Per Clausen (EL), 2007-05-03:
Det er jo rigtigt, som flere har været inde på i dag i den her debat, at det her er et af de områder, hvor der er en meget bred aftale i Folketinget om at tage nogle initiativer.
Den er så bred, at alle i Folketinget er med.
Men det forhindrer jo ikke, at vi her i salen kan diskutere konkrete initiativer ud over dem, som der indtil nu er enighed om, også fordi det, jeg meget klart har på fornemmelsen, er, at der blandt os alle er en opfattelse af, at der hele tiden skal tages stilling til nye initiativer og nye fremskridt.
Derfor er vores udgangspunkt, at vi er meget positive over for de tanker og overvejelser, der ligger i De Radikales forslag.
Vi synes jo, at forbud mod ftalater i børneprodukter er en oplagt ting, og vi synes, at et forbud, når det handler om børneprodukter, burde gælde for alle stoffer, der er mistænkt for at have hormonforstyrrende effekt.
En udfasning af hormonforstyrrende stoffer i kosmetik, hygiejneprodukter og parfume over 5 år er efter vores opfattelse godt.
Man kan jo altid diskutere, hvor hurtigt den slags bør gå.
Vi synes i hvert fald, at det, hvis vi siger 5 år, lyder, som om der er tid nok.
I den sammenhæng er vi da også positive over for, at man lægger afgifter på de her produkter.
Det er jo rigtigt, som nogle har sagt tidligere i dag, at der jo faktisk er eksempler på, at afgifter kan virke.
Det handler så om at regulere producentadfærd eller forbrugeradfærd, og afgifter kan jo være et godt signal.
Men vi synes, det er meget vigtigt, at det, når vi snakker om afgifter på de her produkter, så er et led i et udfasnings- eller et forbudsperspektiv.
Vi har ikke en plan om, at vi sådan i al evighed vil tillade produkter, der indeholder de her hormonforstyrrende stoffer, på den måde at man så bare betaler en afgift.
Det betyder så også, at det altså skal sikres, at der bliver forsket i udvikling af de nødvendige alternativer, sådan at man kan få de her hormonforstyrrende stoffer fuldstændig udfaset.
I den forrige udgave af det her forslag havde De Radikale et mærkningsinitiativ med.
Det er jo rigtigt, at mærkning er en passiv foranstaltning og dermed meget entydigt lægger op til, at det er den enkelte selv, der må tage sine forholdsregler.
Jeg synes selv, som jeg har sagt tidligere, at forbud og udfasning af de her stoffer er en bedre løsning, men da institutionerne ikke kan få et forbud, fordi det politiske niveau ikke er indstillet på at handle så hurtigt, som der måske kunne være grund til at ønske sig, så er det mindste, man kan gøre, at give de borgere, der køber produkterne, et redskab til at sortere produkter med hormonforstyrrende stoffer fra.
Det vil vel også kunne give anledning til overvejelser hos producenterne, hvis de skal mærke deres produkter med: Indeholder stoffer mistænkt for hormonforstyrrende virkning.
En sådan mærkning kunne måske nok få nogle til at tænke sig om, og da producenterne jo producerer de her produkter for at sælge dem, kunne det vel også påvirke dem.
Vi kan også støtte op om de initiativer over for pvc og ftalater, som nævnes i forslaget.
Det, som også er et vigtigt og væsentligt element i De Radikales forslag, nemlig at det offentlige skal gå foran med at sløjfe produkter med hormonforstyrrende stoffer, synes vi faktisk også er en meget vigtig del af processen, for det er jo sådan, at det offentlige er en meget stor forbruger og derfor faktisk har mulighed for at påvirke producenternes prioriteringer og deres valg ganske meget.
Den danske statistik for kræftsygdomme, manglende fertilitet, misdannelser, forstyrrelser i vækst m.m., som hormonforstyrrende stoffer mistænkes for at kunne give, viser for en række lidelsers vedkommende en overrepræsentation i Danmark sammenlignet med andre nordiske lande, og jeg synes faktisk, at man med udgangspunkt i den situation kunne overveje, hvordan man kunne undersøge mulighederne for at tage nogle initiativer imod det, vi vel så kunne kalde hormontrykket i Danmark, for på den måde at få en mulighed for i hvert fald på nogle områder at gå lidt hurtigere frem, end det måske altid er muligt at få EU til at bevæge sig.