Sophie Løhde (V), 2010-04-16:
Beslutningsforslaget, som vi her behandler, omhandler som bekendt et forslag fra Socialdemokraterne og Socialistisk Folkeparti om, at stemmesedler ved valg skal påføres partilogoer og billeder af de opstillede kandidater.
Forslaget skal ifølge forslagsstillerne især gøre det lettere for folk med læsevanskeligheder at orientere sig om de opstillede partier og kandidater på stemmesedlerne.
Den altovervejende begrundelse for forslaget er altså, at forslagsstillerne frygter, at folk undlader at stemme, fordi de – og jeg citerer fra bemærkningerne – bliver skræmt af ikke at kunne orientere sig på stemmesedlen.
Derfor mener S og SF, at den naturlige løsning må være, at stemmesedlerne skal gøres mere overskuelige ved at påføre partilogo samt foto af de opstillede kandidater på stemmesedlen.
Jeg vil gerne dvæle lidt ved årsag såvel som forslag til problemløsning set fra forslagsstillerne.
For i udgangspunktet er jeg egentlig helt enig med forslagsstillerne i, at det kan være vanskeligt ikke bare for mennesker med læsevanskeligheder, men for folk i al almindelighed at skulle overskue en stemmeseddel, hvor der nemt kan være over 100 kandidatnavne på.
Det morsomme ved forslaget her fra S og SF er jo bare, at forslaget til at løse problemet i ramme alvor er at gøre stemmesedlen langt mere uoverskuelig, end den er i forvejen.
Lad mig til illustration bygge videre på et par af de eksempler, som ministeren fremhævede i sin tale.
Som første eksempel nævnte ministeren bl.a., at der alene ved sidste folketingsvalg i 2007 var 107 kandidater opstillet i Københavns Storkreds.
Som eksempel nummer to nævnte han, at der ved kommunalvalget i november sidste år var opstillet 291 kandidater i Københavns Kommune.
Man kunne også som eksempel nummer tre have nævnt, at der alene til regionsrådsvalget i Region Hovedstaden var opstillet 234 kandidater fra forskellige lister og partier.
Hvis vi så herefter følger tankegangen fra S og SF, er udgangspunktet for debatten, at stemmesedlen ville blive langt mere overskuelig, hvis der så også var partilogoer og billeder af kandidaterne på.
Lad os prøve den argumentation af i praksis.
Vi må formode, at forslagsstillerne lægger til grund, at billederne af kandidaterne på stemmesedlerne som minimum skal op i en størrelse, hvor man rent faktisk kan se, hvem der er på de her billeder.
Lad os derfor antage, at billederne som minimum skal op i samme format og størrelse, som vi i dag bruger i vores pasfoto – det vil sige et format, der har størrelsen 35 gange 45 mm, altså at fotoet er 4½ cm højt.
Lad os herefter gange de 4½ med de 291 kandidater, der var opstillet til kommunalvalget i Københavns Kommune: Det vil i praksis give en stemmeseddel på mere end 13 m. 13 m – lad os lige dvæle lidt ved den længde.
13 m, sådan!
Ud over at vi i Venstre har den grundlæggende opfattelse, at stemmesedler bør fremstå neutrale og objektive og dermed ikke indeholde nogen form for valgagitation i form af billeder og logoer, tror vi ganske enkelt ikke på, at en 13 m lang stemmeseddel vil gøre det mere overskueligt for hverken den læsesvage eller den læsestærke at skulle orientere sig på stemmesedlen.
Vi tror for den sags skyld heller ikke på, at en stemmeseddel på omkring 5 m vil gøre det lettere for folk med læsevanskeligheder at orientere sig om de opstillede partier og kandidater på stemmesedlen.
Til gengæld synes vi, det er udtryk for sund fornuft, at dem, som har vanskeligt ved at læse eller afkrydse sin stemmeseddel, ifølge lovgivningen kan få hjælp til eksempelvis at få forklaret eller oplæst stemmesedlen.
Vi kan derfor ikke støtte et forslag, der i praksis vil betyde flere meter lange og uoverskuelige stemmesedler, og jeg skal på den baggrund meddele, at vi i Venstre ikke stemmer for beslutningsforslaget fremsat af Socialdemokraterne og Socialistisk Folkeparti.