Vibeke Grave (S), 2007-03-13:
Lovforslaget, i behandler i dag, vil være med til at sikre, at Danmark fremover vil følge reglerne i EU, og samtidig vil det være med til at rette op på nogle forhold omkring monopollignende tilstande med hensyn til udvinding af råstoffer til havs som påpeget af Konkurrencerådet.
Når det er sagt, sættes der i høringssvarene mange spørgsmålstegn ved, om lovforslaget med sin nuværende udformning vil kunne leve op til sit formål.
En række indsigelser om at vente med denne lovgivning, til EU laver en fælleslovgivning på området, er ifølge ministeriet ikke en mulighed, idet der i så fald vil komme til at mangle ressourcer på grund af branchens manglende efterforskning af nye indvindingspladser som forudsat af 1996-loven.
Justitsministeriet selv vurderer, at der ikke i § 19 er tale om ekspropriation, idet man henviser til, at man fortsat kan bruge sin tilladelse, så længe den løber, men nu er det altså med konkurrence.
Den kommende råstoflov vil komme til at ligne andre landes lovgivning på rigtig mange områder.
Det gælder sådan set med hensyn til indførelse af udbudsordning, at der fremover betales vederlag, og at virksomheden afholder udgifter til efterforskning, undersøgelser og miljøvurderinger.
Derfor er det også lidt uforklarligt at se, hvorfor man vil gennemføre et lovforslag, der imødegår konkurrenceforvridning, men samtidig foreslår en stor forskel på længderne af eneretstilladelser.
Det foreslåede lovforslag er meget forskelligt fra reglerne i Holland, Tyskland, England og Belgien, hvor man har en eneretstilladelse, der løber fra 10 til 30 år.
Der spørger vi: Vil det sikre, at flere virksomheder vil investere i efterforskning og miljøvurderinger, når de har så kort tid til at udvinde forekomsterne efterfølgende?
Der rejser sig samtidig spørgsmål i høringssvarene om, hvorvidt nogle dele af landet vil komme til at mangle forsyninger, såfremt loven liberaliseres.
Det forventes nemlig, at kun meget kapitalstærke firmaer vil kunne deltage i konkurrencen om råstofressourcerne.
Sker det, risikerer man, at den kommende råstoflov vil formindske konkurrencen og i stedet sikre disse firmaer flere enerettigheder, og en sådan udvikling strider vel imod lovforslagets intentioner.
Det er positivt, at man i lovforslaget forsøger at forhindre, at internationale firmaer kan udvinde råstoffer i Danmark og siden eksportere dem til udlandet ved at opkræve afgift for udvinding.
Det kan dog samtidig sammen med den korte udvindingstid, som firmaerne får, betyde, at der kommer prisstigninger på råstofområdet.
Hvordan forhindrer vi det, og ønsker ministeriet i det hele taget at forhindre det?
Verdensnaturfonden sætter spørgsmålstegn ved brugen af bæredygtigheden i lovforslaget, idet rådstofudvindingen i sig selv overhovedet ikke kan siges at være bæredygtig.
På den baggrund foreslår de, at man laver et overvågningsprogram for på den måde at følge med i, at indvinding ikke er for skadelig.
Vi vil også gerne have svar på, hvordan man stiller sig til det fra ministeriets side, inden vi går ind i den her lovgivning.
Til slut vil jeg sige, at Socialdemokratiet er enig i intentionerne i lovforslaget.
Vi vil også gerne gå positivt ind i udvalgsarbejdet for at få den her lovgivning yderligere belyst, men umiddelbart skal vi være sikre på, at den rent faktisk kommer til at opfylde det, den er sat til.