runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Clausen (EL), 2009-01-28:
Er ministerens krav om, at regionerne skal sende et vist antal operationer i udbud, et led i ministerens strategi for at sikre de private sygehuse en stadig stigende andel af sygehusbehandlingerne?
Jeg kan godt forstå, at ministeren ikke vil bruge mere tid end højst nødvendigt på at argumentere for det noget absurde synspunkt.
Realiteten er jo, at det indtil nu har været sådan - og det var ministerens første øvelse i forhold til det her - at man har truffet nogle afgørelser om, hvilke priser der var tilbage , hvis privathospitalerne og regionerne ikke kunne blive enige om, hvad prisen skulle være.
I forbindelse med at man så suspenderede det såkaldt frie sygehusvalg, var man så nødt til at lave en ny ordning, hvor udgangspunktet jo igen var, at man skulle sikre de private sygehuse så gode vilkår som muligt.
Når den periode så hører op, er sundhedsministeren åbenbart nervøs for, at regionerne vil vurdere, at de er i stand til at løfte opgaverne selv og derfor ikke har brug for at lave aftaler med private sygehuse.
For kendsgerningen er jo, at hvis regionerne har brug for at lave aftaler med de private sygehuse, vil de selvfølgelig gøre det; der er næppe nogen regioner, der har det grundsynspunkt, at man skal tilrettelægge arbejdet så dyrt og så dårligt som muligt.
Så spørgsmålet er igen: Hvis det er sådan, at man, når man skal tilrettelægge arbejdet på de offentlige sygehuse, må tage udgangspunkt i, at det vigtigste i første omgang er at sikre, at der er nogle behandlinger til de private sygehuse, hvordan vil det så føre til, at man kan have en mere effektiv planlægning på de offentlige sygehuse, end hvis man kan starte med at lave det på de offentlige sygehuse, man kan klare, og så bruge de private sygehuse til det, der er tilovers?
Ministeren ved jo udmærket godt, at en af forklaringerne på, at det nu kan lade sig gøre at lave udbud, der gør, at behandlingerne i det private sygehusvæsen bliver billigere, end de var tidligere, er, at ministeren og den regering, han er med i, selv har sikret sygehusene en overbetaling.
På den baggrund er det måske en anelse modigt så at sige, at det er regeringen, der nu sikrer, at tingene bliver billigere.
Jeg er nødt til at gentage mit spørgsmål: Hvad er forklaringen på, at ministeren mener, det er nødvendigt, at regeringen dikterer regionerne, hvor mange behandlinger de skal have i udbud?
Mener ministeren ikke, hvis det er så indlysende fornuftigt, som ministeren synes at mene, at så ville regionerne også selv være i stand til at gøre det og træffe den beslutning, som er den rigtige?
Altså, der er jo noget besynderligt i, at vi på det her område har et demokrati, der går ud på, at hver eneste gang der skal forhandles mellem regeringen og regionerne, sørger ministeren for - i god tid inden forhandlingerne - at fortælle, hvad resultatet bør blive, for at ministeren er tilfreds.
Og diskussionen om sygehusstrukturen har jo vist, at ministeren heller ikke er bleg for at straffe dem, der ikke følger de direktiver, der kommer.
Kamal Qureshi (SF), 2009-01-28:
Jeg synes jo, det er lidt ærgerligt, at justitsministeren bruger denne lejlighed til reelt set at stå og læse op af klagevejledningen til Københavns Politi.
Jeg tror, det er noget, man sikkert kan finde på internettet, og det er lidt ærgerligt, at vi skal bruge den her værdifulde tid med justitsministeren til at få det svar.
Justitsministeren har jo forholdt sig forbavsende tavs i den her sag, hvilket ikke er noget, der sædvanligvis kendetegner justitsministeren, når det drejer sig om sager, som har politisk vigtighed.
Men der har været tavshed fra Justitsministeriets side, og jeg synes egentlig, det er uheldigt for den danske befolknings tillid til Københavns Politi, at man lader de her sager ligge og siger til folk, at hvis de har noget at klage over, må de bruge klageadgangen, frem for at man fra Justitsministeriets side går ind og siger: Lad os få undersøgt, hvad der skete, og lade tingene komme frem, så vi kan få en afklaring og komme videre.
Brian Mikkelsen (KF), 2009-01-28:
Jeg har en meget stor tiltro til dansk politi og også til Københavns Politi.
Hvis der er episoder, hvor der er foregået ting, som ikke er rimelige eller ordentlige, må man jo indsende en klage til statsadvokaten.
Politiet har en forpligtelse til at behandle alle folk ordentligt og tale pænt til folk, specielt fordi politiet har den funktion, de har som myndighed.
Så politiet skal opføre sig ordentligt over for folk, og det gælder også verbalt, og hvis man har klager i den forbindelse, må man klage til statsadvokaten.
Kamal Qureshi (SF), 2009-01-28:
Altså, nu spørger jeg jo netop ikke justitsministeren om den konkrete sag.
Jeg sagde jo udtrykkeligt, at jeg synes, at vi i stedet for at stå og forholde os til enkelte sager - det virker, som om der kommer en perlerække af sager af den her karakter - bør fokusere lidt på, hvad der skete ved selve demonstrationen, sådan at man ligesom kunne få en afklaring af det til gavn for demonstranterne, til gavn for politiet og selvfølgelig til gavn for hovedparten af os københavnere, der bor her, og som har behov for, at politiet kan operere.
En 19-årig radiografstuderende fortæller, at hun blev kaldt for palæstinensisk lort osv. osv. Vil justitsministeren, i stedet for at tage sådanne enkelte sager op, få undersøgt, hvad der skete den 13. januar, så vi får en afklaring, og vi alle sammen kan blive klogere på begivenhedernes gang den 13. januar?
Brian Mikkelsen (KF), 2009-01-28:
Jeg kender kun sagen gennem pressen, så derfor vil jeg ikke udtale mig konkret om den.
Men jeg har noteret mig, at Københavns Politi har fremsendt sagen til statsadvokaten for København og Bornholm til orientering.
Generelt set må man jo, hvis man har klager over politipersonalets adfærd i tjenesten, indgive dem til statsadvokaten.
Der er også stillet to spørgsmål til mig gennem Folketingets Retsudvalg, og der vil jeg svare mere udførligt, når jeg får mere information om den konkrete sag.
Men jeg kender den kun gennem pressen.
Kamal Qureshi (SF), 2009-01-28:
Jeg tror, at justitsministeren og jeg er enige om, at vi ønsker, at man i de københavnske gader skal kunne demonstrere, udtrykke sine holdninger og bruge sin ytringsfrihed i fredsommelighed, og at de københavnske gader ikke skal udvikle sig til noget af det, vi har set i udlandet, med voldsomme optøjer eller konfrontationer mellem politi og demonstranter.
Det tror jeg at hovedparten af demonstranterne er interesserede i, det tror jeg politiet er interesseret i, og det tror jeg alle de almindelige borgere, som ønsker tryghed og ro i København, er interesserede i.
Derfor er det mig selvfølgelig også magtpåliggende at trække demonstrationen den 13. januar frem.
Det var en demonstration mod krigen i Gaza, hvor der deltog et eller andet sted mellem 8.000 og 10.000 mennesker.
Vi har hørt den diskussion, som har været oppe at vende, om, hvorvidt der blev sagt perker eller perle, og siden hen er der jo kommet flere eksempler frem fra andre personer.
Jeg har selv som boende på Nørrebro talt med en række personer, der deltog i den pågældende demonstration både folk, som har indvandrerbaggrund, og folk, der ikke har indvandrerbaggrund - og de fortæller alle sammen, at der i den demonstration i hvert fald var noget, der gik grueligt galt.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-01-28:
Jeg synes, debatten meget tydeligt viser, at hr. Per Clausen ikke har forstået, hvordan prisdannelsen sker ude i vores sundhedsvæsen.
For det er sådan, at prisen kan fastsættes ved et udbud, ja, men derudover er det en prisdannelse mellem regionernes lønnings- og takstnævn - altså Danske Regioner - og så foreningen Danske Privathospitaler.
Det er en helt fri forhandling.
Kun hvis de ikke bliver enige, skal der fastsættes en anden aftale, som i øvrigt ligger under den faste takst, som det offentlige modtager for de her operationer, for den er 95 pct. af det, de offentlige modtager.
Men i det omfang man laver aftaler, og det gør man mange steder, er det aftalen, der gælder - det vil sige den aftale, der er lavet mellem parterne.
Så regeringen har ikke været inde at diktere en hel masse ting, selv om hr. Per Clausen politisk og ideologisk gerne vil have det til at se sådan ud.
Kamal Qureshi (SF), 2009-01-28:
Jeg har bare, når nu statsministeren siger, at der er en helt klar enighed mellem udenrigsministeren og statsministeren, meget, meget svært ved på statsministerens udtalelser her, men også tidligere, at høre, at statsministeren siger, at Israel har anvendt overdreven magt i krigsførelsen.
Det siger udenrigsministeren klart og tydeligt at Israel har; Israel har ikke gjort sit yderste for at undgå civile tab, som Israel er forpligtet til ifølge de internationale konventioner, som Israel som et ansvarligt land bør rette sig efter.
Det siger udenrigsministeren klart og tydeligt i Information den 10. januar.
Der er sikkert andre lignende citater i pressen.
Eller mener statsministeren, at Israel også har gjort sit yderste for at undgå civile tab?
For der er altså tale om 400 dræbte børn i forbindelse med en kortvarig, men meget intensiv krigsførelse med missiler og krigsfly.
Og jeg vil gerne gentage, at vi fra SF's side har kritiseret angreb på Israel fra Gaza med raketterne, det har vi gjort gentagne gange.
Det, der bare er tale om her, er, at man har regionens stærkeste militære magt, der bomber et område på størrelse med Langeland, hvor der bor 1,4 millioner palæstinensere, og heraf slår man altså 400 børn ihjel.
Mener statsministeren, at Israel har gjort sit yderste for at undgå civile tab?
Og har Israel brugt overdreven magt, som udenrigsministeren siger?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-01-28:
Som jeg flere gange har sagt, har vi tilbage i historien set, at mens det udvidede frie sygehusvalg har været til stede, har man ikke været i stand til at skaffe de rigtige priser, fordi man ikke har brugt udbudsinstrumentet nok.
Man har nu i suspensionsperioden erfaret - på grund af konflikten - at udbud er en god forretning.
Så skulle det da være mærkeligt, når jeg gerne vil have mest sundhed for pengene og have de samme penge til at strække længst muligt, at jeg ikke sikrer, at vi bruger det instrument, som vi lige har fået succes med.
Jeg vil bare sikre, at det instrument, som alle nu anerkender er succesfuldt, også bliver brugt effektivt.
Per Clausen (EL), 2009-01-28:
Det her bliver jo mere og mere besynderligt.
Men det er rigtigt, at det har styrket den private sektor inden for sygehusområdet, det er rigtigt, at det har medvirket til at trække ressourcer ud af det offentlige sygehusvæsen og over i det private - det er rigtigt.
På den baggrund siger ministeren så, at udbud nok er en nødvendig ting.
Se, det kan jo godt være, at regionerne ville nå frem til det af sig selv, men hvad er forklaringen på, at ministeren er nødt til, inden han begynder at forhandle med regionerne, at give regionerne et direktiv om, at de skal bruge udbud i en vis mængde?
Det minder da mere om planøkonomi end den liberale økonomi, ministeren påstår han går ind for.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-01-28:
Nej, vi har kun den holdning, at hvis vi sikrer tingene ved udbud, kommer de ikke drypvis over i den private sektor som følge af det udvidede frie sygehusvalg.
Og det siger sig selv, at hvis vi køber ind i store klumper, er der noget, der hedder mængderabat - det ved alle mennesker godt - og så sikrer vi, at vi holder omkostningerne nede.
Det synes jeg faktisk er meget prisværdigt.
Det eneste, der er helligt for mig som sundhedsminister, er, at der er fri og lige adgang, og at tingene derfor finansieres for borgerne over skattebilletten.
Det er lidt lige meget, om det laves det ene eller det andet sted, bare der er fri og lige adgang for alle mennesker.
Jeg ved godt, at hr. Per Clausen synes, at produktionsmetoden er mere væsentlig, end at folk behandles.
Vi har set, at eksistensen af det udvidede frie sygehusvalg, som laver en lille privat sektor, faktisk har hævet effektiviteten i det offentlige sygehusvæsen.
Det er jo rigtig godt og betyder kortere ventelister til glæde for patienterne.
Per Clausen (EL), 2009-01-28:
Jeg vil starte med at sige til ministeren, at jeg jo synes, at det er et interessant udsagn fra en minister og en regering, som har sørget for, at man systematisk har overbetalt privathospitaler i årevis, at man ikke har noget ønske om at styrke den sektor på bekostning af det offentlige sygehusvæsen.
Det andet, jeg også synes er interessant, er, at det åbenbart er af afgørende betydning for ministeren at sikre de private sygehuse en bestemt markedsandel, for ellers ville der jo ikke være nogen grund til at kræve af regionerne, at de skal sende en vis mængde operationer i udbud.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2009-01-28:
Det spørgsmål, som formanden lige læste op, kan der svares et klart og rungende nej til.
For som hr. Per Clausen udmærket godt ved - vi har i al fald debatteret det mange gange i den her sal - har jeg ingen planer om at privatisere sygehusene og derfor heller ikke nogen stor, forkromet strategi for det samme.
Jeg har kun en strategi for bedst muligt at sikre optimal behandling til landets borgere, men det er da helt rigtigt, at regeringen i modsætning til Enhedslisten ikke har nogen ideologiske blokeringer over for de private sygehuse.
Det har bare ikke noget med privatisering at gøre.
Det har derimod noget at gøre med, at vi ønsker at benytte den samlede behandlingskapacitet, som vi har så hårdt brug for i Danmark, bedst muligt til gavn for dem, det handler allermest om, nemlig vores patienter.
Og her kan udbuddet, som jeg har været inde på i det forrige spørgsmål, være et meget nyttigt instrument.
Kamal Qureshi (SF), 2009-01-28:
Altså, Israel har jo en forpligtelse til at undgå civile tab, når de fører krig.
Det, jeg egentlig også godt vil spørge statsministeren helt konkret om, er: Er statsministeren så uenig med sin egen udenrigsminister, når hr. Per Stig Møller på spørgsmålet i Information den 10. januar i år: »Du mener altså, at Israel er gået for vidt?« svarer: »Ja, som krigsførende part er man forpligtet ifølge Genève-konventionerne til at gøre sit yderste for at undgå civile tab, og det har Israel ikke gjort i det her tilfælde.«
Er statsministeren enig med sin udenrigsminister i det udsagn, eller er statsministeren uenig?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2009-01-28:
Tak til statsministeren for det her første svar.
Vi synes i Dansk Folkeparti, at forholdene på Grønland i forhold til børns vilkår er alarmerende.
Vi har haft flere debatter her i Folketingssalen; en simpel søgning vil vise, at vi for op til flere år siden har debatteret de her markante problemer, og de er desværre fortsat.
Der er meget diskussion om, hvorvidt det så er Danmark eller Grønland selv, der skal løse problemerne, og statsministeren tilbyder nu igen hjælp til Grønland i form af dansk bistand på forskellig vis for at hjælpe de grønlandske myndigheder med at løse problemet.
Men det, jeg gerne vil spørge statsministeren om her i dag, er: Er statsministeren enig med mig i, at det i bund og grund er Danmarks ansvar, at de grønlandske børn har det godt, at de trives, at de ikke lider overlast, at de ikke sulter osv., og at den børnekonvention, som jo er udgangspunktet for den diskussion, vi netop har nu, altså FN's børnekonvention, er underskrevet af Danmark på vegne af hele rigsfællesskabet, og at det dermed er Danmarks ansvar, at forholdene er i orden, og at der derfor må være grænser for, hvor lang tid regeringen blot kan henvise til, at man vil samarbejde med de grønlandske myndigheder om at løse problemerne?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2009-01-28:
De forhold for grønlandske børn, som har været beskrevet i pressen, finder jeg foruroligende, og det må give anledning til overvejelser om, hvordan indsatsen kan forbedres.
Men som hr. Thulesen Dahl jo er bekendt med, er sociale forhold og dermed også børns forhold et anliggende for det grønlandske hjemmestyre.
Jeg tror ikke, at problemerne bliver løst, ved at vi fra dansk side øremærker en del af statens tilskud til Grønland.
For det er jo ikke sådan, at hjemmestyret og de grønlandske kommuner ikke bruger penge på det sociale område; det gør de rent faktisk.
Men det er oplagt, at forholdene for børnene må forbedres gennem det konkrete og målrettede arbejde, og jeg vil gerne sige, at vi fra dansk side er indstillet på at gøre alt, hvad vi kan, for at støtte hjemmestyret i at forbedre den indsats, og vi stiller også gerne faglig bistand til rådighed for hjemmestyret.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2009-01-28:
Idet det kan konstateres, at de sociale forhold for de grønlandske børn nu er så elendige, at der internationalt kræves indgriben, vil statsministeren da støtte De Konservatives krav om at øremærke en del af bloktilskuddet på ca. 3,2 mia. kr. årligt for derigennem at sikre, at sociale problemer som sult, vold, seksuelle overgreb og mange selvmordsforsøg blandt de grønlandske børn bekæmpes?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2009-01-28:
Det er synd for fru Ida Auken, hvis hun er så bekymret, for det er der slet ikke nogen grund til, og livet bliver trist og mørkt, hvis man går rundt og er så bekymret i en situation, hvor hele omverdenen faktisk betragter Danmark som en positiv, grøn rollemodel.
Ida Auken (SF), 2009-01-28:
Fru Ida Auken er en lille smule bekymret, for når Danmark skal vise lederskab, kunne man jo spørge, hvad det er for en slags lederskab.
Vil vi pege på os selv?
Vil man pege på Danmarks fremragende klimapolitik, på det lederskab, den her regering har taget, for så vil jeg da gerne vide, hvad det er for nogle konkrete lederskabsbeslutninger, statsministeren kan henvise til, som har vist stort lederskab på klimaområdet i hans tid, beslutninger, som han har taget sammen med VKO, hvor vi andre ikke har skullet være der til at skubbe processen frem?
Hvad er det for et lederskab?
Jeg er bekymret.
Jeg synes sådan set ikke, at statsministeren andet end i ord har vist lederskab på klimaområdet endnu.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2009-01-28:
Nu var der jo ikke meget spørgsmål i det, fru Ida Auken sagde her, men jeg kan bare sige, at fru Ida Auken ikke behøver at være bekymret.
Ida Auken (SF), 2009-01-28:
Klimaministeren sagde i Poznan, at Danmark ikke længere er Danmark.
Nu skal vi være mediator, og vi skal sørge for transparens og konsensus.
Statsministeren har vaklet lidt frem og tilbage, og det ene øjeblik skal vi tage lederskab og faktisk prøve at drive den politiske proces mere end bare at finde laveste fællesnævner, der kan skabe konsensus, og det andet øjeblik får vi at vide, at man ligesom bare vil se, hvad vi nu kan nå frem til.
Så det er ikke så mærkeligt, at vi som opposition er bekymret for, hvad det er for en strategi, der ligger på det her område, og jeg synes da, at det ville være fint, hvis statsministeren igen prøver at sige, om det er det ene eller det andet.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2009-01-28:
Jeg tror ikke, at det er her i Folketingssalen, at vi skal udfolde klimadiplomatiet.
Det er dér, vi skal sætte ind.
For så vidt angår EU, er det altså sådan, at EU er i førersædet.
Vi har selvfølgelig en interesse i, at EU bliver ved med at drive på, men det, der bliver den danske rolle, bliver noget ganske andet.
Det, der bliver den danske rolle, bliver at skabe et kompromis mellem de mange forskellige synspunkter, der er, og der er det jo ikke alle i verden, der er lige så langt fremme i sædet, som EU er.
Det bliver så Danmarks opgave at forsøge at få alle de ender bundet sammen.
Ida Auken (SF), 2009-01-28:
Tak for det.
Nu begynder vi at nærme os.
Vi har jo stået her et par uger i træk, og i de første par uger var det i hvert fald meget, meget svært at høre, hvad strategien var fra statsministerens side, så jeg er da glad for, at når man vrider armen lidt om og bliver meget konkret, kan man godt hive et svar ud af statsministeren på det her område.
Med hensyn til fakta på bordet er vi jo ret langt, og der kommer jo også en stor konference i København, som vil bringe endnu flere fakta på bordet.
Det er jeg sådan set helt enig i.
Med hensyn til at EU er i førersædet, vil jeg gerne høre statsministerens definition på at være i førersædet.
For hvis alle lande lægger sig på det niveau, som EU har lagt sig på, er det ikke sikkert, at 2-graders-målsætningen kan holdes.
Det siger klimaforskningen også.
Så der vil jeg gerne høre statsministeren: Hvad betyder det at sikre, at EU er i førersædet?
Vil vi gå ind og sørge for, at hullerne til CDM ikke bliver så gigantstore, som de er lige nu, for lige nu er de så store, at man faktisk kan nøjes med at reducere op mod 9 pct. på hjemmebanen, og så når vi da i hvert fald ikke 2-graders-målet.
Så vil jeg også gerne høre lidt mere om det her aktive klimadiplomati.
Hvad er det for nogle enkeltlande, man går efter?
Barroso har i dag fremlagt en køreplan, som jeg synes lyder meget mere plausibel end bare at slynge ud, at man vil lave et klimadiplomati.
Der kan vi da se, hvad det er for nogle lande og i hvilken rækkefølge, så hvis statsministeren stadig mener det her med, at vi skal spille en aktiv rolle som et land, der ikke bare er vært og sørger for god stemning, men også viser lederskab, så bliver vi nødt til at blive lidt mere konkrete, og så må vi vel kunne få lidt mere at vide.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2009-01-28:
Strategien er meget klar: for det første at få lagt fakta om klimaforandringer på bordet, for det andet at sikre, at EU er i førersædet globalt, når det gælder indsatsen for at forebygge de menneskeskabte klimaforandringer, og for det tredje et meget aktivt dansk klimadiplomati for at bringe de vigtigste spillere sammen bag en aftale i København i december.
Ida Auken (SF), 2009-01-28:
Hvad kan statsministeren på baggrund af sin bekræftelse af 25-40-pct.-målsætningen oplyse om sin strategi for at overbevise nøglelandene i og uden for EU i tiden op til klimatopmødet i december?
Karen Jespersen (V), 2009-01-28:
Jamen regeringen har jo sagt meget tydeligt, at den følger udviklingen ekstremt tæt for hele tiden netop at finde ud af, hvornår det er det rigtige tidspunkt at bruge de instrumenter, man måtte have.
Men det er jo en helt ekstraordinær situation, vi er i, og derfor er det jo fantastisk vigtigt, at man virkelig har omtanke i den indsats, der skal til.
Jeg synes - inden man begynder at stå og latterliggøre en omstilling at det, der simpelt hen er grundforudsætningen for, at Danmark har så stærk en økonomi, er, at der er en så stor omstillingsparathed, både på den enkelte virksomhed, virksomhederne imellem og brancherne imellem.
Det er virkelig ikke noget, man skal pege fingre ad; det er et fantastisk grundvilkår for dansk økonomi, som vi slet ikke kunne være foruden.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2009-01-28:
Jamen jeg deler jo så absolut hr. Thulesen Dahls bekymring.
Det er selvfølgelig også sådan, at børnekonventionen dækker det samlede danske rige, og det vil altså sige Grønland, Færøerne og Danmark.
Det vil selvfølgelig være en stærkt beklagelig situation, hvis det i den store omverden kommer til at fremstå, som om kongeriget Danmark som sådan ikke behandler sine børn ordentligt, fordi der er et problem i Grønland.
Derfor har regeringen og hjemmestyret også indgået en samarbejdsaftale tilbage i 2006 med henblik på at styrke samarbejdet i forhold til udsatte børn.
Men det siger sig selv, at det samarbejde skal respektere, at det sociale område er overtaget af det grønlandske hjemmestyre og altså er et hjemmestyreanliggende.