runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Samuelsen (NY), 2007-12-06:
Ny Alliance kan også støtte forslaget her.
Der blev faktisk gjort et reelt forsøg fra Storbritanniens daværende premierminister, Tony Blair, på at få rejst debatten om nogle af de ting, som Dansk Folkeparti også har rejst en diskussion om i dag, nemlig det, som vi stort set alle i Danmark er enige om ikke fungerer ordentligt, nemlig landbrugsstøtteordningerne.
Den debat blev faktisk rejst fra Tony Blairs side, og det blev forsøgt at få drejet budgettet i en anden retning.
Min konklusion er, og den tror jeg slet ikke jeg er ene om, at der blev taget de første skridt hen imod, at vi nu - man kan sige - flytter budgettet i retning af det, som vi fra dansk side gentagne gange har plæderet for, nemlig at vi begynder at flytte midlerne væk fra landbrugsområdet og over i forskning, udvikling, uddannelse osv.
Så den del af historien synes jeg også skal med i den her sammenhæng.
Så vil jeg selvfølgelig også konkludere, at vi skal huske at have med, at på lang sigt ender den engelske rabat også på et lavere niveau, end den er i 2009.
Så Ny Alliance kan støtte forslaget.
Lone Dybkjær (RV), 2007-12-06:
Også Det Radikale Venstre kan støtte beslutningsforslaget.
Jeg er sådan set meget enig med fru Anne Grete Holmsgaard i hendes betragtninger om, at der er penge, man betaler med lyst, og penge, man ikke betaler med lyst.
Sådan er det.
Men det er jo så en del af det europæiske samarbejde.
Jeg synes også, det kan være en udmærket idé at lave en beretning.
Jeg vil så i tilknytning til det sige, at jeg synes, vi også i den beretning skal prøve at få en oversigt over, hvad de enkelte lande rent faktisk bidrager med i EU-sammenhæng; hvem får, og hvem giver?
Det synes jeg er et nyttigt supplement til det her, som jo kun handler om, at der er nogle, der får nogle rabatter, men jo ikke viser en udvikling.
Hvis vi nu endelig skal begynde at gøre noget ved det, skulle vi måske også kigge på, hvor meget Danmark selv har modtaget via sine landbrugsstøtteordninger igennem tiderne.
At vi så nu er blevet nettobidragyder, er en anden snak.
Men der er altså en budgetudviklingshistorie, og principielt synes jeg, det er en god idé, hvis vi kaster os ud i at lave en beretning.
Vi skal jo sådan set lave en betænkning, da det her jo vedtages, så det er jo ikke en beretning.
Men i betænkningen kan vi jo simpelt hen tage det ind som bilagsstof, eller hvad ved jeg, så vi måske får en lidt mere fyldestgørende betænkning, end vi normalt ville få, når vi skiber sådan en af sted.
Det afhænger selvfølgelig også af behovet for, hvornår vi skal være færdige med det, men det går jeg ud fra vi godt kan nå.
Lars Barfoed (KF), 2007-12-06:
Der er jo her tale om, at vi skal ratificere en rådsafgørelse om rammerne for EU's indtægter i de kommende år.
Og det er jo, som også andre har været inde på, et kompromis, der er tale om, men et kompromis, som også vi i Det Konservative Folkeparti kan godkende.
I Det Konservative Folkeparti har vi noteret os, at Danmark og en række andre lande har afgivet en erklæring i forbindelse med rådsafgørelsen, hvor vi netop beklager, at rabatterne udformes på en sådan måde, at finansieringen ikke deles af alle medlemsstater.
Vi siger så i den forbindelse, og jeg citerer:
Fremtidige ændringer af ordningen med egne indtægter bør bevæge sig i retning af en regelbaseret ordning for finansiering af de udgifter, der er aftalt i fællesskab, og som er enkle og gennemsigtige og uden justeringer for bestemte medlemsstater.
Det er en erklæring, som vi i Det Konservative Folkeparti kan tilslutte os.
Med de bemærkninger skal jeg sige, at Det Konservative Folkeparti kan anbefale vedtagelse af forslaget.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2007-12-06:
Vi betaler selvfølgelig penge til og lægger stemmer til, at EU har et budget, og det gør vi med tilfredshed, fordi vi er tilhængere af EU.
Men jeg må sige, at det er med meget stor ulyst, at vi også kommer til at skulle betale penge til en rabatordning, som først var en separat britisk rabatordning, som Thatcher gennemtvang i 1984, og som nu er udvidet, sådan at Holland, Østrig og Sverige nu også har fået en rabat.
Som det flere gange er blevet sagt heroppefra, har vi en merudgift på i snit 0,5 mia. kr. om året på grund af disse fuldstændig urimelige rabatordninger.
Det fremgår faktisk meget klart af beslutningsforslaget, hvor stor rabatten er, og hvor stor Danmarks finansieringsandel er.
Alt i alt snakker vi om hen imod 40 mia. kr., og det er jo sådan set også en slat penge.
Men som sagt kan vi støtte beslutningsforslaget.
Svend Auken (S), 2007-12-06:
Jeg kan tit være bekymret for flertalsbeslutninger på budgetområdet.
De sidste 6 år har jeg måttet lide under, at et flertal her i Folketinget har vedtaget finanslove, som jeg er dybt uenig i.
Netop den her sag er jo en glimrende illustration af, hvor lidt glæde vi har af enstemmigheden.
Hvad glæde havde vi haft af, at den danske finansminister havde blokeret for den enighed, der opstod på det her område?
Ja, så ville vi bare have sat hele det europæiske samarbejde i stå.
For de af os, der er tilhængere af det europæiske samarbejde, er det også vigtigt, at der skal kunne træffes flertalsafgørelser.
Det bliver der ikke på budgetområdet.
Derfor må man forhandle sig frem til et kompromis, og i det her tilfælde er det altså det bedst opnåelige resultat, og det er vi tilfredse med.
Morten Messerschmidt (DF), 2007-12-06:
Vil hr. Auken overhovedet ikke kunne se et problem i, at Danmarks stemmer, særlig med den traktat, som hr. Auken jo gerne vil have gennemført, bliver fuldstændig udvasket i forhold til noget så centralt som spørgsmålet om, hvor stor en mængde penge vi på finansloven skal afsætte til EU's i øvrigt dybt kritisable anvendelse af samme mængde penge?
Altså, kan hr. Auken overhovedet ikke se et problem i, at det skal være lande som Frankrig, Tyskland, Polen og andre, der kan gå sammen i et flertal, som skal afgøre, hvordan den danske finanslov ser ud, som skal afgøre, om det i 2008, 2009 og 2010 skal være 16 mia. eller 26 mia. kr., som vi skal aflevere i EU's kasse?
Nu brugte hr. Auken udtrykket halvperverst i sin tale.
Jeg vil næsten overføre det til hr. Aukens tankegang i den her sammenhæng, for det er da halvperverst, at man skulle forestille sig, at andre lande med flertalsafgørelser skulle kunne pålægge Danmark, imod måske et enigt Folketings vilje, at levere flere og flere penge til EU.
Det er da kun rimeligt, at vi har hånd i hanke med, hvor mange penge der leveres i en klub, som vi har ønsket medlemskab af.
Connie Hedegaard (KF), 2007-12-06:
Allerførst vil jeg sige tak for alle de positive bemærkninger.
Det her er jo et lovforslag, der skaber rammer for, at der kommer mere energieffektive produkter på markedet, og det ville ærlig talt også have undret mig, hvis det ikke var noget, vi kunne enes om.
Fru Mette Gjerskov har allerede nævnt et af eksemplerne på, hvad det konkrete indhold er.
Det er jo altså f.eks. det her med standbyforbruget, hvor vi ville kunne fastsætte minimumsnormer for, hvor energieffektive standbyfunktionerne skal være, og jeg tror, at vi alle sammen kender eksempler på, at der kan være en helt enorm forskel fra produkt til produkt på, hvad standbyforbruget er, og det er jo i hvert fald noget energi, vi bruger på en meningsløs måde.
I dag er der ingen regler for, hvor meget elapparater, som står på standby, må forbruge, selv om det teknisk set er muligt at fremstille energieffektive standbyenheder.
Det er altså et eksempel på, hvad det her lovforslag kan bruges til.
Det vil gøre det meget lettere at nedbringe standbyforbruget, fordi vi nu sammen med de øvrige EU-lande kan forbyde salg af apparater, som ikke opfylder fælles EU-krav til standbyforbrug.
Et andet eksempel er: Med lovforslaget vil det være muligt at gennemføre fælles EU-krav til vores energieffektivitet.
Vi ved alle sammen, at der stort set ikke er en bygning, hvor der ikke anvendes pumper.
Vi har ikke set Kommissionens udkast til fremtidige krav til lige præcis pumpers energieffektivitet endnu, men det er altså bare igen et eksempel på, at man altså qua det her lovforslag kan få de dårligste produkter, de mest energiforbrugende produkter inden for den her kategori presset ud af markedet.
Når reglerne træder i kraft, vil Danmark generelt opnå et lavere elforbrug, og jeg mener altså, at vi også har givet industrien en virkelig god mulighed for at have optimal fokus på, hvordan de sammensætter deres produkter, og hvordan de udvikler deres produkter.
Så jeg er meget glad for den brede opbakning.
Til hr. Morten Messerschmidt vil jeg sige, at jeg er villig til at gå i dialog om nogle af de ting, han påpeger, i forbindelse med udvalgsarbejdet, men generelt er det her jo et af værktøjerne til at energieffektivisere og til at høste energibesparelser.
Til sidst vil jeg også bare sige tak til fru Mette Gjerskov for de pæne bemærkninger.
Jeg kan sige, at forventningerne til et godt samarbejde er gensidige.
Svend Auken (S), 2007-12-06:
Altså, jeg har faktisk den opfattelse, at flertalsafgørelser beskytter mindre lande, og jeg synes, at det her er det mest fremragende eksempel på det.
Der er jo ingen, der tror på, at Danmark kan gøre det samme, det vil sige misbruge enstemmighedsreglerne, som Margaret Thatcher kunne gøre, men det kan store lande altså gøre, og derfor er jeg tilhænger af flertalsafgørelser, og det er jeg også, når vi kommer til diskussionen om den nye traktat.
Det gør det europæiske samarbejde bedre i stand til at træffe afgørelser, det beskytter de små lande, og navnlig beskytter det fornuften.
Morten Messerschmidt (DF), 2007-12-06:
Der var en del af hr. Aukens tale, som nærmest gjorde mig helt opstemt, netop kritikken af det omfordelingscirkus, man har i EU.
Jeg synes, det nærmest var, som om hr. Auken havde været inde og kopiere dele ud af mine tidligere taler, og det vil jeg gerne kvittere for.
Men det, der jo er interessant, er, at Danmark, så vidt jeg husker, på den eksisterende finanslov betaler i omegnen af 16-17 mia. kr. til EU.
Vi får 12-13 mia. kr. tilbage og betaler altså netto 2-3 mia. kr., og jeg vil bare sige, at der jo er et kæmpe omfordelingscirkus, som altså går langt ud over Tysklands, Englands og de andre landes grænser, som hr. Auken nævnte.
Men det, jeg gerne vil hæfte mig ved, er spørgsmålet om stemmeregler, for mener hr. Auken virkelig, at man skal gå over til flertalsafgørelser på budgettet, således at et flertal af lande kan pålægge Danmark at betale mere til EU?
Det synes jeg ville være interessant at få et svar på.
Michael Aastrup Jensen (V), 2007-12-06:
Det kan godt være, at Dansk Folkeparti synes, at det med rabatordninger til enkelte lande er en positiv ting.
Det synes jeg ikke.
Jeg synes tværtimod, det er vigtigt, at vi har en generel nettodrift, sådan at man betaler efter, hvor stort et land man er.
Det vil der komme mest gennemsigtighed af, det vil give størst gennemskuelighed - også for de enkelte borgere.
Morten Messerschmidt (DF), 2007-12-06:
Jeg kan også kun med ganske få undtagelser finde rosende ord at sige om den tidligere finansminister.
Men et af de områder, hvor jeg måske har svært ved at finde de rosende ord, er, at det skulle være særlig godt, at vi siger til nogle lande, som har indset, at EU misforvalter de midler, som borgerne har betroet dem, at de så ikke skal have lov til at have en rabatordning.
Tværtimod burde vi da have gjort os til bannerførere for, at alle lande skulle have rabatordninger.
For det logiske er ikke at sige, når man er medlem af en organisation, som efter 50 år ikke er i stand til at komme med et uanmærket revisionsregnskab: Jamen så lad os give dem nogle flere penge.
Det logiske ville da være at sige: Jamen så lad os få noget tilbageholdenhed.
Det, som hr. Michael Aastrup Jensen står og taler for, er, at vi nu hvert år skal overføre 0,5 mia. kr. mere til EU, på trods af at de ikke er i stand til at levere et anmærkningsfrit revisionsregnskab.
Og der er det bare, at jeg bemærker, at hr. Aastrup Jensen overhovedet ikke nævner det problem i sin ordførertale.
Michael Aastrup Jensen (V), 2007-12-06:
Nu ved jeg ikke, hvad hr. Morten Messerschmidt synes er en rosenrød forklaring.
Jeg synes, jeg tværtimod prøvede at komme til at fortælle om, at vi i hvert fald er meget imod de forskellige rabatordninger, der er.
Og man skal virkelig rose Folketingets formand, der tidligere i sin egenskab af finansminister virkelig fik forhandlet nogle gode ting igennem, som jeg i hvert fald synes er positive.
Vi har bl.a. sikret, at Storbritanniens rabatsystem bliver udfaset, så rabatten bliver markant lavere.
Så jeg vil ikke stå her og sige: Nej, hvor er det bare rigtig positivt.
Morten Messerschmidt (DF), 2007-12-06:
Nu bemærkede jeg, at hr. Michael Aastrup Jensen sagde, at det, som man var kommet frem til her, var godt.
Det, man jo så skal notere sig, er, at Venstre altså synes, det er godt, at Danmark hvert år nu skal donere 0,5 mia. kr. mere til EU.
Det er fair nok, det er jo et synspunkt, man kan have.
Men jeg undrer mig over noget.
Vi får stribevis af revisionsrapporter, senest i går, om fiskerikontrollen, der viser, at budgetterne sejler, at der overhovedet ikke er tjek på kontrollen med pengene i EU.
Hvordan kan det så være, at hr. Aastrup Jensen som ordfører for et ansvarligt regeringsbærende parti overhovedet ikke ønsker at nævne de problemer med revisionskontrollen med et eneste ord, når vi altså nu engang behandler budgettet her?
Jeg synes, det er meget besynderligt, at man prøver at mane sådan et billede frem om, at alting er fryd og gammen i EU, på trods af at vi har at gøre med en organisation, der efter 50 år end ikke kan få en anmærkningsfri revisionsrapport.
Michael Aastrup Jensen (V), 2007-12-06:
Ligeledes bevares Storbritanniens rabatordning, som dog udfases.
Denne rabatordning blev vedtaget i 1985, da landet var den mindst velhavende nettobidragsyder, hvilket i dag har ændret sig markant.
Vi så derfor helst, at den rabatordning blev helt afskaffet.
Østrig, Sverige, Holland og Tyskland opnår gennem forslaget en rabat på finansiering af rabatten.
Denne rabatordning er heldigvis kun midlertidig.
Vi i Venstre er imod alle disse rabatordninger, og vi mener derfor ikke, at der fremover bør gives særlige rabatordninger til enkelte lande.
Som fru Charlotte Antonsen lagde vægt på under behandlingen af det forslag, der blev fremsat før valget, ser vi i Venstre også positive ting ved forslaget.
Bl.a. har Danmark bidraget til at sikre en forøgelse af de årlige forskningsrammer på 75 pct., hvilket kan være med til at sikre velfærden og udviklingen i EU.
Selv om vi kunne have ønsket os, at aftalen på nogle punkter var en smule anderledes udformet, må man med 27 medlemslande gå på kompromis.
Vi i Venstres støtter forslaget, fordi vi i vurderingen af det samlede forslag har lagt vægt på flere midler til forskning og færre midler til struktur.
Frank Aaen (EL), 2007-12-06:
Vi kommer med spørgsmålene skriftligt.
Jeg vil bare sige, at en sådan formulering - altså at det først skal aftales i en udvalgt kreds af partier, og at det efterfølgende skal gennem Finansudvalget - jo ikke i sig selv er betryggende nok set fra mit synspunkt, for Finansudvalget kan naturligvis kun agere ud fra noget, der er vedtaget i Folketinget, og ikke ud fra noget, som man mener der er flertal for i Folketinget.
Derfor vil jeg altså bore lidt videre i spørgsmålet.
Men udgangspunktet er, at jeg har tillid til, at regeringen vil opføre sig pænt og ordentligt på det her område.
Jeg vil bare være helt sikker, for vi kan jo også komme i den situation en anden gang.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2007-12-06:
Jeg vil naturligvis meget gerne bidrage til at afklare de spørgsmål, der måtte være af, kan man sige, bevillingsmæssig karakter inden tredjebehandlingen.
Jeg tror, som hr. Frank Aaen også var inde på, at nogle af spørgsmålene måske egner sig til en mere endegyldig afklaring skriftligt.
Jeg kan betrygge hr. Frank Aaen med, at regeringens intention er fuldstændig den samme som hr. Frank Aaens, nemlig at sikre, at vi ikke kommer til at stå i et bevillingsmæssigt tomrum, fordi valgets afholdelse altså har nødvendiggjort, at finansloven ikke kan vedtages, inden næste finansår starter.
Der er ikke andre motiver end dette.
Opgaven er selvfølgelig at sikre, at de udgifter, der afholdes, indtil en endelig finanslov er vedtaget, er hjemlet, sådan som lovgivningen og forvaltningsretten tilskriver det ved aktstykker i Finansudvalget.
Det er jo adkomsten til at kunne foretage udbetalinger i den mellemliggende periode.
Derfor synes jeg heller ikke, at der med rette kan bruges udtrykket, at man bare kan deponere en indflydelse hos en bestemt udvalgt skare af partier.
Det, der skal til, hvis man i kredsen af satspuljepartier ønsker at sikre en bevilling, som ikke følger af allerede indgåede satspuljeforlig, er jo en politisk enighed bag et aktstykke, som så skal præsenteres for Folketingets Finansudvalg.
På niveauet af intentioner, kan man sige, har jeg altså fuldt ud samme intentioner som hr. Frank Aaen.
Med hensyn til, hvilke spørgsmål af mere teknisk karakter det måtte give anledning til at få afklaret, så stiller jeg mig selvfølgelig til rådighed og tror, at vi med fordel kan håndtere det i en skriftlig procedure forud for tredjebehandlingen.
Frank Aaen (EL), 2007-12-06:
Selvfølgelig skal der vedtages en lov som den her, ellers stopper alle lønninger, alle indtægter og hvad ved jeg?
Så den er vi jo selvfølgelig for.
Men det, vi skal være meget omhyggelige med, er, at der ikke i det hul, der er her mellem den gamle finanslov og den nye finanslov, kommer nogle ting igennem, uden at der er retmæssig hjemmel.
Det, jeg gerne vil spørge finansministeren om, er selvfølgelig principielt: Står finansministeren inde for, at der ikke kommer noget, som det lige kunne være rart at få skubbet igennem hullet mellem de to finanslove?
Det er den ene ting.
Den anden ting er, at der er noget heri, som jeg ikke kan lide, og som jeg godt lige vil have uddybet.
Såfremt en satspuljebevilling, der udløber i 2007, ønskes videreført, kræves der enighed herom blandt satspuljepartierne.
Det forstår jeg altså ikke helt.
Kan vi pantsætte en del af vedtagelserne om anvendelse af statens midler til et udvalgt antal af partier?
Nu er det et ganske stort antal partier, sådan set alle andre end Enhedslisten.
Men jeg synes jo stadig væk gerne, at jeg vil vide, om man uden om Folketinget i en udvalgt kreds af partier kan aftale en videreførelse af nogle bevillinger, der ikke er dækning for i en vedtaget finanslov.
Det vil jeg godt have en forklaring på, og hvis ikke vi kan få den nu helt præcis, vil der i hvert fald komme et skriftligt spørgsmål om det.
Der er også lagt op til, at man godt kan få hjemmel til nye eller ændrede dispositioner i finansåret, hvis Finansudvalget tilslutter sig det.
Det er to vigtige ting, jeg meget gerne vil have præciseret, inden vi går til tredje behandling, for at sikre mig, at der ikke lige er nogen ting, der tilfældigvis kommer til at smutte igennem.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2007-12-06:
Jeg skal gøre det kort, dels fordi en række af ordførerne, bl.a. hr. Svend Auken, jo så glimrende har redegjort for forslaget, dels fordi denne første behandling er en slags genopførelse af den første behandling, som fandt sted, før valget blev udskrevet.
Jeg kan af det referat af debatten, som jeg har læst, se, at en række af de synspunkter, der også er gjort gældende her i debatten, også blev gjort gældende ved den lejlighed, og at den daværende finansminister i den sammenhæng også har redegjort for den danske forhandlingsposition og i øvrigt - det kan jeg jo notere mig - modtog en pæn portion ros fra en række af Folketingets medlemmer for den indsats, der blev ydet i forbindelse med det kompromis, der er indgået, som nuvel vil opretholde rabatterne, men jo også tegner et fremadrettet perspektiv, og som i øvrigt sikrede, at den danske satsning på at forøge midlerne til forskning blev gennemført succesfuldt.
Der er tale om at udleve en beslutning, der er givet mandat til i Europaudvalget, så vi står altså her med et stykke opfølgningsarbejde, som vi er forpligtet til at bringe i mål, og det håber jeg kan ske hurtigt.
Britta Schall Holberg (V), 2007-12-06:
Lovforslaget er en genfremsættelse af et tilsvarende lovforslag fra den 24. oktober 2007.
Teatrene har så udtrykt et udtrykkeligt ønske om, at der etableres et fælles forhandlingssekretariat, som kan forhandle overenskomster for teatrenes medarbejdere.
Dette fællessekretariat skal finansieres af teatrene selv.
Når teatrene overhovedet har bedt om det, er det, fordi de ikke føler, at de er i stand til at løfte opgaven hver for sig.
Teatrene ønsker også, at staten bistår ved forhandlingerne, og det betyder, at der med lovforslaget etableres en hjemmel til, at finansministeren skal godkende de kollektive overenskomster for personalet ved de omtalte teatre.
Dog ønsker Peter Schaufuss Balletten ikke at være med i ordningen, og det står dem så også helt frit for at vælge at lade være at være med.
I det hele taget er ordningen, der etableres, aldeles frivillig.
De teatre, der vælger ikke at tilslutte sig, må selv forhandle deres ansattes løn- og ansættelsesvilkår.
Loven forventes at træde i kraft pr. 1. januar 2008.
Venstre kan helt tilslutte sig lovforslaget.
Malou Aamund (NY), 2007-12-06:
Den Ny Alliances ordfører, fru Gitte Seeberg, ikke har mulighed for at være til stede i salen i dag, skal jeg på vores ordførers vegne tilkendegive Ny Alliances holdning til lovforslaget.
Vi er i Ny Alliance grundlæggende positive over for lovforslaget, der har til formål at begrænse energiforbruget ved at stille krav til design og energiforbrugende produkter.
Der er behov for alle tiltag - store som små - for at begrænse energiforbruget, og vi vil derfor se positivt på forslaget under udvalgsbehandlingen.
Mette Gjerskov (S), 2007-12-06:
Som ny klima- og energiordfører for Socialdemokraterne vil jeg gerne starte med sige velkommen til den nye minister.
Det er jo en gennemførelse af et direktiv.
Vi synes, det er meget positivt, at der på den her måde kommer lovgivning i EU om at begrænse energiforbruget i energiforbrugende produkter.
Vi var faktisk parate til at gå væsentlig længere, end tilfældet er med de minimumsregler, der ligger her.
F.eks. har vi stillet en lang række forslag på energiområdet, men når vi decideret taler om energiforbrugende produkter, kunne vi jo godt tænke os, at man for alle husholdningsartikler fik en mærkningsordning ligesom den, vi kender på køleskabe, frysere, vaskemaskiner, altså på hårde hvidevarer.
Der har vi en energimærkningsordning fra A til G, eller hvad der efterhånden er, hvor den enkelte forbruger selv kan sige: O.k., med det her produkt er jeg en klimahelt, eller med det her produkt er jeg et klimasvin.
Men forbrugeren bestemmer selv.
I dag er det sådan, at når man køber et tv eller en brødrister, for den sags skyld, aner man ikke, om man er en klimahelt eller et klimasvin, og det er faktisk ret surt.
Samtidig ved vi også, at den slags ordninger er et incitament til, at virksomhederne virkelig gør noget i deres forskning og udvikling for at lave nogle mere energibesparende produkter.
Når det er sagt, at vi gerne var gået meget længere, vil jeg også sige, at det her forslag er et godt skridt på vejen.
Der er listet 30 produkter, som man vil starte med, herunder tv og standbyforbrug, noget, som jeg tror de fleste danskere er klar over er et problem.
Det vil man altså kigge på, og der vil man gå ind og stille nogle krav.
Det synes vi er meget, meget positivt.
Vi vil selvfølgelig stille et par spørgsmål undervejs.
Der er nogle ting, vi har brug for at få uddybet, men vi er meget positive over for det her lovforslag.