runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Flemming Møller Mortensen (S), 2008-05-29:
Det, der har været intentionen for os som forslagsstillere, og det, vi har drøftet med Rådet for Større Badesikkerhed og andre interessenter på området, er netop, at vi ikke vil have, at der skal være videre rammer end dem, man lokalt beslutter sig for i byrådene.
Jeg kommer selv fra det kommunalpolitiske, og jeg vil sige, at de kommunalpolitikere, som jeg har talt med om den her sag, siger, at de rigtig gerne vil have et fast regelsæt, så de ved, at det er det, de skal leve op til, hvis de siger ja til at have kystlivredning.
Kan ordføreren ikke forstå, at Rådet for Større Badesikkerhed også har den holdning, at når vi et eller anden sted i Danmark har kystlivredning, er det den samme standard, der gør sig gældende alle steder?
Et sidste spørgsmål til ordføreren: Har ordføreren ikke også forståelse for, at vejret kan være meget forskellig på den jyske vestkyst - der kan være dage, hvor det er stillet vejr, og der kan være dage, hvor det er storm, men hvor der stadig væk ikke er et badeforbud - og at de samme forhold kan gøre sig gældende på den sjællandske nordkyst?
Marlene Harpsøe (DF), 2008-05-29:
Jeg har en lang ordførertale bagefter, som jeg vil glæde mig til at læse op for hr. Simon Emil Ammitzbøll.
Og igen må jeg sige, at det virker, som om hr. Simon Emil Ammitzbøll er meget vred over, at vi har fremsat det her forslag.
Jeg må sige, at jeg slet ikke kan forstå det.
En anden ting er i forhold til det her med aldersgrænser, og hvorfor vi f.eks. fra Dansk Folkepartis side har valgt at sige, at man ikke skal kunne få foretaget en intimpiercing eller f.eks. en piercing i brystvorten, hvis man er under 15 år.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2008-05-29:
Der er næppe nogen grænser for, hvad man kan komme til at beskæftige sig med, efter man har været så heldig at nyde trods alt en del af vælgernes tillid til, at man kan sidde i dette høje Ting.
Men jeg må for mit eget vedkommende med al respekt for forslaget og også for det forrige forslag sige, at det ikke er kystsikring og piercinger, som har gjort, at jeg har engageret mig i dansk politik.
Jeg synes, det er helt fair, at jeg siger det.
Det er sådan set et valg.
Det er selvfølgelig fint nok, at piercinger er en af de ting, som Dansk Folkeparti prioriterer så højt, at de vælger at fremsætte et beslutningsforslag.
Jeg går ud fra, at det så er et af de emner, de tager særlig alvorligt i Dansk Folkeparti, siden de tager det herned i Folketingssalen.
Vi er altid interesseret i at løse problemer, men det skal altså først dokumenteres, at der er tale om problemer.
Line Barfod (EL), 2008-05-29:
Med den udvikling, der har været i de senere år både i forhold til piercing og i forhold til andre ting, som folk får foretaget, hvad enten det er at få indopereret horn i panden eller knojern på brystet eller smykker på armene, altså under huden, eller hvad man nu ellers kan finde på, så kan det selvfølgelig være fornuftigt nok at se på: Jamen, hvorfor er det lige, at vi har en lov, der regulerer tatoveringer, og som forbyder, at man bliver tatoveret, hvis man er under 18 år, mens vi ikke har nogen lov, der regulerer alle de andre ting, man kan få foretaget?
Det synes jeg kan være fornuftigt nok at man ser på, hvad enten det er Det Etiske Råd, Børnerådet eller Sundhedsministeriet, der skal se på, hvad det egentlig er vi har behov for i dag.
Så hvis det er det, Dansk Folkeparti ønsker at opnå - at vi altså får set samlet på hele det her område - så synes jeg, det kan være fornuftigt nok, for det er lidt svært at forklare, hvorfor vi lige har en lov på tatoveringsområdet og ikke på de andre områder.
Men så synes jeg, det skal være en samlet gennemgang af alt, hvad man kan finde på at gøre, en gennemgang, hvor der ses på: Hvilke behov har vi for at stille krav til hygiejne, autorisationer osv., og hvilke krav har vi i forhold til aldersgrænser, og hvad der ellers kan være behov for?
Det er den holdning vi har valgt at have fra Enhedslistens side.
Marlene Harpsøe (DF), 2008-05-29:
Jeg vil gerne sige tak til fru Line Barfod, og jeg synes da, det er positivt, at Enhedslisten også opfordrer til, at der sker en samlet gennemgang af det her med piercinger - og også i forhold til tatoveringsloven.
Så er der noget andet ved fru Line Barfods ordførertale, som jeg bemærker, og det er, at fru Line Barfod lægger vægt på, at piercing er et område, som er under udvikling.
I dag kan du ikke bare få foretaget en piercing, du kan også få lagt ting ind under huden osv. osv. Mener fru Line Barfod ikke, at det, når man skal have skåret i huden og have lagt ting ind under huden på den måde, hvor der bruges kniv og skalpel og den slags, rent faktisk skal være uddannede folk, der foretager den slags, og ikke en, der har øvet sig på et stykke læder?
Line Barfod (EL), 2008-05-29:
Som sagt synes jeg, der er behov for, at man ser samlet på alle de her forskellige typer indgreb, som folk kan finde på at få foretaget.
For nogle år siden, da man ændrede på forsikringsreglerne på sundhedsområdet, diskuterede vi det, og der var nogle af os, der ikke kunne se, hvorfor i alverden det er skatteborgerne, der skal betale, hvis det går galt, og hvis der er nogle, der ikke er ordentligt uddannede, som foretager de her indgreb, og folk så bagefter skal gennemgå operationer på det offentlige sundhedsvæsens regning.
Karsten Lauritzen (V), 2008-05-29:
Som jeg efterhånden har sagt en del gange her i Folketingssalen - og det er helt ærligt talt - er intentionerne bag de forslag, som oppositionen stiller i hvert fald på dyrevelfærdsområdet, ofte gode.
Det er et stort problem for dyrevelfærden, at kæledyr ikke bliver behandlet ordentligt.
Vi kan ikke og vil ikke være bekendt, at tusindvis af kæledyr enten mistrives eller må aflives, og derfor synes Venstre, at det er vigtigt, at vi får set på, hvordan vi kan løse problemet.
Men som det ser ud nu, ved ingen reelt, hvordan problemet løses.
Loven er allerede i dag rimelig klar og siger, at ejeren af en dyrehandel skal have en sådan faglig viden, at virksomheden kan drives dyreværnsmæssigt forsvarligt og således, at virksomhedens kunder kan vejledes og rådgives om forsvarligt hold af dyrene.
Det kunne jo også tænkes, og det tror jeg er meget sandsynligt, at problemet også er manglende viden om dyrevelfærd og behandling af dyr blandt dem, der køber kæledyrene.
Derfor synes Venstre også, at vi skal vente med at lovgive på området, indtil Det Dyreetiske Råds udtalelse foreligger.
Vi er selvfølgelig også indforståede med, at vi ikke kan være tjent med at vente i årevis på, at Det Dyreetiske Råd udtaler sig, når vi har et problem, der skal løses nu eller relativt snart.
Men som justitsministeren lige har sagt, og som vi i Venstre har noteret os, ventes udtalelsen at foreligge allerede i juni måned i år, altså om få uger.
Derfor mener vi i Venstre ikke, at det giver umiddelbar mening at lovgive nu, før sagkundskaben har talt.
Det ville svare til at lovgive i blinde, og det kan ingen, og slet ikke dyrene, være tjent med.
Og jeg har en klar forventning om, at Det Dyreetiske Råd i sin udtalelse kommer med en række anbefalinger til, hvordan vi kan løse problemet, og jeg mener derfor, at det eneste fornuftige at gøre i den her sag er at vente, til vi kan lovgive på baggrund af sagkundskabens vurderinger.
Jeg vil gerne her til sidst fastslå, at hvis det skulle vise sig, at Det Dyreetiske Råd anbefaler obligatorisk uddannelse af dyrehandlere eller lignende, er Venstre lydhøre over for at lovgive på området.
Christian H. Hansen (DF), 2008-05-29:
Det var, fordi Venstres ordfører nævnte noget om, at Det Dyreetiske Råd inden ret lang tid kom med den her udtalelse.
Synes Venstres ordfører, at der er gået kort tid, eller at der er gået lang tid?
Jeg har jo selv haft rejst det her på et tidligere tidspunkt, faktisk 3-4 år tilbage, og så kommer der en udtalelse allerede nu.
Er det hurtigt?
Karsten Lauritzen (V), 2008-05-29:
Nu skal jeg jo ikke gøre mig klog på, hvilke retningslinjer der gør sig gældende for, om et udvalg er almindeligt arbejdende eller hurtigt arbejdende, men blot sige, at vi i Venstre er glade for, at udtalelsen foreligger nu.
Hvis den havde været forelagt før, havde vi da syntes, det var endnu mere glædeligt.
4 år er jo en rum tid, som vi siger i Venstre, måske lidt for rummelig.
Christian H. Hansen (DF), 2008-05-29:
Når Det Dyreetiske Råd forhåbentlig hen over sommeren kommer med sine bemærkninger, fylder vi dem ind og justerer det hele, og så har vi det hele klar.
Karsten Lauritzen (V), 2008-05-29:
Jeg takker for den opfordring.
I Venstre tager vi opfordringer på det dyrevelfærdsmæssige område så vel som på andre områder meget alvorligt.
Jeg skal da ærligt sige, at vi så må overveje det, men principielt er vi modstandere af at gå ind og lave lovgivning på et område, når vi ved, at der om et par uger kommer en udtalelse fra Det Dyreetiske Råd, som jo er sagkundskaben, som har arbejdet med det her i mange år og derfor tilsvarende må komme med et rigtig, rigtig godt og gennemarbejdet produkt.
Det vil principielt set
være forkert at gå ind og fastlægge en lovgivning, inden sagkundskaben har talt, så det vil vi helst vente på.
Bente Dahl (RV), 2008-05-29:
Hos dyrehandlere bor der mange dyr; der handles med dyrene, og de skal passes.
Der skal videregives viden og rådgives om, hvordan de skal passes.
Da det er meget forskellige dyr: slanger, skildpadder, undulater, hunde, katte, hamstre og meget, meget mere, er det klart, der skal en meget stor viden til for at kunne passe dem alle sammen rigtigt.
De skal have bestemt foder, de skal have kulde, varme tempererede rum m.m.
De, der passer dem, og skal rådgive kunderne, må nødvendigvis have en kvalificeret viden på området.
Indtil for nylig var der to tekniske skoler, der udbød en overbygning på en generalistuddannelse.
Overbygningen var specialiseret til dyrehandlere.
Den er nedlagt med virkning fra i år, og det ser nu ud, som om der mangler kvalificerede folk til fremover at kunne handle med dyr og leve op til dyreværnslovens intentioner.
Så for mig at se er der to problemer på det her område, dels muligheden for at få en relevant uddannelse, dels at en dyrehandler skal have en relevant uddannelse, når han eller hun handler med dyr.
Jeg stillede spørgsmål til undervisningsministeren i januar for at høre, hvordan han forholdt sig til det uddannelsesmæssige aspekt.
Han var ikke helt enig med mig.
Han sagde, at uddannelsen til dyrepasserassistent har som mål, at den uddannede kan udføre normalt arbejde.
Der er problemer på området.
Det kan vi se, når vi ser, at kæledyr ikke bliver behandlet rigtigt, så har deres ejere ikke fået leveret den rigtige viden om dem.
I Det Radikale Venstre mener vi, at det er tilstrækkeligt, hvis den ansvarlige for dyrehandelen er relevant uddannet.
De ansatte er der på hans eller hendes ansvar.
Per Clausen (EL), 2008-05-29:
Nu melder historien jo ikke noget om, hvorvidt dyrehandler Clausen havde nogen uddannelse.
På trods af det tror jeg nok, at dyrene blev behandlet godt.
Nu solgte han jo heller ikke så mange, for en af pointerne var vist, at han helst selv ville beholde dem, og det er måske der, problemet opstår i den her sammenhæng.
Når man skal sælge dyr til andre, er det jo meget godt, at man har de kvalifikationer, der gør, at man er i stand til at give de rette råd og den rette vejledning.
Det er i hvert fald ikke ret godt, hvis folk har det, at de er blevet forkert informeret, som undskyldning for, at de behandler dyr forkert.
Så et eller andet sted synes jeg, at det er forholdsvis banalt, at de, der sælger dyr - arbejder i den branche - skal have det, vi kalder en passende uddannelse.
Det er ikke noget vældig radikalt krav.
Derfor er jeg sådan set
Det her beslutningsforslag er, hvad angår detaljeringsgraden, i forhold til hvilken uddannelse det skal være, præget af den ydmyghed, vi selvfølgelig har over for, at man skal have sagkyndige til at se på det.
Så det synes jeg også er fornuftigt nok.
Min pointe er vel, at når der har vist sig den holdning, som er kommet frem i dag fra Folketingets partiers side, så kan vi konstatere, at der i hvert fald i Folketinget er et flertal for, at der skal være en uddannelse.
Det kan selvfølgelig være, at hvis Det Dyreetiske Råd kommer med en række ypperlige, veldokumenterede argumenter for, at det var helt unødvendigt, så ville det flertal smuldre, men det tror jeg sådan set ikke.
Så derfor tror jeg, det er fornuftigt, at vi holder fast i, at der er et flertal i Folketinget.
Det kan jo komme til udtryk, ved at man vedtager det her beslutningsforslag; det kan også komme til udtryk, ved at Folketingets Fødevareudvalg skriver - eller Retsudvalget, som det måske af en eller anden grund kommer til at ligge i - en beretning, hvori man understreger behovet for det her, og så kan man jo også i den beretning indoperere det, der måtte komme fra Det Dyreetiske Råd.
Det tror jeg sådan set kan være en fornuftig løsning på det.
Så jeg har da på fornemmelsen, at det vil gå i denne sag, som det går i mange andre sager, hvor der et flertal i Folketinget: at vi så ender med at træffe beslutningen i enstemmighed.
Det sker jo ofte, når der er et flertal blandt de partier, som ikke udgør regeringen.
Og det synes jeg også at den her sag nok godt kan bære, også fordi jeg måske har lidt svært ved at forestille mig, at den kan bære et egentlig stort politisk opgør.
Derfor vil jeg, på trods af at den røde lampe ikke lyser, men med respekt for den fremskredne tid og den manglende modstand over for det her forslag, stoppe her.
Julie Skovsby (S), 2008-05-29:
Jeg skal starte med at sige: Da SF's ordfører ikke har mulighed for at være her i aften - nu snart kl. 22.00 - ja, så taler jeg på vegne af hr. Kristen Touborg.
Jeg vil gerne sige tak for de bemærkninger, der er faldet.
Det er rart at høre, at justitsministeren er enig i det indholdsmæssige og går positivt ind i det videre arbejde.
Det er tredje gang, at jeg som dyrevelfærdsordfører for Socialdemokraterne har fremsat et beslutningsforslag, og ja, man kan jo sige, at tredje gang er lykkens gang.
Jeg vil også gerne sige særlig tak til hr. Christian H. Hansen og Dansk Folkeparti, som også støtter det her forslag.
Man har arbejdet med netop det her problem, som jo har været i en årrække, og har også været fokuseret på at følge sagen lige siden den 13. december 2004, hvor justitsministeren anmodede Det Dyreetiske Råd om en udtalelse.
Det er nu 3 ½ år siden, og det må man jo sige er alt, alt for lang tid.
De andre medforslagsstillere, som jo også har arbejdet med det her område, vil jeg også gerne takke.
Med hensyn til uddannelsesspørgsmålet så mener jeg, som flere har været inde på, at det er helt rigtigt med et uddannelseskrav.
Hvad er det for en uddannelse?
Er det måske en helt ny uddannelse, man skal begynde at tænke i?
Findes der i dag den relevante uddannelse, som vi skal komme frem til til sidst?
Hvad er det for en kreds af personer, der skal have den her uddannelse?
De spørgsmål synes jeg kræver et godt udvalgsarbejde, og derfor ser jeg frem til, at vi kan lave en god beretning på det her område.
Ja, det var ligesom det, jeg havde valgt at sige.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2008-05-29:
Jamen vi har altid sympati for bekymrede mennesker, det skal man have, og det synes jeg nærmest er et livsvilkår.
Men jeg synes, at man skal passe på, og jeg synes, at Dansk Folkeparti skylder nogle svar.
Man skylder nogle svar, der kan dokumentere problemets omfang.
Man skylder nogle svar på, hvad der vil ske, hvilket er blevet diskuteret tidligere, i forhold til at vi kan risikere, at børn og unge nu selv skal lave piercinger på sig selv og hinanden de mest mærkværdige steder i stedet for at få dem lavet under kontrollerede forhold.
Det svarer Dansk Folkeparti jo ikke på.
Man undtager øret, fordi man er bange for kinderne.
Det er da en mærkelig argumentation.
Det skylder man et svar på.
I det hele taget åbner det her beslutningsforslag jo kun op for en masse spørgsmål om, hvorfor man dog har valgt at fremsætte det.
Marlene Harpsøe (DF), 2008-05-29:
Det lyder jo, hvilket i hvert fald for mig er meget overraskende, som om hr. Simon Emil Ammitzbøll fra Det Radikale Venstre er meget vred over, at Dansk Folkeparti har fremsat det her forslag for netop at få kontrol på et område, hvor der slet ikke er nogen særlige krav til hygiejne og til, at man, når man slår sig ned som piercer, rent faktisk også er fagligt kompetent og har nogle kvalifikationer til at kunne udføre de her piercinger.
Det er så det.
En anden ting er, at jeg da er glad for, at ordføreren har sympati for vores bekymring.
Så spørger den radikale ordfører til det her med, at man kan have ring i næsen, og at man kan have ring i ørerne osv.
Det er da også rigtigt, men i Dansk Folkeparti har vi selvfølgelig også været nødt til at prioritere, hvad der skal tages med, og hvad der ikke skal tages med.
Og man kan jo også i dag rent faktisk få piercinger langs kinderne.
Så det er jo klart, at vi i Dansk Folkeparti har foretaget en prioritering af, hvor man kan få piercing, og hvor man ikke kan få piercing.
Mener hr. Simon Emil Ammitzbøll ikke, at det er o.k., at Dansk Folkeparti har fritaget sådan noget som ørerne, når det er sådan, at man rent faktisk kan få meget større ar på f.eks. kinderne?
Kim Andersen (V), 2008-05-29:
Dansk Folkeparti har fremsat det her beslutningsforslag, hvorefter man vil have regeringen til at fremsætte et egentligt lovforslag vedrørende piercing af unge og vedrørende de klinikker, som foretager piercing.
Forslagsstillerne vil have en aldersgrænse på 15 år i forbindelse med at blive piercet, og de 15-17-årige skal have forældrenes accept, hvis de skal undergå en sådan behandling.
Og så vil Dansk Folkeparti have, at der skal være en ordentlig hygiejnestandard for de her piercingklinikker, og de vil have en autorisation for de pågældende klinikker.
Umiddelbart kan man i og for sig have megen sympati for forslaget og de intentioner, der ligger i det, men vi kan fra Venstres side ikke støtte det, for der skal jo kunne foretages en reel håndhævelse af de her ting, og vi skal også passe på, at vi ikke detailregulerer i en hvilken som helst sammenhæng.
Det oplyser sundhedsmyndighederne over for os.
Vi har heller ikke belæg for at sige, at der med piercing i væsentligt omfang sker varige skader på de unge, som lader sig pierce - af huden eller på anden måde.
Vi mener derfor, at selv om man umiddelbart kan have mange måske mere eller mindre følelsesmæssige grunde til at synes, at der skulle foretages et indgreb, er der ikke sagligt belæg for det, og vi bevæger os meget let ud i noget, vi ikke kan kontrollere.
Derfor kan vi ikke støtte forslaget.
Noget andet er så, at man selvfølgelig godt kan synes, at dette omsiggribende piercingfænomen umiddelbart kunne være for meget af det gode og også kunne være generende i en social sammenhæng - over for lærere, kammerater - og at det måske også kunne medføre en kultur, som ikke var udviklende på en positiv måde for den unge.
Det er en følelsessag og en trossag, men man kunne jo begynde med at henstille til, at de klinikker, der foretager piercing, af sig selv lever op til almindelig god standard i Danmark i dag, det vil sige, at man er momsregistreret, betaler skat og følger almindelige fornuftige hygiejnestandarder.
Så var det jo også rimeligt, om børn - for det er jo det, de er - under 15 år havde en skriftlig erklæring med fra deres forældre til den pågældende klinik med tilladelse til at lade sig pierce, hvis det nu var så magtpåliggende for dem at blive piercet.
Det er jo noget, vi kan diskutere, og det er nogle overvejelser, man kan have, men som forslaget ligger, kan vi ikke støtte det.
Og jeg skal hilse fra Det Konservative Folkeparti og sige, at det samme gør sig gældende for det parti.
Marlene Harpsøe (DF), 2008-05-29:
Jeg vil først takke Venstres ordfører for alligevel at have tilkendegivet, at Venstres ordfører forstår intentionerne bag forslaget, men der var noget af det, Venstres ordfører fremlagde, jeg blev i tvivl om.
I Dansk Folkeparti mener vi jo, at det allerede er det i dag, og at beslutningsforslaget netop vil sørge for, at der kommer kontrol på området, bl.a. på grund af krav om, at myndighederne skal kontrollere piercingklinikkerne.
Kim Andersen (V), 2008-05-29:
Nej, det, jeg ønskede at sige, er, at vi hverken af sundhedsmæssige årsager eller i andre sammenhænge mener, at der er belæg for at hævde, at der er et problem med piercing i et sådant omfang, at det kræver en lovregulering.
Marlene Harpsøe (DF), 2008-05-29:
Det er så til noget andet.
Venstres ordfører fortæller jo, at Venstre ikke kan støtte forslaget, men jeg hørte da noget rigtig positivt, nemlig at Venstre godt vil give sig på et punkt, og det var i forhold til skriftlige tilladelser fra forældrene.
Jeg synes da, det er positivt, at man fra Venstres side gerne vil bakke op om, at forældrene får mere kontrol over deres børn på det område, og er det noget, Venstre godt vil arbejde med og efterfølgende skrive i en beretning, når vi skal behandle forslaget i udvalget?
Kim Andersen (V), 2008-05-29:
Lad os nu snakke om det i udvalget, om vi kan blive enige om, hvor væsentligt det problem i virkeligheden er, og om vi også kan blive enige om, om det er et område, vi i det hele taget skal detailregulere.
Så må vi jo se, hvad vi kan blive enige om.
Jeg synes, det var ganske naturligt, om der var et sådant forhold mellem forældre og børn, at før man lod sig underlægge en sådan piercing - jeg synes bestemt, det på mange måder er noget besynderligt noget, som griber om sig, men det skal jeg jo ikke stå og kloge mig på, for det er jo individuelt, hvad man kaster sig ud i - talte man med sine forældre om, hvorfor det er så vigtigt at få en piercing i øret eller i næsen, eller hvor det nu kan være.
Hvis man fik overbevist sin far eller mor eller dem begge om det, synes jeg, det ville være ganske naturligt, at man så fik en seddel med hjemmefra om, at det er o.k. der og der og på de og de vilkår, og at forældrene også havde undersøgt, hvor det kunne gøres ordentligt og forsvarligt.
Det er muligvis for ideel en verden i denne sammenhæng, det lægger jeg ikke skjul på, men jeg ville synes, det var naturligt.