Flemming Møller Mortensen (S), 2015-01-29:
Se, for os Socialdemokrater er det en helt grundlæggende holdning, at vores samfund skal kunne nogle ting, skal magte nogle ting.
Og der er det rigtig godt at have fokus på, hvem det er, der har det allersværest i hverdagen her i Danmark, og det er jo lige nøjagtig eksempelvis svage ældre og personer, som er blevet ramt af demens.
Og dermed kommer det til at bero på antagelser og iagttagelser, og det kommer til at skabe en helt forventelig usikkerhed, angst og utryghed hos borgerne, men også for de pårørende, der får at vide, at deres eksempelvis ældre mor eller far er kommet ind på sygehuset, uden at nogen kan ledsage dem.
Det skal undgås, når det kan.
Det er jo sådan, at i rigtig mange tilfælde er der heldigvis pårørende, venner, bekendte, som tager sig af at ledsage til egen læge, privatpraktiserende speciallæge eller til sygehuset.
Men det, der jo er rejst som problemstilling her, er dem, der rent faktisk er visiteret til en kommunal ydelse og enten er inde på et ældrecenter eller bor i eget hjem.
Kan de være sikre på, at de får en ledsagelse i de situationer, vi her taler om?
Derfor rammer beslutningsforslaget faktisk sådan lige i plet i forhold til den årsagsgranskning, der er behov for, for at finde ud af, hvorfor der er tilfælde, hvor der ikke sker en ledsagelse fra eksempelvis plejehjemmet.
Det er rigtig væsentligt at prøve at få blikket rettet skarpt mod det her og også i den sammenhæng finde ud af, hvor hyppigt det finder sted.
Er det enkeltstående tilfælde, eller er det sådan, som Ældre Sagen har berettet, nemlig at man ikke så sjældent ser eksempler på det.
Det her er jo en drøftelse, hvilket sundhedsministeren også siger, som må bero på en dialog mellem sundhedsminister og socialminister, men så sandelig også i forhold til de 98 kommuner, som jo har hver deres praksis derude.
Det er enten en praksis, der falder inden for det, vi gerne vil, eller de eksempler – som Ældre Sagen også har fremhævet – hvor det går galt og der ikke er en ledsagelse.
Derfor er det, som ministeren siger, det helt rigtige at gøre, altså at man sætter sig sammen, man får drøftet, man får fokuseret, og at man også efter den vurdering får fundet ud af, om der er noget i lovkomplekserne, som skal ændres.
For er der det, må vi gøre det.
Det er klart Socialdemokraternes syn på den her sag.
For det her er svage borgere, som har en vanskelig hverdag, og som ikke magter mange af de komplekse ting, de tidligere har gjort, eksempelvis at stå over for et personale på et sygehus.
Vi skal have et billede af omfanget, og det er det, jeg mener der er lagt op til, ved at de to ministerier og kommunerne går sammen i det her.
Det er også væsentligt at sige, at vi jo uheldigvis har mange demente i vores samfund, og uheldigvis ser det ud, som om tendensen er stigende.
Vi har i øjeblikket omkring 87.000 borgere over 60 år, som har fået demens, men hvis vi kigger på årene frem, bare 10 år frem til 2025, så ser antallet ud til at være steget til omkring 115.000.
Så problemet er der, og derfor skal vi have et system i kommunerne, som kan modsvare behovet, sådan at vi får en værdighed, en respekt og en tryghed i de situationer, hvor der er behov for at komme ind på sygehuset, og hvor der ikke er en pårørende, som kan ledsage.
Som ministeren har sagt, er det ikke muligt for regeringspartierne at støtte det her beslutningsforslag, men vi er rigtig glade for, at der har været en forhandling nu omkring, hvordan vi kan lande en eventuel tekst, og det skal nu behandles i udvalget efterfølgende.
Jeg tror, det vil sikre, at vi vil få en fremdrift og en fokusering på det her væsentlige område, så vi kan sikre en respektfuld og værdig pleje, behandling og omsorg til alle borgere.