runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Simon Emil Ammitzbøll (LA), 2014-12-02:
Tak for det.
Liberal Alliance stemte for at ændre reglerne tilbage i 2010.
Vi stemte nej til at lade reglerne vende tilbage i 2013, og det påtænker vi også at gøre i 2014.
Jeg vil sige, at vi altså har stemt det samme indholdsmæssigt, hver gang det her forslag er blevet behandlet.
Under behandlingen af Enhedslistens beslutningsforslag i 2013 nævnte ordførerne fra såvel Socialdemokratiet, SF, De Radikale som den daværende minister Karen Hækkerup, at der var tale om et sympatisk forslag, men at man ikke have økonomien til det.
Man kan sådan set sige, at begge disse betragtninger stadig gælder.
Det kan da være et meget sympatisk forslag, men man har ikke økonomien til det.
Det er et forslag i en finanslov, som leverer et dundrende underskud i det kommende år.
Så har jeg lyst til at sige lidt om nogle af de bemærkninger, som hr. Frank Aaen kom med.
Der var spørgsmålet om, hvorvidt der bliver forskelsbehandling af flygtninge og herboende.
Vi har i hvert fald bemærket, at første gang man behandlede dette forslag, fik man i et svar på spørgsmål 511 af 26. november 2010 stillet af fru Johanne Schmidt-Nielsen at vide af daværende integrationsminister Birthe Rønn Hornbech, at det ikke var tilfældet.
Jeg kan sige, at vi er helt på linje med vurderingen fra den daværende regering og fra Socialdemokratiets nuværende politiske ordfører i det spørgsmål.
Liberal Alliance glæder sig over, at der fortsat, hvis man havde beholdt de her regler, ville være et forsørgelsesgrundlag til de flygtninge, der kommer til landet, og som daværende justitsminister Karen Hækkerup også gjorde rede for under behandlingen af Enhedslistens beslutningsforslag i 2013, er der, hvis der er særlige økonomiske udfordringer, der gør sig gældende, mulighed for at blive tildelt supplerende forsørgelse af forskellig art i forhold til tilskud og lignende.
Ole Birk Olesen (LA), 2014-12-02:
Princippet er dette, at pensionsmilliarderne kommer til beskatning, når folk er blevet gamle, fordi det er klogt, at de penge kommer i statskassen, når vi har brug for dem til ældrepleje, sygehusvæsen osv. osv., hvilket er forbundet med, at folk bliver gamle.
Mai Mercado (KF), 2014-12-02:
I sidste spørgetime stillede jeg jo spørgsmål til kontanthjælpssystemet og de ændringer, som regeringen gerne vil indføre med finansloven.
Der var ikke rigtig så mange svar, og derfor vil jeg gerne spørge igen, og jeg vil egentlig også gerne have nogle klare svar den her gang.
For sidste gang fik jeg nogle svar om, at det var administrativt bøvlet, og at regeringen ikke var så optaget af det, men i Det Konservative Folkeparti er vi faktisk meget optaget af, at det skal kunne betale sig at arbejde, og at det skal være mere attraktivt at være i arbejde end at være på offentligt forsørgelse.
I omegnen af 50.000 unge er på kontanthjælp i dag, og det er for mange, for det er jo værdifulde måneder og år, som bliver spildt for den unge, som i stedet kunne være i uddannelse.
Og så skal jeg bare spørge statsministeren om noget: Kommer der flere eller færre unge på kontanthjælp med den finanslovsaftale for næste år?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-12-02:
Der er forhåbentlig færre, der kommer på kontanthjælp, for vi er alle sammen optagede af, at færre skal på kontanthjælp.
Særlig fordi vores partnere, som vi lavede finanslovsaftalen med, lagde stor vægt på, at ydelserne for nogle begrænsede grupper af modtagere af kontanthjælp og uddannelseshjælp – det gælder f.eks. unge med børn – var kommet for langt ned, når vi havde sat dem ned på niveau med SU'en, har vi så i forbindelse med den her finanslovsaftale sat den lidt op, og det har regeringen accepteret som led i den samlede finanslovsaftale.
Det lever vi faktisk fint med.
Mai Mercado (KF), 2014-12-02:
Det er jo sådan, at flere kommer til at spilde både måneder og år med den aftale, man har lavet for næste år.
Det er nøjagtig som justitsministeren, den tidligere beskæftigelsesminister, gjorde klart sidste år efter kontanthjælpsreformen, og så må man jo bare sige, at så er der jo en åbenlys forskel på, hvad den tidligere beskæftigelsesminister mente, og hvad statsministeren så mener i dag.
Når næste års finanslov så slår klart fast, at det altså ikke skal kunne betale sig at være i uddannelse eller arbejde for unge, og når der er den her tydelige uoverensstemmelse, er der jo en vis uenighed om retningen.
Og så skal jeg bare spørge om noget: Er det statsministeren med den netop indgåede finanslovsaftale, eller er det den tidligere beskæftigelsesminister, som tegner butikken her?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-12-02:
Det er et lidt underligt spørgsmål, for vi har jo sammen lavet en kontanthjælpsreform, som vi står fuldt og helt på mål for, og som er rigtig, rigtig god.
Det er en kontanthjælpsreform, som ikke sender det signal til de unge, der er på kontanthjælp, at det vil være økonomisk generende for dem at begynde at tage en uddannelse.
Så derfor er det i udgangspunktet en rigtig god kontanthjælpsreform, vi har lavet.
Så er det sådan, at da vi forhandlede finanslov, ønskede de partier, vi lavede finanslov med, at der skulle gælde nogle andre regler for en afgrænset gruppe af kontanthjælpsmodtagere.
Men grundlæggende har vi en rigtig god kontanthjælpsreform, som sikrer, at det ikke skal være sådan, at de unge får mere ud af at være på kontanthjælp end at tage en uddannelse.
Fordi pengene kun kan bruges en gang.
Når man først har brugt pengene på en massiv skattelettelse, kan de ikke bruges et andet sted, og derfor skal man have en fornuftig balance.
Det, der undrer mig i den her diskussion, er, at hvis man er så optaget af, at der skal være en økonomisk gevinst ved at arbejde,
hvor var Liberal Alliance så, da vi lavede vores skattereform?
Der ville Liberal Alliance jo ikke være med, formentlig fordi der ikke blev givet tilstrækkelige skattelettelser til de allerbedst lønnede.
Men det er jo faktisk skattereformen fra 2012, som virkelig sikrer, at vi i Danmark kommer til at rykke i forhold til det her med, at det kan betale sig at arbejde.
For som jeg også sagde tidligere, så har forhøjelsen af beskæftigelsesfradraget indtil videre øget gevinsten ved at være i arbejde med op til 3.000 kr. for helt almindelige danskere, og frem mod 2020 vil den gevinst øges med 1.200 kr., så vi altså er oppe på 4.200 kr. Jeg kan ikke komme i tanke om en regering – ud over os selvfølgelig – som over de senere år har gjort mere for at sikre, at det kan betale sig at arbejde.
Og hvis Liberal Alliance er så optaget af det, må man jo i dag undre sig over, at de ikke var med til skattereformen i 2012.
Mai Mercado (KF), 2014-12-02:
Altså ikke noget klart svar på, om det er justitsministeren, den tidligere beskæftigelsesminister, som tegner butikken med de ord, som hun sagde, nemlig at unge mennesker uden uddannelse slet ikke skal være i kontanthjælpssystemet.
Det står jo i skærende kontrast til den linje, som regeringen så har i dag.
Jeg må bare sige, det er en kurs, som rigtig mange mennesker ude i den virkelige verden ikke forstår.
Regeringen har fjernet kontanthjælpsloftet, som betyder, at par på kontanthjælp skal op at tjene mere end 35.000 kr., for at det kan betale sig at tage et arbejde.
Finansloven fjerner håndværkerfradraget.
Der er ingen initiativer i den finanslov til rent faktisk at sikre flere job, og det er jo en katastrofekurs for de danske familier, som er meget, meget bekymrede for, om de kommer til at miste deres arbejde fremover.
Og så vil jeg egentlig bare spørge om noget.
For regeringen bygger jo på et gammelt arbejderparti, så hvordan kan statsministeren så være tilfreds med den finanslov, som sender flere på offentlig forsørgelse, og som altså er renset for initiativer, som skaber job?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-12-02:
Den finanslov, vi har lavet, skal jo lægges i forlængelse af vores generelle økonomiske politik, og vores generelle økonomiske politik opererer med to vækstpakker, som flere af partierne i Folketinget har været en del af, og som vil øge arbejdsudbudet i de kommende år – ligesom vores økonomiske politik generelt har sikret, at der er kommet flere mennesker i beskæftigelse, og at ledigheden er faldet.
Det, vi overtog fra den tidligere regering, var en økonomi, som der ikke rigtig var styr på, budgetterne blev ikke overholdt, ledigheden var for høj.
Men vi har nu sikret, at der siden årsskiftet 2013 er kommet 38.000 flere i beskæftigelse, og at vi har en lavere ledighed, end vi har haft i mange år, hvis man ser bort fra overophedningen.
Så på den måde står Danmark jo i en bedre økonomisk situation nu, end vi gjorde for 3 år siden, og det hænger naturligvis sammen med, at vi har gjort mere for væksten i konkrete pakker, end den tidligere regering nåede.
Så på den måde kan vi egentlig være rigtig godt tilfredse.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2014-12-02:
Tak for det.
Nu er hr. Lars Løkke Rasmussen desværre gået – det er jeg ked af, for jeg ville have sagt til ham, at jeg er dybt uenig med ham; jeg er sikker på, at han ville være rigtig flot i bordeaux velour, ikke mindst her i december. Jeg ville egentlig have spurgt til folkeskolen, men jeg vil starte med at følge op på hr. Lars Løkke Rasmussens spørgsmål om det her tv-program »Den dag de fremmede forsvandt«.
Alle er vel enige om, at hvis man er arbejdsløs, skal man tage imod arbejde, hvis det i øvrigt foregår på rimelige vilkår.
Og det er da også sådan i dag, at der er meget hårde sanktioner, hvis man ikke gør det.
Men det var faktisk noget andet, der slog mig, da jeg så den tv-udsendelse.
Jeg undrede mig over, at der var arbejdsgivere, som importerede arbejdskraft fra andre lande til brancher som transport og rengøring, hvor vi ved der er stor arbejdsløshed i Danmark.
Og jeg kunne godt tænke mig at høre statsministeren: Er statsministeren ikke enig med mig i, at arbejdsgiverne da også har et ansvar?
F.eks. havde langt de fleste af de virksomheder, som medvirker i programmet, ladet være med at kontakte den lokale fagforening.
Det må jeg sige – det er virksomheder, som nyder godt af at være i Danmark, hvor vi jo betaler skat til sundhedssystemet, uddannelsessystemet osv.
Alligevel tager de ikke ansvar ved f.eks. at kontakte den lokale fagforening og sige: Er der noget lokal ledig arbejdskraft, som jeg kunne få?
Er statsministeren ikke enig med mig i, at det ikke kun er de ledige, der har pligter, men at virksomhederne også har pligter?
Jeg tænker: Hvor er højrefløjens forargelse over de arbejdsgivere, som slider medarbejdere ned på rekordtid og efterlader regningen, når de mennesker skal samles op, til de danske skatteydere?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-12-02:
Det er interessant at tænke på, at hele Folketinget har siddet og set fjernsyn mandag aften.
Det har bragt forskellige følelser i sving, og det har det også hos mig.
Jeg synes, det var forstemmende.
Jeg synes, det var forstemmende at opleve, at der var arbejdsløse, som ikke var specielt villige til at tage et arbejde.
Men jeg synes også, det var forstemmende, når man hørte, at der var arbejdsgivere, som ikke havde kontaktet det lokale jobcenter for lige at høre, om der var noget arbejdskraft – ligesom jeg selvfølgelig også synes, at de her virksomheder uden ordentlige løn- og arbejdsvilkår er dybt forstemmende.
Jeg synes også, det er forstemmende, hvis to gange tv mandag aften skal få os i Folketinget til nu igen at begynde at tale negativt om de arbejdsløse.
Mit indtryk er, at de allerfleste mennesker i Danmark ønsker at få et arbejde.
Det gælder også de lavtlønnede.
Og derfor er det også forstemmende, når hr. Lars Løkke Rasmussen bliver ved med at sige, at det skal kunne betale sig at arbejde.
Det er vigtigt, men der er ikke noget, der generelt tyder på, at de lavtlønnede ikke ønsker at tage sig et arbejde.
Og derfor er jeg sådan set enig med fru Johanne Schmidt-Nielsen, når hun bider mærke i, at virksomhederne ikke har henvendt sig til det lokale jobcenter, for det synes jeg at man skal gøre.
Men jeg synes også, man er i sin gode ret til så at ansætte nogle fra andre lande, hvis det ikke kan lade sig gøre at finde nogle, der vil udføre det arbejde, man har.
Og på den måde er der nok grund til at kigge hele vejen rundt i de her sager og drøfte, om der kan diskuteres noget i forhold til rådighed, om der er et tilstrækkeligt incitament til at tage et arbejde, også uden for faggrænser og i forhold til et arbejde, der ligger langt væk og måske ikke giver så meget i lønningsposen, men selvfølgelig også, om arbejdsgiverne er gode nok til at henvende sig til den lokale a-kasse eller det lokale jobcenter.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2014-12-02:
Jeg går ud fra, at statsministeren ved, at der er meget hårde sanktioner, hvis ledige ikke tager imod arbejde, der tilbydes dem.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge til folkeskolen – det var egentlig det, der var min plan, da jeg gik herop.
Det er nu omkring halvandet år siden, at et flertal i Folketinget bestående af de daværende regeringspartier, Venstre og Dansk Folkeparti vedtog en folkeskolereform.
I den forbindelse opsagde man jo de arbejdstidsaftaler, som man havde med skolelærerne, og jeg tror, at de fleste kan huske, hvordan skolelærerne oplevede at blive tromlet temmelig voldsomt, og at man reelt gik ind og gjorde arbejdsgiversidens ønsker til lov.
Det blev i øvrigt også efterfølgende klart, at den her bulldozing havde været planlagt længe i regeringstoppen.
Vi ser desværre nogle af konsekvenserne af den her fremgangsmåde.
Vi ser bl.a., at der er steder, hvor sygefraværet for lærerne er steget med op til 40 pct., og vi hører også skoleledere sige, at de mener, at det øgede sygefravær er en direkte resultat af den her meget voldsomme fremfærd over for lærerne, hvor man altså kørte hen over hovedet på dem og ændrede deres arbejdsvilkår markant.
Jeg synes jo, det siger sig selv, at hvis man vil have en reform til at fungere, skal man gøre det med lærerne og ikke mod lærerne.
Jeg tror, det her går hårdt ud over vores børn, og vi oplever også, at der er lærere, som simpelt hen flygter fra skolen nu.
Mit spørgsmål er enkelt: Kan statsministeren i dag se, at den måde, som man behandlede lærerne på, simpelt hen spændte ben for, at reformen kunne blive vellykket?
Og hvis man godt kan se det, hvad vil man så gøre for at rette op på de fejl?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-12-02:
Jeg er på mange måder ikke enig i fru Johanne Schmidt-Nielsens analyse, heller ikke når det gælder det forløb, som vel snart ligger nogle år tilbage.
Jeg mener, det var nødvendigt, efter at børnene ikke havde modtaget undervisning i rigtig lang tid.
På det danske arbejdsmarked er der både mulighed for strejke og lockout, og det førte så til, at vores børn ikke havde fået undervisning i rigtig lang tid, og det var derfor nødvendigt at gribe ind og komme med et lovindgreb i forbindelse med den situation, som vores børn var blevet bragt i.
Man skal også huske på, hvad alt det her handler om.
Det handler jo dybest set om, at vores børn skal blive så dygtige, de kan.
Alle børn – både børn, der kommer fra hjem, hvor man har rigtig meget uddannelse, eksamensbeviser og det hele, og børn, der kommer fra hjem, hvor der ikke er særlig meget kendskab til uddannelse – skal blive så dygtige, de kan.
Ud over det vil jeg sige, at jeg tror, at billedet, der bliver tegnet af folkeskolen, som den fungerer i dag, er lidt for dystert.
Det er mit indtryk, at der også er mange, mange skoler, hvor det fungerer fint, og hvor både ledere, forældre, lærere og elever er ved at blive rigtig glade for de nye undervisningsformer og de nye måder at lære på.
Anders Samuelsen (LA), 2014-12-02:
Prøv nu at høre her.
Det er faktisk ikke sådan, at vi prøver at skjule vores politik.
Vi er i modsætning til f.eks. regeringen helt åbne om, hvad for nogle planer vi har.
Ja, vi vil gerne sænke kontanthjælpen en anelse, men ikke engang ned til et svensk niveau.
Det er det, vi taler om.
Men det, der er blevet diskuteret her i dag, er, hvad vi kan gøre for at give de folk, som går på arbejde, en lidt større anerkendelse af det arbejde, de laver.
Der siger statsministeren – i hvert fald i sit andet svar – at Produktivitetskommissionen har været ude at sige, at man godt kan lave effektivitetsforbedringer uden at forringe servicen i den offentlige sektor, og det er de penge, vi gerne vil bruge.
Hvis man er nået derud, og det er vi i dag, hvor den offentlige sektor åbenbart har råd til at bruge penge på den slags, så kan vi måske også godt finde lidt midler, som giver alle danskere i arbejde 20.000 kr. netto om året ekstra i lønningsposen for at gå på arbejde.
Hvorfor skal det omgøres til, at vi vil smadre den offentlige sektor eller forringe servicen eller andet, som statsministeren hele tiden siger, når hendes egen kommission peger på, at vi kan gøre det her uden at forringe servicen?
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2014-12-02:
Det handler ganske rigtigt om børnene, og jeg tror, at det voksende sygefravær og det, at der er lærere, som simpelt hen kaster håndklædet i ringen og siger, at de ikke vil være lærer mere, går ud over vores børn.
Og Enhedslisten er jo ikke alene om mene, at det ikke var særlig klogt at behandle lærerne på den måde.
Senest har FN's arbejdsmarkedsorganisation, ILO, som jo er en organisation, Danmark støtter, og som regeringen normalt lytter til,
sagt fuldstændig klart, at regeringsindgrebet i lærernes konflikt var i strid med de ILO-regler, som Danmark har tilsluttet sig, og de kritiserer i øvrigt entydigt, at regeringen i forløbet og i udarbejdelsen af lovindgrebet var alt for tæt på arbejdsgiversiden, altså KL, og ikke inddrog lærerne.
Organisationen har også sagt, at den vil følge de kommende overenskomstforhandlinger i det offentlige meget tæt for at undgå gentagelser.
Når nu det stigende sygefravær åbenbart ikke påvirker statsministeren, påvirker det så eller giver stof til eftertanke, når FN's organisation på det her område siger: Det var ikke særlig smart; det var faktisk ikke efter bogen?
Når jeg spørger, er det jo også, fordi vi ved, at der forude venter nye offentlige overenskomstforhandlinger.
Mit spørgsmål er: Barsler regeringen med nye planer om at ændre ved andre grupper af offentligt ansattes arbejdsvilkår hen over hovedet på dem i de forhandlinger, der venter på den anden side af nytår?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-12-02:
Regeringen holder sig allerhelst på afstand af overenskomstforhandlinger.
Det gælder, uanset om det er offentlige eller private overenskomstforhandlinger.
Men det er sådan i Danmark, at når en forhandling bryder sammen, kan der blive iværksat en mægling, og hvis det så ikke virker, kan der blive strejke eller lockout.
I den konkrete situation, vi stod i, havde vores børn ikke været i skole igennem mange uger.
Der kommer et tidspunkt, hvor man skal vurdere, om man synes, det er forsvarligt eller ej, og et massivt flertal i Folketinget vurderede jo dengang, at det skulle stoppes, fordi det ikke længere var forsvarligt, at vores børn ikke fik undervisning.
Så den beslutning – og det er det, jeg bliver spurgt om – står jeg helt på mål for.
Den vil jeg godt påtage mig ansvaret for.
Anders Samuelsen (LA), 2014-12-02:
Tak for det.
Det var interessant at følge diskussionen om, hvad vi kan gøre for at bringe folk i en situation, hvor de kan få mere ud af at gå på arbejde.
Det har været lidt ærgerligt at følge diskussionen, i den forstand, at det er blevet meget ukonkret – højest til nogle løse ønsker.
Det gælder sådan set, hvad enten det er fra regeringens eller fra Venstres side.
Vi vil fra Liberal Alliances side meget gerne være konkrete.
Men jeg bliver lige nødt til at anholde det her om – det var den diskussion, der var lige før – at alle, der er ledige, selvfølgelig ønsker sig et arbejde.
Ifølge regeringens egne tal og Danmarks Statistiks tal, og det er jo dem, regeringen selv har ført i marken, er det altså sådan, at 33 pct. af dem, der er på kontanthjælp, ikke står til rådighed, ikke søger job, ikke står til rådighed, hvis de får tilbudt et job inden for 14 dage, eller ikke vil i arbejde.
Det er regeringens egne tal.
Det samme gælder for 18 pct. af folk på dagpenge i lavtlønsjob.
Det siger jo noget om, at vi bør gøre noget ved det her.
Og når nu hverken regeringen eller Venstre vil være konkrete, vil jeg da gerne fra Liberal Alliances side være meget konkret.
Vi ønsker, at alle i arbejde skal have en lettelse på 20.000 kr. om året netto.
Det ville bringe tallet markant ned fra de 330.000 personer, som i dag ikke har en nævneværdig økonomisk tilskyndelse til at gå på arbejde, og det er det tal, som vil komme ned på 250.000 i 2023.
Vil regeringen være med til det?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-12-02:
Nej, det tror jeg ikke regeringen vil, for det skal jo finansieres, og Liberal Alliance vil jo finansiere det ved at have en eller anden form for minusvækst i den offentlige sektor; det vil altså sige, at vi skal yde mindre service til borgerne, mindre sundhedsbehandling, mindre uddannelse og mindre af alle de andre ting, som vi egentlig gerne vil yde borgerne i vores velfærdssamfund.
Nu kan jeg forstå, at hr. Anders Samuelsen føler sig lidt mobbet her i den senere tid; han synes, vi ligesom dæmoniserer Liberal Alliance.
Det oplever jeg ikke at vi gør.
Jeg er jo bange for, at det system, som Liberal Alliance lægger op – det ville også klæde Liberal Alliance at sige det meget, meget tydeligt til danskerne – vil betyde mindre af den helt almindelige service, som rigtig mange danskere er glade for, mindre solidaritet, mindre omfordeling, mindre velfærd.
Det ville klæde Liberal Alliance, at man sagde det fuldstændig klart og tydeligt.
Så ville man måske blive mindre dæmoniseret, fordi man sagde sandheden til vælgerne.
Anders Samuelsen (LA), 2014-12-02:
Jeg synes, at det ville klæde statsministeren at lade være med at lyde, som om hun er formand for DSU, men faktisk tage alvorligt, at hun er statsminister.
Det ville jo ikke betyde mindre service at følge regeringens egen kommissionsrapport, altså den kommissionsrapport, som har peget på, hvordan vi kan lave produktivitetsforbedringer.
Hvorfor er det mindre service at gøre op med, at vi i dag bruger offentlige midler på cyklende julemænd, lys i bænke, mistillid til offentligt ansatte, et bureaukrati, som har taget overhånd, hvor vi ender i en situation, og den er vi i i dag, hvor socialrådgivere siger, at de bruger op mod 80 pct. af deres tid på alt mulig andet end at hjælpe dem, som de gerne vil hjælpe?
Hvorfor er det dårligere service at gøre op med det og bruge de overskydende midler, vi får ud af det, til at lette skatten på arbejde for alle, så lavtlønnede faktisk får en anerkendelse, en nettolønforbedring, som kan mærkes, når de går på arbejde?
Hvorfor skal vi blive ved den her DSU-agtige diskussion om, at hvis man fjerner så meget som en krone fra den offentlige sektor, fører det til mindre offentlig service?
Det er jo ikke sandheden.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2014-12-02:
Jeg har ikke nogen problemer med produktivitetsforbedringer i den offentlige sektor.
I vores planer lægger vi jo i regeringen selv op til, at vi skal øge produktiviteten i den offentlige sektor.
Problemet er så bare, at hvis man fjerner de midler fra den offentlige sektor, kan man ikke give bedre service, og det vil vi jo ikke.
Vi vil jo fastholde de midler i den offentlige sektor for at kunne give bedre service på andre områder.
Men det, som hr. Anders Samuelsen skylder svar på, er jo det helt enkle spørgsmål: Hvordan vil man finansiere det her?
Jeg har forstået, at vi skal have minusvækst, altså mindre service i den offentlige sektor, og det tror jeg også det meste af befolkningen har forstået.
Men hvad med kontanthjælpen?
Skal kontanthjælpen sættes mærkbart ned?
I går så jeg, at hr. Joachim B. Olsen var forarget over niveauet for kontanthjælpen.
Skal den sættes ned, og hvor meget skal den sættes ned med?
Er det dagpengene, der har et for højt niveau, og skal det sættes ned?
Alle de spørgsmål skylder Liberal Alliance jo også svar på.
Jeg har en fornemmelse af, at man egentlig synes, at begge de to ydelser skal sættes markant ned, og så ville det jo klæde Liberal Alliance at få det sagt.
Bagefter kunne man så spørge den øvrige opposition – f.eks. Dansk Folkeparti – hvad de synes om det.
Men det ville klæde debatten, hvis Liberal Alliance, Venstre og andre kom frem med deres politik og lagde den tydeligt frem, så vælgerne kunne vurdere det.