runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henriette Kjær (KF), 2007-04-25:
Det at tvinge nogen til noget imod deres vilje er grundlæggende usympatisk og da heldigvis også allerede forbudt i lovgivningen.
Det vigtigste for os Konservative er at slå fast, at tvangsægteskab allerede er forbudt, for
når man følger med i debatten og hører forslagsstillernes retorik, så kunne det nogle gange lyde, som om det ikke i dag er muligt at straffe mennesker, der medvirker til at tvinge andre mennesker ind i et ægteskab.
Men det er altså muligt.
Flere FN-dokumenter, som Danmark har tilsluttet sig, gør det helt klart, at man ikke kan tvinge nogen ind i et ægteskab mod deres vilje; både FN’s verdenserklæring om menneskerettighederne, artikel 16, FN’s konvention om civile og politiske rettigheder, artikel 23, og FN’s konvention mod kvindediskrimination siger alle, at mænd og kvinder, der har nået myndighedsalderen, har ret til at gifte sig, og at ægteskab kun kan indgås med deres fulde og frie samtykke.
Men der er jo også selvstændige forbud i den danske lovgivning mod tvangsægteskaber.
Uanset om vi taler ægteskab eller andet, er det forbudt ved vold eller ved trusler om vold at tvinge nogen til at gøre noget mod deres vilje, og også den danske ægteskabslov, § 24, slår fast, at ægteskaber skal være indgået af egen fri vilje.
Så dette forslag fra De Radikale, Socialdemokraterne, SF og Enhedslisten vil ikke ændre på tingenes tilstand.
Man kan derfor sige, at forslaget er et paradeforslag, som ikke hjælper ofrene for tvangsægteskaber.
Vi Konservative mener, at der skal gøres noget, som virker effektivt og forebyggende for at forhindre tvangsægteskaberne.
Her lægger ministeren op til, at der udmåles en højere straf, en skærpet straf om man vil, for de mennesker, der har medvirket til og tvunget et andet menneske ind i et tvangsægteskab.
Det skal jo ses i forhold til de meget høje menneskelige omkostninger, ofrene for tvangsægteskaber må lide under, og med den skærpelse vil det stå helt klart, at vi i Danmark under ingen omstændigheder accepterer tvangsægteskaber, og at straffen for at medvirke til det er høj.
Så vi kan derfor ikke støtte forslaget her, men vi ser frem til justitsministerens udspil i den kommende folketingssamling.
Jesper Langballe (DF), 2007-04-25:
Man undrer sig jo så over, hvorfor det lige netop drejer sig om andre EU-lande, hvorfor det ikke drejer sig om alle mulige andre lande end EUlande.
Det her lugter langt væk af, at man ikke har tænkt sig om.
Men i øvrigt er det da rigtigt, at Enhedslisten er international og jo så og sige kan favne alt, og hr. Jørgen Arbo-Bæhr kan i særdeleshed; han kan bl.a. favne en folketingskandidat, der ikke ved, om hun går ind for dødsstraf og ikke kan huske, om hun stillede op for Socialdemokratiet for 3 år siden.
Alt kan Enhedslisten favne, og det synes jeg er rigtig flot.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-04-25:
Så kunne det godt være, jeg skulle prøve at forklare hr. Jesper Langballe Enhedslistens politik.
Enhedslisten er nemlig varm tilhænger af internationalt samarbejde – varm tilhænger af internationalt samarbejde.
Der, hvor vi sætter grænsen, er, at EU ikke skal bestemme lovgivningen på sådan et område her i nogen som helst lande.
Det, der står i forslaget, er, at regeringen skal arbejde for, at alle andre EU-lande og ansøgerlande indfører en lignende lovgivning.
Vi håber da på, at man vil indføre en lovgivning.
Vi synes, at den lovgivning, vi har foreslået i Danmark, er en god lovgivning.
Vi synes faktisk også, at det vil være en god lovgivning i Frankrig, men det er det franske parlament, der bestemmer, hvad de bestemmer osv.
Så jeg håber, at jeg har fået beroliget hr. Jesper Langballe så meget, at vi vist har fået alt på plads nu, så nu kan hr. Jesper Langballe rolig støtte forslaget.
Jesper Langballe (DF), 2007-04-25:
Jeg står med forslaget her.
Det kunne betyde en sådan harmonisering.
Det kunne også betyde, at man satte en række parallelaftaler i gang.
Det kunne det måske, men det er helt klart, at det her altså ikke er noget, man ville vente fra Enhedslisten: »Forslagsstillerne finder det nødvendigt, at en kriminalisering af tvangsægteskaber udvides til også at gælde i vore nabolande.
EU’s regler om arbejdskraftens frie bevægelighed gør det muligt for alle borgere ... at tage ophold i andre EU-lande.«
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-04-25:
Jeg er jo fuld af forståelse for hr. Jesper Langballes sådan slåen lidt krølle på sig selv og sin tunge for at undgå at støtte et forslag fra oppositionen, som han ellers giver udtryk for at være enig i.
Men det, jeg godt vil spørge hr. Jesper Langballe om, er så alle de her udsagn om harmonisering i forhold til andre EU-lande.
Jeg kunne godt tænke mig at vide, om hr. Jesper Langballe har læst det her forslag, som om vi skulle have nogen som helst intention om, at EU skulle bestemme, hvordan lovgivningen om tvangsægteskaber skal være i Danmark eller i Frankrig eller Litauen eller et eneste EU-land for den sags skyld, om det er den måde, hr. Jesper Langballe har læst forslaget på, for så synes jeg, han skulle læse det igen.
Jesper Langballe (DF), 2007-04-25:
Det er faktisk Dansk Folkeparti og regeringen, der positivt har bidraget til integrationen.
Der er kommet nogle forvirrede forslag en gang imellem fra Socialdemokratiet.
Der er jo ikke kommet nogen som helst samlet plan.
Det kan man måske heller ikke forlange, for Socialdemokratiet har ikke et embedsmandsapparat til at forberede sådan noget.
Men så kunne man dog i hvert fald, når man var gået med i en så storstilet og ambitiøs plan som »Ny chance til alle« og havde skrevet under på det, have ladet være med på grund af indre splid i Socialdemokratiet og fnidder fnadder at dolke sin integrationsordfører og undsige aftalen og springe fra.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2007-04-25:
Jeg synes jo, det er interessant, at ordføreren for Dansk Folkeparti nu faktisk indrømmer, at integration virker, når det kommer til at modvirke tvangsægteskaber og arrangerede ægteskaber.
Og derfor må jeg igen sige, at Socialdemokratiet har indgået op til flere integrationsforlig med regeringen.
Det kan godt være, at der var et, vi ikke stod på.
Det var nok, fordi der også var en masse andre ting i det forlig, som vi ikke kunne stå inde for.
Men integration er jo netop det, som den samlede opposition har forsøgt at sætte på dagsordenen igen og igen og igen, og hvor vi er blevet hældt ned af brættet bl.a. af Dansk Folkeparti.
Jesper Langballe (DF), 2007-04-25:
Må jeg lige allerførst sige, at det jo ikke er noget dårligt udbytte af en folketingsforhandling, hvis man kan gå herfra med et godt bogtip, og jeg har et godt bogtip, som fru Hæstorp Andersen kan gå herfra med.
Jeg vil anbefale hende at læse hr. Naser Khaders meget gribende erindringsbog, hvis ikke hun har gjort det, den, der hedder »khader.dk«, hvor han skildrer det her problem som noget meget personligt og samtidig gør opmærksom på, at det her ikke er en niche for enkelte rabiate familier, det er en hel, samlet muslimsk kultur.
Det er klart, at der selvfølgelig er de undtagelser, fru Hæstorp Andersen taler om, nemlig mennesker, som efterhånden dårlig nok er muslimer mere, fordi de er så præget af dansk tankegang.
Sådan går det da heldigvis.
Der sker da en vis integration.
Men altså, prøv at læse den bog.
Så vil jeg sige, at hvad Dansk Folkeparti har gjort for integration og for at få de unge ud på arbejdsmarkedet, er dog et fantastisk spørgsmål.
Hvis ikke det var så dumt, så ville jeg næsten sige, at det var uforskammet.
Hvad har Socialdemokratiet gjort?
Vi har deltaget sammen med regeringen i en plan, der hedder »Ny chance til alle«, hvor Socialdemokratiet meldte fra og lagde armene over kors.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2007-04-25:
Hr. Jesper Langballe er jo ikke uden humor, men jeg synes, jeg tidligere hørte ordføreren komme med en kraftig generalisering.
Det må også have været en fortalelse, når der blev sagt, at muslimer i vid udstrækning praktiserede arrangerede ægteskaber, for der må jo have været den fortalelse, at der ikke blev sagt: Fundamentalistiske muslimer, fundamentalistiske hinduer, fundamentalistiske jøder, fundamentalistiske katolikker og fundamentalistiske kristne praktiserer arrangerede ægteskaber.
Jeg vil sige, at jeg personligt da kender flere med muslimsk baggrund, som faktisk er valgt til byråd og andre ting, og som ikke kunne drømme om at tvinge deres døtre eller sønner ind i et arrangeret ægteskab, endsige tænke på et arrangeret ægteskab for deres sønner eller døtre.
Men det, der er det vigtige, og som var det vigtige i min ordførertale, er jo, at det er integrationen, de unges mulighed for at sige fra, der er det vigtige her.
Hvad har Dansk Folkeparti egentlig bidraget med for at sikre, at de unge kan få et arbejde, så de bliver økonomisk uafhængige af deres forældre?
Henriette Kjær (KF), 2007-04-25:
Det kunne man da selvfølgelig lave om på.
Det er ikke sket i dette tilfælde.
Men så vil jeg også sige – og det er fuldstændig sagligt – at jeg mener, at det forslag, der ligger her fra oppositionen, er et paradeforslag; det er en markering af, at man er imod tvangsægteskaber.
Det er også godt nok, for så får vi den her debat.
Jeg håber, at den bliver citeret i pressen – det blev den, inden den kom – så vi igen kan sende det her signal om, at det er uacceptabelt.
Det synes jeg er vigtigt.
Men det er jo ikke sådan, at ministeren nu kopierer det her forslag og skriver ind i straffeloven, at tvangsægteskab er forbudt.
Det er noget andet og mere, ministeren vil, og som jeg sådan set synes er mere ambitiøst.
Derfor er jeg meget enig med hende i, at det er det, der skal til for at forebygge tvangsægteskaber.
Steen Gade (SF), 2007-04-25:
SF er medforslagsstiller på forslaget her, og det er vi med glæde, fordi vi mener og længe har ment, at det er vigtigt at give det signal, at man også i straffeloven kan se, at det danske samfund virkelig for alvor ønsker at give et signal om, at tvangsægteskaber er helt uacceptable.
Vi har længe kritiseret regeringen og dens flertal for at gøre for lidt på det her område.
I den sammenhæng har oppositionen jo også kigget på de konkrete sager, der har været i Integrationsministeriet, hvor man har afvist ægteskaber på grund af mistanke om tvang.
Og jeg må da sige, at gennemlæsningen af de sager har været med til at åbne øjnene for, at vi gør for lidt i Danmark på det her område.
Vi gør for lidt i Danmark.
Forklaringen på det er givetvis den, som hr. Langballe kom med.
Vi har haft 24-års-reglen, og der har man jo så bildt folk ind, at det løste spørgsmålet om tvangsægteskaber, samtidig med at det samme flertal har sagt nej til at lave undersøgelser om, om den virker.
Det er jo det mest interessante, nemlig at man siger, at man ved, at den virker.
Til gengæld har man jo ingen undersøgelser af, om den virker, og det er vel derfor, at man har været låst fast i at sige nej til det her, kan man sige, i så lang tid.
Nu er det jo ved at vende, og jeg vil så citere justitsministeren endnu en gang fra Berlingske Tidende: »Jeg påstår ikke, at vi med et snuptag løser problemerne med tvangsægteskaber, men det her kan bruges til at holdningspåvirke folk, og så giver det både de unge – men også imamer og andre, der har kontakt med de her familier – en mulighed for direkte at pege på et sted i loven, hvor der står, at det altså er kriminelt at tvinge nogen ind i et ægteskab i Danmark.
« Det er også det, jeg tror jeg har fået ud af det: Ministeren kommer med et forslag om, at det skal stå direkte i loven.
Det er ikke en selvstændig paragraf, har jeg forstået, og jeg har også forstået, at det er i forbindelse med strafferammen, men det skal stå i loven, og dybest set er det jo det, det her forslag handler om.
Det var den simpleste sag af verden at sige: Alle detaljer her er vi ikke enige i, men den del, der handler om den danske del – det handler jo ikke om det der med EU – er vi nu på linje med skal kunne fremgå af straffeloven, nemlig at tvangsægteskaber skal være nævnt, og vi er også optaget af den signalværdi, der ligger her.
Det har været vores argument, det med signalværdien, og jeg kan jo i samme udgave af Berlingske Tidende se, at Jørn Vestergaard siger, at et sådant signal kan tænkes at få en betydning for personer i de miljøer, både for dem, der skal beskyttes mod tvangsægteskaber, og for dem, der skal forhindres i at tvinge andre.
Signalet kan også være væsentligt for relevante myndigheder, som på den måde får besked om, at der skal sættes seriøst ind med hensyn til retshåndhævelsen.
Det er mit syn.
Så det havde måske været sjovere at slutte det her med, at vi skrev en beretning i udvalget, hvor vi måske i enighed kunne formulere nogle af de hovedprincipper, der skal fremgå af en lovgivning, der kommer til efteråret.
Birthe Skaarup (DF), 2007-04-25:
Det er jo, fordi det EU-retslige måske er meget mere nært knyttet til hvert enkelt lovforslag ligesom miljødelen er.
Og såfremt den sundhedsmæssige del ikke bliver nævnt i de forslag, hvor det er relevant, så synes jeg også, at hammeren skal falde.
Vi sætter det også højt i Dansk Folkeparti, at vi netop går ind og kigger på de sundhedsmæssige konsekvenser, men det gør man jo så også.
Og når vi så hører ministeren sige, at hun vil gøre en bemærkning om det og sende en reminder til de her forskellige fagministerier om, at de bør gå ind og indføje de sundhedsmæssige konsekvenser, så tror vi på, at det lykkes.
Vi skal jo heller ikke gennemgå alt, hvad vi foretager os, med en tættekam, synes jeg, og heller ikke gøre det mere omkostningstungt.
Morten Østergaard (RV), 2007-04-25:
Først vil jeg sige om det med kovendingen, at selv om jeg ikke er voldsomt sejlsportskyndig, så synes jeg også med den nuværende beskrivelse, at den meget godt dækker det, som hr. Jesper Langballe har været ude i, ikke mindst fordi det jo er gået sådan i et parallelt forløb, hvor Dansk Folkepartis retsordfører i ny og næ har talt pænt om ideen om at skrive tvangsægteskaber ind i straffeloven, og så har hr. Jesper Langballe velvilligt stillet op i radiodebatter med fru Lotte Bundsgaard og med mig selv og forklaret os, hvor helt utrolig uigennemtænkt og uvirksomt det ville være at gøre noget sådant.
Det er derfor, jeg siger, at elegance selvfølgelig er et elastisk begreb.
Jeg synes altså ikke, at det har været voldsomt elegant, men jeg synes alligevel, at der er grund til at rose, for det har da i hvert fald været bemærkelsesværdigt.
Med hensyn til diskussionen om dobbelt strafbarhed er det sådan – det forstod jeg på ministeren – at der i vidt omfang er jurisdiktion til også at lade det her omfatte ægteskaber, der fuldbyrdes i udlandet, hvis det drejer sig om herboende personer, og det er jo det, som er det afgørende.
Og det er det, jeg synes vi skal afsøge i udvalgsbehandlingen, for det er jo det, der er pointen med det.
Jesper Langballe (DF), 2007-04-25:
Jeg er en lille smule stødt over, at ordføreren for forslagsstillerne siger, at jeg har foretaget en kovending.
En kovending er den mest uelegante form for vending af et sejlskib, der findes – der vender man nemlig med vinden med det resultat, at sejl og bomme slasker hen over dækket – mens den elegante måde at vende på er at stavvende, og det er den, jeg altid bruger.
Der vender man mod vinden, så det foregår kontrolleret og ikke på den der desperate, radikale facon.
Men jeg har et alvorligt spørgsmål til hr. Morten Østergaard, som jeg ikke har fået svar på af nogen af ordførerne for forslagsstillerne.
Jeg får ikke hr. Morten Østergaard til at indrømme, at det her er på kant med EU-forbeholdet, men det kunne jo være, at jeg kunne drøfte med hr. Morten Østergaard, hvorfor man ikke foreslår dobbelt strafbarhed i stedet for den mærkelige omvej, at man vil rundt og missionere i de andre EU-lande.
Hvorfor ikke foreslå, at når det foregår i et andet land end Danmark, så er det også strafbart?
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-04-25:
Nu mener jeg selv, at jeg gjorde meget ud af det.
Og jeg er fuldstændig enig med fru Sophie Hæstorp Andersen i, at det, det handler om, er, at man ikke kan bosætte sig i Danmark, og at det så medfører som konsekvens, at der er nogle, der reelt ikke kan gifte sig, eller i hvert fald, at det vil være omsonst – det er så noget andet.
Jeg synes bare, at det, vi skal fastholde, er, at der er lavet en lovgivning, hvor man ikke ved, om den har haft nogen betydning, eller hvor det godt kan være, at den har haft betydning for to, det skal jeg ikke kunne sige, men man ved ikke, hvad betydningen har været for det, man angiveligt gerne vil gøre noget ved, nemlig tvangsægteskaber.
Men man har lavet en lovgivning, som samtidig skyder med spredehagl på alle de mennesker, som rent faktisk godt vil have lov til at bo med deres ægtefælle fra et andet land i Danmark.
Og den slags lovgivning mener jeg er en uskik.
Jeg kan nævne andre eksempler, hvor jeg ved, at Socialdemokraterne er enige med os; starthjælpen er et godt eksempel.
Jeg bliver stadig væk nødt til at fastholde, at man ikke kan sige noget som helst kvalificeret om, hvad det er for nogle virkninger, 24-års-reglen har haft på tvangsægteskaber, uden at man har undersøgt det.
Der kan være et utal af forskellige ting, som er konsekvenser af 24-års-reglen; folk, der bosætter sig andre steder, ægteskaber, der foregår på andre måder, tvangsægteskaber på et senere tidspunkt end lige præcis i forhold til 24-års-reglen.
Jeg kan ikke svare på de ting.
Det eneste, jeg kan svare på, er alle de eksempler, jeg er stødt ind i, og jeg må indrømme, at jeg ikke har tal på dem, jeg ved jo ikke, hvor mange det er, men der er bare utallige eksempler på, hvordan 24-årsreglen har forhindret nogle mennesker, som gerne ville giftes, og hvor der ikke var bare en grad af tvang i det, i at blive gift og bosætte sig i Danmark.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2007-04-25:
Nu er det jo ikke nogen hemmelighed, at Socialdemokratiet rent faktisk støtter 24-års-reglen.
Det, jeg vil sige, er, at det ikke betyder, at vi ikke går ind for, at man skal undersøge, hvordan 24års-reglen virker f.eks. på brugen af tvangsægteskab og lignende.
En af årsagerne hertil er jo også, at vi selvfølgelig skal have undersøgt, at brugen af tvangsægteskaber, det at tvinge nogen til et ægteskab, selvfølgelig ikke bare flytter over til at blive et nu dansk anliggende, hvor man laver nye arrangerede ægteskaber eller tvangsægteskaber internt i landet frem for ud af landet, som måske kan have været tilfældet før.
Men indtil vi får den undersøgelse – og det har regeringen jo ikke rigtig villet bakke op om – så vil jeg godt sige, at de tilbagemeldinger, Socialdemokratiet får fra unge med anden etnisk baggrund, unge kvinder og mænd, jo er, at 24års-reglen rent faktisk har givet dem et pusterum til at få uddannelse, til at få arbejde og til at frigøre sig fra deres forældre, så de bedre kan stå imod de her familiemønstre om, at man skal gifte sig med en eller anden, som ens forældre har fundet i hjemlandet.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-04-25:
Altså, problemet er, at hr. Jesper Langballe forsøger at sige: Som udgangspunkt må vi gå ud fra, at en eller anden procentdel, eller hvad det kan være, af antallet af familiesammenføringer skulle være tvangsægteskaber.
Hvor ved hr. Jesper Langballe det fra?
Det er aldrig nogen sinde blevet undersøgt.
Og det er der, jeg bare siger: Når det ikke er undersøgt, så kan man heller ikke påstå, at det virker.
Det eneste, jeg notorisk ved, er, at der er bivirkninger, som er negative.
Jesper Langballe (DF), 2007-04-25:
Jeg vil sige til hr. Jørgen Arbo-Bæhr: Jamen altså, jeg forsøger igen.
Jeg føler mig sådan lidt ligesom Sisyfos, der prøvede at rulle en stor, tung sten op på toppen af et bjerg og aldrig nogen sinde nåede derop.
Men nu prøver jeg igen.
Er det ikke rigtigt, at hvor man vil gennemføre et tvangsægteskab, er det typisk mellem et herboende udlændingebarn og en fra hjemlandet?
Er det ikke rigtigt, at for at kunne gennemføre det, skal der en familiesammenføring til?
Med en sandsynlighed på 99,99 pct. sikkerhed tilsiger det en, at der er sket et fald – o.k.
jeg ved ikke, om man kan kalde det et vandtæt bevis.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-04-25:
Hr. Jesper Langballe har fuldstændig ret i, at jeg ikke vil give ham ret, for det er jo en kortslutning.
Altså, at lave en sammenhæng mellem antallet af familiesammenføringer og antallet af tvangsægteskaber findes der ikke belæg for nogen som helst steder.
Derfor har vi jo gerne villet prøve at få en undersøgelse.
Jeg ved godt, at vi ikke kan få en undersøgelse, som kan sige 417 ægteskaber her og 319 ægteskaber der, selvfølgelig kan vi ikke det, men man kunne jo forsøge at undersøge, om vi kan finde frem til nogle virkninger i forhold til lige præcis tvangsægteskaber.
Og hvis man ikke kan det, så synes jeg bare, at man skal lade være med som hr. Jesper Langballe at stå heroppe på talerstolen gang på gang og sige: Vi ved, at det virker.
For det er ikke rigtigt; vi ved ikke noget som helst om, om det virker eller ej.
Jesper Langballe (DF), 2007-04-25:
Det er ikke, fordi jeg tror, det her pædagogiske forsøg over for hr. Jørgen Arbo-Bæhr vil bære nogen frugt, men jeg kunne godt tænke mig at spørge hr. Jørgen Arbo-Bæhr, hvordan han tænker sig en undersøgelse af tvangsægteskaber, der ikke blev til noget, skal laves.
Derimod synes jeg, at det er så indlysende, at vi har en fremragende undersøgelse, nemlig nogle tal, der viser et drastisk fald i familiesammenføringerne.
Det betyder ikke, at det er familiesammenføringerne, vi taler om, og at det er dem, der i den her forbindelse skal undgås.
Men vil hr. Arbo-Bæhr ikke give mig ret i – det vil han sikkert ikke, men nu spørger jeg alligevel – at faldet i antallet af familiesammenføringer peger klart og entydigt i retningen af et fald i antallet af tvangsægteskaber?