Merete Riisager (LA), 2012-05-25:
Nu er det blevet brugt som begrundelse fra flere af de andre partier, at der kommer rigtig meget lovstof fra EU, som skal behandles, og derfor skal man gøre det på den her bestemte måde, men som ordføreren jo også siger, behøver det her jo ikke at betyde, at man afskaffer udvalget og den behandling, der er af lovstoffet.
Men der kommer jo altså den her flodbølge af lovstof, der skal behandles, og i min optik er det også en del af den demokratiske udfordring med EU, nemlig at parlamenterne simpelt hen bliver oversvømmet af lovstof og på den måde har svært ved at behandle det.
Jeg vil høre, hvad ordføreren har af holdning til den udfordring.
Tak for det.
Der er mere end én årsag til, at danskerne oplever EU som fjern.
En af dem er de gamle partiers ulyst til at tale åbent om, hvor EU er på vej hen.
Hvis de gjorde det, tror jeg, at det ville interessere mange, for EU er på vej til at udvikle sig til en egentlig finanspolitisk union med fælles ledelse, fælles økonomisk politik og udviskning af forskelle, gæld og risici mellem landene.
Europaudvalget er en del af dette reservat.
Europaudvalget er et hårdtarbejdende udvalg, der har brug for revidering for at kunne leve op til sin opgave, sådan at hele Folketinget ansvarliggøres og befolkningen inddrages i den EU-lovgivning, der har afgørende betydning for Danmark og dansk lovgivning.
Europaudvalget blev nedsat i 1961 som et ad hoc-udvalg i forbindelse med Danmarks optagelse i EF, der fandt sted i 1972.
Udvalget blev først i 1994 omdøbt til Europaudvalget.
Dengang udvalget blev nedsat var fokus på frihandel og dansk landbrugs konkurrenceevne.
Sådan er det ikke længere.
Europaudvalget behandler sager om alt fra rammer for dansk finanspolitik til spørgsmålet om, hvor mange kvinder der skal sidde i virksomheders bestyrelser.
EU's ramme er udvidet til at omhandle alle politikområder.
Det har også ændret Europaudvalgets rolle.
I 2010 behandlede Europaudvalget den såkaldte sixpack, der øger den centrale overvågning og styring af medlemslandenes økonomi.
Det ellers magtfulde Finansudvalg blev ikke inddraget.
Da Danmark for nylig underskrev finanspagten, der reducerer borgernes ret til at stemme sig til en bestemt økonomisk politik og lægger dansk finanspolitik ind i nogle klart definerede rammer, var det også i Europaudvalget, de fleste bølger blev brudt.
Uagtet, at Europaudvalget udgøres af engagerede ordførere, og at Europaudvalgets sekretariat er hårdtarbejdende og velfungerende, står Europaudvalgets rolle ikke længere mål med den betydning, EU-politik har på dansk lovgivning.
Ca. 14 pct. af dansk lovgivning stammer direkte fra EU, og op mod 80 pct. af dansk lovgivning påvirkes af EU-love og -regler.
Når Europaudvalget om fredagen sender ministre af sted til rådsmøde med et mandat i ryggen, gør vi det på vegne af alle vores kolleger.
Men det sker ofte, at vores kolleger ikke opdager, hvad der er hændt, før mandatet er afgivet, eller før muligheden for at påvirke processen for længst er forpasset.
Vi inddrager hver især vores folketingsgrupper, og i teorien inddrages også fagudvalgene, men i realiteten fungerer Europaudvalget som en form for reservat, hvortil man forviser EU-spørgsmål.
Det er ikke rimeligt, og det er ikke demokratisk værdigt.
Europa er i krise, og Danmark er gået i stå.
Derfor ønsker Liberal Alliance, at mandaterne til EU skal afgives fra Folketingssalen.
Europaudvalget kan overgå til at blive et mere almindeligt arbejdende udvalg, vi kan følge forhandlingerne omkring sager med særlig vigtighed for Danmark, når de tager form i Coreper og trilog-forhandlingerne, vi kan sikre samarbejdet mellem det danske Folketing og parlamenterne i andre medlemsstater, vi kan udgøre den primære kontakt til Kommissionen og Europa-Parlamentet, og vi kan sørge for, at danske borgere får indsigt i det indviklede maskineri, der hedder EU.
Men mandaterne, der giver danske ministre ret til at forhandle på Danmarks vegne, bør være hele Folketingets ansvar og derfor afgives fra Folketingssalen.