Flemming Møller Mortensen (S), 2010-05-04:
Det er naturligvis med ganske stor spænding, at jeg som ordfører for Socialdemokraterne og ordfører for forslaget skal være vidne til debatten, som udspiller sig nu og her, for det er jo rigtigt, som både ministeren og Venstres ordfører siger, at debatten omkring kliniske ekspertsygeplejersker i hvert fald i godt et år har rumsteret i sundhedsvæsenet og i uddannelsessystemet i Danmark.
Det, vi jo ønsker fra socialdemokratisk side med fremsættelsen af det her beslutningsforslag, er, at vi kommer ind og får forbedret kvaliteten og patientsikkerheden.
Vi får lavet ensartede tilbud til borgerne rundtomkring i Danmark, og jeg må sige, at det, der er min klare holdning, er, at det her er en alt for alvorlig sag, til at patienterne skal være gidsler i et politisk spil, og det er rent faktisk det, jeg synes vi er vidne til her i dag.
Venstre og Konservative og dermed regeringen siger, at man vil have verdens bedste sundhedsvæsen.
Vores statsminister har været fremme og opsætte meget ambitiøse mål for det i forbindelse med 2020.
Men det, det drejer sig om her, som ministeren også meget rigtigt siger, er, at vi har en udvikling i sundheden i Danmark, som går i den gale retning.
Især rigtig mange kroniske patienter får vi lagt til, og det er jo sådan, at tallet stiger og stiger, og vi ved godt, at livsstilssygdomme er sygdomme, som bider sig fast på borgerne og patienterne.
Derfor bliver der et stort behov for både behandling og pleje.
Det, vi ønsker fra socialdemokratisk side, er, at vi må give et kompetenceløft til sygeplejersker, som får en videreuddannelse og dermed bliver kliniske ekspertsygeplejersker.
Vi vil have, at de skal være med til at varetage et bedre sundhedstilbud til kronisk syge patienter og borgere, og at man derfor får fokuseret på indsatsen netop omkring de kroniske patienter, altså patienter med kroniske sygdomme, så man får en høj ensartet kvalitet, men vi vil også gerne meget gerne have en bedre ressourceudnyttelse i det sundhedsvæsen, som virkelig er presset ressourcemæssigt, både mandskabsmæssigt og økonomisk.
Vi vil have, at det uddannelsesniveau, der skal ligge til grund for det, skal være en masteruddannelse, så man kan se, at der er gennemsigtighed i uddannelsesniveauerne, og sådan at de sygeplejersker, som får en sådan klinisk ekspertsygeplejerskeuddannelse, kan bruge den og bevise deres duelighed og kvalifikationsniveau også i udlandet.
Det, vi ønsker de skal opnå kompetence til, er at gå ind i et tæt samspil med den praktiserende læge som det primære, så der sker en aflastning af de praktiserende læger, som er en mangelvare, og som bliver en endnu større mangelvare i de kommende år.
Der vil vi have at en sygeplejerske med dyb indsigt i praksishverdagen inden for et begrænset omfang skal kunne forlænge recepter og justere medicin, og vi vil have, at det skal være sådan, at det er Sundhedsstyrelsen, som fastlægger rammen netop for, hvad det er, de kliniske ekspertsygeplejersker kan og må.
Det er ikke et spørgsmål om det, som debatten jo uheldigvis afspejlede sidste år, hvor der var nogle, der fik sat den overskrift på, at sygeplejerskerne skulle være minilæger.
Det er på ingen måde det, der er Socialdemokraternes intention med forslaget her.
Men det er et spørgsmål om, som jeg siger, at få kvaliteten og også rationalet på plads og en bedre ressourceudnyttelse.
Institut for Folkesundhed forventer, at 2 millioner danskere vil lide af kroniske sygdomme i 2020.
År 2020 er altså meget nært forestående.
Så jeg vil sige, at debatten i dag afspejler, at regeringen er på tilbagetog.
Lad mig blot nævne Finland, Holland, England, som også Venstres ordfører allerede har været inde på – man har fantastisk gode resultater derude.
Hvorfor skal vi dog ikke få processen sat i gang herhjemme?
Jeg tror, at det politiske flertal for denne beslutning eksisterer.
For godt et år siden udtrykte både undervisningsministeren og den daværende sundhedsminister, at der var stor forståelse for det, og man mente, at det ville være et virkeligt kvalitetsløft i vores pressede sundhedsvæsen.
Jeg tror desværre, at det er sådan, at ministerierne har måttet sande, at den taskforce, som blev nedsat, og som har arbejdet med hjælp fra de faglige organisationer, ikke har kunnet komme frem til en enighed.