runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jonas Dahl (SF), 2013-09-10:
Jeg synes jo trods alt, at man må give hr. Mike Legarth og De Konservative så meget, at de i det mindste har fremlagt en plan og i det mindste også er i stand til at sige, hvad det har af konsekvenser i forhold til en række offentligt ansatte.
Liberal Alliance kunne strække sig helt til at sige, at det vil koste nogle stykker offentligt ansatte, at man skulle hente besparelser på små 75 mio. kr.
Det er immer væk, synes jeg, ikke specielt imponerende.
Og Venstre kunne man ikke engang få et svar fra.
Så det giver jeg trods alt en lille smule credit for.
Jeg kunne godt tænke mig at vende lidt tilbage til arveafgiften, som ordføreren også var inde på i sin indledende tale.
For det er jo sådan, at det ville give en meget stor skattelettelse til en række meget rige arvinger, fordi det stadig er sådan, at rige menneskers børn typisk klarer sig bedre end fattige menneskers børn.
Men man kan vel også sige, at afskaffelsen af topskatten er ren Robin Hood i forhold til afskaffelsen af arveafgiften.
Hvad er baggrunden for – det vil jeg egentlig gerne høre svaret på her – at man med den omfordeling vil tilgodese de allerrigeste i forhold til at fjerne arveafgiften, hvilket man nu foreslår fra konservativ side?
Mike Legarth (KF), 2013-09-10:
De penge er der betalt skat, moms og afgifter af én gang.
Og nu spørger jeg lige hr. Jonas Dahl retorisk tilbage: Hvad var argumenterne for at slette millionærskatten, som SF jo også havde fremsat et krav om, men som man måtte give køb på?
Hvorfor gjorde man det?
Formentlig af samme årsag.
Jonas Dahl (SF), 2013-09-10:
Det er fuldstændig rigtigt.
Det er derfor, vi ser forskelligt på tingene.
Det er jo netop et spørgsmål om et retfærdighedsprincip i forhold til at sige, at de bredeste skuldre trods alt også bærer det tungeste læs og den tungeste byrde.
Det var baggrunden for, at vi sammen med Socialdemokraterne foreslog en millionærskat op til valget.
Det er sådan set velkendt.
Jeg kan ikke rigtig se det her med, at det så er de bredeste skuldre, der bærer den største byrde, når man så bare vil lette skatten i en fuldstændig vanvittig omvendt Robin Hood, hvor man rent faktisk nu vil sige, at dem, der har allerflest penge, dem, der har været i stand til at puge allerflest penge sammen, skal slippe billigst muligt i stedet for rent faktisk at bidrage til fællesskabet.
Det er jo det, der ligger, hvis man skal fjerne arveafgiften, som De Konservative foreslår.
Mike Legarth (KF), 2013-09-10:
Jamen vi taler jo i ring.
Jeg har sagt, at de penge er der betalt skat, moms og afgifter af én gang, og så ligger der dér nogle penge, man har som gevinst, og når man så dør og nogle skal arve dem, skal der betales afgift og skat igen.
Det er da helt unfair.
Og jeg spørger hr. Jonas Dahl: Hvorfor var det, at millionærskatten ikke blev til noget?
Det fik jeg ikke noget svar på.
Dem straffer man, så derfor giver det ikke nogen samfundsgevinst.
Det var formentlig derfor – og det er min udlægning – at man gik væk fra det.
Og heldigvis for det.
Jesper Petersen (S), 2013-09-10:
Jeg håber, jeg har hørt forkert, eller også var der et eller andet, der gik helt galt lige for lidt siden, da hr. Mike Legarth blev spurgt til udviklingen i den offentlige sektor.
Det fremgår jo af De Konservatives udspil til en 2020-plan – jeg må rose, at de trods alt lægger en frem i modsætning til Venstre – at der vil være 24.000 færre ansatte i den offentlige sektor i 2020 i forhold til nu.
Det er en forskel på 33.000 i forhold til regeringens politik, hvor vi jo vil øge det med 9.000.
Det er ærlig snak; det bliver sagt af De Konservative – der er 33.000 færre end i regeringens forløb.
Det, hr. Mike Legarth opponerer mod, er, at der er nogle, der siger, at de skal fyres.
Hr. Mike Legarth siger bare, at der skal være et ansættelsesstop, altså at der simpelt hen ikke skal ansættes flere, og det vil så lige så langsomt betyde, at der er 24.000 færre.
Jeg håber, jeg har forstået ræsonnementet korrekt.
Så er mit spørgsmål: Hvorfor er det, at der med nulvækst bliver 24.000 færre ansatte i den offentlige sektor, som årene går?
Hvorfor sker det?
Mike Legarth (KF), 2013-09-10:
Det første, jeg vil sige, er, at jeg ikke har sagt, at det er det samme antal, men lad det ligge.
Jeg siger, det er den samme sum, der kan bruges til lønninger.
Hvis nu der skete et mirakel og man kunne ansætte det samme antal til 80 pct., skulle man selvfølgelig gøre det.
Men det er summen, der bliver allokeret til det, og det er den, man har til rådighed.
Det var sådan lige en finanspolitisk detalje.
Ellers er det fuldstændig rigtigt.
Men altså, jeg synes ikke, det behøver være særlig kompliceret.
Jeg kan ikke forstå, hvorfor det skal gøres til en eller anden akademisk, teknisk debat.
Nulvækst betyder, at vi giver mulighed for, at der kan være det samme antal offentligt ansatte, fordi vi giver og står ved og fastsætter den sum penge til at lønne offentligt ansatte og ovenikøbet med lønfremskrivning.
Vi sikrer, at vi har den samme offentlige sektors mulighed for at købe varer ved at prisfremsætte beløbet – prise sig ud af det – så der er mulighed for det samme køb af offentligt ansatte.
Og hvis man fortsætter – og det er jo egentlig bare et regnestykke som det, hr. Jesper Petersen selv nævnte – vil der ikke blive ansat det antal ekstra medarbejdere, fordi der er nulvækst.
Det er helt simpelt, fordi vi har lavet en mekanisk fremskrivning af, hvor mange der vil være råd til at ansætte i den ansættelsestakt, der har været tidligere, altså den stigning i de offentlige budgetter, der har været fra år til år.
Hvad ville det give plads til, hvis man regnede det frem til 2020, hvor mange flere ville der så have været ansat, når vi nåede til 2020?
Og det er så den sum, vi taler om, som er forskellen på nulvækst og det, som regeringen står for – det er forskellen.
Og længere er den sådan set ikke.
Man kan jo ikke udtale sig om, hvad varerne koster.
Peter Christensen (V), 2013-09-10:
Tak for talen.
Jeg vil høre hr. Edmund Joensen, om han kan uddybe lidt, hvad der efter ordførerens opfattelse burde være gjort fra regeringens side for at have undgået den boykot og den situation, man står i nu.
Edmund Joensen (SP), 2013-09-10:
Jeg mener, at regeringen har gjort alt for lidt.
Den har siddet på sine hænder i flere år.
Sambandspartiet og Venstre har presset på alle steder, hvor vi har kunnet, og jeg har selv talt med statsministeren om det for næsten 2 år siden, hvor Danmark havde formandskabet i EU, om at løfte den her diskussion op på højeste niveau, så vi kunne undgå en boykot og det, der er kommet senere, og som vi oplever nu til dags.
Det mener jeg.
Ole Birk Olesen (LA), 2013-09-10:
Regeringen agter at øge det offentlige forbrug frem til 2020 med ca. 20 mia. kr.
Det er det seneste tal, der er kommet ud.
Kan finansministeren bekræfte, at to tredjedele af de 20 mia. kr. skal komme fra boligejerne i form af en forhøjet grundskyld, som vil stige med 13,7 mia. kr. frem til 2020 – altså, boligejerne skal med 13,7 mia. kr. i øget grundskyld betale to tredjedele af det øgede offentlige forbrug på 20 mia. kr., som regeringen planlægger?
Bjarne Corydon (S), 2013-09-10:
Jeg har ikke de tal present, men de kan da oversendes, hvis spørgeren vil gøre sig den ulejlighed at stille et § 20-spørgsmål om det.
Skattepolitikken, for så vidt angår boligejerne, er jo forankret i en politisk aftale bredt i Folketinget mellem regeringspartierne, Venstre og Det Konservative Folkeparti, og det ligger fast i fuldstændig samme form og på fuldstændig samme måde, for så vidt angår grundskylden, som tilfældet var under borgerlig regeringsledelse.
René Christensen (DF), 2013-09-10:
Først vil jeg sige tak til ministeren for redegørelsen om finansloven.
Redegørelsen om, hvordan forhandlingerne er gået i dag, er gået knap så godt.
Der må jeg sige, at man ikke skal skrive talepapiret, før man har været i Folketingssalen.
Dansk Folkeparti var vel nærmest det eneste parti, der var lidt begejstret for nogle tiltag i finansloven – faktisk mere end regeringspartiernes egne finansordførere var.
Men lad det nu ligge.
Det, jeg gerne vil spørge om, er egentlig, om ministeren ikke kan løfte sløret for, hvordan man vil finde de 12 mia. kr., som også står i finanslovsforslaget, til en modernisering af den offentlige sektor.
Og der er 6 år tilbage til 2020.
Kan ministeren ikke løfte sløret for, hvad det er for opgaver, der skal laves anderledes?
Bjarne Corydon (S), 2013-09-10:
Det må være svært med den der dobbeltkommunikation, som Dansk Folkeparti står for, når man så er i Folketingssalen og både skal prøve at sende signaler i retning af regeringen og de andre borgerlige partier.
Det gør det vanskeligt, og det synes jeg også godt man kunne høre i løbet af i dag.
I forhold til de 12 mia. kr. er det jo sådan med dem, at de ikke disponeres i finanslovsforslaget.
Der disponeres penge, som i forvejen er finansieret helt og fuldt.
Og det, der så er ved siden af det, er en ambition fra regeringens side om at frigøre 12 mia. kr., som vi kan bruge prioriteret på bedre velfærd i de kommende år.
Og det svarer til 0,3 pct. af de offentlige budgetter, og det mener jeg er en overkommelig opgave.
Og vi har jo en Produktivitetskommission, der netop har givet endnu et bidrag til at hjælpe os i retning af faktisk at løse den opgave.
René Christensen (DF), 2013-09-10:
Det vil så sige, at når regeringen skriver i forslaget her, at regeringen har en ambition om, at den offentlige sektor skal slankes for 12 mia. kr., som skal frigives til andre ting, så har man ikke nogen anelse om, hvordan man skal gøre det.
12 mia. kr. er jo, når man kigger på budgettet som helhed, 0,3 pct. – det er rigtigt, det redegjorde ministeren for – men det svarer jo faktisk til omsætningen i fire mellemstore danske kommuner.
Så 12 mia. kr. er jo et relativt stort beløb.
Derfor kunne det da være interessant, både for os og for dem, der lytter med her, at vide, hvad det er, ministeren tænker på at man kan gøre smartere inden for en 6-årig periode for 12 mia. kr.
Bjarne Corydon (S), 2013-09-10:
Man kan gøre rigtig mange ting smartere, og vi kan også godt tage en politisk debat om det.
Men vi bliver nødt til at behandle hinanden sådan, at der er styr på det faktuelle, når vi debatterer i Folketingssalen.
Der er tale om at effektivisere for 12 mia. kr., som man så frigør til at investere i bedre velfærd.
Det er vores politik.
Og hvis det tema interesserer Dansk Folkeparti og hr. René Christensen, og det bør det gøre, så må man da sandelig være overdrevent meget interesseret i at høre, hvordan opgaven skal løses af de partier, man ønsker at placere på regeringsbænken.
For der går ambitionen jo langt, langt videre, og konkretiseringen er fuldstændig fraværende.
Erling Bonnesen (V), 2013-09-10:
Tak for det.
Finansministeren nævnte selv, at man nu skulle til at følge op på Natur- og Landbrugskommissionens anbefalinger, og deri ligger jo også de berømte vandplaner.
Som det ligger nu, har det den store konsekvens, at meget store landbrugsarealer vil ryge ud af drift – så kan man ikke dyrke arealerne, så kan man ikke fodre så mange slagtesvin, og dermed vil det også lukke flere slagteriarbejdspladser.
Vil finansministeren sikre, at gennemførelsen af de her berømte natur- og vandplaner ikke kommer til at koste arbejdspladser, heller ikke i fødevaresektoren?
Bjarne Corydon (S), 2013-09-10:
Der er jo aktuelt en proces i forhold til at revidere de pågældende vandplaner, som foregår i miljøministerens regi, og der er jeg ikke aktuelt opdateret på status for det arbejde.
Det pågik jo også under den tidligere borgerlige regering; der arbejdede man med det her.
Og det er selvfølgelig et hensyn, vi skal tage, at vi skal passe på vores miljø og passe på vores muligheder for at have vækst og udvikling, også i landbrugserhvervet.
Det er i øvrigt et hensyn, vi også varetog i forbindelse med vækstplanen.
Erling Bonnesen (V), 2013-09-10:
Selvfølgelig skal vi passe på miljøet – det er vi alle sammen interesseret i.
Men de gamle vandplaner blev jo underkendt.
Så er det korrekt, at de har været i høring, og det er så nu, de skal behandles.
Bjarne Corydon (S), 2013-09-10:
Som jeg hører røster fra Landbrug & Fødevarer, var det ikke det, man sagde om den miljø- og vandpolitik, der blev ført af Venstre i sin tid.
Men det kan man jo selv tage en drøftelse med Landbrug & Fødevarer om.
I øjeblikket er man i hvert fald ved at lave en revision af de her planer, og det har jeg al mulig tillid til vil foregå fuldstændig sagligt.
Jamen det kan vi gøre lynhurtigt, ved at vi mødes og samlet tilslutter os regeringens 2020-plan, som jo er holdbar, sådan at hvis vi regner langt frem, kan man se, at der er balance mellem udgifter og indtægter i dansk økonomi, hvilket jeg bestemt tror at alle Folketingets partier anerkender.
Det gør de økonomiske vismænd jo også, så hvorfor skulle man være uenig i det?
Dertil har vi lavet en budgetlov, som sikrer, at vi holder os inden for nogle ansvarlige rammer, og den har vi også aftalt bredt.
Så det møde tager jeg gerne initiativ til; det kan afholdes lynhurtigt.
Mike Legarth (KF), 2013-09-10:
Begge meldinger er – måske sådan bevidst – misforstået.
Lad det nu ligge.
Jeg spurgte til, om man kunne flytte fokus fra det ene til det andet.
Det forstod jeg svaret på.
Så vil jeg gerne have et reaktion på, at statsgælden jo er vokset.
Den kom med finanskrisen, og den gæld har regeringen så arvet.
Nu har regeringen siddet i 2 år, og selv om man arvede noget, så er den steget med 100 mio. kr. om dagen siden, og det vil den blive ved med at gøre.
Det er et helt konstruktivt forslag.
Ole Birk Olesen (LA), 2013-09-10:
Jeg kan så oplyse, at begge tal kommer fra svar fra finansministeren, som finansministeren har sat sit navn under inden for de seneste par måneder, så derfor er de jo nok rigtige.
Bjarne Corydon (S), 2013-09-10:
Jeg skal undskylde, at jeg ikke har alle de spørgsmål, hr. Ole Birk Olesen stiller til Finansministeriet, i fuldstændig frisk og klar erindring.
Det beklager jeg selvfølgelig.
Der bliver givet svar på alt det, der bliver spurgt om, og svaret skal nok være, som det bliver refereret.
Skattepolitikken, for så vidt angår boligejerne, er aftalt meget bredt i Folketinget, og det skaber en grundlæggende stabilitet omkring de forhold hele vejen til 2020.
Det tror jeg er en af årsagerne til, at vi faktisk i øjeblikket ser en positiv udvikling på boligmarkedet i dele af landet.
Frank Aaen (EL), 2013-09-10:
En af de ting, vi har noteret os ved finanslovsforslaget, er, at når regeringen går ind i sit tredje regeringsår, så er beskæftigelsen i 2014 ifølge regeringens egen prognose lavere, end da regeringen kom til.
Hvis man for regeringens tredje regeringsår tilsvarende ser, hvordan det er gået med ansættelser inden for velfærden, viser det sig, at der i 2014 ifølge regeringens egen prognose er færre, end da regeringen kom til.
Er det ikke ret dårligt af en regering, der kom til for at styrke velfærden og for at øge beskæftigelsen?
Bjarne Corydon (S), 2013-09-10:
Det kan jeg ikke medgive hr. Frank Aaen.
Jeg synes jo, at beskæftigelsen er for lav og at arbejdsløsheden er for høj.
Det kan der ikke være nogen som helst tvivl om.
Det tror jeg i øvrigt vi er enige om.
Mon ikke i virkeligheden alle Folketingets partier er enige om det?
Det, vi skal vurdere, er jo: Hvad har vi gjort for at ændre på den situation?
Hvad er det for nogle betingelser, vi har arbejdet med?
Hvordan ser det ud i Danmark sammenlignet med andre lande?
Og der kan man godt diskutere forskellige initiativer; man kommer bare ikke uden om, at regeringen har gjort ganske meget for at sikre, at vi holder hånden under den private beskæftigelse i Danmark.
Det har ført til, at ledigheden er blevet holdt på et – om man så må sige – fladt niveau i Danmark, mens den er steget i resten af Europa.
Og der er udsigt til, at vi, hvis vi fortsætter en fornuftig økonomisk politik, gradvis kan rykke os fri af det, der har holdt os nede så længe.
Frank Aaen (EL), 2013-09-10:
Jo, men regeringen bliver jo målt på resultatet af den samlede indsats, og når det ser sådan ud, som det gør inden for velfærden, så er det, fordi der er fyret ganske mange mennesker ude i kommunerne.
Når det ikke er blevet bedre med beskæftigelsen i den private sektor, som også optager os meget, så er det jo, fordi der ikke er taget initiativer nok.
Det er bare det, jeg prøver at spørge regeringen om: Kunne det ikke gøres lidt bedre?
Bjarne Corydon (S), 2013-09-10:
Og vores ambition er selvfølgelig, når vi går til valg næste gang, at kunne vise danskerne, at det er der gjort en indsats i retning af, som faktisk virker under de betingelser, som ingen af os her jo kan sige os fri for at vi må leve under – også i forhold til den internationale økonomi, det, der sker Europa osv. osv.
Mike Legarth (KF), 2013-09-10:
Finansministeren har i sit finanslovsforslag lagt op til, at der skal fremrykkes nogle infrastrukturprojekter i milliardklassen.
Men er vi ikke enige om, at når der er tale om den slags projekter, skal der planlægges, og det skal i udbud, og vi kan ikke være helt sikre på, at det bliver danske virksomheder og danske arbejdere, der får opgaven?
Kan det lade sig gøre, at vi her under forhandlingerne om næste års finanslov får flyttet pengene på en måde, så vi bruger dem målrettet på danske virksomheder og i højere grad sikrer, at danske arbejdere får del i pengene, og at vi får dem brugt her og nu, så vi får gjort noget ved den vækst, som ikke rigtig vil komme i gang?
Er det en mulighed?
Bjarne Corydon (S), 2013-09-10:
Nu har jeg faktisk grundlæggende respekt for hr. Mike Legarth, selv om jeg jo er uenig med ordføreren på en lang række punkter.
Men lige her må jeg sige, at der var da i hvert fald to overraskelser i løbet af det meget korte indlæg.
Altså, jeg har ikke opfattet Det Konservative Folkeparti som værende indstillet på faktisk at støtte regeringens ønske om endnu højere offentlige investeringer på næste års finanslov.
Hvis det er holdningen, er det da nyt og godt.
Jeg har sådan set heller ikke hørt Det Konservative Folkeparti være specielt interesseret i den dagsorden, regeringen har rejst om at bekæmpe social dumping.
Det var i hvert fald ikke noget, man gjorde noget ved, da man havde regeringsansvaret i de 10 år, der gik forud for regeringsskiftet.
Så det er i givet fald to nye meldinger – i hvert fald for mig.
Mike Legarth (KF), 2013-09-10:
Jamen det er jo ikke ligegyldigt, om de fyres eller ikke fyres.
For vi fyrer ikke nogen; vi fastholder niveauet.
Men igen, for tredje gang, vil jeg sige: Ja, det er rigtigt, at vi ikke vil blive ved med at ansætte flere i den offentlige sektor år for år, sådan som man har gjort tidligere.
Vi vil standse ansættelserne nu.
Benny Engelbrecht (S), 2013-09-10:
Jeg anser også hr. Mike Legarth for at være et yderst begavet menneske, og derfor antager jeg også, at hr. Mike Legarth er i stand til at læse de bilag, som vi får i Finansudvalget.
Derfor går jeg også ud fra, at hr. Mike Legarth er enig i, at det, som jeg netop har læst op – altså, at der bliver 24.000 færre ansatte – faktisk også er konsekvensen af nulvækst.
Det er jo sådan set det, som Finansministeriets gennemregninger også viser.
Så kan man altid diskutere, om det er fyringer eller ikke fyringer.
Men at der bliver 24.000 færre offentligt ansatte, end der er i dag, håber jeg at hr. Mike Legarth i hvert fald kan bekræfte.
Ole Birk Olesen (LA), 2013-09-10:
Vores udgangspunkt for at styre den offentlige økonomi er jo, at der ikke skal bruges flere penge og være flere ansatte end nødvendigt for at levere den service, som vi som politikere har besluttet skal leveres af den offentlige sektor.
Vi bedriver ikke offentlige økonomi, ud fra den betragtning at vi skal have flest mulig ansat i den offentlige sektor, og jeg troede egentlig også, at SF var gået væk fra det der.
Altså, er det sådan, at SF vil bevare et vist antal mennesker i den offentlige sektor, fordi man på en eller anden måde vil holde hånden under ledigheden?
Eller har SF meldt sig ind i den samme virkelighed, som vi andre befinder os i, hvor vi ikke mener, at man kan skabe beskæftigelse i Danmark på lang sigt ved at have flere og flere mennesker ansat i den offentlige sektor.
Beskæftigelsen i den offentlige sektor skal være begrundet med, at der skal udføres en service.
Den skal ikke være begrundet med, at man har brug for at opsuge ledighed.
Jonas Dahl (SF), 2013-09-10:
Jeg tror, det ville være nemmere for alle, hvis ordføreren i det mindste svarede på de spørgsmål, der bliver stillet.
Det er jo et fint retorisk træk bare at stille et modspørgsmål herned i salen.
Det fungerer jo heldigvis sådan, at når man er ordfører og står på talerstolen, prøver man i det mindste at svare på de spørgsmål, der bliver stillet.
Jeg vil gerne spørge igen for at se, om vi kan få et lidt klarere svar.
Der skal fjernes 75 mia. kr. i forhold til det, regeringen lægger op til, i den offentlige sektor, og ordføreren siger så, at der vil være nogle stykker, der ikke fortsat vil være i arbejde i den offentlige sektor.
Hvor i den offentlige sektor skal de her »nogle stykker« forsvinde fra?
Og kan ordføreren sådan løfte sløret for, hvor mange »nogle stykker« de her 75 mia. kr. svarer til konkret i antallet af ansatte i den offentlige sektor, som vil forsvinde?
Ole Birk Olesen (LA), 2013-09-10:
Det kan jeg ikke svare på, for når vi f.eks. vil stille som et krav, at kommunerne skal bruge 1,5 pct. færre penge om året i de kommende år frem til 2020, har jeg ikke hånds- og halsret over, hvor kommunerne vælger at effektivisere, så tingene kan gøres billigere.
Regeringen har heller ikke hånds- og halsret over det.
Når regeringen har som plan, at det offentlige forbrug skal reduceres med 12 mia. kr., kan regeringen heller ikke sige: Jamen det er så dén hjemmehjælper, eller det er dén vejmand, som må miste arbejdet.
Det kan regeringen ikke gøre, og jeg kan ikke gøre mere, end regeringen kan.
Regeringen har mange flere embedsmænd til at svare på den slags spørgsmål, end jeg har.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2013-09-10:
Nu er det jo sådan, at Liberal Alliance tidligere har været ude at plædere for brugerbetaling inden for sundhedsvæsenet.
Det er jo også en måde, man kan finansiere de skattelettelser på, som partiet ønsker at gennemføre.
Jeg synes, det ville være relevant for tilhørerne og for seerne nu her at få at vide, hvor det præcis i sundhedsvæsenet er, man skal have tegnebogen op.
Er det, når man er på skadestuen, når man ligger i en hospitalsseng, når man skal til læge?
Hvor er det, Liberal Alliance vil have brugerbetaling på sundhed?
Ole Birk Olesen (LA), 2013-09-10:
Vi foreslår en brugerbetaling på omkring 100 kr., måske 150 kr., hos privatpraktiserende læger og hos speciallæger.
Det er et forslag, der kommer fra Velfærdskommissionen, og som vi har taget til os, og som efter vores mening vil bidrage til, at danskere, som i dag ikke tænker sig om en ekstra gang, inden de går til læge, gør det.
Vi ved jo alle sammen, at der også er ældre mennesker i det her samfund, som også bruger lægen som sådan en samtalepartner osv., og vi ved, at danskerne bruger den privatpraktiserende læge meget mere, end f.eks. svenskerne gør, hvor der er en lille brugerbetaling på det at gå til læge.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2013-09-10:
Jamen det er da meget interessant, for det lyder jo, som om hr. Ole Birk Olesen og Liberal Alliance med vanlig stil lægger op til, at det er de svageste borgere i samfundet, der skal betale mest for den politik, som Liberal Alliance fører.
Jeg kan her forstå, at de udsatte, de fattige, de ældre på fuldstændig lige vilkår med de rigeste i det her samfund åbenbart skal betale penge for at gå til læge.
Det er meget interessant, og det synes jeg var rigtig nyttigt for tilhørerne og for seerne at blive gjort opmærksom på.
Ole Birk Olesen (LA), 2013-09-10:
Det er ikke rigtigt, at det er de svageste, der kommer til at betale en masse her, for vores forslag indeholder, at hvis man har en kronisk sygdom, som gør, at man skal gå mere til læge end mennesker, som ikke har en kronisk sygdom, skal, så får man dækket ekstraregningen af det offentlige.
Så skal man ikke betale det ekstra, når man først er nået op på et vist antal lægebesøg; der er et loft over, hvor meget man kan komme til at betale.
Så det er ikke rigtigt, at svage og syge mennesker kommer til at betale enorme summer til det her.
De kommer til betaling meget lille sum, og det mener vi sagtens kan forsvares.