Inger Støjberg (V), 2008-10-09:
Dansk politik har opført sig fuldstændig som den danske sommer: lokale byger, spredt skydække, vekslende vind, men også dage med høj sol og klar, blå himmel.
Vi begyndte den politiske sæson med modvind, da EF-Domstolen afsagde en dom, der pludselig gav mulighed for, at borgere uden lovligt ophold i EU kunne få lovligt ophold under dække af arbejdskraftens fri bevægelighed.
I Venstre er vi lodret imod det, men vi retter naturligvis ind efter domme i et retssamfund, også selv om så mange forkerte påstande blev ført til torvs i kølvandet på sagen.
Modvinden har nu lagt sig, for vi har taget de fornødne forholdsregler ved at indgå en solid og gennemarbejdet aftale med Dansk Folkeparti.
Fra dansk side gør vi det nu ved at indføre strenge dokumentationskrav sværere at misbruge reglerne.
Samtidig søger vi en løsning i EU blandt de øvrige lande, som også har kritiseret dommen.
Det arbejde er allerede godt i gang.
Jeg vil i den forbindelse gerne takke Dansk Folkeparti for det gode samarbejde - også om at finde en løsning på denne sag.
Og hvorfor endte vi så med en løsning med Dansk Folkeparti?
Fordi dette forløb igen har bekræftet, at der intet nyt er under solen.
Det er kun Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti, som kan stå distancen, når den faste og fair udlændingepolitik skal forsvares og skal fornyes.
Den internationale finansuro har også nået Danmarks grænser.
Når finanstornadoen raser i udlandet, er det klart, at det også stormer i Danmark.
I sådan en situation skal man tænke sig grundigt om, for markederne reagerer på selv det mindste vink.
Det kræver erfaring, ro og is i maven.
Regeringens plan vidner om ro og overblik.
Det er en gennemarbejdet hjælpepakke, hvor bankerne selv er en vigtig del af løsningen, og en plan, som giver tryghed til alle bankkunder i de næste 2 år.
Derfor vil jeg gerne benytte lejligheden til at kvittere for, at også Dansk Folkeparti, Socialdemokraterne, Liberal Alliance og Det Radikale Venstre står bag planen.
Finanskrise eller ej, så står vi med en akut udfordring med hensyn til at skaffe mere arbejdskraft.
Det er en topprioritet for Venstre.
Vi har et så lavt ledighedstal, at økonomer for bare få år siden ville have rystet på hovedet, hvis nogen havde påstået, at vi kunne komme så langt ned.
De seneste ledighedstal viser, at situationen nu stabiliserer sig, og noget tyder på, at vi vil se en forøgelse af ledigheden i de næste år.
Virksomheder landet over må dagligt sige nej til ordrer, på grund af at der mangler hænder.
I den offentlige sektor er det ligeledes problematisk.
Selv om der siden 2001 er kommet 2.000 flere læger og sygeplejersker til, tyder det på, at der bare om få år kommer til at mangle omkring 15.000 læger, sygeplejersker og andet plejepersonale.
Det er med andre ord ikke penge, men hænder og hoveder, der kommer til at mangle i det danske sundhedsvæsen om bare få år.
Vi står midt i en bemærkelsesværdig situation.
Vi lever længere, og der bliver hele tiden færre i den arbejdsdygtige alder, fordi der bliver født færre børn.
De store efterkrigsårgange går på pension, og i stedet kommer de mindre årgange fra 1980'erne ud på arbejdsmarkedet.
Det er afgørende, at vi også i fremtiden har kvalificeret arbejdskraft, så vore velfærdstilbud kan fungere, og så vore virksomheder fortsat kan producere.
Jeg håber derfor på et bredt flertal bag ansvarlige arbejdsmarkedsreformer, og jeg håber derfor også på et bredt flertal bag en ansvarlig skattereform, hvor vi for alvor kan sænke skatten på arbejde, så det kan betale sig at gøre en ekstra indsats.
Men jeg spørger mig selv: Hvad har Socialdemokraterne egentlig udrettet i de senere år, altså sådan ud over kritik af andre? Egentlig skulle man jo tro, at 7 år i opposition skulle give tid til at udvikle et politisk alternativ til regeringen.
Men læser man det nye socialdemokratiske udspil om trivselssamfundet, kan man sådan set
I det socialdemokratiske samfund er man intet mindre end stressfri, forureningsfri, konkurrencefri og gemmer timer i banker trods skiftende arbejdspladser og uden lønnedgange.
Drøm selv videre, som der står.
Og det gør vi så.
Men for den, der nærlæser oplægget, vil en knap så idyllisk verden åbne sig.
I den socialdemokratiske ønskedrøm rulles alle frit valg-initiativer tilbage til socialistisk centralstyring.
Sig det til familien i byen, som har fravalgt kommunens dagtilbud og i stedet for valgt en udflytterbørnehave med et særligt pædagogisk koncept, f.eks. en skovbørnehave.
Eller sig det til den ældre, som i dag har fravalgt kommunens tilbud om plejehjem, men i stedet har valgt et privat oldekolle i nærheden af børn og børnebørn.
Eller sig det til den ældre, som har valgt en privat hjemmehjælp, fordi kommunen hele tiden sender nye hjemmehjælpere.
For sandheden og budskabet til borgerne fra Socialdemokraterne er jo, at kommer Socialdemokraterne i regering, skal politikere i fremtiden bestemme alting, og så er det slut med, at borgerne via det frie valg selv kan sortere i, hvilke tilbud der passer netop dem bedst.
Kun de, der vælger det, Socialdemokraterne synes er rigtigt, vil blive tilfredse.
I den forstand er trivselssamfundet lige i forlængelse af de såkaldte minimumsrettigheder, hvor man her i Folketinget stort set skulle bestemme tykkelsen på rullepølsen ude på plejehjemmene.
Vort svar er ikke, at vi skal sidde på Christiansborg og bestemme tykkelsen på rullepølsen.
Vort svar er netop at erkende, at ikke alle er ens, og at der derfor er brug for forskellige tilbud.
Derfor har vi indført frit valg.
Vort svar er også kvalitetsreformen, som skal modernisere den offentlige sektor, både rent fysisk og som arbejdsplads.
I de kommende år får kommuner og regioner 50 mia. kr. til at bygge nye og mere moderne skoler, sygehuse, plejehjem og daginstitutioner.
Derudover ønsker Venstre at udvikle bedre ledelse i den offentlige sektor og samtidig fjerne overflødig administration, papirarbejde og bøvl.
Vi har i den seneste tid været vidner til, at indvandrerbander på den ene side og rockere på den anden side har hærget gaderne i landets større byer og dermed gjort hverdagen usikker for helt almindelige familier.
Det er helt og aldeles uacceptabelt.
Derfor har politiet fået tilført flere ressourcer, så de bl.a. kan patruljere i de pågældende områder.
Det kan simpelt hen ikke være rigtigt, at mødre og fædre skal være nervøse for at sende deres teenagere i byen en lørdag aften, og det kan simpelt hen ikke være rigtigt, at ganske almindelige danskere overhovedet skal skænke faren for skyderi en tanke, inden de går sig en aftentur.
Derfor vil Venstre give politiet flere beføjelser til at dæmme op for bandekriminaliteten.
Der skal sættes hårdt ind og i et sprog, som de her banditter kan forstå, som f.eks. at kræve, at unge under 15 år selv skal rydde op efter deres hærværk.
Generelt skal det personlige ansvar i centrum, også når det gælder unge kriminelle.
Jeg var derfor også lidt i tvivl, om jeg skulle grine eller græde, da Socialistisk Folkeparti stillede sig op til et pressemøde i skyderiernes centrum på Nørrebro og foreslog, at der skulle indføres en 24 timers frit lejde for indlevering af skydevåben.
Altså, undskyld mig, men havde man forestillet sig, at hærdede forbrydere af sig selv skulle troppe op med et skydevåben for at aflevere det til en folkesocialist?
For 3 uger siden var vi vidner til endnu et terrorangreb i Pakistan.
Mere end 60 døde, heriblandt den danske PET-agent Karsten Krabbe.
Han var netop i Pakistan for at skabe sikkerhed og tryghed om den danske ambassade efter det feje angreb i maj måned.
Det er dybt tragisk, at Karsten Krabbe mistede livet, og vi føler alle med hans nærmeste i denne tid.
Men denne vanvittige handling sætter en tyk streg under, hvorfor det er så vigtigt, at Danmark er engageret i at bekæmpe de islamistiske kræfter verden over.
Jeg vil derfor benytte lejligheden her ved åbningsdebatten til at takke alle vore udsendte, civile og soldater, for det fantastiske arbejde, de udfører under ofte meget vanskelige betingelser og vilkår.
Jeg vil også benytte lejligheden til at sige soldaternes nærmeste en stor tak.
Vi ved godt, at det kræver meget at være tæt knyttet til en udsendt i verdens brændpunkter.
Jeg indledte min tale med at henvise til vejret, fordi jeg synes, det beskriver dansk politik så godt.
Da jeg så under min research stødte på vejrfænomenet tropiske orkaner, gik det op for mig, at det passede endnu bedre end forventet.
Det er nemlig sådan, at de har forskellige betegnelser, alt efter hvor de hærger.
I Atlanterhavet og i den østlige del af Stillehavet hedder de hurricanes, i den nordvestlige del af Stillehavet betegnes de som tyfoner, mens de i Det Indiske Ocean og i den sydvestlige del af Stillehavet kaldes cykloner.
Men i Afrika kalder de indfødte simpelt hen fænomenet for en willy-willy.
Hr. Villy Søvndal har ikke ladet meget af overfladen af den gamle politik stå tilbage efter sin hærgen, men substansen er stadig den samme.
Det er kun på overfladen og udadtil, at SF har ændret signaler, og lad mig give et par eksempler på det: SF og Socialdemokraterne har udarbejdet et fælles integrationsudspil, hvor en af hjørnestenene i dansk udlændingepolitik, 24-års-reglen og tilknytningskravet, tilsyneladende bevares.
Ikke desto mindre tordner SF imod 24-års-reglen og tilknytningskravet, og på SF's hjemmeside står der stadig: »SF vil afskaffe det såkaldte tilknytningskrav, der er helt urimelig, og SF er imod 24-års-reglen.«
Senest ønsker SF, at uddannelsen og materiellet til soldater i Afghanistan skal forbedres, men SF har gentagne gange vendt sig imod at udvide den danske indsats i kampen mod Taleban i Afghanistan.
Senest har SF stemt imod udsendelse af såvel kampvogne som helikoptere til Afghanistan.
Ja, sådan en willy-willy er ikke nem sådan umiddelbart at blive klog på, men fakta er, at SF stadig stemmer, som de altid har gjort, og man siger et, men gør noget andet.
Med VK-regeringen ved roret er Danmark og danskerne rustet til en fremtid med stadig flere udfordringer.
Kommunalreformen har gjort det nære samfund bedre rustet til stigende krav til service og pleje.
Globaliseringsaftalen gør os alle klar til at møde morgendagens udfordringer.
Velfærdsforliget ruster os til en tid med flere hænder og færre unge.
En kommende arbejdsmarkedsreform skal skaffe flere hænder til et desperat arbejdsmarked, hvor væksten trues af, at der mangler arbejdskraft.
Den kommende skattereform skal sænke skatten på arbejde, samtidig med at der tages miljøhensyn og hensyn til grupper med lav indkomst.
Og kvalitetsreformen skal modernisere den offentlige sektor både rent fysisk og som arbejdsplads.
Jeg skal hermed på vegne af Venstre, Det Konservative Folkeparti, Dansk Folkeparti og Liberal Alliance fremsætte følgende:
Forslag til vedtagelse »Folketinget understreger nødvendigheden af at stå sammen for at sikre stabiliteten i det danske finansielle system.
Dansk økonomi er grundlæggende sund og stærk, men den internationale likviditetskrise har også en afsmittende effekt i Danmark.
I samarbejde med Nationalbanken og den private sektor vil vi ufortrødent værne om den finansielle stabilitet.
Vi har derfor indgået en aftale, som spænder et sikkerhedsnet ud, så alle simple kreditorer har fuld sikkerhed for deres tilgodehavender i pengeinstitutter i Danmark.
Vi vil fremadrettet gennemføre initiativer, der bl.a. skaber større gennemsigtighed om bankernes solvens og risikoprofil.
Desuden styrkes Finanstilsynet fremover.
Således sikrer vi, at tilliden til den finansielle sektor opretholdes til gavn for borgere, virksomheder og dansk økonomi som helhed.«