Liselott Blixt (DF), 2010-05-04:
En liberalisering af apotekerne som den, Liberal Alliance har i tankerne, vil ikke kunne gennemføres uden at gå på kompromis med en række vigtige sundhedspolitiske mål – bl.a. målet om lige adgang til medicin og rådgivning i hele landet.
Dansk Folkeparti vil ikke medvirke til noget, som skaber usikkerhed om muligheden for at bevare apotekerne i udkantsområderne.
Derfor skal vi også fortsat have et bevillingssystem og et internt udligningssystem mellem apotekerne.
Uden tilskud fra dette udligningssystem er der stor risiko for, at apoteker i udkantsområder og mindre byer må lukke.
Det vil ramme de svageste, de ældre og de kronisk syge.
Vi skal holde fast i de faste priser; vi er imod, at medicinbrugerne skal til at jagte rundt efter tilbud på medicin, og vi skal ikke have en model, hvor det er dyrere at være syg, hvis man bor på landet, end hvis man bor i en storby.
I dag er alle apoteker ejet af farmaceuter, der driver apoteket som deres eget, og dem vil Liberal Alliance af med.
Det vil åbne for internationale kapitalfonde, som kan drive apoteker i Danmark – måske drive dem i 2-3 år og herefter forsøge at sælge til højestbydende.
Det kan vi ikke gå med til; jeg vil vide, hvem der ejer mit apotek.
Jeg vil have en god og uafhængig rådgivning på baggrund af en faglig vurdering, ikke på baggrund af økonomiske interesser dikteret af en investor, der ikke deltager i apotekets drift.
Apoteket skal været lokalt forankret, og ejeren skal være en lokal sundhedsperson.
Det er ikke den vej, vi i Dansk Folkeparti mener vi skal gå.
Det er vigtigt, at vi kan få en ordentlig information og ikke blot tror, at medicin er det samme som at tage et stykke tyggegummi, når vi har brug for det.
Al medicin har bivirkninger og bør tages, når vi ikke har andre muligheder.
Hvis apotekerne for egen regning vil åbne flere enheder, kan jeg ikke se, hvorfor de ikke skal have muligheden.
Jeg synes, vi skal se på en model, der kan give flere apoteker i de store byer, hvor der er basis for en øget konkurrence, uden at det samtidig betyder lukning af apoteker i de små byer på landet.
Vi vil også gerne være med til at se på reglerne for apotekernes åbningstider.
Frem for at diskutere liberalisering for liberaliseringens skyld vil jeg gerne benytte lejligheden til at se på, om vi kan få apoteker til at aflaste lægerne på en række områder.
Det betyder, at de tilbageværende praktiserende læger vil få flere patienter og dermed en øget arbejdsbelastning.
Jeg synes, vi skal drøfte, om vi kan få en bedre udnyttelse af ressourcerne i sundhedssektoren ved at se på apotekerens rolle med hensyn til at sikre smidig og sikker tilgængelighed til medicin.
Apotekerne kan f.eks. aflaste de praktiserende læger og vagtlæger ved at få mulighed for at genudlevere udvalgte receptpligtige lægemidler.
Det skal kun være en mulighed i situationer, hvor den praktiserende læge har stillet en diagnose og indledt en behandling.
Det er altså stadig lægen, der ser patienten og vælger behandlingen.
Men genudlevering kunne være mulighed for f.eks. p-piller, astmamedicin og diabetesmedicin.
Vi kender alle sammen problemerne med at komme i kontakt med den praktiserende læge i forbindelse med receptfornyelse.
En del af vagtlægens tid går også med simple receptfornyelser.
På den baggrund synes jeg, vi skal overveje, om apoteksfarmaceuter kan stå for genudlevering af receptpligtig medicin i veldefinerede tilfælde, og når den praktiserende læge har stillet en diagnose og indledt en behandling.
Jeg mener, vi skal skabe rammerne for en modernisering af apotekerne og stille nye krav til apotekerne som en del af sundhedssektoren.