runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Flemming Møller Mortensen (S), 2011-03-01:
Jeg vil blot sige til hr. Manu Sareen, at Socialdemokraterne jo er fuldstændig enige i, at der med det her kommer nogle nye initiativer på banen, som kan forbedre færdselssikkerheden, og dem tager vi om bord og implementerer i dansk lovgivning.
Det er sund fornuft, og vi kommer til at leve op til EU’s knallertdirektiv, det tredje af slagsen.
Men jeg bliver nødt til at stille hr. Manu Sareen det spørgsmål, om Det Radikale Venstre slet ikke har nogen følelse af nervøsitet eller ængstelse, i forbindelse med at de nye tiltag måske ikke afværger den skaderisiko, som der er, ved at 15-årige skal til at have lov til at køre på knallert.
Manu Sareen (RV), 2011-03-01:
Nu vil jeg lige tillade mig at starte med at sige det, som jeg sluttede af med, nemlig at vi bakker op om forslaget.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2011-03-01:
Tak for det.
Det var da rart at få slået fast.
Så vil jeg gerne spørge til, om Det Radikale Venstre ikke er bekymret for den farlige situation, der eksisterer i dag, nemlig at 20 pct. af de 15-årige rent faktisk kører på knallert uden nogen form for køreundervisning eller kendskab til færdselsloven eller uden at have aflagt køreprøve osv.
Det kommer ikke bag på mig, at Socialdemokraterne åbenbart har den holdning, at danske unge skulle være specielt uansvarlige og uegnede i forhold til unge i resten af Europa.
Jeg synes, det er lidt trist, at man ikke har mere tillid til vores unge, som jo i en alder af 15 år kan alt muligt i dagens samfund.
Med hensyn til at sænke det til 14 år er det en spændende tanke, men det har Venstre ingen planer om, for vi mener, at 15 år er et passende niveau.
Dermed er vi på linje med langt de fleste europæiske lande, og vi ønsker ikke at gå længere ned.
Sænkningen til 15 år vil lige give den øgede mobilitet, som rigtig mange unge har brug for.
Det passer nogenlunde med, at det er dér, man så småt skal i gang med at tage lidt længere væk til fritidsaktiviteter og også at tage til nogle uddannelser, der ligger lidt længere væk, bl.a. om aftenen.
Så 15 år er en meget fin aldersgrænse.
Flemming Møller Mortensen (S), 2011-03-01:
For 14 år er ikke noget godt sted.
Men hvem er det, der lige nøjagtig siger, at 15 år er et godt sted
Jeg vil bare igen relatere til, at den kriminelle lavalder stærkt mod Socialdemokraternes holdning er blevet sat ned til 14 år af denne regering for ganske kort tid siden.
Så jeg synes da, at der er noget, der er fuldstændig forvirrende.
Vi lytter til det, som vores øverste instanser inden for færdselssikkerhed i landet siger og anbefaler.
Vi politikere vil rigtig gerne det bedste.
Var vi dog bare en lillebitte smule mere ydmyge en gang imellem – det mangler i hvert fald totalt fra regeringens side her – til også at sige: Men ved vi også det bedste?
Ja, men det her betyder flere kvæstede, flere unge trafikdræbte.
Det er ikke sund fornuft set med socialdemokratiske øjne.
Lars Barfoed (KF), 2011-03-01:
Hr. Flemming Møller Mortensen sagde noget, som jeg er meget enig i, nemlig, at det var et polemisk ræsonnement, som vi netop her hørte fra hr. Flemming Møller Mortensens side.
Det er jeg sådan set enig i.
Bortset fra det er jeg ikke enig, for jeg mener egentlig, at vi har været meget omhyggelige, som jeg også sagde før, med at sikre os, at der er så mange andre foranstaltninger, at der er en god sikkerhedsmæssig balance i lovforslaget, derunder at de unges forældre, altså de 15-åriges forældre, skal give et samtykke, før man erhverver sig en knallert.
Det mener jeg sådan set sammen med de andre sikkerhedsmæssige foranstaltninger, vi gennemfører, må være tilstrækkeligt til, at vi kan være trygge ved at gennemføre dette forslag.
Flemming Møller Mortensen (S), 2011-03-01:
Der er elementer her, der er betryggende.
Den eneste bekymring fra socialdemokratisk side er at sænke aldersgrænsen fra 16 til 15 år for de små knallerter.
Det mener vi ikke er forbundet med en ordentlig konsekvensvurdering, og derfor mener vi, at det er et rigtig dårligt – endda rigtig dårligt – element i det her lovforslag.
Og det er også årsagen til, som ministeren givetvis har bemærket, at vi kommer med et ændringsforslag, hvor vi fremsætter lovforslaget fuldstændig i sin tekst, som ministeren har gjort,
fraset lige nøjagtig sænkningen fra 16 til 15 år
Det egner sig måske ikke så godt til så alvorligt et emne at være lidt polemisk, men jeg vil alligevel prøve at tegne et billede, som ministeren givetvis vil synes er polemisk.
Regeringen har indført brugerbetaling på kunstig befrugtning.
Vi får temmelig sikkert født færre danskere i fremtiden.
Med det her forslag frygter jeg, at færre unge vil nå ind i voksenlivet.
Det er ikke den vej, vi skal gå i forhold til at forvalte liv og levned for unge og for voksne i Danmark.
Lars Barfoed (KF), 2011-03-01:
Hr. Flemming Møller Mortensen spørger, om jeg kan følge hr. Flemming Møller Mortensen i det ræsonnement, der blev anlagt, og jeg vil sige det på den måde, at rent intellektuelt føler jeg nok, at jeg kan følge nogenlunde med hr. Flemming Møller Mortensen i ræsonnementet, fordi det kan man jo godt se for sig, men holdningsmæssigt deler vi ikke opfattelse.
Jeg mener faktisk, at vi gennemfører nogle ganske betydelige sikkerhedsmæssige foranstaltninger.
Så vil jeg sige med hensyn til de 15-årige, at lige præcis når man er 15 år, kan der selvfølgelig være forskellige grader af modenhed og parathed.
Derfor lægger jeg faktisk også en del vægt på, at vi siger, at der skal være et forældresamtykke, når 15-årige køber en knallert, for derved pålægger vi jo i virkeligheden forældrene ansvaret for at vurdere, om deres søn eller datter er kapabel til at håndtere det, og det set i sammenhæng med de øvrige sikkerhedsmæssige foranstaltninger mener jeg egentlig er meget betryggende.
Flemming Møller Mortensen (S), 2011-03-01:
Mange tak.
Jeg vil gerne spørge ministeren, om ministeren kan følge mig i min tanke, når jeg siger, at den antagelse, der ligger bag lovforslaget, er, at med de forbedringer, der ligger i forhold til undervisning, teori- og køreprøve og andre ting, vil fordelene der være større end den øgede risiko for kvæstede og trafikdræbte.
Kan ministeren følge mig?
Derefter vil jeg stille et helt konkret spørgsmål.
Hvornår vil ministeren gribe til en tilbagerulning af det her lovforslag eller den ændring, der ligger i forhold til aldersnedsættelsen fra 16 til 15 år, hvis det virkelig viser sig, hvad tallene fra udlandet måske indikerer, at det her kan betyde væsentlig flere kvæstede og væsentlig flere trafikdræbte?
Hvor hurtigt agter regeringen så at handle på det?
Lars Barfoed (KF), 2011-03-01:
Tak for en god debat om lovforslaget, som jo primært har til formål at styrke færdselssikkerheden for knallertkørerne.
I den forbindelse er det regeringens opfattelse, at en solid køreuddannelse vil være noget af det, der kan bidrage væsentligt til de unge knallertkøreres sikkerhed.
Derfor er det også et af hovedelementerne i lovforslaget, at der skal gennemføres en markant forbedring af knallertundervisningen i ungdomsskolerne, der bl.a. sætter et øget fokus på de unges risikoforståelse, og som indebærer, at de unge som noget nyt skal bestå både en teoriprøve og en praktisk køreprøve.
Samtidig finder regeringen, at der er behov for, at vi sender et meget klart signal til de unge om, at færdselslovens regler skal overholdes.
Derfor indeholder lovforslaget som det andet hovedelement en række markante sanktionsskærpelser for ulovlig knallertkørsel, ligesom der indføres nye regler om obligatorisk konfiskation af de små knallerter som en sanktion.
Herudover finder regeringen, som det også er beskrevet i lovforslaget, at der er behov for, at vi forbedrer de unges mobilitet.
Det gælder ikke mindst de unge, som bor uden for de større byer, hvor der kan være længere afstande mellem hjem, skole og fritidsaktiviteter, og derfor lægger lovforslaget op til at nedsætte alderen for førere af lille knallert fra 16 til 15 år.
Det forslag skal naturligvis ses i en sammenhæng med det markante løft, der sker af knallertuddannelsen og de skærpede sanktioner, som jeg allerede har været inde på.
Endelig er lovforslaget endnu et skridt på vejen mod at implementere EU’s tredje kørekortdirektiv.
Direktivets krav om indførelse af en særskilt kørekortkategori for knallerter vil således med lovforslaget blive opfyldt, ved at der indføres kørekortkategorier for både lille og stor knallert.
Med de ord vil jeg gerne takke for bemærkningerne, og jeg ser frem til den videre behandling i Retsudvalget, hvor jeg naturligvis vil stå til rådighed for at besvare de spørgsmål, som der måtte være.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2011-03-01:
Der kan jeg da slå fast, at jeg slet ikke har ændret opfattelse, og det er fortsat holdningen i hele Venstres folketingsgruppe, at man burde sænke aldersgrænsen for stor knallert til 16 år for at få en mere trinvis tilgang, fra at man kører på trehjulet cykel, til cykel, til lille knallert, til stor knallert og til på et tidspunkt som 18-årig at måtte køre på en stor Kawasaki motorcykel.
Så det mener vi fortsat.
Kim Christiansen (DF), 2011-03-01:
Jo, jo, men en positiv tilkendegivelse er da et godt udgangspunkt for en forhandling.
Nu læser jeg det jo tit, når hr. Kristian Pihl Lorentzen udtaler sig i pressen, og så har jeg flere steder set, at hr. Kristian Pihl Lorentzen er en varm fortaler for, at man skulle sænke aldersgrænsen for knallert 45, altså stor knallert, til samme niveau, som man har en masse steder i udlandet, og som direktivet jo også giver os mulighed for – når nu vi skal gøre, som EU siger.
Jeg vil spørge lidt ind til, hvad det er, der gør, at hr. Kristian Pihl Lorentzen pludselig har ændret opfattelse, så det ikke mere er en god idé.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2011-03-01:
Jeg synes, det er noget, vi skal drøfte i forbindelse med udvalgsbehandlingen.
Som jeg siger her, er vores vurdering, at 9 måneder vil være tilstrækkeligt til at få implementeret de forskellige ændringer, bl.a. omkring ungdomsskolerne, der skal stå for uddannelsen.
Det skal der være tid til, og det synes vi er et fornuftigt tidspunkt.
Allerhelst havde vi set, at det kunne træde i kraft den 1. juli 2011, men der må vi erkende, at det ikke kan nås, og derfor synes vi, at januar 2012 er et passende tidspunkt.
Kim Christiansen (DF), 2011-03-01:
Tak for det.
Jeg er meget glad for, at hr. Kristian Pihl Lorentzen trods alt fik startet knallerten, for ellers var jeg brændt inde med alle mine gode spørgsmål.
Så tak for det.
Hr. Kristian Pihl Lorentzen nævnte det med ikrafttrædelsesdatoen.
I min ordførertale kom jeg lidt ind på gebyrets størrelse, og jeg vil da godt spørge ministeren, om ministeren eventuelt vil overveje gebyrets størrelse.
Vi taler jo trods alt om, at vi nu sænker det fra 16 år til 15 år, og det giver ikke nødvendigvis de unge flere penge.
Og så bliver det jo igen måske lidt afhængigt af, om forældrene i givet fald har råd, og ellers bliver det sådan lidt bestemt af, om man har råd til at drage fordel af den her øgede mobilitet.
Kunne det ikke være en del af det?
Det mener jeg ville være sund fornuft, fordi man så havde det hele i et samlet forløb.
Benny Engelbrecht (S), 2011-03-01:
Nok så væsentligt er det selvfølgelig også at have en klarlægning af problemets omfang i Danmark.
Jeg synes i hvert fald, at det i det materiale, som vores ellers udmærkede bibliotek kunne finde frem, var vanskeligt at danne sig et præcist overblik over udbredelsen af især de bromerede flammehæmmere i elektronik i Danmark, så har Miljøministeriet et klart overblik over omfanget?
Jeg kan i hvert fald forstå, at taler vi eksempelvis om pc'er og mobiltelefoner, er der en forholdsvis lav udbredelse.
Nu nævnte ministeren selv brødristere, som jeg dog ikke er klar over om der er bromerede flammehæmmere i, men i hvert fald ved vi, at for så vidt angår tv-apparater, er der en forholdsvis stor udbredelse.
Har man et sådant overblik, eller er det et overblik, som man kan skaffe i forbindelse med eksempelvis dette forslag?
Karen Ellemann (V), 2011-03-01:
Altså, en fuldstændig udtømmende produktliste kunne jeg forestille mig er vanskelig lige at levere, men det er altså korrekt, at det findes i en række elektriske og elektroniske produkter.
Samtidig synes jeg også, at det er vigtigt at sige, at der faktisk er en række virksomheder, som går foran her og viser, at det også kan lade sig gøre at udfase nogle af de her produkter.
Men man skal stadig væk også huske produktets funktion, altså at en flammehæmmer forhindrer, at der går ild i selve produktet.
Det er sådan set derfor, at det også er vigtigt at holde sig for øje, at der må findes nogle af dem, som altså er mindre skadelige, fordi vi sådan set har fået udfaset de skadelige og dermed kan dokumentere – og det er der virksomheder der kan dokumentere – at det faktisk kan lade sig gøre at udfase nogle af de stoffer, vi taler om.
Eyvind Vesselbo (V), 2011-03-01:
Igen må jeg sige, at det er fuldstændig det samme, som at man endnu ikke for en lang række stoffers vedkommende har fundet ud af, hvor farlige de er.
Man har ikke den videnskabelige dokumentation.
I det her tilfælde er det problematisk at få dem risikovurderet, men når jeg siger, at det er en opgivende holdning, hr. Per Clausen har, er det, fordi hr. Per Clausen siger: Jamen det kan vi heller ikke finde ud af, og det vil vi ikke gøre noget ved, og derfor skal vi bare forbyde det.
Man skal da blive ved, og det kan så godt være, at det tager lang tid at finde ud af det her.
Men først når man har fundet ud af, hvor farligt det her er, hvilke stoffer det drejer sig om, og hvilken indfaldsvinkel man skal have til det, kan man jo handle.
Men man kan selvfølgelig sige det, som Enhedslisten siger: Vi opgiver at finde ud af, hvad det her er, og så forbyder vi det.
Men det er ikke en måde at bruge forsigtighedsprincippet på.
Per Clausen (EL), 2011-03-01:
Nu synes jeg sådan set ikke, at der er meget opgivende holdning ved som det eneste parti gang på gang at rejse den her diskussion i Folketinget.
Det opgivende består vel i, at man lader produkterne komme ind.
Man ved i grunden godt, i hvert fald hvis man gad undersøge det, at man ikke er i stand til at lave en seriøs risikovurdering af det, men man lader bare stå til.
Det er jo det, hr. Eyvind Vesselbo gør.
Jeg vil bare spørge hr. Eyvind Vesselbo, om han ikke synes, at det er betænkeligt, at vi nu efter at have diskuteret det her i Folketingssalen tre gange inden for de sidste 3 år og ude i samfundet, om jeg så må sige, i endnu længere tid, faktisk ikke har noget redskab til at gennemføre en sikker risikovurdering.
Hr. Eyvind Vesselbo bliver ved med at sige, at vi er nødt til at acceptere, at produkterne er der.
Altså, hvor længe vil hr. Eyvind Vesselbo acceptere, at vi i Danmark har produkter, der ikke kan gennemføres nogen egentlig risikovurdering af?
Eyvind Vesselbo (V), 2011-03-01:
Det ændrer jo ikke ved, at det, der er ens i de to beslutningsforslag, er ønsket om at bruge forsigtighedsprincippet for at få forbudt de her ting.
Det var sådan set det, jeg mente var det samme.
Så mener jeg heller ikke, at man som hr. Per Clausen bare skal give op på forhånd og sige: Det her ved vi ikke noget om, så det undersøger vi ikke.
Selvfølgelig skal vi blive ved med at finde nogle redskaber til at få analyseret de her ting og få kortlagt, hvor problematiske de er, sådan at man kan få lavet en videnskabelig vurdering af, hvornår noget skal forbydes, hvornår noget skal udfases, og hvilke nogle af de her ting der skal udfases.
Så på den måde er de to beslutningsforslag fuldstændig ens i princippet.
Jeg synes, at det er en noget opgivende holdning, hr. Per Clausen har, når han siger: Vi ved ikke noget om det her, og derfor skal vi heller ikke finde ud af det; så forbyder vi det bare, fordi vi ikke gider at gøre noget ved det.
Det er vi ikke enige i, må jeg sige til hr. Per Clausen.
Per Clausen (EL), 2011-03-01:
Jeg synes alligevel, at det er lidt ærgerligt, at det er tredje gang, vi diskuterer nanoprodukter i Folketinget, og at hr. Eyvind Vesselbo så kan stå og sige det, han siger, nemlig at det her er det samme som det forslag, vi behandlede lige før.
Pointen er, at vi lige før diskuterede nogle stoffer, som der findes nogle metoder til at gennemføre risikovurderinger af.
Så kan man enten have gennemført risikovurderingen, eller man kan have undladt at gennemføre risikovurderingen, og det var der så en række stoffer man ikke havde gjort det ordentligt og seriøst af endnu.
Men her er vi i den situation, at fordi nanoprodukter på en række områder er anderledes end de kemiske produkter, som findes i den oprindelige form, så er det sådan, at vi ingen metoder har til at gennemføre en risikovurdering med sikkerhed, og det vil sige, at hvis der er noget område, hvor det at bruge forsigtighedsprincippet vil være oplagt, er det jo netop her.
Karen Ellemann (V), 2011-03-01:
Det er stadig væk sådan, at der her i beslutningsforslaget bliver foreslået, at vi skal gribe til forsigtighedsprincippet.
Det er det, som hele forslaget handler om nu og her.
Og der må jeg bare sige, at for nanosølvs vedkommende er der ikke videnskabeligt grundlag for nu at gribe til forsigtighedsprincippet.
Men jeg vil igen også understrege, at jeg altså tager det her nanospørgsmål meget alvorligt.
Det var jo også baggrunden for, at vi kunne sidde og blive fuldstændig enige under forhandlingerne om kemikaliehandlingsplanen, for det er også noget, vi prioriterer.
For vi skal selvfølgelig sørge for at have den fornødne viden på det her område, og vi kan jo helt sikkert også se frem til en udbredelse af nanosølv i flere produkter, så derfor gælder det selvfølgelig om hele tiden at være optaget af at tilegne sig den fornødne viden om eventuelle risici.
Per Clausen (EL), 2011-03-01:
Netop derfor er det jo så spændende, at når vi snakker om nanosølv, så ved vi faktisk heller ikke, om vi har nogle redskaber, der kan bruges til at gennemføre en tilfredsstillende risikovurdering.
Det er jo det, der er kernen i det her: Når vi undersøger det med de redskaber, vi har, kan vi se nogle risici, men tilbage står, at når man diskuterer det her med forskere, der beskæftiger sig med det, så siger de jo klart, at vi ingen sikkerhed har for, at de redskaber eller de paradigmer, som man også kalder det, som vi bruger til at vurdere risikoen her, overhovedet duer, når der er tale om et nanoprodukt.
Karen Ellemann (V), 2011-03-01:
Nu handler forslaget her i dag specifikt om nanosølv, til forskel fra de to foregående forslag, vi havde i 2007 og 2008.
Og jeg må bare sige, at nanosølv jo er blandt de mest og bedst undersøgte nanomaterialer, og at der altså er flere grundige oversigtsrapporter, som samler den eksisterende viden.
Lad mig starte med at sige, som jeg jo også gjorde under min første tale, at jeg er enig i, at vi fortsat bør have fokus på, om nanosølv har nye, ukendte virkninger, men det er altså vigtigt at slå fast, at lige præcis nanosølv altså er blandt de mest undersøgte nanomaterialer.
Per Clausen (EL), 2011-03-01:
Netop fordi det jo ikke er første gang, vi diskuterer det her i Folketingssalen, og der efterhånden er gået nogle år, siden vi gjorde det første gang, kunne jeg godt tænke mig at spørge ministeren, om det ikke stadig væk er sådan, at selv om man godt kan sige, at det her område er reguleret af EU's kemikalielovgivning, for det er det, så er problemet jo, at man faktisk ikke ved, hvorvidt de risikovurderingsmetoder og paradigmer, man bruger, overhovedet kan bruges, når man snakker om nanoprodukter.
Det er vel oven i købet sådan, at hvis man spørger forskere, der arbejder med det her, så siger de, at det nok er usandsynligt.
Så man har altså ikke noget redskab til at vurdere risikoen, og det er vel det, som er hovedproblemet.
Man kan muligvis beskylde mig for at ville fravælge nanomaterialet ubeset, men man kan i hvert fald med fuldstændig sikkerhed sige, at det, man indtil nu har gjort i Danmark, er at tilvælge det uden at vide, hvad man gør.
Eyvind Vesselbo (V), 2011-03-01:
Debatten om det her beslutningsforslag kunne jo meget nemt komme til at blive en tro kopi af den, vi havde om det tidligere punkt, og jeg har svært ved ligesom at finde en lang række andre argumenter end dem, jeg havde under det forrige beslutningsforslag.
Jeg roste nemlig hr. Per Clausen og Enhedslisten for vedvarende at tage de her sager op og bekymre sig om befolkningens sundhed.
Det er jo også det, der er tilfældet i forbindelse med det her beslutningsforslag, og jeg synes, at ministeren gjorde meget klart rede for, hvad regeringen har gjort, bl.a. omkring det her med nanosølv.
Så det er jo en del af EU-reguleringen, det er en del af den aftale, vi har indgået om REACH, det er en del af det arbejde, der foregår med at kortlægge farlige stoffer og få et grundlag, som gør, at man kan finde ud af, hvordan og hvornår man skal forbyde de stoffer, som påvirker vores sundhed.
Jeg glædede mig sådan set over, at hr. Per Clausen havde noteret sig og bekræftede det, jeg sagde om, at vi egentlig havde det samme udgangspunkt, den samme intention, nemlig at sikre, at de her stoffer hen ad vejen enten bliver forbudt, når man kan dokumentere, hvor farlige de er, eller bliver udfaset ifølge de retningslinjer, der er i REACH.
Jeg synes, det var en god anerkendelse, hr. Per Clausen kom med, da han her fra talerstolen sagde, at han havde forstået, at flertallet af partier – og det er jo selvfølgelig også Venstre – var enige i intentionen i de her forslag.
Ja, det er vi, men metoden til at nå frem til målet er vi sådan set ikke enige om, for det er, som jeg sagde under det tidligere punkt, ligesom alt for nemt bare at sige, at nu forbyder vi de der ting, at vi bruger forsigtighedsprincippet, og så er det problem løst.
For det er jo sådan, hvad angår nanosølv i her forslag, og hvad angår de ting, man har foreslået i det andet forslag, at der er nogle redskaber, nogle maskiner, nogle ting og sager, som de her stoffer indgår i, og det betyder simpelt hen, at der i det her forslag ikke er noget forslag til, hvordan man så kommer videre med nogle af de ting, som vi bruger i vores hverdag, og hvor det her indgår.
Så hvad er det, hr. Per Clausen og Enhedslisten gerne vil forbyde?
Det står ikke helt klart.
Nu er det mig, der skal svare på spørgsmål, men det kan jo være, at hr. Per Clausen i de spørgsmål, han stiller, måske også indirekte kunne svare mig på det her spørgsmål.
Så alt i alt blev det jo alligevel en lidt længere tale, end jeg havde regnet med.
Jeg vil nødig gentage mig selv, men der kom da også nogle nye indfaldsvinkler.