Lone Dybkjær (RV), 2011-05-27:
Som andre ordførere har været inde på, står vi nu og behandler et beslutningsforslag om en ny enkeltsygdom, og jeg synes altså fortsat ikke, det er specielt hensigtsmæssigt at gøre det på den her måde.
Det er et forslag, der er vanvittig sent fremsat, og hvis man nu havde ønsket at få noget konkret med i det her forslag af det, der allerede foregår, kunne man jo have gjort det i de forhandlingsforløb, som DF har været i.
Det har man haft rig lejlighed til.
Men der er jo ikke nogen, der kan forhindre andre i at fremsætte forslag på den her måde.
Det, man kan diskutere, er, hvor meget tid vi andre skal bruge på at debattere enkeltsygdomme her i Folketinget.
Som fru Vivi Kier meget rigtigt sagde, er en hvilken som helst sygdom er alvorlig og vigtig for de enkelte mennesker, den rammer.
Derfor er det ikke en afstandtagen til problemet, men det er en afstandtagen til, at det skal debatteres her i Folketinget.
Jeg er udmærket klar over, at det sikkert er klogt af DF at gøre det.
Det appellerer jo til en række personer, som kan være medlem af de her foreninger, og det kan få de her personer til at sige, at DF nu virkelig har gjort noget på det her område.
Men det bliver jo ikke mere rigtigt af den grund.
Jeg synes, at ministeren gav en udmærket redegørelse for, hvad der allerede foregår på området.
Jeg vil så tilføje, at der ikke er nogen som helst tvivl om, at det, at vi har haft fokus på de dødelige sygdomme, har betydet, at der har været mindre fokus på andre sygdomme.
Der er heller ingen tvivl om, at det her område har været overset, og at mange mennesker lider af denne sygdom.
Jeg kan altså også nævne et par andre stykker, som er blevet overset, og som måske i lige så høj grad kunne trænge til noget forskning og udvikling.
Fuldstændig tilfældigt kunne man tage en sygdom som uro i benene.
Det viser sig, at 380.000 mennesker lider af den sygdom, så det er da også en betragtelig gruppe.
Man kan godt give nogle piller mod det, men der er ikke lavet særlig meget forskning.
Jeg synes, det er værd at interessere sig for, men jeg synes dog ikke, at jeg vil fremsætte et beslutningsforslag om det, selv om det faktisk er nok så alvorligt og invaliderende for folk, der lider af det, fordi det umuliggør, at de kan sove.
Det er dog temmelig alvorligt for de fleste mennesker, at de ikke kan falde i søvn omtrent på det tidspunkt, hvor de synes, de skal falde i søvn.
De kan først falde i søvn mange timer efter, når de er totalt udmattede.
Sådan kunne vi jo tage mange forskellige sygdomme, som er relevante.
Spørgsmålet er igen, om det er her, vi skal debattere de her sygdomme.
Så vil jeg sige, at jeg synes, at noget af det, som man måske kunne satse lidt mere på, er at få lavet nogle erfagrupper på de her områder, så man kunne få noget mere erfaring med de faktiske, konkrete forløb inden for området muskel- og skeletsygdomme.
Det tror jeg kunne være vigtigt, og der synes jeg der ville være noget at hente, og det tror jeg i og for sig ville være i overensstemmelse med det, som ordføreren ville mene, nemlig at det ville være godt, hvis man kunne udveksle erfaringer med andre mennesker og finde ud af, hvad de egentlig har gjort.
Men som sagt kan vi ikke støtte forslaget, og vi kan heller ikke støtte princippet om, at vi skal behandle beslutningsforslag om alle mulige sygdomme enkeltvis her fra Folketingets talerstol.