Birthe Rønn Hornbech (V), 2008-05-28:
Nu er det måske ikke det bedste udgangspunkt at henvise til nogle sager i Østrig, der drejer sig om noget andet, når vi nu står med et emne, hvor mange partier står bag diverse lovændringer og handlingsplaner i de senere år.
Jeg vil godt tage udgangspunkt i Danmark og på en lidt mere saglig vis henvise til det, mange af partierne har været enige om i en årrække, idet vi jo, allerede rimelig hurtigt efter at der skete et systemskifte i dansk politik, udarbejdede en handlingsplan til bekæmpelse af kvindehandel.
Den handlingsplan blev fulgt op af et tillæg i 2005, der som bekendt drejer sig om børn, og senere igen er der sket ændringer i 2007.
Det er vigtigt at understrege, at den handlingsplan, som jo altså omfatter flere ministerier ud over Integrationsministeriet, omfatter både forebyggende og støttende og efterforskningsmæssige aktiviteter, og velfærdsministeren koordinerer dette arbejde.
Der sker fortsat en udmøntning af handlingsplanen i et samarbejde mellem Ligestillingsministeriet, Justitsministeriet, Udenrigsministeriet og Integrationsministeriet, og der er oprettet et center mod menneskehandel, som skal sikre mulige ofre for menneskehandel en forbedret og koordineret behandling.
Derudover skal centeret fungere som et nationalt referencecenter på menneskehandelsområdet, og blandt centerets opgaver er udvikling af metoder til identifikation af ofre i en kombination af indsamling og formidling af viden, uddannelse af fagfolk, kontakt til internationale netværk osv.
Mange af disse aktiviteter foregår netop under mit område.
Der er jo som bekendt også sket lovændringer, og det betyder for handlede voksne, at udvisningspraksis for udlændinge, der har været udsat for menneskehandel, er ændret.
Det er jo sådan nu, at udlændinge, der har været udsat for menneskehandel, kan tilbydes en udvidet refleksionsperiode på op til 100 dage, og at udlændinge, der har været udsat for menneskehandel, kan tilbydes en forberedt hjemsendelse.
Det er jo virkelig forbedringer for de pågældende kvinder.
De får en lang række tilbud her i landet, hvis de ønsker at holde kontakten med udlændingemyndighederne, i stedet for at blive udvist med det samme.
Og jeg skal understrege, at det, jeg nævner her, altså mere er sociale tilbud til de pågældende kvinder, som de kan få, samtidig med at vi forbereder udrejsen for dem, som også betyder, at man forsøger at få ordentlige forhold for dem, når de kommer hjem.
Det er meget tydeligt at se i debatten, at det her blandes sammen med politiets sager.
Det, jeg taler om her, har intet med efterforskning at gøre.
Det er allerede sådan i dag - og derfor behøver fru Line Barfod såmænd ikke plædere for en ændring af loven - med hensyn til efterforskningen af bagmandskriminaliteten inden for det her hæslige område, som vi jo er enige om
at det er, at hvis politiet kommer og siger, at de af efterforskningsmæssige årsager har brug for et vidne, at de har brug for, at der er en kvinde, som bliver i landet i længere tid, end hun ellers skulle være her - for så vidt også ud over de 100 dage, vil jeg godt gøre opmærksom på - så kan vi give hende en opholdstilladelse hos udlændingemyndighederne. Der har været en stor misforståelse i forbindelse med det her, og jeg synes, det er vigtigt her ved debattens begyndelse, at vi altså gør os klart, at vi på den ene side har et mere, kan man godt sige, socialpolitisk tiltag, der hedder, at vi giver tilbud om forberedt hjemsendelse, samtidig med at vi hjælper kvinden, mens hun er her, og at vi på den anden side altså med opholdstilladelser kan bistå politiet, hvor det efterforskningsmæssigt er nødvendigt. Men det, som fru Line Barfod er inde på, med at man, fordi man er handlet, skulle have et særligt opholdsgrundlag, og at man så skulle kunne få opholdstilladelse alene af den grund - det er sådan, jeg hører det - kan vi overhovedet ikke medvirke til.
Det ville da også bare betyde, at alle mulige andre kom og ville have opholdstilladelse med den samme begrundelse, og det ville igen betyde, at alle kvinder ville blive mistænkeliggjort, for man skulle først se på, om det var sandt, hvad de sagde, og det ville så gå ud over præcis de kvinder, som vi gerne vil hjælpe.
Jeg skal så sige, at der er det kedelige ved disse ordninger, at selv om vi jo altså får kontakt med kvinderne gennem f.eks. politiet, så viser det sig, at kvinderne er meget utilbøjelige til at tage imod disse tilbud.
Det kniber med at få foretaget nogle forberedte hjemsendelser.
Kvinderne vælger åbenbart selv at tage et andet sted hen, og jeg skal ikke gøre mig klog på, hvor det er.
Vi giver tilbud om at anbringe dem på krisecentre, men vi må altså konstatere, at væk er de.
Der er så yderligere det, at nogle søger asyl - det er så en helt anden gruppe igen - og der ved fru Line Barfod jo også, at det så er lykkedes at få asyl, fordi der altså har været en så stærk formodning om, at de simpelt hen ville blive forfulgt, når de kom hjem, at der er blevet udstedt asyl.
Vi vil meget gerne bistå disse kvinder, men vi må sige, at de ikke rigtig vil være med til at få den hjælp, som vi tilbyder dem.
De foretrækker tilsyneladende at rejse ud af landet.
Når det drejer sig om børn - der har jeg flere gange været i samråd vil jeg sige, at det jo gælder for alle børn, at vi naturligvis ikke bare sender dem hjem, ud i den blå luft; det er jo noget, vi alle må være optaget af.
De har selvfølgelig de samme muligheder og flere muligheder, fordi de får professionel bistand.
Så jeg må sige, at jeg egentlig synes, at regeringen alt i alt har stillet de tilbud til rådighed, som vi egentlig kan stille til rådighed, men at der jo desværre er for få, som benytter dem.
Men det har altså ikke noget at gøre med, at man skal give flere opholdstilladelser.
Det vil undergrave hele systemet med opholdstilladelser, hvis der pludselig er en bestemt gruppe, som altså får en særlig grund til at kunne få opholdstilladelse fuldstændig uden for det system, som vi nu ellers i mange år har bygget op i Danmark.
Så det må vi fra regeringens side afvise.
Vi holder fast i det regeringsgrundlag, som er blevet offentliggjort her i november.
Vi ønsker en fast og en fair udlændingepolitik, og jeg kan tilføje, at vi stiller mange sociale tilbud til rådighed for disse kvinder, hvis de ellers ville tage imod dem.