runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ulla Tørnæs (V), 2010-06-16:
Jeg tror, det er lidt en gentagelse af et spørgsmål, som hr. Frank Aaen tidligere har stillet til beskæftigelsesministeren, og derfor skal jeg forsøge at gentage, hvad beskæftigelsesministeren sådan set allerede har svaret hr. Frank Aaen på netop det spørgsmål.
Bl.a. økonomer hos OECD, som jeg forstår at hr. Frank Aaen ikke anerkender, men som dog trods alt er nogle af de mest anerkendte økonomer, også når det drejer sig om spørgsmål om arbejdsmarkedet og udviklingen på arbejdsmarkedet rundtomkring i OECD-landene, har flere gange påpeget, at der er en sammenhæng imellem arbejdsudbuddet og beskæftigelsen.
Det har de peget på i flere analyser, og det har jo også vist sig, at de gange, vi har ændret dagpengesystemet, og hvor vi har øget arbejdsudbuddet, er beskæftigelsen steget.
Frank Aaen (EL), 2010-06-16:
Det er nok nærmest modsat.
For det viste sig jo også under det sidste opsving, at når der er flere job at få, kommer der flere ansøgere.
Så kommer nogle af dem, der var skubbet ud af arbejdsmarkedet, tilbage igen.
Det er nemt at forstå den mekanisme, at når der er flere job, er der også flere, der prøver lykken med hensyn til at få et job.
Men det er modsat i en periode, hvor beskæftigelsen falder.
Hvordan skulle der så på nogen måde kunne komme flere job af, at flere søger?
Altså, det kan godt være, at en eller anden regnemaskine kan det regne ud.
Jeg vil ikke bede ordføreren om så at forklare, hvad det er for nogle algoritmer, der ligger i de regnemaskiner.
Men kan ordføreren ikke bare med brug af noget sund fornuft forklare, hvordan der skulle komme en eneste ny stilling, bare fordi der kommer en ny ansøger?
Ulla Tørnæs (V), 2010-06-16:
Nej, det er den langsigtede effekt af forslaget her.
Det er en kendsgerning, at bl.a. OECD-økonomer peger på sammenhængen imellem arbejdsudbuddet og beskæftigelsen.
Så vil jeg også gerne nævne den demografiske udvikling, som er en kæmpe udfordring.
Hr. Frank Aaen ved jo udmærket godt, at det er de store efterkrigsårgange, som i øjeblikket er på vej på pension, og at de skal erstattes af de små 1980’er-årgange.
Det betyder alt andet lige, at der bliver brug for alle både hjerner og hænder på fremtidens danske arbejdsmarked.
Det tror jeg godt jeg kan.
Jeg tror, det er sagt af mig selv her fra Folketingets talerstol tilbage i april måned, da vi behandlede et beslutningsforslag fremsat af, tror jeg, Liberal Alliance, som nogenlunde var en afskrift af Arbejdsmarkedskommissionens forslag om ændringer i dagpengesystemet.
Har jeg vundet i lotteriet og svaret rigtigt på hr. Karsten Hønges spørgsmål?
Karsten Hønge (SF), 2010-06-16:
Ja, ordføreren har faktisk vundet.
For to måneder siden mente ordføreren ikke, tiden var inde til forringelser i forhold til Arbejdsmarkedskommissionen, som foreslog 2½ år.
Hvordan kan det lade sig gøre, at man så i dag to måneder efter ikke bare vil gå ned på 2½ år, men går helt ned på 2 år?
Det er det ene spørgsmål.
Det andet er: Er det ikke rigtigt, at det her især rammer folk, som ofte skifter job og flytter rundt, altså bl.a. bygningsarbejdere?
Og det tredje spørgsmål er: Når man bruger det pæne ord adfærdsændring, som ordføreren brugte, og også henviser til, at OECD-økonomerne kan konstatere en adfærdsændring, er adfærdsændring så ikke bare et pænt ord for, at det, man ønsker, er løntrykkeri, altså at folk skal gå ud og sælge sig selv endnu billigere end til de lønninger, som er derude, og at man måske på den måde kan få skabt nogle dårligt betalte job?
Ulla Tørnæs (V), 2010-06-16:
Jeg er faktisk meget beæret over, at hr. Karsten Hønge har været inde at finde tidligere citater fra en simpel arbejdsmarkedsordfører, så mange tak for det.
Men jeg skal såmænd sige til hr. Karsten Hønge, at da jeg i april måned var Venstres ordfører på det forslag, som var fremsat af Liberal Alliance, kendte vi endnu ikke omfanget af EU's krav til os.
De kom i maj måned, og på baggrund af de meldinger fra EU lavede regeringen et udspil til genopretning af den danske økonomi.
Det forhandlede man hen over pinsen, og det er det, der så har udmøntet sig i de lovforslag, som vi bl.a. har behandlet ved tredjebehandlingen her i dag.
Torben Hansen (S), 2010-06-16:
Tak, hr. formand.
Jeg kan forstå på fru Ulla Tørnæs' rigtige gæt på hr. Karsten Hønges spørgsmål, at nu er det i hvert fald gjort klart, at der også ligger et løftebrud fra regeringen bag det her lovforslag.
Men det, der jo også er en del af det, som hr. Leif Lahn Jensen jo også tidligere har sagt, er, at man halverer dagpengeperioden, man fordobler genoptjeningsperioden, og man firedobler sådan set det antal uger, der ligger i beregningsgrundlaget.
Samtidig bliver man jo stadig væk ved med at komme med besværgelser om, at det her er en styrkelse af den danske model.
Hvordan kan det være en styrkelse, når man gør alting meget mere besværligt, og når man sætter folk ud af den danske model?
Og hvordan kan det være en styrkelse, når de parter, der sidder med det til hverdag, bl.a. LO og FTF, har sagt i deres høringssvar til lovforslaget, at det ikke er en styrkelse, men tværtimod en kraftig forringelse af den danske model?
Ulla Tørnæs (V), 2010-06-16:
Hele den diskussion om løftebrud har vi jo sådan set haft, må jeg bare sige til hr. Torben Hansen.
Det har på intet tidspunkt været nogen hemmelighed, at regeringen ønskede ændringer i dagpengesystemet.
Vi lagde det faktisk frem til forhandling i 2008, hvor også hr. Torben Hansens parti mødte op, og dengang var der ikke nogen snak om løftebrud eller noget som helst, så det er det rene vås, hr. Torben Hansen her kommer med.
Jeg forstår, at hr. Karsten Hønge har været omkring, hvad jeg tidligere har sagt om dagpengesystemet.
Men jeg tror ikke, hr. Torben Hansen vil kunne finde, at jeg har talt om, at dagpengereformen er en styrkelse af den danske model.
Det mener jeg faktisk jeg aldrig har påstået.
Men det, jeg har understreget, er, at det ikke, som det hævdes af Socialdemokraterne og SF, er en forringelse af den danske model.
Den danske model vil fortsat bestå af tre vigtige elementer, og flexicurity vil fortsat være intakt.
Torben Hansen (S), 2010-06-16:
Tak, hr. formand.
De her lovforslag, L 222 og L 224, skal jo ifølge regeringen ses sammen.
Det, der er et gennemgående træk i alle svarene vedrørende L 222, er besværgelsen om, at det her jo sådan set er en styrkelse af hele området og flexicurity, så jeg vil da gerne høre, om fru Ulla Tørnæs så mener, at ministeren er på afveje, når ministeren siger, at L 222 og L 224 de facto er en styrkelse af den danske model.
Ulla Tørnæs (V), 2010-06-16:
Det, der hævdes fra Socialdemokraternes og også fra Socialistisk Folkepartis side, er jo, at det her vil forringe – ja, jeg tror oven i købet, man har påstået, at det vil ødelægge den danske model.
Man er gået så vidt som til at påstå, at dette her vil ødelægge den danske model.
Dertil er at sige, at forslagene vedrørende dagpengereformen, altså L 222 og L 224, på ingen måde forringer den danske model.
Vi vil også fortsat have en høj kompensationsgrad, ligeledes når vi sammenligner os med lande, vi normalt sammenligner os med, så der er intet at komme efter med påstandene om, at den danske model skulle blive udsat for forringelser med lovforslaget her.
Karsten Hønge (SF), 2010-06-16:
Jeg kunne tænke mig at spørge fru Ulla Tørnæs, om hun kan genkende dette citat: Beskæftigelsessituationen har jo ændret sig væsentligt, siden Arbejdsmarkedskommissionen blev nedsat tilbage i 2007.
Derfor er tiden ikke inde til forringelser i dagpengeperioden.
Citat slut.
Torben Hansen (S), 2010-06-16:
Men det betyder så, at Venstres ordfører dermed afviser de praktikere, der kommer fra Frederikshavn, fra Thy, fra Mors, fra Århus, fra Horsens, fra Odense og fra København, og som siger, at det kommer til at gå ud over tusindvis af medlemmer.
Det vil sige, at Venstre afviser dem og siger: Det ved praktikerne ikke noget om, vi ved bedre, det, der sker, er, at folk søger en masse arbejde, og så slipper de for at komme på kontanthjælp.
Det må det jo være.
Jeg synes, det er lidt flot, for selv om man hele tiden har hævdet, at det her vil give 13.000 flere arbejdspladser, står der klart og tydeligt i svaret på spørgsmål 81: Man kan dog ikke give et konkret bud på, hvor mange flere arbejdspladser afkortningen af dagpengeperioden skaber.
Så det, der er svaret, er: Vi får nogle, der kommer på kontanthjælp, og nogle, der bliver nødt til at gå fra hus og hjem.
Ulla Tørnæs (V), 2010-06-16:
Nøjagtig som det skete, da hr. Torben Hansen og hr. Torben Hansens parti stod i spidsen for afkortning af dagpengeperioden i 1990'erne,
vil der denne gang ske en ændring i de lediges adfærdsmønster.
Med andre ord vil de ledige ændre deres ansøgningsmønster.
Typisk ved vi jo, at der er en stor ansøgningsaktivitet i starten af ledighedsperioden, og så daler den, men så stiger ansøgningsaktiviteten igen hen imod afslutningen af dagpengeperioden.
Noget tilsvarende vil helt klart også ske med afkortning af dagpengeperioden, altså sådan så man får fremrykket den øgede aktivitet til afslutningen af den 2-årige dagpengeperiode.
Tina Nedergaard (V), 2010-06-16:
I hele den debat, der foregik ved andenbehandlingen, var det ikke på noget tidspunkt klart, om oppositionen havde forstået, om der blev skåret i satserne, eller der ikke blev det.
Det skyldes bl.a., at det faktisk er ret utydeligt i genopretningsplanen, fordi provenuet figurerer, men det figurerer ikke direkte, at SVU også er omfattet af det, der står om levegodtgørelse, så spørgsmålet var totalt uklart om, hvorvidt det gik konkret på genopretningsplanen eller i al fremtid.
Jeg vil gerne gentage mit svar fra andenbehandlingen, og det var: Jeg kan jo ikke som minister stille nogen garanti for, at man aldrig nogen sinde i fremtiden skærer yderligere i nogle satser, eller at man på anden vis ændrer den økonomiske politik.
Jeg kan også sige – hvis oppositionspolitikerne virkelig skal komme i hopla – at inden for de seneste dage har vi taget yderligere ansvar, fordi vi kan se, at der er en dramatisk udvikling i forhold til de udgifter, vi har her allerede i 2010, så det har vi også været nødt til at tage hånd om.
Det, jeg savner, er en ansvarlighed i forhold til, at man, når man går på talerstolen, deler retfærdigt ud af den viden, man har, og fru Christine Antorini var meget præcis med at undgå at fortælle i sine svar, at ministeren havde taget hånd om i sit svar, at det var korte uddannelser, og havde understreget det to steder i svaret.
Det synes jeg ikke er rimeligt.
Christine Antorini (S), 2010-06-16:
Jeg synes, det er godt, ministeren nu erkender, at der blev stillet et meget præcist spørgsmål ved andenbehandlingen.
Det gik nemlig på præcis det, vi behandler her med L 223: Vil der ske en yderligere satsnedsættelse for SVU'en?
Det var det, der blev spurgt om, det var helt konkret, det var ikke generelt om alle mulige andre satser, det var helt konkret: Sker der en satsnedsættelse her?
Det ville ministeren hverken be- eller afkræfte, men det ved vi nu kommer til at ske.
Når det er, vi kører diskussionen hårdt, så er det selvfølgelig, fordi vi er fuldstændig uenige i den sparevej, som regeringen og Dansk Folkeparti har besluttet at følge, og det oven i købet skal ramme
de kortest uddannede.
Det er jo derfor, vi har fremlagt en alternativ plan om »En Fair Løsning«.
Vi vil hellere arbejde os ud af krisen, uddanne os hurtigere og uddanne os mere.
Det er hovedelementerne i vores vej.
Mit spørgsmål til ministeren er: Hvad ligger der ellers?
Det kommer også til at ramme her, det rammer erhvervsskoler, gymnasier og de øvrige uddannelser, der ligger inden for ministerens område,
Tina Nedergaard (V), 2010-06-16:
Ja, det kan jeg bekræfte, og det er også derfor, at det, jeg svarede ved andenbehandlingen, faktisk var fornuftigt.
Jeg kan nemlig ikke og vil heller ikke stille nogen garantier for, hvad det bliver nødvendigt at gøre i dansk økonomi for at sikre, at vi kommer ned på et underskud på maksimalt 3 pct. i de offentlige finanser på 3 år.
Det er sådan set fuldstændig fantastisk, at både ved første- og andenbehandlingen og nu her ved tredjebehandlingen skal vi forklare, hvorfor vi finder penge til at genoprette dansk økonomi.
Det er jo helt utroligt, at vi har en hel opposition, der er fuldkommen ligeglad med, at vi gældsætter os ud over alle grænser, fordi vi vil dæmme op for den udvikling i ledigheden, som den internationale krise naturligvis frembringer.
Det er jo fantastisk, at vi skal stå her på talerstolen og forklare og forsvare hvert eneste lovforslag og så hoppe fra sten til sten og forklare, hvorfor det er nødvendigt at nedbringe en gæld.
Det kan være, det er nogle helt usædvanlige ordførere, der befinder sig i salen, men jeg kender i hvert fald privatpersoner, som har oplevet, at en bankrådgiver har sagt: Nu er det lige ved at være lala med, hvor meget gæld du kan optage, nu er det tid til også at nedbringe den.
Og det er faktisk det, vi gør for danskernes skyld.
Bjarne Laustsen (S), 2010-06-16:
Nå, rolig nu.
Jeg synes, det er rigtig godt, at vi fik det her samråd i mandags, for der var jo behov for det, fordi der var uklare svar ved andenbehandlingen.
Præcise spørgsmål har så gjort, at ministeren også på det samråd sagde: Ja, vi har nok ikke været tydelige nok til at forklare, hvordan den besparelse fremkommer.
For SVU-besparelsen lå under VEU, og det var der, den var.
Det synes jeg bare man skulle erkende, for det var problemet.
Derfor synes jeg også, man er nødt til at sige, at der skal stilles præcise spørgsmål, for ellers får vi ikke alle svarene.
Regeringen kunne jo bare sige, hvad det var for en aftale, de havde lavet.
Det var helt tydeligt, at også Dansk Folkeparti ikke anede noget som helst om, hvad det var, og ordføreren kunne heller ikke svare.
Derfor er det jo fint, at vi nu får svarene.
Men det, det drejer sig om her, er jo, om det er klogt i en tid, hvor der er forsvundet 200.000 job og mange ufaglærte job er forsvundet.
De mennesker har behov for omskoling og opkvalificering for at kunne komme tilbage og bestride nye opgaver og være arbejdsmarkedsparate.
Tina Nedergaard (V), 2010-06-16:
Der er på intet tidspunkt afgivet urigtige svar fra min side, og det er jeg glad for hr. Bjarne Laustsen anerkender.
For allerede den 1. juni fremgik det, at vi skar i satserne.
Men under diskussionen ved andenbehandlingen synes jeg overhovedet ikke, at der blev spurgt til yderligere besparelser.
Og jeg er jo faktisk blevet bekræftet i, at det var ret klogt, eftersom jeg jo, siden vi mødtes sidst til andenbehandlingen, har skullet forholde mig til, at vi finder ressourcer også i 2010.
Det er altså konsekvensen af den internationale økonomiske krise, som vi tager hånd om.
Det er jo egentlig underligt, at man kan sidde i oppositionen og være så stensikker på, at vi gør det her af et ondt hjerte, for det kunne faktisk være sådan, at vi kunne gøre os samme taktiske overvejelser som oppositionen og sige: Skal vi ikke bare lade være, skal vi ikke bare lade stå til og så fremlægge planer, hvor vi investerer dyrt og effektivt i uddannelse?
Situationen er bare den, at det danske samfund ikke har pengene til det.
Bjarne Laustsen (S), 2010-06-16:
Jeg spørger: Kender man til, at der er nogle mennesker, der har været på SVU og brugt det system, som vi kender, og som så har undgået at blive arbejdsløse eller komme på anden offentlig forsørgelse?
Det kender vi ikke noget til, men regeringen er overbevist om, at det er en god idé at skære ned.
Hvordan kan det være?
Hvor er dokumentationen for, at det er klogt at skære ned på uddannelserne i en tid, hvor der er forsvundet 200.000 ufaglærte job i Danmark?
Det er det, vi gerne vil have at vide, for vi tror ikke på, at det er klogt.
Vi synes, det er godt at holde de ledige og de ufaglærte og virksomhederne fast på, at man skal opkvalificere sig.
Jeg synes, det har været en fin deling, at staten også har været med til at finansiere det.
Så vil jeg bare i forhold til den politiske realitetssans og økonomien ligeså minde om, at regeringen jo har givet for 257 mia. kr. i skattelettelser, siden den kom til, og at man har indført pause- og afdragsfrihed for lån og sådan noget.
Derfor er der jo ikke noget at sige til, at nogle bankdirektører og rådgivere gerne vil se pengene igen.
Men hele det her setup handler jo om, hvorvidt det har været klogt at give de skattelettelser, når vi skal spare og føre så meget tilbage igen.
Tina Nedergaard (V), 2010-06-16:
Det der med de afdragsfrie lån har vi jo drøftet tidligere, og jeg kan forstå, at hr. Bjarne Laustsen ikke helt deler partiets opfattelse, for man stemte selv for dem.
Men lad det nu ligge.
Vi har selvfølgelig ikke givet 257 mia. kr. i skattelettelser, som ikke er kommet samfundet til gode.
Uanset hvordan man har vendt og drejet omlægninger af skatten, så har vi ikke givet en eneste lettelse.
Det, vi har gjort, er, at vi har omlagt skatten.
Det er det, vi har gjort.
Så har vi til gengæld gjort det dyrere at forbruge og benytte energi.
Det var vi sådan set i udgangspunktet alle sammen enige om, men da man så anede, at man kunne få en spillebane her, som man kunne spille på og ligesom angive, at vi nok gav skattelettelser, mens man var meget ansvarlig på venstrefløjen, så opgav man at forfølge strategien om skattelettelser.
Men jeg vil bare sige, at da Skattekommissionen fremlagde sine meget yderliggående skatteforslag, sagde SF’s formand, hr. Villy Søvndal, at det da var inden for skiven.
Så med hensyn til opkvalificering: Jamen der er da ikke nogen, der bliver arbejdsløse af at blive opkvalificeret, men der er mange, der kan blive arbejdsløse af en rentestigning, og det er den risiko, vi ikke tør tage i regeringen, og som vi ikke ønsker at tage i regeringen.
Det er i modsætning til oppositionen, der er fuldkommen ligeglad.
Christine Antorini (S), 2010-06-16:
Hvis ministeren havde gjort sig den umage at fortsætte lidt videre med at citere fra svaret på spørgsmål nr. 19, så ville ministeren have set, at det, ministeren der har svaret, er, at der i øvrigt er en opfordring til, at man skal gå ud og søge noget arbejde i stedet for.
Så ja, man kan jo sortere i sine svar, som man vil, og derfor vil jeg blot her fra talerstolen henvise dem, der måtte følge denne sag, til at læse de fulde svar på både spørgsmål nr. 19 og spørgsmål nr. 15, som også blev diskuteret ved andenbehandlingen.
Jeg vil også godt henvise til, at det var under debatten ved andenbehandlingen – man kan gå ind og læser referatet fra debatten, når det ligger fuldt offentliggjort.
Vi har gjort os den anstrengelse, at vi har lyttet til den for at være sikre på, at vi har citeret korrekt.
Undervisningsministeren blev spurgt af fru Maja Panduro, om der fra regeringens side var planer om også at skære i selve satsen på SVU'en, og ministerens svar var, at det ville ministeren hverken af- eller bekræfte.
Det er ikke, fordi vi synes, vi skal træde rundt i det, for nu har ministeren så givet et skriftligt svar, hvor der står, at man vil beskære satsen med 20 pct.
Det viser bare, at man er i gang med endnu en usympatisk yderligere nedskæring, der rammer de kortest uddannede.
Tina Nedergaard (V), 2010-06-16:
Nu har fru Marianne Jelved jo selv lige bekræftet og slået fast, at det er regeringen, der har ansvaret for den økonomiske politik, der bliver ført.
Ergo har regeringen selvfølgelig også ansvaret for den dagpengereform, som nu kommer igennem Folketinget.
Hvis man siger A, må man også sige B. Så synes jeg, det er lidt pudsigt, at fru Marianne Jelved peger på, at det var et internationalt opsving, som sikrede dansk økonomi i alle de år, da det gik godt – det var så internationale påvirkninger – men når det så går skidt, har det bestemt ikke noget med den internationale økonomiske krise at gøre, men så er det alene regeringens skyld, altså at man er nødt til at skære ned for at få balance mellem udgifter og indtægter i den offentlige sektor.
Jeg tror, at fru Marianne Jelved selv kan høre, at der er sådan et modsætningsfyldt forhold her: Når det går godt i Danmark, er det bestemt på ingen måder, fordi VKO-flertallet har gjort noget som helst fornuftigt, men når det går skidt, er det simpelt hen VKO-flertallet, der har skabt den internationale finanskrise.
Men det er måske at tillægge os lidt for stor betydning.
Marianne Jelved (RV), 2010-06-16:
Det her er næsten værre end at have 8. klasse.
Sagen er, at regeringen i 2004, 2005, 2006, 2007 og 2008 undlod at foretage reformarbejde, som rigtig mange argumenterede for.
Velfærdskommissionen argumenterede for det, og den var nedsat af regeringen.
Vismændene har gjort det.
Alle mulige uafhængige økonomer uden for dette hus, vi er i her, sagde det.
Det Radikale Venstre sagde det.
Men der skete ingenting.
Der kom ikke det reformarbejde, der burde have øget den arbejdsstyrke, som skulle til, for at man havde råd til at føre den økonomiske udgiftspolitik, som man førte i 00’erne.
Dette er næsten et ordret citat fra alverdens økonomer uden for dette hus.
Hvilke initiativer tog regeringen i form af reformer i 00’erne, som kunne øge arbejdsstyrken også i dårlige tider?
Tina Nedergaard (V), 2010-06-16:
Vi har da bl.a. lavet en velfærdsreform sammen med Det Radikale Venstre, og regeringen tog også for et par år siden initiativ til at indkalde til dagpengedrøftelser.
Man da kunne der ikke skabes et flertal for det.
Derfor har regeringen så kompenseret ved, at vi har ført en skattepolitik, som også gerne skulle nedbringe de omkostninger, der er forbundet med at producere i det danske samfund, på den måde forstået at vi har flyttet skattebelastningen fra det at arbejde og over på det at forurene og forbruge energi.
Det mente jeg egentlig vi var enige med Det Radikale Venstre i.
Men man kan jo ikke klandre VK-regeringen for ikke at have søgt at skabe flere reformer, end tilfældet er.
Det er jo regeringen her, fru Marianne Jelved skal vende sig mod, hvis hun ønsker reformer af det danske samfund, som kan sikre fremtidens velfærd.
Derfor er den der omsorg jo en anelse falsk, når det, man ved, er, at fru Marianne Jelveds parti agter at pege på en statsministerkandidat som fru Helle Thorning-Schmidt, der sammen med hr. Villy Søvndal fra SF har fremlagt en skatteplan, som Det Radikale Venstre selv betragter som »dumt«.
Det er da at hykle en omsorg, som ikke er en, man vil tage hånd om efter et eventuelt valg.
Men fru Marianne Jelved skal have ros for, at man stemmer for dagpengereformen.
Det er glædeligt.
Karsten Hønge (SF), 2010-06-16:
Man må sige, at ministeren taler en del om gældsætningen, men jo af gode grunde ikke om, at en stor del af gælden er selvpåført gennem en skattepolitik, der gav skattelettelser til de mest velhavende.
Men spørgsmålet er jo sådan set også: Kan man betale gæld ved at beslutte sig for at blive ringere uddannet?
Hvor er det, koblingen er henne?
Eller er koblingen ikke nærmere sådan, som professor og tidligere vismænd Jan Rose Skaksen siger det: Der er stor fornuft i at satse mere på uddannelse.
Det er noget, som kan løfte velstanden på betydelig vis.
Tina Nedergaard (V), 2010-06-16:
De samlede initiativer i genopretningsplanen medvirker til at nedbringe gælden til maksimalt 3 pct. af bruttonationalproduktet, hvilket er afgørende for at sikre, at vi også i fremtiden har tryghed omkring dansk økonomi, hvilket betyder, at vi kan optage lån til en rimelig rente, også skærme vores investeringer af i form af arbejdspladser, som vil blive hårdt ramt, hvis det er sådan, at man er i en situation, hvor der opstår tvivl om, om vi kan beskytte kronen.
Det er jo klart, at investering i uddannelse er afgørende og vigtigt for et samfund, og det er også derfor, at genopretningsplanen retter sig mod at skærme 50-procents- og 95-procents-målsætningen af, så de ikke bliver ramt, og de enkelte initiativer i genopretningsplanen er også med til at skabe de ressourcer, der er nødvendige for at have 2 mia. kr. til at understøtte bl.a. 95-procents-målsætningen i fremtiden.
Så vil jeg gerne sige tak til formanden, fordi det faktisk er ret distraherende.