runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Stig Møller (KF), 2009-02-04:
Nu skal vi i hvert fald gøre os klart: Hvem er aftalepartner?
Der var en aftale, da Israel trak sig ud, mellem den palæstinensiske autoritet - og det vil sige Abbas, der nu er blevet fortrængt til Vestbredden - Egypten og Israel.
Det var Hamas' kup, der gjorde det umuligt at få holdt den grænse åben, for den aftale betød nemlig, at EU kunne overvåge grænsen nede ved Rafah, fordi der var en aftale mellem Israel, PA og Egypten, med EU som observatør.
Da Hamas så laver sit kup, er det faktisk ikke PA, altså den palæstinensiske autoritet, der står ved grænsen; så er det Hamas, og dem er der ingen aftale med.
Det var derfor, den blev lukket, også fra egypternes side, fordi PA var aftalepartner, og aftaleparterne var fortrængt.
Lad os nu sige, at der kommer en aftale mellem Israel, PA og Egypten om f.eks. at sikre, at grænserne overhovedet bliver holdt - Egypten tager sig af at holde den egyptiske grænse, de får noget teknisk hjælp, men de vil selv holde den - og der så kommer en enighed om at lave en søovervågning, så der ikke kommer våben ind fra søsiden, hvor de iranske våben efterhånden siges at komme ind, jamen hvis Israel, PA og Egypten beder om det, skulle vi så sige nej, fordi Hamas ikke vil have det, når vi ved, at Hamas' spil er at ødelægge det hele?
Det har vi jo været inde på.
Altså, uberettiget skade skal kunne bevises.
I den tidligere Gazakrig var der ingen, der var i stand til at bevise det.
Der var også overvejelser om erstatningskrav osv.
EU forberedte også erstatningskrav.
Men det kræver jo, at man kan bevise, at der ikke er blevet skudt derfra, og det israelske militær har jo ret mange luftbilleder, som viser, at der er blevet skudt fra nogle af de steder, der ikke burde have været ramt.
Men hvis FN finder ud af det her, skal FN selvfølgelig støttes.
Det er det, det drejer sig om for hr. Jeppe Kofod, og det er vi jo enige om.
Hvis de kan bevise, at det var uberettiget, skal de selvfølgelig støttes i deres erstatningskrav.
Det, jeg bare understreger, er, at det for mig altså er interessant og afgørende, at vi kommer ind nu og ikke lader den her jura forsinke al mulig hjælp.
Det kan tage 1, 2, 3, 4, 5 år, før det bliver afsluttet.
Vi skal hjælpe befolkningen her og nu, og det er jo derfor, at regeringen med det samme imødekom UNRWA's pres, altså FN's nødhjælpsorganisations flash appeal, ønske om en hurtig hjælp.
Vi har hjælp til Folkekirkens Nødhjælp og Røde Kors osv., som jeg kan liste op, hvis det skal være.
Det er jo også derfor, at vi for øjeblikket er vært for den her ekspertgruppe, som skal se på, hvordan man kan sørge for, at grænserne bliver kontrolleret, således at Gaza igen kan blive åbent område og Israel kan være tryg ved, at der ikke kommer raketter i hovedet på dem.
Jeppe Kofod (S), 2009-02-04:
Det er jeg meget glad for at man gør.
Det er stærkt nødvendigt, tror jeg.
Alle ved, at det er en humanitær katastrofe i Gaza.
Det var det også, før krigen startede sidst, den 27. december.
Men det, der stadig væk står tilbage, og det håber jeg regeringen kan bekræfte, er, at hvis nogen uberettiget har ødelagt en mobil sundhedsklinik, et hospital, en skole, FN's hovedkvarter - jeg tror ikke, at der er blevet skudt fra FN's hovedkvarter, det kan man selvfølgelig ikke udelukke, men det ville være mærkeligt - så er det sådan, at den part, der har ødelagt det pågældende, også må betale erstatning og dermed sikre, at det bliver genopbygget.
Det håber jeg regeringen er enig i, og at man vil støtte sådanne erstatningskrav.
Jeg ved, at det her er taget op på EU-plan, men jeg håber, at den danske regering er enig i, at det er vigtigt, at den, der ødelægger noget uberettiget, også betaler for den skade, man har forvoldt.
Helge Sander (V), 2009-02-04:
Jeg vil gentage, at jeg slet ikke vil blande mig i den detaljeringsgrad.
Men det er jo så heldigt, at det kan jeg se at rektor har gjort, og det bør han også rettelig gøre.
Og i dag forestår jeg via dagspressen, at han siger, at det absolut er en undtagelse.
Jonas Dahl (SF), 2009-02-04:
Jamen jeg har også kunnet læse rektors kommentar i dag, og jeg synes, at det er interessant, at rektor er ude at sige, at det er et særtilfælde, hvorimod dekanen er ude at sige, at det her er udtryk for en helt sædvanlig ledelsesform.
Det gør jo i hvert fald, at man må opfordre ministeren til at kigge lidt nærmere på det.
Men jeg vil gerne holde fast i det, ministeren stadig væk ikke har svaret på: Er det normal praksis på et dansk universitet, at underviserne selv vælger de lærebøger, de underviser efter på et kursus?
Det har ikke noget at gøre med, hvordan det er på det enkelte fakultet, for den enkelte dekan eller for den enkelte rektor på det enkelte universitet.
Det her er et spørgsmål om en praksis og nogle principper på de danske universiteter.
Helge Sander (V), 2009-02-04:
Det har ikke noget at gøre med, om man gider at svare på det.
Det har noget at gøre med, om man respekterer, at universiteterne har bedt om selvstyre, og at de så også får lov til at forvalte det selvstyre.
Med hensyn til det konkrete spørgsmål kan jeg jo roligt sige - for jeg kan jo henvise til det, som rektor siger i avisen i dag, og sådan forventer jeg naturligvis også at det er - at det ikke ændrer ved, at dette i bund og grund handler om ledelse på universiteterne.
Og den ledelse, som udøves på de danske universiteter i overensstemmelse med universitetsloven fra 2003, bakker jeg op om.
Jeppe Kofod (S), 2009-02-04:
Det, som jeg tror udenrigsministeren og jeg er helt enige om, er, at nogle af de største og første ofre i en krig altid er civilbefolkningen, og derfor skal man gøre alt, hvad man kan, for at undgå, at de også på længere sigt bliver tabere.
Så jeg vil høre, om ministeren kan bekræfte, at den danske regering også vil søge erstatning hos Israel for det, Israel har ødelagt, og som har været i strid med krigens love.
Per Stig Møller (KF), 2009-02-04:
Det er en dybt tragisk situation, som Gazas befolkning har været udsat for, siden Hamas lavede et kup - var det i 2006.
Det er en situation, som kunne blive forbedret på et sekund, hvis man lod være med at smide raketter ind i Israel.
Israel svarer jo igen på raketter; Israel starter ikke.
Så man kan kun appellere til, at Hamas og ledelsen i Gaza stopper disse bombardementer af Israel, som bliver ved, og hvor man får den her reaktion over for de civile.
Det andet er så det med at søge erstatning, og så er vi ovre i det folkeretlige, i juraen.
Det betyder, at man skal kunne påvise, at der ikke var nogen som helst militær grund til at angribe det sted, der blev angrebet.
Derfor kan man ikke få erstatning, hvis det viser sig, at det har været et legitimt mål, og det er meget, meget svært at bevise, om det var legitimt eller ikke legitimt, for det er meget svært at bevise, hvorfra der blev skudt.
Hvis der kommer en erstatningssag, kan man så håbe, at man kan bevise det.
Det er bare for at understrege, at det faktisk er et meget svært forløb.
Danmark har ikke nogen erstatningssag kørende.
For det første kræver det jo, at man kan bevise alle de her ting, og for det andet kræver det, at det direkte er dansk ejendom, der er blevet ramt, og vi har ikke ejendomsret til de ting, vi har støttet.
Så kommer den tredje del af spørgsmålet, og det er så, hvis FN kan påvise, at FN-skoler osv. er blevet bombet, selv om der overhovedet ikke var nogen Hamasfolk i nærheden - som jeg har hørt FN-ledere sige - og FN så stiller et erstatningskrav, og Ban Ki-moon stiller det på baggrund af analyser af situationen, så vil vi selvfølgelig støtte Ban Ki-moon.
Jeppe Kofod (S), 2009-02-04:
Jeg vil først sige tak for svaret, og jeg deler fuldstændig udenrigsministerens syn på, at Hamas har taget den palæstinensiske befolkning som gidsler i det her forfærdelige drama, og at de selvfølgelig er nogle skurke, der skal indse, at de ikke skal have lov til det her.
Derfor er det så vigtigt, at de ikke får held med at tage befolkningen som gidsler, og nogle af dem, der kan hjælpe den uskyldige civilbefolkning, kvinder, børn og alle de andre, som er blevet ramt af den her krig, er jo netop f.eks. FN og UNRWA, som er FN's særlige organisation for palæstinaflygtninge.
Det er Folkekirkens Nødhjælp og deres sundhedsklinikker.
Det er FN-skolerne.
Det er alle de andre aktiviteter, der foregår, som er blevet ramt.
Derfor er det vel i alles interesse hurtigst muligt at få de her ting op at stå igen, sådan at det ikke bliver Hamas, der kommer til at sætte dagsordenen, men os, der hjælper civilbefolkningen uden om Hamas og dermed svækker dem.
Derfor vil jeg bare høre: Når det gælder sundhedsklinikker eller mobile sundhedsenheder som Folkekirkens Nødhjælp, der er blevet ramt af bomber, vil man også der hjælpe med at få erstatning for det, der er blevet ødelagt?
Per Stig Møller (KF), 2009-02-04:
Det havde været meget nemmere at svare på det med erstatningsspørgsmålet.
Det skal kunne bevises.
Det skal være folkeretligt i orden, man skal kunne bevise, at der ikke blev skudt derfra.
Og det er meget, meget tvivlsomt, for der bliver jo brugt civile bygninger til at skyde fra og angribe fra, og dermed bliver civile bygninger pludselig et legitimt mål.
Men lad os gå over til det, der er det vigtige for hr. Jeppe Kofod og mig, nemlig, hvordan vi kan få hjulpet civilbefolkningen.
Det er jeg fuldstændig enig i.
Der har vi jo for det første meget hurtigt i to omgange givet penge til FN's nødhjælpsorganisation for at hjælpe situationen præcist for disse nødstedte.
For det andet har vi jo taget Israels ambassadør til en alvorlig samtale i Udenrigsministeriet, da man angreb FN, ambulancer og disse bygninger, som hr. Jeppe Kofod nævner.
Dengang tog vi jo ambassadøren til samtale, fordi vi sagde, at vi ikke kan have, at disse ambulancer og nødhjælpsting bliver ramt, for det må være en af de hellige ting - om jeg så må sige - hvis der findes noget helligt overhovedet, nemlig at det internationale arbejde med at hjælpe nødstedte ikke må blive ramt af militæret.
Jeg kan sige, at vi lige præcis nu er i gang med at lave en masse af de støtteordninger, som hr. Jeppe Kofod gerne vil have.
Jeg kan nævne, at vi har givet støtte til Røde Kors, vi har givet støtte til Folkekirkens Nødhjælp osv. for at få fremmet hjælpen til de personer, som skal have den.
Kamal Qureshi (SF), 2009-02-04:
Jeg takker formanden for at skabe plads i parlamentet.
Jeg vil egentlig gerne tilbage og spørge udenrigsministeren om Gazasituationen.
Vi har nogle gange fået vendt den store civile katastrofe, som krigen i Gaza har medført, med 1.300 døde palæstinensere, heraf 400 børn, så jeg vil ikke stå her og gentage katastrofens omfang, for det tror jeg sådan set der er enighed om fra både udenrigsministerens og fra vores side.
Men jeg vil egentlig gerne i den forbindelse stille et spørgsmål.
Jeg har med tilfredshed noteret mig, at udenrigsministeren den 10. januar i Information udtalte, at han mener, at Israel er gået for vidt.
Han bliver spurgt: »Du mener altså, at Israel er gået for vidt?«
Magtanvendelse skal altid være proportional.
Man må ikke gribe til overdreven magtanvendelse.«
Per Stig Møller (KF), 2009-02-04:
Når formanden siger, at man har disponeret sin dag forkert, hvis man regner med, at man slutter kl. 14.00, når spørgetimen er fra kl. 13.00 til kl. 14.00, så vil jeg gøre opmærksom på, at ministre jo altså har meget, meget stramme kalendere, men det interesserer åbenbart ikke formanden.
Men jeg skal så gøre opmærksom på, at jeg selvfølgelig står ved, at Israel ikke må bruge overdreven magtanvendelse.
Israel bliver derfor også kaldt op til Udenrigsministeriet, fordi det var overdrevent, når man ramte ambulancer og FN-skoler og sådan noget.
Så det er helt klart, at jeg står ved det citat.
Jeg talte så sent som forleden dag med den israelske udenrigsminister og appellerede stadig væk til, at man gjorde alt, hvad man kunne, for ikke at ramme civilbefolkningen.
Kamal Qureshi (SF), 2009-02-04:
Bare tiden ikke går fra spørgsmålene i den diskussion, der er, så er vi sådan set ganske tilfredse.
Jamen jeg er glad for endnu en gang at få udenrigsministerens klare svar, i forhold til at Israel har brugt overdreven magt, og at man også har fremført det over for Israel.
Grunden til, at jeg så trækker det frem, er sådan set, at jeg meget gerne vil spørge udenrigsministeren om, hvad han mener om den nye situation, som har udviklet sig, hvor vi jo er enige om det forfærdelige i, at raketterne falder i Israel.
Det tror jeg ikke vi behøver at diskutere.
Men den israelske premierminister, Ehud Olmert, er i Ekstra Bladet citeret for at sige under overskriften Israel vil se blod: Gengældelsen bliver tung og helt ude af proportioner med angrebet på vores soldater.
Vi bestemmer selv hvornår og hvordan.
Samtidig holder han hånden over soldaterne og siger, at de israelske soldater kommer til at få amnesti, hvis de har overtrådt internationale konventioner.
Så det, jeg egentlig vil spørge om, er: Hvordan har udenrigsministeren i forhold til sine tidligere svar det med, at den israelske premierminister klart og tydeligt siger, at han faktisk vil bruge overdreven magt?
Per Stig Møller (KF), 2009-02-04:
Jeg har her en kalender, hvor der står: onsdag den 4. februar kl. 13.00 - spørgsmål til ministrene.
Det betyder 1 time fra kl. 13.00, så det slutter kl. 14.00.
Men jeg vil godt svare på spørgsmålet, og det er, at det selvfølgelig er sådan, at hvis der er begået krigsforbrydelser, skal der også være straf - der er ikke noget, der hedder straffrihed.
Det er et citat fra Olmert.
Det sagde han jo også forleden dag at de ville som svar på raketterne.
Det kan jeg kun advare imod.
Vi har også en ny generation af mennesker, der skal vokse op, og hadet må ikke blive større og større, vi skal se at få stoppet den hadspiral, der er i området.
Yildiz Akdogan (S), 2009-02-04:
tilbage
Spørgsmålene er taget tilbage.
Mogens Jensen (S), 2009-02-04:
Vil ministeren sikre, at også vigtige kultur- og idrætsprojekter indgår i de nye og fremrykkede offentlige anlægsinvesteringer, som iværksættes for at imødegå finanskrisen og den stigende ledighed?
Vil ministeren sikre, at etableringen af to multiarenaer til store sports- og kulturbegivenheder i såvel Øst- som Vestdanmark indgår i regeringens udspil om fremrykkede offentlige anlægsinvesteringer?]
Frank Aaen (EL), 2009-02-04:
Jamen selvstyret på Vestbredden er ikke en part direkte i den her konflikt.
Det er dem, der sidder i Gazastriben; det er dem, der lider, og det er dem, der har den politiske magt - de har også vundet den ved et valg - det er parten.
Det er jo mærkeligt, at man nu siger, at dem kan man ikke lave en aftale med.
Det har der jo været.
Altså, den 6 måneder lange våbenhvile, der nogenlunde fungerede, mellem Israel og Hamas, var jo aftalt mellem parterne.
Og det er det, vi beder om, nemlig at når man laver en ny aftale, er det mellem parterne og ikke med nogen, der gerne vil være magthavere, men med dem, der reelt er dem, der har kontrollen i området, på begge sider.
Det er jo kun de to parter, der kan lave en fred; ellers kan man jo kun lave en pause, inden krigen bryder ud igen.
Er vi ikke enige om, at det altså kunne lykkes at lave en aftale mellem Israel og Hamas, og at det er det, der er brug for for at få en varig våbenhvile?
Per Stig Møller (KF), 2009-02-04:
Nu har vi jo så stoppet den ene del af diskussionen.
Men jeg vil godt takke hr. Lund for den stædige, flotte indsats, der er blevet gjort for at sikre, at vi fra dansk side og i dansk politik over for EU hele tiden har prøvet at forbedre retssikkerheden på terrorlisterne.
Det er jo så også lykkedes, for det er domstolene, som må kunne kontrollere det og underkende det.
Det er også bl.a. takket være hr. Lunds indsats, og det vil jeg godt honorere.
Til det andet: Jamen IAEA, som er dem, der skal holde øje med og kontrollere, at civil atomkraft ikke udnyttes til militær atomkraft, er ikke tilfreds med samarbejdet med Iran.
Det er rigtigt, at der er disse kontrolmuligheder, men det forudsætter jo, at kontrollanten kan komme ind alle de steder, kontrollanten gerne vil komme ind.
Og det er der, IAEA siger at de ikke er tilfredse med samarbejdet.
Derfor kan vi andre ikke vide, om der foregår noget, der ikke må foregå.
Og jeg synes heller ikke, at man er for tryg ved, at der kom en raket i vejret i går, som jo altså også kan bruges som løfteraket på en eller anden måde og så derved pludselig bringe større dele af Europa i fare.
Jens Christian Lund (S), 2009-02-04:
Som ministeren ved, har jeg arbejdet lidt med den her sag, for jeg synes, det er vigtigt.
Jeg er i dagspressen blevet beskyldt af iranske kredse for, at jeg ikke taler sandt, når jeg påstår, at der er en vis risiko for, at Iran er i gang med at arbejde med atomvåben, og i disse kredse siger man, at jeg helt har misforstået det, for der er en meget klar international kontrol med det nukleare projekt i Iran.
Og jeg vil godt høre ministerens holdning: Hvordan er den internationale kontrol med det projekt og projekter om raketter og andet i Iran?
Per Stig Møller (KF), 2009-02-04:
Jo, men det er jo det, der hedder ensidige erklæringer.
Altså, hvis Hamas erklærer, at de ikke vil skyde raketter ind i Israel, vil Israel jo heller ikke invadere Gaza på den ene eller den anden måde.
Så det, der skete i december måned, var, at Hamas meddelte, at de ikke ville forlænge våbenhvilen, hvor Israel gerne ville have forlænget våbenhvilen.
Men altså, hvis hr. Frank Aaens politik blev fulgt af den danske regering i forhold til Hamas, ville den danske regering være totalt isoleret, for hverken den arabiske verden eller nogen andre ud over Iran og Syrien vil forhandle med Hamas - ja, Egypten gør det - for at nå at få en aftale.
Det synes jeg ikke vi skal rode os ind i.
Det må være dem, der taler med Hamas, der taler med Hamas, og PA ville vi svigte, Abbas er valgt som præsident, og så ville vi underminere hans præsidentpost totalt, hvis vi gav os i kast med at forhandle direkte med Hamas.
Det vil jeg ikke.
Og det er det, vi vil hjælpe til med: at sørge for, at de grænser kan holdes åbne.
Frank Aaen (EL), 2009-02-04:
Der var jo en våbenhvile i et halvt år, som stort set blev overholdt fra begge sider, men grænserne blev ikke åbnet, og det var jo derfor, den brød sammen.
Grænserne blev ikke åbnet, men det ændrer ikke ved, at det er den vej, man må gå.
Man må prøve at forhandle en aftale, som både stopper terror og åbner grænserne, så befolkningen i Gaza kan få et normalt liv.
Hvis man tror, at man kan lave en aftale uden om Hamas og uden om befolkningen i Gaza, må man jo tro om.
Så får man bare en ny konflikt.
Og det lykkedes altså uden at tale direkte med Hamas - det vil man åbenbart ikke, og det er så det - alligevel at få lavet en aftale, som begge parter respekterede.
Det, jeg siger, er: Skal Danmark ind med et krigsfartøj eller andet militær i det område, skal det selvfølgelig være en del af en aftale mellem begge parter, for ellers bliver vi krigsførende på den ene parts side.
Per Stig Møller (KF), 2009-02-04:
Jeg vil sige til hr. Frank Aaen, at der ikke er truffet beslutning om, at der skal sendes krigsskibe derned.
Det er noget, hr. Frank Aaen står og fortæller Folketinget.
Jeg har ikke fortalt Folketinget det, for den beslutning er ikke truffet.
Så det er ikke sikkert, at der kommer et skib derned, der kan også komme noget andet derned.
Men selvfølgelig vil vi være med, hvis der bliver enighed om det og der kommer en aftale om det.
Hvis en gruppe af lande bliver opfordret til at påtage sig en opgave af parterne, synes jeg også, at vi skal påtage os den, af hensyn til at grænserne kan blive åbnet, så man kan få normaliseret livet for Gazas befolkning og få en normal udvikling, forhåbentlig endende med, at befolkningen så stemmer for de fredspolitikere, som jo findes blandt palæstinenserne, og ikke krigspolitikerne.
Så krigsskibet er noget, hr. Frank Aaen har lanceret i dag.
Det er ikke noget, der er besluttet noget om, og jeg ved ikke, hvad man efter ekspertmødet ender med at bede de forskellige lande om, om vi overhovedet når så langt - og det gør vi under ingen omstændigheder i det her døgn.
Men jeg er også enig med hr. Frank Aaen i, at vi ikke sejler derned, uden at der er en aftale.
Jeg vil bare gøre opmærksom på, at aftaleparterne hidtil har været Israel, PA og Egypten, og Egypten holder kontakten med Hamas.
Det synes jeg at vi skal lade dem gøre, for det gør de aldeles strålende.
Jens Christian Lund (S), 2009-02-04:
Jeg vil gerne benytte lejligheden her i spørgetimen til at rose udenrigsministeren, fordi jeg synes, at udenrigsministeren nu som udenrigsminister har gjort, at min retstro er steget, fordi Danmark nu sammen med nogle andre lande har sørget for, at PMOI er kommet ud af terrorlisten, efter at en række lande og domstole har sagt, at organisationen ikke hører hjemme der.
Det vil jeg godt rose for.
Jeg har læst papirer tilbage i tiden og har set, at det tidligere medlem af Folketinget, hr. Per Stig Møller, som oppositionspolitiker også har sagt mange gode og spændende ting om situationen i Iran.
Det vil jeg også godt rose ministeren for.
Jeg skal nok lade være med at læse op, hvad ministeren har sagt.
Jeg vil alligevel godt her benytte lejligheden - for der er jo stadig væk en stor usikkerhed; der er mennesker, der påstår, at det, domstolene har lavet, ikke er korrekt - til at spørge ministeren, om det er ministerens opfattelse, at de domstole, som har vurderet de sager her, har haft alle relevante kilder til rådighed i deres domstolsafgørelser, og at det er noget, vi som sådan så skal tage ad notam.
Per Stig Møller (KF), 2009-02-04:
Det er jo umuligt for mig at svare på.
For hvis jeg siger, at de har haft alle relevante kilder, og der så i et eller andet dagblad dukker en kilde op, der burde have været med i billedet, har jeg misledt Folketinget, og så vil der komme et nyt spørgsmål: Hvorfor har I ikke fortalt os om den kilde?
Så det kan jeg jo i realiteten ikke svare på, for jeg kan ikke vide alt, hvad der har ligget foran domstolene, og hvad der har været holdt tilbage fra domstolene af den ene eller den anden grund.
Det har jeg jo ikke en chance for at vide.
Jens Christian Lund (S), 2009-02-04:
Det var bestemt ikke for at narre ministeren i en eller anden suppedas, at jeg stillede det spørgsmål.
Jeg synes, det er væsentligt - i hvert fald er det væsentligt for mig, som tror på domstolene og retstilstand at domstolene siger, at de mener, at alt det materiale, som overhovedet findes, havde været til rådighed, og specielt var de engelske domstole jo meget omhyggelige med at sige, at alt materiale havde været til rådighed; men jeg forstår ministerens svar.
Jeg hører dog ministeren sige, at ministeren tror, at det meste materiale har været til rådighed.
Derfor vil jeg gerne stille et nyt spørgsmål: I tidligere tider var der ordførere, der jo slog meget fast, at det var vigtigt, at man talte med andre organisationer, og som bl.a. også direkte nævnte organisationen NCRI med Maryam Rajavi som leder.
Er ministeren enig med den tidligere ordfører for De Konservative i, at det er en god idé, at vi også fra dansk side taler med organisationen NCRI?
Per Stig Møller (KF), 2009-02-04:
Men jeg mener stadig væk det, som jeg sagde, dengang jeg sad i opposition - det er jo mig, hr. Lund hele tiden meget høfligt i øvrigt står og citerer skjult ved at prøve på ikke at læse det op - og som jeg godt vil gentage som minister, nemlig: Det er meget vigtigt at kunne komme til at tale med andre kræfter end regeringen i Iran.
Det er faktisk noget, der er vigtigt at kunne komme til at gøre i alle lande.
Jeg har altså prøvet at indføre det, at jeg, når jeg er på bilaterale besøg, om aftenen har et møde med civilsamfundet eller kloge mennesker uden for regeringskontorerne.
Jeg møder jo altid regeringer - ikke? - men hvis jeg så også har mulighed for at få noget at vide uden for regeringskredse, er det altså meget vigtigt.
Der har bare været det problem i Iran, at de regeringer, der har gjort det, faktisk har skabt fortræd for dem, de har talt med i Iran.