runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Charlotte Sahl-Madsen (KF), 2011-02-22:
Hvis jeg har kastet hr. Jonas Dahl ud i en identitetskrise ved en forkert navngivning, beklager jeg det.
Så vil jeg sige, at vi fastholder den enstrengede ledelsesstruktur på universiteterne.
Lige når det gælder akademiske råd, er der ikke nogen tvivl om, hvad opgaven er dér.
Der er givet øget frihed til, hvordan man vælger formanden i akademiske råd.
Så jeg synes alt i alt, vi står
med en universitetslov, der giver øgede frihedsgrader til universiteterne, giver universiteterne mulighed for simpelt hen at præcisere, hvordan de lige på det enkelte universitet vil løse f.eks. organiseringen.
Vi talte tidligere om studenter- og medarbejderindflydelse.
Så jeg synes, det er en rigtig god universitetslov, vi står med her.
Jonas Dahl (SF), 2011-02-22:
Nu skal jeg ikke kunne sige, om det er derfor, vi aldrig er blevet inviteret til forligsforhandlingerne, men der er noget navneforvirring, som vi må få styr på en gang på et senere møde, tror jeg.
Men ud over det vil jeg bare gerne høre, om ministeren ikke også er enig i – jeg synes også, det er fint, at man konkluderer, at man om 3 år skal følge op på det – at der er en udfordring i at sikre en vis form for checks and balances, altså sikre, at den magt, som nu bliver forøget for rektors vedkommende, også bliver holdt i snor af enten bestyrelsen eller et akademisk råd eller andre fora.
Har ministeren gjort sig nogen tanker om, at man også i bemærkningerne til lovforslaget, når det endelig skal implementeres, måske kan komme med en præcisering af, at man skal have oprettet akademiske råd, og hvilke beføjelser der eventuelt skulle ligge i de akademiske råd?
Og er det noget, ministeren vil være med til at se på?
Charlotte Sahl-Madsen (KF), 2011-02-22:
Jo, det er jeg meget enig med hr. Johannes Dahl i.
Universiteternes midler skal bruges på undervisning og på forskning og på så lidt administration som overhovedet muligt.
Det er universiteterne i øvrigt også opmærksomme på.
En af forudsætningerne for, at man kan forenkle, er selvfølgelig også, at vi har nogle klare aftaler med hinanden om, hvordan universiteterne skal arbejde sammen med f.eks. Universitets- og Bygningsstyrelsen.
Og der kan jeg nævne, at vi har været i gang med en meget markant forenklingsproces.
Vi har simpelt hen siddet og udarbejdet lange lister i samarbejde med universiteterne om, hvordan der kan forenkles i forbindelse med de administrative opgaver, og det er sket på en lang række områder.
Så vi er rigtig godt i gang.
Per Clausen (EL), 2011-02-22:
Det er korrekt, at en række høringssvar har det indhold, som fru Christine Antorini refererer til.
Andre høringssvar har det indhold, at der er nogle forbedringer, og så er der noget, som man betragter som forringelser.
Jeg medgiver gerne fru Christine Antorini, at jeg i min tale i dag mest har beskæftiget mig med det, der er forringelser, og jeg skal også medgive, at der faktisk er forbedringer i det, der ligger.
Christine Antorini (S), 2011-02-22:
Jeg ville egentlig ikke have taget ordet til et spørgsmål, men jeg blev alligevel opmuntret til det, da jeg hørte hr. Per Clausen, fordi hr. Per Clausen kunne konkludere, at S og V kun kunne rose ændringerne i universitetsloven for, at der nu skulle ske en ny evaluering.
Så synes jeg, at hr. Per Clausen skulle have hørt bedre efter de ordførertaler, der var, og derfor vil jeg bare spørge ordføreren fra Enhedslisten, om ordføreren ikke kan bekræfte, at når man læser hele viften af høringssvar igennem, er det generelle billede, at alle siger, der er sket en række forbedringer og forenklinger i universitetsloven med det, der ligger her.
Det er ikke det samme, som at det er perfekt, men det er det generelle billede.
Jonas Dahl (SF), 2011-02-22:
Jeg vil egentlig gerne indledningsvis kvittere for ministerens invitation til at have en udvalgsbehandling, hvor vi rent faktisk også får drøftet det her.
For der er jo, som også flere af os har sagt i dag, nogle positive ting, men også nogle ting, vi måske gerne vil gå lidt videre med.
Men jeg er glad for, at ministeren faktisk lægger op til, at vi kan få en dialog i udvalgsarbejdet; det er jeg meget tilfreds med.
Jeg vil bare gerne høre ministeren om de administrative udgifter, for det er noget af det, der er vores store bekymring: at vi har set en kraftig vækst i de administrative opgaver, som universiteterne enten påtager sig eller bliver pålagt fra ministeriets side.
Det er jo en eksplosiv vækst, når vi kan se, at universiteterne over en femårig periode bruger over 1,5 mia. kr. ekstra på de administrative områder.
Vil ministeren ikke medgive, at det er et problem, og at vi skal sikre, at de ekstra penge – som jeg gerne vil medgive at der er kommet til universiteterne – også bliver brugt på undervisning og forskning og ikke bare på administration og administratitis?
Malou Aamund (V), 2011-02-22:
Det er jo helt grotesk, at man skal stå her og høre på, at SF kommer med forslag til, hvordan de vil bruge pengene, for alle de penge, vi bruger på forskning i dag, kommer fra velfærdsforliget.
Og hvad lavede SF der?
De var overhovedet ikke med til at tage noget som helst ansvar og er slet ikke en del af velfærdsforliget og dermed ikke en del af forliget bag de globaliseringspenge, som vi bruger til at opruste Danmark til at kunne klare sig i den internationale konkurrence.
Og det er jo typisk SF: Man foreslår, hvordan man vil bruge pengene, men vil overhovedet ikke være med til at tage noget som helst ansvar, når det begynder at blive svært og der skal grundlægges de store reformer.
Og SF er ikke med i universitetsloven, de er ikke med i velfærdsforligskredsen, de er ikke med til at dele globaliseringspengene ud.
Så kan det godt være, at de har været med i et mindre forlig, hvor alle partier i hele Folketinget i øvrigt var med – det er flot, men der, hvor det virkelig handler om de store, væsentlige ændringer inden for forskning og uddannelse, er man jo ikke med.
Jonas Dahl (SF), 2011-02-22:
Nu er det heldigt, at SF fastlægger sin egen politik, og inden ordføreren nu selv kravler op på den høje hest, vil jeg sige, at ordføreren måske også burde have kendskab til, at SF sådan set er med i forliget om forskningssystemet; vi er ikke med i forliget om universitetsloven, og det er det, vi behandler i dag, så det burde ordføreren måske have styr på, inden man beskylder andre for noget.
Jeg vil gerne spørge ordføreren helt konkret: Synes ordføreren, det er tilfredsstillende, at de administrative udgifter på landets universiteter i en 5-årig periode er steget med 1,5 mia. kr. – 1,5 mia. kr., som med fordel kunne være blevet brugt på mere undervisning?
Det er der jo relativt tydelige eksempler på, bl.a. på Københavns Universitet, hvor de studerende nu har semestre på ned til 12 uger og med kun et fåtal af timer om ugen.
Kunne man ikke bruge de her administrative udgifter, som bliver lagt over på universiteterne fra regeringens side, på mere undervisning og mere forskning på landets universiteter?
Morten Østergaard (RV), 2011-02-22:
Nu var det vist hr. Per Clausen, der svarede lidt kryptisk.
Det er jo selvfølgelig så et omsiggribende forslag.
Jeg ville bare lige bede om en anden præcisering, men nu kom hr. Per Clausen mig lidt i forkøbet med det om det udendørs og det indendørs, og det var jo udmærket.
Men det er altså den geografiske dækning, der er den afgørende for Enhedslisten, det er ikke befolkningens dækning.
Det er altså også de steder, de få ubeboede egne og den slags steder, hvor den geografiske dækning skal fra 90 til 100 pct.
Det er ikke de sidste 0,1 pct., vi skal have med.
Malou Aamund (V), 2011-02-22:
Jeg er slet ikke enig i, at der med det her lovforslag bliver givet enevældig magt til rektorerne, på ingen måde.
Rektorerne skal jo stå til ansvar over for bestyrelserne, og bestyrelserne repræsenterer egentlig samfundsborgerne og det mandat, kan man sige, som de har fået fra Folketingets og fra befolkningens side til at kunne gå ind og forvalte de store investeringer, der er i universiteterne.
Så jeg synes, det er meget besynderligt, at SF kravler op på den høje hest og kommer med en heftig kritik af det lovforslag, vi behandler i dag.
Jonas Dahl (SF), 2011-02-22:
Jeg vil bare gerne stille ordføreren et spørgsmål lidt i tråd med det, hr. Per Clausen allerede har været inde på.
Altså, vil ordføreren være med til at forpligte universiteterne og dermed også regeringen til – og der er jeg sådan set enig i, at der kan være forskellige former – at de akademiske råd og institutrådene reelt set skal have nogle beføjelser netop i forhold til den enevældige magt, som rektorerne nu får endnu mere eksplicit med det lovforslag, vi nu står over for at skulle vedtage?
Der er der jo netop behov for at få præciseret, hvordan medarbejderne fortsat får indflydelse på det, der foregår på universiteterne.
Malou Aamund (V), 2011-02-22:
Jeg synes, at de studerende og også medarbejderne har indflydelse i dag.
Og igen vil jeg sige, at vi fra politisk side har sagt, at det er et klart mål, at der skal være en øget medbestemmelse, men vi vil ikke gå ind og regulere og komme med en præcis opskrift på, hvordan det skal ske.
Så det er egentlig bare et spørgsmål om, at vi overlader ansvaret til bestyrelserne for at finde deres egen model, og der er vi også tilhængere af, at det kan være forskelligt fra universitet til universitet.
Vi synes egentlig, det er sundt med noget forskellighed, men selvfølgelig skal der være medbestemmelse og medindflydelse.
Per Clausen (EL), 2011-02-22:
Jeg synes jo, tålmodighed er en god ting, også når det handler om opdragelse.
Det lyder meget sympatisk.
Men jeg vil godt spørge fru Malene Aamund, om hun ikke tror, at videnskabsministeren kunne blive fri for at skrive breve til universiteterne om, at de ikke skulle flytte penge fra undervisning og forskning til administration og ledelse, hvis det var sådan, at de studerende og medarbejderne havde større indflydelse – altså at vi kunne have større tiltro til, at mere uafhængighed, mere frihed blev administreret fornuftigt, hvis man sørgede for, at der var større medbestemmelse til de studerende og personalet på universiteterne.
Malou Aamund (V), 2011-02-22:
Nu er der også sket nogle ændringer i lovforslaget vedrørende Akademisk Råd, som jeg mener er med til at styrke medbestemmelsen.
Det, man kan sige er det nye her, er jo, at det bliver præciseret, at det er bestyrelsens ansvar at sørge for, at der sker medbestemmelse og medinddragelse.
Vi vil ikke fra politisk side gå ind og konkret beskrive, hvordan det skal ske, men vi siger, at det er målet, at det skal ske.
Så som udgangspunkt viser vi sådan set universiteterne tillid.
Det kan man så diskutere: Er det godt, eller er det skidt?
I Venstre har vi nok den holdning, at det bør være udgangspunktet, at man skal give mest muligt ansvar, men som jeg også sagde i min ordførertale, synes jeg, at der har været eksempler på, at universiteterne ikke har forvaltet det ansvar, de har fået, godt nok, når det handler om medinddragelse og medbestemmelse.
Det er derfor, vi faktisk også fra Venstres side har været med til at sige: Nu ser vi tiden an, og vi giver universiteterne 3 år.
Det var faktisk os, der foreslog, at vi skulle gå ind og evaluere det her efter 3 år for at se, om de har været opgaven voksen.
Så jeg kan ikke lægge hovedet på blokken og sige, at det kommer til at ske, men de skal have chancen.
Per Clausen (EL), 2011-02-22:
Er fru Malene Aamund ikke på den baggrund en lille smule usikker på, om det er den rigtige løsning at give rektorerne mere magt og så nøjes med at have hensigtserklæringer om, at studerende og medarbejdere skal have større medbestemmelse?
Det var måske i virkeligheden de studerendes og de ansattes indflydelse, man skulle sikre igennem lovgivning.
Malou Aamund (V), 2011-02-22:
Det lovforslag, vi behandler i dag, er et resultat af en evaluering af de danske universiteter, som er blevet foretaget af et internationalt evalueringspanel.
Herfra kom en række anbefalinger om frihedsgrader, forskningsfrihed, medbestemmelse og medinddragelse.
Lovforslaget er med til at imødekomme de anbefalinger.
Det har været vigtigt for Venstre, at der blev givet øgede frihedsgrader til universiteterne, hvor vi i stedet for detailstyring fremover vil styre på mål og ikke på midler.
Vi vil vurdere, om universiteterne fremover lever op til kravene om at levere forskning og uddannelse af høj international klasse, i stedet for at kigge på alle mellemregningerne.
Med frihed følger også et ansvar for at inddrage medarbejdere og studerende, og det er da ingen hemmelighed, at jeg indimellem også har kritiseret universiteterne for ikke at forvalte det øgede ansvar, som de har fået med den gamle lov, godt nok.
I lovforslaget bliver det gjort klart, at bestyrelserne på universiteterne har det overordnede ansvar for at sikre medbestemmelse og medinddragelse af medarbejdere og studerende.
Det vil vi følge fra politisk side og se, om de lever op til.
Endelig har der været en heftig debat om forskningsfrihed, og der er en skærpelse af reglerne om forskningsfrihed, som præciserer, at de enkelte videnskabeligt ansatte ikke må pålægges opgaver, der kræver al deres arbejdstid, og dermed går ud over forskningsfriheden.
Lovforslaget indbefatter også ændringer i universiteternes udviklingskontrakter.
Ændringerne i kontrakterne er medvirkende til at imødekomme evalueringens anbefalinger om, at en statslig regulering i fremtiden sigter på at blive styring på afstand.
Lovforslaget skal også sikre, at uddannelsesreglerne indrettes mere hensigtsmæssigt i forhold til den øgede internationalisering af uddannelserne.
Regelsættet for danske universitetsuddannelser i udlandet forenkles og ensrettes.
Dette vil forhåbentlig være medvirkende til, at de danske universiteter bliver attraktive samarbejdspartnere for flere udenlandske universiteter og giver mulighed for, at visse uddannelser tilrettelægges ud fra et mere internationalt fokus.
Per Clausen (EL), 2011-02-22:
Når ministeren siger, at universiteterne får mulighed for selv at lave deres vedtægter og selv bestemme, hvordan de skal inddrage medarbejdere og studerende i beslutningsprocesserne, betyder det så, at universiteterne også kan beslutte sig til, at de faktisk vil give kollegiale organer mulighed for at træffe beslutninger, eller ligger det uden for den frihedsramme, som ministeren vil give universiteterne?
Daniel Rugholm (KF), 2011-02-22:
Jeg synes, at beslutningsforslaget rejser en del ubesvarede spørgsmål, så jeg ser frem til, at Enhedslisten forhåbentlig kommer til at give svar på disse i debatten her.
Vil man hæve skatterne for at få staten til at betale for dette?
Vil man spare på skoler, hjemmepleje eller offentlig transport, eller vil man tvinge teleselskaberne til at sørge for denne 100 pct. dækning og dermed være skyld i tårnhøje mobilpriser for alle danskere, for det vil uden tvivl være konsekvensen?
Mobildækning er et privat anliggende, og de enkelte borgere kan heldigvis frit vælge det mobilselskab, der tilbyder den bedste dækning i deres område.
Som ministeren nævnte i sin tale, har der været flere eksempler på, hvordan det har været en succes.
Det vil være umuligt at opnå 100 pct. indendørs dækning – tænk blot på flereetagers dybe parkeringskældre, elevatorer i alverdens bygninger eller, som ministeren nævnte, i kælderen hos Holger Danske.
Enhedslistens forslag vil også betyde massevis af nye store master rundtomkring i landet, også i naturskønne og fredede områder.
Og hvad tænker et grønt parti som Enhedslisten om det?
Vil det forskønne Mols Bjerge, Nationalpark Thy og Rold Skov?
Vi ser naturligvis gerne så god en mobildækning som muligt, så længe det bare sker ud fra en markedsbaseret tilgang.
Ligesom indendørs mobildækning aldrig kommer op på 100 pct. i Danmark, kommer tilslutningen til den markedsbaserede tilgang nok heller ikke op på 100 pct. her i Folketingssalen, men det er heldigvis tæt på de 100 pct. med begge dele.
Vi kan derfor ikke bakke op om beslutningsforslaget.
Mikkel Dencker (DF), 2011-02-22:
Jeg vil gerne have, at det er noget, der sker hurtigst muligt, men jeg mener stadig væk også, at det er markedet, der skal fremme den udvikling; det er ikke offentlige midler, der skal skydes i, eller så meget lovgivning med så firkantede regler, som Enhedslisten lægger op til.
Men jeg må sige, at jeg ikke kan svare for, hvad teleforligskredsen har besluttet, for den er Dansk Folkeparti ligesom Enhedslisten ikke med i.
Så de spørgsmål må hr. Per Clausen rette til ordførerne fra de partier.
Per Clausen (EL), 2011-02-22:
Det er bare, fordi jeg synes, det her markedsbaserede har fået sådan en slags mytisk karakter.
Hvorfor er det mere markedsbaseret at opstille krav om, at der skal være 95 pct.s dækning, end at opstille krav om, at der skal være 100 pct.s dækning?
Begge dele lægger da nogle klare krav ned over markedet, som man skal leve op til, og begge krav har formentlig den effekt, at der er nogle, der kommer til at betale mere for at tale i mobiltelefon, end de ellers ville.
Mikkel Dencker (DF), 2011-02-22:
Der er ingen tvivl om, at når det ikke er offentlige midler, der skal proppes i projektet, så er det selvfølgelig private midler, og de private midler kommer i sidste ende fra telefonbrugerne; det er klart.
Men med den gradvise udbygning af nettet, som vi lægger op til, ad de veje, som allerede er anvist af både regeringen og de foregående ordførere – en langt mere gradvis udbygning af nettet – vil det være i mindre dryp, som dermed vil være langt mere overkommelige og acceptable for forbrugerne, i stedet for den meget voldsomme udbygning inden for kort tid, som Enhedslisten lægger op til.
Per Clausen (EL), 2011-02-22:
Jeg kunne godt tænke mig at høre, hvordan det vil forhindre, at det bliver mobiltelefonbrugerne, der skal betale, hvis man gennemfører den her udrulning i forbindelse med nogle krav ved kommende udbud.
Altså, det vil vel også indgå der og blive en del af prisen, som forbrugerne kommer til at betale.
Så det er vel et spørgsmål om, i hvilket årti vi snakker om at det her skal ske.
Det andet er, at hvis kommunerne skal lade det indgå i aftaler i forbindelse med, at de skal aftale, hvad de skal betale for deres mobiltelefonforbrug, vil det vel bare betyde, at kommunerne så kommer til at betale.
Mikkel Dencker (DF), 2011-02-22:
Jeg vil gerne indlede med at sige, at i Dansk Folkeparti har vi meget stor sympati for hensigten med Enhedslistens forslag her om at øge mobildækningen i Danmark.
Enhedslisten vil så op på en dækning på 100 pct., og selv om hr. Per Clausen vist ikke kunne huske det, da ministeren var på talerstolen, har Enhedslisten selv skrevet i bemærkningerne, spalte to, allersidst, at det også gælder indendørs.
Så det er jo en ganske omfattende dækning, man her lægger op til.
Vi er helt opmærksomme på, at en manglende dækning, en utilfredsstillende dækning er en stor gene for de mennesker, som lever med det, eksempelvis i deres hjem eller i deres arbejde, altså at de ikke kan opnå en tilfredsstillende mobildækning.
Vi har forståelse for, at det er meget generende, og derfor vil vi da også gerne være med til at finde nogle veje at gå, som kan føre til en bedre dækning rundtomkring i landet.
Derfor er det også et mål for os, at vi har en god mobildækning alle steder, hvor mennesker færdes.
Men jeg må også sige, at selv om vi har sympati for de intentioner, som Enhedslisten har lagt i beslutningsforslaget her, må vi sige nej til beslutningsforslaget.
Vi mener, at det er urealistisk at gennemføre beslutningsforslaget, f.eks. levner Enhedslisten kun 12 måneder til regeringen til at få gennemført en 100-procents-mobildækning af hele landet.
Det er så én ting, at det måske ikke kan gå så stærkt.
En anden ting er, hvem der så skal betale for det.
Jeg har hørt tale om et trecifret millionbeløb, som det vil koste at gennemføre det.
Det er nok ikke offentlige midler, der kan skydes i; og slet ikke med den finansielle situation, som staten er i nu eller på længere sigt, kan det komme på tale.
Så er der så kun mobilselskaberne tilbage, og hvor vil de så sende regningen videre hen?
Ja, den sender de jo så nok til forbrugerne i stedet for.
Så det vil være nogle ganske betragteligt højere telefonregninger, som mobiltelefonkunderne ville skulle betale fremover, hvis det skal kunne dække en investering på flere hundrede millioner kroner ind igen på kort tid.
I stedet for tror jeg, at vi må gå andre veje til at få udbygget den allerede eksisterende dækning for mobiltelefoner.
Så med de ord skal jeg sige, at vi i Dansk Folkeparti har sympati for intentionen om at få en bedre dækning, men at vi ikke kan tilslutte os beslutningsforslaget her både på grund af den meget korte tidshorisont, der levnes til det, og på grund af prisen.
Per Clausen (EL), 2011-02-22:
Men det rejser jo så bare det andet spørgsmål, nemlig: Hvor lang tidshorisont opererer hr. Mikkel Dencker med?
For jeg kan sige, at man jo tidligere besluttede i teleforligskredsen, at det skulle være 95 pct. af landet, der skulle dækkes.
Der har man jo sådan set, må vi gå ud fra, kalkuleret med, at der så var nogle, der ikke skulle have dækning.
Hvor lang tid synes hr. Mikkel Dencker så at der skal gå, før vi sikrer, at også de dele af Danmark, der i dag ikke har den her dækning, får den?
Det er jo et ærligt svar at sige, at det vil man ikke betale for.
Så må vi bare konstatere, at der altså også blandt de meget markedsorienterede partier i det her Folketing er uenighed på det område.
For Venstre siger jo, at man skal gå efter de 100 pct. baseret på en eller anden form for markedsbaseret system – det er der også andre, der har sagt – men De Konservative mener altså, at udgangspunktet er 95 pct., og at det i hvert fald ikke må koste nogen noget, hvis man skal have en større udbredelse.
Charlotte Sahl-Madsen (KF), 2011-02-22:
Den enstrengede ledelse og de beslutningskompetencer, der ligger i den, fastholdes.
Men vi går fra ligesom at have et alternativ, der betød, at vi meget detaljeret kunne beskrive i universitetsloven, hvordan vi f.eks. helst så medarbejderindflydelsen ske, til at give frihed til universiteterne og sige, at det er noget, universiteternes bestyrelser skal præcisere i vedtægterne.
Det vil altså være der, man kan lave de forskellige løsninger på forskellige universiteter.
Det, Universitets- og Bygningsstyrelsen så er med til at godkende, er egentlig blot, at vedtægterne lever op til lovens intention om, at vi netop skal præcisere f.eks. studenterindflydelse og medarbejderindflydelse.
Per Clausen (EL), 2011-02-22:
Det er klart, at hvis man ikke vil vente til 2017 – selv om det ville være dejligt, hvis konklusionen på det her ville blive, at man så skulle bringe det i orden der – så har man selvfølgelig en udfordring med hensyn til at løse det i nogle forhandlinger med de teleselskaber, der oprindelig fik de her aftaler på et utilstrækkeligt og dårligt grundlag.
Torsten Schack Pedersen (V), 2011-02-22:
Så er vi ude i, at vi har en tidshorisont, der hedder 2017, 2019, for de frekvenser, som hr. Per Clausen taler om, udløber først i 2017, 2019.
Jeg formoder, at hr. Per Clausen ikke vil gå ind i en eksisterende aftale og stille nye krav, for så taler vi i hvert fald om noget, der vil få en økonomisk konsekvens, og så mangler vi altså et bud fra Enhedslisten på, hvordan man vil finansiere det.
Det er da en temmelig interessant vej at gå, hvis det er i forhold til beslutninger tilbage fra 1999, 2000, hr. Per Clausen vil løse problemet, i stedet for at se på, hvad der er af teknologiske muligheder i dag.
Så hvis det er 2017, 2019, som hr. Per Clausen tænker på, så harmonerer det i hvert fald dårligt med det, som han selv har skrevet i sit beslutningsforslag.
Eller mener han, at man skal gå ind at sige, at man nu fraviger det, man har lavet en kontrakt og en aftale om, og så må teleselskaberne komme med et krav mod den danske stat om, hvad det så skal udløse af økonomisk kompensation?
Per Clausen (EL), 2011-02-22:
Umiddelbart vil jeg sige, at det handler om at reparere på den skade, man har gjort ved i sin tid at have et utilstrækkeligt udbud, hvor man kun stillede krav om 95 pct.
Og det vil sige: arbejde på at øge det krav til 100 pct.