Helle Sjelle (KF), 2010-12-07:
Først og fremmest en stor tak til justitsministeren for et godt og klart svar på forespørgslen fra oppositionen.
De tre partier, Socialdemokratiet, SF og Radikale Venstre har jo som bekendt spurgt til konsekvenserne af Danmarks retsforbehold i lyset af Lissabontraktaten, som trådte i kraft for næsten præcis 1 år siden.
Det er et rigtig godt spørgsmål, som der er stillet, og som det er vigtigt at diskutere.
Som justitsministeren har forklaret, har Danmarks retsforbehold allerede nu slemme, stygge konsekvenser for Danmark, og de vil med tiden blot blive værre.
Inden jeg kommer nærmere ind på konsekvenserne i retsforbeholdet, vil jeg dog lige minde Tinget om baggrunden for, at vi overhovedet har det her forbehold og de tre andre forbehold.
I 1992 skulle vi stemme om Maastrichttraktaten, og man må jo sige, at SF med Holger og konen i spidsen sagde nej til unionen, og det samme gjorde et snævert flertal af de danske vælgere.
SF bærer med andre ord et stort, tungt og historisk ansvar for de fire forbehold, som vælgernes nej i 1992 gav anledning til.
Forbeholdene har lige siden været en klods om benet for den danske europapolitik.
Siden Danmark tog de væsentlige forbehold i 1992, har konsekvenserne været mærkbare.
Vi har på en række helt centrale politikområder været uden for indflydelse, og med Lissabontraktaten bliver det blot endnu værre.
Det gælder ikke mindst vores retsforbehold.
Det er der to vigtige grunde til.
For det første har EU-landene i fællesskab udbygget det retlige samarbejde, så det i dag både er intensivt og omfattende.
Politisamarbejdet, det strafferetlige samarbejde, fælles grænsekontrol, fælles asyl- og indvandringspolitik og det civilretlige samarbejde har stor betydning for rigtig mange mennesker i rigtig mange lande hver eneste dag.
Som konservativ mener jeg jo, at en række af disse politikområder er helt afgørende.
Når kriminaliteten bliver grovere og mere international, må vi sikre politiet både herhjemme og i andre lande nye og mere effektive metoder.
Kriminelle grupperinger skal ikke kunne udnytte, at det internationale politisamarbejde endnu ikke er lige så effektivt som det nationale politiarbejde.
Men det kræver, at vi i EU arbejder sammen om at udbygge det internationale politisamarbejde.
Desværre kan Danmark ikke deltage i det arbejde på lige fod med de andre EU-lande. For det andet betyder Lissabontraktaten, at hele det retlige samarbejde i EU bliver overstatsligt, nye beslutninger bliver truffet med kvalificeret flertal i Rådet, og så kan Danmark heller ikke være med.
Det skyldes retsforbeholdet, der siger, at vi kun må deltage i det retlige samarbejde, så længe det er mellemstatsligt, dvs. så længe beslutningerne bliver truffet med enstemmighed i Rådet.
Med andre ord må de danske ministre sidde passivt hen, når det intensive og omfattende retlige samarbejde udbygges.
Når vigtige sager såsom bekæmpelse af børnepornografi f.eks. diskuteres, vil Danmark ikke blive tillagt samme betydning som andre lande, for vi er jo alligevel ikke med til at træffe beslutningen, når det kommer til stykket.
Men hvad værre er, så bliver Danmark heller ikke omfattet af de mange beslutninger, som EU-landene allerede har truffet efter Lissabontraktatens ikrafttræden for et år siden.
Vi kan ganske vist bede om lov til at indgå parallelaftaler, der kan betyde, at vi alligevel bliver omfattet af de beslutninger, som de andre EU-lande har truffet.
Men som justitsministeren har forklaret, er tendensen, at det bliver sværere og sværere for Danmark at forhandle de aftaler på plads.
Holdningen i EU synes altså at være, at enten er man med, eller også er man ikke.
Det er vel forståeligt nok.
Samlet set
er konsekvenserne af retsforbeholdet, som takket være bl.a. SF blev indført i 1993, altså store og alvorlige.
Forbeholdet betyder, at Danmark ikke længere kan være med til at træffe beslutningerne på det meget vigtige retsområde, hvor EU hele tiden udbygger sit samarbejde.
Forbeholdet betyder også, at Danmark, efterhånden som der træffes nye beslutninger om f.eks. bekæmpelse af menneskesmugling eller børneporno, slet ikke bliver omfattet af de nye beslutninger.
Jeg håber derfor, at SF også på det her område snart vil gøre op med fortidens synder og medvirke til, at ikke bare et, men alle de danske forbehold bliver afskaffet.