runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mai Mercado (KF), 2014-05-27:
Der findes jo mange etiske dilemmaer, og det her er et af dem.
På den ene side er vi som konservative jo tilhængere af, at barnet får mulighed for at kende sit fædrene ophav.
Vi kan godt se, at det kan føles urimeligt, at man skal betale børnepenge i 18 år til et barn, man ikke er far til, så vel som vi også godt kan se det potentielt problematiske i, at et barn, man ikke er far til og aldrig har kendt, skal arve, til trods for at pligtarven er sat meget ned.
På den anden side – og det er også det, der vægter tungest for os – mener vi, at det er vigtigt at tage et ansvar på sig.
Hvis man først har påtaget sig forpligtelsen som far for barnet, så kan man ikke bare springe i målet.
Vi mener, det skaber usikkerhed om familien som konstruktion, hvis forpligtelsen som far bliver for løs, og børneloven er netop lavet for at sikre, at barnet får en far.
Dertil kommer også, at en mand, der har forpligtet sig som far til et barn, også bør følge opgaven til dørs for barnets skyld.
Vi tror på, at det giver færre konflikter og færre sager, hvor børnene bliver faderløse.
Vi ser særlig to typer af situationer for os.
Manden lever ikke sammen med kvinden og har ingen tilknytning til barnet.
Der er måske endda kommet en ny mand i familien, som oven i købet har påtaget sig en faderrolle.
Skal den biologiske far, som har opdaget sin ekskæreste og barnet på nettet, så have ret til barnet og splitte familien ad?
Det er jo et spørgsmål.
Det, som også er et spørgsmål, er: Hvilken situation ligger der i øvrigt til grund?
Kunne det være et voldeligt forhold, der var blevet brudt med en gravid kvinde, som undlader at fortælle om den her graviditet, og som danner ny familie?
For så kunne man jo godt have forestillet sig, at den her kvinde, hvis der lå et krav om en dna-test eller en mulighed for en dna-test, så havde fået en abort.
Det er vi meget, meget skeptiske over for, når abort pludselig bliver en mulighed.
Der er også en mulighed for, at manden og kvinden lever sammen, og at barnet indgår i familien.
Det kan også være, at hun ikke har været utro, men at faren bliver meget vred på moren og ønsker en hævn.
Med SF's forslag vil faren altså kunne tage en dna-test og derved afskære alle forbindelser til barnet, som i princippet bliver faderløst, måske i affekt, måske for at straffe moren.
Men den største straf tilfalder barnet.
Har man ageret far for barnet, har man også en forpligtelse til at følge opgaven til dørs.
Vi tror på, at det her forslag fører til mere konflikt, at det fører til flere ulykkelige børn.
Det kan endda føre til mere afpresning, fordi en far jo bare kan sige: Jeg kører en dna-sag, hvis jeg ikke eksempelvis får retten til samvær.
Vi tror på, at børnene har brug for trygge rammer, en god og en solid familie.
Vi tror på, at når vi laver politik, og vi skal forholde os til sådan et beslutningsforslag som det, der ligger i dag, så skal vi lave politik, som er til barnets bedste. Det mener vi ikke at det her er, og derfor kan vi ikke støtte beslutningsforslaget.
Thyra Frank (LA), 2014-05-27:
Der er mange aspekter i denne sag, og selvfølgelig skal alle børn have et trygt familieliv, hvor de også ved, hvem der er far.
Det er et fremskridt med dna, og det skal vi selvfølgelig også bruge.
Der kan dog blive nogle etiske problemer i de her ting, og derfor kan vi ikke støtte beslutningsforslaget, som det ligger nu, men vi er meget interesseret i i Liberal Alliance at tage det op og få kigget på det og så få ændret lovgivningen fremadrettet.
Vigsø Bagge (SF), 2014-05-27:
Nej, glem det.
Vi trykker ud, det er godt.
Så er det fru Thyra Frank, Liberal Alliance.
Finn Sørensen (EL), 2014-05-27:
Enhedslisten er positiv over for en ændring af de nuværende regler, hvor en faderskabssag i praksis ikke kan genåbnes, efter at barnet er 6 måneder, heller ikke selv om de parter, der ønsker en genåbning, har dna-dokumentation for det.
Dette er naturligvis uholdbart for alle parter.
Men området er for vanskeligt og kompliceret, ikke mindst for barnet, til at vi på det foreliggende grundlag kan bakke op om beslutningsforslaget, som det ligger.
Forslaget lægger op til en forbedring af mænds rettigheder i forhold til kvinders graviditet og de børn, der kommer ud af det.
Det kan være mænd, der troede, at de var biologisk far til et barn, men som gennem en dna-test opdager, at de ikke er det, eller det kan være mænd, der f.eks. efter et brud med en partner senere opdager, at de reelt er blevet fædre uden at vide det, og som dokumenterer det med en dna-test.
Der kan altså både være tale om mænd, der gerne vil ud af et faderskab, eller mænd, som gerne vil ind i et faderskab.
At påtage sig et faderskab indebærer både pligter og rettigheder, herunder ikke mindst pligten til at betale til barnets forsørgelse samt rettigheden til samvær med barnet.
Der er ingen tvivl om, at det fra et retssikkerhedsmæssigt synspunkt er problematisk at skulle være økonomisk forpligtet i 18 år over for et barn, man reelt ikke er far til.
Ligeså er det naturligvis ikke acceptabelt, at man ikke har rettigheder i forhold til et barn, som man er biologisk far til og ønsker som en del af sit liv.
Det er afgørende at slå fast, at de nuværende regler er udformet med henblik på at beskytte barnets ret til økonomisk og social tryghed i de første 18 år af dets liv, og denne ret bør fortsat være hovedfokus i debatten.
Men samtidig har barnet ret til i videst muligt omfang at kende sit biologiske ophav, og det er en ret, vi på andre områder arbejder på at tilgodese i disse år.
På området for kunstig befrugtning har man mulighed for at benytte en kendt donor eller donor med såkaldt identity release, når barnet fylder 18 år.
På adoptionsområdet taler vi i Danmark aktuelt om fordelene ved åbne adoptioner.
En ændring af de nuværende regler mener vi kan tilgodese behov hos både faren og barnet, og derfor vil vi i Enhedslisten meget gerne kigge på en forbedring på området, men grundet områdes kompleksitet kan vi ikke støtte det foreliggende beslutningsforslag, da vi mener, at det er for vidtgående, og ikke mindst, da vi i så fald risikerer en hovsalovgivning på et område, der fortjener mere opmærksomhed end som så.
Karin Nødgaard (DF), 2014-05-27:
Jo, men det drejer sig om nogle artikler, der har været i Kristeligt Dagblad, hvor jeg i hvert fald har set, at fru Pernille Vigsø Bagge har sagt, at hun vil tage sagen op, og at hun vil bede socialministeren og justitsministeren om en redegørelse, og det er selvfølgelig de artikler, som jeg har læst i mit forberedelsesarbejde, og derfor tænkte jeg, det kunne være, at fru Pernille Vigsø Bagge var i besiddelse af en redegørelse, som jeg så ikke har læst.
Men det kan jeg så forstå hun ikke er.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2014-05-27:
Det er, fordi jeg glemte at svare på et spørgsmål fra ordføreren – nu er det lidt den omvendte verden.
Men jeg har stillet spørgsmål til de relevante ministre, og jeg ved ikke, om det er det, som avisen har udlagt som at bede om en redegørelse.
Det er ikke sådan, at jeg har indkaldt til en redegørelsesdebat her i Folketingssalen om sagen, men igen vil jeg sige: Lad os gå sammen i Socialudvalget for at kigge på, hvordan vi kan få ændret lovgivningen, så den er til gavn for særlig børnene, men så sandelig også for den almindelige retssikkerhed.
Karin Nødgaard (DF), 2014-05-27:
Det vil jeg gerne.
Det er fint.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2014-05-27:
Som lovgivningen er i dag, skal man opgive en far på fødselsattesten, og det, fru Mai Mercado er inde på, er, at for at undgå en abort, skal man have en rettighed til at anføre en forkert far.
Jeg forstår simpelt hen ikke, hvor logikken er i fru Mai Mercados argumentationsrække.
Det, vi taler om, er at forlænge den tidsfrist på ½ år, der allerede eksisterer – ikke til en tidsubegrænset tidsfrist, men dog længere end de 6 måneder.
Hvad det har at gøre med, at lovgivningen allerede er klar i forhold til opgivelse af faderskab, forstår jeg ikke.
Jeg bad netop om ordet for at spørge, om Dansk Folkepartis ordfører eventuelt kunne forestille sig en beretning i Socialudvalget på det her spørgsmål, men det har jeg jo allerede fået svar på.
Stine Brix (EL), 2014-05-27:
Jamen forslaget handler om forskelsbehandling.
Det er præcis samme lovgivning, som beskytter etniske minoriteter mod ikke at kunne blive afvist på et diskotek eller en café.
I forhold til Venstres argumentation i den her sammenhæng – cafeens frihed til at afvise nogen, hvilket så, med omvendt fortegn, bliver til kvindens frihed til at vælge et sted fra – kan man da bruge præcis samme argumentation i forhold til en ung mand med en mørk hudfarve – du har en frihed til at vælge et andet diskotek.
Jeg synes ikke, det hænger sammen.
Det er jo meget fundamentalt, det er friheden til ikke at blive diskrimineret, vi snakker om i den her sammenhæng.
Sophie Løhde (V), 2014-05-27:
Selvfølgelig er det ikke acceptabelt at diskriminere på baggrund af tro, på baggrund af hudfarve, men helt ærligt, at sige, at en caféejer ikke må have lov til f.eks. at etablere et ammerum!
Er det så også et problem, at en biograf, med omvendt fortegn, laver særskilte ammebioforestillinger?
For hvad så med dem, der ikke ammer – så er det ikke henvendt til dem?
Altså, der skal da være plads til alle, og som sagt har man jo som ammende kvinde altså også friheden til at vælge en anden café.
Enhedslisten behandler det her, som om det skal være en menneskeret, at man skal kunne amme hvor som helst og når som helst.
Jeg er bare glad for, at vi lever i et samfund, hvor der ikke er behov for, at politikere som fru Stine Brix og undertegnede skal lovgive og detailregulere om problemer, som efter min bedste overbevisning helt oplagt ikke eksisterer i det danske samfund.
Stine Brix (EL), 2014-05-27:
Tak for det, og tak til ordføreren for de indledende bemærkninger.
Jeg synes jo, det er interessant, at Venstre gør så meget ud af caféejerens frihed til at afvise kvinder, der ammer.
Betyder det så også, at Venstre synes, det er helt legitimt, hvis en café eller et diskotek afviser en mand eller kvinde på baggrund af den etniske oprindelse, de har?
Altså, på mange punkter går vi jo ind og beskytter mod diskrimination, og vores tænkning i forhold til det her forslag er, at det er præcis det samme, som at vi har klare regler mod diskrimination på baggrund af hudfarve eller etnicitet.
Så bør friheden for caféejeren i Venstres optik også gælde friheden til at kunne afvise på baggrund af hudfarve?
Özlem Sara Cekic (SF), 2014-05-27:
Det er bare sådan en måde at sige det på, der viser, at ministeren faktisk ikke rigtig har taget stilling til det her.
For det, det handler om, er, hvorvidt amning skal undtages fra blufærdighedsloven.
Krænker man et andet menneske, hvis man ammer sit barn i det offentlige rum?
Det er meget interessant, at ministeren ikke kan svare klart og tydeligt ja eller nej på det spørgsmål.
Jeg er godt klar over, at når man er minister, er man efterfølgende også nødt til at handle, men det kan da ikke være så svært at svare.
Mener ministeren – nu spørger jeg ministeren – at det er blufærdighedskrænkelse, når man ammer sit barn i det offentlige rum?
Jeg snakker ikke om cafeer.
Er det en blufærdighedskrænkelse, når man ammer, eller er det ikke?
Mener ministeren, at amning er en blufærdighedskrænkelse?
Stine Brix (EL), 2014-05-27:
Nu sagde jeg, at det kan føre til ...
Der har jo faktisk været en sag med en kvinde, som blev bortvist fra en legeplads, ikke fra en restauration eller en café.
Det er klart, at de sager, vi ser i medierne, må vi jo også formode i en eller anden forstand er toppen af et isbjerg.
Hvis man følger debatten i forskellige fora for mødre med små børn, er det i hvert fald tydeligt for mig at se, at der ikke er tale om et antal sager, som kan tælles på en enkelt hånd, men formentlig udtryk for noget, der er langt mere omfattende end det, som ministeren giver udtryk for.
Altså, er det regeringens holdning, at der slet ikke er et problem på det her område?
Tak til ministeren for de indledende bemærkninger.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge til ministerens holdning til den afgørelse, som faldt i Ligebehandlingsnævnet sidste år, for omkring et års tid siden.
Jeg syntes i hvert fald personligt, at det var kontroversielt, at man i den forbindelse valgte at henvise til, at det kunne opfattes som blufærdighedskrænkende at amme i det offentlige rum.
Det betyder jo, at en sådan afgørelse også kan videreføres til alle mulige andre steder end i en restauration eller en café.
Det kan i princippet også være på en legeplads, hvilket vi også har set en sag med, eller i en park eller noget andet.
Så jeg kunne godt tænke mig at høre ministerens holdning til, at Ligebehandlingsnævnet betragter det som legitimt, med henvisning til at det kan være blufærdighedskrænkende at amme.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2014-05-27:
Så er vi lige præcis tilbage ved det spørgsmål, jeg stillede den konservative ordfører, da den konservative ordfører stod her, hvor jeg står nu, nemlig om den konservative ordfører helt er modstander af, at der skal være en frist på 6 måneder.
For det er jo fuldstændig den samme problemstilling.
Den kvinde, der har været udsat for vold, kan også inden for de første 6 måneder risikere, at faderskabet omgøres, fordi det er sådan, grænsen er i dag.
Og ja, der er alle mulige tænkte eksempler, der kan bringe alle mulige mennesker i alle mulige klemmer, og det er også derfor, at jeg her anerkender, at det er kompliceret, og at det er et problemfyldt felt, men jeg anerkender ikke, at vi ikke skal lade lovgivningen følge den bioteknologiske udvikling.
Og det er derfor, det er min store glæde, at et stort flertal af Folketingets partier anerkender, at der skal kigges på lovgivningen i den her forbindelse.
Mai Mercado (KF), 2014-05-27:
Nej, det er faktisk helt forkert.
For det er i dag muligt at undlade at oplyse faderens navn, hvis der er helt særlige forhold, som gør sig gældende, og det er jo eksempelvis vold.
Så det er da et meget reelt spørgsmål, og så kunne det være rart, hvis SF også havde et helt konkret svar på den problemstilling, at der er nogle kvinder, som kan ende med at blive presset ud i en abort for simpelt hen at undgå, at den voldsmand, de tidligere har været sammen med, får kendskab til det barn og dermed også får en ret, så vedkommende vil tiltvinge sig retten til at være sammen med det barn og være en del af det barns liv.
Ole Birk Olesen (LA), 2014-05-27:
Jamen jeg anerkender bare ikke Enhedslistens påstand om, at vi alle sammen hylder det kommunale selvstyre, når det passer ind i vores eget snævre politiske kram, for vi i Liberal Alliance går faktisk ind for, at kommunerne ofte skal have lov til at gøre ting, som vi ikke selv ville have gjort, hvis vi havde ledet kommunerne, og det er ikke sådan, Enhedslisten har det.
Så der er en grundlæggende forskel.
For os er det kommunale selvstyre et ideologisk vigtigt princip i sig selv.
For Enhedslisten er det noget, man hylder, når man kan bruge det til noget andet, som er meget vigtigere.
Ole Birk Olesen (LA), 2014-05-27:
Jamen vi hylder det kommunale selvstyre, også af ideologiske grunde, og det gør vi mere helhjertet, end Enhedslisten gør.
Det ses f.eks. ved det forhold, at selv om vi synes, at kommunerne bør udlicitere og konkurrenceudsætte mere, har vi været med til at ophæve en lov, der pålægger dem at gøre det på en bestemt måde.
Det kunne Enhedslisten aldrig finde på, hvis det var noget tilsvarende.
Det kunne Enhedslisten aldrig finde på.
Enhedslisten støtter kun kommunalt selvstyre til at føre rød, socialistisk, planøkonomisk politik.
Finn Sørensen (EL), 2014-05-27:
Hvis Liberal Alliances synspunkt virkelig var så nuanceret, som ordføreren sagde, ville ordføreren jo støtte de forslag, der kommer fra Enhedslisten.
Der er jo en fuldstændig klar ideologisk baggrund – og den forklarer ordføreren selv, og tak for det, der er rene linjer – og det er, at det offentlige ikke må have lov til at udvide sin aktivitet i det økonomiske liv i Danmark.
Det skal holde sig til serviceydelser over for borgerne, og det skal det jo ikke engang, fordi de skal jo også helst udliciteres og privatiseres.
Så det er altså en fuldstændig klar ideologisk tilgang, ordføreren har, så jeg kunne jo beskylde ordføreren for det samme med modsat fortegn, at det er ideologiske hensyn, der afgør, hvad man vil overlade til kommunerne at bestemme selv, og det bliver vel egentlig konklusionen på hele den her debat.
Ole Birk Olesen (LA), 2014-05-27:
Jeg kan heller ikke udelukke, at man, hvis Liberal Alliances store drøm om et meget, meget mere vidt forgrenet kommunalt selvstyre blev virkeliggjort, så der ville sige, at så skulle kommunerne også have lov til at eksperimentere med det her.
Den situation, vi står i i dag, er, at hvis en kommune driver sig selv på fallittens rand med fantasifulde erhvervsprojekter, bliver regningen samlet op af alle andre kommuner eller af staten i forskellige udligningsordninger, forskellige bloktilskudsordninger osv. osv.
Så konstaterer jeg med hensyn til Enhedslistens syn på kommunalt selvstyre, at det er, at af alle partier er Enhedslisten det parti, der kraftigst styrker den tendens, at man kun hylder det kommunale selvstyre, når det handler om ting, som er rød politik, men kraftigt er imod kommunalt selvstyre, når det handler om alt andet end rød politik.
Det gør vi ikke, fordi vi ikke mener, at det er en offentlig opgave at drive erhvervsvirksomhed.
Vi frygter også, hvad der vil ske, når man tillader det så meget, som Enhedslisten vil gøre.
Vi frygter, at skatteydernes penge vil blive brugt til offentlige erhvervseventyr, som kan gå ligesom i tilfældet med Combus, hvor DSB og det daværende trafikministerium som ejere af et offentligt ejet busselskab gik ud i konkurrence med private virksomheder og vandt i konkurrence med private virksomheder på urealistiske priser, som viste sig at være subsidieret af det offentlige, hvorefter – da det så blev opdaget – firmaet gik nedenom og hjem og skatteyderne tabte en masse penge.
Det er ikke det offentliges opgave at drive privat erhvervsvirksomhed.
Det er det ikke, fordi vi har private erhvervsvirksomheder til at gøre det meget bedre; fordi det er meget bedre, når der drives erhvervsvirksomhed, at det er folks egne penge, der bliver tabt, altså for de folk, der har erhvervsvirksomheden, i stedet for at det er skatteydernes penge, der bliver tabt.
Det er også sådan, at den generelle regel er, at folk er mere omhyggelige med deres egne penge, end de er med andre folks penge, og derfor er der ved private erhvervsvirksomheder den fordel, at de kan tabe deres egne penge, mens det, lige så snart en politiker eller embedsmand går ud og driver privat erhvervsvirksomhed, er med andre folks penge, og så er man ikke lige så omhyggelig.
Så derfor ønsker vi ikke, at det her beslutningsforslag skal vedtages.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2014-05-27:
Jeg skal tolke det derhen, at vi er enige om intentionerne.
Så det kigger vi videre på, og måske får vi med lidt held overbevist resten af Folketinget om, at det der med kommunalt og regionalt selvstyre er en rigtig god idé.
Finn Sørensen (EL), 2014-05-27:
Nu skal ordføreren jo ikke overfortolke budskabet; det var eksplicit møntet på det forslag, vi stiller her, hvis det kan være en betingelse for at samle flertal for nogle yderligere forbedringer.
For jeg anerkender jo det, som er blevet sagt fra ministerens og fra den socialdemokratiske ordførers side, at på nogle punkter har vi da lempet lidt i forhold til den lov.
Men hvis det skulle være sådan, at der skulle være en eller en EU-retlig forhindring eller en begrænsning, sådan at vi alligevel kan komme et yderligere skridt i den rigtige retning, så er vi jo fleksible i forhold til det.
Men lad være at overfortolke budskabet.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2014-05-27:
Det er rigtigt: Det er bedre end ingenting.
Og jeg er rigtig glad for, at Enhedslistens ordfører anerkender, at vi er nødt til at holde os inden for den eksisterende EU-ret.
Finn Sørensen (EL), 2014-05-27:
Det bliver jo så måske kun med SF.
Og der skal jeg da, måske til ordførerens overraskelse, sige, at skulle det vise sig, at der er nogle EU-retlige forhindringer på nogle af de her punkter, så må vi kigge på dem.
For det skal jo ikke stå i vejen for, at vi kan gennemføre nogle forbedringer og give kommunerne noget mere frihed på det her område.
Så det vil vi granske nøje sammen med ordføreren.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2014-05-27:
SF's ordfører synes, det er af enorm vigtighed, at den offentlige sektor er med til at være drivende i forhold til vores velfærdsteknologi, i forhold til vores miljøteknologi, og at den offentlige sektor – kommuner og regioner – har en mulighed for også at spille en rolle i udviklingen af det her samfund.
Det er derfor, SF støtter Enhedslistens forslag.
Ole Birk Olesen (LA), 2014-05-27:
Synes SF's ordfører, at Combus var en genial idé, var et storslået forretningseventyr, var et godt projekt, som vi bør give mulighed for at kunne oprettes igen, således at skatteyderne kan tabe en masse penge på, at offentlige erhvervsvirksomheder driver konkurrence med private erhvervsvirksomheder, hvor de udkonkurrerer private erhvervsvirksomheder med offentlig støtte, som de så taber, så alle de penge de går tabt?
Finn Sørensen (EL), 2014-05-27:
Jamen den aktuelle sag dementerer ordførerens indlæg, for hvis ordføreren virkelig gik ind for det kommunale selvstyre på den måde, som ordføreren definerer det, så skulle ordføreren jo støtte det her forslag, for det giver mere frihed til kommunerne til at finde ud af, hvilke selskabsformer de vil oprette.
Så enkelt er det jo.
Nu har jeg så ikke lige taget listen med, men vi kan tage sidste gang, vi behandlede forslaget om forsøgskommuner, og det her er et slag på tasken, så måske kan ordføreren fange mig i en decimalfejl, men Enhedslisten anbefalede faktisk cirka halvdelen af de ønsker og forslag, der var fra regeringen om yderligere forsøg i kommunerne, og så gik vi imod den anden halvdel.
Det er rigtigt, at hvad angår den anden halvdel, vi gik imod – jeg tror ikke engang, at det var så meget som halvdelen, men det er lige meget – så var det principielt vigtige ting, som var udslagsgivende og gjorde, at vi stemte imod hele forsøgspakken.
Men vi bad altså om at få den delt op, og jeg må bare sige, at der ikke var nogen af de forsøg på den liste undtagen måske et enkelt eller to, som Enhedslisten syntes var en god idé.
Så det passer jo ikke, hvad ordføreren siger.
Men ordførerens eget indlæg...
Tak til ordføreren.
Nu går forslaget jo ikke ud på, at det offentlige skal udvikle sig til en privat virksomhed.
Det er jo ikke det, det går ud på.
Men ellers siger jeg da mange tak for ordførerens klare meldinger, men mon ikke det skulle være muligt at komme i tanker om nogle eksempler fra det private erhvervsliv, hvor der også bliver spekuleret med andre folks penge.
Jeg mener, at vi da lige har været igennem en stor finanskrise.
Det var bare for at svare på den del.
Men jeg vil gerne lige stille ordføreren det samme spørgsmål, som jeg har stillet til andre.
Hvorfor må det ikke gælde lige nøjagtig på det her punkt?
Ole Birk Olesen (LA), 2014-05-27:
Det passer ikke, hvad hr. Finn Sørensen siger.
Det passer ikke, at Liberal Alliance ikke støtter dette beslutningsforslag fra Enhedslisten, fordi Liberal Alliance ikke er tilhængere af kommunalt selvstyre.
Jeg har lige stået og argumenteret for, hvorfor vi ikke støtter dette beslutningsforslag, og det er, fordi vi mener, at kommunalt selvstyre, kommunal frihed skal følges af kommunalt ansvar, og så længe der ikke er et ansvar ude i kommunerne for at redde egen bagdel, når man har gjort noget økonomisk dumt, så bliver vi nødt til at sætte grænser for, hvad kommunerne kan gøre af økonomisk dumme ting.
For når de gør det, er det staten og de andre kommuner, der skal redde dem.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2014-05-27:
Kunne man forestille sig, at det simpelt hen kunne være i et barns interesse at få adgang til viden om dets biologiske ophav, samtidig med at man sikrer en lidt længere frist end de 6 måneder efter fødslen?
Det kunne jeg godt tænke mig at høre den socialdemokratiske ordførers svar på.