Jane Heitmann (V), 2016-05-03:
Tak for ordet.
Lovforslaget om det fremtidige tilsyn har mange omdrejningspunkter og er vel, hvad man godt kan kalde for en stor samlet pakke.
Ud over at skabe nye rammer for tilsyn nedlægges betegnelsen embedslæge og embedslægeinstitution.
Det er ikke, fordi der skal ske ændringer i opgavefordelingen mellem de to decentrale lokaliteter vest for Storebælt, men for at tydeliggøre, at de tre enheder inden for Styrelsen for Patientsikkerhed indgår i en samlet organisations- og opgaveportefølje.
Jeg har valgt i min ordførertale at fokusere på et par omdrejningspunkter, og det betyder ikke, at de andre elementer i lovforslaget ikke er vigtige.
Det er blot et udtryk for, at taletiden her på talerstolen er begrænset.
Et af elementerne i lovforslaget er at få skabt en lovgivningsmæssig hjemmel for et helt nyt proaktivt, reaktivt og risikobaseret tilsyn med behandlingssteder og plejehjem.
Et andet element er at få skabt et stramt regelsæt for fratagelse af autorisationer og indskrænkning af virksomhedsudøvelse for autoriserede sundhedspersoner.
Alle partier bakker op om aftalen, undtagen Det Radikale Venstre.
Den brede politiske opbakning er en stor styrke og sender et signal om, at patientsikkerheden vægtes højt blandt partierne.
Det nye risikobaserede tilsyn vil skærpe fokus på de områder, hvor der er høj risiko for patientsikkerheden, og hvor konsekvenserne for fejl kan være fatale for patienten.
Jeg vil gerne kvittere for, at den tidligere regering tog initiativ til at igangsætte arbejdet med henblik på at skabe behandlingstryghed og sikkerhed.
For os i Venstre er patientsikkerhed og tryghed essentielt, for vi har hørt alt for mange triste historier, hvor det har været klart for enhver, at systemet har fejlet.
De seneste år har vi i pressen kunnet følge historier, bl.a. om en psykiater fra Vestjylland, som tilsyneladende har fejlbehandlet patienter, som i god tro har henvendt sig for at få behandling for alvorlige psykiske lidelser.
På Fyn har vi igennem pressen kunnet følge en historie om en psykiater, der tilsyneladende også har fejlbehandlet sine patienter.
Fælles for historierne er, at danske patienter ofte er blevet behandlet med forkerte præparater eller for store doser, og det har haft fatale konsekvenser for nogle af patienterne.
Der har været adskillige bekymringshenvendelser om læger til Sundhedsstyrelsen, som der ikke er blevet reageret på, og da man endelig tog hånd om sagerne, var skaderne sket.
Og det er ikke godt nok, så nu skal der strammes op.
Sundheds- og ældreministeren har tidligere stillet sig i spidsen for en organisatorisk omorganisering af den nye styrelse, Styrelsen for Patientsikkerhed, som skal være frontrunner.
Nu får vi et lovgrundlag på plads, således at organisation og lovgrundlag fremadrettet kan gå hånd i hånd.
I Norden har vi stærke traditioner for, at læger, der f.eks. er autoriserede i Danmark, nemt har kunnet opnå autorisation i Norge, og det er uden tvivl et gode, at autoriserede læger i Norden kan arbejde frit.
Desværre har vi, også gennem pressen, kunnet følge triste sager, hvor bl.a. en dansk læge har arbejdet både i Danmark og i Norge og i Sverige, og i alle tre lande har en række patienter, pårørende og læger klaget over hans behandlinger, ligesom der sidste år poppede en sag op i pressen, hvor en dansk psykiater var frataget en autorisation i Norge efter et seksuelt overgreb på en patient, men kunne fortsætte som psykiater i Danmark.
Tusindvis af autoriserede sundhedspersoner udfører hver dag opgaver med stor professionalisme for danske patienter.
Som autoriseret sundhedsperson tager man jo et stort ansvar på sig, og det er vigtigt at understrege, at set fra min stol har vi alle en interesse i et slagkraftigt og effektivt tilsyn i Danmark, uanset om man er patient eller behandler.
Det er desværre ikke gratis at indføre et risikobaseret tilsyn.
For at sikre en retfærdig fordeling af omkostningerne til det nye tilsyn er der politisk enighed blandt aftalepartierne om en gebyrfinansiering ud fra et hvile i sig selv-princip.
Det gradueres således, at de største enheder betaler mest, og de mindste mindst.
Af høringssvarene fremgår det bl.a., at nogle foreninger, f.eks. Danske Fodterapeuter, mener, at det vil ramme de små enheder hårdt.
Gebyret for en enkeltmandsklinik med en fodterapeut er fastsat til 1.891 kr. årligt.
Når vi skal evaluere lovforslaget, mener jeg, det vil være helt naturligt, at der også indgår en evaluering af gebyrstrukturen.
I udgangspunktet forstår jeg godt den bekymring, som der gives udtryk for i overgangen fra frekvensbaseret til risikobaseret tilsyn, ligesom jeg anerkender foreningernes utålmodighed med implementeringen af de faste plejehjemslæger.
Jeg tænker også, at det hellere skal ske i dag end i morgen.
Plejehjemsbeboere er en særlig svag og udsat gruppe, som kræver, at vi holder et skarpt fokus på forholdene.
I Venstre vil vi følge området tæt, og selv om kommunerne har en selvstændig tilsynsforpligtelse, som jeg naturligvis forventer man lever op til, vil jeg med stor opmærksomhed læse evalueringerne på plejehjemsområdet, når de foreligger om ca. 3 år.
Fra Venstres side kan vi bakke op om lovforslaget.