre, uden at det tjekkes, om der er nogen, der sidder fast.
Jeg er fuldstændig klar over, at man er gravid flere måneder, før man skal føde.
selv prøvet et par gange.
Men man ved altså ikke, præcis hvornår det er, man skal føde, medmindre det drejer sig om et planlagt kejsersnit.
Det, som en del kvinder oplever i dag, er, at når de ringer til fødestedet og siger, at nu er fødslen gået i gang, så er der ikke plads på fødestedet.
Så skal de til at ligge og ringe rundt til det ene fødested efter det andet.
Når de har født, bliver de sendt hjem igen, og så er det, der går mange dage, før der kommer en jordemoder eller en sundhedsplejerske og ser til den nybagte mor og barnet.
Det kan være, at amningen ikke er gået i gang.
Især hvis det er en førstegangsfødende, ved hun ikke, at når barnet er stille og ikke græder, kan det være, fordi barnet ikke får mad nok.
Derfor ser vi altså, at flere og flere nyfødte børn bliver genindlagt.
Og det er et stort problem, at man har lavet et sundhedsvæsen, hvor man fokuserer på det, som man kan konkurrere med private sygehuse om, altså der, hvor der er lavet en masse markedsstyring, men hvor man ikke fokuserer der, hvor det er væsentligt, som f.eks. i forbindelse med fødsler.
Helge Adam Møller (KF), 2011-05-25:
Nu er det jo 14 år siden, jeg fik min sidste datter, og 16 år siden, jeg fik den første.
Mig bekendt er de fleste af de indlæggelser af kvinder, der kommer ind og skal føde, ikke særlig akutte, for det er sådan set normalt noget, man ved 8-9 måneder inden.
Med hensyn til ventetiden kan jeg sige, at da Poul Nyrup gik af osv., var der ingen garanti for, at man kunne blive opereret, overhovedet ingen.
Gennemsnitsventetiden var 82 dage.
I dag er den 52 dage, og enhver dansker har en garanti for, at hvis han eller hun ikke kan blive opereret inden for 30 dage i den region, hvor vedkommende bor, kan vedkommende blive opereret i en anden region eller på et privathospital eller i Sverige.
Man har altså en garanti i dag, det havde man ikke tidligere.
Det er nok også derfor, der er så mange danskere, der gerne vil opereres lidt hurtigere frem for at gå med en dårlig hofte eller et dårligt knæ i månedsvis, som man gjorde tidligere.
Line Barfod (EL), 2011-05-25:
Jeg er ikke sundhedsordfører, jeg kan ikke huske alle detaljerne, men som jeg husker det, er ventetiderne i dag lige så lange, som de var, da den borgerlige regering kom til.
Det, der er problemet, er, at man har brugt masser af ressourcer på at lave et sundhedsvæsen, hvor de private sygehuse skal kunne tjene penge.
Det, der er problemet, er jo, at man f.eks. ikke går ind og ser på det arbejdsmiljø, der er, men at mennesker, der har ondt i ryggen, bliver opereret på et privat sygehus for deres sundhedsforsikring fra arbejdsgiveren, i stedet for at man ændrer på arbejdsmiljøet, og i stedet for at man ser på, om de måske havde mere gavn af en anden behandling.
Flere af dem har stadig væk lige så ondt efter den rygoperation, som de havde før.
Samtidig er operationer kun en lille del af det, der foregår i sundhedsvæsenet.
Langt det meste af det, der foregår i sundhedsvæsenet, er behandling af folk, der indlægges akut, det er f.eks. kvinder, der skal føde.
Og i dag er det altså sådan, at antallet af børn, der bliver genindlagt efter fødslen, er steget drastisk, fordi man ikke længere kan regne med, at der kommer nogen og ser, hvordan de har det.
Jeg er fuldstændig enig, og ministeren kan jo nå det endnu, så jeg håber, at ministeren vil rejse sig og gå op på talerstolen, så vi har den mulighed for at få den dialog og også har mulighed for at få svar fra ministeren på, hvad det egentlig er, regeringen ønsker at gøre over for kommunerne.
Rasmus Prehn (S), 2011-05-25:
Jeg kunne også have valgt at tage ordet i forbindelse med en anden bemærkning, men jeg vil ligesom den radikale ordfører bakke Enhedslistens ordfører op i, at det altså er ganske bemærkelsesværdigt og udtryk for meget ringe respekt for folkestyret, når finansministeren møder frem her til en forespørgselsdebat og nægter at være i dialog med os, der har indkaldt til forespørgslen.
At han ikke stiller sig til rådighed for spørgsmål, virker dybt besynderligt og som om, han har en meget ringe respekt for folkestyret, synes jeg.
Line Barfod (EL), 2011-05-25:
Men jeg kan forstå, at ordføreren synes, at det er helt rimeligt, at man ud over at have betalt sin skat skal betale stadig stigende priser for at køre med bus og tog, for det er jo det, Dansk Folkeparti har lagt stemmer til det ene år efter det andet: at priserne på den kollektive trafik stiger og stiger, og stiger langt, langt mere end den almindelige pris- og lønudvikling i samfundet gør.
Det er det, Dansk Folkeparti gerne vil være med til, samtidig med at man så giver skattelettelser til de rigeste.
Jeg kan forstå, at Dansk Folkeparti synes, at det helt i orden, at priserne på daginstitutionerne stiger, så man ud over at betale sin skat skal betale mere og mere for at kunne have sit barn i vuggestue og børnehave, selv om det, man får, bliver dårligere og dårligere, fordi Dansk Folkeparti samtidig skærer ned på kommunernes område.
Jeg kan forstå, at Dansk Folkeparti synes, det er helt rimeligt, at hvis man som pensionist gerne vil have gjort rent, skal man selv betale et privat firma for at gøre det, fordi der bliver skåret ned og skåret ned i hjemmehjælpen, så der snart ikke er råd til at få gjort ordentligt rent, hvis man ikke er i stand til selv at gøre det.
Dansk Folkeparti vil hellere lægge stemmer til skattelettelser, og sådan har vi forskellige opfattelser af, hvad det er, der er vigtigt for borgerne.
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-05-25:
Det, der er så fantastisk ved den her diskussion, er netop, at når det kommer til virkelighedens verden og man prøver at få finansieret nogle af de her ting, er Enhedslisten, og det anerkender jeg, sådan set modig nok til at sige: Jamen det vil vi gerne støtte.
Men hvad skal man lægge i ordet velfærd med e vel at mærke?
Hvad skal man lægge i det, når man kan se, at en lønmodtager, som vælger at tage på arbejde i Hellerup og bor i Dragør, skal beskattes ud over sin almindelige lønindkomstbeskatning?
Man skal beskattes, fordi man vælger at tage sin bil at køre på arbejde i.
Det er altså bare sådan, at vi ikke kan overklistre Danmark med tog og busser alle vegne.
Vi er også nødt til at erkende, at privatbilismen er et grundlæggende element i det danske samfund, for det er det, folk har brug for, når de skal hjem og hente børn i daginstitutioner på forskellige tidspunkter.
Jeg spørger så bare ordføreren, om hun synes, det er rimeligt, når vi nu diskuterer velfærd, at man ud over sin skat skal betale op til 20.000 kr. for at kunne få lov til køre på arbejde.
Det er jo himmelråbende vanvittigt.
Helge Adam Møller (KF), 2011-05-25:
Jeg kom ind i Folketingssalen og hørte det sidste af fru Line Barfods indlæg, og det var jo et angreb på hele det danske sundhedsvæsen; de nyfødte fik en utrolig dårlig behandling, og de ældre lå ude på gangene osv. osv.
Nu er jeg jo så gammel, at jeg både kan huske, hvordan det var for 40, 30 og 10 år siden.
Kan fru Line Barfod ikke bekræfte, at for 10 år siden, da Poul Nyrup Rasmussen var statsminister, var der 8.000 færre læger og sygeplejersker på de danske hospitaler, end der er i dag, og at der dengang var en garanti for at komme på venteliste, når man skulle opereres, mens der i dag er en garanti for at blive opereret, og at ventetiden er 42 dage kortere for en operation i 2011, end den var i 2001?
Og for øvrigt er det sådan, at der bliver opereret 200 flere danskere hver eneste arbejdsdag – mandag, tirsdag, onsdag, torsdag og fredag året rundt – end der blev, da fru Line Barfod havde magten sammen med Poul Nyrup.
Er det ikke fakta?
Rasmus Jarlov (KF), 2011-05-25:
Det er ikke hensigten med lovforslaget.
Hensigten med lovforslaget er, at indenrigsministeren skal tage en dialog med KL, og så skal man sammen finde ud af, hvordan man skruer en ordning sammen.
Der er nemlig også forskel på kommunerne; der er nogle, som allerede er langt fremme med hensyn til konkurrenceudsættelse, og der er nogle, der stort set ikke har det overhovedet.
Derfor er det rimeligt, at man ikke bare laver sådan én stor skabelon og presser den ned over samtlige kommuner, men at man tager hensyn til, hvor de allerede står, og også, at der er forskellige forhold på en lang række områder, som gør, at der skal tages individuelle hensyn.
Så hensigten er, at indenrigsministeren har en forhandling med KL, men det er jo korrekt, at vi har givet ham et stærkt mandat og en god forhandlingsposition, ved at vi har fremsat et lovforslag, som gør, at han i sidste ende kan tvinge noget igennem.
Men det er bestemt ikke hensigten, at det skal ske.
Morten Østergaard (RV), 2011-05-25:
Jamen jeg havde egentlig ikke tænkt mig, at jeg ville stille et spørgsmål, for jeg synes egentlig, at det er helt fair, at hr. Rasmus Jarlov på Det Konservative Folkepartis vegne udtrykker en masse synspunkter, som ligger meget fjernt fra den politik, der føres af den regering, som man selv er en del af.
Men da hr. Rasmus Jarlov kom ind på den lov om konkurrenceudsættelse, der så er på vej, spidsede jeg alligevel ører, for jeg kan forstå på hr. Rasmus Jarlov, at man er nødt til at regulere det kommunale monopol.
Er der noget, der har krævet regler og bureaukrati, er det den fritvalgsordning, som man nu også med det seneste lovforslag erkender ikke har virket, fordi den ikke gav det monopolbrud, som tilsyneladende er det bagvedliggende ønske.
Det har stjålet så mange ressourcer ude i kommunerne til papirarbejde i stedet for til konkrete opgaveløsninger.
Så siger hr. Rasmus Jarlov, at de ikke vil detailregulere, hvad man skal udbyde.
Jamen det er jo decideret forkert, for det er præcis det, lovforslaget går ud på, nemlig at regeringen forbeholder sig retten til at pege på konkrete områder, der skal konkurrenceudsættes i den enkelte kommune.
Hvis det ikke er det, man har lyst til at gøre, hvorfor fremsætter man så det lovforslag?
Rasmus Prehn (S), 2011-05-25:
Den konservative ordfører får det nærmest til at fremstå, som om det bare er en udvikling, der er fortsat.
Antallet af love og regler er altså steget med 66 pct. fra 2001 til 2010.
Jeg synes, at ordføreren skylder at være mere konkret: Hvad vil man gøre for at regelsanere, så det bliver nemmere at være kommune?
Rasmus Jarlov (KF), 2011-05-25:
Jeg har det dårligt med, at vi ikke har fået knækket kurven.
Som jeg også gjorde meget ud af at understrege, er det ikke, fordi udviklingen er blevet værre under den her regering.
Det er også en udvikling, der har været der under tidligere regeringer, som heller ikke har fået knækket kurven.
Vi har ikke fået indført de mekanismer, som gør, at vi kan dæmme op for de meget stærke kræfter, der hele tiden sørger for, at der kommer flere regler.
De stærke kræfter er også os selv her i Folketinget, hvor vi må sige, at der er en meget stor tendens til, at man synes, at man skal blande sig i alting.
Hver gang, der kommer en sag op i medierne, og der er en folketingspolitiker, der ser sit snit til at komme i aviserne, foreslår man en ny regel, fordi man ved, at det giver en overskrift.
Der er selvfølgelig en meget stor del af ansvaret, der ligger her i Folketinget.
Så skal vi også sørge for, at vi får lagt ansvaret ud til kommunerne, så det ikke hver gang er socialministeren eller beskæftigelsesministeren, der skal stå til ansvar for det, når der er et lokalt problem.
Det er nemlig forudsætningen for, at vi kan få en regering og et Folketing, der bakker lidt mere og lægger ansvaret derud, hvor det egentlig hører hjemme.
Så det er en meget stor udfordring, og det er et af de store projekter, som jeg synes vi skal tage fat på i den borgerlige regerings næste periode.
Rasmus Prehn (S), 2011-05-25:
Den konservative ordfører taler meget om stigningen i antallet af love og cirkulærer osv.
Hvordan har den konservative ordfører det med, at der faktisk i den tid, hvor vi har haft en VK-regering, har været en voldsom stigning i antallet af love?
Meta Fuglsang (SF), 2011-05-25:
Det er nemlig rigtigt, at vi bliver nødt til at kigge lidt mere overordnet på det, i stedet for kun at skille nogle enkelte regler fra, for det vil vi alle sammen kunne gøre.
Vi har et princip, der bl.a. handler om tillid frem for kontrol.
Vi skal kigge mere på den ydelse, der skal leveres, end på processen, der fører derhen.
Det vil sige, så længe en kommune på et velfærdsområde leverer det, den skal, skal man være mere optaget af det, end af at man på Christiansborg bestemmer, hvordan vejen derhen skal være ved enten direkte at lave regler om det eller ved at stille bestemte indberetningskrav, som gør, at kommunerne er nødt til at tilrettelægge det på en bestemt måde.
En anden stor klump kan være på det område, der hedder konkurrenceudsættelse.
Der kan findes mange gode grunde til det, og der kan vindes på det, men en kommune skal selv kunne bestemme, på hvilke områder man satser på konkurrenceudsættelse.
Og så kan man lade være på andre områder, for der følger meget bureaukrati med, når ting bliver udbudt til private.
Så man skal kunne vælge, på hvilke områder man ønsker at bruge kræfterne og på hvilke områder, man ikke ønsker at gøre det.
Der kan man i stedet sige, at man selv gør det.
Rasmus Jarlov (KF), 2011-05-25:
Jeg var særlig interesseret i den del af fru Meta Fuglsangs tale, som handlede om afbureaukratisering.
Det er jo en overskrift, som vi alle sammen kan støtte op om, og det har vi jo sådan set gjort i årtier, men alligevel har vi i hele demokratiets historie set en stigning i antallet af love og regler.
Og det tror jeg vi alle sammen kan anerkende er en stor udfordring, som vi gerne vil løse.
SF's ordfører har også kunnet nævne nogle eksempler på nogle regler, som SF er uenig i, men de enkelte regler fylder jo meget lidt i forhold til størrelsen af det problem, som vi står over for, og derfor vil jeg spørge ind til, om SF har nogle bud på, hvordan vi får vendt udviklingen på andre måder end ved at udpege nogle enkelte regler.
Altså, hvilke mekanismer skal vi anvende for at sikre, at vi får færre regler og mindre bureaukrati i fremtiden?
Meta Fuglsang (SF), 2011-05-25:
De forslag, vi har i vores plan, er det, der skal til, for at man på lang sigt får den holdbare velfærd, og de er finansierede i den plan, vi har lagt frem.
Så når vi siger, at der skal være to lærere i de små klasser i dansk og matematik, er det selvfølgelig også finansieret og regnet ind i den plan, vi har.
Så på den måde hænger det fuldstændig sammen.
Uden at gå ind i en meget lang debat om nationale test vil jeg sige, at vi nok er optaget af, at det er det, man tilrettelægger i kommunerne, f.eks. på skoleområdet, det, der står i almindelige læseplaner, som kommunerne har tilrettelagt, man evaluerer på.
Så vi har ikke noget imod test.
Vi har ikke noget imod, at skolebørn bliver testet, med hensyn til om de har lært det, de skal kunne.
Spørgsmålet er, hvor central testen skal være, altså om man skal teste eleverne på det, som man i en styrelse synes er det, man skal kunne, eller om man faktisk skal teste, om de har fået noget ud af den undervisning, som har været tilgængelig for dem derude.
Så det er sådan en diskussion om, hvad det er, vi skal teste.
Og det er et spadestik dybere ned end det, vi umiddelbart kan komme i løbet af sådan en spørgsmål og svar-runde her.
Så det, vi kan se, er jo f.eks., at de sociale sagsbehandlere kun bruger 18 minutter, tror jeg, ud af 1 time på at lave egentlig sagsbehandling.
Resten er papirarbejde, administration og indberetninger.
Det er jo et af de områder, hvor man kan sige, at hvis vi skal have en fornuftig offentlig sektor og bruge den kvalificerede arbejdskraft bedst muligt, er vi nødt til at få mere reelt arbejde ud af dem, der er højtuddannede, og så slække på den der kontroladministration.
Det er vi nødt til at gå ind og kigge på meget mere effektivt, end vi gør nu.
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-05-25:
Jamen det er jo det, der er hele grundsubstansen i det her, og det er også derfor, jeg synes, at det er fint, at vi har den her diskussion så ofte som overhovedet muligt.
Der er jo et grundlæggende element i det her, og det er de økonomiaftaler, som vi laver en gang om året med KL.
Jeg kan ikke rigtig forstå, hvor vi har SF henne, når det gælder de her økonomiaftaler.
Er det noget, man har indarbejdet i forslaget?
Er det noget, der er fuldt ud finansieret?
Rasmus Jarlov (KF), 2011-05-25:
Det er fuldstændig korrekt, at meget af den lovgivning og de regler, som vi har i Danmark, kommer fra EU.
Nu kender jeg ikke tallene på det, men jeg må dog nok sige i forhold til den debat, vi har i dag, at det ikke er mit indtryk, at EU-reglerne slår kraftigst igennem på det kommunale område.
Så i forhold til den diskussion, som vi har i øjeblikket, tror jeg ikke, at det er det mest relevante problem.
Men generelt har hr. Hans Kristian Skibby selvfølgelig en pointe i, at der bliver pålagt os rigtig mange regler fra EU.
Hans Kristian Skibby (DF), 2011-05-25:
Jeg har et spørgsmål til hr. Rasmus Jarlov.
Det drejer sig om den debat, der tidligere var i dag, mellem hr. Rasmus Jarlov og hr. Rasmus Prehn om lovfabrikationer, altså at der aldrig har været produceret så mange love og lovændringer, som der bliver i dag.
Jo flere love, der kan ændres i, jo flere ændringer kommer der, og det betyder selvfølgelig, at processen er selvregulerende i opadgående retning.
Men der vil jeg gerne spørge ordføreren, om ikke De Konservative – som jo er et utrolig unionsvenligt parti – vil anerkende og erkende, at rigtig mange af de her lovinitiativer, som kommer, er blevet os pålagt af EU-lovgivere, der netop siger, at vi skal implementere et hav af nye ting vedrørende finanspolitik, socialpolitik, retspolitik, miljøpolitik med bisfenol-A, og jeg ved ikke hvad.
Altså, der er jo så mange forskellige ting, som kommer, og det har så medført, at vi de senere år har kunnet se den her tiltagende unionsfiksering, hvor man så kan se, at Europa-Parlamentet, Kommissionen osv. simpelt hen vil til at beslutte, hvad der skal ske i de nationale parlamenter.
Anerkender ordføreren ikke, at vi ikke finder på mange af de her love, men at de kommer, fordi der er så mange her, der er så glade for EU?
Rasmus Jarlov (KF), 2011-05-25:
Jeg synes netop, at den måde, vi har skruet det lovforslag om konkurrenceudsættelse, som vi behandler i øjeblikket, sammen på, er et meget godt eksempel på det, jeg siger: at vi gerne vil give mere frihed, men at vi også har nogle krav til, hvordan resultaterne skal blive.
For vi går netop ikke ind og siger detaljeret, hvordan konkurrenceudsættelsen skal foregå, og vi går slet ikke ind og siger konkret, hvilke områder der skal udsættes for konkurrence.
Men vi har lagt op til, at indenrigsministeren og KL skal snakke sammen om, hvordan man finder den mest hensigtsmæssige model for at få en større grad af konkurrenceudsættelse på de opgaver, som kommunerne løser.
Men det er selvfølgelig sådan, at offentlige virksomheder er nødt til at blive styret i en eller anden grad, sådan at de ikke bare vokser sig store og monopolistiske.
Og på samme måde som vi har en monopollovgivning for private virksomheder, er det også nødvendigt, at vi stiller nogle krav om, at der skal være mulighed for, at private aktører kan byde ind på de monopoler, som kommunerne ellers sidder på.
Meta Fuglsang (SF), 2011-05-25:
Det synes jeg også er en vigtig debat at få og et vigtigt spadestik dybere at komme, når ordføreren nu siger: Lad os måle mere på resultater og ikke så meget på processen dertil.
Hvis vi så kigger på nogle af de områder, jeg snakkede om, f.eks. konkurrenceudsættelse, vil ordføreren så være klar til at sige, at det, der er vigtigt, er, at kommunerne er opmærksomme på konkurrenceudsættelse, at de gennemsnitligt set konkurrenceudsætter 30 pct., men selv må bestemme på hvilke områder, og at de med hensyn til områder, som de så ikke prioriterer, slet ikke behøver at leve op til de der bureaukratiske regler, som man er nødt til at følge for på et hvilket som helst tidspunkt at kunne levere udbudsmateriale til en hvilken som helst entreprenant privat mand, der kommer og siger: Jeg vil gerne udfordre jer på det her?
Det var sådan et konkret tiltag, som jeg tror ville lette det rigtig meget for dem i kommunerne.
Line Barfod (EL), 2011-05-25:
Hr. Rasmus Jarlov sagde, at Konservative ikke tilbyder store checks.
Nu ved jeg godt, at de kæmpe skattelettelser, man sender ud til de rigeste i det her land, ikke er på check.
Det er en anden måde, det fungerer på, men man sender dog en masse penge ud.
Hvordan får hr. Rasmus Jarlov det til at harmonere med, at han siger, at man ikke vil give store checks?
Dels har man givet masser af skattelettelser, som er årsag til det store hul, der er i statskassen, dels kræver man hele tiden, igen og igen nye skattelettelser ved også at sige, at de mange penge, der kommer ind på, at man gør flere mennesker arbejdsløse, skal bruges på at uddele store checks.
Det var det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål, som jeg også forsøgte at få svar på fra Venstres ordfører, er: Hvad er det for en konkret velfærd, som Konservative ønsker at sikre?
Hvad det helt konkrete indhold af den velfærd?
Er det, at børn, hvis forældre har mange penge, kan komme til at gå i en vuggestue, hvor der er tid til børnene, mens de børn, hvis forældre ikke har mange penge, må finde sig i at gå i en nedskåret kommunal vuggestue, hvor der ikke tid til at skifte deres ble, når de har behov for det?
Meta Fuglsang (SF), 2011-05-25:
Jeg kan ikke stå for det der billede med hammeren, som man går amok med, for det synes jeg sådan set er et meget godt billede at bruge.
Det er jo så fristende at spørge lidt mere ind til det: Hvis man lægger den hammer et øjeblik og giver sig selv lov til lidt eftertanke, hvad skal der så ske?
Hvis hr. Rasmus Jarlov lægger hammeren lidt væk og siger, at han nu lige holder op med at slå et øjeblik,
hvad er det så rent faktisk, ordføreren forestiller sig, at der skal ske?
Jeg spiller ud lidt i forlængelse af det spørgsmål, jeg fik fra ordføreren lige før, om, hvilke principper jeg kunne forestille mig at man kunne bruge.
Så jeg vil egentlig gerne have, at ordføreren kvitterer med at være en lille smule mere præcis, med hensyn til hvilke forestillinger ordføreren gør sig om, hvad man så er klar til, når hammeren ligger stille et øjeblik.
Rasmus Jarlov (KF), 2011-05-25:
Der kommer flere penge til velfærd, fordi man sikrer, at vi ikke brandskatter dansk økonomi ihjel.
Det er et simpelt økonomisk faktum, at det ikke nytter noget, at man slår den ko ihjel, som skal levere mælken til det danske velfærdssamfund.
Vi ønsker ikke, at vi skal slagte vores velfærdssamfund, tværtimod.
Vi ønsker, at det skal være bæredygtigt, vi ønsker, at vi skal lade være med at gældsætte Danmark, vi ønsker, at vi skal have en konkurrencedygtig økonomi, og det er det, der er grundpillerne i vores økonomiske politik.
Jeg synes, man også skal prioritere inden for velfærdssystemet, således at man prioriterer der, hvor der er et behov, og det vil sige, at man bl.a. fravælger ting som efterlønnen, som er en ydelse til folk, som ikke har et behov, for at kunne hjælpe de udsatte grupper i samfundet, og så er jeg sådan set også åben for, at man indfører brugerbetaling på nogle velfærdsydelser, igen for at sikre, at der er råd til de ting, som er rimelige at betale til, men at vi ikke har en hel masse ting, som det er urimeligt at fællesskabet skal betale.