Johs. Poulsen (RV), 2007-05-03:
Kemikalier, hormonforstyrrende stoffer, i det her tilfælde bromerede flammehæmmere, som vi har som særligt emne i det her beslutningsforslag, er alt sammen udtryk for stoffer, enten overordnet eller mere præcist, som påvirker os på forskellige måde i vores hverdag og i vores liv, og som vi efter Det Radikale Venstres mening skal være meget, meget opmærksomme på, fordi det efter vores opfattelse i en lang række sammenhænge må vurderes at være noget af det, der er en af de allerstørste risikoer for vores miljø og ikke mindst for vores sundhed.
Derfor ser vi også med sympati på, at man fra Enhedslistens side har fremsat det her beslutningsforslag.
Vi er i forlængelse af den debat, der allerede har været om sagen, naturligvis af den opfattelse, at i det omfang det kan lykkes at få internationale aftaler – og det vil jo i praksis først og fremmest sige EU-aftaler på området – som er så stærke som muligt, er vi stærkt interesseret i, at det sker, og vi vil understøtte ethvert tiltag, som går i retning af enten at skabe rammerne om eller direkte lave de her aftaler.
Og ligesådan vil vi i opfølgningen og evalueringen af nogle af de tiltag, der allerede er gjort i EU-sammenhæng på REACH-området, have en tilgang, der hedder, at vi skal forsøge at komme så langt som overhovedet muligt, fordi vi som sagt efter vores opfattelse står med nogle af de allermest problematiske områder, når vi beskæftiger os med kemikalier, i det her tilfælde hormonforstyrrende stoffer, bromerede flammehæmmere.
Det er et sted, hvor man efter vores opfattelse skal være så forsigtig som muligt og derfor også bruge mange redskaber.
Det bringer mig over til det næste, at vi, såfremt det ikke er muligt at komme så langt, som man kunne ønske sig, på den internationale arena, helt klart er villige til også at se på, hvilke redskaber der kan tages i brug nationalt.
Vi mener, der er en række situationer, hvor man kan anvende fornuftige nationale redskaber til at understøtte en strategi, der skal presse også den internationale dagsorden i så positiv en retning som overhovedet muligt.
Der ser vi gerne på mulighederne for også at kigge på nationale redskaber.
Vi har allerede diskuteret nogle af dem i debatten i dag.
Hr. Steen Gade har været inde på spørgsmålet om indkøbsaftaler, og det er jo givet, at allerede der har man en påvirkningsmulighed, der ikke nødvendigvis er reguleret internationalt eller sat nogen form for hindringer op for.
Og det er et godt eksempel på et af de steder, hvor man naturligvis skal forsøge at gå så langt som overhovedet muligt i forsøget på at få – i det her tilfælde – bromerede flammehæmmere ud af vores miljø.
Jeg har desuden påpeget, at vi står med et eller andet paradoks, i og med at vi i dag tillader at køre spildevandsslam ud på marker, som anvendes til produktion; spildevandsslam, som har et indhold af bromerede flammehæmmere, og spildevandsslam, som der ikke er stillet grænseværdier for i det her tilfælde, på trods af at vi altså har viden om, at de stoffer er problematiske, og at visse af dem ophobes igennem en meget lang årrække og derfor er noget, som også fremtidig vil være meget problematisk.
Derfor er vi altså også indirekte sagt klar til at se på den tilgang, som man fra Enhedslistens side har lagt op her, sådan som vi forstår det, nemlig at man på de felter, hvor det er muligt at foretage sig fornuftige ting uden at spænde ben for en international indsats, skal have undersøgt den bedste mulighed for at gøre det.
Det vil vi gerne være med til.
Vi vil gå positivt ind i udvalgsarbejdet i den ånd og derfor bidrage til, at vi kommer så langt, som vi kan.