Lisbeth Bech Poulsen (SF), 2016-05-10:
I 2007 privatiserede VK-regeringen sammen med andre partier i Folketinget et fælles gode, nemlig de fisk, der er i danske farvande.
Herefter blev selve retten til at fiske en handelsvare, og siden da er fisk blevet et spekulationsobjekt, hvor rettigheder er blevet lejet eller solgt til højestbydende, som i forvejen er de rigeste fiskere, med store banker i ryggen, der er parate til at overbyde de mindre fiskere for enhver pris.
I dag er der for få købere til dyrere kvoter, og det koster i lokalsamfundene, hvor større og større fartøjer betjenes af stadig færre hænder.
100 havne er lukket eller halveret, og det er næsten umuligt for unge fiskere at komme ind på markedet.
For at tjene det samme som en folkeskolelærer skal man købe kvoter for 30-40 mio. kr.
Der er også sket en halvering af arbejdspladserne siden 2000.
Kvotesystemet har resulteret i en miljø- og samfundsmæssig katastrofe, der er i gang med at tage livet af den danske fiskerikultur, mens nogle få er blevet ufattelig rige.
Kvoteopkøb i slutningen af året resulterer i en meget lav eller ingen skattebetaling.
Det er også derfor, SF har fremsat det her beslutningsforslag sammen med Enhedslisten og Alternativet.
Det er noget, vi synes er meget vigtigt.
Man kan jo i varierende grad være bekymret for havmiljøet, men jeg tror ikke på, at der er nogen partier herinde, der er fuldstændig ligeglade med, at der er lokalsamfund, der visner hen, at der er fisk, der ikke bliver landet lokalt, at der er sekundære brancher, som smuldrer.
Det her er altså et fuldstændig, undskyld mig, forudsigeligt resultat af, at man har privatiseret og kapitaliseret kvotesystemet, for det kunne man have sagt sig selv.
Nu vil jeg ikke stå og synge »Sådan er kapitalismen« heroppe, men når man laver omsættelige kvoter, kan man sige sig selv, at de koncentrerer sig på færre og færre hænder.
For dem, der har mange penge og store fartøjer, har også adgang til kapital i bankerne, og derfor kan de overbyde de små fiskere.
Det her er altså rigtig, rigtig ærgerligt, og jeg tror faktisk ikke, det var det, der var intentionen i 2007, da man privatiserede.
Jeg tror, intentionen var at redde et fiskerierhverv, der virkelig var udfordret, men i processen smed man barnet ud med badevandet.
Der er nogle, der er blevet meget, meget rige på nogle meget, meget store fartøjer – og fred være med det, hvis det ikke betød, at der er lokalsamfund, der visner hen, og at det er umuligt at få frisk blod til en branche, hvor folk gerne vil være herre på egen båd, så at sige.
Det er rigtig ærgerligt.
Hvis man stemte for det her beslutningsforslag, ville det jo ikke betyde, at der ikke var bundtrawl længere, hvis det er det, man ønsker sig, eller store fartøjer.
Så får man en kvote, der selvfølgelig er indrettet efter, hvad man har af fartøjer osv., men det går altså kun i den forkerte retning med det system, vi har i dag.
Der går ikke mange år, så er der ufattelig få mennesker, der sidder på ufattelig store rigdomme, og det går ud over de lokalsamfund, der er så afhængige af, at der bliver landet fisk lokalt, at der er sekundære industrier til at tage over, at folk kan se, at deres sønner og måske også døtre kan komme ud og sejle, fordi det er en lokal kultur.
Det er noget dansk kultur, vi er ved at smide ud, fordi man valgte den forkerte løsning på et reelt problem i 2007.
Så hvis man ikke vil støtte det her beslutningsforslag, håber jeg, at man kommer med nogle konkrete og reelle forslag til, hvad vi skal gøre anderledes, for ellers har vi ikke en dansk fiskerikultur om meget få år.