Martin Lidegaard (RV), 2013-06-28:
Ja, og nu til noget helt andet.
Dette lovforslag kom i første omgang som en reaktion på, at de støtteregler for solceller, der blev vedtaget i december 2012, utilsigtet har ført til forberedelser af en betydelig udbygning med store solcelleanlæg, der etableres på bar mark.
Under behandlingen af forslaget er det endvidere kommet frem, at også interessen for solcelleanlæg på taget af bygninger risikerer langt at overstige forudsætningerne for den politiske aftale om en strategi for solceller, som vi, energiaftalepartierne, var enige om i november 2012.
Vi må i dag erkende, at de støtteordninger, vi aftalte og vedtog i slutningen af 2012, har været for gunstige og risikerer at føre til alt for stor en udbygning.
Vi var enige om, at vi gerne vil have en fortsat udbygning med solceller, men ikke i det omfang, som vi ville risikere, hvis ikke vi ændrede reglerne nu.
Derfor var det nødvendigt at udskyde denne tredjebehandling til i dag for at få tid til at reagere på den nye viden.
Udsættelsen har ført til, at forligspartierne har aftalt at begrænse adgangen til den midlertidigt forhøjede støtte yderligere med ændringsforslaget den 11. juni baseret på aftalen af samme dato.
Aftalen af 11. juni blev indgået på baggrund af de tilgængelige oplysninger, vi havde på det tidspunkt, men i erkendelse af, at omfanget af de foreslåede overgangsordninger reelt først vil blive kendt, i takt med at anlæggene rent faktisk etableres og nettilsluttes.
Derfor indgår det også i aftalen, at forligskredsen mødes igen, hvis det samlede omfang af overgangsordningerne overstiger 150 MW.
Der har i de seneste dage været en del omtale af, hvilke tal vi har fået kendskab til og hvornår.
Jeg har ikke fået tilstrækkelige oplysninger, så jeg har kunnet informere forligspartierne og Folketinget.
Det har ikke været tilfredsstillende, og det vil der blive rettet op på.
Det helt afgørende er, hvor mange anlæg der rent faktisk bliver nettilsluttet, og det opgør Energinet.dk løbende i stamdataregisteret.
Jeg har nu bedt mine embedsmænd om at etablere en registrerings- og rapporteringsmekanisme, så der kan sendes en ugentlig status for nettilslutning til Klima-, Energi- og Bygningsudvalget.
Der er også rejst kritik af, at ændringsforslaget af 11. juni har tilbagevirkende kraft i forhold til anmeldelser, der er foretaget denne dag, inden ændringsforslaget blev fremsat.
Vi, forligspartierne, har lyttet til kritikken.
Virkningsdatoerne i lovforslaget er derfor rykket en dag med ændringsforslaget af 26. juni, så indgrebene først har virkning fra dagen efter, de blev fremsat.
Med ændringsforslaget, som følger op på aftalen af 11. juni, begrænses de midlertidige forhøjede støttesatser efter VE-loven til en pulje på 20 MW årligt i 5 år.
Anlæg uden for puljen støttes således med den gældende afregning på 60 øre pr. kilowatt-time i 10 år og 40 øre pr. kilowatt-time de følgende 10 år, mens den forhøjede afregning kun gives til anlæg, der forud for etableringen har opnået tilsagn om adgang til puljen.
Samtidig er det kun solcelleanlæg med tilknytning til husstande, der kan få adgang til puljen, dvs. anlæg tilsluttet til forbrugsinstallationen i husstanden, boligforeninger m.v. og fælles solcelleanlæg.
Det er desuden et krav, at solcelleanlægget ikke er større end 6 kW pr. husstand.
Til gengæld skelnes der ikke mellem solcelleanlæg på jorden og på taget af en bygning bortset fra fælles solcelleanlæg.
Fælles solcelleanlæg, der er tilsluttet egen forbrugsinstallation og dermed dækker en del af et forbrug til fælles formål, og som ikke etableres på taget af en bygning eller integreres i en bygning, vil samtidig leve op til betingelserne for at kunne søge om adgang til puljen som anlæg, der ikke er fælles anlæg.
Afregning for sådanne anlæg reduceres derfor ikke til 90 øre pr. kilowatt-time, men kun til 130 øre pr. kilowatt-time.
De midlertidigt forhøjede satser vil blive aftrappet på samme måde som ved lov nr. 1390 fra december 2012.
Dog er der den forskel, at der nu er tale om en pulje, som skal fordeles.
Det er derfor ikke tidspunktet for nettilslutning, som afgør, hvor høj afregningssatsen bliver, men tidspunktet for Energinet.dk's tilsagn om adgang til puljen.
Det er dog en forudsætning for at modtage den forhøjede afregning, at anlægget nettilsluttes inden 2 år, fra tilsagnet er givet.
Puljen vil først kunne fordeles, når bestemmelsen er sat i kraft.
I lovforslaget indgår desuden overgangsordninger, både for solcelleanlæg købt og anmeldt senest 20. marts i år, som ikke er placeret på taget af bygninger eller integreret i bygninger, og for øvrige solcelleanlæg købt og anmeldt senest 11. juni i år.
Jeg vil for god ordens skyld understrege, at afregningssatserne i både lov nr. 1390 og dette lovforslag ikke er trådt i kraft og ikke kan sættes i kraft, før støtteordningerne er godkendt af Europa-Kommissionen efter statsstøttereglerne.
Hvis EU-Kommissionen ikke godkender støtteordningerne, kan den midlertidigt forhøjede støtte til solceller ikke sættes i kraft og dermed ikke udbetales, hverken til anlæg omfattet af puljen eller til anlæg omfattet af overgangsordningerne, men det er naturligvis min forventning, at vi får EU's godkendelse af de nye støttesatser, og at det sker inden for de kommende måneder.
Vi gør, hvad vi kan for at fremme sagen i EU.
Afslutningsvis vil jeg gerne beklage, at processen omkring det her lovforslag ikke har været det kønneste, og som det fremgår jo ikke just er de lettest forståelige regler, vi nu har lavet.
Vi er alle sammen flere gange blevet overrasket over, hvor stor interessen for at etablere solceller har risikeret at være med de støtteniveauer, der har været aftalt, og hvor hurtigt solcellemarkedet har udviklet og omstillet sig.
Jeg vil gerne kvittere for, at der i forligskredsen har været opbakning til at tilpasse støtten til solceller på baggrund af de nye oplysninger, så der fortsat kan udbygges med solceller i de kommende år, men på en måde, så den samlede udbygning med vedvarende energi fortsat kan holdes inden for den økonomiske ramme for energiaftalen.