Ole Birk Olesen (LA), 2016-05-26:
Desværre er Danmark et land, der har store problemer med at integrere flygtninge, som kommer til Danmark, på arbejdsmarkedet.
Vi har meget større problemer end andre lande med andre økonomiske systemer og andre sociale systemer.
Derfor bliver en meget stor andel af de flygtninge, der kommer til Danmark, et økonomisk problem for den danske velfærdsstat.
Det gør udgifterne større.
Det bliver også til integrationsproblemer og kulturelle problemer, at de ikke er i arbejde og har en naturlig omgang med andre mennesker i det her samfund, men bare kan gå hjemme i velfærdsghettoen uden at skulle bekymre sig om at gøre sig umage med at begå sig i det danske samfund.
Man kan sige, at problemet jo skyldes to ting.
Hvis flygtninge, som har været vant til at arbejde i de lande, de kommer fra, kommer til Danmark, hvor de ikke har så gode forudsætninger for at oppebære en høj løn, fordi de uddannelsesmæssigt, sprogligt og kulturelt ikke passer så godt ind på det danske arbejdsmarked, får de tilbudt nogle sociale ydelser, der i størrelse overstiger det, de ville kunne tjene, hvis de fik et job.
Så er tilskyndelsen til at komme ud på arbejdsmarkedet noget mindre, og det ser vi i en langt højere ledighedsprocent.
Der er så også nogle, der kommer hertil – og fra de her lande er det især kvinder – som hjemme i deres egne lande ikke har haft tradition for at arbejde overhovedet, og som måske heller ikke har noget ønske om at komme til at arbejde i Danmark, nærmest uanset hvilken løn de vil kunne få.
Der er en kulturel fremmedartethed, altså det med, at kvinder har almindeligt lønarbejde, er simpelt hen fremmed for dem.
Alt det gør jo, at vi har de her problemer.
Vi har så Enhedslisten, som stiller spørgsmål om, hvordan vi dog skal finansiere, at der kommer flere udlændinge til Danmark.
Det er jo Enhedslistens politik, der gør, at de er et stort økonomisk problem, og hvis Enhedslisten fik sin politik gennemført endnu mere, ville de være et endnu større økonomisk problem og ville koste endnu mere ude i kommunerne.
Altså, hvis vi havde en kontanthjælp, som jeg tror Enhedslisten går ind for skal være på i hvert fald mindst 15.000 kr. og skal gælde ligeligt for både danske statsborgere og flygtninge, der kommer hertil, ville vores integrationsudfordringer være endnu større, og kommunerne ville have endnu større udgifter ved det.
Så dermed påpeger Enhedslisten et problem, som er der, fordi Enhedslisten ikke vil lave systemet om, og de ting, som Enhedslisten vil lave om, ville gøre problemet endnu større.
Det er jo sådan lidt et paradoks.
Men der kommer altså nogle her til landet, og Liberal Alliances politik er, at vi skal have dæmpet asyltilstrømningen til Danmark.
Så længe der ikke er styr på de internationale konventioner og EU's ydre grænser, mener vi, at Danmark kun skal tage imod 4.000 kvoteflygtninge og midlertidigt lukke ned for den spontane flygtningestrøm til Danmark og sige, at man ikke kan få asyl i Danmark, hvis man kommer til Danmarks grænser; man kan kun få asyl i Danmark, hvis man får det via FN-kvoteflygtningesystemet.
Det er ikke vedtaget endnu, og nu bliver der så spurgt til, hvad vi skal gøre med de omkostninger, der er ude i kommunerne, med de flygtninge, der kommer hertil.
Svaret er, at de omkostninger finder man ud af hvordan skal dækkes i aftaler mellem regeringen og kommunerne, og det sker hvert år.
Jeg kan ikke garantere, at det betyder, at kommunerne vil blive kompenseret fuldt ud i kroner og øre for den omkostning, de vil få.
For vores ønske er, at kommunerne skal effektivisere deres drift, altså kunne producere det samme for færre penge, og når de gør det, kan den effektivisering være medvirkende til, at de kan oppebære udgifterne til de flygtninge, der kommer.
Så vi ønsker ikke, at der krone for krone skal følge penge med derud i takt med flygtningestrømmen.
Vi ønsker, at kommunerne selv skal finde nogle af pengene ved at effektivisere deres drift bredt på hele det kommunale område.