runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christina Egelund (LA), 2015-10-20:
Tak for det.
Ordføreren var i sin tale inde på det her med, at det er vigtigt, at man får klarhed over, hvad man egentlig beder danskerne om at tage stilling til.
Det er jeg fuldstændig enig med ordføreren i.
Og i den boldgade vil jeg bare lige pointere, at jeg faktisk synes, det kunne være rigtig rart, hvis jasiden holdt op med at lade, som om det her kun handler om Europol, for det gør det jo ikke.
Det handler om alt muligt andet end Europol.
Så det var egentlig mest en kommentar.
Så vil jeg gerne spørge til ordførerens holdning til afgivelse af suverænitet, for fakta er jo, at får man et ja den 3. december, skal suverænitet afgives af et flertal i Europaudvalget, og mit spørgsmål er egentlig bare: Hvordan har ordføreren det med, at et flertal i Europaudvalget kan sidde og afgive suverænitet på Danmarks vegne?
Det er sådan set ligegyldigt, om det er hver 14. dag, hver 14. måned eller hvert 14. år.
Morten Løkkegaard (V), 2015-10-20:
Først til det her spørgsmål om, at vi kun taler om Europol.
Jeg ved ikke, hvad det her er.
Deltager jeg i en debat her om folkeafstemningen den 3. december?
Jeg har nu 10-12 gange hørt folk, inklusive mig selv, stå heroppe og sige, at det her ikke kun handler om Europol, så jeg ved ikke, hvor fru Christina Egelund har den påstand fra.
Det er i hvert fald ikke noget, jeg har bidraget til, det kan jeg godt sige.
Så er der det med suverænitet.
Jeg synes, det er utrolig interessant, at man kan blive ved med at hæfte sig ved det med suverænitet.
For mig at se er suverænitet et spørgsmål om formel kontra reel suverænitet.
Der er jo ingen, der har lagt skjul på – det har vi heller ikke gjort i forarbejderne til det her – at når vi skal til folkestemning, er det selvfølgelig, fordi vi afgiver suverænitet.
Men hvad er det for en suverænitet, vi afgiver?
Vi afgiver den form for suverænitet, man afgiver, når man indgår i en forhandling og aftaler noget.
Det handler om, at vi indgår aftaler med andre stater og derved afgiver vi selvfølgelig suverænitet for at nå fælles løsninger.
Dermed får vi reelt større suverænitet, fordi vi reelt får mere medindflydelse og dermed mere, om jeg så må sige, styrke til at afgøre ting selv, til at tage hånd om vores egen fremtid.
Det opfatter jeg som reel suverænitet.
Christina Egelund (LA), 2015-10-20:
Jeg spurgte jo sådan set ikke om, hvordan samarbejdskonstellationerne omkring afgivelse af suverænitet er, for dem er jeg bekendt med.
Jeg spurgte ordføreren om, hvordan ordføreren har det med, at et flertal i Europaudvalget på Danmarks vegne kan afgive suverænitet.
Morten Løkkegaard (V), 2015-10-20:
Hvordan jeg har det med det?
Det, vi gør i den her aftale, er at sørge for, at Danmark sidder med ved bordet og får det samarbejde op at køre, som vi succesfuldt har deltaget i igennem mange år.
Spørgsmålet om, hvorvidt vi afgiver suverænitet, er i den forstand uinteressant.
Det, det handler om, er, at vi afgiver noget formel suverænitet, fordi vi gerne vil fortsætte i det samarbejde, vi allerede er en del af.
Så for mig at se
er det en teoretisk diskussion.
Jeg synes, man skulle forholde sig til virkeligheden i stedet for at botanisere i alle de her emner, for det er med til at sprede det røgslør, som vi snakker så meget om.
Giv nu i stedet danskerne en klarhed over, hvad det er, vi skal stemme om.
Hans Kristian Skibby (DF), 2015-10-20:
Tak, fru formand.
Jeg har jo flere gange noteret mig, at hr. Morten Løkkegaard siger, at det, man ønsker sig, er, at der skal være klarhed.
Jeg tror faktisk, at hr. Morten Løkkegaard ligefrem sagde, at klarhed skal være en service til danskerne.
Det lyder meget flot, og det er vi sådan set ikke uenige i.
Men med hensyn til det her lovforslag ville det så ikke netop for at skabe den her klarhed have været helt på sin plads, hvis regeringen i stedet for havde valgt at lave en aftale, hvori man fremlagde en beskrivelse af de 22 retsakter, som man ønskede at afgive suverænitet på?
Så vidste borgerne, vælgerne, hvad det konkret er for 22 retsakter, og hvordan de skal forholde sig til dem.
Det, man har valgt at gøre, er, at man faktisk nu laver en carte blanche, for der er en menu her, som man kan tage.
Hvis man stemmer ja til det her, ender det med, at der bagefter kan afgives suverænitet via et simpelt flertal i Europaudvalget eller ved et flertal i Folketinget.
Det er jo ikke den rigtige måde at gøre det på, for det skaber ikke klarhed, og det håber jeg ordføreren vil prøve at reflektere lidt over.
Klarhed ville jo være, hvis man åbent, også her i Folketinget, fra jasigernes side turde erkende, at det, man gør ved det her, er, at der reelt afgives suverænitet.
Morten Løkkegaard (V), 2015-10-20:
Jeg ved ikke, om vi har læst de samme papirer.
Jeg står her med papiret vedrørende omdannelse af retsforholdet og de 22 tilvalg af retsakter, hvor enhver kan orientere sig om, hvad de 22 retsakter, vi snakker om, går ud på, så det er bestemt ikke nogen hemmelighed for nogen.
Så jeg ved simpelt hen ikke, hvad hr. Hans Kristian Skibbys ærinde er i den her sag, for det er beskrevet fuldstændig.
Tværtimod har vi jo efterlyst, at Dansk Folkeparti, netop fordi de 22 retsakter er så velbeskrevet, ville indgå i en reel diskussion om, hvad man er for, og hvad man er imod, så danskerne kan få nogle reelle svar på, hvad det er, partierne ønsker, og hvad de ikke ønsker.
Det er bestemt ikke nogen hemmelighed, for hvad de her 22 retsakter går ud på, kan findes overalt på nettet.
Nu udlægger ordføreren jo statsministerens ord.
Jeg vil ikke stå her og udlægge, hvad statsministeren måtte have tænkt og sagt i den forbindelse.
Jeg vil bare konstatere, at der er givet en garanti – og det synes jeg man skal hæfte sig ved – for, at hvis nogen i en eller anden ikke nærmere bestemt fremtid skulle finde på at gøre udlændingespørgsmålet til en ny EU-diskussion i den her forbindelse, så kommer der en folkeafstemning.
Det synes jeg man skal hæfte sig ved, for det er det centrale.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2015-10-20:
Det er jo interessant, for det er sådan noget, der vil skrive sig ind i historiebøgerne, når der nu formentlig om et års tid kommer en aftale om det der spørgsmål.
Det vil sige, at vi om halvandet års tid så skal til folkeafstemning igen.
Det vil jeg glæde mig til at se.
Jeg vil bare spørge ordføreren: Vil det sige, at ordførerens forståelse af asyl- og udviklingspolitikken er bredere end den, som statsministeren tilkendegav den 23. september, hvor han sagde, at man kan bruge et ja ved den kommende folkeafstemning til rent faktisk at tilslutte sig flygtningeomfordelingsmekanismen?
Holger K. Nielsen (SF), 2015-10-20:
Jamen det har vi forstået.
Men der er jo 22 andre – hvad har man imod dem?
Det handler jo om konkrete forbedringer for danske borgere og danske virksomheder – er Dansk Folkeparti imod det?
Det mangler vi så stadig væk at få svaret på.
Og stadig væk vil jeg da godt have en kommentar til det med, at S og V jo i den grad holder hinanden i skak på det her område.
I virkeligheden er det, at de holder hinanden i et jerngreb, som de gør, efter min vurdering et langt, langt stærkere værn imod, at vi skal med i noget som helst, end en folkeafstemning vil være.
Jeg forstår slet ikke, at Dansk Folkeparti er så bange for, at S og V skal smugle os med, for det kan jeg garantere for de ikke gør.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2015-10-20:
Jamen, altså, det skyldes jo bl.a. det forhold, at vi ikke kan få et klart svar fra Socialdemokratiet og Venstre på, hvad den her fælles EU-asyl- og udlændingepolitik er for en størrelse.
Er det f.eks. omfordelingsmekanismen?
Kan man f.eks. tiltræde omfordelingsmekanismen vedrørende asylsøgere uden en folkeafstemning?
Jeg har forsøgt igen og igen at få et svar på det spørgsmål, og jeg kan ikke få det, og det er, fordi faktum er, at statsministeren på det møde den 23. september i Europaudvalget åbnede muligheden for, at man kan tiltræde den.
Det vil efter min mening være et forræderi mod de folk, der går hen og stemmer ja, i tiltro til at Danmark ikke tiltræder en fælles asyl- og udlændingepolitik – for det kan de ikke regne med.
Rasmus Jarlov (KF), 2015-10-20:
Jeg synes jo, at Dansk Folkeparti kører noget på frihjul i den her debat.
Der bliver snakket i meget brede termer om, at man er modstander af, at der skal være mere EU.
Det er et synspunkt, som jeg har meget stor forståelse for.
Men Dansk Folkeparti må også kunne svare på, hvad det konkret er ved den her afstemning, hvad det er ved de her retsakter, som vi tilvælger, som man er modstander af.
Nu har jeg to gange hørt ordføreren sige, at man er modstander af alt undtagen Europol.
Så lad mig tage et enkelt eksempel.
Der er en retsakt her, som handler om, at hvis en kvinde har en voldelig ekskæreste, som er blevet tildelt et tilhold, kan hun tage det med til et andet land, hvis hun flytter væk fra Danmark, eksempelvis flytter til Tyskland.
Hvad har Dansk Folkeparti imod det?
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2015-10-20:
Jeg har da for så vidt ikke noget imod, at en kvinde kan tage et tilhold med til et andet land, men jeg siger bare, at det er en meget, meget stor pris at betale for at opgive kontrollen med Danmarks grænser og for at give et mandat til Folketinget, altså sige, at et tilfældigt folketingsflertal kan afgive suverænitet efter grundlovens § 20.
Der er jo en årsag til, at vi i grundloven har meget skrappe betingelser for, hvornår man kan afgive suverænitet, og at der normalt skal være fem sjettedeles flertal herfor eller en folkeafstemning.
Sådan noget synes jeg da man skal være utrolig varsom med at begive sig ud i.
Rasmus Jarlov (KF), 2015-10-20:
Nu synes jeg, at der er skiftende forklaringer.
Nu har jeg to gange hørt ordføreren sige, at han er modstander af alle retsakter undtagen Europol.
Nu siger ordføreren så, at han for så vidt ikke har noget imod eksempelvis det, at man kan tage et tilhold med til et andet land.
Det er så okay nu.
Der er også andre retsakter, som vi tilvælger, eksempelvis at danske virksomheder har nemmere ved at inddrive krav fra virksomheder i andre lande.
Hvis der eksempelvis er en konkurs, kan man få sine penge, også hvis virksomheden ligger i Tyskland.
Det kan jeg heller ikke forstå at man kan være imod.
Så hvad angår de konkrete ting, vi skal stemme om, synes jeg, at Dansk Folkeparti har meget, meget svært ved at forklare, hvad problemet egentlig er med dem, altså det, som vi stemmer om den 3. december.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2015-10-20:
Hr. Rasmus Jarlov stiller jo en stråmand op, som han derefter skyder ned, og det er jo nemt nok.
Sagen er den, at for så vidt angår konkursforordningen, er det jo sådan, at man sagtens kan forfølge et sådant forehavende i udlandet, selv om man ikke er medlem af den her retsakt.
Der skal man bare have et civiltretligt søgsmål at gøre det ud fra i stedet for at kunne benytte den her forordning.
Ligesådan er det i forhold til det her tilhold.
Det kan man jo også få i udlandet, hvis det er sådan, at man har behov for det.
Så det er ikke i sig selv efter min bedste mening argument nok til at afgive suverænitet til EU på det her og en stribe andre områder, hvilket det her lovforslag jo er udtryk for.
Pia Adelsteen (DF), 2015-10-20:
Tak for det.
Jeg vil spørge Venstres ordfører, om en ophævelse, eller jeg vil hellere sige en omdannelseaf retsforbeholdet og et ja til tilvalgsordningen sådan rent juridisk vil betyde, at et flertal i Folketinget kan tilvælge retsakter på eksempelvis det civilretslige område, og nu er jeg bevidst gået bort fra at sige asyl- og udlændingepolitik, og det er egentlig ikke, fordi jeg ikke synes, jeg også ville høre svaret på det.
Altså, kan et flertal i Folketinget tilvælge andre områder end de 22 retsakter, hvis man omdanner – ikke ophæver, men omdanner – retsforbeholdet til en tilvalgsordning?
Kan det rent juridisk lade sig gøre?
Morten Løkkegaard (V), 2015-10-20:
Det fremgår jo klart af aftalen, hvad det er for retsakter vi ønsker der skal indgå her, og det gælder også det civilretlige område.
Så i princippet ja.
Men det er jo et spørgsmål om, at man her vælger at sige, at de her 22 retsakter er med i forbindelse med det her lovforslag og i forbindelse med den her folkeafstemning.
Så i princippet ja, men det er jo ikke det, der er på tale her.
Det, der er på tale her, er de 22 retsakter, som danskerne skal tage stilling til, og igen må jeg jo sige, at vi ikke har fået meget at vide fra Dansk Folkeparti om, hvad det er for retsakter man konkret er imod.
Det ville være befriende for debatten, hvis man kunne tage stilling til det, der rent faktisk foreligger, i stedet for at botanisere over alt muligt andet.
Pia Adelsteen (DF), 2015-10-20:
Tak for det.
Og tak for det med, at det principielt er rigtigt, at man – et flertal i Folketinget – ved et ja til omdannelsen af retsforbeholdet til en tilvalgsordning kan tilvælge alle andre former for retsakter inden for RIA-området, for det er jo det, det drejer sig om, og det hører jeg et helt klart ja til.
Må jeg så ikke bare sige, at når man savner et klart svar fra Dansk Folkeparti, må det være, fordi man ikke har hørt det.
For jeg har højt og larmende hørt, at vi er imod alle de 21 andre.
Vi synes, det er rigtig godt med politisamarbejde, men det kan man sagtens gøre på andre måder, og det er så Dansk Folkepartis holdning.
Men vi er imod de 21 andre.
Men tak for det klare svar om juristeriet i det.
Morten Løkkegaard (V), 2015-10-20:
Jeg kan kun tilføje, at det, vi stemmer om, altså er 22 retsakter, der er til at læse.
Og jeg kan i øvrigt ikke forstå regnestykket med de 21, for det er altså Europol plus 22 retsakter.
Så det er bare for lige at få det afklaret.
Kenneth Kristensen Berth (DF), 2015-10-20:
Tak for det.
Jeg bliver nødt til at spørge ordføreren, om han mener, at man med et ja den 3. december vil have fået et mandat, der gør det muligt for Danmark at tilslutte sig EU's omfordelingsmekanisme af asylsøgere uden en folkeafstemning.
Morten Løkkegaard (V), 2015-10-20:
Det er jo igen at teoretisere om noget, man ikke ved noget om endnu.
Så det er jo i høj grad et teoretisk spørgsmål.
Men lad os antage, at man blev enige om en omfordelingsmekanisme, som nogle snakker om i øjeblikket.
Så ville det selvfølgelig i henhold til den garanti, der er givet, kræve en folkeafstemning, hvis den kommer til at se ud, sådan som Dansk Folkeparti forestiller sig.
Hans Kristian Skibby (DF), 2015-10-20:
Nu ved jeg ikke, hvor hr. Morten Løkkegaard befinder sig henne til daglig ud over her i Folketinget, men jeg tror ikke, at der er ret mange af de 5½ million danskere, som kan definere og beskrive eller har valgt at gennemlæse de 22 konkrete retsakter.
Det, de forholder sig til, er det, de skal den 3. december, når de skal ned at stemme på deres lokale valgsted og sige ja eller nej.
Det er det, de forholder sig til.
Der er det jo, at man på baggrund af det her lovforslag har valgt at sige: Vi vælger ikke kun at tage udgangspunkt i 22 retsakter.
Vi vælger at tage udgangspunkt i, at vi skal afgive suverænitet, som gør, at et til enhver tid siddende flertal her i Folketinget efterfølgende vil kunne afgive suverænitet på en lang række andre retslige områder, og det står jo ikke i de 22 retsakter.
Derfor er det, at jeg siger, at det burde man have reflekteret over lidt tidligere.
Holger K. Nielsen (SF), 2015-10-20:
Tak for det.
Hr. Søren Søndergaard stemte imod undtagelserne ved folkeafstemningen i 1993, men sådan er der jo så meget i den her verden.
Det, jeg ikke helt forstår, er, at Enhedslisten ikke er bevidste om, hvordan kriminalitet i højere grad bliver grænseoverskridende, bliver international.
Det burde Enhedslisten som parti sådan set nok kunne, om jeg så må sige, forstå og agere efter.
Og er hr. Søren Søndergaard så ikke enig i, at det er nødvendigt med internationalt samarbejde om grænseoverskridende kriminalitet?
Så taler Enhedslisten meget om tab af suverænitet.
Lad mig stille et enkelt, meget kontant spørgsmål om en af de retsakter, som vi skal tage stilling til, det såkaldte tilholdsdirektiv: En dansk kvinde får tæsk af sin kæreste; kæresten får et tilhold af politiet; kvinden vil godt en tur til Tyskland, men kan ikke tage det med sig i dag.
Er det et tab af suverænitet, at hun kan tage det her tilhold med sig til Tyskland i stedet for igen at skulle søge om det i Tyskland?
Er det så frygteligt?
Søren Søndergaard (EL), 2015-10-20:
Ja, det er faktisk rigtigt, at vi lovpriste de danske undtagelser så meget, at vi mente, at de skulle gælde for hele EU.
Vi var faktisk imod, at der skulle opbygges en union med militær og statsborgerskab og det hele.
Desværre var der jo et flertal i Folketinget, som sagde, at de her undtagelser kun skulle gælde for Danmarks og ikke for Europas udvikling.
Det var vi meget kede af, men det var sådan, det blev.
Til hr. Holger K. Nielsens konkrete spørgsmål skal jeg sige: Der er en del af de retsakter her, som vi meget gerne vil tilslutte os på et mellemstatsligt niveau.
Og hvorfor vil vi gerne tilslutte os dem på et mellemstatsligt niveau?
Fordi det afgørende er, at så ved vi, hvad vi tilslutter os.
Men vi ved ikke, hvad vi tilslutter os, når vi går med i EU's overnationale retspolitik, for så kommer EU-Domstolen ind.
Så er det jo EU-Domstolen, der i sidste ende beslutter, hvordan tingene skal fortolkes, også uden at vi i Danmark kan gå hen og sige nej.
Holger K. Nielsen (SF), 2015-10-20:
Jamen det er præcis det, der er pointen i det her: Hvis vi skal have en sikkerhed for, at det tilhold, som kvinden har fået her i Danmark, også skal kunne tages med til Tyskland, og der så bliver problemer i forhold til de tyske myndigheder, så er der nogle fælleseuropæiske regler, der gør, at man faktisk kan effektuere, at kvinden kan tage det her tilhold med sig.
Det kan man da godt sige
på et vist niveau – et abstrakt niveau – kan være et tab af suverænitet, men er det ikke en fordel for den danske kvinde, at hun uden videre kan tage det her tilhold med sig til Tyskland for at kunne blive beskyttet mod den voldelige ægtemand, som ellers ville tæske hende?
Søren Søndergaard (EL), 2015-10-20:
Altså, jeg troede egentlig, at Holger K. Nielsen havde opgivet kampen med mig om, hvem der var mest kritisk over for EU.
Men nu forstår jeg på hr. Holger K. Nielsen, at han tillægger EU nogle motiver, som jo virkelig er grove, nemlig at sige, at EU ikke skulle være interesseret i at lave nogle aftaler, ovenikøbet her med en medlemsstat eller for den sags skyld med beslægtede lande, om at få sådan noget til at fungere.
Det var også det, der var spørgsmålet i det, hr. Holger K. Nielsen nævnte før, med den grænseoverskridende kriminalitet.
Den grænseoverskridende kriminalitet kan jo ikke bekæmpes inde fra EU.
Vi har set en sag i dag, der går langt ud over EU's grænser.
Selvfølgelig skal der være et internationalt politisamarbejde, også ud over EU's grænser, men det skal kontrolleres af befolkningerne og deres valgte nationale parlamenter.
Pia Adelsteen (DF), 2015-10-20:
Tak for det.
Lige på det her niveau tror jeg egentlig at hr. Søren Søndergaard og undertegnede og Dansk Folkeparti er rimelig enige om, hvad der skal stemmes den 3. december.
Men jeg vil spørge måske sådan lidt polemisk: Er det her egentlig ikke et selvforskyldt problem, der er opstået for Danmark, forstået på den måde, at da man i sin tid uden folkeafstemning sagde ja til Lissabontraktaten, var man jo udmærket godt klar over, at på det retslige område ville tingene bliver overstatslige?
Det står jo i Lissabontraktaten, og dermed vidste man også, at det her problem en dag ville opstå.
Men man skød det fra sig, fordi man ikke ville spørge borgerne.
Jeg ved godt, det er sådan lidt polemisk, men jeg synes, det er vigtigt at få frem også i sådan en debat som i dag.
Søren Søndergaard (EL), 2015-10-20:
Jeg havde sådan set
håbet, at det var den socialdemokratiske ordfører, der havde spurgt mig, for jeg spurgte lige præcis hende om det.
Derfor tog jeg også Lissabontraktaten med op på talerstolen.
For det er jo fuldstændig korrekt, at de partier, som nu siger, at det er helt afgørende at være med i Europol, og at vi derfor skal have afskaffet den danske retsundtagelse, er de samme partier, som gjorde det muligt, at vi fik et problem med den danske retsundtagelse gennem deres tilslutning til Lissabontraktaten – og vel at mærke en tilslutning, som skete uden en folkeafstemning.
Så man må jo sige, at det for det første er et selvskabt problem.
Altså, udenrigsministerens parti, det socialdemokratiske parti, hr. Holger K. Nielsens parti – alle de partier har et direkte medansvar for, at vi står i det her.
Men ikke alene det, de har så for det andet ladet 5-6 år passere – Lissabontraktaten trådte jo i kraft i november 2009 – og så kunne man have håbet på, at de så i det mindste, når de nu havde set, hvilket problem de havde skabt for sig selv, ud i fremtiden gik i gang med at løse det problem, at de gik i gang med nogle parallelforhandlinger eller et eller andet, der kunne tage højde for det.
Men intet er sket på det område før nu.
Pia Adelsteen (DF), 2015-10-20:
Igen måske et lidt polemisk spørgsmål, men jeg kunne da godt tænke mig at spørge: Når man nu nævner det her direktiv om tilhold, som man også gerne vil gå med i, så kan jeg da godt finde på at spørge – og nu glæder jeg mig jo til, at Socialistisk Folkeparti kommer på talerstolen – om det er værre at rejse til USA uden at kunne tage et tilhold med, end det er at tage til Tyskland.
For jeg kan forstå, at det er meget slemt, at vi ikke inden for EU i hvert fald kan tage det her tilhold med, men at det ikke gør så meget, hvis det er uden for EU.
Der har man i hvert fald nogenlunde samme problem, som man har nu i EU.
Søren Søndergaard (EL), 2015-10-20:
Altså, i fairnessens interesse vil jeg opfordre spørgeren til at stille det spørgsmål til hr. Holger K. Nielsen.
Men jeg vil sige, at her er en forskel mellem Dansk Folkeparti og Enhedslisten, for jeg forstår på Dansk Folkeparti, at man er imod indholdet i de 21 retsakter.
Det er vi sådan set ikke.
Der er en række af de retsakter, hvor vi kan se nogle positive elementer.
Men det afgørende element, der består i, at den danske befolkning og de danske domstole mister myndighed og vi fremover er tvunget til at effektuere, hvad bulgarske eller italienske domstole har besluttet, vejer tungest for os.
Morten Løkkegaard (V), 2015-10-20:
Allerførst: Jeg synes, det er dejligt, at hr. Søren Søndergaard tilkendegiver fra talerstolen, at der trods alt er en lang række af de retsakter, der er med her, som Enhedslisten faktisk godt kan se det positive i.
Jeg synes, det er velgørende for debatten, at vi kan få det fastslået, for det var ikke meget, vi fik ud af Dansk Folkeparti på den konto.
Det er spørgsmålet om parallelaftaler – hvis og såfremt og ifald vi nogen sinde får en forhandling om dem – og om, hvornår vi skal regne med, at en parallelaftale vil komme til at gælde.
Vil hr. Søren Søndergaard anerkende, at det kan komme til at tage mellem 5 år og 10 år?
Det vil jo altså ødelægge dansk politis arbejde i en årrække.
Søren Søndergaard (EL), 2015-10-20:
Igen må jeg jo erkende, at jeg nu også bliver fuldstændig overgået i min EU-kritik og EU-skeptik af Venstres ordfører, som altså helt seriøst prøver at bilde Folketinget ind – hvis vi tager den pædofilsag, hvor den hovedanklagede er i Danmark – at man ikke fra EU's side ville have lavet en parallelaftale, men ville have ladet det flyde i 10 år med det resultat, at den person kunne have haft et helle i Danmark uden at blive retsforfulgt i de 10 år.
Er det virkelig det, ordføreren prøver at fortælle?
Jeg synes, det er meget forbløffende.
Hvis man har en idé om, at EU ønsker at bekæmpe børneporno, hvis man har en idé om, at EU ønsker at bekæmpe pædofili, vil EU selvfølgelig lave en aftale med Danmark.
Da vi har den samme interesse, vil EU selvfølgelig lave en aftale med Danmark, der går ud på, at det kan vi gøre i fællesskab – ligesom EU har med andre lande uden for EU.
Hvis man ikke vil det, skal vi virkelig overveje, om det er den rigtige klub, vi er medlem af.