Claus Hjort Frederiksen (V), 2008-03-28:
Det er nu knap et år siden, at jobklausuler sidst var på dagsordenen i Folketingssalen.
Det viste sig dengang at være svært at nå til politisk enighed om en lovregulering.
Men stadig væk er der politisk enighed om, at det er nødvendigt at skride ind.
Det er helt uacceptabelt, at lønmodtagerne stavnsbindes gennem lyssky aftaler, som virksomheder indgår hen over hovedet på de ansatte.
Jeg har jo også lyttet til debatten og taget bestik af kritikken.
Udgangspunktet skal være, at lønmodtagerne ikke blot skal have kendskab til jobbegrænsninger som følge af en jobklausul, men at de skal give deres samtykke hertil og få ret til en økonomisk kompensation.
Ifølge lovforslaget kan en arbejdsgiver kun gøre en jobklausul gældende over for en lønmodtager, hvis der også er indgået en konkret aftale med lønmodtageren.
Det skal sikre, at lønmodtageren ved, at han eller hun er begrænset i sine muligheder for at søge job hos en eller flere andre virksomheder.
Men det skal også sikre, at lønmodtageren i den periode, hvor klausulen har sin virkning, modtager kompensation for begrænsningen.
Formålet med loven er netop at begrænse brugen af jobklausuler og tilskynde til, at jobklausuler kun anvendes i de situationer, hvor der virkelig er behov for dem.
Det er min klare opfattelse, at vi med dette lovforslag har fundet en fornuftig balance mellem på den ene side behovet for at beskytte lønmodtageren mod hemmelige klausuler og på den anden side virksomhedernes behov for at beskytte sig mod illoyal rekruttering.
Så er der blevet rejst det spørgsmål, om lovforslaget så ikke er en lovliggørelse.
Formålet med lovforslaget er alene at begrænse virksomhedernes brug af klausuler og ikke at ændre på allerede eksisterende begrænsninger.
Dette er også præciseret i bemærkningerne til lovforslaget.
En jobklausul kan altså godt være i overensstemmelse med kravene i dette lovforslag, men samtidig være i strid med anden lovgivning, f.eks. konkurrencelovens forbud mod konkurrencebegrænsende aftaler.
Jeg henviser også til svaret på spørgsmål nr. 789.
Sagen, hvor Konkurrencestyrelsen forholdt sig til en branchevejledning, illustrerer fint, hvordan de konkurrenceretlige grænser supplerer de nye regler i lovforslaget.
Vi har også set, at der i det fagretlige system og ved domstolene er rejst sager om rækkevidden og lovligheden af indgåede jobklausuler.
Der er ikke truffet afgørelse i alle sagerne, og jeg vil selvfølgelig følge praksis på området nøje.
Jeg vil dog understrege, at lovforslaget her hverken freder eller lovliggør noget, som hidtil har været forbudt.
Det er i det hele taget ikke tilsigtet, at en arbejdsgiver skal kunne pålægge erhvervsbegrænsende klausuler i et videre omfang, end hvad der allerede gælder i dag.
Lovforslaget skal således ses som et supplement til de regler, som i forvejen sætter grænser for brugen af jobklausuler.
Så har der været spørgsmål om, hvorfor lovforslaget kun omhandler jobklausuler indgået efter den 1. juli 2008.
Når lovforslaget ikke omfatter eksisterende jobklausuler, skyldes det betænkelighederne ved at give det tilbagevirkende kraft og dermed bryde ind i allerede eksisterende aftaler.
Jeg har selv haft overvejelser herom, men det er sædvanligt, at regulering sker fremadrettet, og det er også derfor, lovforslaget ser ud, som det gør.
Der er f.eks. stadig gyldige gamle konkurrenceklausuler fra før 1999 og dermed fra før, kompensationsreglerne i funktionærloven blev indført.
Jeg kan imidlertid høre på debatten i dag, at det er et forhold, som vi er nødt til at få belyst nærmere, og jeg er derfor villig til at se nærmere på dette under udvalgsbehandlingen.
Hvordan hindrer man, at virksomhederne uagtet dette lovforslag alligevel indgår hemmelige jobklausuler?
Der er jo ingen sanktion - fremføres det - hvis arbejdsgiveren undlader at informere og indgå aftale med lønmodtageren.
Hvis en arbejdsgiver ikke opfylder lovforslagets krav om, at lønmodtageren skal kende og have accepteret sine jobsøgningsbegrænsninger, kan jobklausulen ikke gøres gældende i forhold til lønmodtageren.
Det betyder, at lønmodtageren ikke er bundet af nogen aftale, og at arbejdsgiveren heller ikke vil kunne få jobklausulen håndhævet ved domstolene over for den anden aftalepart, typisk en anden virksomhed.
Jeg kan i den forbindelse oplyse, at en funktionær heller ikke efter funktionærloven har krav på godtgørelse eller bod, selv om han har haft en konkurrence- eller kundeklausul, der ikke opfyldte lovens gyldighedskrav, uanset om han eller hun i vildfarelse har følt sig bundet af klausulen og levet herefter.
Hvis arbejdsmarkedets parter vælger at udnytte muligheden for at fastsætte regler ved kollektive overenskomster, står det dem jo frit for at fastsætte bodsansvar ved overenskomstbrud.
Lovforslaget undtager ordninger, hvor vikarbureauer modtager en rimelig betaling for en brugervirksomheds ansættelse af en udsendt vikar.
Disse gebyrordninger er almindeligt kendte og nødvendige for vikarbranchen, som her leverer en rekrutteringsydelse.
Der er heller ikke de samme betænkeligheder knyttet til disse aftaler.
Gebyraftalerne hindrer nemlig ikke vikaren i at få andet arbejde, herunder en fast ansættelse.
Og herved adskiller disse aftaler sig fra de traditionelle jobklausuler.
Vikarbureauer er da også erfaringsmæssigt og ud fra et samfundsmæssigt perspektiv vigtige aktører, der medvirker til at formidle personer i beskæftigelse.
Gebyret skal kompensere vikarbureauet for afholdte udgifter til oplæring m.v. og for sparede rekrutteringsudgifter i kundevirksomheden.
De nye regler sikrer, at domstolene kan efterprøve, at gebyret står i rimeligt forhold hertil.
Endelig vil jeg gøre opmærksom på, at vikarbureauer som sådan ikke er generelt undtaget fra de nye regler.
Hvor vikarbureauer indgår traditionelle jobklausuler, hvilket var tilfældet i den sag, der har været for arbejdsretten, vil forholdet blive omfattet af de nye regler.
Denne sag illustrerer også, at der allerede i dag gælder visse grænser for at begrænse vikarers jobmuligheder.
Som det også fremgår af høringsnotatet, er der ikke lagt op til forskellige regler, i forhold til hvad der gælder for konkurrence- og kundeklausuler i dag.
Afslutningsvis vil jeg godt takke for indlæggene til lovforslaget.
Jeg kan høre, at der er en del spørgsmål, der skal afklares i udvalgsbehandlingen.
Det er mit mål, at vi kan få en meget bred aftale på det her område.