runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christine Antorini (S), 2012-12-05:
Det er jo indlysende, at det er vigtigt at forberede sig, men det er jo ikke det samme, som at man skal have fuldstændig den samme forberedelsestid, uanset hvilke klasser, hvilke elever, hvilke erfaringer man har i forhold til de undervisningsforløb, man skal have.
Det synes vi faktisk er noget man skal drøfte lokalt hvordan man gør.
Det er en ledelsesopgave, hvordan man organiserer arbejdet.
Det, der er det vigtigste for os i regeringen, er at spørge: Kan vi tænke det lidt anderledes, altså ikke sådan, at lærerne skal arbejde mere end alle andre, men sådan, at vi lige tænker lidt anderledes omkring arbejdet, så der kan sættes mere af deres tid i spil til direkte tid sammen med eleverne?
Og jeg er glad for, at Enhedslisten også selv tænker i, hvordan man kan være med til at afbureaukratisere, hvordan man måske kan effektivisere nogle af de mange møder, der er på skolerne, sådan at vi får lidt mere undervisning.
Martin Henriksen (DF), 2012-12-05:
Hvordan vil regeringen sikre en fornuftig integrationsproces, når regeringen samtidig ikke gør noget ved det stigende antal asylansøgere?
Tak for det.
Karen Hækkerup (S), 2012-12-05:
Jeg takker for spørgsmålet.
Og lige præcis spørgsmålet om, hvordan vi vil tilrettelægge vores integrationsindsats, er jeg rigtig glad for at blive stillet, for det giver mig jo lejlighed til én gang til at gennemgå det, som regeringen lagde frem i sidste uge, nemlig vores samlede vision for, hvordan vores integrationspolitik skal være.
I den præsenterede vi ud over et visionspapir for, hvordan vi betragter integrationen og de udfordringer og også gevinster, der kan være i den, samtidig syv forskellige målsætninger, syv ting, som vi gerne vil have skal være anderledes.
Det, vi også præsenterede, var et integrationsbarometer, fordi vi synes, det er rigtig vigtigt, at vi bliver bedre til at gøre nogle af de ting, der virker.
Og det vil sige, at når vi laver et barometer, både et nationalt og et lokalt, hvor vi altså skal måle på, hvordan indsatsen går – om der kommer flere i arbejde, om de bliver bedre til at lære dansk, om der er flere, som føler, at de reelt er medborgere i det danske samfund osv. – og når vi måler på de ting, så kan vi også sammenligne kommunerne med hinanden.
Og det vil jo betyde, at de kommuner, som virkelig har noget at prale af, selvfølgelig vil kunne ranke ryggen, mens andre kommuner, som har knap så meget at prale af, vil kunne se, hvad de egentlig har brug for at gøre, måske for at få flere igennem uddannelsessystemet, måske for at få mere tryghed i boligområderne, eller hvor de nu kan se at de har særlige udfordringer, de skal arbejde med.
Så der er selve visionspapiret, hvor vi præsenterede målsætningerne for integrationspolitikken, integrationsbarometeret, og så laver vi i øvrigt også en taskforce, som drejer sig om, at vi skal blive endnu bedre til at finde ud af, hvilke resultater i de enkelte kommuner der har særlig god effekt.
Og målet med det er, at de resultater skal vi på eller en måde have bredt ud, sådan at andre kommuner kan løfte det samme.
Alle de her ting trækker i virkeligheden lidt i samme retning, nemlig at sørge for, at vi bliver bedre til at få styrket vores integrationsindsats.
Alt for meget har i for lang tid været lidt for flagrende og lidt for tilfældigt, og derfor er der brug for, at den bliver styrket, at der bliver sat fokus på, hvordan integrationen kommer til at virke, og at vi har fokus på de reelle problemer, som rent faktisk er der, for de er der jo derude, men at vi omvendt ikke får tegnet en masse fjendebilleder op og får løst problemerne et efter et, når vi har beskrevet dem.
Det er det, vi er i gang med.
Martin Henriksen (DF), 2012-12-05:
Jeg vil gerne læse op fra en artikel på Lokalavisen.dk.
Det er en sag, der sådan illustrerer det, som jeg og Dansk Folkeparti mener der vil komme mere af, hvis ikke vi strammer op.
Overskriften er: »Uskyldig 14-årig på vej til fodbold: Jagtet og gennembanket af 10 indvandrer-bøller«.
Her fremgår det: »Helt uden grund blev en 14-årig dreng gennemtævet, da han mandag ved 12-tiden var på vej ud for at spille fodbold med nogle klassekammerater.«
De blev simpelt hen jagtet.
Vennerne stak af, og han blev så løbet op og fik adskillige slag i ansigtet og en skalle.
Vicepolitikommissær Finn Duris fra Nordsjællands Politi siger, at der ikke umiddelbart var nogen grund til overfaldet.
Grunden til, at jeg hiver den her sag frem, og det er fair nok, at ministeren ikke vil forholde sig til den konkrete sag, er, at jeg prøver at understrege den pointe, at vi er i en situation nu, hvor der kommer rigtig mange – og nu diskuterer vi helt konkret asylsystemet – til Danmark og søger om at få asyl.
Vi ved, at mange af dem, der kommer hertil via asylsystemet, ender med på sigt at forårsage nogle integrationsproblemer og kriminalitetsproblemer, og derfor er min pointe, at hvis ikke regeringen og ministeren og justitsministeren forstår, at det er nødvendigt at stramme op i forhold til udlændingepolitikken, så der kommer færre til Danmark, så kommer der flere af den her slags problemer fremadrettet og ikke færre af den slags problemer.
Jeg vil gerne høre, om ministeren er enig i, at det er den udvikling, som vi står over for.
Karen Hækkerup (S), 2012-12-05:
Det er rædselsfuldt at høre historier, hvor børn har været udsat for voldelige overgreb, og det er det sådan set, uanset hvem gerningsmanden har været.
Det synes jeg er rigtig, rigtig slemt.
Vi kan også se, at vi har en udfordring i forhold til hadforbrydelser.
Derfor holdt justitsministeren og jeg en konference i foråret, og vi har sat et stort arbejde i gang for at få klarlagt, hvordan det egentlig ser ud med ekstremismen i Danmark, og hvad vi har af udfordringer.
For der er mennesker, som bliver udsat for hadforbrydelser.
Det kan være mennesker, som har jødisk oprindelse, eller som er muslimer, eller som har den ene eller den anden hudfarve.
Det kan være mennesker med handicap, som oplever, at fordi de er noget særligt, er der nogle, som gerne vil komme efter dem.
Det er helt uacceptabelt, at sådan nogle ting finder sted, ligesom det i øvrigt er fuldstændig uacceptabelt, at børn oplever at blive overfaldet eller rullet.
Det er uacceptabelt, uanset hvem deres gerningsmænd er.
Når hr. Martin Henriksen spørger til asylreglerne, vil jeg sige, at vi har de samme asylregler, som den tidligere regering havde.
Vi har ikke ændret på kriterierne for at søge asyl eller for at modtage asyl, og det har vi sådan set heller ikke tænkt os gøre.
Martin Henriksen (DF), 2012-12-05:
Regeringen har lempet på asylpolitikken, bl.a. gjort det mere økonomisk attraktivt at komme til Danmark.
Man har lavet en asylaftale med Enhedslisten og Liberal Alliance, hvor man også gør det mere attraktivt at komme til Danmark og søge om at få asyl.
Så der er ændret, og der er lempet på asylpolitikken.
Men ministeren svarer sådan set ikke på mit spørgsmål.
Jeg kan også godt finde andre artikler, bl.a. en fra BT den 22. juli 2012, hvor overskriften er: »Hveranden voldtægtsdømt er udlænding«.
Man kunne gå længere tilbage i tiden og sige, at der var indvandrere og efterkommere også overrepræsenteret.
Min pointe er i al stilfærdighed, at alle de her fine ord og bemærkninger, der er i regeringens integrationsudspil »En styrket integrationspolitik«, hvor man taler om, at flere skal i arbejde, og at flere skal føle sig velkomne, at der skal være en styrket indsats over for de udlændinge og flygtninge, der lige er kommet til Danmark osv., ikke kommer til at rykke noget, hvis der bliver ved med at komme så mange udlændinge til Danmark, f.eks. via asylsystemet, hvilket vi ved kommer til at skabe større integrationsproblemer og ikke færre integrationsproblemer i fremtiden.
Og derfor vil jeg bare sige, at de konferencer, som ministeren holder, de møder, som ministeren holder, og de initiativer, som man lancerer i et integrationsudspil, ikke kommer til at ændre ved, at hvis ikke man begrænser den problematiske del af indvandringen til et minimum, kommer det til at gøre problemerne værre fremadrettet.
Jeg vil godt høre, om ministeren anerkender, at det forholder sig sådan.
Karen Hækkerup (S), 2012-12-05:
Nu er vi jo til dels inde på Justitsministeriets område, for det er egentlig justitsministeren, der har asylreglerne.
Men jeg vil gerne slå fast – jeg sagde det ved et tidligere spørgsmål, men spørgeren ville ikke rigtig anerkende mit svar og sagde: Jo, jo, der er ændret på asylpolitikken – at faktum er, at regeringen ikke har ændret på kriterierne for at modtage asyl i Danmark.
De er, som de var under den tidligere regering, og sådan skal det være.
Det, der er rigtig vigtigt, er, at når vi har en verden, hvor mennesker kan opleve at være fanget i en krig, at blive personligt forfulgt eller ikke at kunne være der, hvor de er, så har de altså mulighed for at flygte.
Jeg ved, at spørgeren er meget optaget af, at Danmark også havde en rolle at spille i den sammenhæng under anden verdenskrig, da det var jøderne, som kom til Danmark og rigtig gerne ville have hjælp til at komme videre til Sverige.
Vi har også i dag mennesker, som søger mod Danmark.
Så har vi nogle internationale regler om, hvad vi gør, når mennesker bliver forfulgt.
De regler lever Danmark op til, og det skal vi gøre.
Når det så er sagt, vil jeg gerne sige, at en ting er reglerne, men noget andet er, hvis mennesker svindler med reglerne, og det slår vi hårdt ned på, for det er ikke acceptabelt.
Vi giver asyl til dem, som har bevist, at de er personligt forfulgt eller lever op til kriterierne.
Dem, som svindler, arbejder vi for at få sendt hjem.
Bjarne Corydon (S), 2012-12-05:
Jeg synes faktisk, at det her spørgsmål om roller er en interessant diskussion i forhold til at tage ansvar og løfte reformer, for det er jo rigtigt, at der er indgået aftaler med Venstre, og når man har indgået en aftale fra vores side, er man jo tilfreds med den og kvitterer for det bidrag, der er leveret, også fra Venstre side.
Men forløbet har jo været, nu henleder man selv opmærksomheden på skatteforløbet, at det har været meget svært at bringe Venstre hen til en position, hvor man ville tage det ansvar, og på vejen derhen har de forslag, der er blevet fremlagt fra Venstres side, været kendetegnet ved, at de ikke hang sammen økonomisk.
Det så vi jo, da det gjaldt skatteaftalen, nemlig, at det, man selv lagde frem, ikke kunne regnes igennem på en måde fra Finansministeriets side, der hang sammen økonomisk.
Det er positivt, og det må vi håbe kan komme til at ske igen.
Det forudsætter nok, at det er os, der sætter dagsordenen.
Jacob Jensen (V), 2012-12-05:
Hvilke reformer mener ministeren, det er nødvendigt at bringe i anvendelse, hvis regeringens 2020-plan stadig skal nås?
Bjarne Corydon (S), 2012-12-05:
Tak for det spørgsmål også.
Det er jo ganske velbeskrevet i den konkrete 2020-plan, der er lagt frem fra regeringens side.
Som jeg har peget på, er der allerede en del af de opgaver, der stilles i den ambitiøse 2020-plan, vi har lavet, som er løst.
Skattereformen er gennemført.
Vi har netop sluttet aftale om forsvaret, der sikrer midler.
Førtidspensions- og fleksjobreformen er gennemført osv. osv.
Det, vi har i vente i den nære fremtid, er, at vi ser på kontanthjælpsområdet og på muligheden for at få de unge hurtigere igennem uddannelsessystemet.
Så er det rigtigt, som spørgeren gentagne gange sigter til, at når det gælder trepartsforhandlinger, kunne vi ikke nå et resultat.
Det har vi åbent konstateret, og det har jeg beklaget, men sådan er det.
Det er jo også rigtigt, at et af de virkemidler, vi oprindelig lagde til grund at man kunne betjene sig af, er faldet bort.
Det har ikke givet anledning til, at regeringen sænker sit ambitionsniveau, og det vil sige, at vi har til gode at tage stilling til, hvordan vi så med andre virkemidler når det mål.
Det har vi ikke forholdt os til endnu.
Det gjorde vi heller ikke på det samråd, hvor vi drøftede sagen meget grundigt.
Det er ikke i dag, at jeg kommer til at konkretisere, hvad det går ud på, for det må vi forholde os til på et senere tidspunkt, men det er et ambitionsniveau, vi stadig væk fastholder, og dermed en opgave, vi skal prøve at få løst.
Jacob Jensen (V), 2012-12-05:
Tak for det svar.
Spørgsmålet og svaret ligger måske ikke så langt fra den tidligere runde, vi havde.
Jeg fornemmede egentlig, der kom en nuance, det er der måske tradition for i regeringen i de her dage, altså at man nuancerer sine svar en lille smule, alt efter hvordan man bliver spurgt.
Jeg fastholder den diskussion, for nu siger finansministeren, at der vil blive taget andre virkemidler i brug.
Skulle jeg forstå det sådan, at fordi man ikke kan komme igennem med det i forbindelse med trepartsforhandlingerne, er det andre virkemidler inden for den bestående ramme, altså blandt de reformværktøjer, som man har anvist i sin 2020-plan?
Finansministeren nævner selv kontanthjælp, som vi stadig væk afventer et udspil om, og så er der SU-reformen, og det er de to store.
Er det blandt de redskaber, vi skal kunne se de andre virkemidler, som finansministeren vil bringe til torvs, for at man kan hente de 4 mia. kr., som foreløbig er det, der mangler?
Ud over det kan vi nu få en diskussion om, hvorvidt sygefraværet giver noget eller ikke giver noget.
Men lad os så holde fast i trepartsforhandlingerne.
Bjarne Corydon (S), 2012-12-05:
Lad os lige holde fast i, at der er præsenteret en konkret 2020-plan, som sætter et markant højere reformambitionsniveau, end Venstre har været i stand til at lancere.
Halvdelen er i forhold til de reformambitioner, der er fremlagt, allerede gennemført med aftaler, hvor det er lykkedes at nå i mål med Venstre, men på baggrund af en ualmindelig stor genstridighed og med nogle på vejen derhen uansvarlige forslag, der ikke på lange stræk hang sammen.
Det vil være sådan også fremover, at regeringen holder fast i sine ambitioner, at regeringen skridt for skridt kommer med konkrete forslag, der udmønter de ambitioner.
Det kan man være tryg ved.
Jacob Jensen (V), 2012-12-05:
Som sagt synes jeg nok, at vi har løftet den del af ansvaret, som tilkommer os som opposition.
Men forskellen fra dengang, da vi sad i regering, og til nu, hvor finansministeren sidder i regering, er jo, at oppositionen i dag netop er konstruktiv og samarbejdsvillig til forskel fra tidligere, hvor vi oplevede en opposition, som netop sad tilbage med korslagte arme.
Vi har f.eks. spillet ud med en konkret plan til en kontanthjælpsreform med seks klare punkter.
Vi har strakt armen ud til regeringen.
Man har skrevet i sit eget regeringsprogram, man har skrevet i sit eget 2020-program, at vi skal have en kontanthjælpsreform.
Lad os da hellere komme i gang med det så hurtigt som muligt, så vi kan få de gevinster, som vi alle sammen er enige om vi har brug for, hjem til vores samfund.
Det er da et eksempel på, at vi er medspillere.
Som jeg nævnte tidligere, har vi også været medspillere på en lang række af de reformer, som allerede er blevet gennemført.
Så derfor skal jeg bare holde fast i mit spørgsmål om, hvorvidt man skal forvente at se nye redskaber, som vi i dag ikke kender til, for at kunne løfte ambitionen om at nå 2020-planens målsætning, eller om vi skal finde et højere ambitionsniveau end det, vi i dag kender inden for rammerne af 2020-planen, men med brug af de eksisterende redskaber, altså at vi skal forvente, at der skal hentes endnu mere på kontanthjælp og endnu mere på SU end det, der er lagt op til i 2020-planen for samlet set at kunne nå målene i 2020-planen.
Bjarne Corydon (S), 2012-12-05:
Forskellen på det, vi har at gøre med nu, og det, der gjaldt under den tidligere regering, er, at den her regering ikke fører blokpolitik.
Derfor er der baggrund for at kunne lave brede aftaler om væsentlige samfundsspørgsmål.
Det var der ikke under den tidligere regerings ledelse.
Det er jo den grundlæggende forskel.
Det vil sige, at Venstre har muligheden, men om man er i stand til at løfte ansvaret, oplever jeg som noget, man løbende har en intern strategisk debat om.
Jeg kan kun heppe på de rigtige kræfter.
Jeg skal ikke kunne sige, hvem der står stærkest i øjeblikket.
Når det gælder kontanthjælpsområdet, vil jeg sige, jo, der kommer et konkret forslag fra regeringen, og det vil hænge sammen økonomisk.
Som jeg har forstået det forslag, som Venstre har lagt frem, er der ikke virkemidler i det forslag, der matcher det måltal, som man har sat for, hvad reformen skal kunne give.
I hvert fald ikke som jeg har forstået det.
Jacob Jensen (V), 2012-12-05:
Lad mig spørge helt konkret: I 2020-planen er der et emne, som har forskellige elementer.
Der skal hentes 3 mia. kr., bl.a. ved nedbringelse af sygefraværet og fra kontanthjælpsområdet.
Eller skal vi forvente, at man skal skrue op for ambitionen om de 3 mia. kr. på det felt med hensyn til kontanthjælp og sygefravær for at kunne hente nogle af de tabte 4 mia. kr. ind, som mangler, fordi trepartsforhandlingerne er kuldsejlet?
Er det noget, vi må forvente, eller skal vi stadig væk se, at det er 3 mia. kr., eller bliver det måske noget helt andet?
Jeg synes, det er interessant at vide, så vi kan forberede os på det udspil, der måtte komme.
Altså: Er det det samme ambitionsniveau, eller må vi forvente, at ambitionen på det her felt med hensyn til sygefravær og kontanthjælp bliver skruet i vejret i forhold til det, der ligger, for at man kan nå i mål med den samlede 2020-plan?
Bjarne Corydon (S), 2012-12-05:
Venstre skal forberede sig på, at regeringen fremlægger forslag, der svarer til de planer, vi har fremlagt, og som hænger sammen økonomisk og socialt.
Venstre skal også forberede sig på, at man vil blive indbudt til at tage ansvar for at løfte dem, ligesom det har været hidtil i den her regeringsperiode.
Det er såmænd den enkle version af det.
Det er rigtigt, at der er en kategori i 2020-planen, som er sat til samlet set at have et måltal på 3 mia. kr
Det har det fortsat.
Det er også rigtigt, at vi ikke kan nå i mål med trepartsforhandlingerne og vi derfor har et udestående, som vi ikke har forholdt os til hvordan konkret skal dækkes.
Vi har ikke sænket vores ambitionsniveau.
Jeg kan kun være forundret over den tone, der er i spørgsmålet, for som jeg har forstået Venstre, er man principielt imod trepartsforhandlinger.
Det vil sige, at det virkemiddel har man selv afskrevet for lang tid siden.
Man har fremlagt et bud på noget kontanthjælpsreform, som ikke hænger sammen økonomisk, og så har man i øvrigt ikke rigtig fremlagt andet.
Så jeg har svært ved at forstå den forargelse, der ligger i svarene, i og med at det er regeringen, der sætter et konkret højt ambitionsniveau og gennemfører den nødvendige politik i praksis.
Peter Christensen (V), 2012-12-05:
Kan ministeren bekræfte, at regeringen til foråret vil fremlægge »en opdateret udgave af 2020-planen«, som Socialdemokraternes finansordfører, John Dyrby Paulsen, siger til Jyllands-Posten den 28. november 2012?
Tak for det.
Kan ministeren bekræfte, at regeringen til foråret vil fremlægge "en opdateret udgave af 2020-planen", som Socialdemokraternes finansordfører, hr. John Dyrby Paulsen, sagde til Jyllands-Posten den 28. november 2012?
Bjarne Corydon (S), 2012-12-05:
Det tror jeg kommer an på hvordan man bruger det danske sprog.
Der er ikke udsigt til, at vi fremlægger en ny 2020-plan, men der er udsigt til, at vi i forbindelse med det danske konvergensprogram, som man senest i løbet af foråret skal fremsende til EU, foretager en opdatering af, hvad status er for den 2020-plan, vi har udarbejdet, hvad resultatet er af de aftaler, vi indtil videre er nået i mål med, og hvordan det aktuelt ser ud med hensyn til den økonomiske udvikling.
Der er altså tale om en opdatering, som man i øvrigt foretager fuldstændig rutinemæssigt, i forhold til hvordan man arbejder med den type planer, hvilket spørgeren naturligvis også vil være bekendt med.
Peter Christensen (V), 2012-12-05:
Betyder det svar, at man vil holde fast på og kan garantere en offentlig forbrugsvækst på 0,8 pct.?
For det er jo lidt interessant.
Jeg er helt med på, at det, finansministeren siger på en pæn måde, er, at ministerens tro væbner har sagt noget forkert til avisen, så det skal jeg ikke stå og rode rundt i.
Jeg konstaterede bare, at han troede, at der kom en ny 2020-plan – det gør der så ikke, men den skal opdateres, og der er sproget selvfølgelig også finurligt, for hvad betyder det?
Betyder det, at de meget, meget optimistiske vækstforudsætninger, som regeringen har lagt ind i sine økonomiske planer, vil kunne blive justeret, så de måske i højere grad er i overensstemmelse med det, alle andre økonomer desværre frygter, nemlig en lavere vækst, eller hvad betyder det?
Betyder det, at man uanset hvad vil garantere de 0,8 pct. og ændre forudsætningerne, så der skal nogle flere værktøjer i brug for at kunne nå de 0,8 pct.?
Bjarne Corydon (S), 2012-12-05:
Nu er der jo ikke nogen grund til, at spørgeren stiller sig an, som om han var mere uvidende om den slags planer og arbejdet med dem, end han helt sikkert i virkeligheden er.
Altså, at den slags planer opdateres med jævne mellemrum, er en del af den måde, vi styrer den økonomiske politik på i Danmark; jeg tror såmænd oven i købet, at det er en del af den lov, vi har et forlig med Venstre om at gennemføre, nemlig budgetloven.
Det indgår i den økonomiske styring, og jeg tror sandelig også, at det foregik under den tidligere regering. Så det er korrekt, at vi kommer til at foretage en opdatering, og jeg kan slet ikke se, at der skulle være nogen forskel på det, jeg siger om det i dag, og det, min kollega har sagt til Jyllands-Posten.
Og nej, der stilles ikke nogen garantier, for den her regering kører jo den økonomiske politik ansvarligt og har et forsigtighedsprincip, der betyder, at man jo ikke kan bruge penge, før man har skaffet finansieringen.
Det kan man jo ikke garantere at man er i stand til, men man kan prøve.
Og det afhænger jo i høj grad af Venstre, om det kan lade sig gøre.
Jacob Jensen (V), 2012-12-05:
Det er måske at stramme den en smule, vil jeg sige til finansministeren, når man tænker på, at flere af de forhandlinger og aftaler, som faktisk bidrager til, at regeringens 2020-målsætning kan nå igennem eller i hvert fald det, man foreløbig har indhentet – jeg tænker eksempelvis på en skattereform, jeg tænker på forsvarets besparelser, og jeg kunne også nævne førtidspension og fleksjob – faktisk er reformer, som Venstre har været med til at bære igennem i hvert fald i visse tilfælde til forskel fra regeringens eget parlamentariske grundlag, Enhedslisten.
Så det synes jeg måske er at stramme den lidt, men sådan er det jo.
Vi har forskellige roller her i livet.
Men jeg vil bare gerne holde fast i, at jeg på det svar, som ministeren giver, forstår, at det stadig væk efter finansministerens opfattelse er realistisk med de eksisterende værktøjer, som ligger i værktøjskassen, altså kontanthjælp og SU og så det, man mere udefinerbart kalder en modernisering.
Er det de redskaber, som skal indhente de 17 mia. kr. plus de 5 mia. kr., sådan at 2020- målsætningen bliver opfyldt?
Kan vi være sikre på, at der altså ikke kommer nye redskaber i værktøjskassen, herunder til at hente de 4 mia. kr., som de kuldsejlede trepartsforhandlinger har efterladt?
Når det gælder sygefravær, peges der på en avishistorie, som henviser til et notat, der blev fremlagt under trepartsforhandlingerne, hvor det blev konstateret, at der ikke på det tidspunkt var foreslået konkrete virkemidler, som kunne nedbringe sygefraværet på en måde, der kunne regnes ind.
Det ændrer jo ikke på, at vi har den ambition.
I øvrigt vil jeg gerne generelt sige, at det selvfølgelig er positivt, at oppositionen interesserer sig for regeringens politik, også når det gælder reformer.
Men der er jo et skrigende misforhold imellem, at vi som regering lægger et højt og konkret ambitionsniveau frem og kommer med konkrete forslag et for et til at indfri de pågældende ambitioner – og vi lykkes med de pågældende forhandlinger i meget vidt omfang – og så Venstre, der sådan på papiret har høje ambitioner, men glimrer ved sit fravær, når det gælder enhver konkretisering af de tiltag, vi taler om, inklusive da trepartsforhandlinger, hvis det kunne have nogen interesse.
Joachim B. Olsen (LA), 2012-12-05:
Er ministeren enig i, at østarbejdere bidrager positivt til Danmarks velstand?