Karsten Lauritzen (V), 2016-01-19:
Tak for en, kan man sige, passioneret debat her i Folketingssalen om forslaget.
Boligskatter er jo noget, som alle har en mening om, hvilket de forskellige indlæg, der har været fra partierne i dag, også bærer præg af, og det kommer måske ikke som nogen stor overraskelse for de tilstedeværende og dem, der måtte lytte med.
Men jeg vil nu også godt lige benytte lejligheden til at sige lidt om finansloven, og det, jeg siger, er måske heller ikke nogen overraskelse, for efter min opfattelse har regeringen sammen med de partier, der står bag finansloven, samlet set lavet en rigtig, rigtig god finanslov for 2016 inden for de økonomiske rammer, der nu er til rådighed.
Delaftalen om at fastfryse grundskylden for ejerboliger i 2016 indebærer jo ganske enkelt, som debatten forhåbentlig har vist, at boligejerne i 2016 kommer til at betale det samme i kroner og øre som i 2015.
Når det er sagt, er det næppe nogen hemmelighed – og det synes jeg også man kunne fornemme på hr. Brian Mikkelsens indlæg – at fastfrysning af grundskylden i særlig grad har været og er en mærkesag for De Konservative og er et ønske i forhold til finanslovsforhandlingerne.
Det er blevet indfriet, og det er jeg sådan set glad for, både på boligejernes vegne, men jo også på regeringens og Det Konservative Folkepartis vegne.
Min primære ambition som skatteminister er, at det skal kunne betale sig at arbejde, og at det skal være lettere og billigere at være dansker.
Og forhåbentlig kan vi til efteråret tage et skridt i den retning ved at få nedsat skatten på arbejde og derved i øvrigt også øge arbejdsudbuddet.
Men det vil selvsagt kræve, at man kan finde opbakning til det i Folketinget, og at pengene stemmer.
Den økonomiske politik skal være ansvarlig.
Ikke overraskende var der nogle, der her i debatten i dag rettede opmærksomheden mod, at lejere og andelshavere ikke er omfattet af forslaget her, men at det gælder folk med en ejerbolig.
Og det er jo en legitim pointe, kritik, om man vil, at rejse i forhold til forslaget, og til det vil jeg sige – og det er der også flere af ordførerne for de partier, der støtter forslaget, der har svaret på – at det, der ligger her, er det, der er aftalt inden for den økonomiske ramme, som vi havde til rådighed.
Og det er noget, som jeg i hvert fald kan stå på mål for på regeringens vegne.
Den her fastfrysning af grundskylden følger jo i øvrigt den afgrænsning, som ligger i vurderingsloven.
Og der er jo forskel på ejerboliger, andelsboliger og lejeboliger.
Derudover vil jeg også godt benytte lejligheden til lige at understrege, at fastfrysning af grundskylden jo gælder boligejere i hele landet, også boligejere i landdistrikterne.
Man kunne godt lidt få det indtryk fra den debat, der har været her i dag, at det her kun er noget, der kommer folk i nogle udvalgte hovedstadskommuner til gavn, og det er ikke rigtigt.
Og det er jo nogle gange konsekvensen, når en stigning i grundskylden, som normalt er begrænset af en stigning på maksimalt 7 pct., rammer forskelligt på tværs af landet.
Omvendt vil fastfrysningen jo selvsagt have mindre betydning for boligejere i de kommuner, der i gennemsnit står over for mindre stigninger i grundskylden end i resten af landet.
Og det kan man jo godt problematisere, men det er ikke anderledes, end hvis man f.eks. vil lave en ændring af, lad os sige topskatten, for den rammer heller ikke ens i alle kommuner; den vil have størst betydning i de kommuner, hvor den gennemsnitlige indkomst er højest.
Sådan er det, og det tror jeg ikke er nyt for nogen.
Hvis jeg skal prøve at opsummere, vil jeg sige, at med forslaget hjælper vi jo de boligejere, som ellers står over for en stigning i grundskyldsbetalingen, og det gælder, uanset hvor boligen er beliggende, og uanset om ejeren er ingeniør, folkeskolelærer eller pensionist.
Hvis jeg lige skal forholde mig til et enkelt af de konkrete spørgsmål, som blev stillet her, vil jeg sige, at det her med, hvilke kommuner der får gavn af det, kan man jo opgøre på mange forskellige måder.
Der er mange folketingsmedlemmer, der har stillet spørgsmål om det, og man får jo svar, som man spørger.
Og hvis man bevæger sig lidt længere ned i svaret på et af de udvalgsspørgsmål, som er stillet, og som jeg lige skal finde her, vil jeg sige, at det er rigtigt, at der, hvor konsekvensen er størst i gennemsnit i forhold til enfamilieshuse, er i Lyngby-Taarbæk, Rudersdal og Gentofte, men de næste på listen er Hvidovre, Hørsholm, Ballerup, Rødovre, Helsingør, Albertslund, Gladsaxe, Herlev.
Så jeg tror ikke, at man sådan entydigt kan pege på, at det er kommuner med en bestemt partifarve, men det er jo et problem, der er størst i de større byer – der er også en række jyske kommuner på den her liste over de steder, hvor man får størst glæde af den her hjælpende hånd.
Det er fordelt over hele landet, men det rammer selvfølgelig der, hvor der ellers ville have været den største stigning.
Det siger sådan set sig selv, og som jeg forstår det, har det også været et ønske fra de partier, der jo som sagt har ønsket det i finanslovsforhandlingerne.
Jeg ser frem til den videre behandling af lovforslaget, og jeg besvarer selvfølgelig spørgsmål her i dag, og ellers er det noget, som vi sikkert også kommer til at diskutere ved både anden og tredje behandling af forslaget.
Tak for debatten indtil videre.