Marianne Jelved (RV), 2009-01-29:
Der er ingen tvivl om, at man i kommunerne gør en kæmpe indsats på ældreområdet.
Jeg ved, at der er rigtig mange i hjemmeplejen i kommunerne, på plejehjemmene, i ældreboligcentrene osv., der af hjertens grund ønsker at gøre det så godt som overhovedet muligt for de ældre og gør en klar forskel.
Vi ved også alle sammen, at ældre og gamle mennesker har et stort ønske om, at deres selvhjulpenhed bliver vedligeholdt, og at de kan være selvhjulpne i rigtig, rigtig mange år.
Jeg tror, at vi kan være enige om - rigtig mange af os - at det er vigtigt, at de ældre har mulighed for motion og bevægelse og sund kost.
Det gør man også meget for i kommunerne.
Vi ved også, at fællesspisning og fællesaktiviteter af forskellig slags kan hjælpe mod ensomhed og kan give sociale forhold, som er rigtig positive og gode for de gamle mennesker.
Vi ved, at tryghed spiller en kolossal stor rolle.
Det er en tryghed at vide, at man f.eks. ikke er alene om natten, når man bliver gammel og ikke er selvhjulpen længere.
Det er det, der fører mig til at interessere mig for boligforholdene, for jeg tror, at det er en grundlæggende omstændighed, som er meget vigtig at få i orden.
Der er sket meget på boligområdet.
Vi har fået udfaset temmelig mange eller langt de fleste af de boliger, som vi i 1996 definerede som utidssvarende, men vi mangler altså 12.000, og der er flere af dem, der står tomme, fordi der ikke er nogen af de ældre mennesker, som vil flytte ind i dem, selv om de får dem tilbudt.
Man kunne jo overveje, om ikke det var muligt at aftale med de kommuner, som er uddannelsesbyer, at de konverterede de her ældreboliger, som er utidssvarende, til kollegieboliger.
Noget af det utidssvarende er jo, at man ikke kan komme ind i boligen med kørestol, fordi der ikke er elevatorforhold, og der er heller ikke badeværelse osv., men man kunne godt lave noget kollegieagtigt på nogle områder og så frigøre nogle midler ved at lade de almene boligselskaber købe de her boliger for at omdanne dem til kollegier og så bygge nogle nye ældreboliger.
Vi har også en forpligtelse til at sikre, at det er realistisk at have en anlægsplan f.eks. med 1.000 nybyggede ældreboliger hvert år de kommende 10 år.
Det tal har jeg simpelt hen taget fra Ældre Sagen, men det kan jo korrigeres af regeringen, hvis regeringen mener, at det ikke er et relevant tal.
Det er under hensyn til den demografiske udvikling, der sker med hensyn til antallet af ældre over 80 år.
Jeg må sige, at jeg synes, at det bedste, man nu kan gøre fra Folketingets side og fra flertallets side er jo at slå ned på noget, der er helt konkret, nemlig selvmordsraten, som flere ordførere har været inde på er alt, alt for høj, hvis vi skal sammenligne med andre grupper i vores samfund.
Det er jo et symptom på, at der er noget, som ikke er godt nok.
Hvis man nu satte sig den målsætning virkelig at reducere lave en handlingsplan for at reducere - den selvmordsrate de kommende 5 år til det halve, kunne det være, at man også fik fat i nogle af de omstændigheder, som gør, at vi kunne forbedre vilkårene for de ældre.
Det er ikke noget med, at vi bare skal øse penge ud til kommunerne.
Det skal selvfølgelig indgå i de kommunale forhandlinger inden for den økonomiske ramme, som er ansvarlig i den til enhver tid værende konjunktur.
Så det er ikke noget nyt, jeg taler om her.
Det er sådan set bare at rejse det her tema som et centralt tema i forhandlingerne med kommunerne.
Jeg har, som jeg har sagt i et af mine spørgsmål, fået henvendelser fra radikale kommunalbestyrelsesmedlemmer flere gange i løbet af de seneste år, hvor de har bedt om, at vi så på reglerne for, hvordan man bygger ældreboliger og plejehjemsboliger, nemlig den almene boligbyggerilov.
Jeg kan så sige, at under alle omstændigheder vil Det Radikale Venstre rejse det her tema, vi er jo en del af et boligforlig, og arbejde for, at man ser på vilkårene, i forbindelse med at man skal forny den aftale.
Vi vil altså appellere til regeringen og regeringens flertal om at tage boligudfordringerne alvorligt, for det er grundlaget for, at vi kan have en politik, der gør det trygt for de ældre.
Som sagt anerkender vi, at der sker rigtig meget godt i kommunerne, og at man gør en stor indsats.
Så vil jeg godt som det allersidste pege på noget, som andre også har rejst, nemlig bureaukratiet.
Vi ved jo fra tidligere debatter, at gennemførelsen af fritvalgsordningerne i hjemmeplejen har affødt et trecifret millionbeløb til øget administration.
Jeg tror, der er rigtig mange andre steder, der er øget administration, og det kunne være ganske interessant - og så appellerer jeg igen til det afgørende parti i Folketinget, nemlig Dansk Folkeparti, som ikke behøver at svare på det her, men som kan tage det med sig som et godt råd - at man kunne spørge regeringen: Hvad er administrationsudgifterne i den samlede offentlige sektor steget med siden 2002?
Jeg tror, det er enorme beløb.
Det kunne vi så se på og være fælles om at få nedbragt til gavn for borgerne.