runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Erling Bonnesen (V), 2008-11-27:
Men der kan være situationer, man kan pege på - som måske er det, spørgeren er inde på - hvor man ikke har fået beskrevet tingene tilstrækkelig præcist, så der er en uklarhed om dem, og så er det klart, at der jo kan opstå forskellige spektakulære situationer.
Men tackler man det sådan efter bogen, altså får beskrevet, hvad det er for en opgave, en vare, man gerne vil have leveret, altså kort og godt får et udbud og spørger til prisen, er det jo egentlig ikke sværere.
Line Barfod (EL), 2008-11-27:
Ordføreren sagde, at grunden til, at så meget skal sendes i udbud, er, at man skal spørge til prisen.
Har ordføreren overvejet, at der er forskel på den situation, hvor man går ned og køber noget i et supermarked og spørger til prisen, og så det, at der er en opgave, der skal løses af det offentlige, og hvor prisen, hvis noget går galt, altså er meget større og skal betales af nogle andre kasser i det offentlige?
Det er rigtigt, at man kan spørge til prisen på selve rengøringen, men hvad med prisen på dem, der bliver syge på sygehusene, fordi der ikke bliver gjort ordentlig rent?
Hvad med prisen på alle dem, der bliver slidt ned, fordi de bliver tvunget til at arbejde alt, alt for stærkt med at gøre rent?
Flemming Bonne (SF), 2008-11-27:
Jeg går ud fra, at ordføreren er opmærksom på de beføjelser, der gives til velfærdsministeren, beføjelser til at regulere, hvordan det her skal foregå ude i kommunerne.
Det er det stik modsatte af at have respekt for det kommunale selvstyre, så jeg forstår det stadig væk ikke.
Så svaret var aldeles ikke fyldestgørende.
Jeg vil gerne sige, at fra vores side har vi sådan set ikke nogen frustrationer.
Vi lider bare under, at vi simpelt hen ikke kan forstå meningen med det her lovforslag, som vi behandler i dag, men det skal jeg vende tilbage til i min ordførertale.
Jeg vil gerne spørge ordføreren: Hvad får egentlig Venstres ordfører til at tro på, at man kan oparbejde bedre kvalitet ude i kommunerne ved den statsstyring, som der her lægges op til?
Hvorfor skal det kontrolleres, og hvorfor skal der lovgives om et spørgsmål, som man kan klare ved forhandlinger mellem kommunerne og regeringen?
Erling Bonnesen (V), 2008-11-27:
Nej, tværtimod, for hvis man stiller skarpt på, hvad der rent faktisk står, er det jo 26,5 pct., som man er blevet enige om, dvs. ikke det hele.
Så naturligvis kan der være områder, hvor man også lokalt siger, at man her synes, det er for meget, og så vælger man andre områder, hvor det er mere enkelt.
Så kan jeg da godt forstå, at man måske har nogle frustrationer med det i andre partier, som går ind for nogle andre principper, men her har man da muligheden for præcis at styre det her lokalt.
Og så er der jo lavet en rammeaftale, et rammegrundlag i aftalen mellem KL og regeringen, og den udfylder man så lokalt.
Det kan man gøre på forskellige måder på forskellige opgaveområder og lige præcis tage højde for det, som spørgeren er inde på, nemlig at man selvfølgelig skal gøre det de steder, hvor der så at sige er noget at komme efter, uden at bruge for meget papir på det.
Rasmus Prehn (S), 2008-11-27:
Skal man ikke dér have tillid til, at den enkelte kommunalbestyrelse selv kan vurdere: Giver det her mening, eller giver det ikke mening?
Erling Bonnesen (V), 2008-11-27:
Med hensyn til at komme efter Socialdemokratiet må jeg sige, at vi jo så igen i Venstre opnåede to ting, for jeg nåede så også at komme til kommunalmødet i udvalget, som der var, og der kunne jeg så konstatere, at det havde den socialdemokratiske spørger ikke mulighed for.
Jeg er glad for, at vi i Venstre kan klare begge dele.
For så vidt angår det med udbud: Nej, vi holder os præcis til de aftaler, der er lavet, vi synes, det er nogle gode aftaler.
Der er jo præcis indgået en aftale mellem KL på den ene side og staten på den anden om, at man selvfølgelig skal spørge om prisen.
Det svarer meget godt til, hvad man også gør rundtomkring i samfundet, og hvad man selv gør som borger.
Så det er kort og godt sund fornuft, som jeg bare synes det er dejligt at vi også får sat en tyk streg under her.
Jørn Dohrmann (DF), 2008-11-27:
Det er jo netop det, vi er bekymrede for, og der vil jeg bare spørge ministeren, om hun ikke er bekymret for, at forbrugertilliden vil dale, hvis man åbner op for, at vi nu signalerer, at butikkerne sådan set kan gøre, hvad de har lyst til; i første omgang sker der ingenting, men så vil vi derefter komme efter dem.
Det må være sådan, at hvis der er en klar regel, der er overtrådt, så falder hammeren også første gang.
Eva Kjer Hansen (V), 2008-11-27:
Jeg tror, at vi under udvalgsarbejdet kan håndtere det på den måde, at vi kommer med nogle eksempler på, hvilke afgørelser der er faldet i konkrete situationer.
Jørn Dohrmann (DF), 2008-11-27:
Hvornår er den overtrådt?
Og hvorfor skal de ikke straffes med bøde, hvis der er nogle klare regler, som bliver overtrådt?
Der står her i lovforslaget, at det skal ophæves.
Hvis det er sådan, som hr. Bjarne Laustsen nævnte med hensyn til Thulin Kød - de siger godt nok, at de er uskyldige, og at de er kommet til at sende det videre - skulle man så ikke give dem en bøde eller hvad?
Eva Kjer Hansen (V), 2008-11-27:
Jeg er enig med hr. Bjarne Laustsen i, at det er dejligt, hvis man kan få beskrevet godt, hvilke situationer der medfører hvad.
Problemet er bare, at der i den her slags sager er brug for et skøn i den konkrete situation af, hvor alvorligt det er, hvor groft det er, og hvor forsætligt er det.
Men jeg er enig i, at vi skal arbejde videre med, hvad vi kan give af eksempler, både på alvorlige situationer og på bagatelregler.
Men jeg tror, vi skal respektere, at der er brug for et skøn i den her slags situationer.
Bjarne Laustsen (S), 2008-11-27:
Der er mange af de synspunkter, jeg er enig i.
Man kan diskutere, på hvilken måde Forbrugerrådet har været hørt, om de har følt sig forpligtet på den måde, spørgeskemaet var udformet, men lad det nu ligge.
Også i forhold til det, som ministeren bekræftede, synes jeg stadig væk, at vi står tilbage med, at når der er nogle farlige situationer, kan man godt få en bøde første gang.
Derfor kunne man måske indhegne det, ved at man stadig væk havde en beskrivelse.
Vi har jo utrolig svært ved at beskrive, hvor bagatelgrænsen er.
Jeg tænker også på instruksen til dem, der skal ud at kontrollere, om, hvornår det er en bagatel, og hvornår det ikke er det.
Er det f.eks., hvis man sælger farligt kød?
Hugger vi så til første gang?
Er det, hvis man har gamle varer på hylderne?
Det kunne også være, man havde fået besked på, at man skulle trække et parti varer tilbage, men ikke har gjort det.
Eva Kjer Hansen (V), 2008-11-27:
Jeg er helt uenig i, at vi med dette lovforslag signalerer, at man kan slippe af sted med hvad som helst.
Jeg mener, at det tværtimod bliver klart understreget i lovforslaget, at det kan man ikke.
Der er nogle meget klare formuleringer om, at hvis det er grove tilfælde, hvis det er forsætligt, hvis det er alvorlige situationer, vi taler om, ja, så falder hammeren allerede første gang.
Og kun der, hvor vi taler om mindre forseelser, som ikke har skabt en risiko for menneskers sundhed, kan vi tale om, at man i gentagelsestilfælde følger op med bødesanktionering.
Men der er jo også andre muligheder: medarbejderne kan have en dialog med virksomheden, og der er muligheden for at give påbud, når man synes, det er nødvendigt - sådan som vi har diskuteret det - i forhold til at nu skal virksomheden rette op på nogle ting.
Så jeg synes, vi har fundet en god balance, i forhold til at vi nu bedre i praksis kan skelne mellem de alvorlige situationer og der, hvor man uheldigvis er kommet til at overtræde nogle regler, der ikke har de store konsekvenser.
Bjarne Laustsen (S), 2008-11-27:
Tak for besvarelsen.
Jeg synes også, at fra at der var mange, der var meget højtråbende om vores fødevarepolitik, taler vi nu fornuftigt sammen.
Det tror jeg er til gavn, både for dem, der producerer, og forbrugerne.
Men når vi ændrer på reglerne, er der alligevel grund til, at vi kigger på, om vi er fuldstændig på omgangshøjde med, hvad der sker.
Lad os bare lige holde fast i det der med Forbrugerrådet.
De siger jo, at grunden til, at der er en positiv udvikling, udelukkende er, at vi har haft nultolerancen, og at vi har haft høje bødestørrelser.
De har lært det derude.
Der er flere, der får en glad smiley, og det er godt.
Der er færre, der får en indskærpelse, og det er også fint.
Det betyder, at de har lært det.
Det kan jeg jo ikke vide hundrede procent om de har ret i.
Det er jo et postulat fra deres side.
Og så er der det med, om der har været en høring eller ej.
Så der er stadig væk grund til at kigge på det, og hvis nu vi bliver enige om at ændre de to ting, og det så fører til, at der er færre, der får en glad smiley, og der er behov for flere indskærpelser osv., er ministeren så parat til at give håndslag på, at vi så må kigge på det en gang til?
For så er vi gået den forkerte vej.
Villum Christensen (LA), 2008-11-27:
Vi finder det naturligt, at fødevaretest sammenlignes, og at de offentliggøres af den ansvarlige offentlige myndighed på området.
Vi finder det også hensigtsmæssigt at justere de vejledende bødesatser efter en evaluering, så der ikke skydes gråspurve med kanoner.
Alle kender jo sikkert eksempler på, hvorledes nogle få forglemmelser vedrørende administrative procedurer får hammeren til at falde.
Det kan vi simpelt hen ikke være bekendt.
Bødesanktionering skal selvfølgelig kunne fraviges ved bagatelagtige overskridelser, det tror jeg alle kan blive enige om.
Førstegangssanktioneringer kan jo ramme ikkeforsætlige lovovertrædelser, som kun har interesse i det bureaukratiske system.
Vi mener, at forslaget er udtryk for en fornuftig og afbalanceret justering, som vi egentlig har hørt rigtig mange sige, og vi kan støtte forslaget.
Johs. Poulsen (RV), 2008-11-27:
Lad mig alligevel uddybe det på den måde, at jeg er enig i den formulering, som fru Tina Nedergaard bruger der.
Der kan tænkes situationer, hvor der også kan være grund til, at der er anonymitet, men naturligvis er det vigtigt, at vi så også i den situation sikrer, at der er en form for retssikkerhed i en efterfølgende proces, således at man under en eller en form kan komme ind i billedet på et tidspunkt, så man ikke vil føle sig misbrugt.
Men der kan være grunde til både at anvende den ene og den anden fremgangsmåde, og det synes jeg også vi skal forsøge at være tro over for, men under alle omstændigheder er det jo noget af det, vi kan belyse grundigt i udvalgsarbejdet.
Eva Kjer Hansen (V), 2008-11-27:
Jeg mener, at det er helt essentielt, at vi holder øje med udviklingen på området.
Jeg er da heller ikke sikker på, at vi her og nu har tænkt på alle de overflødige regler, der kunne være.
Altså, det er det, der har været fremme i debatten nu, og som jeg synes vi har håndteret på fornuftig vis.
Men jeg synes da, det gælder om, at vi fra politisk side er åbne over for løbende at drøfte, hvad det er for nogle forhold, der gør sig gældende, og om det er med til at styrke fødevaresikkerheden eller ej.
Så skal jeg lige understrege, at Forbrugerrådet jo altså selv har valgt ikke at bidrage til evalueringen, til trods for at vi har spurgt dem.
Jeg er ikke enig i Forbrugerrådets vurdering af, hvad det er, der gør sig gældende.
Jeg tror, at vi henter rigtig meget ved, at der er bedre plads til dialog og til vejledning.
Det ved jeg også at rigtig mange har efterlyst.
Og ved at vi nu, synes jeg, får mere rimelighed ind i forhold til, hvornår der vanker en bøde, giver vi også bedre mulighed for dialog og for, at man i fællesskab kan finde ud af, hvordan den her situation skal håndteres på virksomheden, og hvordan denne kan højne sin standard.
Niels Christian Nielsen (S), 2008-11-27:
Jamen det vil vi da gerne være med til at tage en diskussion om, netop også i forhold til at fremme økologien.
Nu har jeg selv personligt haft en lillebror, som har etableret sig som jordbruger, som landmand.
Han har, fra han var 2 år og kunne gå, villet være landmand, og det blev han også som 19-årig, men jeg har også set, hvor stor en økonomisk byrde han har været udsat for, så også i forhold til generationsskifteproblematikken- som fru Tina Nedergaard også var inde på - skal vi tage den alvorligt og diskutere den seriøst, også netop i forbindelse med det økologiske jordbrug, for det er jo det, vi vil fremme.
Så vi vil gerne se på nye muligheder, og det her er første skridt på vejen.
Tina Nedergaard (V), 2008-11-27:
Tak for en god og fyldig tale, faktisk sidder man og ærgrer sig lidt over, at man måske ikke selv gjorde sig lidt mere umage med sin egen.
For der er jo mange gode ting at sige netop om det, at man også moderniserer adgangen til at få kapital ind i dansk landbrug på forskellig vis.
Jeg hæfter mig ved, at den socialdemokratiske ordfører også nævner, at det eventuelt også kan være en bedre adgang til økologiske brug og andre.
Så mit spørgsmål går på, om Socialdemokraterne i forlængelse heraf har lyst til at medvirke til, at man tager en debat, en drøftelse om, hvordan man kan øge kapitalindskuddet i det danske landbrug med f.eks. fleksible ejerformer, og at man eventuelt simpelt hen også drøfter, hvordan man kan gøre generationsskifterne mere smidige for danske landbrugere.
Niels Christian Nielsen (S), 2008-11-27:
Ministerens baggrund for lovforslaget er et ønske fra dansk landbrug om, at også interessentskaber nu bliver omfattet af lov om statsgaranti for lån til yngre jordbrugere.
Interessentskaber har tidligere fået afslag på lån til yngre jordbrugere, fordi der ikke var tale om en personlig erhvervelse, og dermed kunne man ikke opfylde kravet om et ejerforhold, der er omfattet af lov om statsgaranti for lån til yngre jordbrugere.
Det er efterfølgende fundet hensigtsmæssigt, at interessentskaber også kan opnå statsgarantien, idet erhvervelse af en jordbrugsbedrift via et interessentskab kan opfattes som en forlængelse af det personlige ejerskab.
Socialdemokraterne vil gerne fremme mulighederne for, at yngre mænd og kvinder fortsat har lyst til at arbejde med jordbruget, og at de får mulighed for at etablere sig inden for faget på rimelige økonomiske vilkår.
Vi har i dag ca. 25.000 fuldtidslandbrug i Danmark, men dette antal er stærkt nedadgående.
Flere eksperter forventer, at der vil være ca. 7.000 landbrug i 2015.
Som en forbrugeroplysning kan jeg sige, at 62 pct. af Danmarks areal er landbrugsjord.
Hvis så lovgivningen kan fremme tilgangen af f.eks. flere yngre økologiske jordbrugere, så har vi taget et skridt i den rigtige plovfure.
Jeg må desværre erkende, at jeg ikke får mulighed for at kalde mig yngre jordbruger, idet jeg har overskredet sidste salgsdato, da man skal være under 40 år.
Så min habilitet som ordfører på dette lovforslag er således intakt.
Socialdemokratiet går ind for regelforenklinger, og det gælder også i dette forslag til lovændring.
Når en bestemmelse og mulighed ikke har været anvendt i 27 år, er det derfor svært at argumentere for en fortsat bevarelse af bestemmelsen.
Vi kan derfor støtte ophævelsen af muligheden for, at et aktie- eller anpartsselskab, der erhverver og overtager et væksthusgartneri eller en planteskole, hvori indestår et yngre jordbruger-lån, mindst 7 år efter at lånet er udbetalt, kan overtage lånet på nærmere angivne betingelser.
Vi kan ligeledes støtte ændringen af risikopræmien i den pågældende ordning med statsgaranti for lån til yngre jordbrugere til en bredere præmie, der ud over en risikopræmie til dækning af statens tab på garantier også indeholder en præmiedel til dækning af ordningens administrationsomkostninger samt en præmiedel til en årlig forrentning af en garantikapital.
Europa-Kommissionen er kommet med en meddelelse, der udelukker eksistensen af statsstøtte i EU-retslig forstand.
Det er på den baggrund, at dette forslag til ændring af risikopræmien skal ses, og det tager vi til efterretning.
Vi finder det positivt, at der er bred enighed om lovforslaget, og at høringsnotaterne bakker op over en bred kam.
Med disse bemærkninger kan Socialdemokraterne i det store og hele gå ind for lovforslaget.
Tina Nedergaard (V), 2008-11-27:
Det lovforslag, vi nu skal behandle, indeholder en udvidelse af adgangen til statsgarantier for lån til yngre jordbrugere m.fl.
Det foreslås, at interessentskaber, som kan ses som en forlængelse af det personlige selveje, også kan omfattes af ordningen om statsgaranti.
Samtidig lægges der op til, at man henter de fornødne ressourcer ind, så ordningen økonomisk kan hvile i sig selv.
Venstre er enig i udvidelsen af brugerkredsen.
Faktisk mener vi i Venstre, at Folketinget løbende bør følge udviklingen af behovet for fornyelse af regler omkring vores landbrug.
Produktionsvilkårene skifter hurtigt, og der kan derfor være brug for at se på, om mulighederne for ejerformer, generationsskifte m.m. er, som de skal være i forhold til de moderne tider, vi er i.
Men helt konkret støtter vi forslaget, og jeg skal tilføje, at det gør Det Konservative Folkeparti også.
Eva Kjer Hansen (V), 2008-11-27:
Det takker jeg for at regeringen godt må.
Altså, det handler jo ikke om enten anmeldte eller uanmeldte besøg.
Det handler om, at nogle skal være uanmeldte og nogle skal være anmeldte, og der vil jeg gerne give mest mulig plads til, at det er de medarbejdere, som har den faglige kompetence, og som har viden på området, der vurderer, hvad der giver mest.
For det, der er målet for mig, er, at vi får det optimale ud af den kontrol, vi foretager, og at vi sørger for, at der er en god dialog, der netop kan være med til at forbedre fødevaresikkerheden.
SF ville ikke være med til at ændre på balancen mellem de anmeldte og de uanmeldte besøg, men jeg har nu stadig væk en ambition om, at jeg en skønne dag kan overbevise hr. Kristen Touborg om, at det måske kunne være hensigtsmæssigt.
Johs. Poulsen (RV), 2008-11-27:
Men også i ellevte time kan mange ting nås.
Jeg vil spørge ministeren, om hun ikke netop i forlængelse af det sidste spørgsmål er af den opfattelse - det er i hvert fald vores opfattelse - at det, man kender fra store dele af miljølovgivningen, nemlig at der er gråzoner i en lang række sammenhænge, hvor man i virkeligheden ofte har meget mere ud af at rådgive og dermed få et godt resultat, også er det, der er det bærende princip for det, der lægges frem her.
Og hvis ministeren kan bekræfte det, vil jeg spørge, om det så ikke netop er i lyset af, at det kender man fra andre områder med rigtig gode resultater.
Kristen Touborg (SF), 2008-11-27:
Det kommer jo ikke så overraskende for mig, at ministeren svarer, som ministeren gør, men så kan jeg kun sige, punkt 1, at jeg er rigtig glad for, at SF er en del af fødevareforliget, så vi kan undgå, at næsten to tredjedele af de kontrolbesøg, der foretages, kan være anmeldte, hvad vi helt klart mener gør kontrolbesøgene væsentlig ringere, og punkt 2, at det så åbenbart er en ny linje med den nye fødevareminister, nemlig den linje med, at det er bedre at have anmeldte besøg, end det er at have uanmeldte besøg.
Men regeringen har selvfølgelig også lov til at forandre sig indimellem.
Eva Kjer Hansen (V), 2008-11-27:
Ja, jeg synes, at det ville være en god idé, for det ville ikke være sådan, at det så absolut skulle være to anmeldte, men at det ville være medarbejderne, der fik mulighed for at foretage et fagligt skøn gående ud på, hvad der ville hjælpe mest, et uanmeldt besøg eller et anmeldt besøg.
Det, medarbejderne jo bl.a. fortæller mig, er, at rigtig mange virksomheder, som de kommer på kontrolbesøg i, typisk har orden i alle ting; og der vil det være mere hensigtsmæssigt med anmeldte besøg, for så ligger alt klart, når man kommer, de relevante medarbejdere er til stede, og så kan man bruge tiden på dialog om, hvordan virksomheden kommer videre og i virkeligheden kan gøre endnu mere for fødevaresikkerheden.
Så jeg havde gerne givet et større råderum til medarbejderne til at vurdere, om det skal være anmeldt, eller det skal være uanmeldt, og derfor havde jeg det her konkrete forslag.
Men det var der jo ikke enighed om i forligskredsen, og derfor er det ikke en del af det forlig, der er indgået.
Kristen Touborg (SF), 2008-11-27:
Det, debatten gik på, var jo, om der skal være anmeldte besøg eller uanmeldte besøg, og jeg vil gerne stille det direkte spørgsmål til ministeren: Finder ministeren, at det er rimeligt, at hvis en virksomhed skal have tre kontrolbesøg, skal to ud af de tre besøg være anmeldte, hvilket jo altså giver virksomhedens ejer mulighed for at bortfjerne alle uhumskheder, inden kontrollen kommer?
Eva Kjer Hansen (V), 2008-11-27:
Ja, og det er det, jeg gerne vil give plads til, og det synes jeg vi har gjort, dels ved at vi har fået klageenheden skilt ud fra Fødevarestyrelsen som sådan i et selvstændigt sekretariat, for det giver råderum til mere vejledning, og dels har vi fokus på det i forbindelse med efteruddannelsen af medarbejderne.
Og det er jo så de skridt, der er taget nu, og så må vi jo så senere i den politiske debat se, om der kan hentes opbakning til yderligere at give plads til det faglige skøn.
Altså, det er jo noget af det, vi har diskuteret i forbindelse med den her aftale, hvor vi ikke var helt enige om, hvor langt vi skulle gå i forhold til at give det råderum.
Johs. Poulsen (RV), 2008-11-27:
Det er jeg glad for at høre, for der er jo en balance i den her type sager.
Altså, der er sager, hvor det klart og tydeligt er sådan, at der skal hammeren falde, som hr. Jørn Dohrmann udtrykker det.
Men der er jo også en lang række andre sager, hvor det ofte handler om, at man simpelt hen bare skal blive klogere.
Og hvis det er tilfældet, er vi i hvert fald på det punkt meget enige.
Eva Kjer Hansen (V), 2008-11-27:
Jeg kan bekræfte, at det er et meget stort ønske ikke alene hos virksomhederne, men faktisk også hos medarbejderne i kontrollen at få bedre tid og plads til dialogen, til at kunne vejlede, i forhold til hvordan man styrker standarden.
Rasmus Prehn (S), 2008-11-27:
Dansk Folkepartis ordfører giver udtryk for, at vi Socialdemokrater er bekymrede for procesregulering og for topstyring, og det er fuldstændig rigtigt.
Vi mener ikke, at den offentlige sektor skal styres fra toppen, men vi synes, at det er vigtigt, at man har en decentral struktur.
Derfor tager vi det altså alvorligt, når der i høringssvarene er op til flere høringsparter, der siger, at der er fare for øget bureaukrati, for meget processtyring og for meget topstyring.
Det tager vi alvorligt.
Hvis man forestiller sig en kommune, som siger: Prøv at høre, vi kan se på f.eks. ældreområdet , at det simpelt hen giver for meget bureaukrati, for meget administration og for meget bøvl at skulle have f.eks. rengøring og ældreomsorg i udbud.
Vi kan se, at det med al den energi, vi skal kaste ind i det her, slet ikke står mål med den besparelse, vi kan få.
Så er det os, der skal ind og samle op på det osv.
Det er alt for meget bøvl i forhold til det.
Skal man ikke lytte til en kommune i sådan et tilfælde og sige: Prøv at høre, I har selv styr på, hvad I gør, og hvad I tror, der er det rigtige?
Med det her forslag er det jo ikke kun op til kommunen, som Dansk Folkepartis ordfører giver udtryk for, det er jo nu knæsat ved lovgivning, at det er 26,5 pct., der skal i udbud.
Altså, én ting er, at der ligger en såkaldt aftale med kommunerne, som kommunerne jo langt hen ad vejen er blevet tvunget til at indgå, nu bliver det knæsat lovgivningsmæssigt, at 26,5 pct. skal i udbud - og så vil vi ikke høre mere fra jer.
Sådan virker det, når man læser forslaget.
Karen Jespersen (V), 2008-11-27:
Det er lige præcis det, der er min pointe.
Man kan ikke stille det op sådan med, at der er nogle, der går ind for ingen styring, og der er nogle, der går ind for styring.
Som socialchefen i Gladsaxe Kommune sagde: Lad nu være med bare at snakke om flere eller færre regler.
Det her handler om at finde de bedste regler.
Det var det, der også var min pointe før med at sige, at hvis vi bliver ved med at se, at der er nogle borgere, nogle børn f.eks., som ikke har den retssikkerhed, de burde have, jamen så reagerer vi jo.
Det er jo dybt sympatisk.
Der er det jo så bare min hensigt at reagere på en måde, så så meget beslutningskompetence som muligt bliver ude i kommunerne.
Det er rigtigt, at det kan være svært at opstille noget, der kan måles og vejes, men jeg mener, at der er eksempler, og et af dem var jo det, jeg gav med skolefravær.