runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2007-04-27:
Det synes jeg var et spændende indlæg.
Jeg skal bare være sikker på, at jeg har forstået ordføreren korrekt, nemlig at ordføreren egentlig mener, at der er et behov for en sådan ordning, men at det er noget, som kommunerne skal klare.
Er det korrekt forstået, at ordføreren mener, at der er behov for, at der er et sted, hvor folk kan gå hen og få gratis gældsrådgivning, men at det er noget, som kommunerne skal tage sig af, og ikke noget, hvor vi skal gå ind og lave en forsøgsordning for at se, hvordan det kunne fungere i Danmark?
Det er det første spørgsmål.
Det andet spørgsmål drejer sig om, at ordføreren siger, at det er de mennesker, for hvem det er blevet til et socialt problem, man skal give rådgivning.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2007-04-27:
Det er jo ikke noget nyt i, at det er kommunen, der skal tage sig af den problemstilling, at en borger har fået et socialt problem på grund af gældsætning.
Det er også i dag en af kommunens opgaver at hjælpe den pågældende borger.
Derfor er der masser af grunde til at gå tilbage til sit kommunale bagland.
Jeg synes, det var relevant at rejse den problemstilling over for kommunerne for ligesom at sikre, at de også løser det her tilfredsstillende.
Vi kan ikke overtage det ansvar, og det er egentlig det, jeg ser vi gør ved at lave den her statslige rådgivningsfunktion.
Fra statens side har vi selvfølgelig en forpligtelse til at sikre forebyggelse, ikke mindst igennem information, hvilket vi jo også gør ved at sætte fokus på ÅOP osv. samt generelt øge folks viden om de her ting.
Line Barfod (EL), 2007-04-27:
Jeg fik ikke svar på mit andet spørgsmål: Mener ordføreren ikke med al den tale om, hvor meget vi skal gøre for at forebygge, hvilket jeg er fuldstændig enig i, at det er bedre at forebygge, at folk kommer ud i de store problemer?
Hvis vi går ind og giver gældsrådgivning på et tidligt tidspunkt, kan vi undgå, at folk bliver hjemløse, kan vi undgå, at folk kommer ud i langtidsarbejdsløshed og måske endda på kontanthjælp i mange år, kan vi undgå, at folk får en voldsom forværret psykisk sygdom, kan vi undgå, at folk får en voldsom social deroute, kan vi undgå, at folk får så store problemer, at de bliver skilt og børnene måske fjernet osv. Alt det her er ikke skræmmeeksempler.
Det er eksempler, som jeg kender fra min egen og fra mange andres hverdag, fra folk, som sidder med det her.
Det er konsekvenserne af, at man ikke sætter ind og giver en gældsrådgivning.
Derfor vil jeg bare høre med al den her fine snak om forebyggelse, om ikke ordføreren mener, at det ville være fornuftigt at lave den forebyggelse, at man kan få rådgivning, inden man er blevet til et socialt problem, som ordføreren kalder det.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2007-04-27:
Jeg undrede mig virkelig over ordførerens indlæg.
Ordføreren startede med at give forslagsstillerne tilgivelse, hvorpå ordføreren fortsatte med at sige, at gæld ikke kommer af sig selv, og at folk ikke er uden skyld.
Der er altså ikke nogen tilgivelse for dem, der er havnet i stor gæld.
Så kommer ordføreren efterfølgende og siger, at der er grænser for, hvad staten kan bestemme, og det kommer oven i købet fra en ordfører fra et parti, hvor ministeren har været ude og udtalt sig om, hvor mange børn folk skal have, og at slik skal stå et bestemt sted i detailhandelen.
Jeg syntes, det er interessant.
Når vi nu taler om, at dette forslag bygger på, at vi skal have en forsøgsordning med offentlig gældsrådgivning, og når ordføreren mener, at information og forebyggelse er vigtig, kunne ordføreren så ikke gå så langt som til at se det her forslag som en del af både forebyggelse og information og derfor gå med til en forsøgsordning?
Lone Dybkjær (RV), 2007-04-27:
Først vil jeg gerne vedrørende det med de fraskilte sige, at jeg bare sagde, at det er der præster der ikke vil.
Så sagde jeg vedrørende spørgsmålet om de homoseksuelle, fordi fru Birthe Rønn Hornbech selv bragte det op, og jeg synes da, man har lov til at kvittere for, at nogen bringer et emne op, sådan som fru Birthe Rønn Hornbech gjorde: Jamen i dag skal de tage stilling, men de kan jo ikke tage stilling til giftermålet, fordi det er forbudt.
Det er jo altid nyttigt at høre, hvad andre mener, når andre mener, man udtrykker sig uklart, og man selv synes, man er enormt klar.
Jeg vil sige med det samme, at vi jo ingen idé har om, at det her overhovedet skal til betænkningsafgivelse nu.
Vi har derimod en idé om, at man kan benytte den kommende periode frem til den 1. oktober, eller hvornår det nu er, til at få klarlagt nogle af de situationer, som ordføreren også kommer ind på.
Jeg vil blot sige, at jeg har den helt overordnede holdning med hensyn til ægteskabslovgivning, at det i dag drejer sig om en han og en hun.
Jeg synes, det også kan være to hanner og to hunner.
Det er bare det, jeg mener med det kønsneutrale.
Men vi kan jo gå ind i det i udvalgsarbejdet.
Jeg har set meget overordnet og simpelt på det.
Jeg synes bare, det skal være kønsneutralt.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2007-04-27:
Fru Lissa Mathiasen må meget undskylde, hvis jeg skulle have et ærinde – det er i hvert fald forkert opfattet – i at så tvivl.
Jeg synes, Socialdemokraterne egentlig ganske glimrende selv har sået tvivl om standpunktet her.
For fjerner vi netop det her, jamen så er vi i den situation, at så får vi også splittelsen i den danske folkekirke.
Det ligger helt eksplicit i det, og derfor er det en totalt manglende forståelse for konsekvenserne, hvis man støtter det her forslag, som det ligger.
Og det er jo ikke bare en bekymring, som Det Konservative Folkeparti har.
Vi har jo set flere, som konkret har kommenteret det beslutningsforslag, vi står og behandler i dag, som har sagt, at det vil splitte folkekirken, og det er det samme som at lægge en bombe ind under den danske folkekirke.
Det kan godt være, at det måske ikke er så passende valgstrategier osv., men det er jo konsekvensen af det.
Lissa Mathiasen (S), 2007-04-27:
Uanset hvor mange ord der bliver brugt fra hr. Per Ørum Jørgensens side, savner jeg sådan set svar på de spørgsmål, jeg stillede.
Det betyder selvfølgelig det samme som, at vi i dag har præster i folkekirken, der siger, at de ikke vil vie folk, der har været skilt.
Det er et anliggende, de har besluttet.
Det er ikke noget, vi vil blande os i.
I modsætning til Dansk Folkeparti, der siger, at de ikke vil acceptere, at man tager den beslutning, så har vi netop sagt: Vi har intet imod, at folkekirken tager den beslutning, vi vil give dem friheden til det.
Jeg synes, det er rimeligt, hvis hr. Per Ørum Jørgensen i stedet for en gang til at kaste hvirvelvinde op vil bekræfte, at begge vores forslag rent faktisk har gået på, at vi ikke vil blande os i folkekirken og dens anliggender.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2007-04-27:
Jeg kan kun forstå fru Lissa Mathiasen på den måde, at hvis der er præster, der gerne vil vie homoseksuelle, så skal de have lov til det.
Og det er jo mangel på respekt og forståelse for den splittelse, der er i det her spørgsmål i folkekirken, og derfor må det være en samlet folkekirke, der kommer og beder Folketinget om at ændre de her ting.
Det er ikke noget, hvor vi skal presse på den anden vej.
Det er et indre anliggende, det er et af folkekirkens ritualer, som vi vil gå ind og røre ved.
For ændrer vi det i den retning, som Socialdemokraterne har foreslået, så er vi også inde og røre ved de indre anliggender.
Line Barfod (EL), 2007-04-27:
Men der har vi altså givet folkekirken frihed til selv at bestemme, om man ønsker at have kvindelige præster eller ej.
Der er nogle menigheder, der ikke ønsker at have kvindelige præster, og der er nogle mandlige præster, der ikke ønsker at have noget med kvindelige præster at gøre.
Mener hr. Per Ørum Jørgensen, at det var en forkert beslutning, og mener Det Konservative Folkeparti, at vi skal gøre det om, fordi der er den splittelse på området?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2007-04-27:
Jeg har det helt fint med kvindelige præster, men min personlige holdning til det er egentlig ikke så interessant, netop fordi vi snakker om, at det jo også er et af de indre anliggender, hvor jeg ikke føler, at jeg skal blande mig i, hvordan de enkelte præster agerer.
For det ligger jo eksplicit i det, som oppositionen lægger frem her, at den enkelte præst skal udfordres på det her område, skal forholde sig til det i forhold til sin samvittighed, i forhold til sin menighed, i forhold til sit menighedsråd.
Derfor er den konservative holdning på det her område meget, meget klar.
Medmindre der kommer et meget, meget klart ønske fra den danske folkekirke om, at de her ting skal ændres, vil vi ikke gå ind og ændre på det.
Line Barfod (EL), 2007-04-27:
Jeg kan forstå, at hr. Per Ørum Jørgensen ikke mener, at folkekirken skal have frihed til selv at bestemme i forhold til at vie homoseksuelle.
Det må folkekirken ikke selv bestemme, medmindre de er fuldstændig enige alle sammen i folkekirken, hvordan det så end skulle kunne lade sig gøre.
Så forstår jeg bare ikke logikken i forhold til kvindelige præster, for
hvis grundlaget for hr. Per Ørum Jørgensens holdninger er, at man ikke må gå ind og give kirken frihed på et punkt, hvor kirken ikke er hundrede procent enig, så burde konsekvensen jo være, at hr. Per Ørum Jørgensen heller ikke skulle mene, at folkekirken skulle have frihed til selv at bestemme, om man vil have kvindelige præster eller ej, fordi der dér ikke er enighed.
Derfor vil jeg gerne høre hr. Per Ørum Jørgensen forklare mig forskellen på de to punkter.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2007-04-27:
Jeg synes da, at der er en væsentlig forskel.
Man kan sige, at det jo i dag generelt er accepteret, også i den danske folkekirke, at man har kvindelige præster.
Der bliver faktisk uddannet flere kvindelige præster end mandlige præster.
Så det er en tilstand, som er generelt accepteret.
Det er jo herligt, at vi har en folkekirke, hvor der er plads til mange forskellige synspunkter.
Det er en styrke, at man har den rummelighed og mangfoldighed.
Så kan der være enkelte, der er imod.
Fred med det.
Men det her spørgsmål, som er absolut kontroversielt – at skulle udfordre folkekirken til at forholde sig til det her spørgsmål, at udfordre den enkelte præst i relation til sin samvittighed, i relation til sin menighed, i relation til menighedsrådet – er en glidebane, som jeg simpelt hen ikke synes vi kan være bekendt.
Lone Dybkjær (RV), 2007-04-27:
Jeg håber, at der er mange præster, der hører det, hr. Per Ørum Jørgensen siger, af én grund: Det er længe siden, jeg har hørt magen til mistillid til, at præster er i stand til at håndtere deres gerning, det må jeg sige.
Hvis man prøver på at sige: Kære præster, I har valgfrihed, så falder det hele fra hinanden.
Det er jo sådan, hr. Per Ørum Jørgensen udtaler sig.
De kan ikke tåle den frihed, de kan ikke klare den frihed, de kan ikke klare at diskutere med deres menighedsråd.
Så vil jeg bare gerne sige til hr. Ørum Jørgensen, at jeg godt kan forstå, at han ikke er klar over det, for han er jo ung, men jeg skal hilse og sige, at dengang, der kom kvindelige præster, var det temmelig kontroversielt, og der var bestemt ikke enighed i folkekirken.
Det er jo også den debat, der afspejler sig i dag.
Det, som er kernen i det, er, om hr. Per Ørum Jørgensen virkelig mener, at folkekirken vil splittes totalt op, hvis vi fjerner det forbud, der i dag er mod kirkelig vielse; at så vil det hele falde fra hinanden.
Jeg vil godt have bekræftet, at det er sådan, han ser på det, for det er det, han siger.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2007-04-27:
Det vil splitte folkekirken i en grad, som ingen af os vel egentlig grundlæggende har lyst til.
Men jeg er da glad for, at fru Lone Dybkjær modererer det lidt, for når man læser i Kristeligt Dagblad fra starten af februar, fremgår det jo, at præsterne, hvis ikke de vil gennemføre den her ligestilling, jo bare kan finde et andet job.
Det er total mangel på respekt for den danske præstestand.
Lone Dybkjær (RV), 2007-04-27:
Nu tror jeg, at både hr. Per Ørum Jørgensen og andre har oplevet, at ting måske skæres lidt hårdere til i medier, end de egentlig er sagt.
Vi foreslår, at man fjerner det forbud, der er i dag.
Vi tror, at den danske folkekirke har så meget rummelighed, at den kan klare det.
Det er da klart, at der er nogle præster, der skal tage stilling til nogle ting, som de ikke behøver at tage stilling til i dag, fordi der er et forbud, men sådan er livet.
Det ville man jo heller ikke i en periode.
Jeg har tillid til, at folkekirken kan klare de udfordringer.
Jeg må konstatere, at det har ordføreren ikke.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2007-04-27:
Jeg er sådan set fuld af respekt for og har også tillid til, at den danske folkekirke kan løse de udfordringer, men vi har også et ansvar for, hvordan vi udfordrer.
Tænk, hvis nu der var et flertal for det her i Folketinget, altså en ændring af reglerne, så man tvinger folkekirken ud i en situation, vi ikke har et fælles ønske om.
Der er ikke et ønske fra folkekirken om at komme i den her situation, hvorfor skal vi så bringe folkekirken i den situation?
Er det ideologisk, er det rettighedskampen for de homoseksuelle, der skal bringe den danske folkekirke i den her ganske alvorlige situation?
Vi må jo bare på baggrund af de kommentarer, der er kommet, konstatere, at bliver der et regeringsskifte med et andet flertal end det borgerlige og med Dansk Folkeparti, så er der altså bomber på vej ind under den danske folkekirke og den tradition, vi har på området.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2007-04-27:
Mon ikke den konservative ordfører og jeg fælles kan glæde os over den radikale ordførers pludselig opståede dybe omsorg for den danske folkekirke.
Det synes jeg vi skal glæde os over.
Men nu vil jeg altså opfordre den konservative ordfører til nærmere at fortælle, hvordan det hænger sammen i den danske folkekirke, for der er åbenbart meget uvidenhed i denne sag.
Er det ikke rigtigt, at der er sket store ændringer i den danske folkekirke inden for den sidste halve snes år?
Vi er nået så langt nu, at der er biskopper, der på deres hjemmeside har skrevet noget, der er tæt på ritualer for indgåelse af registrerede partnerskaber.
Så det er altså ganske urigtigt, når fru Lone Dybkjær siger, at præsterne i dag slipper for at tage stilling.
Hver eneste præst, der får en opfordring til at velsigne to homoseksuelle, skal tage stilling til, om han vil ingenting, eller om han vil følge sin biskop eller en biskop i et andet stift eller noget helt tredje.
Der er hundrede sytten gradsforskelle i dag.
Er det ikke rigtigt forstået, og kan vi ikke få det forklaret?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2007-04-27:
Det er helt korrekt.
Jeg kan faktisk ikke formulere det meget bedre end fru Birthe Rønn Hornbech, som jo absolut er en af kapaciteterne på dette område med sin mangeårige erfaring.
Derfor føler jeg faktisk også, at den situation, vi er i nu, er, at man negligerer konsekvenserne af det forslag, som ligger her, og jeg må sige, at jeg da også er forundret over den store interesse og omsorg, som Det Radikale Venstre lige pludselig udviser for den danske folkekirke.
Det er nyt, men ganske interessant.
Kamal Qureshi (SF), 2007-04-27:
Vi har jo så sent som i går haft en meget stor debat om værdier.
Det var debatten om, hvad der skal være de bærende værdier i det danske samfund.
Så lad mig da benytte lejligheden i dag til igen at slå nogle ting fast.
Vi så i hvert fald tydeligt i går, at der var et værdifællesskab imellem de partier, der er i opposition, og at der, som De Konservative i hvert fald udtrykte det, ikke var et værdifællesskab imellem regeringspartierne og deres støtteparti.
Men der er i hvert fald nogle værdier for SF, som er centrale, og som vi deler med oppositionspartierne, og det er bl.a. ligestilling.
Det er ligestilling set i den kontekst, hvilket også forslaget lægger op til, at man principielt går ind og kigger på, hvordan vi kan skabe et samfund, hvor de seksuelle mindretal, her de homoseksuelle, kan få de samme rettigheder som de heteroseksuelle.
Sådan bør det være.
Så er der nogle forhold i forslaget, som vi kan kigge nærmere på under udvalgsbehandlingen, men principielt og værdimæssigt vil jeg gerne understrege, at der er fuld enighed om det.
Dansk Folkepartis ordfører sagde heroppefra, at de mener, at de homoseksuelle skal have en delvis ligestilling, men jeg vil gerne slå fast, at det for SF er afgørende, at der er en reel ligestilling.
Så hører jeg, at De Konservative mener, at frihed er en bombe.
Det er sådan set også interessant nok i den her kontekst at gøre det klart, hvem der står for frihed, og hvem der mener, at frihed kan blive til en bombe.
Vi mener helt klart, ligesom vi har gjort i andre sammenhænge, at den danske folkekirke er i stand til selv at træffe en lang række afgørende beslutninger, og det kan andre trossamfund også.
Det har vi tillid til, og som fru Birthe Rønn Hornbech meget tydeligt gjorde klart, er der allerede en masse præster og biskopper, der forholder sig til de her spørgsmål, og som udfører mere eller mindre udførlige ritualer i forbindelse med homoseksuelle vielser.
Vi er tilhængere af at give trossamfundene en reel frihed, så de selv kan afgøre, hvad de gerne vil også i det her spørgsmål.
Det skal være et trosspørgsmål og ikke et politisk spørgsmål.
Det skal ikke være et spørgsmål, som folketingsflertallet afgør, men det enkelte trossamfund må selv afgøre det og tage det på sig.
Så vil jeg også gerne tage en anden ting med, som typisk kommer op i den her type debatter, nemlig børnenes tarv, hvor hr. Per Ørum Jørgensen, den konservative ordfører, siger, at han mener, at børn skal have to forældre, og at det skal være en af hvert køn.
Der er SF’s holdning i forhold til f.eks. adoption, at det er bedre, at børn får to forældre af samme køn eller får en enlig forælder, end at de vokser op på et børnehjem, hvor der ingen forældre er.
Derfor er vi også enige om, at der skal ske en vurdering af de homoseksuelle for at kunne blive godkendt som adoptivforældre, på samme måde som andre forældre bliver kigget på, så man kan se, om de er egnede til at være forældre.
Så man kan sige, at vi principielt set deler værdisæt i oppositionen, og vi er enige om det grundlag, der ligger for forslaget.
Der er nogle forskellige ting inde i forslaget, som vi kan kigge nærmere på under udvalgsbehandlingen.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2007-04-27:
Indledningsvis vil jeg sige, at jeg er helt overbevist om, at fru Lone Dybkjær og hendes mand udgør et ganske udmærket ægtepar.
Det er der ingen tvivl om.
Jeg vil godt lige forholde mig lidt til fru Lone Dybkjærs udtalelser fra den 6. februar.
Jeg vil gerne citere, hvad hun siger: »Hvis de« – altså præsterne – »ikke vil vie homoseksuelle, må de overveje deres job.
Vi er imod al diskriminering.«
Er der ikke noget smagsdommeri fra De Radikales side lige præcis i det her spørgsmål om, hvad præsterne skal mene?
Lone Dybkjær (RV), 2007-04-27:
Jeg holder mig jo inden for lovgivningen.
Jeg har jo ikke foreslået at blande mig i kirkens indre anliggender på det her punkt.
Det er da klart, at hvis man kommer i for stor uoverensstemmelse med den almindelige trend i folkekirken, eller hvad ved jeg, må man jo overveje, hvad man så gør.
Tværtimod har vi jo altså foreslået, at der skal laves en lov, sådan at kirken har sin egen lov.
Det står så i øvrigt i grundloven, at man skal gøre det, og man kan jo undre sig over, at det ikke allerede er sket.
Vi går ind for ligestilling, og det vil jeg da gerne have som mit politiske synspunkt, og derfor synes jeg også, at det her er på kanten.
Vi vil nærmere undersøge spørgsmålet om, hvad menighedsrådenes muligheder er for at lave en kønsdiskriminerende ansættelse.
Jeg ved ikke, hvor langt det går, men jeg har jo fået et svar fra kirkeministeren, der siger, at den undtagelse, der i dag er for kirken på det ligestillingsmæssige område, ikke indebærer, at mandlige præster ikke skal samarbejde med kvindelige præster.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2007-04-27:
Hvis jeg forstår fru Lone Dybkjær ret, så mener Det Radikale Venstre altså ikke det, som man kunne læse i avisen: at en præst, som på baggrund af sin samvittighed og funktion ikke ønsker at vie homoseksuelle, bare kan finde et andet job.
Altså, er det den her rettighedskamp på vegne af de homoseksuelle, som De Radikale er blevet bannerfører for, der afgør de her ting, og ikke den enkelte præsts samvittighed, for de kan jo bare finde et andet job?
Anerkender fru Lone Dybkjær ikke også det faktum, at selv om biskopperne jo har forsøgt at finde fælles fodslag i det her spørgsmål, så er det ikke lykkedes for biskopperne, og at det vil sige, at man splitter folkekirken op i to opfattelser?
Jeg er bange for, at fru Lone Dybkjær undervurderer konsekvenserne af at udfordre det her spørgsmål.
Lone Dybkjær (RV), 2007-04-27:
Jeg bliver bare nødt til at sige, at præsterne i dag jo er nødt til at forholde sig til livet, som det nu engang er, og det betyder så, at præster har måttet forholde sig til, om de ville vie fraskilte.
Det var der mange der ikke ville i starten.
Præster har måttet forholde sig til kvindelige præster.
Der er nogle, der ikke ønsker kvindelige præster.
Vi har også set det her for nylig med nogle, der har udtalt sig om det.
Og der har vi fået en klar beskrivelse fra kirkeministeren om, at man ikke blander sig i menighedsrådenes arbejde, men at det er klart, at mandlige præster, når der i øvrigt er brug for det, skal samarbejde med kvindelige præster, selv om de er imod ansættelse af kvindelige præster.
Det, der sker i dag, er, at der jo faktisk er præster og biskopper i kirken, der mener, at det er urimeligt, at man ikke finder nogen former for kirkelig velsignelse, fordi der er et forbud mod kirkelig vielse i dag.
Det er, tror jeg, fordi nogle i kirken mener, at det måske er meget godt, at man ligestiller homoseksuelle og heteroseksuelle.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2007-04-27:
Jeg synes, det er lidt beskæmmende, så lidt fru Lone Dybkjær ved om det, hun udtaler sig om.
Er fru Lone Dybkjær ikke klar over, at der stadig væk er præster, der siger nej til at vie fraskilte, og at de er i deres gode ret til det?
Derfor skal præsterne altså stadig væk overveje det.
Jamen vil fru Lone Dybkjær så ikke godt lade være at blive ved med at sige, at præsterne ikke skal tage stilling i dag?
De skal tage stilling, for der er forskellige muligheder for velsignelseshandlinger for homoseksuelle i dag, og derfor må enhver præst tage stilling til, om han vil følge ikke de vejledninger, præsterne får, men de muligheder, præsterne har fået af forskellige af landets biskopper.
Nu siger fru Lone Dybkjær giftermål.
Jeg håber, fru Lone Dybkjær er klar over, at det, biskopperne igen har drøftet for et par år siden og med forskelligt resultat udsendt deres tanker om, ikke går på ægteskab.
Det, de skal tage stilling til, er så ikke det, fru Lone Dybkjær ønsker at man skal tage stilling til.
Det er jo en del af demokratiet.
Men altså, ægteskab har ikke været på tale.
Det har været registreret partnerskab, der har været drøftet blandt biskopperne.
Det er fru Lone Dybkjær vel klar over?
Lone Dybkjær (RV), 2007-04-27:
Ja, og det sagde jeg jo heller ikke.
Det, fru Birthe Rønn Hornbech ankede over for mig, var, at jeg ligesom påstod, at præsterne ikke skulle tage stilling til noget som helst i dag.
Og så siger fru Birthe Rønn Hornbech, at der jo er en diskussion i præste- og biskopkredse om, hvorvidt man skal give en kirkelig velsignelse.
Det er jeg helt med på.
Fru Birthe Rønn Hornbech sagde, at præster og biskopper skal tage stilling til en hel masse i dag.
Til det sagde jeg ja, og at det da var et meget godt argument for, at folkekirken sikkert også ville overleve, hvis man fjernede forbuddet mod kirkelig vielse i loven om registreret partnerskab.
Jeg tror, at man så ville være i stand til at håndtere det.
Jeg synes sådan set, fru Birthe Rønn Hornbech gav mig udmærkede argumenter for det synspunkt, for hun sagde, at der allerede er mange ting, man skal tage stilling til i dag, f.eks. spørgsmålet om, hvorvidt man ønsker at give en kirkelig vielse eller ej.
Afstemning