Bjarne Corydon (S), 2014-11-21:
Mange tak for det.
Jeg skal indlede med at slå fast, som det også blev gjort gældende af fru Pia Kjærsgaard, at danskerne jo er et af de mest it-parate folkefærd i hele verden, og det er nu, synes jeg, en ganske positiv foregangsforeteelse ved vores land.
Det er sådan, at mere end otte ud af ti danskere bruger en computer dagligt, og det er sådan, at over 90 pct. af danskerne har adgang til internet i hjemmet.
Det er derfor en naturlig forventning, at også kommunikationen med det offentlige kan ske let, fleksibelt og effektivt via nettet.
Og digitalisering og automatisering kan jo samlet set være med til at skabe serviceforbedringer, der så også kan bidrage til at effektivisere sagsbehandlingen og kommunikationen mellem det offentlige og borgerne.
Samtidig kommer brevene jo hurtigere frem, og der er større sikkerhed for, at brevene reelt er blevet afleveret til den rette modtager, og det er altid muligt at få adgang til sin post, uanset om man er ude eller hjemme.
På den baggrund har regeringen valgt en ambitiøs, men jo også realistisk digitaliseringsdagsorden, hvor udgangspunktet for offentlig kommunikation i fremtiden er, at det foregår digitalt, og at det skal gælde for alle dem, som kan.
Målsætningen er, at 80 pct. af kommunikationen med den offentlige sektor i Danmark i 2015 skal foregå digitalt.
I 2012 og 2013 blev det obligatorisk for borgerne at betjene sig digitalt på i alt 39 serviceområder, og meget snart – den 1. december i år – kommer der yderligere 26 områder til.
Den 1. november 2013 – og det er jo nok en del af anledningen til den her forespørgsel – blev det endvidere obligatorisk for virksomheder at modtage digital post fra det offentlige.
Og for et par uger siden, den 1. november 2014, blev det obligatorisk for de borgere, der kan, at modtage digital post fra det offentlige.
Indførelsen af obligatorisk digital post har et økonomisk potentiale på ca. 1 mia. kr. om året – ved fuld indfasning i 2015.
Dertil kommer så et potentiale på yderligere 900 mio. kr. om året, når de fire planlagte bølger af obligatorisk digital selvbetjening er indfaset i 2017.
Og det giver jo tilsammen næsten 2 mia. kr. om året i effektiviseringsgevinster, og det er penge, som jeg personligt og også regeringen som sådan hellere vil bruge på velfærd end på papirblanketter og på porto.
Hidtil har der været en meget bred opbakning til den dagsorden, og den fællesoffentlige digitaliseringsstrategi, som udstikker rammerne for digitaliseringsindsatsen frem mod 2015, har både regeringen, KL og Danske Regioner bag sig.
Lovgivningen om obligatorisk digital selvbetjening og om digital post for borgere og virksomheder er vedtaget med brede flertal her i Folketinget.
Tal for anmeldelsen af digitale selvbetjeningsløsninger viser samtidig, at målsætningen om 80 pct. digital kommunikation er realistisk.
På flere af de områder, der overgik til obligatorisk selvbetjening den 1. december 2012, gennemføres mere end 80 pct. af ansøgninger og anden kommunikation i dag digitalt.
F.eks. blev næsten ni ud af ti flytteanmeldelser i foråret 2014 foretaget digitalt.
Og i forhold til digital post sendes der nu ca. 3 millioner forsendelser som offentlig digital post om måneden, og hver eneste af de forsendelser rummer en væsentlig portobesparelse.
Der spørges meget konkret til indførelsen af kravet om digital post, og i forhold til det kan jeg oplyse, at det med lov om digital post fra juni 2012 blev obligatorisk for alle borgere over 15 år at have en digital postkasse pr. 1. november 2014, hvortil post fra det offentlige kan fremsendes.
Det er også blevet muligt at blive fritaget for det her krav, hvis man lever op til en eller flere af de fritagelsesgrunde, der er fastlagt i lov om digital post og i bekendtgørelser om fritagelse for fysiske personer fra tilslutning til digital post.
Og hvis det er sådan, at man f.eks. aldrig har anvendt en computer eller ikke har en computer i eget hjem, ja, så kan man uden videre blive fritaget.
Det samme gør sig gældende, hvis man lider af fysiske eller kognitive funktionsnedsættelser, som på den ene eller anden måde forhindrer en i at bruge digital post på en hensigtsmæssig måde.
Og når det er nødvendigt at møde op, skyldes det jo bl.a., at borgerservice skal vurdere, om der skal gives midlertidig eller permanent fritagelse.
Derudover giver det her personlige fremmøde jo mulighed for, at borgeren kan modtage vejledning om f.eks. muligheden for at give læseadgang til en pårørende, og det kan i mange tilfælde være mere hensigtsmæssigt end en egentlig fritagelse.
Digital post er jo ikke forbundet med nogen udgifter for borgerne.
Den digitale postkasse er oprettet gratis.
Den er automatisk for dem, som ikke i forvejen er tilmeldt, og som jeg tidligere var inde på, giver digital post en række fordele for den enkelte borger.
Man kan tilgå sin digitale postkasse
enten via borgerportalen, som hedder borger.dk eller via e-Boks, som ca. 4 millioner danskere i forvejen er tilmeldt.
De offentlige myndigheder har allerede omlagt store dele af deres brevpost til digitale forsendelser, og som før nævnt sendes der nu 3 millioner breve om måneden, og det tal forventes at stige yderligere i de kommende måneder.
Så er der spørgsmålet om frivillighed i forbindelse med digital kommunikation med det offentlige.
Først og fremmest vil jeg henvise til, at det krav, der nu gælder, om obligatorisk digital post er et lovbestemt krav, som er vedtaget af et bredt flertal i Folketinget.
Og det har hele vejen igennem været hensigten, at digital kommunikation er for dem, der kan, men at vi hverken vil eller kan tvinge folk, der af den ene eller anden grund ikke er i stand til at anvende en computer, til at kommunikere digitalt.
Derfor er der også i lov om digital post taget højde for, at ikke alle er i stand til at anvende digital kommunikation.
Og der tror jeg det er vigtigt at få understreget, at for dem, som ikke kan, er situationen nu helt den samme, som den var før den 1. november: De kan modtage deres post som papirbreve i deres almindelige postkasse.
Så der er ikke nogen digital tvang over for borgere, som ikke kan bruge internettet.
Pr. 1. november var der 479.000 danskere – svarende til 10 pct. af befolkningen over 15 år – som var blevet fritaget fra kravet om digital post, og det tyder på et stort kendskab til den her mulighed for fritagelse samt på, at procedurerne for at blive fritaget har fungeret efter hensigten.
Blandt den ældre del af befolkningen, som der jo har været specifikt fokus på, var kendskabet blandt de allerhøjeste, hvilket siger noget godt om vores ældre medborgere.
Og det var også i gruppen af dem fra 65 år og op, at flest borgere havde enten tilmeldt sig eller søgt om fritagelse inden den 1. november.
Så alle data tyder på, at danskerne generelt kender og er parate til digital post, samt at de, der ikke kan bruge det, i stort omfang er blevet fritaget.
Når det er sagt, vil jeg gerne understrege, at der også fortsat følges op på brugen af digital post, herunder bl.a. i forhold til løsningens brugervenlighed, samt hvordan løsningen anvendes af de helt unge, som vi faktisk ved har en særlig udfordring i forhold til at skulle håndtere post fra det offentlige.
Desuden er der et fortsat fokus på at sikre, at alle dem, der ikke kan håndtere en digital postkasse, bliver fritaget eller giver læseadgang til pårørende, så de kan hjælpe med den digitale post.
F.eks. kan en person bosiddende i København på den måde hjælpe sin gamle far eller mor i Nordjylland med den digitale post, og det kan bl.a. reducere risikoen for, at man overser vigtige breve fra det offentlige, og det kan lette kommunikationen der, hvor f.eks. en pårørende eller en anden repræsentant håndterer en bestemt sag for en.
Opfølgningen på brugen og det fortsatte fokus på fritagelse vil være en løbende indsats, som vi har et godt samarbejde med kommunerne om.
De fortsætter deres intensivt opsøgende arbejde for at fritage borgere, der ikke kan forventes at sørge for det selv; det kan f.eks. være beboere på plejehjem samt socialt udsatte.
Og for at sikre, at borgerne ikke overser vigtig post, vil borgere, som har fået en digital postkasse, men som endnu ikke har logget på den, modtage en besked pr. papirbrev, første gang de modtager digital post.
I det her brev oplyses borgerne om, hvordan de læser den digitale post, og hvordan de eventuelt kan blive fritaget eller give andre læseadgang til postkassen.
Samlet set er jeg overbevist om, at vi har iværksat de rigtige tiltag og en tilstrækkelig opfølgning for at sikre den bedst mulige brug af digital post for borgerne.
Og jeg mener, at de data, vi har til rådighed, understøtter den konklusion.
Til sidst vil jeg gerne adressere et spørgsmål, som er blevet rejst i den senere tid, nemlig hvorfor myndighederne ikke er forpligtet til at sende post digitalt, når borgerne nu er forpligtet til at have en digital postkasse.
Først og fremmest vil jeg sige, at det er en berettiget forventning hos borgeren, at det offentlige lægger sig i selen og kommunikerer digitalt i alle de tilfælde, hvor det giver mening.
Og det faktum, at modtagergrundlaget nu er til stede på den digitale platform, ansporer naturligvis myndighederne til, at de omlægger deres kommunikation til det digitale hurtigst muligt, simpelt hen fordi der er mange penge at spare for alle offentlige myndigheder.
Vi ved, som jeg nævnte tidligere, at der allerede nu bliver sendt flere millioner forsendelser via digital post hver måned, og vi ved, at mere kommer til, og at større postmængder bliver omlagt til digital post i den kommende tid.
Det er den rigtige udvikling, og den er godt på vej.
Myndighederne skal omstille deres forretningsgange og deres it-systemer til at håndtere digital post, og det er en større forandringsproces, som de fleste myndigheder faktisk er kommet på plads med til den 1. november.
Jeg skal også bemærke, at der jo er post, som af meget gode grunde ikke kan sendes digitalt – ikke nu eller i nogen overskuelig fremtid.
Det gælder f.eks. sundhedskort, det gælder pas, og det gælder andre brevtyper, som indeholder fysisk materiale.
Og så er der post, som nok skal digitaliseres, men hvor digital post ikke nødvendigvis er den bedste kanal.
Det gælder f.eks. informationsbreve uden personlige oplysninger, som kan sendes via e-mail, eller sager, som tidligere blev håndteret på papir, men som kan klares via digitale selvbetjeningsløsninger.
Det helt centrale er, at myndighederne skal kommunikere digitalt der, hvor det giver mening at gøre det.
Regeringen, KL og Danske Regioner forventer, at de sidste myndigheder inden udgangen af 2015 vil komme helt på plads med deres omlægning til digital kommunikation med borgerne.
Så selv om de enkelte myndigheder i nogle tilfælde endnu ikke er helt klar, skal vi ikke vente med at høste de gevinster og de serviceforbedringer, som er blevet mulige på grund af omlægningen til obligatorisk digital post.
For hver dag vi venter, koster det penge, som kan bruges på andre opgaver; hver eneste krone tæller som bekendt, og hver eneste krone kan bruges på rigtig velfærd i stedet for på porto og papir.
Derfor ser jeg ingen grund til at genoverveje den trufne og gældende beslutning om at indføre obligatorisk digital post i Danmark.