Søren Pind (V), 2016-04-29:
Det kan godt være, fru Pernille Skipper ikke mener, det her er et drilleforslag, og at de pågældende partier blot kan osv.
Men sagen er, at forliget jo også omfatter en proces, og det ville se meget mærkeligt ud, hvis man begyndte at ændre på den proces uden – om jeg så må sige – at have opsagt forliget og der var kommet et folketingsvalg.
Det ville være uhørt.
Så derfor er det selvfølgelig et drilleforslag, hverken mere eller mindre.
Det, som jeg måske synes er det mest interessante, er, at fru Pernille Skipper står heroppe på talerstolen og hylder den tidligere gældende retstilstand, men reelt har fremsat et forslag, som ikke er i nærheden af at bringe os tilbage til den tidligere retstilstand, men som fuldstændig fjerner den.
Og det er jo noget mærkværdigt.
Det er at stikke folk blår i øjnene, for det, som fru Pernille Skipper her gør sammen med de øvrige forslagsstillere, er fuldstændig at underkende den beskyttelse, som den demokratiske proces har et dybt behov for.
I stedet for lægger forslagsstillerne anført af fru Pernille Skipper op til et totalt reality show, et totalteater, et sted, hvor procespolitik bliver herskende, et sted, hvor mulige drøftelser bliver gjort til genstand for stor offentlig omtale, skønt de ikke har en eneste realitet i sig.
Det kan godt være, der er nogle, der ønsker den form for anarkisk samfundsdebat i vores samfund.
Jeg synes, vi ser rigeligt af det.
Jeg synes, der er alt for meget af det.
Det er en quortrupificering af det offentlige rum, hvor det eneste, det handler om, er, hvilken idé, løs tanke eller strøtanke, som lige er drøftet i går i ministeriet, der så kan fylde 24 timer eller 48 timer på TV 2 News, og om, at bl.a. Enhedslisten kan få sine dage i solen.
Men er det demokratigavnligt?
Det er det ikke.
Det er dybt skadeligt for det samfund, vi er ved at opbygge, at vi har den form for procesdemokrati.
Vi har rigeligt af det i forvejen.
Vi behøver ikke mere.
Det er derfor, det bekymrer mig dybt, at man slet ikke vil tage hensyn til, at der er behov for en vis beskyttelse – vi kan sagtens diskutere graden – af de interne beslutningsprocesser.
Jeg er til min, jeg vil ikke sige forbløffelse, men lidt til min sådan overraskelse fuldstændig enig i den analyse, fru Zenia Stampe foretager, hvor man siger: Jamen der er et hensyn til, at parter skal kunne drøfte noget frit, uden at det nødvendigvis står på forsiden af Ekstra Bladet dagen efter, eller at alle skal inddrages i det.
Hvorfor er der den her fokus på, at alting – selv ting, som ingen virkning ville have for borgerne – skal fylde i det offentlige rum, som i forvejen er rigeligt fyldt?
Er det vigtige ikke, at det, vi drøfter med hinanden, og det, borgerne kan forholde sig til, er de regler, der faktisk får virkning for dem, i stedet for en masse, masse andre ting, som i bund og grund er ligegyldige?
Det synes jeg.
Så jeg synes, vi her har en skindemokratidebat, som ikke er i orden.
Jeg synes ikke, man kan pege fingre ad dem, der siger, at den demokratiske proces også har brug for beskyttelse, og sige, at det er mørklægning og antidemokratisk, og hvad ved jeg.
Jeg mener, der er et berettiget hensyn, og jeg mener sådan set, at det at insistere på, at alt skal frem, er det samme som at insistere på, at vi alle sammen skal bo i glashuse og gå rundt uden tøj på.
Så den forhandling, der nu er i gang, kommer ikke fra regeringens side til at føre til, at selv de regler, man havde, dengang fru Pernille Skipper mente der var en god retstilstand, bliver afskaffet, og det er det, det her lovforslag lægger op til.
Det er en afskaffelse af enhver egentlig beskyttelse af den demokratiske proces i udvekslingen af synspunkter mellem ministre og folketingsmedlemmer og i den parlamentariske forhandling.
Jeg kender altså nogle her, som jeg egentlig havde forventet mere af.
Det bliver jeg nødt til at sige.
Jeg kan ikke forstå, at man ikke kan se, at den demokratiske proces også har brug for beskyttelse.