Liselott Blixt (DF), 2010-01-22:
Socialdemokratiet og Socialistisk Folkeparti foreslår en ændring af sundhedsloven, så alle patienter får ret til rehabilitering.
Alt i alt et forslag, som er yderst relevant, og som er vigtigt for mange af de patienter, som bliver ramt af en alvorlig sygdom.
Dog mener vi ikke i Dansk Folkeparti, at vi kan efterkomme forslaget, da finansieringen er tvivlsom, og da det er en del af Socialdemokratiet og Socialistisk Folkepartis eget forslag til en finanslov.
Samtidig mener vi, at der er en del tiltag i gang netop på dette område.
Rehabilitering har altid stået højt på Dansk Folkepartis liste, og derfor har vi arbejdet på at få rehabilitering for de forskellige sygdomsgrupper.
Sundhedscentrene var et af de forslag, som vi mener kan være med til at løfte denne opgave.
Flere steder i landet har kommunerne oprettet centre, hvor man kan være med til at støtte patienter i deres dagligdag med patientundervisning samt træning, forebyggelse og sundhedsfremmende behandling.
Der er allerede gang i mange tiltag, hvor rehabilitering er i fokus.
Kommuner og regioner har fået økonomi til at løse opgaven for de kronikere, som har brug for et sammenhængende patientforløb, og der vil blive igangsat en masse tiltag for hjertepatienter og patienter med kronisk obstruktive lungesygdomme.
Samtidig fremsatte Dansk Folkeparti sidste år et forslag for nogle af de hårdest ramte, nemlig apopleksipatienterne.
Dette arbejde er i fuld gang, så der bliver en ensartet indsats i hele landet.
Der blev således mellem regeringen og Dansk Folkeparti enighed om et behov for initiativer for at undgå, at mennesker rammes af apopleksi, og et behov for initiativer, der skal understøtte en styrket indsats for apopleksipatienter i hele patientforløbet fra indlæggelse i den akutte fase til den efterfølgende rehabilitering med fokus på langsigtet opfølgning, træning, forebyggelse og pleje.
Dansk Folkeparti har også sat fokus på rehabilitering af kræftpatienter som en del af sidste års finanslovaftale.
På den baggrund mener jeg, at vi er et godt stykke ad vejen for en rehabilitering på mange sygdomsområder.
Jeg vil samtidig sætte spørgsmålstegn ved Socialdemokratiet og Socialistisk Folkepartis finansiering, da man mener, at man vil kunne finansiere det ved at hæve afgifterne på tobak, mættet fedt, slik og sukker.
Regeringen har sammen med Dansk Folkeparti hævet disse afgifter med det, som vi mener er fuldt forsvarligt.
Vi ved jo, at alle disse afgifter netop vil ramme dem, som har færrest penge at gøre godt med.
Jeg forstår heller ikke, hvordan man vil kunne bruge de penge, som man regner med ikke kommer ind, for en afgiftsforhøjelse skulle gerne resultere i, at man undgik at købe disse varer.
I Socialdemokraternes sundhedsudspil står der netop, at der er meget store sundhedsgevinster at hente ved effektivt at forebygge rygning, og sundhedsvirkningen er næsten øjeblikkelig.
Endvidere er der stor ulighed i rygning, idet der er dobbelt så mange rygere blandt de kortuddannede i forhold til de højtuddannede.
Samtidig siger Socialistisk Folkeparti, at de dårligst stillede, der som oftest lever mest usundt, vil blive økonomisk kompenseret for de højere sundhedsafgifter.
Hvis man skal tolke det, er det de lavtuddannede, som ryger mest – altså dem med lavest løn – som man samtidig vil kompensere økonomisk.
Det vil sige, at man lægger 10 kr. på en pakke cigaretter.
De 10 kr. vil man bruge på bedre sundhed, men samtidig gør man det for at få folk til at holde op med at ryge.
Og dem, der ryger mest, er altså de lavtlønnede, de skal kompenseres økonomisk.
De skal altså have penge tilbage.
Så tænker jeg: Hvilke penge er der så tilbage til sundhed?
Er det ikke lidt underligt, at man dermed støtter de lavtlønnedes rygevaner?
Det vil sige, at man støtter de dårligst stillede rygere med de penge, man regner med ikke at kunne tjene.
Dansk Folkeparti kan ikke støtte forslaget.