runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2009-11-20:
Først vil jeg bare af hensyn til alle dem, der ser på og lytter, sige, at jeg går ud fra, at hr. Tom Behnke er enig med mig i, at når vi taler om de love, der ikke er i straffeloven – altså om de bestemmelser, der ikke er i straffeloven, men i andre love – er der ikke objektivt ansvar; der er uagtsomhedsansvar.
Altså, man bliver ikke straffet for at have en kniv, hvis man slet ikke selv har nogen skyld i, at man har den på sig, altså hvis man ikke vidste, at nogle andre havde lagt den ned i lommen eller noget andet.
Men så til det her spørgsmål om, hvorvidt det er afskrækkende eller ej, vil jeg sige, at jeg går ud fra, at hr. Tom Behnke er enig i, at der er meget stor forskel på konsekvenserne for den enkelte, alt efter om man får en bøde, som man betaler, og så er den sag ligesom ude af verden, eller om man skal i fængsel og får en plet på straffeattesten med den meget store risiko for rigtig mange, at de så bliver fyret fra deres arbejde eller bliver udelukket fra en række uddannelser osv.
Der er meget stor forskel på konsekvenserne og derfor også meget stor forskel på, hvordan borgerne reagerer.
Tom Behnke (KF), 2009-11-20:
Jo, der er i den grad forskel på sanktionerne.
Der var det jo netop, fordi vi havde fået indtrykket af, at det med, at man får en bøde, ikke var nok til at afskrække de kriminelle fra at rende rundt med ulovlige knive på gader og stræder eller have dem i deres biler.
Det var ikke nok, der skulle en stramning til, således at de, der ønskede eller havde viljen til at have en ulovlig kniv på sig, kunne forstå, at det vil vi ikke acceptere, at det vil vi ikke finde os i.
Vi vil have de ulovlige knive væk fra gader og stræder.
Derfor skærpede vi straffen, og det ser ud til, at det har virket.
Og det nytter ikke noget, at vi i den her situation så begynder at ryste på hånden, for hvad er alternativet?
Det er, at hvis man slækker her, inden vi har hørt, hvordan Højesteret præcist definerer de sager, de nu tager, så kommer vi jo nemt i den situation, at ethvert bandemedlem, enhver rocker og alle mulige andre kriminelle bare kan indløse et fisketegn til 100 kr., og så kan de sige, at de var på fisketur for 3 år siden, og så i øvrigt have bilen fyldt op med ulovlige knive til evig tid uden at kunne blive idømt fængselsstraf.
Det er jo heller ikke hensigtsmæssigt.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2009-11-20:
Det anede mig, at ministeren kunne finde på at gå enegang på området og ikke lytte til sagkundskaben.
Det har vi jo også set flere eksempler på.
Så vil jeg spørge til noget andet, nemlig fodlænkeordningen.
SF fremsatte jo dengang et forslag om, at man skulle kunne afsone med fodlænke i den 7 dages fængselsstraf, som det ville give, fordi vi kunne forudse, at almindelige borgere ville komme i klemme her, fordi knive er husholdningsredskaber, det er arbejdsredskaber, og de er overalt.
Vi ville bare sikre os, at de mennesker, som ellers havde fornuftige og ordnede forhold, ville have mulighed for at afsone med en fodlænke, så de kunne bevare deres arbejde.
Jeg vil bare høre ministeren, om han synes, det er en god idé, eller om han vælger at holde fast i, at der ikke skal være fodlænkeordning lige præcis til den her slags lovovertrædelser.
Så må jeg konkludere, at det, der blev sagt under førstebehandlingen, ikke længere er Dansk Folkepartis holdning.
Det er jeg rigtig glad for.
For der talte ordføreren nemlig varmt for, at man skulle lukke de sidste huller.
Det skulle ikke være muligt at sige, at man i løbet af den sidste uges tid var blevet spejder og derfor havde et anerkendelsesværdigt formål med at bære rundt på f.eks. en spejderdolk.
Så jeg er rigtig glad for, at man har erkendt, at det her er en meget svær sag at lovgive om, og at man har opgivet at lukke de sidste huller, som i virkeligheden ville medføre, at vi ville se endnu flere uskyldige blive ramt af den her lov.
Per Dalgaard (DF), 2009-11-20:
Som jeg sagde tidligere, er vi selvfølgelig villige til at lytte til de kloge hoveder, der kommer med eksempler på, at der i nogle konkrete tilfælde er fejl, eller at man f.eks. i forbindelse med de bemærkninger, der er til loven her om knive, skal have et par yderligere sentenser ind, sådan at det står klokkeklart, at almindelige folk, der går rundt med en kniv, og som har været ude at skrælle et æble eller været på spejdertur, selvfølgelig ikke skal i fængsel.
Line Barfod (EL), 2009-11-20:
Jeg kunne forstå her til sidst, at der så trods alt kom en åbning fra Venstres ordfører om, at det godt kunne være, at der var behov for at se på, om den her bagatelgrænse var sat for lavt, og om man havde behov for at få nogle regler og noget vejledning, som gjorde det klart for folk, hvad der var tilladt og ikke var tilladt. Så jeg vil bare høre, om det sådan er udtryk for, at ordføreren godt kan se, at det er uholdbart, hvis vi er i en situation, hvor f.eks. de mange kommunalpolitikere, der lige har været ude i valgkamp, ikke har kunnet have en lille hobbykniv på sig til at skære de snore over, som man bruger til at hænge valgplakater op med, fordi de så risikerede - hvis de var nødt til at tage forbi et valgmøde på vejen eller gøre noget andet - at få 7 dages fængsel for det.
Man er nødt til at have nogle regler, der er klare, en bagatelgrænse, som ikke betyder, at rigtig mange mennesker risikerer 7 dages fængsel, men hvor man giver plads til almindelig sund fornuft både hos politi, anklagemyndighed og domstole.
Kim Andersen (V), 2009-11-20:
Men der var jo netop heller ikke her noget problem, vil jeg sige til fru Line Barfod.
Det var jo sådan, at det for de partimedlemmer, som var ude at sætte valgplakater op, og som skulle have en kniv med for at skære snorene og stropperne over, i hvert fald for så vidt angår dem, der kom fra Venstre og Det Konservative Folkeparti, i meget, meget høj grad var et anerkendelsesværdigt formål.
Derfor var der jo ingen problemer med at få politimyndighedens accept af, at man gerne måtte have de fornødne skæreredskaber med.
Jeg sagde ikke heroppe, at vi erkendte, at der var problemer med gældende lovgivning.
Det sagde jeg netop ikke.
Jeg undrede mig over, at man rejste den her diskussion nu, når vi lige står over for at skulle have nogle sager prøvet ved Højesteret.
Og så sagde jeg, at jeg tror, at der på et tidspunkt i den nærmeste fremtid kan blive behov for at udfærdige noget klarere informationsmateriale.
Det var, hvad jeg sagde.
Det står jeg ved.
Line Barfod (EL), 2009-11-20:
Jeg kan forstå, at ordføreren mener, at det er helt i orden på baggrund af nogle enkeltsager at gå ind og indføre en lovgivning, selv om alle de, der har forstand på området, siger, at der her vil opstå store problemer, at det her vil give problemer, det her vil betyde, at mennesker, man ikke ønsker at ramme, kommer i fængsel.
Det hænger altså ikke helt sammen, vil jeg sige til hr. Kim Andersen.
Når vi har rejst det her, er det, fordi der har været mange sager, der har været massiv debat, og rigtig, rigtig mange mennesker i dette land er bange for f.eks. at forære en kniv til en, der har fødselsdag, og har ønsket sig at få en god, ny kokkekniv, fordi de ikke er sikre på, om de risikerer at komme 7 dage i fængsel, hvis de nu går hen og køber noget andet på vejen, når de har købt kokkekniven og er på vej til fødselsdag.
Kim Andersen (V), 2009-11-20:
Fru Line Barfod fremturer med at tillægge mig nogle ord, som jeg rent faktisk ikke har sagt.
Men det er jo ikke nyt fra den ordførers side.
Det er vi faktisk vant til.
Men jeg har ikke sagt, at vi skal se på lovgivningen.
Jeg har sagt, at vi skal afvente og se, hvad der sker i Højesteret, og jeg synes, det havde været passende, om forslagsstillerne også havde respekteret det.
Så synes jeg i øvrigt, at spørgeren skulle prøve at huske tilbage på, hvad det var for en situation, vi havde i det danske samfund, da de her stramninger blev gennemført.
Jeg synes i modsætning til ordføreren ikke, at det er forkert, og at det er apolitisk og urimeligt at agere på, hvad der sker i samfundet og mellem borgerne.
Det synes jeg faktisk er det, vi er her for.
Der var, som jeg sagde i min ordførertale, knivstikkerier og knivdrab.
Det ville vi naturligvis ikke acceptere i det her land.
Derfor var regeringen hurtig til at tage fat om sagen for at prøve at begrænse utrygheden.
Der er mere politi på gaderne, vi har skærpet strafsanktionerne osv.
Vi ser nu, at det heldigvis giver resultat.
Og det er lykkedes helt uden Enhedslistens hjælp.
Morten Østergaard (RV), 2009-11-20:
Jeg noterede mig også, at hr. Kim Andersen sagde, at det jo ikke var meningen, at nogen skulle fanges på det forkerte ben, og uanset at han så nu forsøger at trække i land, synes jeg alligevel, at jeg vil tillade mig at tolke det positivt.
For det, jeg synes er værd at understrege, er, at nu snakker vi jo om alle dem, som ikke helt åbenlyst har bevæbnet sig med en kniv og er gået ud i nattelivet for at være bevæbnet.
Vi snakker om alle dem, der uforvarende bliver taget og derfor ligger nede i den lave ende af skalaen.
Vi kan tage udgangspunkt i den her hæderkronede Venstremand, der er ude at hænge plakater op og efterfølgende får lyst til at tilbyde de hårdtarbejdende folk en øl på et værtshus.
Her er et af problemerne – og det er noget, vi har med i vores beslutningsforslag – at det jo er sådan, at bare det, at knivene, som er brugt til stropperne, ligger i bilen, besidder man dem stadig væk.
Var det ikke en rimelig skelnen at gøre, hvis man ikke vil fange folk på det forkerte ben – heller ikke, fordi de har været ude at hænge valgplakater op og efterfølgende drikker en øl i nattelivet?
Kim Andersen (V), 2009-11-20:
Altså, lovgivningen er jo ganske klar; den giver mulighed for at håndhæve en såkaldt bagatelgrænse, i det omfang man medbringer en kniv, som er over de angivne længder, i anerkendelsesværdigt øjemed.
Og som jeg sagde før, er det meget anerkendelsesværdigt – endda i meget høj grad, hvis de pågældende kommer fra Venstre og Konservative – at hænge plakater op og også tage dem ned.
De har oven i købet fået politimyndighedens godkendelse af, at det er i orden og anerkendelsesværdigt, og til det hører naturligvis, at man har de nødvendige skæreredskaber.
Så den radikale ordfører taler altså her om et ikkeeksisterende problem, men det er jo heller ikke noget nyt.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2009-11-20:
Jeg vil også gerne afsøge Dansk Folkepartis nærmere holdning.
Jeg havde egentlig også fundet det citat, som fru Line Barfod havde fundet frem, men jeg vil så i stedet for tage fat i førstebehandlingen af lovforslaget, altså da lovforslaget blev behandlet her i Folketinget.
Da var Dansk Folkepartis ordfører jo ude at sige, at vi endelig måtte sørge for at lukke alle hullerne.
Vi ville egentlig gerne have strammet meget mere op på det her end det, lovforslaget her giver mulighed for, sagde man.
Så skal jeg høre: Hvad er Dansk Folkepartis holdning i dag?
Har man indset, at man ikke kan lave lovgivning på den her måde, og er man villig til at lytte til Straffelovrådet, når de kommer med deres anbefalinger?
Morten Østergaard (RV), 2009-11-20:
Jo, men hr. Kim Andersen befinder sig tilsyneladende på sin egen planet, for der har jo været en rimelig heftig debat om netop den her bagatelgrænse og om, hvorvidt man rammer nogen på det forkerte ben, hvilket hr. Kim Andersen selv var inde på i sin ordførertale.
Det, der er pointen her, er jo, at man i forarbejderne til lovgivningen betoner, som ministeren også var inde på, at der skal foreligge særlig formildende omstændigheder, hvis en kniv bæres under omstændigheder, hvor der er en nærliggende risiko for, at der kan opstå tilspidsede situationer, f.eks. i værtshusmiljøer i aften- eller nattetimerne.
Det var derfor, jeg brugte det eksempel, for der er man altså i en sådan helt særlig situation, og det er derfor, vi har taget det her med at besidde kniven med, for det var jo der, hvor der var en oplagt forskel mellem at have en kniv liggende i en bil og så at bære den inde på værtshuset.
Der er altså en markant forskel på de to situationer.
Derfor vil jeg gerne bede hr. Kim Andersen om at forholde sig til, om det ikke er bizart, at man, når man skal ud og hænge valgplakater op og overvejer, om man eventuelt skal drikke en øl, når man er færdig med det, er nødt til at henvende sig til politiet for at være sikker på, at man gør noget, som er lovligt.
Er det ikke rimelig langt ude på overdrevet?
Per Dalgaard (DF), 2009-11-20:
Jeg henholder mig til, at der i forbindelse med lovgivningen i bemærkningerne står en række tilfælde, som åbenbart er gået nogle dommere næsen forbi, og der er jeg helt enig med den tidligere ordfører, hr. Kim Andersen, der sagde, at dommerne og måske politiet har et informationsbehov i forbindelse med den her lovs hensigter, nemlig at de, der har et anerkendelsesværdigt formål med at have en hobbykniv i deres taske, selvfølgelig ikke skal idømmes fængsel.
Line Barfod (EL), 2009-11-20:
Det, der står lige inden det, jeg læste højt før, er: Da vi behandlede lovforslaget, fik vi at vide, at der var taget højde for, at nogle bruger kniv i forbindelse med deres arbejde, men hvis nogen alligevel bliver dømt, selv om de ikke har onde hensigter, er det vores opgave at se, om der skal justeres i loven.
Herefter kom så det om, at hvis politikere laver fejl, skal det laves om.
Derfor spørger jeg igen: Har Dansk Folkeparti ændret mening, siden hr. Peter Skaarup udtalte det her til Jyllands-Posten den 9. september, eller er det stadig Dansk Folkepartis holdning, at man skal lave loven om?
Hvad er korrekt?
Brian Mikkelsen (KF), 2009-11-20:
Jeg synes, det rigtigste er at træffe den endelige beslutning, om der skal være konsekvenser i forhold til lovgivningen, når vi har hørt højesteretskendelsen den 7. december.
Så det venter jeg med.
Line Barfod (EL), 2009-11-20:
Jeg synes da, det er godt, hvis Dansk Folkeparti vil begynde at have en holdning om, at man ikke bare skal lovgive på baggrund af enkeltsager, men at man skal sætte sig ind i sagerne, før man ser på, om der skal lovgives, og at man skal lytte til eksperter på området, før man lovgiver.
Det kunne da være spændende.
Der blev jo advaret om den her bagatelgrænse, før den blev sat ind i loven, men man afviste fra det flertals side, der lavede loven, at det ville give problemer.
Det har så vist sig, at der er problemer, og Dansk Folkepartis ordfører, hr. Peter Skaarup, har udtalt bl.a. i Jyllands-Posten: Har politikerne lavet en fejl, skal den rettes, politikere er ikke ufejlbarlige, heldigvis.
Jeg vil gerne spørge, om det stadig væk er Dansk Folkepartis holdning, at fejlen skal rettes.
Eller har Dansk Folkeparti skiftet mening?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2009-11-24:
Til det første vil jeg sige, at jeg altså ikke deler den forargelse eller frygt, som Socialdemokraternes ordfører giver udtryk for, i forhold til at eksterne midler er med til at løse væsentlige samfundsudfordringer.
Jeg synes tværtimod, det er positivt, at der er fonde, der går ind og understøtter en indsats til gavn for samfundet.
Det er da netop at tage ansvar for fællesskabet.
Det ville jeg aldrig som konservativ kunne beklage.
Så må jeg sige, at jeg da udmærket ved, at Socialdemokraternes fantasi ikke rækker længere end til, at svaret på alle problemer er flere penge.
Men så enkel er verden formentlig ikke altid, så jeg må sige, at lidt mere kreativitet og nytænkning fra Socialdemokratiets side også ville kunne bidrage positivt med hensyn til den udfordring.
Flemming Møller Mortensen (S), 2009-11-24:
Vi kunne bruge rigtig meget tid på at tale om store beløb, men også om de små beløb.
Men vil ordføreren ikke give mig ret i, at vi på kulturområdet generelt har set rigtig mange sårbarhedsområder, hvor institutioner og rigtig fornuftige ting er blevet understøttet af eksterne midler, og hvor de eksterne midler så pludselig falder bort?
Det kan eksempelvis være en økonomisk krise, som gør det.
I forhold til at man har haft Breddeidrætsudvalget til at arbejde ud fra en ramme, som skulle være udgiftsneutral, vil jeg spørge, om ordføreren er af samme opfattelse som mig, nemlig at det, når man sidder i en kreativ proces, er en hindring – det hæmmer en – hvis man får at vide, at ting ikke må koste mere.
Kunne vi ikke godt forestille os, at Breddeidrætsudvalget kunne være kommet med endnu flere og mere brugbare løsningsforslag, hvis ikke rammen havde været sat sådan?
Nu ved man godt, at de i Breddeidrætsudvalget faktisk var snedige, og at de arbejdede en lille smule politisk og måske nok kunne komme med noget.
Jeg har et sidste spørgsmål til ordføreren.
Som jeg hører ordføreren stå og sige det her, siger Det Konservative Folkeparti, at børn og unge skal have 7 timers motion og bevægelse pr. uge.
Er det korrekt hørt?
Tak for det.
Jeg skal takke for, at ordføreren her slutter af med at sige, at Det Konservative Folkeparti gerne vil gøre det endnu bedre og også i sin tale indledningsvis sagde, at der var behov for en øget indsats.
Men så forstår jeg det simpelt hen ikke, når ordføreren siger, at de knap 4 mia. kr. – eller godt 3 mia. kr. – der bliver brugt her, skal udnyttes bedre.
Jeg mener dog, det måtte være nærliggende, hvis man sagde, at der er et stort behov for en øget indsats, og at vi jo har behov for at gøre det endnu bedre, så dog at udmønte det i forhold til netop hele det Frivillighedsdanmark, som arbejder på det her område, ved også at sige, at man var lidt generøs, hvad angik pengene.
Lad mig blot prøve at parallelisere milliardbeløbet en lillebitte smule: Knap 4 milliarder til det her område, og det koster altså i størrelsesordenen 125 mia. kr. om året at drive vores sundhedsvæsen.
Er der ikke en forebyggende indsats, som ordføreren her også slår an i sin ordførertale, hvor man godt kunne forvente, at der var et afsæt til en bedre sundhed og dermed måske en god rentabilitet i investeringen?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2009-11-24:
Tak for det.
Igen er jeg nødt til at anerkende, at hr. Per Clausen og Enhedslisten sætter fokus på et centralt problem og på en central udfordring, nemlig hvordan vi styrker breddeidrætten i Danmark.
Breddeidrætten er jo under pres på grund af vilkår, som ikke er økonomiske eller er vilkår, som vi har besluttet her i Folketinget, men fordi der i dag er rift om de unge menneskers opmærksomhed og interesse, og fordi alt for mange unge mennesker dyrker alt for lidt motion generelt.
Det giver så nogle andre problemer rent sundhedsmæssigt og socialt osv.
Derfor er det selvfølgelig helt centrale at have fokus på, hvordan vi styrker breddeidrætten bedst muligt.
Det synes jeg er et stort og flot beløb, og jeg synes, det er relevant hele tiden at kigge på, om vi får nok for de penge, og om vi kan styrke indsatsen generelt også i den ramme, som ligger i dag.
Der har været meget snak om Breddeidrætsudvalgets anbefalinger, men det, jeg synes, det er værd at hæfte sig ved, er jo, at regeringen jo netop på baggrund af de her 42 anbefalinger fra Breddeidrætsudvalget har taget afsæt noget til nogle konkrete initiativer på flere områder.
Der er et initiativ, som ikke har været så meget fremme i dagens debat, men som jeg synes er væsentligt.
Vi har på flere ministerområder en række indsatser – det er på miljøområdet, det er bl.a. også på integrationsområdet, og det er på socialområdet – hvor man netop også har puljer og ordninger, der tilgodeser breddeidrætten.
Men det har været lidt uoverskueligt, tror jeg, for de aktører og de mennesker, der skulle søge de midler, at finde frem til de her midler.
Derfor har det jo også på baggrund af Breddeidrætsudvalgets rapport ført til, at der bliver nedsat et tværministerielt udvalg, et idrætsudvalg, som skal kigge på, hvordan man kan få koordineret den indsats, man gør, så det ikke bliver spredt fægtning, men tværtimod sådan, at man netop bruger de mange midler, som ligger rundtomkring i forskellige ministerier, til en samlet indsats og en indsats, som også peger i retning af de målsætninger, som regeringen har.
Det synes jeg er helt centralt.
Og det er en ambitiøs målsætning at sige, at alle – alle – børn og unge skal have mulighed for 7 timers idræt og motion om ugen.
Det er en ambitiøs målsætning, men det er en nødvendig målsætning.
Og når vi får gennemført den målsætning, vil det have nogle positive følgevirkninger i forhold til sundhed, i forhold til børns og unges hverdag og i forhold til de sociale problemer, der kan være rundtomkring i samfundet.
Så selv om det er et sympatisk forslag fra Enhedslisten, vil jeg sige, at vi faktisk er rigtig godt på vej med den indsats, der gøres i dag, og vi er selvfølgelig åbne over for alle gode ideer til, hvordan vi kan gøre det her endnu bedre.
Men der er ikke behov for det her forslag fra Enhedslisten.
På den baggrund kan vi fra konservativ side heller ikke støtte dette beslutningsforslag fra Enhedslisten.
Per Dalgaard (DF), 2009-11-24:
Da vores ordfører på området stadig ikke er her, påtager jeg mig igen at læse en tale op.
Det er udmærket, at vi i dag kan få en debat om breddeidrættens vilkår i Danmark.
Som der i forslaget også nævnes, er der problemer med at få en del af befolkningen til at dyrke idræt.
Det er specielle grupper, f.eks. unge teenagepiger, som pludselig fravælger de positive vaner.
Det er bekymrende, og derfor har Dansk Folkeparti også været meget optaget af, at der skal arbejdes videre med Breddeidrætsudvalgets rapport, som kom tidligere i år.
Det er derfor glædeligt, at der mellem VOK bliver aftalt, at der skal afsættes en pulje penge, så der i kommunerne kan arbejdes videre med ideerne.
Og at der også bliver mulighed for at øge puljen ved hjælp af fondsmidler, er yderligere glædeligt.
Pengene er nu besluttet fordelt i syv danske kommuner, som skal realisere de tanker og ideer, der var kommet frem i deres ansøgninger.
Kommunerne udviste et stort ønske om at bidrage økonomisk til gennemførelse af ideerne, og det skal selvfølgelig være vores håb, at de kommuner, der ikke kom i betragtning i denne omgang, vil anvende de midler, som man havde budgetteret med alligevel til at gennemføre dele af initiativerne.
På sigt vil det forhåbentlig være muligt at lave en evaluering og en idébank, som alle kommuner kan drage nytte af.
Et andet område, som det i denne forbindelse er vigtigt at berøre, er spørgsmålet om, om de faciliteter, der findes rundtomkring i landet, nu også er i forsvarlig stand.
Heldigvis har vi mange fine haller og sale i mange kommuner, men der er ikke tvivl om, at der også er lokaler, der ikke lever op til det, man må forvente.
Jeg husker med gru nogle af de billeder, vi har set af nedslidte haller.
Dansk Folkeparti forventer, at kommunerne påtager sig opgaven og retter op på de steder, der både kan være sundhedsskadelige at befinde sig i og måske er direkte farlige for brugernes førlighed.
De vil blive kompenseret for faldet i Danske Spils overskud, og det er vi i Dansk Folkeparti meget glade for at have bidraget til.
Dansk Folkeparti noterer sig også, at ministeren, i forbindelse med at breddeidrætsrapporten blev fremlagt, kom med en tilkendegivelse om, at der vil blive udarbejdet en handlingsplan, for at alle børn og unge får mulighed for 7 timers ugentlig idræt og fysisk aktivitet.
Denne venter vi på med interesse.
Regeringens forslag om, at der skal indføres en særlig ordning for offentlige og private arbejdsgivere, i forbindelse med at der skulle gives mulighed for gratis og skattefri motion for virksomhedens medarbejdere, er ikke ført ud i livet.
Jeg mener ikke, at vi bare kan bruge de midler fra en ordning, som ikke er ført ud i livet.
Derfor bør Enhedslisten også mere præcisere, hvorfra alternativet til disse 500 mio. kr. skal komme.
Det er jo rigtig mange penge, og set i lyset af at vi befinder os i en krisetid, virker forslaget ikke realistisk.
Dansk Folkeparti kan ikke støtte forslaget, men ønsker fortsat, når det er muligt, som i finanslovaftalen mellem regeringen og DF, at tilgodese breddeidrætten i Danmark.