runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Simon Emil Ammitzbøll (UFG), 2009-02-19:
Jeg forstår godt ministerens skepsis over for nogle af de bemærkninger, som der i hvert fald er i det ene af beslutningsforslagene.
Så det behøver vi ikke at diskutere.
Det må være, fordi retorikken generelt i det her hus er noget med at lægge fælder ud, for det var sådan set slet ikke det, der var min hensigt.
Min hensigt var sådan set bare at få bekræftet, at der er en meget stor andel at dem, der i dag får tildelt statsborgerskab, som ender med at få dobbelt statsborgerskab, fordi de ikke kan blive løsnet.
Og det kan vi i hvert fald godt være enige om.
Om det så er 40 pct. plus/minus, er jo sådan set fuldstændig underordnet.
Jeg spørger, fordi ministeren tidligere argumenterede med hensyn til risikoen for, at man ikke kunne komme efter eventuelle terrorister og retsforfølge dem.
Hvis det er de der 40 pct. plus/minus, som allerede i dag får dobbelt statsborgerskab, skulle modstanden altså bunde i, at man tror, at der er en større potentiel risiko for terrorister blandt de 60 pct. end blandt de 40 pct.
Jeg synes, at det er et meget hypotetisk spørgsmål - i øvrigt også at forestille sig, at de her slyngelstater skulle have så stor en andel af retssikkerhed, sådan at det kunne blive aktuelt med de indvendinger, ministeren kommer med.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2009-02-19:
Lad mig slå fast, at det er fuldstændig rigtigt, at de, der har et faktisk dobbelt statsborgerskab i Danmark, er en temmelig stor andel, og jeg vil gerne sige, at det også forbløffede mig - og vi kan få tallene frem igen.
Når jeg nævner de andre ting, er det på baggrund af - og nu skal vi lige huske, at det ikke er mig, der har fremsat det her forslag - at forslagsstillerne fremfører globalisering som Paradiset Have, og så er jeg nødt til at sige: Ja, men der var også en slange.
Morten Østergaard (RV), 2009-02-19:
Det er jo lidt specielt, for jeg kan forstå, at omkring 40 pct. af dem, der får statsborgerskab i Danmark, så er de næstmest ulykkelige mennesker i verden.
Når vi holder statsborgerskabsdag her på Christiansborg, har jeg egentlig oplevet, at folk i almindelighed er meget glade for og egentlig virker meget lykkelige over at have fået statsborgerskab.
Det andet argument, jeg har hørt, er det med, at man kan unddrage sig retsforfølgelse, og det tredje er, at man ligesom afskaffer nationalstaten ved at indføre dobbelt statsborgerskab.
Jeg skal bare forstå, om det virkelig er integrationsministeren og regeringens synspunkt, at der altså kun er fem lande tilbage i EU, nemlig Danmark, Østrig, Italien, Norge og Holland, der kan betragtes som nationalstater, hvor man ikke har indført ordninger, så folk kan unddrage sig retsforfølgelse.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2009-02-19:
Jamen det er jo forslagsstillerne, der må prøve at argumentere og overbevise, og man kan sige, at jeg også sidste år har opfordret til noget mere konkret.
Jeg tror på det, når de skriver til mig, at de har to tilknytninger, to lande, hvor de er opvokset det ene sted og bor det andet sted.
Til det vil jeg godt sige, at det forstår jeg godt, men det ønsker man jo ikke at diskutere, kan jeg høre.
Man bliver ved med den globalisering, og det er noget ganske andet, for det er jo ikke en konkret virkelighed.
Det er jo netop en ideologi.
Som jeg vist også sagde sidste år og altid har sagt, lærte jeg jo på universitetet, at ud over statsløse var de mest ulykkelige mennesker dem med dobbelt statsborgerskab, for de kunne blive kostet frem og tilbage fra den ene stat til den anden, fordi ingen ville have med dem at gøre.
Men det, der jo igen gør det så vanskeligt at diskutere, om der så kunne laves nogle undtagelser, som nogle lande har, er jo, at det vil man ikke diskutere.
Altså, forslaget er fuldstændig generelt, vi skal lægge os ned og sige: Jamen folk rejser, og så skal de bare have statsborgerskab, hvor de kommer frem.
Det er jo det, forslaget siger, og det er jo det, man også gentager nu: Jamen folk rejser, og det hele er sådan, at folk rejser, så hvorfor skulle de ikke have statsborgerskab, når de kommer frem?
Det, som jeg ved, er, at der vitterlig er mennesker, som gifter sig i et andet land, men stadig føler en loyalitet over for hjemlandet.
Jeg kan godt forstå, hvis man så også kan føle det over for Danmark, men det er jo slet ikke det, forslagsstillerne vil.
De vil netop i globaliseringens hellige navn have det hele gjort ligegyldigt.
Naser Khader (UFG), 2009-02-19:
Jeg synes, det er ærgerligt, at ministeren kun fokuserer på de negative sider af dobbelt statsborgerskab og begynder at tale om flere statsborgerskaber.
Der er mange, der flytter rundt og bosætter sig i nye lande, men har en anden baggrund, og så skal vi også kunne acceptere, at de har dobbelt statsborgerskab.
Men ministeren fokuserede meget på ulemperne og de negative sider af dobbelt statsborgerskab.
Kan ministeren ikke også nævne nogle fordele ved dobbelt statsborgerskab?
Bente Dahl (RV), 2009-02-19:
Da den radikale ordfører ikke kan være til stede, er det mig, der kort skal gøre rede for de radikale synspunkter: Beslutningsforslagets hensigt er sympatisk.
Mennesker, der har levet i prostitution og ønsker at komme ud af den, kan være i en økonomisk klemme, der kan stille sig hindrende i vejen for at komme videre og væk fra livet i prostitution.
Jeg kan være bekymret for, at en frit lejde-ordning ikke er tilstrækkeligt for at nå målet, som må være, at de, der ønsker det, kan gøre det.
Jeg bygger min bekymring på Københavns Kommunes exitpakke, hvor der endnu ikke er kommet en eneste henvendelse.
Altså: Virker forslaget?
Skal der andre tiltag til, skal der sættes andre tiltag i værk?
Vi er åbne over for mange forskellige tiltag inklusive B 72 for at give prostituerede mulighed for at skifte livsbane, uden at det får negative økonomiske konsekvenser eller medfører andre gener, og vi ser frem til en god udvalgsbehandling.
Søren Krarup (DF), 2009-02-19:
Jeg vil takke integrationsministeren for hendes redegørelse, som jeg på mange måder stort set er enig i.
Jeg vil så stille hende et spørgsmål, som egentlig tjener til at belyse, hvad det er, vi står over for.
Jeg får lyst til her i hvert fald at nævne, at der i bemærkningerne til B 55 er tale om »de globale spydspidsers mulighed for at lade deres papirer afspejle deres globale virkelighed«, og at: »Det medfører et demokratisk underskud, hvor globaliseringens spydspidser […]«.
Jeg vil spørge, om ministeren ikke er enig med mig i, at to ting dermed er karakteriseret: For det første er det, at det, vi står over for, er et rent ideologisk forslag.
Globalisering - globalisering, siger man er simpelt hen saligheden og sandheden.
For det andet er det samtidig globaliseringens spydspidser, og det vil sige, at det er et helt krigerisk felttog, hvor man altså skal have udbredt denne lyksaliggørende ideologi ved hjælp af en spydspids.
Synes ministeren ikke også ligesom jeg, at det egentlig er meget, meget talende og afslørende for forslagets mening?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2009-02-19:
Jamen altså, man kan sige, at hvis det er en globaliseringsideologi, har man selvfølgelig på alle måder ophævet enhver form for statsborgerskab.
Så er det blevet sådan, at man hører hjemme alle steder i verden og dermed ingen steder.
Sådan må jeg da indrømme at bemærkningerne udmærket kan forstås, men det må forslagsstillerne jo gøre rede for.
Og det er også derfor, at jeg stiller spørgsmålet: Hvis man først skal have to statsborgerskaber, skal man så have tre og fire?
Jeg ved jo godt, at der f.eks. er danskere, der rejser ud, der gerne vil beholde det danske statsborgerskab og altså bevare det gamle.
Jeg kender en amerikaner, der frygtelig gerne vil have dansk statsborgerskab, men ikke kan få det over sit hjerte at afsværge sit fødeland.
Og det kan jeg udmærket forstå.
Men det er jo klart, at når man lægger forslaget så generelt op her og netop taler om globalisering, har man i virkeligheden ophævet statsborgerskabet eller indfødsretten overhovedet.
Jørgen Poulsen (RV), 2009-02-19:
Jeg vil gerne spørge ministeren, om ministeren vil uddybe den påstand, at det her gør det lettere for terrorister og forbrydere at begå forbrydelser og terror.
Kan ministeren ikke bekræfte, at det her intet med adgangen til dansk statsborgerskab har at gøre?
Det bliver hverken lettere eller sværere at få dansk statsborgerskab.
Der skal da noget af en forbryderhjerne til: Man skal vente i 9 år, man skal i den tid have været straffri, man skal derefter have sit danske statsborgerskab.
Jeg må sige, at det kræver en vis planlægning.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2009-02-19:
Nu sagde jeg vist ikke, at det blev lettere at begå forbrydelser; jeg sagde, at det blev lettere at unddrage sig retsforfølgning - det var i hvert fald det, jeg mente.
Det er jo klart, at hvis man giver dansk statsborgerskab uden som udgangspunkt at forlange, at den nye statsborger skal løse sig fra det statsborgerskab, vedkommende har, kan man sige, at man først og fremmest vil gavne dem, der kommer fra undskyld udtrykket - slyngelstater.
De vil jo kunne krybe i ly i deres oprindelsesland, fordi de netop har statsborgerskab, og så vil de ikke blive udleveret, og på den måde kan de unddrage sig retsforfølgning.
Der mener jeg, at selv hr. Jørgen Poulsen må indrømme, at det vil blive sådan.
Jørgen Poulsen (RV), 2009-02-19:
Nej, det kan jeg ikke indrømme, for det er faktisk ikke rigtigt.
Der er jo ingen forskel på, om man har et statsborgerskab her i landet og så tager til et andet land, eller om man ikke har det.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2009-02-19:
Hr. Jørgen Poulsen må høre efter, hvad jeg siger
: Hvis der kommer en hertil fra en slyngelstat og lever her under dække af statsborgerskab med de rettigheder, der er til at påvirke ved folketingsvalg osv., og så begår en terrorhandling og rejser hjem til vedkommendes oprindelige land, hvor vedkommende er statsborger, så vil vedkommende have en særlig beskyttelse i det land, hvor vedkommende er statsborger.
Og så vil det altså være sværere at få den borger udleveret til retsforfølgning.
Det er nu min påstand.
Knud Kristensen (KF), 2009-02-19:
Derfor var jeg en lille smule forsinket.
Det undskylder jeg.
Beslutningsforslaget, som er fremsat her, om frit lejde for prostituerede er bestemt ikke et forslag, Det Konservative Folkeparti på nogen måde kan stemme for.
Det ville betyde en række ændringer i den samlede sociale lovgivning, i lovgivningen som sådan, og derfor kan vi på ingen måde tilslutte os noget sådant.
Vi har på ingen måde intentioner om, at det skal være legalt at tjene sorte penge og omgå det skattesystem, som vi har.
Det ligger fuldstændig fast.
I 2005 lancerede regeringen handlingsplanen »Et andet liv«, og den handlingsplan er jo på vej til at blive evalueret nu her allerede i februar 2009, hvor Servicestyrelsen kommer med en vejledning osv. om området her.
Men i den forbindelse blev der også oprettet et kompetencecenter netop for prostituerede, sådan at man her kunne få brobygning over til de forskellige systemer.
Det synes jeg jo i særdeleshed er godt.
Når nu man fremsætter det her beslutningsforslag, var det jo heldigt, at det nåede at komme, før vi netop fik udmeldingen fra Servicestyrelsen.
Så er det sådan, at kommunalbestyrelserne efter servicelovens § 12 har pligt til netop at håndtere den her form for problemstillinger, og det er ikke et spørgsmål om, at man kun skal tage samtaler, når man får henvendelser, man skal også lave et opsøgende arbejde.
Det ligger jo meget fast.
Derfor synes jeg, at det sociale system virkelig har hold om den her problemstilling.
Og jeg tror, at uanset hvor meget man gør med hensyn til kompetencecentre - jeg synes, det er godt, og jeg er også enig i den tanke, der ligger i det her - vil vi også i eftertiden se, at der fortsat er prostitution i Danmark.
Den kommer vi aldrig til livs.
Vi arbejder selvfølgelig på det.
Vi forsøger hele tiden at frembringe nogle gode resultater for netop at komme dem til undsætning, som ønsker at komme ud af prostitution.
Den fremtidige plan, der ligger for det, der skal ske, og det, der er regeringens intentioner, er jo, at vi skal have mere fokus på viden, opsamling og dokumentation på det område.
Vi skal have samarbejde mellem Kompetencecenter Prostitution, Tema Prostitution og Center mod Menneskehandel.
Der skal være større synlighed omkring Kompetencecenter Prostitution og funktionen udadtil.
Det er utrolig vigtigt, at man får lavet en grundlæggende udvikling, et samarbejde, for netop at evaluere, hvordan og hvorledes vi kommer tættere på det her problem.
Men Det Konservative Folkeparti kan ikke støtte forslaget.
Morten Messerschmidt (DF), 2009-02-19:
Jeg synes, det er utrolig spændende betragtninger, som Venstres ordfører kommer med.
Må jeg så ikke citere fra den pressemeddelelse, som er udgået fra Den Europæiske Revisionsret den 10. november 2008, jeg citerer fra passage tre, andet punktum: » … at mindst 11 % af det samlede beløb til godtgørelse af anmeldte omkostninger ikke skulle have været udbetalt.«
Det er så i forhold til samhørighedspolitikkerne, som udgør 42 mia. euro.
Mindst 11 pct. bare af det her område, altså omkring 30 mia. kr.
Det kan godt være, at det for Venstre bare er sådan et fingerknips, at det er sådan en ligegyldighed, for man har jo et større projekt, og det der med befolkningens penge og i øvrigt befolkningens indflydelse og sådan noget fortoner sig fuldstændig i horisonten, for vi har et projekt om at skabe en stadig snævrere union, og intet må komme vejen.
Jeg kender sådan set hr. Michael Aastrup Jensen personligt som et, vil jeg sige, anstændigt menneske.
Der må være et eller andet sted i det kolde ideologiske hjerte, hvor der trods alt er noget, der rører sig, når man har 30 mia. kr., som ikke skulle have været udbetalt.
Brian Mikkelsen (KF), 2009-02-19:
Der er fremskridt på vej.
Der bliver gjort utrolig meget.
Så det har ikke noget at gøre med, hvem der fremsætter hvad.
Men det er en erkendelse af, at der foregår mange gode ting, og Kriminalforsorgen har mange projekter i gang.
Med hensyn til det konkrete om fysiske lokaliteter vil det netop være fuldstændig vanvittigt at have faste rammer for det, for vi har nogle arresthuse, hvoraf mange af dem er gamle.
Man er i gang med renoveringen.
Som jeg nævnte før, vil det være en af de prioriterede indsatser, der vil være.
Men man kan ikke sætte nogen rigoristiske rammer, som måske ikke passer ind i den virkelighed, der er.
Vi taler her for fleksibilitet, hensyn til børnene og hensyn til, at familierne selvfølgelig skal have nogle ordentlige vilkår, og at børnene bliver prioriteret.
Men man kan ikke putte det ned i sådan en fast kasse, en fast skabelon, Det ville være til ulempe for børnene, og det ville også sætte et forløb i gang, som er uhensigtsmæssigt i forhold til Kriminalforsorgens gode arbejde, som de er i gang med nu.
Michael Aastrup Jensen (V), 2009-02-19:
Hr. Morten Messerschmidt kommer frem til, at der skulle være fejl i 87 pct. af udbetalingerne ifølge EU’s regnskab.
Det er simpelt hen faktuelt forkert, vil jeg sige til hr. Morten Messerschmidt.
Det kan da godt være, at det lyder mere rigtigt, når man siger det, men det passer simpelt hen ikke.
Hvis man går ind og kigger på de forskellige tal, som der er, for EU’s regnskab, så ser man faktisk to parametre.
Det ene parameter er, at der er kommet blanke revisorpåtegninger på nogle områder, hvor der ikke har været blanke revisorpåtegninger før, og det andet parameter er de områder, hvor det stadig væk halter lidt bagefter, hvad jeg erkender det gør, nemlig med hensyn til strukturfondene, hvor der stadig væk er fejl i en grad, som vi selvfølgelig heller ikke kan acceptere.
Så kan man selvfølgelig diskutere, hvad det så er for nogle fejl.
Og der spørger hr. Morten Messerschmidt: Skal vi acceptere svig?
Nej, vi skal ikke acceptere svig, men det er jo ikke nødvendigvis det, som fejlene er udtryk for.
Revisionsretten siger jo klart og tydeligt, at de forskellige fejl, der er, bl.a. skyldes uklar lovgivning i de forskellige lande, og det er ikke sådan, at der er formodet svig i størstedelen af tilfældene, tværtimod.
Så den der dyne af mistænkeliggørelse, som hr. Morten Messerschmidt prøver på at skabe, er ikke at finde i Revisionsrettens bemærkninger.
Brian Mikkelsen (KF), 2009-02-19:
Derfor er Kriminalforsorgen i tæt dialog med arresthusene.
Man er i gang med en afdækning og opfølgning på området.
Mange af arresthusene er jo gamle bygninger - jeg kan forstå på det hele, at hr. Morten Østergaard har været ude og besøge nogle af dem - og der er begrænset plads til besøgsfaciliteter.
Mange af arresthusene har kun et besøgsrum, hvor alle slags besøg kan foregå, og derfor mangler der nogle steder plads til sådan at indrette moderne besøgsfaciliteter.
Derfor er man i gang med en dialog, en kortlægning af, hvordan forholdene er.
De fleste arresthuse opfylder ifølge den kortlægning her minimumskravene, men besøgsfaciliteterne trænger altså generelt til vedligeholdelse og forbedringer.
Og i forbindelse med den flerårsaftale, der blev indgået, har Kriminalforsorgen fået ekstra penge til vedligeholdelse.
Så der bliver bedre forhold på det område.
Morten Østergaard (RV), 2009-02-19:
Men det er jo sådan skiftevis løst og floromvundet.
Det må vel være sådan, at hvis man virkelig mener, at det er vigtigt for børn at have kontakt med deres forældre, og at det skal foregå i rimelige rammer, er man også i stand til i dag at forpligte sig til det og sige, at sådan vil det være.
Det er jo bare det, der ligger i det.
De ting, der foreslås fra radikal side, fra SF's side og fra andres side, er jo hverken rigide eller noget andet.
Det er jo ikke et spørgsmål om, at de er rigide.
Det er et spørgsmål om at forpligte hinanden på, at vi skal løfte standarden til det niveau, der hedder, at i hvert fald alle arresthuse og alle fængsler har faciliteter, som er egnede til børns besøg.
Der synes jeg, det er fair nok, at justitsministeren ikke kan stemme for oppositionens forslag, det er jo ligesom standarden, men man kunne da i det mindste så også give sig selv den troværdighed, at man sagde: Der skal være sådanne faciliteter i alle fængsler inden årets udgang.
Karen Hækkerup (S), 2009-02-19:
Jeg må vel næsten starte med at sige tillykke til justitsministeren.
Det er flot, at man, når man kun har siddet i ministerstolen i få måneder, allerede kan tale som en, der har siddet der i 100 år.
Så det synes jeg da er værd at ønske tillykke med.
Vi har tidligere og også i forbindelse med det sidste beslutningsforslag igen og igen hørt, at vi jo altså har mellem 4.000 og 7.000 børn, der permanent har en forælder, som sidder i fængsel.
Vi har også hørt ministeren bryste sig af de forskellige flotte lokaler, der er.
Men vi hørte jo også oplæsningen: Så er der et lokale i det her fængsel, så er der to i det her, så er der et - og ellers har vi en tæt dialog.
Nu er der jo ikke nogen, der tror på, at man får bygget noget som helst, fordi man har en tæt dialog.
Byggeri koster penge.
Vi ved jo godt allerede nu, at der var ønske om de penge, for allerede i efteråret, da kriminalforsorgsaftalen skulle forhandles på plads, var der et ønske om flere millioner til at forbedre besøgsfaciliteterne.
Det er jo også sådan, at ikke alle pengene blev sat af til lige præcis det her formål, hvorfor blandt andre også Socialdemokraterne ikke var med.
Brian Mikkelsen (KF), 2009-02-19:
Jeg havde nu indtryk af, at Socialdemokratiet var tilfreds med aftalen, og at det her mere gjaldt finansieringen af den, for Socialdemokratiet var med til at forhandle den aftale på plads, også med den struktur, der var i den.
Man er i gang med en vurdering, en evaluering af, hvad der foregår ude i arresthusene.
Formålet er - og der er jeg for øvrigt fuldstændig enig med fru Karen Hækkerup - at de mange børn, som har forældre, som er indsat, får nogle ordentlige vilkår.
Altså, her skal vi tænke på børnene og ikke på forældrene.
Men det handler altså om at tilgodese to forhold: sikkerhed, altså at man sidder i fængsel, at man er varetægtsfængslet, og selvfølgelig også, at barnet har mulighed for at få adgang til sine forældre.
Det er man i gang med både teknologisk, fysisk og på alle mulige andre leder og kanter.
Så der sker mange gode ting lige nu.
Morten Østergaard (RV), 2009-02-19:
Jeg synes, at en ting, som så i hvert fald ville være med til at give en vis troværdighed til de her gode intentioner, jo ville være, hvis man f.eks. siger: Der skal ikke være nogen arresthuse i Danmark, hvor der ikke er særlige besøgsfaciliteter for børn.
Jeg har set argumentation i stil med, at jo, men der er nogle steder, hvor pladsforholdene ikke rigtig tillader det.
Jamen de pladsforhold må man jo så skabe, for hvis man virkelig har de intentioner, ministeren siger, og ikke mener, at det er nødvendigt med minimumsrettigheder, så kan man vel godt her i dag love, at man vil sørge for, at der er besøgsfaciliteter, der er børneegnede, i alle danske arresthuse og fængsler.
Brian Mikkelsen (KF), 2009-02-19:
Som jeg nævnte, er man i gang med den evaluering af arresthusene.
Mange af arresthusene har desværre kun et besøgsrum, men der kan familierne jo så også være.
Så er der, som jeg jo også nævnte, gode tiltag i flere af fængslerne, hvor man har lavet deciderede børnerum med legetøj og de faciliteter, der nu engang hører til.
Og der er ikke nogen tvivl om, at det ikke er godt nok, men at det bliver bedre og bedre, og at der sådan set sker fremskridt hele tiden.
Så det er jo en lidt forunderlig diskussion, sådan som jeg oplever den, for her sker der meget, og det har prioritet fra Kriminalforsorgens side.
Men vi skal igen have den respekt for, at når nogen eksempelvis sidder varetægtsfængslet, er der altså nogle sikkerhedsmæssige perspektiver, der gør, at man skal være varsom i forhold til den kommunikation og den dialog, der er.
Der er man jo altså stadig væk i politiets varetægt.
Så jeg er tilfreds med det, der foregår, tilfreds med Direktoratet for Kriminalforsorgens indsats og ser ikke nogen grund til at lave yderligere planer end det, der foregår lige nu.
Louise Schack Elholm (V), 2009-02-19:
Men når den skyldige straffes, er det vigtigt, at man også er opmærksom på eventuelle børns behov for en forælder.
Hvis barnets behov for relation til sine forældre ikke varetages, ender samfundet med endnu et offer, nemlig det pågældende barn.
Børn til indsatte har behov for at fastholde relationen til den pågældende forælder.
Men der er allerede i dag, heldigvis, stor opmærksomhed om netop de indsattes børn.
I dag laves besøgsplaner for de indsattes børn, der laves en individuel vurdering af relationerne mellem forældre og barn, og samtidig tages ønskerne fra forældre og barn i betragtning.
Et af dem er, at der skal være et kriseberedskab til barnet, i tilfælde af at en forælder bliver fængslet.
De sociale myndigheder har dog allerede i dag et sikkerhedsnet, der skal sikre støtte til børn, som har behov for støtte, når en forælder bliver fængslet.
Det er godt nok ikke alt sammen, der er offentligt, men for mig er det heller ikke essentielt, at det skal være offentligt.
I beslutningsforslaget ønskes der desuden flere familiebehandlingspladser.
Under denne regering har man virkelig fået sat fokus på det her område, og derfor er man allerede i fuld gang med etableringen af familiebehandlingspladser samt i gang med en generel forbedring af børnenes besøgsforhold.
Elementerne i dette beslutningsforslag er velmente, men unødvendige og dyre og ufinansierede.
Børnene er vigtige, og det skal så vidt muligt undgås, at de tages som gidsler på grund af deres forældres gerninger.
Men der er allerede fokus på børnene, og der er rigtig mange gode initiativer i gang på området.
Derfor er dette beslutningsforslag unødvendigt.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2009-02-19:
Jeg kan simpelt hen ikke forstå, at Venstres ordfører er så tilfreds.
Jeg synes ikke, der gøres nok på det her område.
Der er fuld fokus på etablering af familiebehandlingspladser, siges der - der er fem pladser i hele Danmark, og de ligger på Sjælland!
Det synes jeg ikke er særlig mange set i forhold til det store behov, der er.
3.000-7.000 børn har hele tiden en forælder i fængsel, og der vil være et massivt brug for flere af den her type pladser.
Er det noget, som Venstres ordfører vil arbejde for at vi får mere af?