runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2009-09-08:
Nu er fru Line Barfod jo normalt meget optaget af, at man skal måles på resultater.
Det håber jeg så også, hun er enig i, når jeg kan fortælle, at det i den økonomiske redegørelse her fra august måned, der jo kom samtidig med i finanslovforslaget, fremgår, at den offentlige nettogæld, som det gøres op, i 2001 var 21,9 pct. af vores samlede produktion – 21,9 pct.
Den er med udgangen af næste år efter den vurdering, der ligger med finanslovforslaget, 0,8 pct.
I penge er det 292 mia. kr. i offentlig nettogæld i 2001 og 13,9 mia. kr. med udgangen af næste år.
Det, vi har sikret siden 2001, er, at vi har betalt af på gælden.
Vi havde år, hvor vi havde næsten 100 mia. kr. i overskud.
Hvad var fru Line Barfods forslag dér blandt andre?
Det var, at vi godt kunne bruge nogle flere penge.
Vi stod fast og sagde: Nej, det er vigtigt at betale gælden af, for der kan komme en dag, hvor vi får brug for at bruge penge igen for at sætte gang i tingene, så ikke så mange bliver ledige, som ellers ville blive det.
Det er nøjagtig den situation, vi står i nu.
Nu har vi mulighed for næste år at bruge nogle flere penge.
Vi taler nu om fremrykning af flere offentlige investeringer for at sørge for, at folk er beskæftigede i stedet for ledige, og vi har lige præcis mulighed for at tage den diskussion, fordi vi har haft den nedgang i den offentlige nettogæld, som jeg her har refereret.
Line Barfod (EL), 2009-09-08:
Det, hr. Kristian Thulesen Dahl ikke fortæller med al sin oplæsning af de mange tal, er, hvor mange penge man har givet ud gennem årene, og som man nu fortsætter med at give ud til skattelettelser til de rigeste.
Man lader pengene fosse ud til de rigeste, man gør intet for at forhindre den økonomiske krise, som vi nu ser – tværtimod har man været med til at skabe den.
Man har ikke sørget for at investere fornuftigt og vil heller ikke nu investere fornuftigt i at sikre, at vi har en ordentlig velfærd, og at vi kan skabe job.
Kommunerne sidder lige nu og prøver at få deres budgetter til at hænge sammen, men det kan ikke lade sig gøre.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2009-09-08:
Jeg kan fornemme, at det ikke havde den store effekt, at jeg ligesom læste tallene op, som de fremgår.
Altså, det forstår jeg godt, fordi det vil gøre det svært for fru Line Barfod at komme med sit fornyede angreb.
Sådan er det, det er åbenbart den politiske realitet, når vi diskuterer herinde.
Jeg må bare sige, at når man tidligere i år lavede en aftale om, at kommunerne måtte bruge 2 mia. kr. mere i år på anlægsinvesteringer, altså børnehaver, skoler, ældrepleje; når man i sommer lavede en aftale om, at kommunerne næste år må bruge 5 mia. kr. mere på den slags investeringer; når man i trafikaftalen, vi lavede tidligere på året, blev enige om at bruge ekstra 5 mia. kr. til at udbygge veje, kollektiv trafik osv. i år og næste år, så er det alt sammen noget, der bliver fuldstændig negligeret af fru Line Barfod, når hun står og taler herinde.
Altså, enten ved hun ikke, at vi har lavet de ting – det kan jo selvfølgelig være, men det tror jeg nu ikke – eller også vælger hun bare at se bort fra dem, fordi det ville forstyrre hendes mulighed for at lave sådan et angreb, som hun altså her har forsøgt.
Men nu har jeg så lavet lidt folkeoplysning ved at fortælle, hvordan nogle af de ting, vi har lavet, gør sig gældende.
Julie Rademacher (S), 2009-09-08:
Dansk Folkeparti gør sig meget ofte til fortalere for de ældre, og hos Socialdemokraterne vil vi også meget gerne kæmpe de ældres sag – ikke kun de rige ældre, men også dem, der ikke har så meget.
Derfor kan jeg ikke forstå, at Dansk Folkeparti ikke vil være med til at give øget adgang til tilskud til tandbehandling og derudover også indføre gratis bus- og togkort til de økonomisk svagest stillede pensionister.
Hvis Dansk Folkeparti gerne vil de ældres sag og også de lidt svagere bemidlede ældre, hvorfor i alverden går Dansk Folkeparti så ikke med på disse to forslag?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2009-09-08:
Derfor har det været en mulighed for at kunne lave nogle målrettede forbedringer for nogle ældre mennesker, der ikke havde ret meget at gøre godt med.
Det lykkedes os i sidste omgang, hvor vi forbedrede ældrechecken, at få den op på 10.000 kr., og jeg tror så, at den nu kommer til at være på 10.600 kr. pr. år.
Der kan selvfølgelig også være andre måder, man kan sikre gruppen af ældre på, som det, fru Rademacher beskriver med hensyn til nogle gratisydelser – det kan f.eks. dreje sig om, hvorvidt de ældre skal have større tilskud ved tandlægebesøg, eller om de skal have gratis togeller busbilletter.
Det er alt sammen noget, vi kigger på, men vi har altså bare i første omgang gennem årene prioriteret den her ældrecheck, fordi den har været så målrettet til gavn for de pensionister, der økonomisk har mindst.
Julie Rademacher (S), 2009-09-08:
Vil hr. Kristian Thulesen Dahl ikke være med til at indføre tandbehandling og gratis bus- og togkort, sådan at de svagt bemidlede ældre hjemme i min by, Kolding, kan få noget hjælp?
Det kan jeg ærlig talt
ikke forstå.
Det er da også beskæmmende at se en pensioneret hjemmehjælper, fru Pia Kjærsgaard, gang på gang snakke om, at vi skal de ældre og dem, der arbejder i den offentlige sektor, det godt, og så bare kunne konstatere, at det godt nok er lang tid siden, at fru Pia Kjærsgaard har været ude i kommunerne og arbejde med de her områder, for kommunerne er enormt presset, bl.a. på baggrund af stemmer fra Dansk Folkeparti.
Jeg vil bare gerne bede hr. Kristian Thulesen Dahl om at svare på det spørgsmål, jeg først stillede.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2009-09-08:
Nu er jeg jo lige blevet beskyldt af hr. Prehn for at sidde meget tæt på tingene og derfor måtte have rigtig viden om, hvad der foregår derude, og når man så ikke rigtig kan bruge det, bliver det i stedet for min partiformand, der bliver kritiseret for, at det er for lang tid siden, hun har arbejdet med tingene ude i kommunerne.
Sådan kan man jo fra to fra samme parti møde så vidt forskellige synspunkter og argumenter.
Det, der bare var min pointe med den måde, jeg svarede på før, var, at vi sætter de ældres vilkår på dagsordenen, og vi er glade, når andre gør det.
Det er os uinteressant.
Det, der er afgørende for os, er, om vi skaber nogle forbedringer.
Vi vil gerne måles på, om vi skaber forbedringer.
Så siger jeg, at vi de seneste år har prioriteret den her ældrecheck, som vi har brugt ganske mange penge på at få øget beløbet på, så de økonomisk dårligst stillede pensionister har fået noget mere.
Jeg har også sagt, at vi på tilsvarende vis, når vi går ind i finanslovforhandlingerne i år, igen vil sætte de ældres vilkår på dagsordenen.
Vi vil finde ud af, hvad der er mulighed for at vride ud af regeringen, når det drejer sig om at skabe forbedringer, og vi vil se, hvor de forbedringer gør bedst gavn.
Der er det jo et spørgsmål om, hvorvidt der f.eks. er nogle ældre, der ikke får en tilstrækkelig pleje, og om at se på, hvor behovene er størst, så vi kan sætte ind der.
Det, det nemlig i virkeligheden handler om for os, er at komme med noget ekstra til de områder, hvor det gør mest gavn, og ikke at komme med sådan et automatforslag forud for de forhandlinger, der går i gang.
Yildiz Akdogan (S), 2009-09-08:
Ordføreren kom ind på en række områder, som ordføreren mener er relevante for velfærden.
Velfærd er et område, som vi tager meget alvorligt i Socialdemokratiet, især fordi vi også har nogle konkrete bud på, hvordan man kan få en bedre velfærd.
Men det undrer mig en lille smule, at ordføreren slet ikke kom ind på området kultur, især når ordførerens formand hele sommeren har proklameret, at hun godt kunne tænke sig at blive den kommende kulturminister.
Det undrer mig, især fordi ordførerens formand, fru Pia Kjærsgaard, til Politiken har sagt, at regeringens kulturpolitik er fraværende, og at hun ønsker sig en bredere kulturpolitik, men også fokus på værdidebatten.
Hvordan hænger den her ambition fra fru Pia Kjærsgaards side sammen med Dansk Folkepartis støtte til de besparelser, der sker på kulturområdet lige netop med den her finanslov?
Mike Legarth (KF), 2009-09-08:
Indledningsvis vil jeg sige, at det jo er dansk erhvervsliv, der finansierer den velfærd, som vi herinde slås om at skulle uddele.
Men det er jo en meget, meget besynderlig argumentation.
Hr. Ole Sohn får det jo på vanlig oppositionsvis næsten til at lyde, som om det er en tiltrækningskraft at hæve selskabsskatten.
Jeg kan også forstå, at procenten er ligegyldig, og det vil sige, at med hr. Ole Sohn i regering sammen med Socialdemokraterne – og må gud forbyde det – kan det også sket, at procenten bliver 35.
Uha, uha, siger jeg bare, men det var da en almindelig brugeroplysning.
Med hensyn til de enkelte danskere og millionærskatten er det en kendt sag, at hvis den procent, der er mest produktiv i det her land, flytter ud af landet, vil det koste vores samfund 27 mia. kr. om året, og jeg vil gerne lige spørge hr. Ole Sohn: Er det dåbsgaven fra SF til næste generation?
Ole Sohn (SF), 2009-09-08:
Jeg synes, det er meget muntert at diskutere, også med hr. Mike Legarth.
I al den tid, jeg har været en del af dansk politik, har jeg hørt De Konservative sige, at der bliver betalt for meget i skat, så det er ikke nyt.
Men alligevel har vi faktisk en af de mest veludbyggede erhvervsstrukturer.
Det får man, hvis man er dygtigere, derfor har erhvervslivet brug for en veluddannet arbejdskraft, og det har også brug for noget andet.
Det har brug for, at det politiske lederskab siger, at man gerne vil gå foran.
Da vi i sin tid f.eks. stillede nogle skrappere miljøkrav, ja, så råbte De Konservative, at det her går aldrig, det går aldrig, virksomhederne flytter.
Nej, hvad gjorde de klogeste virksomheder som Danfoss og Grundfos?
De indstillede sig på, at så måtte de blive bedre til at lave nogle produkter, som svarede til de nye krav, der blev stillet, og hvad skabte de?
Et fundament for fremtidens industri.
Så prøv nu at vise lidt lederskab og lidt overskud, vil jeg sige til hr. Mike Legarth.
Frank Aaen (EL), 2009-09-08:
Jeg ser jo frem til at lave en masse godt samarbejde med SF, både frem til valget og i særdeleshed efter valget.
Jeg er naturligvis enig med SF på lange stræk, men der er en ting, der undrer mig ganske voldsomt.
Det er, at i det finanslovforslag, vi debatterer i dag, er der en post på 700 mio. kr. ekstra til militæret, som SF på forhånd har sagt de vil stemme ja til.
Samtidig skal der her om nogle få uger forhandles om indkøb af nye kampfly for et stort, stort milliardbeløb.
Er det en klog måde at bruge pengene på midt i en krise, hvor der er brug for, at pengene skal gå til arbejdsløsheden, velfærdet og klimaet?
Ole Sohn (SF), 2009-09-08:
Jeg kan i hvert fald sige, at det var klogt, SF gik med ind i forhandlingerne.
Hvad var der sket, hvis det var sådan, at Dansk Folkeparti havde fået held til at få gennemført deres krav til forsvarsforhandlingerne?
Det gjorde altså en forskel, at vi tog ansvar og sagde: Det kan vi ikke tillade os i en tid, hvor krisen kradser så meget.
Så fik vi faktisk lavet et forsvarsforlig, som for første gang satte ind med en skrap økonomistyring.
Det er jo lidt fantastisk, når man ser på forsvaret,
det vil jeg gerne give hr. Frank Aaen ret i, at der er to steder, hvor den nuværende regering har ansvaret for økonomien – ikke i kommunerne og regionerne, for der sidder masser af dygtige folk rundtomkring i byrådene og regionsrådene – og skal vise lederskab.
Det er i Justitsministeriet og i Forsvarsministeriet, og er der to ministerier, hvor det har sejlet med økonomisk slendrian, er det de to ministerier.
Her har vi fra SF's side været med til at sætte tommelskruerne på Forsvarsministeriet og sige, at nu skal der styr på økonomien.
Det gjorde altså en forskel, at vi gik ind og sagde, at vi kan gøre en forskel frem for at lade de andre sejle videre.
Frank Aaen (EL), 2009-09-08:
Man kan jo altid bruge den undskyldning, at det kunne have været gået endnu værre uden os.
Jeg vil sige: Lad nu Dansk Folkeparti sejle i deres egen sø.
Først 55 mia. kr. i skattelettelser næste år, som vi heldigvis er enige om at være imod, og så et eller andet beløb, der måske vil være lidt større, til militæret, og lad dem da endelig mene, at der er råd til det i stedet for velfærd.
Det, som jeg synes er det skammelige, er, at ikke alene binder man sig til 700 mio. kr. ekstra over en årrække, man binder sig også til en aggressiv udenrigspolitik, nemlig en fortsættelse af den krigsførelse, der foregår i Afghanistan i øjeblikket, og man binder sig til, og det vil man skrive under på her om nogle få uger, anskaffelse af kampfly, som er beregnet til nye krige og kasten med bomber, for et beløb, der måske ligner 60 mia. kr. i den tid, de kampfly skal flyve.
Jeg mener, at det da er en drejning, og jeg synes, at det var bedre, hvis SF brugte sin store indflydelse og mange mandater og store opinionstal til at dreje dansk forsvarspolitik i en anden retning.
Ole Sohn (SF), 2009-09-08:
Jeg håber, at det var en fortalelse fra hr. Frank Aaen, med hensyn til at det var ligegyldigt, om man lod Dansk Folkeparti sejle i deres egen sø.
Hvis vi havde gjort det, havde statsgælden været 2 mia. kr. større.
Hvis de var kommet igennem med deres krav, havde Dansk Folkeparti sikret, at danske skatteborgere i en rum tid fremover skulle betale afdrag på en 2 mia. kr. større gæld.
Jeg er faktisk stolt over, at vi fik forhindret det.
Jeg er faktisk også stolt over, at vi var med til at sige, at de penge, der skal bruges, skal bruges fornuftigt.
Selv om vi har været imod Afghanistanmissionen, har vi den opfattelse, at de unge mænd og kvinder, der bliver sendt af sted, skal have den størst mulige sikkerhed.
Alt andet ville ikke være til at bære.
Derfor sagde vi, at skal der bruges penge, skal de bruges på soldaternes sikkerhed – ja, og så brugte vi også 100 mio. kr. til at forbedre Nyboder, sådan at de arbejdsløse bygningshåndværkere i København kunne komme i arbejde.
Men det tror jeg ikke at hr. Frank Aaen er så uenig i.
Charlotte Dyremose (KF), 2009-09-08:
Nu hørte man jo igen den sådan helt klassiske fra SF: Vi vil gerne være med til forbedringer, men ikke til forringelser.
Altså, oversat til almindeligt dansk: Vi vil gerne hælde milliarderne ud til alle mulige gode formål, som alle mulige mennesker kan blive glade for – og det er jo dejligt.
Vi vil bare helst ikke være med til på ansvarlig vis at finde de her penge.
Men så kan jeg jo forstå på alle de svar, hr. Ole Sohn efterhånden er kommet med, at man nu er blevet åh så ansvarlige i SF og nu faktisk vil sørge for at finde pengene, inden man begynder at bruge dem.
Og så når vi frem til det spørgsmål til SF, jeg sådan set har brændt inde med i efterhånden en del uger: Når man nu har valgt at bruge i hvert fald en rund milliard fra globaliseringsmidlerne, som man jo ikke har været med til at finde, skal jeg så forstå det, som at SF nu har erkendt, at de her velfærdsaftaler alligevel var ret fornuftige, at de her ændringer i efterlønsordningen faktisk var ret fornuftige, og at man egentlig godt kan tilslutte sig det nu og derfor også synes, at man kan tillade sig at bruge pengene?
Eller er det bare endnu et eksempel på, at man gerne vil bruge pengene, men ikke være ansvarlig og finde dem?
Ole Sohn (SF), 2009-09-08:
Det der med at hælde milliarder ud tror jeg fru Charlotte Dyremose skulle have tænkt på, da man lavede ufinansierede skattelettelser.
Tænk lige på, at over 10 mia. kr. af gælden i 2010 går til at finansiere de skattelettelser, som fru Charlotte Dyremose har været med til at give folk, der bor i den nordlige del af Sjælland, og som tjener mere end 1 mio. kr. Det tror jeg faktisk man skulle have tænkt lidt mere over – det der med at hælde milliarder ud.
Det er et spørgsmål om prioritering.
Vi har nogle andre prioriteringer.
Vi vil faktisk gerne være med til at prioritere uddannelser.
På statens budget er der nogle midler, og dem vil vi gerne være med til at omprioritere.
Vi vil gerne være med til at prioritere nogle af de midler anderledes, end regeringen har gjort, og sætte fokus på det.
Regeringen kom jo, hvad jeg i øvrigt også roste, forleden meget sent til den erkendelse, at der var problemer med praktikpladserne.
Det roste jeg regeringen for, og så supplerede jeg med at sige, at det jo ikke er nok, at man får praktikpladser, når man kan se, at erhvervsskolerne lider, og at der er flere og flere unge, der falder fra.
Hvad er så mere ansvarligt end at se, om vi har nogle midler på statens budget, som kan kanaliseres over til at styrke ungdomsuddannelserne?
Det har vi gjort, og det har vi finansieret.
Nu har jeg jo med glæde hørt min socialdemokratiske kollega give et flot svar på det, men jeg vil da gerne bidrage yderligere.
Det har faktisk været sådan, at vi – erkendt: også under denne regering, ret skal være ret – har fået en tilgang af udenlandske virksomheder, som har placeret sig i Danmark med det skattetryk på virksomhederne, som vi faktisk foreslår skal være gældende.
Der er jo ikke noget med, at vi foreslår nogle forhøjelser, vi foreslår jo sådan set bare, at man ikke giver den yderligere lettelse, som den nuværende regering vil give, så man kommer ned i den allerbilligste ende.
Og hvorfor er det, virksomhederne har en interesse i at placere sig i Danmark?
Det er jo ikke på grund af, om man skal give 1 pct. mere eller mindre i selskabsskat, det er på grund af, hvad man får ud af at være i Danmark.
Det, der er helt afgørende, er, at der er nogle gode rammevilkår for erhvervslivet.
Det kan være på transportområdet, så man kan komme til og fra sine virksomheder med produkterne, men det er så sandelig også, at vi har en veluddannet arbejdskraft, og det er jo det, erhvervslivet skal leve af.
Vi kan jo ikke leve af at konkurrere med asiatiske lønmodtagere på lønvilkårene.
Vi skal leve af vores viden, vores dygtighed, vores akkuratesse.
Derfor er det, erhvervslivet har brug for, en veluddannet arbejdskraft, og derfor er jeg også helt overbevist om, at erhvervslivet godt kan forstå, at det også skal bidrage til at sikre, at vi får en bedre folkeskole og nogle bedre ungdomsuddannelser.
Det er det, der er hele pointen: Vi ønsker at forbedre uddannelsessystemet til gavn for dansk erhvervsliv og til gavn for samfundet.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2009-09-08:
Der er ingen tvivl om, at hvis man skal skabe forbedringer på det område, skal man have fat på flere forskellige ting, og givet skal man også diskutere de penge, der er til det.
Men jeg tror altså også, at det handler om, at man ude i kommunerne bliver mere opmærksomme på, hvordan man kan hjælpe folk på anden vis end ved at ende med at tildele en førtidspension.
Der har i hvert fald over tid været diskussioner om, hvorvidt det økonomisk er godt for kommunerne at skubbe folk over på en førtidspensionering i forhold til de andre ting, de skulle sætte i gang for at hjælpe folk ud ad en anden vej end en førtidspension.
Det er noget, som vi i forvejen har kig på, for det er en af de sårbare grupper, vi har i det danske samfund.
Det er en udsat gruppe, og derfor skal vi se på, om vi kan gøre tingene bedre.
Tina Nedergaard (V), 2009-09-08:
Jeg vil gerne fastholde synspunktet fra min ordførertale om, at det netop i vidt omfang er regeringen og det folketingsflertal, som jo har været der siden 2001, der har sikret, at vi står så godt, som vi gør i dag.
Og det kan man jo se på den måde, at da det gik frem i Europa, og da det gik frem i verden med økonomien, gik det bare endnu bedre med dansk økonomi.
Da beskæftigelsen steg i Europa og i resten af verden, steg den bare endnu mere i Danmark.
Da ledigheden faldt rundtomkring i Europa og i resten af verden, faldt den endnu mere i Danmark.
Den forskel, som man ser på, hvordan resten af verden bliver udsat for krisen, og på, hvordan det går i Danmark, er selvfølgelig regeringens ansvar.
Mit korte spørgsmål er, om hr. Ole Sohn kan bekræfte, at han fortsat ikke mener, at et parti behøver at anvise finansieringen til de forslag, partiet kommer med, sådan som det blev udtalt sidste år af hr. Ole Sohn.
Ole Sohn (SF), 2009-09-08:
Jeg går ud fra, at min gode kollega, fru Tina Nedergaard, glemte, at en af pointerne er, at når man har højkonjunktur, skal man være med til at robustgøre samfundet.
Og når man i en situation med en højkonjunktur, hvor vi har alle muligheder, kan se, at antallet af unge, der gennemfører en ungdomsuddannelse, bare rasler nedad, så burde der da have været nogle alarmknapper, der lyste hos regeringen.
Det forstår jeg at der ikke har været; man har ikke set krisen komme.
Vi er i en situation, hvor vi er et af verdens rigeste samfund, og alligevel oplever vi under en højkonjunktur, at der bliver skåret både på folkeskolen og over for de ældre.
Og den sidste del af spørgsmålet forstår jeg ganske enkelt ikke.
Tina Nedergaard (V), 2009-09-08:
Den sidste del af spørgsmålet rettede sig mod en udtalelse af hr. Ole Sohn i Politiken den 13. september 2008, hvoraf det fremgår, at hr. Ole Sohn mener, at det er urimeligt, at man som parti skal anvise finansieringen til sine mange velfærdsforslag, og der spørger jeg så til, om hr. Ole Sohn fortsat mener det.
Med hensyn til udviklingen i forbindelse med unge, der kommer i uddannelse og gennemfører uddannelsen, vil jeg sige, at vi jo har ligget på et historisk højt niveau i forhold til praktikpladser.
En af grundene til, at mange unge fravalgte uddannelsen, var, at de kunne gå ud i højt betalte job faktisk helt uden uddannelse.
Nu er det den modsatte situation, og der er det jo lykkeligt, at regeringen og folketingsflertallet har gearet vores uddannelsessystem til også at kunne absorbere dem og også komme med de ekstra ressourcer fra fællesskabets kasse, der skal til for at få dem
godt i gang.
Men jeg har altså tre spørgsmål
: Mener ordføreren stadig væk ikke, at man skal finansiere alle sine forslag, når man kommer med dem?
Skal kørselsafgiften ramme alle i udkantsområderne?
Og er hr. Ole Sohn ikke en anelse bekymret for, at dem, der bl.a. blev ramt af tobaksafgiften, måske er nogle af de mennesker, der har vanskeligst ved at lægge deres livsstil om, og dermed nogle af de mest udsatte i vores samfund?
Ole Sohn (SF), 2009-09-08:
Jeg er glad for spørgsmålet, for nu forstod jeg den sidste del af det forrige spørgsmål om finansieringen af forslag.
Jeg vil ikke påstå det fuldstændig, men jeg er lige ved at ville påstå, at SF faktisk som det eneste parti har fremlagt en alternativ 2015-plan med en langsigtet udvikling, på mellemlang sigt, af dansk økonomis udvikling.
Vi har fremlagt et spareforslag, et omprioriteringsforslag, sådan at de ting, vi har lagt frem med ønsker om forbedringer af velfærden, investeringer i fremtiden og modernisering af den offentlige sektor, har vi lagt frem både med hensyn til, hvad vi ønsker, og hvordan det skal finansieres.
Og det er jeg faktisk stolt over at vi kan tage en debat om.
Så kan man nemlig få den politiske debat
: Hvor er det, vi vil sætte ind?
Og jeg erkender gerne, at vi fra SF's side har et meget direkte ønske om at forbedre det danske sundhedssystem, både med hensyn til behandling af patienter med kræft og andre livstruende sygdomme, psykiatriske patienter, medicinske patienter.
Og vi vil meget gerne være med til at sikre, at vi får en bedre folkeskole, at vi får et mere robust uddannelsessystem.
Så vi er faktisk meget stolte over, at vi har leveret et alternativ, sådan at man kan få en politisk debat med den nuværende regering, for det er faktisk tiltrængt.