runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bjarne Corydon (S), 2015-03-11:
Mange tak for spørgsmålet.
Det er ganske rigtigt, som spørgeren gør opmærksom på, at den 1. november sidste år blev alle borgere, som ikke selv havde tilmeldt sig eller søgt om fritagelse, tilmeldt digital post fra det offentlige.
I den forbindelse blev der gennemført en meget omfattende kommunikationskampagne, og den resulterede i, at 98 pct. af borgerne – det er nærmest nordkoreanske tilstande – i november 2014 havde kendskab til, at posten fremover ville komme digitalt.
Kun ca. 6 pct. af borgerne blev tilmeldt uden i forvejen at kende e-Boks, og af dem har over halvdelen allerede nu tjekket deres digitale post.
Tilbage er der så en gruppe på ca. 150.000 borgere, som ikke tidligere har været i kontakt med e-Boks, og som ikke har været logget ind på digital post, og det svarer altså til ca. 3 pct. af alle tilmeldte.
Derudover er der en lidt større gruppe, som ikke har opgivet deres e-mail eller mobilnummer, så de kan få en besked, når de modtager digital post, og det er de grupper, vi skal have særligt fokus på.
Vi ved, at ca. en tredjedel af dem, der ikke tidligere har brugt e-Boks, er unge under 18 år, som kun i begrænset omfang modtager post fra det offentlige af indlysende årsager, og jeg er ret overbevist om, at den gruppe nok skal komme på, efterhånden som de f.eks. skal søge ind på en uddannelse eller har behov for at modtage offentlige ydelser.
Alligevel gennemfører vi i foråret en målrettet kommunikationsindsats, der er rettet mod unge, ligesom der er udarbejdet undervisningsmateriale, som skolerne frit kan benytte over for den her gruppe.
Derudover er der en gruppe af borgere, hvor det er nødvendigt med en særlig indsats, og det gælder bl.a. de ikkedansksprogede, og til dem er der i forvejen lavet materiale på flere sprog, og der sendes inden for de næste uger yderligere materiale ud på sprogskolerne.
Myndighederne har jo en meget stor interesse i, at den post, de sender, faktisk bliver læst, og der er en anerkendelse af, at det kan være hensigtsmæssigt at udvise en vis fleksibilitet i den forbindelse.
Så når jeg ser på tallene og på de initiativer, vi har sat i gang, synes jeg, der er grund til optimisme.
Kendskabet til digital post er tårnhøjt, og det er ganske få procent, som endnu ikke har besøgt løsningen, og der er sat initiativer i søen for at understøtte, at de borgere ikke kommer i klemme.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2015-03-11:
Vil ministeren tage initiativ til at forbedre adgangsforholdene for handicappede på Børkop Station?
nr. S 833
Er ministeren enig i, at eventuelt resterende udisponerede midler i handicaptilgængelighedspuljen bør udmøntes hurtigst muligt?
Magnus Heunicke (S), 2015-03-11:
Jeg fik jo næsten en spørger, der er tilfreds med svaret.
Det er altid glimrende.
Og det er rigtigt, nu må den her proces køre og så kommer den her vurdering af de ideer, der er kommet ind.
Og mon ikke, at det ender med det, vi begge to tror, nemlig at der er en del af de forslag, bl.a. det her forslag, som er uden for den skive, vi har sat op for det her arbejde.
Det kan være, at vi bliver bekræftet i det.
Det tror jeg.
Louise Schack Elholm (V), 2015-03-11:
Jamen jeg er da glad for den politiske tilkendegivelse, som ministeren kommer med, nemlig at hvis man vil gå videre med det her, tager vi først en politisk runde og vurderer, hvad der er realiserbart.
Det takker jeg for, men jeg håber ikke, at vi kommer dertil.
Kommer der efter høringsnotatet, men inden man går i gang med en større beregning af, hvordan løsningen kan lade sig gøre – og man kommer til at bruge mange penge på at undersøge det nærmere – et element ind om, hvad der er politisk realiserbart, og hvad der ligger inden for den her politiske ramme?
Karsten Nonbo (V), 2015-03-11:
Jamen, kære minister, jeg har jo næsten ikke lyst til at spørge om mere, for det var jo det svar, jeg ønskede, men har så alligevel dette spørgsmål: Hvornår kunne denne VVM-screening gå i gang?
For ministeren har jo fuldkommen ret i, at det også kan ende med det resultat, at man siger: Hov, hov, det var ikke nok; der skal alligevel en VVM-undersøgelse til.
Men hvis screeningen er nok – hvilket ministeren og jeg vel nok er enige om; jeg tror i hvert fald inderst inde, det er nok, når det er to ramper tæt op ad en motorvej – hvornår kan den screening så eventuelt gå i gang?
Magnus Heunicke (S), 2015-03-11:
Mange tak for dette spørgsmål og for indledningen her.
Som baggrund kan jeg sige, at vi i 2009 i forligskredsen afsatte 2 mio. kr. til en forundersøgelse af en opgradering af rute 54 fra Næstved til Rønnede.
De nordvendte ramper ved Ulse indgik som en del af den forundersøgelse, der blev gennemført af Vejdirektoratet i 2011-12.
I juni sidste år blev vi i forligskredsen enige om at igangsætte en VVM-undersøgelse af rute 54, Næstved-Rønnede, og i november 2014 sendte jeg så udkast til kommissorium for VVM-undersøgelsen til forligskredsen.
Etableringen af de nordvendte ramper ved Ulse er som bekendt, og som spørgeren også nævner, en del af dette kommissorium.
Der var grønt lys fra forligskredsen, og det videre arbejde med VVM-undersøgelsen er så sat i gang.
Nu spørges der så til, om ramperne kan trækkes ud af den samlede VVM-undersøgelse.
Jeg vil sige det helt klart: Det er jo sådan, at vi i forligskredsen har aftalt, at ramperne ved Ulse skal miljøundersøges, men spørgsmålet er, hvor omfattende miljøundersøgelser der egentlig er brug for.
Den vil kunne gennemføres langt hurtigere end en VVM, nemlig i løbet af 6 måneder, og give den fornødne afklaring.
Så kan vi se på det til den tid.
Og hvis den ikke er det, vil jeg foreslå forligskredsen, at det så kan udgå af den VVM-undersøgelse.
Og dermed håber jeg så på, at jeg imødekommer det ønske fra hr. Karsten Nonbo.
Marianne Jelved (RV), 2015-03-11:
Jamen vi forholder os til det hver dag.
Jeg har møder med Kunstfondens udvalg og prøver at komme, jeg havde nær sagt, alle igennem, og vi drøfter mange forskellige ting vedrørende systemet, altså hvordan vi får det til at fungere bedre, og hvad man kunne gøre endnu bedre osv.
Derfor ved jeg, at det her er et tema, som optager alle udvalgene.
Det er jo nye udvalg, og de virker inden for en ny lov, men de skal jo stadig væk sikre, at det, man uddeler penge til, har et kvalitativt niveau, som er godt, og de skal sikre en spredning over landet.
Og vi har haft den nye lovgivning i relativt kort tid.
Så jeg synes, det kunne være interessant efter et par år, 3 år måske, at prøve at tælle op og se, hvordan støtten er fordelt.
For vi har ikke rigtig noget grundlag endnu.
Vi kan ikke bruge den erfaring, vi har, som er mangeårig.
Men det, der igen er en vigtig ting for mig – undskyld, tiden er gået.
Michael Aastrup Jensen (V), 2015-03-11:
Det er jo fuldstændig rigtigt, som ministeren er inde på, at det ikke er repræsentantskabet, som fordeler, men lad os så fortælle, hvordan fordelingsudvalgets sammensætning er.
Fordelingsudvalgets sammensætning er, at 39 ud af de 56 medlemmer bor i hovedstadsområdet – 39 ud af 56.
Også her er der en voldsom skævhed og en voldsom ubalance, i forhold til at vi jo altså havde et politisk ønske, og at det er et decideret lovbefalet ønske, at der altså skal være en balance, når man sørger for at sikre kunststøtten.
Jeg må bare indrømme, at jeg jo er en af de der folk – vi er ikke så mange herinde – som jo faktisk bor vest for Storebælt, og jeg betaler jo lige så meget i skat som dem, der bor øst for Storebælt.
Men derfor er der jo stadig væk en lang række udøvende kunstnere rundt omkring i landet, som er mindst lige så gode som dem, der er her i hovedstaden.
Men det er bare svært at sikre, at de også bliver husket, hvis dem, der giver pengene, fortrinsvis kommer fra hovedstadsområdet.
Det giver i hvert fald en kæmpe udfordring, og det er jo derfor, vi oplever det, som vi gør, nemlig at langt hovedparten af de penge, der bliver givet, bliver givet fortrinsvis til kunstnere her i hovedstadsområdet.
Så der er altså en skævhed. Selv om ministeren siger, at ministeren ikke ønsker en skævhed, så er der en skævhed, og derfor synes jeg, at man bør adressere det alvorligt og prøve at forholde sig til, hvordan vi kan få skabt bedre balance.
Marianne Jelved (RV), 2015-03-11:
Og tak for spørgsmålet.
Spørgsmålet bygger måske på en misforståelse, for repræsentantskabet uddeler jo ikke legater eller penge til projekter og er ikke på den måde ansvarlig for, hvordan udvalgene i Kunstfonden fordeler midlerne.
Det, der er sket efter lovændringen og reformen af hele kunststøttesystemet, er jo, at der i paragraffen, som hr. Michael Aastrup Jensen også refererer til, er kommet ind, at man ud over kvalitet og det kunstneriske osv. også skal se på, at der fordeles kunst over hele landet.
Derfor har vi også bestræbt os på ved udpegningen af medlemmerne af udvalgene at sikre, at der er repræsentanter både af begge køn og fra forskellige geografiske områder i landet.
Så vi gør os faktisk fra Kulturministeriets og Kulturstyrelsens side umage med at prøve at leve op til opgaven.
Michael Aastrup Jensen (V), 2015-03-11:
Tak for det.
Spørgsmålet lyder: Hvad er ministerens holdning til, at 40 ud af 48 medlemmer af repræsentantskabet for Statens Kunstfond bor på Sjælland, og hvordan synes ministeren, at det harmonerer med Statens Kunstfonds formål, som beskrevet i lovens § 3, stk. 3, om at fremme den geografiske spredning af kunst i hele landet?
Hvad er ministerens holdning til, at 40 ud af 48 medlemmer af repræsentantskabet for Statens Kunstfond bor på Sjælland, og hvordan synes ministeren, at det harmonerer med Statens Kunstfonds formål, som beskrevet i lovens § 3, stk. 3, om at fremme den geografiske spredning af kunst i hele landet?
Skriftlig begrundelse
Der henvises til KUU, alm. del svar på spørgsmål 121 og lovforslag nr. L 119 forslag til lov om Statens Kunstfonds virksomhed, jf. § 3, stk. 3.
Morten Østergaard (RV), 2015-03-11:
Man mener, at et beløb er urimeligt, men man kan ikke sige, hvilket beløb der ville være rimeligt.
Jamen så er det jo, fordi man ikke vil fortælle, hvad ens politik er.
Jeg kan bare på regeringens vegne sige, at vi ikke har nogen planer om at tage de grupper i det danske samfund, som vi målrettet har hjulpet ud af fattigdom, dem, der har allermindst, og skubbe dem tilbage i fattigdom.
Og det er jo det, som Venstre vil.
Hvor meget eller hvor mange kan vi desværre ikke blive kloge på, i hvert fald ikke i dag, for det har man åbenbart ikke lige taget stilling til, som min kollega vist havde anledning til at sige nogle gange forleden i avisen.
Men det, vi til gengæld har gjort, er jo det, som man måske sagtens kunne forestille sig at man over tid kunne gøre mere af, nemlig at sørge for, at dem, der tjener allermindst, får lov at beholde noget mere af det.
Det er jo det, der gør, at når skattereformen er fuldt indfaset, vil vi ikke have 330.000, som tilfældet var i 2013, men 250.000 med lav tilskyndelse til at arbejde.
Men den gode nyhed er, at heldigvis arbejder de fleste af dem, og derfor er opgaven jo at sørge for, at også dem, der ikke arbejder i dag, står til rådighed og tager det arbejde, der er at få, også selv om forskellen ikke er så stor, som man kunne ønske sig.
Michael Aastrup Jensen (V), 2015-03-11:
Tak for det.
Jamen jeg tager gerne imod alle de små åbninger, der er, og hvis jeg kan tolke det sådan, at ministeren gerne vil have, at vi skal have et politisk fokus på det, så tager jeg vel imod det.
For jeg blev skuffet, da ministeren svarede Kulturudvalget den 26. februar, at ministeren mener, at en stor del af den danske kunstscene har sit udspring i København, og at ministeren derfor finder det helt naturligt, at så stor en andel af medlemmerne i Statens Kunstfond har bopæl i København.
Det har ministeren svaret skriftligt i et svar.
Det er derimod ikke det, jeg synes skal være det rigtige svar.
Men det er heller ikke helt det, jeg hører ministeren sige i dag.
Og derfor er der også her lidt positive ting, så lad os holde fast i det.
Morten Østergaard (RV), 2015-03-11:
Jeg har bestemt ikke talt om, at jeg ikke vil være med til at gøre yderligere.
Men nu siger hr. Jacob Jensen, at 452.000 kr. til en børnefamilie med tre børn er for meget.
Kunne vi blive oplyst om, hvor meget et rimeligt niveau ville være?
Jacob Jensen (V), 2015-03-11:
Det, som Venstre har peget på i den debat, der har været, og også helt aktuelt, er det forhold, at hvis man er et kontanthjælpsægtepar med tre børn, kan man samlet set modtage over 450.000 kr. i offentlige ydelser, både kontanthjælp, boligsikring og andre ting.
Det mener vi er ret generøst, når man samtidig tager i betragtning, hvad folk kan få, når de kommer ind på arbejdsmarkedet og får et af de lavtlønsjobs, som der er, og som i øvrigt er svære at få besat med dansk arbejdskraft.
Med det er så en helt anden historie – eller der er faktisk nok en sammenhæng.
Så derfor er det blot, at vi bliver ved med at presse på over for regeringen og siger til dem, at ja, vi har lavet en skatteaftale, og det er vi glade for, for vi fik trukket den i den rigtige retning, men selv efter at den er blevet indfaset om mange år, selv efter det tidspunkt vil der stadig væk være en kvart million mennesker, for hvem der er en svag tilskyndelse til at arbejde.
Det undrer mig, at ministeren, som jo ellers er reformivrig – det siger han i hvert fald – ikke vil være med til at gøre yderligere allerede nu, så vi kan se, at effekten simpelt hen bliver større end det, der er tilfældet i dag.
Morten Østergaard (RV), 2015-03-11:
Men det, som bliver udfordringen for hr. Jacob Jensen i dag, er jo at få folk til at forstå, hvordan det forhold, at rigtig mange mennesker i det her land arbejder, på trods af at de har en relativt lav tilskyndelse til det, og at vi jo gennem skattereformen målrettet har sørget for, at den gruppe heldigvis bliver mindre og mindre, skal påvirkes af, at man vil gøre de fattigste børnefamilier fattigere.
For vi ved jo kun to ting om Venstres politik på det her område, og det ene er, at man synes, at de fattigste børnefamilier, hvor begge forældre er på kontanthjælp, dem, der har det sværest i livet i forvejen, skal være fattigere – hvor meget kan vi ikke få at vide, men fattigere skal de være.
Og så ved vi, at man ønsker, at sådan nogen som mig skal kunne få tilskud til at få gjort rent derhjemme eller få et håndværkerfradrag, men intet af det, hr. Jacob Jensen taler om i dag, kan vi få konkrete svar på.
Fra regeringens side er svaret klart: Vi har lavet en skattereform, som markant forbedrer vilkårene for de danskere, som tjener mindst, og giver dem en øget tilskyndelse til at arbejde.
Jacob Jensen (V), 2015-03-11:
Når man tænker på størrelsen på velfærdssamfundet – og det er vi glade for, det er en af verdens største offentlige sektorer – og de indtægter, der skal genereres for at få det til at løbe rundt også for kommende generationer, så ved vi jo, at vi skal have folk til at yde en indsats på arbejdsmarkedet i stedet for ikke at gøre det.
Der er det altså min opfattelse og Venstres opfattelse, at der skal være en tilskyndelse, et økonomisk incitament, til at gøre den forskel og tage det arbejde, flytte sig lidt længere, end der måske ellers havde været mulighed for osv. Derfor er det, at det undrer os, når ministeren i øvrigt på alle mulige andre områder taler meget positivt for, at nu skal vi have lavet nye reformer osv. osv., at han så ikke kan se, at selv efter det, vi allerede har lavet sammen, når det er indfaset om mange år, altså 6-7 år ned ad vejen, så er der stadig væk en kvart million mennesker, for hvem der er en svag økonomisk tilskyndelse til at tage et arbejde.
Det undrer mig, men det er måske derfor, at han i sit tidligere svar til mig sagde, at han er enig med statsministeren i et og alt.
Morten Østergaard (RV), 2015-03-11:
Tak også for det spørgsmål.
Som sagt er det vigtigt for mig, at det kan betale sig at arbejde, og det kan det da også for langt de fleste i dag, og med skattereformen betyder det, at den økonomiske gevinst ved at arbejde styrkes for alle.
Som følge af reformen reducerer vi gruppen af personer med relativt svag økonomisk tilskyndelse til at arbejde markant i de kommende år.
Eksempelvis falder dem med en nettokompensationsgrad over 80 pct. fra ca. 330.000 i 2013 til 250.000, når skattereformen er fuldt indfaset, altså en markant reduktion.
Regeringens politik på andre områder understøtter også, at flere kommer i beskæftigelse frem for at modtage overførselsindkomst, f.eks. kontanthjælpsreformen og førtidspensionsreformen.
I de kommende år vil vi se et løft i beskæftigelsen, i takt med at reformerne bliver fuldt indfaset, og det bliver en væsentlig opgave at overvåge, at de reformer får den fulde og tilsigtede effekt, og ellers skal vi være parat til at reagere og justere reformerne.
Jeg synes, at det afgørende her er, at vi forventer af alle danskere, at de bidrager med det, de kan, også selv om det er et job, der ikke lønmæssigt adskiller sig væsentligt fra deres eventuelle overførselsindkomst.
Det er en forudsætning for at leve i et land med en høj grad af social sikring, at man tager det arbejde, der er at få, og derfor er det også en væsentlig prioritet for regeringen, at folk rent faktisk står til rådighed for arbejdsmarkedet.
Det, der henstår i det uvisse, er, hvad Venstre vil gøre, fordi man jo taler om et såkaldt moderne kontanthjælpsloft, hvor man ved at reducere folks ydelser vil se, om man kan få dem til at gå på arbejde.
Der er det bare, at jeg siger, at vi i hvert fald er uenige med hr. Claus Hjort Frederiksen, der på Venstres vegne har sagt, at problemet i det her land er, at de fattigste børnefamilier har for mange penge.
Jacob Jensen (V), 2015-03-11:
Spørgsmålet lyder: Hvilke reformer vil regeringen bringe i anvendelse for at sikre, at det altid skal kunne betale sig at arbejde?
Jeg skal lige forstå det rigtigt.
Det her er spørgetimen, og jeg tror nok, at det er mig, der stiller spørgsmålene, og ministeren, der giver svarene.
Men jeg vil gerne så stille modspørgsmålet: Betyder det spørgsmål, jeg lige har fået fra ministeren, at ministeren mener, at det er i orden, at man kan få så meget?
Eller skal man måske have mere end det, siden vi kan forstå, at regeringen er meget bekymret for, om 454.215 kr. for et kontanthjælpsægtepar med tre børn lige skulle være nok?
Betyder det så, at regeringen faktisk er på vej til at sætte det beløb i vejret og dermed gøre det yderligere svært for dem at komme ind på arbejdsmarkedet, altså gøre forskellen endnu mindre?
Vi må forstå, at man foreløbig har afskaffet kontanthjælpsloftet, man har afskaffet starthjælpen og 225-timersreglen.
Betyder det, at man nu er på vej til at øge de offentlige ydelser yderligere?
Karsten Nonbo (V), 2015-03-11:
Tak, og det her spørgsmål er jo ikke stillet for at genere ministeren, men nærmest i utålmodighed efter at kunne hjælpe ministeren, og jeg vil lige sige, at det selvfølgelig drejer sig om vores fælles projekt, nemlig den kommende motorvej mellem Næstved og Rønnede, hvor jeg er lidt utålmodig, og derfor lyder spørgsmålet: Hvornår vil ministeren i den grønne forligskreds drøfte et fremrykket forløb for undersøgelse, finansiering og anlæg af de nordvendte ramper ved Ulse – og så snakker vi jo Sydmotorvejen – som ministeren i svaret på Transportudvalgets spørgsmål 216 har anført som en mulighed, og som Venstre ved mail af 22. januar 2015 fra Kristian Pihl Lorentzen har bedt om måtte komme på dagsordenen i forligskredsen på det førstkommende møde?
For sagen er jo den – og det er derfor, jeg er så utålmodig – at de her Ulseramper er en del af projektet, og hvis vi får lavet dem færdig, inden vi begynder på alt det andet, så sparer vi meget omkørsel, så sparer vi meget ekstraarbejde.
Marianne Jelved (RV), 2015-03-11:
Jeg synes også, man som minister skal være en lille smule snusfornuftig indimellem og sige, at der jo er grænser for, hvor meget man kan gå ind og blande sig, når der er et system styret af et armslængdeprincip.
Det tror jeg også vi alle sammen er enige om.
Derfor handler det her jo også om, at man får øje for nogle ting, og at man får bedre og bedre muligheder for at udpege flere, som dækker landet rundt.
Når jeg i min egenskab af minister får forelagt forslag til udpegninger, gør jeg mig umage for at sikre, at der er nogle i hvert udvalg, som ikke bor i København, men som bor på Fyn eller i Jylland, altså ikke engang på Sjælland, hvis jeg kan undgå det.
Undskyld, jeg siger det på den måde, men alligevel.
Bare der er en i et udvalg, er der også en mulighed for, at der er nogle, der erindrer om det, der er formålet.
Men det er mit indtryk, at udvalgene generelt er meget opmærksom på det her og gerne vil bidrage til, at vi får kunsten spredt ud i landet.
Alle har kun en interesse i det.
Karsten Nonbo (V), 2015-03-11:
Hvornår vil ministeren i forligskredsen drøfte et fremrykket forløb for undersøgelse, finansiering og anlæg af de nordvendte ramper ved Ulse, som ministeren i svaret på Transportudvalgets spørgsmål 216, alm. del, har anført som en mulighed, og som Venstre ved mail af 22. januar 2015 kl. 09.31 fra Kristian Pihl Lorentzen har bedt om måtte komme på dagsordenen i forligskredsen på det førstkommende møde?
Marianne Jelved (RV), 2015-03-11:
[Lydudfald]
... at de kunstuddannelser, vi taler om, i Odense og Aarhus jo ikke er forskningsbaserede.
Det er jo en særlig uddannelse, de laver der, som ikke kan sammenlignes med Charlottenborg.
Vi har stadig væk et statsligt ansvar for, at de kunstneriske uddannelser får rimelige vilkår.
Det er derfor, jeg har valgt at prioritere på den måde, jeg har.
Jeg har simpelt hen prioriteret og taget nogle penge fra noget andet for at give til Charlottenborg for at få tingene til at hænge bedre sammen.
Det ansvar kan man ikke lægge fra sig.
Derfor er jeg ked af, at vi får den type diskussioner her, for det er ikke Odense og Aarhus imod København eller omvendt.
Det er også for at skabe en kultur, der hedder, at man ikke bare kan oprette en institution i en kommune og så bagefter komme ind og få statsligt tilskud til den.
Man kan ikke bare bede en fond om at lægge mursten på mursten og lave et nyt museum og så komme ind og få støtte til det.
Den slags selvbetjening kan vi simpelt hen ikke have efter min opfattelse, og det vil jeg meget gerne diskutere hvordan vi undgår.
Michael Aastrup Jensen (V), 2015-03-11:
Jamen jeg deltager meget gerne i en principdiskussion om, hvordan man sikrer bedre balance i hele kunstsystemet, men også i hele kunstuddannelsessystemet.
Jeg har jo faktisk tallene fra kunstakademierne for, hvordan og hvorledes det er.
Kunstakademiet i København modtager 48 mio. kr. i statstilskud hvert eneste år, mens det jyske får 1 mio. kr. og det fynske får 1,4 mio. kr. Så altså, før man får skudt sig selv op til, at det i øjeblikket er ved at skævvride hele det økonomiske system inde i Kulturministeriet, så lad mig minde om, at der altså er en verden til forskel i det, som der bliver givet i statsstøtte.
Jeg må indrømme, at jeg kun synes, det er godt, at vi også sikrer, at der er kunstuddannelser uden for hovedstaden.
Marianne Jelved (RV), 2015-03-11:
Jeg er stadig væk overrasket over den form for diskussion og argumentation.
Billedkunstskolen og Charlottenborg er et statsligt ansvar, det er en statslig institution.
I Odense og Aarhus – jeg tager det bare som eksempel – har de to kommuner hver for sig oprettet en kommunal billedkunstuddannelse, som i virkeligheden er et problem for statens billedkunstskole.
Men nu er der altså to kommunale institutioner, som også laver uddannelse af den karakter, og så kommer de til staten, til Kulturministeriet, og vil have støtte til deres uddannelse.
Og en af mine forgængere – og jeg har ikke eftersøgt, hvem det er, for jeg vil helst ikke vide det – har så sagt: Ja, vi bevilger også nogle penge til Odense og Aarhus, hvor det er kommunale initiativer i det kommunale selvstyres navn.
Det mener jeg faktisk er helt galt, det må jeg sige.
For det hænger ikke sammen med, hvordan vi dimensionerer vores uddannelser, hvis vi gør det på den måde.
Så derfor synes jeg, vi skal diskutere på en anden led end bare at tage eksempel for eksempel.
Så må man finde nogle principper, der er til at holde ud at leve med.