Høgni Hoydal (T), 2007-05-31:
Værdidebat, værdiudfordringer, symbolpolitik og diverse alliancer har efter min mening præget dette folketingsår.
Den danske regerings deltagelse i den uhellige alliance, som jeg vil kalde den, med George Bush og Tony Blair i deres commandoraid i Irak er heldigvis under afvikling, og det er efter min mening den store politiske begivenhed i dette folketingsår.
Men det gør jo ikke tragedien i Irak mindre, at den danske deltagelse skal afvikles, og det bliver jo ikke fulgt op af nogen erkendelse af fejltagelserne og misinformationen.
I stedet fastholder man, at Irakkrigen var en del af en værdikamp og en symbolpolitik, som der spinnes på med alle redskaber.
Jeg kan gentage, som jeg har sagt før, at Irakkrigen vel nok er det bedste eksempel på, at man har skabt sit eget monster.
Den fjende, som man opfandt og selv har skabt, kæmper man mod hver dag, og de egenskaber, som man tillagde fjenden, før man gik i krig, har man nu selv tillagt sig med brud på alle menneskerettigheder, tortur og deslige.
Og nu bruger de krigsførende lande så al deres energi og astronomiske pengebeløb på at frelse sig selv fra deres egne gerninger.
Jeg vil endnu en gang opfordre til, at regeringen anerkender den store fejl, der skete med deltagelsen i denne såkaldte alliance og med deltagelsen i Irakkrigen, for før det kommer man ikke videre, heller ikke det danske folkestyre.
Statsministerens redegørelse i dag kan vel bedst beskrives som same procedure as last year.
Det er svært at se de store forskelle mellem partierne i alle de tekniske beskrivelser af justeringer i velfærdssektoren.
Det ser ud, som om man stiller på nogle ventiler og pumper i det store velfærdsmaskineri, og det skal jeg som sådan ikke blande mig i.
Men så kommer de obligatoriske linjer om det såkaldte rigsfællesskab, Færøerne og Grønland.
Og der leverer statsministeren så en beskrivelse af nogle små, lette, symbolske hop på stedet.
Og det er jo det, der er sket de sidste år i forholdet mellem Danmark og Færøerne.
Der er foretaget nogle små, symbolske hop på stedet, men der er ikke sket nogen grundlæggende afvikling af de bindinger, som forhindrer, at Færøerne træder frit ud i verden og bliver en deltager i den globaliserede verden med det ansvar, som dertil hører, og kan udvikle sig som en virkelig aktør i verdenssamfundet og ikke som en krympet uldsok i Nordatlanten.
Der er desværre ikke tale om en afvikling af det økonomiske bindingsforhold, som er mellem Færøerne og Danmark.
Jeg vil gentage, at det største skred, der er sket i forholdet mellem Danmark og Færøerne det sidste år, var, da man unilateralt fra færøsk side besluttede at nedskære den danske støtte til Færøerne med en tredjedel.
Og mit håb har hele tiden været – jeg dadler jo ikke den danske regering for at opretholde sine storpolitiske interesser i Nordatlanten, det gør jo enhver stat – og jeg efterlyser stadig væk, at man også tør gå ind i en ny udvikling mellem Færøerne og Danmark, Danmark og Grønland, hvor man aktivt støtter de selvstændighedsbestræbelser, som er stærke i de to lande.
I dag siger man, at ja, o.k., man kan acceptere et ønske fra det færøske og det grønlandske folk, men man støtter jo aktivt de kræfter, som ikke ønsker selvstændighed, og aktivt både politisk og økonomisk er stærke redskaber til at fastholde den nuværende status quo.
Der er ikke noget at være bange for, der er ingen grund til at true med dybe konsekvenser, hvis et folk træder ud i verden og bliver selvstændigt; det er da noget som man bør støtte.
Og det burde jo egentlig også falde godt i tråd med de værdier, som statsministeren også bruger en del af sin tale på.
For statsministeren fremhæver frihed, frisind og folkestyre som nogle specielt danske værdier.
Og jeg vil da sige: Jo tak, det ville da være en fin idé at indføre disse værdier i det samlede danske folkestyre, og her tænker jeg også på Færøerne og Grønland.
Jeg har jo aldrig opfattet Danmark som andet end et samfund, der virkelig står for frihed, frisind og folkestyre, i hvert fald når det gælder inden for dets egne grænser her i Skandinavien.
Men jeg har svært ved at se, at de her fremhævede værdier specielt skulle være nogle danske værdier.
Grundlæggende værdier må da gælde ud over en selv og også for den anden, hvis det skal have nogen virkelig gyldighed og betydning.
Og jeg må ærlig talt sige, at jeg har svært ved at se, hvordan disse værdier – frihed, frisind og folkestyre – i virkeligheden virker i Danmark i dag, når man ser på, lad mig sige asylpolitikken, behandlingen af visse grupper, der falder uden for den gængse, brede masse, og også, når det gælder Irakkrigen, dansk politik over for Færøerne og Grønland, EU-politik osv.
Færøerne og Grønland blev jo mod deres vilje og imod nærmest enstemmige parlamenter i Færøerne og Grønland draget med ind i Irakkrigen.
I disse dage sejler det danske søværn rundt ved Færøerne – man skal vist også til Grønland – hvor man forsøger at hverve færøske og grønlandske unge til at melde sig i det danske søværn.
Jeg ønsker ikke, at færinger og grønlændere, som aldrig har haft militærtjeneste, og som aldrig har ønsket at være en del af den danske militærpolitik, bliver hvervet til et søværn, som måske har nogle fine funktioner civilt, men som også er en del af den danske krigsmaskine, som jo har været brugt i Irak de senere år.
Det vil jeg gerne protestere imod, og jeg agter at stille forsvarsministeren en forespørgsel om dette hvervningstogt, som foregår i Grønland og Færøerne i øjeblikket.
Statsministeren nævner en ny EU-traktat, som man skal gennemføre uden en folkeafstemning, som jeg forstår det.
Dette er heller ikke i tråd med devisen om frihed, frisind og folkestyre.
For med en EU-traktat, uanset hvor light eller hvor stærk den er, vil Færøerne og Grønland også blive medinddraget i det, selv om vi ikke er medlemmer af EU.
Flere flertalsafgørelser i EU vil også betyde, at EU træffer afgørelser på Grønlands og Færøernes vegne, lige meget hvor meget man siger, at det ikke kommer til at ske.
Så her har vi også et stort demokratisk problem.
Mit håb for det kommende folketingsår er, som det har været mange gange – jeg tror, der har været visse bedringer i debatten visse steder – at Danmark fra at hylde nogle danske værdier, som åbenbart kun skal gælde for danskere i Danmark, også udbreder disse værdier aktivt til bl.a. det grønlandske og det færøske folk.
Vi ønsker frihed, frisind og folkestyre.
Vi har aldrig som folk truffet beslutning om vores egen fremtid og har aldrig valgt andet end at være selvstændige.
Og selvstændighedsspørgsmålet er jo ikke en gammel nationalistisk idé, som fremføres fra vores side, det er simpelt hen redskabet til at tage ansvar i verden, til også at tage ansvar for de uhyrligheder, som er foregået i verden det seneste år, bl.a. med dansk deltagelse.