runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rasmus Prehn (S), 2009-05-14:
Jeg synes, det var en kedelig blanding af selvros og udenomssnak, vi oplevede fra den konservative ordfører her.
Der er jo ikke nogen tvivl om, at et af de steder, man kunne have sat ind fra regeringens side i forhold til at skabe beskæftigelse, ville have været at fremrykke offentlige investeringer, bl.a. offentlige investeringer i skolebygninger, så vores børn ikke skulle opleve ringe indeklima.
Her i mandags så vi et ritzautelegram, og vi kunne se, at de offentligt ansattes organisationer havde lavet en undersøgelse af medarbejdernes tilfredshed med de fysiske rammer, de har.
Der er så 78 pct. af de offentligt ansatte - skolelærere, pædagoger og andre - som giver udtryk for, at det er ødelæggende for kvaliteten af deres arbejde, at der er så ringe fysiske rammer.
Mike Legarth (KF), 2009-05-14:
Nu er det jo altså ikke mig selv, jeg roser.
Jeg roser regeringen og det arbejde, vi har udført med vores støtteparti, Dansk Folkeparti, og andre, der har været med i de beslutninger, der er truffet; det har jo i mange tilfælde været brede beslutninger.
Men jeg har jo forstået - og har også tidligere kommenteret det Socialdemokraternes ønske om at brænde 30 mia. kr. af på en gang og så lukke øjnene og håbe, at det problem, vi havde, var helbredt.
Der må jeg bare sige, at den form for hasard med dansk nationaløkonomi medvirker Det Konservative Folkeparti og den her regering ikke til.
Vi står - og det må vi erkende - i en situation, hvor vi ikke ved, hvor lang tid krisen varer, og derfor skal vi passe på med at brænde hele molevitten af på en gang, så vi ikke er i stand til at agere senere.
Så må jeg lige til sidst gøre opmærksom på, inden tiden løber ud for det her spørgsmål, at vi altså med den her kvalitetsreform har tilkendegivet, at vi ønsker et massivt løft af de fysiske rammer på daginstitutionerne, ældreområdet, børn og unge osv. Så tilkendegivelsen er klokkeklar.
Rasmus Prehn (S), 2009-05-14:
Hasard med lukkede øjne, kalder ordføreren vores forslag her.
Der er tale om målrettede investeringer i offentlige bygninger og andet, som man jo ved har en langt større beskæftigelseseffekt end bare at give skattelettelser.
Altså, er det det, som ordføreren kalder hasard med lukkede øjne?
Det er jo altså den samme politik, vi har set man er i gang med i USA, i Tyskland, i England og mange andre steder.
Er det virkelig det, ordføreren kalder hasard med lukkede øjne, samtidig med at vi altså ser, at offentligt ansatte flygter fra offentlige job, fordi der simpelt hen er for ringe fysiske rammer der, og vi har en kæmpestor udfordring med at rekruttere nye offentligt ansatte?
Er det måden at gøre det på?
Jeg synes, det er en uklog politik, som regeringen er inde på her, og jeg kan meddele, at bl.a. den konservative borgmester i Høje Taastrup, Michael Ziegler, netop giver mig ret i den her kritik.
Man skulle for længst være gået i gang med offentlige investeringer, så vi kunne have fået en bedre offentlig bygningsmasse, gang i beskæftigelsen og bedre vilkår for både vores børn og voksne i offentlige institutioner.
Lene Hansen (S), 2009-05-14:
Det ville jo være spændende at blive i det spor, men jeg vil meget gerne gå over til igen at tale om det kommunale selvstyre, for det var jo med nogen overraskelse, men også med stor glæde, at jeg kunne læse den konservative partiformand, fru Lene Espersen, give udtryk for, at nu kunne det være nok med alt det der kontrol og hele det regeltyranni, som den borgerlige regering igennem 8 år har opbygget.
Og jeg forstod det sådan, at hun var parat til netop igen at give kommunerne selvstyre i en eller anden form.
Er ordføreren enig i, at der er et påtrængende behov for at gøre op med kontrolsamfund og regeltyranni nu, da vi skriver 2009?
Mike Legarth (KF), 2009-05-14:
Jeg er fuldstændig enig i, at vi skal bevare det kommunale selvstyre.
Det har vi medvirket til hele tiden, og det vil vi også gøre i fremtiden.
Nu har KL medvirket til at skabe et økonomisk opfølgningssystem, sådan at man nu kan følge budgetternes udvikling over årene, og det vil sige, at man er sikker på, at man kan holde budgetterne.
Og dermed er jeg fuldstændig fast overbevist om, at kommunernes selvstyre ligger fast, og vi vil gerne være med til at udbygge det.
Det er også et faktum, at vi sammen med et bredt flertal forsøger at smøre et tyndt lag ud over de mange for at gøre alle tilpas, og at vi giver en hjælpende hånd her og der, og det gør måske, at der ikke altid er midler til at hjælpe de allersvageste, men kan vi ændre på det, så medvirker vi gerne.
Lene Hansen (S), 2009-05-14:
Nu var det ikke et økonomisk spørgsmål, jeg rejste, det var meget mere et principielt spørgsmål om, hvorvidt ordføreren er parat til at give kommunerne deres frihed tilbage, altså om ordføreren er parat til - hvad skal jeg sige? - at komme med en strøm af beslutningsforslag, lovforslag, der netop kan give medarbejderne i den kommunale forvaltning friheden tilbage til at gøre det, som de i virkeligheden er uddannet til, sådan at kommunerne igen kan få selvstyre ubegrænset eller næsten ubegrænset, for man skal selvfølgelig ikke sætte overliggeren alt for højt.
Det kunne jeg godt tænke mig at høre hvad ordføreren har af bud på.
Mike Legarth (KF), 2009-05-14:
Jamen det glæder jeg mig også til at vi ruller ud og konkretiserer på et senere tidspunkt, og det ville jo være fuldstændig i takt med regeringens politik.
Så meget kan jeg da garantere.
Vi har en fuldstændig total tillid til, at det enkelte kommunalbestyrelsesmedlem og det enkelte byråd er i stand til at prioritere rigtigt på vegne af lokalområdet og de borgere, der måtte bo der.
Og hvis vi kan medvirke til at finde en god model til at øge friheden og give en øget tillid til frihed under ansvar, så synes vi, det vil være en god idé, men Socialdemokraterne har jo selv stået på Christiansborgs hovedtrappe og været med til at påpege, at der var sket et svigt et sted i det offentlige system, og har forlangt bod og bedring og nye kontroller osv. osv.
Så man skulle jo feje for egen dør, før man gør opmærksom på den her problemstilling.
Vi vil gerne være med til at forenkle tingene samt til at få skabt en større tillid til det forenklede system, vi har oprettet.
Det har vi gjort ved at sikre, at de får flere penge mellem hænderne, ved at gennemføre to betydelige skattelettelsesrunder, udlevering og udbetaling af SP-midler og på andre måder gjort, at man simpelt hen får et større rådighedsbeløb, sådan at man bedre kan klare sig igennem den krise, der er.
Og det vil jo medvirke til at kickstarte dansk økonomi, for efterhånden som trygheden og optimismen sniger sig ind - og det vil især ske her efter den 1. januar 2010, hvor den sidste meget historiske og ambitiøse skattereform slår igennem - vil man se, at tingene begynder at gå i den rigtige retning; det er jeg ikke et sekund i tvivl om. Ja, jeg mener, at Socialdemokraternes økonomiske politik er hasard, jo også set i lyset af at man er gået sammen med Socialistisk Folkeparti; det mener vi jo bringer en ny risikofaktor på banen, for hvordan vil det så gå i den her tid, hvor erhvervslivet er så hårdt presset?
Så kan vi forstå, at skattelettelserne nu skal tilbagerulles, vi kan forstå, at erhvervslivet skal brandskattes.
Line Barfod (EL), 2009-05-14:
Nu hjælper det ikke meget at have øjne og ører med sig herinde i Folketingssalen.
Det, der sådan set er behov for, er, at man lytter til det, der kommer udefra, og at man til de forhandlinger, der nu er med kommuner og regioner, siger: Der skal fremrykkes investeringer.
Vi skal have sat gang i renoveringerne, det er også til gavn for klimaet her op til klimatopmødet.
Vi skal have gang i de renoveringer og investeringer nu, for det er ikke noget med drypvist om ½ eller 1 eller 2 eller 3 eller 4 eller 5 år.
Det er det, der er behov for at den Konservative ordfører forholder sig til.
Så er jeg i øvrigt enig i, at de nordiske velfærdssamfund, som De Konservative altid har kæmpet imod at vi andre byggede op, klarer sig bedre end de samfund, der alene bygger på, at det er markedskræfterne, der råder.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-05-14:
Jeg er ikke den, der vil afvise nogen diskussioner.
Men jeg er meget indstillet på at gå den vej at diskutere, hvilke frihedsgrader vi yderligere kan give kommunerne.
For jeg synes heller ikke, det er særlig tilfredsstillende at skulle diskutere, at vi bruger vores kræfter på at opfinde bureaukrati og overflødige skemaer.
Så det er da en ting, vi skylder det kommunale selvstyre: at vi hele tiden debatterer frihedsgraderne.
Johs. Poulsen (RV), 2009-05-14:
Det er jeg glad for.
Jeg synes, at det er en konstruktiv tilgang.
Der er ingen tvivl om, at man i regionerne har ønsker om at kunne udføre større anlæg end dem, der hidtil har været plads til inden for anlægsrammerne.
Jeg skal i øvrigt sige, at jeg naturligvis deler finansministerens ønske om, at den samlede samfundsøkonomi holdes sund på alle måder.
Men der er jo regioner, der har været fremme med ønsket om, at man måske fik nogle lånemuligheder, der betød, at man kunne investere på sygehusområdet, hvis der i øvrigt kan investeres på en sådan måde, at der er en høj forrentning, i form af at man i arbejdstilrettelæggelse og lignende faktisk får et rationale eller en besparelse, der stort set giver en forrentning, der kan betale de investeringer over en kort årrække.
Vil man også være med til at debattere, om det kunne være en mulighed, hvis man ikke i en direkte finansiering kan løse sygehusopgaverne i så stort et omfang, som vi måske kunne have ønsker om?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-05-14:
Jeg tror, at jeg gør klogt i som finansminister forud for kommune- og regionsforhandlingerne ikke at gå ind i yderligere debatter på det her område.
Frank Aaen (EL), 2009-05-14:
Jeg bemærkede før, at finansministeren talte om omsorgen for den lille mand.
Vil finansministeren erkende, at de, der har råd, masser af penge, er bedre stillet end pensionisten, hvis det er sådan, at de har en forsikring betalt af en arbejdsgiver, der kan trække den fra i skat?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-05-14:
Vedrørende denne famøse ligheds/ulighedsdiskussion
er der jo det mærkelige fænomen, at den måde, man opgør på, om ligheden øges, eller uligheden formindskes, er, at hvis aktiekurserne rasler ned, ejendomspriserne rasler ned, og ledigheden stiger, så stiger ligheden i samfundet.
Man kan så sige, at ud fra hr. Frank Aaens synspunkt skulle vi jo ønske os, at der blev lidt mere lighed, så ejendomspriserne kunne få yderligere et nøk nedad, der kunne blive endnu flere arbejdsløse, og aktiekurserne kunne rasle endnu mere ned.
Men jeg vil bare sige, at der har jeg valgt et andet synspunkt.
Jeg synes, at det er bedre med så mange i arbejde som muligt og så gode aktiekurser som muligt, og at folk ikke mister penge på deres ejendomskøb.
Så hvis jeg skal vælge mellem det, vil jeg hellere have, at der er gang og vækst i samfundet end tilbagegang og stagnation.
Frank Aaen (EL), 2009-05-14:
Nu var der jo lidt uro i salen, så måske kunne finansministeren ikke høre, hvad jeg spurgte om, men fandt sådan et automatsvar.
Det var nok derfor, at jeg i stedet for at få svar på mit spørgsmål bare fik et automatsvar, der var trukket op af baglommen.
Det, jeg spurgte efter, var, om det ikke har øget uligheden i samfundet, hvad angår adgang til sundhedsydelser, at der er nogle, der har en forsikring, som er betalt af deres arbejdsgiver, der kan trække den fra i skat, og at nogle, der har masser af penge, har fået flere privathospitaler at vælge imellem, fordi de er blevet forgyldt af staten, gennem at man betalte alt for meget til privathospitalerne.
Vil finansministeren erkende, at adgangen til sundhedsydelser er blevet mere ulige i den her regerings tid?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-05-14:
Det, der er sandheden på det område, er, at vi interesserer os for at give borgerne nogle rettigheder på det område.
Det betyder rettighed også for den lille mand til at kunne vælge et privathospital, hvis ikke man kan komme til på et offentligt hospital.
Det er det, der optager os.
Det optager ikke os, om de rige selv kan rejse til Amerika og blive behandlet.
Nej, for os er det afgørende, at den lille mand får den mulighed, og det er sådan set det, der er ledestjernen for vores politik.
Johs. Poulsen (RV), 2009-05-14:
Det er vi glade for i Det Radikale Venstre.
Det har vi foreslået gennem lang tid og har gerne villet debattere, og det går vi gerne ind i debatten om.
Der er et enkelt andet punkt, jeg gerne vil have finansministerens refleksion på, og som ikke var med i svaret.
Jeg nævnte, at man måske kunne overveje - og jeg beder ikke om et færdigt svar - at man også forenklede den økonomiske styring af kommunerne, således at man ikke detaljeret styrede på både udgifts- og indtægtssiden, men måske nøjedes med fremadrettet at styre på indtægtssiden.
Det vil altså sige, at man interesserede sig for, hvordan skatteprocenten samlet set er i kommunerne, hvordan det samlede tilskud er, og så i øvrigt lod kommunerne inden for rammerne af det frit tilrettelægge deres indsats over årene.
Jeg ønsker ikke et kategorisk svar, men spørger blot: Er det en overvejelse, man i regeringen vil gå ind i en diskussion om?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-05-14:
Regeringen har fremsat en finansieringsmodel, hvor den enkelte kommune kan overtage de nye opgaver uden risiko for, at kommunens økonomi sættes over styr.
Det sikres ved et højt refusionsniveau, hvor godt 60 pct. af udgifterne dækkes af statslig refusion til den enkelte kommune; et særligt beskæftigelsestilbud, hvor den enkelte kommune kompenseres nøjagtigt svarende til det overtagne udgiftsniveau i 2009; en budgetgaranti, der sikrer, at kommunerne under et friholdes for udgifterne ved stigende ledighed; en forsikringsordning, der forsikrer den enkelte kommune mod situationer, hvor der nedlægges mange arbejdspladser på samme tid i kommunen.
Så vi har taget højde for dette i vores forslag.
Jeg kan så glæde hr. Rasmus Prehn med, at det var mig, der som beskæftigelsesminister forhandlede den reform på plads, ud fra at vi havde tillid til kommunerne, og derfor overførte vi jo også pengene til kommunerne i forbindelse med denne reform.
Der er ikke knebet en krone på det her område, og der er oven i købet lavet et system, så kommunerne får refunderet deres penge uden for det nuværende udligningssystem, så man faktisk på øre får refunderet de udgifter, man har, også i denne situation, hvor ledigheden stiger.
Men jeg synes alligevel, det er tankevækkende, at den socialdemokratiske ordfører kan stå her og hælde sin selvgodhed ud om den store tillid, man har til kommunerne.
Så er der virkelig her et område, hvor man kan sige, at vi mener, at kommunerne kan løfte opgaven.
Vi synes, at det er meningsløst, at man har to styringssystemer over for mennesker, som har det samme problem, nemlig at de mangler et arbejde.
Men jeg tager det som udtryk for, at hr. Rasmus Prehn nu vil stemme for den reform, når det kommer til stykket her senere på måneden.
Rasmus Prehn (S), 2009-05-14:
Det er jo en grov form for manipulation.
Sagen er, at vi jo netop står med det her svar til Arbejdsmarkedsudvalget, svar nr. 30 på L 184, hvori vi kan se en lang række konkrete kommuner, som simpelt hen taber på denne opgave, fordi det simpelt hen bliver dyrt.
Pengene følger ikke i tilstrækkelig grad med.
Derfor er det jo en mærkelig måde at stille det på hovedet på.
Sagen er den, at nu har regeringen i snart 8 år lovet at afbureaukratisere og lovet færre regler, og antallet af regler er bare steget og steget og steget.
Og så bruger man lige pludselig det her eksempel til at sige, at det er et eksempel på, at man har tillid til kommunerne.
Det passer jo simpelt hen ikke.
Kan ministeren ikke bekræfte, at der er en række kommuner, som har udsigt til ekstraudgifter, så de skal ud at spare bl.a. på hjemmehjælpere, på grund af at de skal overtage den her jobcenterfunktion?
Kan ministeren bekræfte det?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-05-14:
Nu synes jeg, at jeg gav en god åbning ved at redegøre for dilemmaerne omkring kontrol og bureaukrati og dokumentation ved at sige, at vi hele tiden skal finde balancen.
Jeg synes også, jeg var imødekommende ved at sige, at der på mit område havde været meget kritik, at vi havde taget den alvorligt, og at vi igangsatte en stor øvelse for at finde ud af det, netop fordi vi er lydhøre over for at løse de her problemer.
Derfor nævnte jeg bare det videre skridt, nemlig at vores tillid til kommunerne oven i købet går så vidt, at vi også synes, at beskæftigelsesindsatsen ligger bedst i jobcentrene.
Jeg kan se på hr. Rasmus Prehns hovedrysten, at han ikke er enig i det, men det må vi jo så bare tage til efterretning.
Line Barfod (EL), 2009-05-14:
Jeg vil gerne høre, om finansministeren mener, at det forandrede Danmark, som Venstres afgåede statsminister Anders Fogh Rasmussen har udtalt han har efterladt, er det Danmark, som ministeren selv i 2004 udtalte til Børsen, at man havde en strategi for, at man ville skabe.
Har man gennemført en stor del af den revolution, som ministeren selv omtalte for et par år siden i Berlingske Tidende at man var i gang med, så man altså har skabt et helt andet Danmark end det Danmark, som byggede på en solidarisk velfærd, da regeringen kom til?
Det er det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål er: Hvad er det næste område, som regeringen gerne vil kaste sig over og privatisere for at fortsætte denne forandring af Danmark, denne revolution, som ministeren mener man er i gang med?
Rasmus Prehn (S), 2009-05-14:
Jeg synes nu, det begyndte at emme fra talerstolen igen, da man hørte ministeren her, for det var da virkelig selvgod tale.
Nu taler vi om det med beskæftigelsescentrene, der lægges ud til kommunerne.
Det er jo ikke, fordi vi ikke har tillid til kommunerne.
Vi er sikre på, at de gør en rigtig god indsats.
Sagen er bare den, at vi jo her har endnu et eksempel, hvor regeringen siger til kommunerne: Her har I en opgave - og så glemmer man bare at lade pengene følge med.
Vi har et svar her fra ministeriet, hvori vi kan se en række opgørelser for, hvad det kommer til at koste for kommunerne, når ledigheden stiger.
Der er altså en lang række kommuner, som får ekstraudgifter nu, sådan at de skal ud og reducere i antallet af hjemmehjælpere og andet, fordi de nu skal til at finansiere den her opgave.
Det er det, der er problemet, på samme måde som det har været problemet, hver eneste gang regeringen har lagt andre opgaver ude i kommunerne.
Man har glemt at sende finansieringen med.
Det, vi kan se, er, at velfærden på den måde bliver udhulet ud i kommunerne.
Det er det, der er problemet med regeringens politik.
Jeg synes, at det fra talerstolen oser af selvros og udenomssnak.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-05-14:
Jeg deler fuldstændig den afgåede statsministers stolthed over de forandringer, der er gennemført i det danske samfund.
Jeg mener, vi i dag har et rigere, et mere velstående og et mere frit samfund, end vi havde dengang.
Det er det, vi anser som hovedopgaven for et moderne velfærdssamfund.
Det var jo sådan, at man i 1950'erne, 1960'erne og 1970'erne, hvor man opbyggede velfærdssamfundet, valgte standardiserede løsninger.
Man kunne få ét tilbud fra kommunen, eller man kunne lade være.
Her har vi udvidet og sagt: Jamen inden for det, at samfundet har ansvaret, skal vi naturligvis sikre mennesker den størst mulige indflydelse på egen situation.
Line Barfod (EL), 2009-05-14:
Da man opbyggede velfærdssamfundet, byggede man på, at det skulle være et solidarisk samfund med stærke fællesskaber.
Man opbyggede muligheden for frihed, byggende på at alle havde muligheden, uanset om de var rige eller fattige.
Det var det, man f.eks. gjorde på børneområdet ved at give mulighed for selvejende daginstitutioner, menighedsbørnehaver osv.
Der var den samme betaling alle steder og den samme fripladsordning alle steder.
Det, regeringen har gennemført nu, er jo, at hvis du har penge, har du frihed til at vælge, men hvis du ikke har penge, har du ikke frihed til at vælge.
Det er den revolution, som ministeren siger man har gennemført i Danmark, og derfor vil jeg gerne spørge: Hvad er det næste område, hvor regeringen og Dansk Folkeparti planlægger, at her skal der ikke længere være en solidarisk velfærd med lige muligheder for alle, men her skal man også privatisere og kun lade valgmuligheden gælde for dem, der har penge?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2009-05-14:
Fru Line Barfod har ikke ret.
Tidligere kunne de rige søge hospitalsbehandling i England og alle andre steder, hvor de havde råd til det, når de selv skulle betale.
Vi har givet den lille mand mulighed for at vælge noget andet end den standardiserede løsning, så vi vedkender os samfundets solidaritet, men udvider den til, at det enkelte menneske kan få en større råderet, og det tror jeg er det, der skal til i et moderne samfund.
Finansieringen fulgte med jobcentrene til kommunerne, og som jeg har hørt det fra kommunerne, så kvitterer man for den tillid, der herved er vist fra regeringens side.
Flemming Bonne (SF), 2009-05-14:
Der foreligger nogle beregninger, som klart anskueliggør en række skævheder, hvis ledigheden kommer op på 120.000 til næste år.
Det er altså, som jeg ser det, de kommuner, som i forvejen lider under et tilskuds- og udligningssystem, som ikke i tilstrækkelig grad kompenserer for sociale udgifter, som også kommer til at hænge på smerten som følge af en høj ledighed, og det kan ikke være rimeligt.
Det må kunne gøres bedre.
Mike Legarth (KF), 2009-05-14:
Ordføreren, hr. Rasmus Prehn, tordner imod konkurrenceudsættelse.
Det vil jeg gerne bede hr. Rasmus Prehn om at præcisere.
Er det ikke rigtigt, at hvis vi ikke havde konkurrenceudsættelse, altså at vi beder kommunen om at efterprøve den opgave, man selv løser, få den kontrolleret og få lavet et tjek af, hvad den koster i forhold til at købe den samme ydelse i det private erhvervsliv, så ville vi opnå en monopoltilstand, som i hvert fald hverken er omkostningseffektiv eller konkurrencedygtig?
Rasmus Prehn (S), 2009-05-14:
Altså, nu vil jeg gerne korrigere.
Det er ikke sådan, at jeg har stået her på talerstolen og tordnet imod konkurrenceudsættelse.
Det, jeg her har gjort fra socialdemokratisk side, er at sige: Hvorfor tvinge kommunerne til konkurrenceudsættelse, hvis de selv skønner, at det ikke er nødvendigt?
Det er faktisk sådan, at socialdemokratiske kommuner er de kommuner i hele Danmark, der er bedst til at lave udbud, fordi vi har den grundopfattelse i Socialdemokratiet, at hvis vi kan give en bedre service til vores borgerne, vil vi gøre det.
Men hvorfor have nidkære regler, hvorfor sidde på Slotsholmen med en lommeregner og fuldstændig nidkært ned i detaljen bestemme, at 26,5 pct. skal man op på?
Hvorfor bestemme det, hvis det er, at man har andre vilkår i Vestjylland, end man har i Ballerup, og man siger, at lige hos os er det altså kun 23 pct., der skal i udbud osv.?
Hvorfor sidde fuldstændig detailstyrende og bestemme de her ting?
Det er det, vi går op imod, og det er derfor, vi har fremsat et helt konkret beslutningsforslag her i Folketinget, hvor vi siger: Lad os få undersøgt betingelserne ved de her konkurrenceudsættelser, og lad os suspendere kravet om 26,5 pct.
Det betyder ikke, at man ikke må lave udbud; det må man gerne, man skal bare ikke tvinges til det fra Slotsholmen.
Mike Legarth (KF), 2009-05-14:
Det er jeg selvfølgelig lodret uenig i.
Tværtimod er det jo vigtigt, at vi får brudt monopolet, og at vi sikrer, at hver krone, vi bruger på det offentlige, bliver brugt bedst til gavn for borgerne.
Det er jo hensigtsmæssigt, og det er, fordi vi bagudrettet kan se, at kommunerne ikke får gjort det, og det er så den målramme, vi opsætter.
Jamen det betyder jo så, at der skal opsættes et eller andet regulativ for at kontrollere det.
Det har jo nu vist sig at være fuldstændig forkert og en totalt forkert præmis, fordi kun meget, meget få kommuner har vist at kunne dokumentere, at de egentlig ikke godt kunne have prioriteret den opgave på deres eget budget.
Så det er oppositionspolitik og propaganda for at fremstille regeringen så kritisabel som muligt.