Morten Østergaard (RV), 2011-02-22:
Danmark har jo en af verdens mest it-parate befolkninger.
Vi har en høj udbredelse af bredbånd, danskerne bruger elektroniske kommunikationsmidler i meget stort omfang – jeg tror, vi er det land i Europa eller i verden, der sms'er mest.
Og det viser altså, at der blandt danskerne er en stor interesse for og et stort forbrug af elektroniske kommunikationsmidler som mobiltelefoner, som er det, vi diskuterer her i dag.
Jeg tror, at alle, måske endda i forbindelse med præsentationerne på gruppemøderne i dag, har hørt beretninger fra dele af landet, hvor der er problemer med folk, som ikke har dækning.
Det er klart, at det er utilfredsstillende for en it-parat befolkning, at it'en ikke er parat til befolkningen i den grad, som man kunne ønske sig.
Men spørgsmålet er, om det er så simpelt, som hr. Per Clausen og Enhedslisten lægger op til, nemlig at vi så bare med to behandlinger i Folketinget kunne vedtage et beslutningsforslag, og vupti, så ville vi have 100 pct.s mobildækning inden for 12 måneder.
For det første ville det måske kræve, at vi alle sammen blev enige om, hvad for et teleselskab vi så ville anvende, for det er jo ikke helt ligegyldigt, hvilket teleselskab det er, borgerne benytter sig af, når man skal se, om der er den nødvendige dækning.
For det andet må vi sige, at det, som vi i en meget bred kreds af partier i Folketinget har valgt, jo er en anden tilgang – det er en markedsbaseret tilgang.
Det har en lang række fordele, bl.a. at den løbende reinvestering og vedligeholdelse foregår hos de virksomheder, som leverer telefonforbindelserne, og det er vi sådan set meget tilfredse med.
Hvad er det så, disse aktører på markedet fortæller os?
Ja, de siger, at de lever op til kravet om, at der udendørs er en dækning på 95 pct. af vores geografiske areal i halvanden meters højde, og de siger også, at 99,9 pct. af befolkningen har en udendørs dækning i halvanden meters højde.
Det er jo interessant.
Nu har jeg ikke sådan talt antallet af henvendelser op, og selv i et lille land er 0,1 pct. af befolkningen selvfølgelig et stort antal mennesker, men alligevel synes jeg, det virker, som om teleselskaberne måske ikke har helt styr på eller er helt i tråd med den virkelighed, som borgerne oplever.
Derfor synes jeg jo, det kunne være interessant at få de her selskaber, der så nøjagtigt på første decimal kan sige, hvor mange der er dækket – ved deres bopæl, går jeg ud fra – til at udpege den sidste 0,1 pct., så vi kan se, hvem det er, som i dag ikke er dækket, og på den måde få klarhed over, hvor det er, der er et mastebehov.
Det ville måske også gøre det muligt for nogle af dem, der heller ikke føler sig voldsomt godt dækket, at se, om de er med på teleselskabernes lister eller der er nogen usikkerhed.
I hvert fald vil jeg meget gerne medgive, at her er noget, som vi er nødt til at forfølge nærmere.
Men jeg mener sådan set ikke, at løsningen er, at vi nu skal bryde med vores princip om at lade det være markedsbaseret, men i stedet for, at vi skal tage selskaberne på ordet og sige, at når 99,9 pct. af befolkningen tilsyneladende skulle være dækket, kan det jo ikke passe, at så mange mennesker føler, at teleselskaberne ikke leverer varen.
Det må vi jo have undersøgt nærmere.
Samtidig er vi også meget opmærksomme på, at der ud over den dialog, vi kan have fra centralt hold med branchen om de her ting, jo altså er mulighed for lokalt at lave indkøbsaftaler eller fælles udnyttelse af faciliteter, som gør, at man kan opnå fremskridt.
Det skal vi bestemt gøre noget ved.
For det er jo dem, der må levere, når de har lovet, at de dækker stort set hele befolkningen, hvilket også er det, hr. Per Clausen ønsker.
Derfor kan vi ikke støtte beslutningsforslaget.