Karsten Hønge (SF), 2009-11-26:
Folketinget har jo tidligere i dag diskuteret, hvad man skal stille op med uromagere.
Et af initiativerne er endda blev kaldt lømmelpakken.
Jeg synes faktisk, at Folketingets flertal fortjener at blive ramt af den her lømmelpakke, for det er simpelt hen et udtryk for vanekriminalitet at blive ved med at stjæle lønmodtagernes penge fra Feriefonden.
Sidste år blev det besluttet, at det årlige tyveri af renteindtægterne fra FerieKonto skulle sættes op til 200 mio. kr. pr. år.
Det er penge, der blot suser ned i statskassen, og lønmodtagerne er på den her måde med til at finansiere skattelettelser til de højstlønnede.
Det er simpelt hen tyveri ved højlys dag, men sådan opererer moderne landevejsrøvere åbenbart.
I stedet for de her løbende røverier fra Feriefonden burde der udarbejdes en langsigtet plan for fondens arbejde, hvor investeringer i feriemuligheder for lønmodtagere er det bærende.
Formanden for fonden skriver faktisk i høringssvaret, at fondens økonomi i løbet af få år vil være så ringe, at det bliver svært at opfylde formålet, hvis staten fortsætter med at lænse den for penge.
Formålet, som pengene jo nu bliver foreslået brugt til, altså flere praktikpladser, er jo glimrende, men værktøjet er forkert.
Men det er da på høje tid, at der bliver gjort noget for de tusindvis af unge, som ikke kan finde en praktikplads.
De unge, samfundet og erhvervslivet har brug for handling, for alle parter vil jo have godt af, at der uddannes flere faglærte, og det er jo helt urimeligt, at ungdommens muligheder for uddannelse skal være underlagt tilfældige udsving i de økonomiske konjunkturer.
SF har fremlagt en række forslag, der vil give ungdommen en reel uddannelsesgaranti, bl.a. at skolepraktik skal være et langsigtet, stabilt og integreret element i erhvervsuddannelserne.
Vi foreslår også, at alle virksomheder, der ønsker at arbejde sammen med det offentlige, skal have mindst 20 pct. af medarbejderskaren under uddannelse.
Erhvervsuddannelserne har brug for robuste og langsigtede løsninger og ikke den her hoppen fra tue til tue i et febrilsk forsøg på at håndtere den aktuelle krise.
I stedet for at suge penge fra Feriefonden, som jo har andre glimrende formål til glæde for lønmodtagerne, foreslår SF, at erhvervslivet selv skal påtage sig et større ansvar for sin egen overlevelse.
Det vil derfor være rimeligt, at indbetalingerne til Arbejdsgivernes Elevrefusion sættes op, og at pengene, som så kommer ind der, til gengæld kommer tilbage til arbejdsgiverne i form af bonus og støtte.
Der er i dag ca. 20.000 godkendte virksomheder, som alligevel vælger ikke at have en elev.
Der er masser af specialiserede firmaer, som ikke mener at kunne uddanne elever, men som jo meget gerne vil bruge den faglærte arbejdskraft.
Alle de her virksomheder vil sammen med de firmaer, som faktisk har elever, kunne bidrage gennem en forhøjet indbetaling til AER.
Så husker jeg faktisk også en tidligere statsminister, der i en bog argumenterede for, at mennesker, som sådan bliver afhængig af passiv støtte og passive tilskud og overførselsindkomster, risikerer at udvikle sådan en kedelig slavementalitet, og det synes jeg da ikke vi skal tage et medansvar for.
I den her situation siger SF noget for noget, virksomhederne skal bidrage, og så kan de bagefter få støtte og bonus.