runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Holger K. Nielsen (SF), 2007-05-15:
Jeg må tilstå, at fuldstændig de samme argumenter blev brugt fra Konservative og Venstre i forhold til bl.a. de Radikale omkring Irak.
Da blev der også sagt, at det var, fordi vi skulle sikre demokrati, sikre menneskerettigheder og sikre sociale fremskridt, og alligevel valgte Det Radikale Venstre jo at stå udenfor og ikke støtte Irakkrigen.
Hvorfor?
Sådan som jeg har forstået, bl.a. fordi man kunne se, at det gik den forkerte vej, at man kommer fra Vestens side og vil gøre en indsats, og virkningen bliver den modsatte af det, som man ønskede.
Det samme er det vores vurdering vil ske i Afghanistan.
Jeg deler helt vurderingen af Taleban, som hr. Morten Helveg Petersen kommer med.
Jeg deler helt vurderingen af det vigtige i, at man får en social udvikling i gang.
Men hvis den militære indsats, som her er koblet sammen med den amerikanske krig imod terror, betyder, at Taleban bliver styrket i stedet for at blive svækket, så har vi et problem.
Rune Lund (EL), 2007-05-15:
Vi vil ikke udelukke, at det kan være nødvendigt med militære styrker i Afghanistan, men det kommer an på, hvordan de bliver brugt, det kommer an på, hvad den militære strategi er.
Og hvis man tror, at man bare, f.eks. sådan som det også ligger her, kan hælde flere danske styrker ud i en militær strategi, som er totalt fejlslagen, så er det spild af danske soldaters liv, så er det en krig, som bare vil skabe mere død og ødelæggelse og mere lidelse.
Der er til gengæld heller ikke nogen tvivl om, at hvis Taleban skulle gå hele vejen til Kabul, så ville det være et tilbageskridt.
Det er der ingen tvivl om.
Selv med alle de krigsforbrydere, der sidder i den afghanske regering, alle de krigsforbrydere fra Den Nordlige Alliance, som er med dér, så ville det være et tilbageskridt, hvis det var Taleban, der gik til Kabul, så det skal man selvfølgelig undgå.
Per Kaalund (S), 2007-05-15:
Jeg forstår på hr. Rune Lund, at det er nødvendigt med en militær tilstedeværelse.
Er det internationalt militær?
Er det NATO?
Er det andre former for multinationale styrkebidrag?
Eller hvad er det for militær, der skal være til stede?
Rune Lund (EL), 2007-05-15:
Problemet med den måde, man gør det på i Afghanistan, er, at man tænker: Hvordan kan vi løse det her militært?
Hvordan kan vi gå ud og dræbe nogle talebanere, hvordan kan vi gå ud og bombe, hvordan kan vi gå ud og løse det her militært for så bagefter at lave genopbygningen?
Vi ser det sådan, at det civile skal være fundamentet for den militære tilstedeværelse, der måtte være nødvendig, og med en sådan militær tilstedeværelse, som måtte være nødvendig, skal man ikke have en strategi om, at man skal ud at jagte Taleban i bjergene og man skal ud at skyde en hel masse talebanere.
Der bliver man nødt til at tænke i politiske løsninger frem for at tænke i såkaldte militære løsninger.
Hvis nu det tal var lige præcis omvendt, sådan at man brugte ni gange så meget på den civile indsats som på den militære kombineret med en fornuftig militær tilgang forankret mere i FN end i USA’s måde at såkaldt løse den her ting på, så er det da i hvert fald et skridt, som er i den rigtige retning.
Per Kaalund (S), 2007-05-15:
Nu forstår jeg, hr. Rune Lund jo er enormt kritisk over for alt, hvad der foregår fra det internationale samfunds side i Afghanistan, og opremser stort set alt.
Vil det sige, at alt, hvad Taleban og Al-Qaeda foretager sig i Afghanistan, har hr. Rune Lunds accept, at det skal de bare fortsætte med, terrorceller osv., og at det er helt i orden?
Hvad går Enhedslistens politik ud på ud over at sige, man skal lade være at bruge penge til militær, man skal bruge dem til genopbygning?
Hvordan skal man få gang i den genopbygning, når der ikke er nogen form for sikkerhed?
Holger K. Nielsen (SF), 2007-05-15:
Nej, jeg udtalte mig faktisk positivt omkring den her samtænkningsstrategi.
Jeg siger ikke, at hvis bare USA kommer ud, så vil vi støtte en NATOindsats.
Det er ikke det, jeg siger.
Men jeg siger, at det i hvert fald er noget, vi godt ville diskutere.
Og jeg er helt med på, at man ikke bare kan sende civile ned og bygge skoler på de sikkerhedspræmisser, der er i øjeblikket.
Det er jo også derfor, at ngo’erne nægter det.
Men det, som hr. Lars Barfoed bare skal være klar over, er, at den måde, krigen kører på dernede i øjeblikket, betyder, at konflikterne optrappes i stedet for det modsatte.
Til det sidste: Selvfølgelig ikke.
Vi vil meget gerne eksempelvis være mere aktive omkring Darfurkonflikten.
Hvis der kan blive skabt flertal om det, så er vi villige til at gå meget langt for at undgå den katastrofe, det folkemord, som er i gang i Darfur.
Så det kan jeg fuldstændig afvise.
Med hensyn til USA så synes jeg, vi skal holde de der historiske skåltaler væk fra den her diskussion.
Det afgørende i øjeblikket er, at den amerikanske Mellemøstenpolitik er slået fundamentalt fejl.
Man gik ind i Irak med det formål at bekæmpe terrorismen militært, med det formål at indføre demokrati ovenfra militært.
Det er slået fundamentalt fejl.
Tilsvarende forsøger man i Afghanistan at bekæmpe terroren militært.
Det er indtil videre slået fejl, og min påstand er, at det også vil slå fejl fremover, og at det derfor er et morads, som det danske folketingsflertal er ved at føre os ud i.
Lars Barfoed (KF), 2007-05-15:
Jeg kan forstå på hr. Holger K. Nielsen, at det for SF er et argument i sig selv, at der er et samarbejde med USA.
Jeg vil bare gerne sige som konservativ, at jeg er glad for, at vi i Danmark står sammen med USA i kampen mod den internationale terrorisme.
Og jeg vil gerne sige, at jeg synes, at hr. Holger K. Nielsen skulle tage at tænke over, at havde det ikke været for alliancen hen over Atlanten med USA gennem årtier, så havde vi ikke haft den fred, stabilitet, sikkerhed, det demokrati og den respekt for menneskerettigheder, som vi trods alt har i store dele af verden i dag.
Vi hører jo, og det er jo meget rigtigt, en beskrivelse fra hr. Holger K. Nielsen af, at det står meget galt til mange steder i Afghanistan, men det lyder nærmest, som om det for SF er et argument mod, at vi skal gøre noget, og derfor vil jeg gerne spørge: Skal det forstås sådan, at vi kun skal gøre noget de steder, hvor der egentlig er rimelig velordnede forhold, men de steder, hvor situationen er noget, der ligner kaotisk, så skal vi holde os væk?
For det nytter alligevel ikke noget ifølge hr. Holger K. Nielsen.
Holger K. Nielsen (SF), 2007-05-15:
Altså, jeg har 1 minut til at forklare alt det her, så der er grænser for, hvor konkret det kan blive.
Ja vist, der kan da godt beskrives fremskridt, men det er jo helt, helt katastrofalt, hvis man ser væk fra de der meget dystre beskrivelser, som Forsvarets Efterretningstjeneste kommer med.
Jeg vil aldrig bebrejde danske soldater, at de skyder i selvforsvar.
De har naturligvis retten til at forsvare sig selv, og hvad det angår, kan vi ikke moralisere overhovedet.
Det, vi bare skal være klar over, er, at hver gang det sker og hver gang der bliver dræbt civile, har vi lidt et nederlag.
Det er den tænkning, som jeg synes er nødt til at komme mere frem i den her diskussion, og som er fuldstændig fraværende hos andre parter i den her koalition, der er skabt her i Folketinget i dag.
Per Kaalund (S), 2007-05-15:
Det var jo meget brede termer.
Selvfølgelig gik det her svar på, hvad man ville, men jeg forstår, at meget af SF’s argumentation går på, at hvis amerikanerne og Enduring Freedom-operationen ikke var i Afghanistan, ville stort set alt det, der i øvrigt er i gang med NATO-styrker og med FN-mandat osv. være i orden.
Det er den ene ting.
Den anden ting er, at Afghanistan jo er et stort land, og at Enduring Freedom-opgaverne jo mest foregår i grænseområderne til Pakistan og i øvrigt i den sydlige del af Afghanistan, mens der i store dele af Afghanistan stort set ingen Enduring Freedom-operationer er.
Har det slet ingen vægt for hr. Holger K. Nielsen?
Og herunder: Kan der trods alt ikke gives nogen positiv melding på de resultater, der har været, at 5 millioner børn nu går i skole, at op mod 40 pct. af dem er piger, der stort set ikke har haft nogen skolegang, og at 40 pct. af kvinderne har deltaget i afstemninger ved valg osv.?
Gør det slet ikke noget indtryk?
Holger K. Nielsen (SF), 2007-05-15:
Som jeg antydede før, tror jeg for så vidt godt, at man kunne få formuleret en samtænkningsstrategi med hensyn til Afghanistan.
Men det forudsætter, at det amerikanske engagement bliver koblet af for at sige det rent ud.
Den amerikanske Mellemøstpolitik er en fuldstændig katastrofe, og så længe USA også er der, er der så meget grundlag for, at Taleban kan vende civilbefolkningen imod de fremmede styrker, at jeg anser det for illusorisk at komme igennem med noget som helst.
Jeg mener, at man kunne diskutere en opiumsstrategi.
Det ville være uhyre relevant fra vores side, hvis man kunne det.
Jeg er bestemt med på at trappe op med hensyn til den økonomiske genopbygning, men det afgørende for mig er, at vi kobler den indsats fra den amerikanske politik.
Det er den amerikanske politik, der er katastrofen i Mellemøsten i øjeblikket, og som gør, at det er svært at komme videre på andre områder.
Per Kaalund (S), 2007-05-15:
Jeg har selvfølgelig lyttet til hr. Holger K. Nielsens indlæg, og mit spørgsmål er i og for sig meget kort: Hvad vil SF med hensyn til udviklingen i Afghanistan?
Hvilken politik mener SF at Danmark skal føre i forhold til Afghanistan, og hvordan vil man søge at opnå de resultater?
Holger K. Nielsen (SF), 2007-05-15:
Det er, fordi vi ikke tror på den her militære indsats.
Vi har jo lov til at vurdere, hvordan det vil virke.
Vi tror ikke på det.
Jeg har argumenteret for, at et af hovedproblemerne er, at den her indsats er meget tæt knyttet til George W. Bushs kamp imod terror, lige så vel som Irakkrigen også var en del af denne kamp.
Og så længe indsatsen er koblet til Enduring Freedom-aktionen, Bushs kamp imod terror, er det illusorisk at forestille sig, at vi kan få den effektive counterinsurgency, den effektive oprørsbekæmpelse, som der ligesom ideelt set lægges op til, også fra Det Radikale Venstres side.
Jeg tror godt, vi måske kunne diskutere os frem til et fælles grundlag.
Men med de præmisser, det kører på i øjeblikket, og med den helt, helt fatale tilgang, der har været til den her indsats i Afghanistan, vil der stadig væk være civile tab.
Der vil stadig væk være luftbombardementer, der vil stadig væk være en optrapning af de militære aktiviteter, som betyder, at vi taber kampen om hjerte og sind.
Morten Helveg Petersen (RV), 2007-05-15:
Det holder altså ikke helt, det holder faktisk slet ikke.
Hr. Holger K. Nielsen ved jo udmærket godt, at grunden til, at Det Radikale Venstre gik imod krigen i Irak, var, at der ikke var noget FNmandat.
Det er der klokkeklart i forbindelse med Afghanistan.
Det vil sige, at vi står i en situation, hvor der med et klokkeklart FN-mandat som grundlag opfordres til, at man hjælper afghanerne med den her udvikling, genopbygning, udbredelse af demokrati og menneskerettigheder, og alligevel vælger SF at sige nej.
Jeg synes, det er lidt ærgerligt, for jeg synes egentlig, det havde klædt SF at være med til at tage et ansvar for at indføre og udbrede nogle af de her positive politiske værdier, som ligger til grund for alle de FN-mandater, der er givet i forbindelse med Afghanistan.
Men SF vælger altså de korslagte armes politik, og det synes jeg faktisk er ærgerligt.
Lars Barfoed (KF), 2007-05-15:
Så vil jeg da gerne spørge, om hr. Holger K. Nielsen virkelig mener, at indsatsen i Afghanistan kan bæres alene af en civil indsats.
Er det virkelig sådan, at SF mener, at vi ved en civil indsats alene kan skabe fornuftige, ordnede forhold i Afghanistan med fred, stabilitet og respekt for menneskerettigheder?
Afviser SF fuldstændigt, at en militær indsats mod bl.a. Taleban er helt afgørende for, at vi kan få skabt fornuftige forhold for civilbefolkningen i Afghanistan?
Jens Christian Lund (S), 2007-05-15:
Jeg vil sige, at jeg stadig væk er imponeret af hr. Jens Hald Madsens evne til at få fortalt, at stort set alle lande i verden ikke har forstået det, og at det kun er regeringen, der har forstået det.
Det er selvfølgelig anerkendelsesværdigt, at hr. Jens Hald Madsen kan gøre det.
Når vi var nogle stykker, der mente, at det ikke var en god idé med Irakkrigen, er det, fordi det danske forhold virkelig har betydet meget for os.
Vil hr. Jens Hald Madsen fra talerstolen sige, at det ikke er anerkendelsesværdigt, at specielt partiet Venstre beskylder de mennesker, der har været imod Irakkrigen, for at være illoyale over for soldaterne?
Det mener jeg er noget af det ringeste argument, man som politiker kan bruge over for mennesker, som virkelig brænder for soldaterne.
Og ingen skal være i tvivl om, at det selvfølgelig er mig selv.
Jeg vil gerne have, at hr. Jens Hald Madsen her fra talerstolen siger, at det ikke er et sagligt argument, for hvis der er nogen, der brænder for soldaterne, tror jeg, det er os.
Holger K. Nielsen (SF), 2007-05-15:
Ja, der er meget deja-vu over den her diskussion.
Men der er ét punkt, jeg i hvert fald synes vi trænger til at få en lidt større afklaring på.
Det er den der hjemmestrikkede forklaring, som den danske regering hele tiden har hævdet at man gik ind i Irakkrigen på, hvor man siger, at det her ikke var et spørgsmål om masseødelæggelsesvåben, ikke var et spørgsmål om et regimeskift, men at det var et spørgsmål om, at Saddam Hussein ikke overholdt tidligere FN-resolutioner.
Det er jo sådan, at der altid må være en vis proportionalitet mellem en brøde og så den straf, man kører frem med.
Vil ministeren ikke indrømme, at det jo er fuldstændig absurd, at der skal dø en halv million civile irakere, der skal være flere millioner irakiske flygtninge, der skal være totalt kaos i landet, fordi Saddam Hussein ikke overholdt en FN-resolution, og at forholdet mellem, hvad der er brøden, og hvad der konsekvensen, er fuldstændig ude af proportioner?
Eller sagt lidt anderledes: Det er jo ikke første gang, at der er et land, der ikke overholder en FN-resolution.
Israel har overtrådt adskillige FN-resolutioner.
Vil ministeren mene, at man skal reagere over for Israel, ved at man går i krig, og at flere hundrede tusinde civile israelere skal dø, fordi den israelske regering ikke overholder en FN-resolution?
Det er jo direkte ond skabsfuldt, hvis det er sandt – derfor er det heller ikke sandt.
Morten Helveg Petersen (RV), 2007-05-15:
Allerførst skal jeg kvittere for, at udenrigsministeren bekræfter den forståelse, som vi har opnået i forhandlingsforløbet her omkring de irakiske tolke.
Der har været megen tvivl i medierne om, hvorvidt der var en forståelse, og det bekræfter udenrigsministeren nu her fra Folketingets talerstol at der er.
Så langt, så godt.
Det, der er det helt barokke her, er jo selvfølgelig, at ikke mindst amerikanerne argumenterede med, at det var af hensyn til masseødelæggelsesvåben og det var af hensyn til Al-Qaeda, at man skulle gå i krig i Irak.
Så virker det, som om udenrigsministeren forestiller sig, at Danmark så er gået i krig på sit helt eget separate grundlag, der ikke har noget som helst med alt det andet at gøre, uagtet at masseødelæggelsesvåben i øvrigt også bliver nævnt i det oprindelige beslutningsgrundlag.
Kernen i det her er, som vi jo har diskuteret hundrede og sytten gange eller mere her i Folketingssalen, at vi andre ville give våbeninspektørerne tid til at afklare, om der var masseødelæggelsesvåben eller ej.
Det havde regeringen ikke tålmodighed til, og derfor gik man ind i en krig uden et egentligt FN-mandat.
Holger K. Nielsen (SF), 2007-05-15:
Den amerikanske økonom Joseph Stiglitz har beregnet, at de samlede udgifter for det amerikanske samfund for Irakkrigen overstiger 1 billion dollar – 1.000 mia. dollar – og at de overstiger det med et ganske stort beløb.
Jeg synes måske, det kunne være relevant, om man overvejer, når man bruger så mange penge på en indsats for at bekæmpe terror, om de penge ikke kunne have været anvendt anderledes, og når man bruger så mange penge på at få demokratiske fremskridt, om de penge ikke kunne have været brugt bedre end på en krig, der fuldstændig konsekvent har medført en destabilisering, har medført en stigning i terrorismen, har medført et kaos, har medført, at det irakiske samfund nu står i det, som Forsvarets Efterretningstjeneste kalder en borgerkrig; i betragtning af, hvad det var, man ville, og hvor mange penge man ville bruge på den her Irakkrig, så er der vel grund til at overveje, om det har været den rigtige strategi.
Sandheden er, at det var det ikke.
Sandheden er, at denne krig er tabt.
Sandheden er, at den erkendelse er kommet til USA og Storbritannien.
Det kan så være et problem, at man bruger nogle begrundelser, der forekommer temmelig mærkværdige, begrundelser om, at der nu er skabt så meget stabilitet, at man rolig kan trække sig ud, når sandheden er, at det modsatte er tilfældet, når man kan læse i rapporten fra Forsvarets Efterretningstjeneste og se stort set dagligt i de rapporter om, hvor mange civile der bliver dræbt dagligt, at situationen er fuldstændig fundamentalt anderledes, og at det her derfor – og det er jo i virkeligheden det skændige i det her – handler om dansk indenrigspolitik, at det handler om, at den danske statsminister ikke ønsker at diskutere en forfejlet krig i en kommende valgkamp.
Det er indenrigspolitik, det her handler om.
Dernæst handler det om den danske regerings udlændingepolitik.
Det handler om, at man vil have en begrundelse for at kunne sende irakiske asylansøgere hjem.
Jeg har sådan set flere partier i Folketinget mistænkt for, at en væsentlig del af deres bevæggrunde for at gå med i den her krig har været at kunne sende flygtninge tilbage til Irak med den begrundelse, at nu er Saddam Hussein jo væk, og at man derfor bare kan sende dem tilbage.
Jeg synes, det er en regulær skandale, at vi på den ene side går med i en krig, som skaber kaos, som skaber mere terror, som skaber umulige livsvilkår, og at vi på den anden side så efterfølgende vil sende folk tilbage til den terror, og at vi så ikke vil hjælpe de folk, som uvægerlig ikke vil kunne vende tilbage og leve et almindeligt liv.
Det er utiltalende, og det er skændigt, at man på den måde fører en udenrigspolitik, der i allerhøjeste grad er rettet ind efter, at man vil tilfredsstille Dansk Folkeparti i udlændingepolitikken.
Derfor holder man fast i begrundelsen om, at det jo går godt i Irak, at der er stabilitet, at demokratiet er ved at vokse frem, og at man derfor rolig kan sende asylansøgerne tilbage.
Men som sagt: Man har erkendt, at krigen er tabt, og man trækker sig nu ud fra Irak.
Men jeg må sige: Begrundelserne er ikke overbevisende.
Morten Helveg Petersen (RV), 2007-05-15:
Og der har vi det på den måde, at når vi har været med til at foreslå konkrete planer for tilbagetrækning og vi har været med til at foreslå genopbygningsbistand og mere bistand i øvrigt og det så er det, man lægger på bordet,
jamen så forpligter det også Det Radikale Venstre, og det er derfor, vi støtter beslutningsforslaget.
Rune Lund (EL), 2007-05-15:
Jeg er med på genopbygning, helt bestemt.
Men mit spørgsmål gik på, at jeg synes, det er meget ærgerligt, at Det Radikale Venstre nu fedter sig i den krigsfiasko, som regeringen og Dansk Folkeparti står for.
Jeg forstår simpelt hen ikke, hvorfor man fra Det Radikale Venstres side ikke siger, at man holder sig ude af det her krigseventyr, at det har været en fiasko lige fra starten, at man ikke vil have mere med det at gøre, og at hvis regeringen stadig væk vil være en del af en koalition, som fører en fejlagtig krig, som har kastet Irak ud i borgerkrig, og som har ført til, at 655.000 irakiske civile er døde, så må de gøre det, men at det ikke er noget, som Det Radikale Venstre vil gå ind i.
Det kunne jeg godt have tænkt mig, for hvis Socialdemokraterne også havde gjort det samme, så havde vi stadig væk haft en opposition, som havde været en antikrigsopposition.
Men det er desværre ikke tilfældet, når Det Radikale Venstre og Socialdemokraterne bakker op om det her forslag.
Morten Helveg Petersen (RV), 2007-05-15:
Hr. Rune Lund ved udmærket godt, at Det Radikale Venstre var kritisk over for interventionen i 2003, fordi der ikke var et folkeretligt grundlag for det.
Der var ikke et FN-mandat for det.
Det kom der efterfølgende, i perioden efter 2003.
Men det var der ikke i udgangspunktet, og derfor var vi kritiske.
Vi finder, at der fortsat er behov for at yde støtte til genopbygning.
Vi finder, at der også kan være fornuft i at bidrage til den træningsmission, som NATO bl.a. er ansvarlig for, med henblik på at kunne uddanne flere irakiske soldater.
Det indgik alt sammen i nogle af de planer, som vi foreslog regeringen for efterhånden lang tid siden.
Og der vi må sige, at vi har det sådan i Det Radikale Venstre, at når vi foreslår noget og bliver mere eller mindre taget på ordet, jamen så bakker vi også op.
Rune Lund (EL), 2007-05-15:
Først ville Det Radikale Venstre ikke være med i krigen.
Det synes jeg var godt.
Så ville man gerne være med alligevel, da nu besættelsen startede.
Så ville man ikke være med alligevel, fordi der ikke var en exitstrategi.
Det var et klogt træk.
Men med støtten til det her beslutningsforslag er man jo faktisk med igen.
Så først er man ikke med, så er man med, så er man ikke med, og så er man med igen.
Og det kan godt være, at det kun er fire helikoptere, og at der er tale om 55 mand, men det ændrer jo ikke ved, at Det Radikale Venstre nu bakker op om, at Danmark fortsat er med i koalitionen, uanset hvor lille bidraget måtte være.
Er det ikke et dårligt signal at sende?
Hvorfor vil Det Radikale Venstre ikke lade regeringen og Dansk Folkeparti ligge og rode rundt med deres egen Irakfiasko?
Hvorfor går Det Radikale Venstre ind og tager medansvar for den fuldstændig katastrofale situation, som der er i Irak?
Lars Barfoed (KF), 2007-05-15:
Der er jo ingen tvivl om, at efter vi vandt krigen, har det vist sig betydelig mere vanskeligt at få skabt stabile forhold i Irak, end nogen havde vurderet.
Det har været meget store vanskeligheder, man har mødt, og vi har så bygget op og taget de forholdsregler, som vi nu skulle gøre som følge af de forskellige udfordringer, vi blev mødt med.
Men vi har altså skabt en ny situation og en mulighed for en ny start for det irakiske folk.
Det er den demokratiske irakiske regering tilfreds med, og den beder os nu om at omlægge vores indsats, og det gør vi.
Og det er jeg glad for at vi har et bredt flertal i Folketinget der bakker op om.
Jens Christian Lund (S), 2007-05-15:
Jeg kan jo sige, at den konservative ordfører ikke lover mere, end ordføreren kan holde, og det er jo selvfølgelig et ærligt svar.
Synes den konservative ordfører ikke, det er lidt mærkeligt, at et land som Irak, der producerer så meget olie, absolut ikke kan få genopbygningen til at virke, måske på grund af koalitionens tilstedeværelse?
Kan den konservative ordfører ikke se andre muligheder, at hele verdenssamfundet og bl.a. også FN kunne have været involveret, frem for at det var koalitionen, der skulle starte en krig, hvor tingene ikke var klar, og hvor freden ikke var forberedt?