runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rasmus Jarlov (KF), 2016-04-19:
Prøv at høre her, vi har ikke noget venskab med Erdogan.
Og vi er enige i, at Tyrkiets opførsel lader meget tilbage at ønske.
Det er bare ikke det, vi stemmer om lige nu.
Nu stemmer vi om et beslutningsforslag om at bekæmpe Islamisk Stat militært.
Skal man så lade være med det, fordi der er nogle andre ting, der også burde ske?
Det synes jeg ikke.
Men jeg synes, det er sådan lidt klassisk for Enhedslisten, at man siger en hel masse andet, der burde ske, men som man ved ikke kan lade sig gøre.
Jeg synes, der bliver rodet en del rundt i argumentationen nu fra Enhedslistens side.
Jeg har hidtil i løbet af debatten i dag forstået Enhedslisten sådan, at Enhedslisten er enig i, at vi skal nedkæmpe Islamisk Stat.
Nu forstår jeg så, at det bør vi ikke gøre, fordi det kan risikere at styrke Assad.
Det er vi uenige i.
Vi mener, at Islamisk Stat skal udryddes.
Så er det rigtigt, at det selvfølgelig kan gavne vores fjendes fjende, som i det her tilfælde er Assad, som vi heller ikke bryder os om.
Men det er ikke nogen begrundelse for ikke at stoppe en organisation, som begår de uhyrligheder, som Islamisk Stat gør.
Så med hensyn til det her med naziislamisme synes jeg, det er lidt plat at bringe det ind i diskussionen her.
Det er en slags retorisk orddrilleri her midt i en meget alvorlig diskussion.
Men det er i hvert fald en betegnelse, som er mere rammende for Islamisk Stat, end den er for Assad.
Det tror jeg vi kan blive enige om.
Naser Khader (KF), 2016-04-19:
Jamen hvad er så alternativet?
Hvad er alternativet til strategien?
Skal vi bare lade stå til og forholde os passivt, sådan at Islamisk Stat bliver større og større?
De vil egentlig gerne ind i Jordan og smadre landet der.
De slår mindretal ihjel, de har kvindelige sexslaver, de sælger olie på det sorte marked i Tyrkiet og Jordan.
Skal vi bare forholde os passivt?
Hvad skal vi ellers gøre ud over at bruge den her strategi?
Holger K. Nielsen (SF), 2016-04-19:
Det er ikke uambitiøst, det er forfejlet.
Det er det, der er problemet.
Sagen er nemlig den, at hr. Naser Khader har ret i, at jeg sådan set er ret overbevist om, at konsekvensen af det her bliver, at vi skal sætte landtropper ind, og det er det, som hr. Naser Khader ønsker.
Hvor er vi så?
Så er vi som i Irak i sin tid.
Så bliver vi jo indrulleret på samme måde, som vi gjorde i Irak, og jeg kan garantere for, at Irakkrigen vil være en søndagsudflugt i forhold til det, som vi vil komme til at opleve i Syrien.
Hr. Naser Khader har ret i sin logik, men jeg er ikke enig med ham i præmisserne for den.
Naser Khader (KF), 2016-04-19:
Hr. Holger K. Nielsen har holdt en fin tale, hvor han argumenterer for, at den strategi, vi nu siger ja til, er uambitiøs.
Det, ordføreren argumenterer for, er faktisk landtropper, så man kan kontrollere de befriede områder.
Er det, at vi ikke har nogen på landjorden til at kontrollere de befriede områder, det, der gør, at SF ikke kan bakke op om strategien og ikke vil stemme ja til den?
Martin Lidegaard (RV), 2016-04-19:
Jeg mener, at vi er inden for folkeretten, ikke mindst her i den første fase synes jeg at det er ret åbenlyst.
Det er jo ikke sådan, at man kan foretage sig hvad som helst i Syrien.
Man kan jo f.eks. ikke begynde at gå løs på nogle af de andre stillinger inde i Syrien – hverken den ene eller den anden slags – for det har ikke noget med Daesh at gøre.
Det her er jo en indsats mod Daesh i et forsøg på at befri de områder, som Daesh har besat, og befri de civile, der er fanget under deres terrorregime.
Christian Juhl (EL), 2016-04-19:
Den radikale ordfører ved lige så godt som jeg, at der er vi ude på glatis.
Hvor langt mener ordføreren at man kan gå ind i et andet land?
»Responsibility to protect« giver ikke bare fuld ret til at gøre, hvad der passer en i enhver situation, og der står jo intet i de her to resolutioner, som udenrigsministeren henviser til, om de der ting.
Derfor er vi ude i et fortolkningsspørgsmål, som befinder sig i en gråzone.
Det er derfor, jeg siger, at der er flere og flere af dem, der har en smule forstand på det her på det akademiske niveau, der i meget alvorlige vendinger advarer om de her ting.
Jeg mener: vi har jo en gang handlet uden for både FN og folkeretten i Irak.
Var det ikke en god idé at tænke sig lidt om, når nu folk kommer med advarsler?
Martin Lidegaard (RV), 2016-04-19:
Jeg må henholde mig til, og det er sådan, vi plejer at arbejde her i det danske Folketing, at vi lægger det til grund, som den juridiske tjeneste i Udenrigsministeriet og vores Justitsministerium kommer med.
Hvis de står på mål for, at folkeretten er i orden, er det også det, vi må tage udgangspunkt i, for ellers kan vi jo ikke – havde jeg nær sagt – agere i nogen som helst form for konflikt, så det gør vi også her.
Det folkeretslige grundlag er jo Iraks selvforsvar, og for mig er der i hvert fald slet ikke nogen tvivl om, at det i fase et er det, det handler om, for det er jo det, der er foregået i de seneste måneder, og som også vil pågå i de kommende måneder.
Det handler jo om at befri det irakiske territorium, og vi er blevet bedt om at gøre det af den irakiske regering og om at støtte deres egne tropper i den manøvre.
Christian Juhl (EL), 2016-04-19:
Der er også en helt anden vinkel, som ikke er blevet berørt så meget, men som jeg synes er vigtig, og som jeg kan se at en række aviser berører i dag – også det gamle radikale kampskrift, der hedder dagbladet Politiken, hvor lederen har overskriften »Krig og ingen fred«.
Der skriver man til sidst: »Selv om både Islamisk Stat og præsident Assad ser stort på folkeretten og kynisk udnytter enhver begrænsning, vi pålægger os selv, er det ikke ligegyldigt, om Danmark nu igen kaster sig ind i en krig på et tvivlsomt folkeretligt grundlag.
Det er hverken nødvendigt eller klogt.«
I Jyllands-Posten har Jan Øberg en lang artikel i, hvor han siger det samme.
I Arbejderen er Christine Gray, Cambridge University, som bl.a. bruges på de danske universiteter i forbindelse med folkeretten, ude med den samme advarsel.
Gør det ikke indtryk, at der er flere og flere, der begynder at analysere den her situation, som siger, at det her er på kanten af folkeretten og kan blive en ny problematisk situation for Danmark?
Martin Lidegaard (RV), 2016-04-19:
Men hr. Holger K. Nielsen har jo helt ret i, at man faktisk kan forestille sig ikke bare de tre forskellige situationer, som hr. Holger K. Nielsen fik ridset op her, men mange, mange flere situationer – hypotetisk set.
Om det så ender med, at man tager vedkommende hjem til Danmark, fordi der viser sig at være tale om en dansk syrienskriger, hvis det er det scenarie, eller om det ender med, at man tager en direkte henvendelse til den irakiske regering for at få en garanti for denne fanges sikkerhed,
Det er meget svært at forudse alle de mulige hændelsesforløb, men netop derfor synes jeg egentlig, at konstruktionen er meget fornuftig.
Holger K. Nielsen (SF), 2016-04-19:
Det synes jeg nu ikke skabte større klarhed, hvad vi fik at vide her.
Jeg kunne forstå, at meningen med taskforcen er, at den skal kunne komme til en konklusion om, at der ikke skal udleveres fanger, sådan hørte jeg hr. Martin Lidegaard.
Jeg vil godt korrigeres, hvis det var forkert opfattet.
Men det er jo interessant, hvis det er fortolkningen af den her taskforce, nemlig at meningen med den sådan set er, at den skal sørge for, at man ikke skal udlevere fanger til de irakiske myndigheder, men hvad er det så, den skal?
Og hvordan vil den kunne gøre det, medmindre den så direkte siger til de pågældende soldater, at de må beholde den her fange – det er vel også en mulighed så – eller at fangen skal tilbage til Danmark?
Jeg synes virkelig, at der er grund til, at det her bliver afklaret nærmere, om jeg så må sige, før vi sender soldater af sted.
Martin Lidegaard (RV), 2016-04-19:
Jo, men i hvert fald som jeg opfatter situationen, er det den, at hvis man skulle komme, hvad der jo stadig væk er ret usandsynligt, i den situation, at man ikke kan frigive en eventuel fange, som man, hvilket også er usandsynligt, mod instrukser skulle føle sig nødsaget til at tage, så er det, som der kan ske, ved at man ringer hjem, at København forhåbentlig kan hjælpe med at finde en løsning, der ikke indbefatter, at man udleverer en fange uden sikkerhed for, at denne fange vil blive behandlet ordentligt
Der skal man jo huske på, at der både er en mulighed for at få en generel aftale med den irakiske regering – det har vist sig svært, det arbejdes der på, det presses der på for i koalitionen over for den irakiske regering, så det kan vi håbe på der kommer, det ville selvfølgelig være det allerbedste – men der er selvfølgelig også den mulighed at få en aftale i den enkelte situation, hvis det endelig er der, man kommer hen, eller der kan måske være en helt tredje option.
Så man kan ikke, om jeg så må sige, tage ansvaret væk.
Det er sådan set rigtigt nok, men man kan jo i hvert fald forsøge at sikre, at man overholder krigens love, og den mulighed er større, når man har hele apparatet derhjemme til at hjælpe sig.
Holger K. Nielsen (SF), 2016-04-19:
Alt det ved jeg udmærket godt.
Altså, det der kan man godt spare sig.
Ja, de breder sig til andre steder, men får vi stoppet Islamisk Stat i Libyen og Jordan ved at føre krig i Syrien?
Det er det rene nonsens.
Det gør vi da ikke.
Tværtimod vil der jo ske det, at i det omfang, vi får dem, om jeg så må sige, trængt tilbage i Syrien i den traditionelle krig, vil de finde andre slagmarker.
Det er jo det, som er et af problemerne i det her, nemlig at de vil finde andre slagmarker, f.eks. i Jordan, f.eks. i Libyen, f.eks. i Europa, f.eks. i København.
Det er derfor, det her er langt mere kompliceret end som så.
Vi kan ikke bare besejre Islamisk Stat ved at føre krig i Syrien, som hr. Naser Khader tilsyneladende mener.
Søren Søndergaard (EL), 2016-04-19:
Tak til ordføreren for en tænksom tale.
Ordføreren sagde nemlig, at kurderne havde nogle helt andre interesser – tror jeg var det, ordføreren sagde – end vi har.
Og det kunne selvfølgelig lægge op til en diskussion om, hvem »vi« er.
Men hvad er det for nogle andre interesser, som ordføreren mener at kurderne har?
Eller måske kunne jeg mere præcist spørge: De områder, som kurderne har befriet, og hvor man har etableret et samarbejde med kristne og med arabere og andre i et multietnisk og multireligiøst sammenhold, betegner ordføreren som en model for resten af Syrien – vil ordføreren uddybe den bemærkning?
Nikolaj Villumsen (EL), 2016-04-19:
Tak for det.
Det har jo ofte lydt fra udenrigsordføreren for De Konservative, hr. Naser Khader, at Assad er den største forbryder, når det kommer til drab på civile, og det er jeg fuldstændig enig i.
ISIL er nogle ekstreme forbrydere; Assad har bare dræbt flere civile.
Nu har vi så en situation, hvor De Konservative vil stemme for en militær operation i Syrien, der kan komme til at styrke Assad, kan komme til at styrke ekstreme islamister.
Vi anerkender ligesom De Konservative, at det faktisk handler om, hvem der er på jorden.
De Konservative har sagt, at der skal danske soldater ind i Syrien.
Vi har sagt: Nej, det vil vi ikke, vi vil støtte lokale demokratiske kræfter.
Så jeg kunne godt tænke mig at høre fra De Konservative: Når man mener, at Assad er så stor en slyngel, og når man vil bekæmpe naziislamisme, som vi kunne se i valgkampen, hvordan kan man så indlede en luftkrig, der kan komme til at styrke totalitære og brutale grupper – Assad og ekstreme islamister?
Holger K. Nielsen (SF), 2016-04-19:
Jeg synes, at der f.eks. er masser af muligheder for, at vi kan gøre noget på det humanitære område, og at vi bør gøre mere på det område.
Det er også en del af det her, det indrømmer jeg.
Man kunne gøre mere, end vi faktisk gør nu, og så også bidrage til, at der kommer en politisk løsning, og det er jo ikke forhandlinger med Islamisk Stat, men at der kommer en løsning i selve Syrien med en overgangsregering, hvor Assad forsvinder.
Det er jo det, som skal være, om jeg så må sige, en forudsætning for, at man kan føre en meningsfyldt militæroperation.
Vi afviser ikke, at der kan føres en militæroperation imod Islamisk Stat, men det forudsætter, at der er politisk struktur at gøre det ud fra og en plan for, hvad der skal ske efterfølgende, og det er bare det, der ikke er i øjeblikket.
Nick Hækkerup (S), 2016-04-19:
Sandheden er jo, at ordføreren på trods af sin irritation ikke kommer med et eneste bud på, hvad det så er, der skal gøres.
Altså, sådan som jeg hører den her tale, træder SF tilbage til præcis samme position som den, Enhedslisten indtager, og som den, Alternativet indtager, nemlig at man vil stille sig et sted, hvor man er sikker på, at man har fuldstændig rene hænder, og så vende det blinde øje til det, at det koster fortsatte lidelser for mennesker i såvel Irak som Syrien.
Holger K. Nielsen (SF), 2016-04-19:
Altså, jeg tror ikke, jeg har sagt det på den måde.
Jeg tror, jeg har sagt: Vi kan ikke vinde krigen dernede.
Vi kan ikke løse konflikten dernede.
Jeg mener simpelt hen, det er fejlagtigt at tro, at vi fra Vestens side kan gå ned i en regional borgerkrig og så løse den konflikt.
Det kan vi ikke.
Det er også derfor, at man i Irak siger, at man går ind og støtter kurdernes kamp.
Det er dem, der fører krigen.
Det er regeringen i Bagdad, der fører krigen.
Det er ikke os.
Og problemet er så bare her, at vi ikke ved, hvem det er, der skal føre krig for os på landjorden.
Er det Assad?
Det bliver nok Assad, og det er jo det, som er det fortvivlende ved det her.
Det er jo, at det her ender med, at Assad sidder og jubler, han sidder og jubler, efter at han har dræbt i hundredtusindvis af mennesker, drevet millioner på flugt, men han sidder til sidst og jubler over det her.
Nick Hækkerup (S), 2016-04-19:
Ordføreren holdt jo en fin tale og redegjorde fremragende for, hvordan han opfatter konflikten som meget kompleks.
Jeg tror, at vi alle sammen er enige om, at der er et element af stedfortrædere – konflikt, krig – i det, at der er mange forskellige interesser.
Så nåede ordføreren på et tidspunkt frem til at sige, hvis jeg hørte rigtigt, at vi fra Vestens side ikke kan gøre noget.
Det synes jeg rejser spørgsmålet: Er det SF's svar på det, som der sker i Syrien i øjeblikket, at vi ikke skal gøre noget?
Martin Lidegaard (RV), 2016-04-19:
Jeg opfatter det nu ret realistisk, for jeg synes, der er utrolig stor forskel på, om hovedbidraget er at støtte fra luften, eller om man har egentlige specialtropper på jorden, der skal foretage træning – ikke bare inde i de lukkede træningslejre, men altså også ude i den virkelige verden og også i kamp.
Det er for mig af mange forskellige grunde – både i forhold til spørgsmålet om fanger, i forhold til spørgsmålet om, hvad der sker med de områder, man tager, og mange andre ting – en noget anden problemstilling.
Men der er så stor forskel, at jeg bare synes, det kunne være interessant – inden vi kommer sådan helt op i det høje leje om, hvor slemt det er at støtte indsatsen i Irak – at høre, at det sådan set ikke var noget, der lå så fjernt fra SF's tankegang.
Holger K. Nielsen (SF), 2016-04-19:
Jeg vil sige til hr. Martin Lidegaard, at man ikke kan adskille de to faser.
Og det er jo også grunden til, at de er beskrevet i det samme forslag her.
Det er jo rigtigt nok, at man i første omgang fortsætter kampen i selve Irak.
Så kunne man spørge: Hvis der var kommet et forslag, som kun omhandlede Irak, havde vi så stemt for eller imod?
Det kan jeg ikke rigtig svare på nu, for jeg synes også, der er problemer i Irak.
Chancen for, at vi havde stemt for, havde været langt, langt større – det er klart – men jeg mener bare ikke, at man kan adskille det.
For der er jo en helt logisk sammenhæng imellem dem.
Jeg kan garantere for, at forsvaret planlægger efter, at man både skal være i Irak og i Syrien, og så er det rigtigt, at der kommer en debat her i Folketinget eller i Det Udenrigspolitiske Nævn på et tidspunkt.
Martin Lidegaard (RV), 2016-04-19:
Indtil nu har SF og Radikale jo sådan set været enige om at støtte indsatsen i Irak og har også været enige om, at det, vi har gjort i Irak denne gang, på nogle afgørende punkter adskiller sig fra det hovedløse togt, som Anders Fogh Rasmussen og kompagni var ude i i 00'erne – bl.a. det, at vi ikke er derinde med tropper, at vi er der med klar støtte fra den irakiske regering selv, og at vi er der for at hjælpe civile og med at befri de her områder.
Derfor havde jeg egentlig også troet, at SF ville være positive her.
Jeg forstår så, at det især er Syrien og det inferno, der er i Syrien, der afholder SF fra at kunne støtte det.
Vi har også betænkeligheder – det skal jeg ikke lægge skjul på – i forhold til den anden fase, som beskrives her.
Vi skal i hvert fald have flere ting på plads inden.
Men mit spørgsmål er egentlig helt enkelt, om SF er positivt indstillet over for den første fase, som går i gang nu, og som jo sådan ligger i direkte forlængelse af det, som vi har gjort indtil nu i Irak.
Holger K. Nielsen (SF), 2016-04-19:
No problem.
Søren Søndergaard (EL), 2016-04-19:
Så skal jeg bare beklage ... [lydudfald].
Holger K. Nielsen (SF), 2016-04-19:
Det mener jeg ikke at jeg sagde noget om.
Jeg omtalte ikke kurdernes kamp der.
Det, jeg sagde om kurderne, var, at de amerikanske fly havde hjulpet i kampen for at beholde Kobane, og at det i den sammenhæng gav mening, at man gav flystøtte.
Kurdernes kamp kan vi da godt diskutere, men det synes jeg måske hører til i en anden sammenhæng end den her i dag.
Altså, det har jo noget at gøre med, hvordan et fremtidigt Syrien kommer til at se ud.
Hr. Søren Søndergaard og jeg var for nogle år siden i Erbil og så, hvordan der er i Irak – og hvordan det er lykkedes at skabe noget, der reelt er det samme som en stat.
Formelt er det det ikke, men det er reelt en stat.
Og forhåbentlig kan man få et vidtstrakt selvstyre også i Syrisk Kurdistan – også med et samarbejde mellem dem.
Det håber jeg da på; det er klart.
Men jeg sagde ikke noget om det, og det synes jeg måske heller ikke vi skal diskutere så meget her i dag.
Nej, nej, vi støttede det jo i sin tid, i 2014, da hr. Martin Lidegaard var minister.
For os er det afgørende Syrien.
Der er også problemer i Irak, skal vi også være ærlige og sige – det har der været med den irakiske hær og Bagdadregeringen.
Der har været store, store vanskeligheder med dem, ikke?
Men det kunne vi måske få en eller anden plan for.
Det afgørende for os er Syrien.
Og det der med, at Det Radikale Venstre ligesom deler det op og siger, at man nu i dag kun tager stilling for Irak og ikke for Syrien, holder altså ingen steder.
Med det her beslutningsforslag gives der mandat til, at danske styrker også kan gå ind i Syrien.
Så skal der ske en orientering i Det Udenrigspolitiske Nævn – det er fuldstændig korrekt – men de to ting hænger altså sammen, og det er ikke ordentligt at sige, at man kun tager stilling for Irak, når man stemmer her senere i dag.
Man stemmer for, at vi også skal kunne gå ind i Syrien.
Sådan er det.
René Gade (ALT), 2016-04-19:
Jeg tror, at jeg tidligere brugte eksemplet, at jeg da også glædes, når amerikanske kampfly støtter kurdiske oprørere eller andre sekulariserede oprørere i kampen mod IS.
Men problemet er bare, at hvis det skaber flere terrorister og mere ustabilitet, kan vi ikke glæde os over de små sejre, og derfor støtter vi ikke de militære aktioner, der sker.
Vi skal finde ud af, hvordan vi laver en samlet plan for, hvordan vi løser konflikten, og så kan det være, at vi skal skride til militære aktioner.
Peter Juel Jensen (V), 2016-04-19:
Jamen det er vel også i bund og grund det, som beslutningsforslaget går ud på, nemlig at få ISIL ud af vagten.
Derfor er det her beslutningsforslag så nødvendigt.
René Gade (ALT), 2016-04-19:
Jo, og jeg vil faktisk godt bruge ordet had og sige, at jeg også har had til Islamisk Stat.
Det er der faktisk slet ingen tvivl om.
Så selvfølgelig gør det indtryk.
Så skal vi tænke meget mere holistisk.
Det er ikke nok at blive enige om, at IS er nogle slemme banditter og nogle forrædere og nogle hunde, når de gemmer sig bag civilbefolkningen.
Det er vi fuldstændig enige om.
Debatten her kredser jo hele tiden om, hvad man kan få ham fra Alternativet til at sige om Islamisk Stat.
Jeg siger jo netop, at det er dem, vi ikke skal tale om, hvis vi vil fred.
Dem er vi alle sammen enige om skal ud af vagten.
Peter Juel Jensen (V), 2016-04-19:
Jeg vil bare gerne høre, om det ikke gør indtryk på ordføreren, at FN's Sikkerhedsråd har slået fast, at ISIL udgør en global trussel af hidtil uset karakter mod international fred og sikkerhed.
René Gade (ALT), 2016-04-19:
Hvis vi kigger væk fra fakta og fra historik, kunne jeg lynhurtigt overtales til, at vi skulle bombe Islamisk Stat og sikre, at de aldrig mere kom til orde nogen steder.
Det tror jeg alle ville være meget tilfredse med, i hvert fald i vores del af verden, og også langt de fleste i Syrien og Irak.
Problemet er bare, at det slet ikke er det, jeg er ude efter.
Jeg tror ikke, at det er det, der er skyld i, at vi har konflikterne i Mellemøsten, altså Islamisk Stat.
Jeg tror, det er et symptom på konflikterne.
Så længe vi bliver ved med at tale om, at vi skal ind at fjerne Islamisk Stat, og om, hvorvidt man kan komme i dialog med dem, og hvorvidt man kan have forhandlinger med dem, så skævvrider vi fuldstændig debatten.
Det er slet ikke det, der er på tale.
Vi skal sikre, at de her ting ikke sker, ved at eksempelvis Syrien ikke bliver destabiliseret af Assad, og at man kigger på, imens Assad laver folkemord, fordi vi ikke kan gå ind, fordi der er gået storpolitik i den.
Det var det sammen med en tørke, der udløste, at IS rigtig begyndte at blomstre.
Jeppe Jakobsen (DF), 2016-04-19:
Så man ønsker ikke at tage dialogen med Islamisk Stat.
Man ønsker ikke at bekæmpe dem.
Men man antager altså, at hvis man kan få alle andre parter i verden til at synes, at Islamisk Stat er nogen forfærdelige mennesker, så vil de så bare af sig selv ophøre med at eksistere.
For hvis man hverken med magt eller med tale vil bekæmpe Islamisk Stat, skal det jo være dem selv, der nedlægger sig selv.
Jeg er ret overbevist om, at det ikke er en del af slagplanen for Islamisk Stat.
Så Alternativet må vel komme med et andet svar på, hvordan Islamisk Stat skal ophøre med at eksistere.
René Gade (ALT), 2016-04-19:
Jamen jeg synes efterhånden, at jeg er den eneste, der ikke taler om dialog med Islamisk Stat.
Jeg tror ikke på nogen måde, at vi kan have en dialog med Islamisk Stat.
Jeg tror ikke på nogen måde, at de skal være med ved vores forhandlinger.
Men det, jeg anbefaler, er, at man laver en politik, der gør, at der kan komme to vindere ud af et møde, og Islamisk Stat er ikke nogen af de to.
Så det, jeg efterspørger, er, at vi laver en udenrigspolitik, hvor vi ikke har egeninteresser, ligegyldigt om det er fra vores side, Ruslands side, Irans side, saudiernes side, amerikanernes side, der gør, at når vi går ind i et land, kan alle tro fuldt og fast på, at vi gør det med de bedste intentioner.
Der er ikke lig i lasten, og det er nødvendigvis ikke Danmarks skyld, at der er lig i lasten.
Det kan godt være, at der er det.
Jeg har ikke det fulde overblik, men problemet er, at så længe vi er så tæt bundet op på bl.a. den her koalition af de villige og USA, er det meget, meget svært for os at tænke i nye baner og gøre de ting, vi siger, altså gå ud og så satse hundrede procent på, at Danmark ikke er en militær stormagt.
Vi er en småstat, der skal gøre os gældende ved at opføre os ordentligt og gå ind at presse på alle de steder, vi kan, diplomatisk.
Jeppe Jakobsen (DF), 2016-04-19:
Argumentet er, at vi ikke har lært noget af de seneste 15 år.
Argumentet er, at de seneste 15 års aktivistiske udenrigspolitik har været forfejlet.
Man mener, at man skulle have taget dialogen dengang i 2001, hvor al-Quada havde frit spil i Afghanistan.
Men forstår Alternativet ikke, at man jo ikke kan føre dialog med nogen, der ikke vil dialogen?
For det er netop det, der kendetegner al-Qaeda og nu Islamisk Stat.
De anerkender overhovedet ikke på nogen tænkelig måde vores indretning af samfundet, og derfor er det jo en frugtesløs indsats at forsøge at tage en dialog med nogle, som dybest set ønsker dig udryddet.
Hvordan ønsker man i Alternativet at gennemføre en sådan dialog, når modparten overhovedet ikke er lydhør?