Villum Christensen (LA), 2015-12-17:
Tak for det.
Vi har fået et beslutningsforslag, hvori der står: »Folketinget pålægger regeringen at arbejde for, at Danmarks udledning af drivhusgasser i 2020 reduceres med 40 pct.« Dette er sket.
Ministeren har redegjort for det.
Det er endda sket på den måde, at man naturligvis tager energiforliget og lægger de elementer ind i det, som man kender, samt tager de beslutninger, som man har taget, og så er man nået til de 40 pct.
Nu skal vi så diskutere, hvordan man når frem til en procentsats, som vi er nået frem til.
Men er det så meningen, at vi skal finde noget til 22 eller 23 pct.?
Jeg forstår det simpelt hen ikke.
Men noget, der har været helt fraværende i debatten, er spørgsmålet om økonomien, og nu vil jeg gerne læse op fra energiforliget.
Jeg har lige googlet finansieringsbilaget i energiforliget, og der står, at vi her i 2015 skal bruge 200 mio. kr. i PSO-afgift, at vi i 2016 skal bruge 300 mio. kr. i PSO-afgift, og så vokser det lidt indtil 2020.
Ærede medlemmer – hvis jeg må sige det, og det må jeg godt, formanden nikker – vi bruger over 8 mia. kr. i PSO-afgift.
Det er der ingen der interesserer sig for, men vi bruger timevis på at diskutere, at vi skal nå et mål, som vi allerede har nået.
Det er da en ubegribelig måde at diskutere energipolitik på.
De skriver, at der skal nås nogle mål – jeg går ud fra, at det skrev de, dengang hvor man regnede med, at det var 37 pct. – og så skal der altså nogle handlinger til, der skal nogle vindmøller til, som koster et eller andet, og nogle solceller og et eller andet til, som koster et eller andet.
Det skal til for at nå de her 40 pct.
Samtidig skriver man, at det ikke må gå ud over konkurrenceevnen, at det ikke må gå ud over væksten, at det ikke må gå ud over arbejdspladserne osv.
Så vi har altså to ting her: Det ene betyder afgifter, men det må ikke gå ud over det andet.
Vi skal altså tænke os til nogle afgifter, der ikke kan gå ud over væksten.
Jeg håber, at De Konservative kommer op og fortæller, hvordan de to ting kan nå hinanden, for hvis man sætter vindmøller op, koster det jo endnu mere PSO, og vi har allerede overskredet det med flere hundrede procent.
Så bliver der også talt om transportsektoren og landbruget.
Jamen skal vi så have flere afgifter på transporten?
Skal det give vækst?
Så vidt jeg har lært det, er det sådan, at hvis man sætter en afgift på mobiliteten, er man helt stensikker på at få det modsatte af vækst. Jeg må indrømme, at jeg ikke begriber, at vi har debatten, og at jeg heller ikke begriber, at De Konservative kan fremsætte noget, der er så selvmodsigende.
Man siger, at vi er nødt til at have nogle afgifter, og det skal vi, fordi det er for dyrt, for ellers ville det jo komme af selv.
Vi er nødt til at bruge nogle af borgernes penge til at sætte gang i de her vedvarende energikilder, for ellers kan vi ikke nå op på det større mål, og det var jo det, der formentlig var formålet, dengang man troede, at vi var på et andet niveau end det, vi så er på.
Jeg ved godt, at jeg har sagt det mange gange, men vi fører politik, som om vi lever på en øde ø, hvor vi skal være noget helt særligt, vel vidende at de energitunge virksomheder, lige så snart vi får flere afgifter naturligvis vil flage ud og tage arbejdspladserne med.
Jeg har nævnt de 8 mia. kr. et par gange, og det kan jo kun stige, hvis man vil mere, og det skal vi huske, og beløbet på de 8 mia. kr. kan jo kun blive endnu større, hvis man vil noget mere.
Hvor meget vækst er der egentlig i det?
Så jeg er glad for, at energiministeren tidligere på dagen så kraftigt understregede, at vi selvfølgelig skal ligge i EU-sporet, men at vi selvfølgelig ikke skal konkurrere om nogle tilfældige tal for at kunne prale med, at vi ved et eller andet.
Og når vi så allerede er nået dertil, så bliver det endnu mere absurd.
Men lad dog den der talmagi blive lagt ned i bunden af papirbunken.