Benedikte Kiær (KF), 2011-02-08:
Forslagsstillerne vil stramme de gældende regler for frakendelse af retten til at administrere udlejningsejendomme.
Jeg er helt generelt en smule forundret over, at Socialistisk Folkeparti nu kommer med ikke mindre end tre beslutningsforslag vedrørende lejelovgivningen.
Oppositionen har jo argumenteret kraftigt for, at regeringen skulle gennemføre den såkaldte enhedsliste, som udlejerne og lejerorganisationerne har udarbejdet, bl.a. med henvisning til den balance, organisationerne havde indarbejdet i forslagene.
Jeg forstår nu, at balancen er ligegyldig for Socialistisk Folkeparti, i hvert fald står vi nu med tre beslutningsforslag, der helt ensidigt begrænser udlejers rettigheder, og det vil vi naturligvis ikke være med til, dels af helt indlysende principielle grunde, dels fordi vi jo netop er ved at igangsætte endnu et forsøg på at få organisationerne til i enighed at medvirke til en implementering af enhedslisten.
Regeringen har indført det nuværende sanktionssystem, der sikrer, at udlejere, der gentagne gange afviser at opfylde deres del af lejeaftalen, kan miste retten til i en periode at administrere udlejningsejendomme.
Det er et velfungerende system, som i de forløbne år har vist sig at have en meget positiv effekt, herunder ikke mindst en præventiv effekt.
Jeg ser derfor ikke aktuelt noget behov for at stramme yderligere.
Vi skal naturligvis ikke beskytte udlejere, der systematisk overtræder lejelovgivningen, men jeg må afvise enhver tanke om at gennemføre et tillægsstraffesystem gennem lejeloven.
Hensigten med bestemmelserne om frakendelse bør efter min opfattelse være at sikre, at lejerne får, hvad de har krav på.
Det er således ikke et selvstændigt formål med bestemmelserne, at de skal have karakter af straf for udlejerne.
Jeg vil i det følgende knytte nogle kommentarer til de enkelte forslag i B 48.
Forslagsstillerne ønsker, at administrationsretten skal kunne frakendes, hvis udlejeren eller administratoren begår visse straffelovovertrædelser og bliver dømt for det.
Det er dog kun straffelovovertrædelser, der vedrører udlejningsvirksomheden, eller som begås over for lejere, der skal være omfattet af stramningen.
Jeg synes, dette forslag skyder helt ved siden af.
Den skærpelse af frakendelsesreglerne, som et enigt Folketing – altså herunder også Socialistisk Folkeparti – vedtog i 2005, havde et meget klart sigte, nemlig at sikre, at de relativt få udlejere, der ikke retter sig ind efter lejelovgivningen, overholder dens bestemmelser, således at lejerne får, hvad de efter lejeaftalen og lovgivningen har krav på. Skærpelsen gav to nye muligheder for frakendelse.
For det første kan den udløses af udlejerens manglende efterlevelse af tre eller flere endelige huslejenævnsafgørelser inden for 2 år, og for det andet kan den udløses, hvis Grundejernes Investeringsfond tre eller flere gange inden for 10 år har påbegyndt tvangsgennemførelse af påbudte vedligeholdelsesarbejder.
Skærpelsen har rent faktisk medført, at fire ejere er blevet frakendt retten til at administrere deres udlejningsejendomme og bestemme, hvem der skal administrere deres udlejningsejendomme.
Selve det forhold, at nogle ejere er blevet frakendt administrationsretten, har tilsyneladende haft den virkning, at ejerne erkender, at der er risiko for at blive frakendt administrationsretten, og derfor retter sig efter huslejenævnsafgørelserne.
Det kan vi se ud fra Grundejernes Investeringsfonds registreringer af ejernes klip, deres manglende efterlevelse af huslejenævnsafgørelser.
Antallet af ejere med ét klip er således langt højere end antallet af ejere med to eller flere klip.
Det er lovgivning med et klart sigte og en klar effekt, og lad os holde fast i det.
Det giver mere mening end Socialistisk Folkepartis forslag, der alene har til formål at give en tillægsstraf til en udlejer for forseelser, som man allerede er blevet dømt for efter straffeloven.
Det andet forslag går jeg ud fra vedrører, at huslejenævnet skal være hurtigere til at foretage en politianmeldelse.
Jeg må indrømme, at jeg har svært ved at se, at forslaget isoleret set skulle kunne medføre nogen væsentlig forkortelse af den samlede tid fra konstateringen af overtrædelsen af frakendelsesbestemmelserne, til domstolene frakender en ejer retten til at administrere sine udlejningsejendomme.
Hvis vi skal fastholde bare et minimum af retssikkerhed for udlejere, er det i hvert fald klart, at huslejenævnet ikke bare kan skride til anmeldelse på ethvert grundlag.
Huslejenævnet må først og fremmest sikre sig, at betingelserne for at indgive anmeldelsen er opfyldt, og inden politianmeldelsen skal nævnet således sikre sig, at der eksempelvis foreligger manglende efterlevelse af tre huslejenævnsafgørelser, at de er endelige, og at de skulle have været efterlevet inden for en 2-års-periode.
Jeg går ud fra, at forslagsstillerne også er enige i, at huslejenævnet skal overholde almindelige forvaltningsretlige regler i denne sammenhæng, ligesom det skal i andre sager, der behandles af nævnet.
Det betyder f.eks., at huslejenævnet forud for en politianmeldelse skal høre ejeren.
Herved får ejeren mulighed for at kende og udtale sig om de oplysninger, der kan give nævnet anledning til en politianmeldelse.
Det er denne behandling, huslejenævnet skal foretage forud for en politianmeldelse.
Derimod skal huslejenævnet ikke tage stilling til, om politianmeldelsen kan føre til frakendelse af administrationsretten.
Det er anklagemyndighedens opgave, ligesom det er domstolenes opgave at tage stilling til, om forholdene i den konkrete sag er så graverende, at det skal føre til en frakendelse.
Endelig indgår det i beslutningsforslaget, at også borgere og interesseorganisationer skal kunne politianmelde ejere, der overtræder bestemmelserne om frakendelse.
Vi har allerede i de gældende bestemmelser en mulighed for, at andre end huslejenævnet kan anmelde overtrædelser af straffebestemmelser i lejeloven, byfornyelsesloven og byggeloven.
Jeg er ikke bekendt med, i hvor mange tilfælde det måtte være sket, derimod kan jeg med sikkerhed sige, at overtrædelse af disse bestemmelser aldrig har ført til, at der er rejst sag om frakendelse.
Set i lyset heraf kan jeg ikke se det dybere formål med at lade borgere og interesseorganisationer politianmelde ejere, som de mener kan have overtrådt en eller flere bestemmelser i reglerne om frakendelse af administrationsretten – slet ikke, når det af bemærkningerne til beslutningsforslaget fremgår, at forslagsstillerne alligevel også ønsker at fastholde huslejenævnets mulighed for politianmeldelse, fordi huslejenævnet vil have nemmest adgang til de relevante dokumenter.
For mig at se vil denne del af beslutningsforslaget herved være et unødigt omsvøb, der vil medføre mere arbejde for politiet, uden at det vil føre til, at der af anklagemyndigheden rejses flere relevante sager om frakendelse end dem, der bliver rejst efter de gældende regler.
Som det måske er fremgået af mine bemærkninger, kan regeringen ikke støtte beslutningsforslaget.