Eyvind Vesselbo (V), 2012-02-21:
Jeg fik det her lovforslag torsdag inden vinterferien, og jeg kunne se, at det skulle behandles her i dag, tirsdag.
Det er selvfølgelig ikke noget, der overrasker mig sådan generelt, for der er jo ikke ret meget samarbejde på det her område, og derfor burde jeg ikke være blevet overrasket.
Men det gjorde jeg nu alligevel, for det her er jo et lovforslag, som har en historie, i og med at det var den tidligere regering, som lagde op til, at det skulle komme, og det er så en videreførelse af nogle af de tanker, der har været.
Så derfor ville det da have været naturligt, at ministeren havde henvendt sig til Venstre for at få en forhandling inden førstebehandlingen.
Jeg skrev så et venligt brev til socialministeren om, om vi ikke lige skulle forhandle lidt inden førstebehandlingen, og der fik jeg et svar tilbage om, at det var der sådan set ikke brug for, men der kunne godt blive en teknisk gennemgang, og så kunne vi jo eventuelt, hvis der var brug for det, forhandle mellem første- og andenbehandlingen.
Altså, det er selvfølgelig også en måde at samarbejde på, men når statsministeren siger, at regeringen gerne vil samarbejde, vil jeg sige, at hvis det er den form for samarbejde, er det ikke særlig positivt.
Men tilbage til lovforslagene.
Det er L 86 og L 87, og det er jo lovforslag, der som udgangspunkt skulle være med til at stramme op og effektivisere.
Det er lovforslag, som betyder, at man flytter nogle opgaver fra kommunerne til en institution, som hedder Udbetaling Danmark, og der er en lang række emner, som nu skal behandles på en ny måde.
L 86 drejer sig om, hvordan man administrerer det her, og L 87 beskriver, hvilke opgaver der skal ligge i Udbetaling Danmark, og hvilke der fortsat skal ligge i kommunerne.
Det, som er interessant ved de her to lovforslag, er, hvilke konsekvenser de har, hvis de bliver ført ud i praksis, og det gør de vel.
Det, som bl.a. KL har argumenteret med i forbindelse med lovforslagene, er, at det, der var udgangspunktet, jo var, at vi skulle have mindre bureaukrati, og det er der sådan set en lang række af høringssvarene der sætter spørgsmålstegn ved: Bliver der mindre bureaukrati?
Bliver der dobbeltarbejde i forbindelse med de her lovforslag?
Det ville jeg godt have drøftet med ministeren inden førstebehandlingen, så man måske kunne have fået snakket om, om der var noget, der skulle justeres.
En meget vigtig ting, som kommunerne har gjort opmærksom på, er, at de føler, at med det her lovforslag kan der blive nogle problemer i forbindelse med at få afsløret social svindel rundtom i kommunerne, fordi det bliver sværere at følge sagerne op.
Det ville jeg sådan set også godt have forhandlet med ministeren og diskuteret med ministeren om, for det er da et væsentligt punkt.
Hvis der laves et lovforslag, hvor man forhindrer eller begrænser kommunernes mulighed for at gøre noget ved social svindel, så er det da en katastrofe, og det må vi have lavet om på.
En tredje vigtig ting er digitaliseringen.
Vi må jo sørge for, at de mennesker, altså ældre mennesker eller udsatte grupper, der ikke kan følge med digitaliseringen, ikke bliver svigtet.
Det ville jeg også godt have snakket med ministeren om under nogle forhandlinger inden førstebehandlingen.
Samtidig er der jo noteret nogle forudsætninger her, nogle økonomiske forudsætninger, nogle personalemæssige forudsætninger, og jeg synes, det er vigtigt, at kommunerne har sat spørgsmålstegn ved dem.
Lad os se, om det, der står i lovforslaget, nu også er de rigtige parametre, for det er jo lidt underligt, at vi laver det her forslag og kommunerne så siger: Når vi regner det igennem, mener vi ikke, det holder.
Alle de ting mener jeg er nogle meget væsentlige ting at få drøftet med ikke bare ministeren, men også Socialdemokratiet og SF, alle, som har været med til at fremsætte det her lovforslag.
For det er ganske rigtigt, at vi som tidligere regering, VK, sammen med Dansk Folkeparti og Liberal Alliance satte det her i gang, men det er jo ikke ensbetydende med, at det, der er resultatet nu, også er det, det skal lande på.
For alle de her otte punkter, som jeg nævnte, er problemer, som skal løses, og som skal diskuteres.
Nu blev der ikke mulighed for det før førstebehandlingen, og jeg mener, det er helt klart, at vi skal have en teknisk gennemgang af det her lovforslag i Socialudvalget.
Jeg mener også, det er helt klart, at ministeren må indkalde til forhandlinger om lovforslaget, så det kan komme på plads.
For hvis ministeren vil have et flertal for det, kunne jeg forestille mig, at Venstre kunne gå hen og blive en vigtig del af regeringens parlamentariske grundlag for at få det igennem.
Det kræver altså, at der bliver nogle forhandlinger, og at man får et seriøst samarbejde, men det kræver også, at man går ind og får kigget på nogle af de otte punkter, jeg har taget op her, og får præciseret og klargjort bl.a. over for KL og over for de enkelte kommuner, at de problemer, som de nævner her, selvfølgelig skal løses, og at vi skal have justeret det, hvis der er nogle ting i de her lovforslag, der forhindrer, at kommunerne kan få afsløret socialt bedrageri.
Det mener jeg er en meget vigtig ting, og det er også en vigtig ting, at folk ikke bliver svigtet, at de mennesker ude i kommunerne, som har problemer, ikke bliver svigtet.
Alle de ting ville jeg som sagt gerne have drøftet med ministeren inden førstebehandlingen.
Det kunne ikke lade sig gøre, men nu regner jeg med, at der bliver nogle forhandlinger, når vi har overstået førstebehandlingen, for forudsætningen for, at vi kommer videre med de her lovforslag, er, at der bliver de her forhandlinger, og at vi får kigget på de otte punkter, som jeg her har nævnt.
Så det er vores udgangspunkt for det her lovforslag.