runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jacob Jensen (V), 2010-09-07:
Jamen jeg er utrolig glad for, at det går godt i Sverige, men det skyldes jo bl.a. nok, at landet har en borgerlig regering.
Derfor kan vi også være glade for, at vi har en borgerlig regering i Danmark, og det skal vi blive ved med at have, for det er jo forudsætningen for, at vi kan skabe den udvikling, som hr. Simon Emil Ammitzbøll og jeg jo langt hen ad vejen er enige om, altså at vi skaber et liberalt og borgerligt Danmark, hvor det kan betale sig at gøre en indsats, hvor der er tryghed for den enkelte, og hvor der er understøttelse til de socialt udsatte, som jeg bl.a. nævnte i et svar for lidt siden.
Det er jo det, som jeg opfatter som et liberalt og borgerligt Danmark.
Men jeg oplever det ikke som mit drømmescenarium at få et land, hvor skattetrykket igen skal stige, hvor vi skal komme til at se, at udgifterne vokser ud over det, vi bare tilnærmelsesvis tilsigter, så vi dermed skaber den uro, som det er så afgørende at vi ikke skaber, i forhold til at sikre ro på de offentlige finanser, i forhold til at sikre ro på den udvikling i renten, som vores økonomi og dermed vores samfund er så afhængigt af, at vi har.
Nå, men jeg troede sådan set, at vi var enige om meget af det sidste, der bliver sagt om det at skulle kunne prioritere og det at finde mere hensigtsmæssige og mere kvalificerede måder at gøre tingene på.
Det er også derfor, at det er så forstemmende, når man hører fra oppositionens side, at den eneste måde, man kan gøre de her ting på, er at sende flere penge, sende flere penge, og at man ikke kigger på, hvad det er for nogle eksempler, der er udeomkring – både gode og dårlige eksempler – og så sikrer, at vi lærer af de gode eksempler, roser de gode eksempler i stedet for at tale det hele ned i et stort, sort hul, som jeg synes oppositionen er i fuld gang med at gøre.
Det synes jeg ikke de har fortjent ude i kommuner og regioner, som virkelig kæmper og er kreative og dygtige langt hen ad vejen.
Der er så eksempler på, at det går galt, men de eksempler skal vi også lære af.
At sige, at der bliver skåret ned, når vi har givet ressourcer som aldrig før og vi oven i købet holder det niveau til næste år – nu bliver vi så beskyldt for, at det oven i købet stiger en smule – og at kalde det en nedskæring kan jeg simpelt hen ikke forstå.
Men det kan godt være, at det er en speciel SF-retorik og opfattelse af tingene, men det er altså ikke en Venstreopfattelse af tingene.
Astrid Krag (SF), 2010-09-07:
Hvis virkeligheden nu var så rosenrød, som Venstres ordfører prøver på at få os til at tro, ville virkeligheden med de kommunale budgetter jo også se anderledes ud.
Det her er jo altså ikke en eller anden partipolitisk propagandavirksomhed, jeg har gang i.
Det gælder jo sådan set kommuner, uagtet hvilken partifarve deres borgmester har.
Der er, så vidt jeg ved, absolut Venstreflertal, og der burde træerne jo så vokse ind i himlen, kan jeg forstå på Venstres ordfører.
Men der er virkeligheden, at man afskediger mennesker og samtidig bliver nødt til at hæve skatten for bare at kunne holde det serviceniveau, man er forpligtet til over for sine borgere.
Det stemmer da utrolig dårligt overens med det billede, som Venstres ordfører prøver at stå at tegne her.
Det kan jeg slet ikke forstå at Venstres ordfører ikke kan se.
Jeg mener, at man har et meget, meget stort forklaringsproblem, og jeg mener, at man har sendt regningen videre til den borgernære velfærd i kommunerne.
Rudekuverten er ikke betalt, den er bare sendt videre til vores kommuner.
Selvfølgelig skal der effektiviseres, selvfølgelig skal vi afbureaukratisere, det ligger også i »En Fair Løsning«, oppositionens plan, men hvor regeringen stjæler de gevinster fra kommunerne, de opnår ved at effektivisere, siger vi sammen med Socialdemokraterne, at det selvfølgelig er et beløb, kommunerne skal have lov til at beholde, så de kan blive ved med at udvikle og prioritere velfærden, og så vi kan blive ved med at få en mere effektiv offentlig sektor.
Jacob Jensen (V), 2010-09-07:
Nu er der jo også den sammenhæng, at for at vi kan hjælpe de svageste grupper, kræver det, at der er nogle, der har tjent nogle penge, og nogle virksomheder, der har produceret nogle varer, som de kan sælge, og dermed noget, som vi kan beskatte og derigennem have penge til også at hjælpe de svageste grupper.
Det er ligesom forudsætningen.
Men når det er sagt, kan man jo også se i den genopretningspakke, som er en del af finanslovudspillet fra regeringens side, at vi der opererer med en omprioritering på 10 mia. kr., hvor vi bl.a. netop opprioriterer de svageste grupper.
Vi opprioriterer også sundhedsområdet, vi opprioriterer også at få unge igennem uddannelsessystemet.
Men vi opprioriterer også de svageste grupper, herunder nogle af de grupper, som der blev spurgt ind til her.
Så jo, dem vil vi gerne hjælpe, og det gør vi også både i det, vi har gjort, og i den kommende finanslov.
Sofia Rossen (IA), 2010-09-07:
Jeg kan ikke få det til at hænge sammen.
Sidste år, på finansloven 2010 var der 1 mia. kr. til satspuljemidler.
For 2011 er der afsat 700 mio. kr. mindre end i 2010.
Hvordan hænger det sammen med, at regeringen går ind og kigger på de svageste?
Jacob Jensen (V), 2010-09-07:
Der har så været nogle projekter og andet, som er udløbet, og det har været de midler, som ligesom er blevet ført tilbage til satspuljen, så den i stedet for normalt omkring 1 mia. kr. er på omkring 300 mio. kr.
Det kan man også gøre mange gode ting for.
Det skal ses i forhold til den samlede politik, vi fører, og det er netop derfor, jeg nævnte før, at vi med vores finanslovforslag lægger op til en omprioritering.
Vi har modet til at omprioritere og sige: Der er noget, vi måske har knap så meget brug for; til gengæld er der nogle kernevelfærdsydelser, herunder på det psykiatriske område og andre steder, for udsatte, som skal have et ekstra løft.
Det er det, vi gør med vores finanslovforslag sammen med satspuljeforliget.
Christine Antorini (S), 2010-09-07:
Noget af det, der ellers igennem mange år har været relativt bred enighed om, er, at noget af det, der virkelig gør en forskel, når der er en økonomisk krise, er at ruste voksne, som ellers er i risiko for at ryge ud af arbejdsmarkedet, igennem voksen- og efteruddannelse og omskoling, så de er klar til at tage de nye job, der måtte komme.
Derfor er det jo fuldstændig uforståeligt, når man ser regeringen og Dansk Folkepartis forslag til at løse krisen, at det lige præcis er forskning og uddannelse, der bliver skåret markant ned på.
Vi taler om knap 5 mia. kr., der bliver skåret ned på forskning og uddannelse – og endda med en profil, hvor det er de kortest uddannede, der rammes hårdest.
For kortuddannede voksne, som ikke har fået 9. klasse og måske gerne vil tage det sidste fag, er der nu øget brugerbetaling, de kan uddanne sig i kortere tid, og arbejdsgiverne får også skåret ned i deres godtgørelse, selv om de ellers kunne have en stor interesse i at være med til at løfte den omskolingsopgave, der ligger i krisetider.
Jacob Jensen (V), 2010-09-07:
Jeg vil starte med at konstatere, at forskningsbevillingerne er steget med over 50 pct. siden 2001, og de er ikke mindst steget i perioden 2007-2010.
Og det vil også ske igen til næste år.
Der er jo afsat midler til nye forskningsinitiativer i 2011 på over 2 mia. kr. I 2012 afsættes der 2,3 mia. kr. fra Højteknologifonden og globaliseringspuljen.
Så det at komme og sige, at vi skærer ned på forskning og uddannelse, er notorisk forkert.
Det er rigtigt, at vi omprioriterer nogle af tingene, bl.a. på skoleområdet, men det gør vi jo også netop for at sige, at der er nogle steder, hvor vi virkelig skal satse, bl.a. få flere gennem ungdomsuddannelserne.
Det er også derfor, det er afgørende at få sagt, at bl.a. taxametertilskuddet til ungdomsuddannelserne vil stige igen til næste år.
Det er steget med 15 pct., siden de nuværende 3. g’ere startede i gymnasiet, bl.a. på grund af stigende elevtal.
Der er kommet yderligere praktikpladser – 16.000 – og det vil der komme igen med det finanslovforslag, som vi lægger op til, inden for det, der hedder AER-ordningen.
Christine Antorini (S), 2010-09-07:
Altså, det er jo helt fantastisk at høre Venstres ordfører tale lodret imod det, der står i regeringens egen såkaldte genopretningsplan.
4,8 mia. kr. bliver der skåret ned på forskning og uddannelse.
Men lad os være lidt konkrete, for jeg lagde mærke til, at ordføreren havde meget travlt med at sige, at regeringen er rigtig optaget af, at flere unge skal igennem ungdomsuddannelsessystemet.
Sagen er jo den, at der her i finanslovforslaget ligger, at der bliver skåret 1.500 skolepraktikpladser væk.
Det er unge, der gerne vil være lærlinge, men som ikke kan blive færdige med deres uddannelse, medmindre de får en skolepraktik, fordi der ikke er den vækst i virksomhederne, der gør, at disse kan oprette ordinære praktikpladser.
Jeg går ud fra, at ordføreren kan bekræfte, at der bliver skåret 1.500 skolepraktikpladser væk.
Jeg går også ud fra, at ordføreren kan bekræfte, at der på erhvervsskolerne i øvrigt generelt bliver skåret ned med 225 mio. kr.
– det er lige præcis den gruppe af unge, vi gerne vil have skal gennemføre en ungdomsuddannelse.
Det er det, der ligger i finanslovforslaget, og ikke al mulig snak om et løft.
Det er en regulær nedskæring for dem, der overhovedet har brug for at blive løftet mest, der ligger i finanslovforslaget.
Jacob Jensen (V), 2010-09-07:
Jeg må jo konstatere, at der med finanslovforslaget – og det tror jeg også fru Christine Antorini kender til, det kan jeg næsten høre – lægges op til, at der bliver etableret yderligere 5.000 praktikpladser inden for AER-ordningen, og at der har været en stigning i antallet af praktikpladser på 19 pct. svarende til 16.000 fra 2009 til 2010.
Men det er så også korrekt, som der bliver henvist til, at genopretningspakken medfører nogle omprioriteringer på uddannelsesområdet, men det går ikke ud over uddannelsesområdets kerneydelser, og det er jo det, der er hele pointen.
Man siger, at der bliver skåret ned på skoleområdet i det hele taget, men hvis man kigger på de nominelle tal, kan man se, at der er givet over 5 mia. kr. ekstra siden 2003.
Det er en nedskæring, kan jeg så forstå.
Til næste år vil vi opleve, at der pr. elev bliver brugt over 67.000 kr. mod 63.000 kr. i 2001.
Det kan jeg så forstå man mener er en nedskæring.
Det er jeg ikke enig i.
Astrid Krag (SF), 2010-09-07:
Det er simpelt hen næsten ikke til at holde ud at sidde nede i salen og høre på det skønmaleri, som Venstres ordfører maler.
Det står jo altså i en temmelig kras kontrast til virkeligheden ude i kommunerne, hvor de er i gang med at prøve at få budgetterne til at gå op, og jeg synes, det er noget af det frækkeste, når vi skal høre regeringen sige, at regningen er betalt, når virkeligheden i virkeligheden er, at man har udfaktureret den og sendt 98 rudekuverter ud til kommunerne.
Forudsætningen for regeringens økonomiske plan er, at man kan holde en nulvækst i kommunerne.
Det sidder de og kæmper med nu, og det, jeg bare vil bede ordføreren be- eller afkræfte over for mig, er påstanden, at det kommer til at gå ud over kernevelfærden, når kommunerne skal have budgetterne til at gå op.
Det kommer til at kunne mærkes i børnehaver, i daginstitutioner, med flere lukkedage, med færre pædagoger og mindre uddannet personale, det kommer til at kunne mærkes i folkeskolen, hvor de fyrer lærere, det kommer til at kunne mærkes i ældreplejen, hvor man lige nu sidder med forskellige fiksfakserier rundtomkring for at få enderne til at nå hinanden og f.eks. indregner vejtiden i tiden hos de ældre og den slags ting.
Er hr. Jacob Jensen ikke enig i, at det kommer til at gå ud over kernevelfærden, at man har sat kommunerne i det jerngreb, som man har?
Jacob Jensen (V), 2010-09-07:
Jeg synes, det er lige groft nok at kalde det nedskæringer og et jerngreb, når man hvert evig eneste år har tilført flere ressourcer på områderne til kernevelfærden – det med flere ressourcer var det, som jeg viste før på planchen, og som også finansministeren tidligere brugte i sin fremlæggelse i forbindelse med finansloven.
Vi vælger så oven i købet i en tid, hvor der ikke var penge til det, fordi vi har svigtende indtægter, og hvor man måske burde gå en helt anden vej, alligevel at holde det historisk høje niveau i ressourcetildelingen, altså på trods af manglende indtægter, fordi vi jo netop siger: Vi er godt klar over, at der skal nogle penge til, men når vi er nået op på et niveau, som er så højt, synes vi også, det er rimeligt over for alle, at vi ikke kun fokuserer på ressourcetildeling, men at vi også fokuserer på, hvordan vi kan gøre tingene mere kvalificeret.
Det er derfor, vi bl.a. kigger på folkeskoleområdet, og det er derfor, vi netop kigger på mange af de gode eksempler, der er udeomkring i kommunerne, hvor man får tingene til at fungere på en mere hensigtsmæssig måde, end man har gjort før.
Det er da eksempler, vi skal lære af.
Jeg gav i min ordførertale eksemplet med plejehjemssagen fra Københavns Kommune.
Hvis vi nu lige præcis havde givet flere penge specifikt til det felt, havde det så virket?
Nej, det havde det ikke.
Hvorfor?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2010-09-07:
Jeg vil sige til hr. Frank Aaen, at jeg jo går ud fra, at grunden til, at S og SF fremlagde deres forslag i går, var, at det kunne indgå i debatten her.
Så det må jo sådan set være meningen, at det skulle indgå i den her debat – ellers kunne det jo lige så godt være blevet fremsat på et hvilket som helst andet tidspunkt.
Der synes jeg at jeg som finansminister må have ret til at komme med en foreløbig vurdering af det forslag til debatten her.
Ligesom hr. Frank Aaen foretager en vurdering af regeringens forslag, må det jo være en helt fair arbejdsfordeling.
Så siger jeg, at vi på torsdag fremlægger de konsoliderede tal for S og SF's forslag, men at det, jeg er kommet med her i dag, er min foreløbige vurdering.
Og tænk, jeg finder det fuldstændig demokratisk, og jeg går da også ud fra, at hr. Morten Bødskov og hr. Ole Sohn vil bekræfte, at grunden til, at de fremlagde deres forslag i går, var, at det skulle indgå i debatten her i dag.
Line Barfod (EL), 2010-09-07:
Hr. Jacob Jensen sagde tidligere, at der ikke bliver skåret ned ude i kommunerne.
Jeg tror, at de fleste har opdaget, at der rundtom i kommunerne bliver skåret ned i stor stil.
Hr. Jacob Jensen påstår, at det er, fordi det skaber arbejdspladser.
Derfor vil jeg gerne høre, om hr. Jacob Jensen kan forklare helt konkret: Når Danske Banks direktør, hr. Peter Straarup, får en skattelettelse på 0,5 mio. kr. om året, hvordan skaber det så helt konkret flere arbejdspladser i Danmark?
Jeg kan simpelt hen ikke se, at det hænger sammen.
Frank Aaen (EL), 2010-09-07:
Jamen derfor skal finansministeren også deltage i debatten!
Det kan ikke nytte noget at sige: Det vil jeg ikke snakke om, det må vente til på torsdag.
Nu har vi debatten.
Ministeren har lagt sin vurdering frem, Socialdemokratiet og SF har lagt deres vurdering frem, og så må vi da tage debatten og ikke vente på, at man har produceret et embedsmandspapir, der kommer på torsdag.
Det er da helt urimeligt, og jeg synes, det er en falliterklæring!
Jeg synes, det viser, at finansministeren ikke har hold i sine papirer – så enkelt er det.
Jeg havde egentlig talt skrevet mig for noget helt andet.
Jeg spurgte nemlig Venstres ordfører: Er der en sammenhæng mellem, at gælden i øjeblikket stiger med 300 mia. kr., og at regeringen har givet ufinansierede skattelettelser i størrelsesordenen ca. 300 mia. kr.?
Kan man måske oven i købet tænke, at der er en årsagssammenhæng?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2010-09-07:
Vi taler om flere ting her, vil jeg sige til hr. Morten Østergaard.
For hvis vi taler om kommunerne, handler det jo om nogle styrkede redskaber over for kommunerne, hvis ikke de holder sig inden for rammerne.
Er der så mere troværdighed nu om, at de holder dem i forhold til tidligere?
Der må man jo sige, at der er større troværdighed om, at de holder dem.
Men om det er nok, er jo det, man selvfølgelig hele tiden skal følge tæt.
Det er en forudsætning for den økonomiske politik.
Det andet spor er vel sådan mere langsigtet, hvilket hr. Morten Østergaard er inde på.
Men i første omgang i forhold til kommunerne er svaret jo, at der er styrkede beføjelser, og at der er flere sanktionsmuligheder over for kommunerne.
Vi har jo talt for, at man kunne gå over til et helt andet system i forhold til kommunerne, hvor man altså sikrede en aftale mellem staten og den enkelte kommune.
Vi tror, at det vil ansvarliggøre den enkelte kommunalbestyrelse i forhold til den økonomiske ramme, man så selv havde aftalt med staten.
I forhold til hele den her diskussion, vi har hvert eneste år, om, at det skrider, tror vi, at det vil være en mere holdbar måde at løse tingene på.
Dér er regeringen ikke endnu, men regeringen tror jo, at det styrkede sanktionsregi, man har lavet nu, er tilstrækkeligt.
Frank Aaen (EL), 2010-09-07:
Dansk Folkeparti har gennem årene været med til at gennemføre en lang stribe skattelettelser, og de rigeste har været topscorere hver eneste gang.
Nu mangler pengene, og så skal regningen betales.
Den bliver så sendt til børnefamilierne, til de arbejdsløse, til pensionisterne og til de lavtlønnede.
Og så ved jeg godt, man siger: Nå ja, men de rige skal også betale.
Det er jo korrekt, for der er et element, der hedder, at den skattelettelse, man ellers ville have fået her til den 1. januar, får man ikke.
Men der er en forskel.
Børnefamilierne, de lavtlønnede, pensionisterne og de andre grupper mister pengene til evig tid; de mister dem i 2011, i 2012, i 2013, i 2014 og derudad, hvorimod de rige bidrager med at undvære en skattelettelse oven i alle de andre skattelettelser, og den skattelettelse skal de kun undvære i et par år, for så får de den.
Hvordan kan det være, at de, der har mindst, skal betale til evig tid, hvorimod de, der har mest og i forvejen har fået mest, så hurtigt slipper ud af den stramning, de bliver pålagt?
Det var det ene spørgsmål, og det andet gemmer jeg.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2010-09-07:
Vi har lige præcis haft fokus på specielt arbejdsmarkedet, hvor de lave indkomster tjenes, og vi har sikret, at det bedre kan betale sig for folk på overførselsindkomst at gå i arbejde, selv om de ikke kan komme ind og få et højtlønnet job.
Vi indførte bl.a. beskæftigelsesfradraget, og det kan jeg så forstå at andre partier er blevet så glade for, at de ønsker at forhøje det.
Det er da bare fantastisk, at man har haft blik for, at noget af det, vi fik indført, rent faktisk er noget fornuftigt noget.
Men det er jo – går jeg ud fra, man vil sige – fordi det er noget, der retter sig mod folk med ikke så forfærdelig høje indkomster.
Det var bare et eksempel.
Så vil jeg også sige, at da vi lavede genopretningspakken her i forsommeren, var der f.eks. et forslag fra regeringen om at fastfryse overførselsindkomsterne.
Det mente vi ville få social slagside, og derfor blev det jo hakket væk og ikke gennemført.
Derimod gennemførte vi jo bl.a. den her 3-årige fastfrysning af skattesatserne, fordi det fordelingsmæssigt meget mere er på sin plads at gøre det; det er mere solidarisk, og jeg kan se, at det oven i købet er så godt, at der er en del af de andre partier, der nu har adopteret det og siger, at den del af genopretningspakken vil de gerne være med til.
Frank Aaen (EL), 2010-09-07:
Det er jo tit sådan, at når man ikke får svar på det spørgsmål, der bliver stillet, er det, fordi den, der bliver spurgt, ikke har noget godt svar.
Mit spørgsmål var: Hvorfor vedtager man en stramning, der rammer børnefamilier, arbejdsløse og pensionister til evig tid, hvorimod udskydelsen af skattelettelsen for de rigeste er en tidsbegrænset – meget tidsbegrænset – stramning?
Det vil altså sige, at de rige får det, de regnede med at få, mens de fattige – børnefamilierne – må vinke farvel til pengene til evig tid.
Det synes jeg alligevel er et interessant spørgsmål, hvorfor man lige vælger den profil.
Og så til det andet spørgsmål, som jeg ikke nåede at stille før.
Enhedslisten stiller et ændringsforslag til finansloven og siger: Hvis vi nu tilbageruller alle skattelettelserne til den rigeste tiendedel i Danmark, de, der tjener mere end 0,5 mio. kr., vil vi få 7 mia. kr. i kassen, og de 7 mia. kr. sender vi direkte til kommunerne, så de kan give mere velfærd, bedre forhold i skolerne, for de ældre osv.
Var det ikke et rigtig godt forslag?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2010-09-07:
Altså, hvad angår det sidste, har vi det jo med at holde de aftaler, vi indgår, og det gør vi selvfølgelig også, når det drejer sig om den offentlige økonomi.
Jeg er sådan set spændt på at se, når vi kommer til afstemningen om ændringsforslagene, hvordan de andre partier, som hr. Frank Aaen vil støtte i en regering, vil stille sig til et sådant ændringsforslag.
Med hensyn til det første, der bliver spurgt om, vil jeg bare lige sige, at jeg anfægter det, der bliver sagt om børnefamilier, nemlig at fordi man er en børnefamilie, er man fattig.
Hr. Frank Aaens retorik heroppe fra talerstolen giver altså indtryk af, at børnefamilier er fattige, men der er masser af børnefamilier, der gudskelov har ressourcer og kan en masse ting.
Og vi har længe haft som politik, at vi godt kunne foretage en prioritering af de midler, vi bruger på børnefamilieydelsen, sådan at nogle af de midler går til andre ting, og det kunne vi så få igennem med genopretningspakken.
Med hensyn til de arbejdsløse så giver det indtryk af, at det at være arbejdsløs er en permanent tilstand, men det er jo lige præcis det, vi skal arbejde for, at det ikke bliver.
Det afgørende perspektiv for en arbejdsløs må være at komme i arbejde igen.
Det er også derfor, der her i 2009 0g 2010 er blevet iværksat en lang række initiativer for at mindske stigningen i ledigheden, og vi kan med glæde konstatere ud fra de tal, vi har set i forbindelse med finanslovens fremlæggelse, at det gudskelov er lykkedes at få ledigheden til ikke at stige, hvilket vi frygtede ville ske for et år siden.
Sofia Rossen (IA), 2010-09-07:
I regeringens program for 2020 står der, at danske skolebørn – og det må vist gælde alle børn, der bor i Danmark – skal være blandt de dygtigste i verden.
Jeg vil gerne have oplyst, hvad Dansk Folkeparti mener om dette punkt, når Dansk Folkeparti sammen med regeringen har fremlagt et finanslovforslag, der siger, at ca. 50 pct. af tilskuddet til organisationer og foreninger m.v. på børneområdet ikke figurerer længere efter 2010, heller ikke støtten til Foreningen Grønlandske Børn, som forventer et nul fra næste år.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2010-09-07:
Vi har den ambition, at vi skal være dygtigere i forhold til folkeskolen og i forhold til at få børn med, og det er jo en hel vifte af initiativer, der er nødvendig til det.
Det afgørende er jo at spotte problemerne så tidligt som overhovedet muligt og så sætte ind.
På skolerne ved man ofte, hvor det er, man skal sætte ind, og det er jo i høj grad her og i kommunen, man så skal finde ud af, hvordan man gør det i praksis.
Men vi deler klart ambitionen om, at vi får en folkeskole i top, og at vi får vore unge godt igennem uddannelsessystemet, så de kan begå sig rigtig godt efterfølgende i livet.
Sofia Rossen (IA), 2010-09-07:
Af erfaring ved vi jo, at hvis det ikke går godt på hjemmefronten eller andre steder, går det ikke godt i skolen.
Derfor er jeg lidt betænkelig ved, at man i regeringens plan for 2020 har et mål, der siger, at man skal være den dygtigste i verden, men også går ind og reducerer den støtte, der er til de organisationer, der varetager børn.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2010-09-07:
Jeg tror bare ikke, man kan se det så isoleret.
Hvis man spørger ude på en konkret skole, hvad det er, man får viden om i forhold til udsatte børn eller børn, der har problemer med at hænge på, så ved man jo godt meget tidligt på skolen, hvad det er for nogle børn, der er i risikozonen.
Det afgørende er, om man der har de tilstrækkelige redskaber til at gribe ind, til at råbe vagt i gevær eller få nogle fra kommunen til at være behjælpelige.
Jeg mener, der er en bred vifte af ting, man selvfølgelig skal være opmærksom på i forhold til, om vores børn får en ordentlig skolegang, og om man får sat tidligt nok ind.