Kristen Touborg (SF), 2010-01-21:
Lovforslaget her kan jo sammenfattes i tre hovedområder, som det berører: dyrevelfærd, medicinforbrug og fødevaresikkerhed.
Noget af det, ministeren så også skriver, er, at ministeren mener, at alle tre områder bliver styrket med lovforslaget.
Det vil jeg godt sætte et meget stort spørgsmålstegn ved.
Jeg vil godt tage et af de områder frem, vi har snakket om før her, nemlig antallet af sundhedsrådgivningsbesøg, for det berører sådan set alle tre områder.
Vi får ikke et helt klart svar, men det regner jeg så med at vi får fra ministeren, hvis ellers ministeren har haft tid til at sætte sig ind i og undersøge, hvad der egentlig ligger bag de udsagn, der er i lovforslaget, om, at det her giver væsentlig flere sundhedsrådgivningsbesøg.
Der er ingen tvivl om, at det gør det hos kvægbesætningen.
Det er jeg ikke et øjeblik i tvivl om.
Man liberaliserer også medicinforbruget, sådan at bonden selv kan medicinere, så det er sådan set det samme billede, som vi så for adskillige år siden, da vi indførte det her på svineområdet.
Men det, mit spørgsmål går på, er, hvor mange flere besøg, end der er i dag, ministeren forventer at der kommer hos svinebesætningerne.
Sådan har jeg forstået det.
Jeg vil så også godt vide, hvor mange procent af besætningerne på svineområdet der står uden sundhedsrådgivningsaftale i dag.
Det synes jeg kunne være interessant at få at vide, for jeg tror, at det er et meget lavt tal.
I det hele taget synes jeg, at lovforslaget generelt bærer præg af, at det ikke er alt for godt gennemarbejdet.
Man må jo sige, når man ser på høringssvarene og notatet dér, at det ikke er så få steder, hvor der sådan direkte står, i min oversættelse, at det bare er sådan.
Der er adskillige steder, hvor argumentationen er meget, meget tynd.
Man siger bare, at det sker efter en samlet vurdering.
Det synes jeg måske er lidt for tyndt, og jeg håber da i hvert fald, at nogle af forligspartierne vil gå ind og grave noget mere i det her, for jeg synes altså, at den måde, man her lovgiver på, er under lavmålet.
Et af de områder, jeg nævnte i starten, var det om dyrevelfærdsbesøg.
Der vil man have teknikere til at vurdere dyrevelfærd i stedet for at have dyrlæger til det.
Synes forligspartierne virkelig, at det er forsvarligt?
Jeg ved godt, at der er en hel del af de ting, der skal udføres, der sagtens kan udføres af teknikere, men jeg synes, at det er uforsvarligt, når man sætter teknikere til at skulle se, om dyr har det godt, eller om de ikke har det godt.
Det er faktisk derfor, dyrlægerne har studeret i 5, 6 eller 7 år, nemlig for at finde ud af at læse dyrenes reaktioner og se, hvordan dyrene har det.
Jeg forstår sådan set ikke, at man ikke skærer igennem og siger, at det er en tekniker og en dyrlæge, der kommer ud.
Jeg synes, at det her bliver noget miskmask, for det betyder jo sådan set bare, at man sender teknikere ud, og hvis de skulle sætte spørgsmålstegn ved noget, skal de sende bud efter en dyrlæge, der kommer et eller andet sted fra.
Det kan dreje sig om både 2, 3 og 4 timers kørsel i forbindelse med det, og det vil sige, at den stakkels tekniker faktisk skal gå der hos den ikke alt for glade bondemand, der nu skal have besøg af en ekstra kontrollant.
Jeg synes, at det her virker utrolig bureaukratisk og meget lidt gennemtænkt.
Jeg kan egentlig ikke helt forstå, at man ikke tager lidt ved lære af det, man oplever.
Her tænker jeg på, at ministeren kan finde ud af, at de på minkområdet, fordi der tilsyneladende er nogle problemer der, skal have 100 pct. besøg, men på de andre områder, hvor vi snakker om mange millioner svin, behøver de kun at få besøg hvert 20. år, ja, i virkeligheden hvert 40. år, når man lægger det risikobaserede ind, for så er der i virkeligheden kun 2,5 pct. tilbage til det tilfældige.
Jeg synes, det er et utrolig ugennemarbejdet og meget lidt velargumenteret lovforslag, vi står med her.