Nikolaj Villumsen (EL), 2013-05-30:
Tusind tak.
Man må sige, at vi fra Enhedslistens side er blevet inspireret af den imponerende arbejdsdeling, de har i Venstre, men det er så også sådan, at vi sender chefen på talerstolen til sidst.
Nu er han ankommet, og det, som jeg selvfølgelig vil redegøre for, er, hvorfor Enhedslisten har fremsat det her forslag.
Enhedslisten fremsætter dette forslag, fordi vi gerne vil ændre på de skadelige domme, som hr. Finn Sørensen så fint redegjorde for før, altså EU-Domstolens angreb på fagbevægelsen både i Danmark og i Europa.
Det blev påstået i dag i debatten, at det kun er EU-modstandere, som kan finde på at støtte Enhedslistens forslag.
Men ærlig talt, vi ved alle, der er til stede, at LO, FTF og den europæiske fagbevægelse ikke er EU-modstandere.
De støtter tværtimod den samme intention, som Enhedslisten har, nemlig kravet om en social protokol, fordi de deler vores ønske om ordentlige løn- og arbejdsvilkår.
De støtter det her krav, fordi vi ikke kan leve med det nuværende pres, der er mod bunden.
Vi kan ikke leve med den sociale dumping, vi ser i Danmark.
Løn- og arbejdsvilkår er nemlig under pres rundtomkring på arbejdspladserne, og presset er blevet endnu større, som den økonomiske krise er vokset.
Vi hører dagligt om lønninger ned til 40 eller 50 kr. i timen.
Alt, alt for ofte hører vi om en stakkels østeuropæisk kollega, som er drættet ned fra stilladset.
Baggrunden for denne triste situation er ikke tilfældig.
Baggrunden er, at EU's indre markeds fundamentalisme sætter virksomhedernes interesser over lønmodtagernes.
Gang på gang har EU-Domstolen angrebet løn- og arbejdsvilkår.
Det er en skævhed til fordel for arbejdsgiverne, som er traktatfæstet i EU-traktaten.
Derfor dømmer EU-Domstolen præcis også med lønmodtagerfjendtlige briller på.
Det forhindrer fagbevægelsen i at stille krav om lige vilkår, og det skaber en situation, hvor der er en unfair – en unfair – konkurrence og et ræs mod bunden.
Vi har opbakning fra det danske LO og FTF, og jeg noterede mig, at de socialdemokratiske beskæftigelsesministre, da de mødtes, støttede op om kravet.
Det er selvfølgelig klart, at vi ikke skal skose den danske beskæftigelsesminister for ikke at være til stede ved det møde, men jeg synes, det er trist, at den socialdemokratiske danske regering ikke støtter op om disse beskæftigelsesministres krav.
Tidligere var det et krav fra SF's side, at man kæmpede for en social protokol, ja, undskyldningen for ikke at stille kravet i forbindelse med Lissabontraktaten var, at man ville sætte alle sejl til for at få en social protokol.
I dag har vi ikke kunnet få svar fra SF på, om man overhovedet stadig mener, hvad man så meget mente før.
Det er trist.
Det er også trist, at vi ikke har en opbakning fra Socialdemokraterne, som i forbindelse med tiltrædelsen af Lissabontraktaten stillede sig positiv over for, at det var et krav, der kunne stilles i en anden sammenhæng.
Det er særligt trist, fordi vi så har fået en positiv tilkendegivelse fra Dansk Folkeparti.
Altså, hvis alle dem, som på et tidligere tidspunkt har udtrykt sig positivt eller ligefrem haft det som et hovedkrav, at der skulle føres en social protokol, ønskede det, havde vi faktisk flertal – selv uden om De Radikale, som ikke har været til stede i dag, men været repræsenteret ved Socialdemokraterne.
Vi havde dermed haft en anderledes situation end den, vi har, når det drejer sig om finansskat, hvor der findes en intern uenighed i regeringen.
Det er selvfølgelig klart, at Enhedslisten ikke stopper kampen for ordentlige løn- og arbejdsvilkår, selv om vi får vores beslutningsforslag afvist i dag.
Det håber jeg virkelig heller ikke at fagbevægelsen gør, for jeg synes, det er helt afgørende, at vi står op og forsvarer de sejre, som arbejderbevægelsen i Danmark og i Europa har kæmpet for at få, de sejre, som vi har tilkæmpet os.
Derfor skal kampen mod den sociale dumping også fortsætte i stort og småt efter i dag, selv om der ikke er opbakning til Enhedslistens forslag.