Bertel Haarder (V), 2008-03-25:
Regeringen anser beslutningsforslaget for velment, men unødvendigt, bl.a. fordi markedsføring af private uddannelser allerede er omfattet af lov om markedsføring, der omfatter regler om god markedsføringsskik, men jeg vil gerne medvirke til at undersøge, om der er behov for bedre vejledning til borgerne på dette område.
Forslagsstillerne foreslår bl.a. en ny lovgivning, så private kurser og lignende kun må betegnes som uddannelser, såfremt de pågældende forløb lever op til, hvad forslagsstillerne kalder tilsvarende og godkendte uddannelseskrav, og det er Undervisningsministeriet, som ifølge forslaget skal varetage dette tilsyn.
Jeg vil gerne understrege, at hvis forslaget vedtages, vil det være en ganske voldsom indskrænkning af muligheden for at drive erhvervsvirksomhed inden for undervisning, for hvis de private uddannelser skal leve op til kvalitetskravene for de offentligt regulerede, men uden at modtage offentlig finansiering, vil de jo reelt få karakter af offentlige uddannelser, men med fuld brugerbetaling.
Hvilke uddannelser skulle i givet fald være omfattet af tilsynet?
Forslaget fremhæver især private frisøruddannelser og private uddannelser inden for kosmetik og psykoterapi, men samtidig fremgår det, at disse uddannelser efter forslagsstillernes mening slet ikke er sammenlignelige med de godkendte uddannelser, måske dog bortset fra en vis navnelighed.
Det illustrerer jo meget godt, at den påtænkte tilskudsordning ikke vil blive nem at administrere.
Jeg forstår det sådan, at forslagsstillerne vil hindre, at der er underlødige uddannelsesudbud på uddannelsesmarkedet.
Efter regeringens opfattelse kan begrænsninger af adgangen til at drive en bestemt virksomhed somme tider være på sin plads, hvor der er tale om at beskytte væsentlige sikkerheds- og sundhedsmæssige interesser ud fra samfundsmæssige hensyn, men det er svært at sige, at sådanne hensyn spiller ind her.
Undervisningsministeriet har en web-portal, som hedder Uddannelsesguiden.dk.
Denne tjeneste indeholder oplysninger om flere end 2.000 uddannelser og job i Danmark.
Den indeholder kun offentlige uddannelser eller uddannelser, der er offentligt godkendte, herunder private uddannelser med SU-godkendelse, altså hvor deltagerne kan modtage statens uddannelsesstøtte.
Borgerne har på denne måde en let adgang til at undersøge, om bestemte uddannelser er underlagt kvalitetskrav fra en offentlig myndighed eller ikke.
Er man altså i tvivl om, om uddannelsen svarer til det, som det offentlige normalt ville kræve, kan man gå ind på uddannelsesguiden og se, om uddannelsen findes der.
Hvis den ikke findes der, må borgeren gøre op med sig selv, om man så tør binde an med den, og det vil være klogt at se sig grundigt for.
Det er det jo altid, når man køber ind på det private marked.
Jeg kan oplyse, at private uddannelser naturligvis skal opfylde kvalitetskrav, hvis de uddannelsessøgende skal have statens uddannelsesstøtte, og deri ligger jo en regulering, og vi har jo haft mange debatter i Folketinget og Folketingets Uddannelsesudvalg om, hvorvidt den ene eller den anden uddannelse nu bør godkendes eller bør fratages sin SU-godkendelse.
Forslagsstillerne foreslår også, at Forbrugerombudsmanden skal udarbejde retningslinjer for god markedsføringsskik i forbindelse med private kurser og private uddannelser.
Begrundelsen er, at det ud fra et markedsføringsaspekt er uacceptabelt, at private kurser markedsføres som ordinære uddannelser, som følger ministeriets bekendtgørelser uden faktisk at gøre det.
Jeg kan oplyse, at markedsføringen af private uddannelser er omfattet af lov om markedsføring, det vil sige, at en erhvervsdrivende, der sælger en privat uddannelse til eksempelvis frisør, ikke må anvende vildledende eller urigtige angivelser af uddannelsens indhold, og derfor kan Forbrugerombudsmanden allerede af egen drift eller efter klage behandle spørgsmål om markedsføring af både private uddannelser og de tjenesteydelser, som uddannelserne tager sigte på.
Han kan også fastsætte retningslinjer for god markedsføringsskik med hensyn til uddannelser.
Jeg vil gerne give et tilsagn om at søge oplyst til brug for udvalgsbehandlingen, om Forbrugerombudsmanden finder anledning til at udarbejde sådanne retningslinjer, for uddannelsesmarkedet er jo blevet særdeles omfattende og broget - det har forslagsstillerne jo ganske ret i.
Det er umiddelbart mit indtryk, at der ikke er et massivt problem, og at der ikke er et indlysende behov, men jeg er som sagt klar til at spørge Forbrugerombudsmanden.
Begrundelsen er, at det er uforsvarligt, at erhvervsdrivende kan betegne sig som kosmetologer, frisører, psykoterapeuter m.v. uden at have de reelle faglige kompetencer til at udføre f.eks. laserbehandling, klipning, farvning af hår, psykoterapi osv. Som nævnt rummer markedsføringsloven allerede regler om god markedsføringsskik, som omfatter markedsføring af de omtalte tjenesteydelser.
Regeringen finder derfor ikke, at der er behov for det skitserede udvalgsarbejde, for der er allerede en omfattende regulering af retten til at udøve de erhverv, som på baggrund af bl.a. sundhedsmyndighedernes viden og erfaringer er vurderet til at kræve autorisation eller lignende godkendelse.
Udviklingen på området overvejes allerede ud fra sundhedsfaglige hensyn af sundhedsmyndighederne.
Jeg sætter altså ikke spørgsmålstegn ved intentionerne, jeg forstår godt anledningen, men jeg mener, vi har de redskaber, som er nødvendige i øjeblikket til at kunne betjene borgerne med rimelig vejledning.