Line Barfod (EL), 2010-03-04:
Det betyder, at der nu er nogle af de fremmeste juridiske eksperter i landet, der kigger på, hvad vi rent faktisk kan gøre for at gøre det tydeligt i straffeloven, at man kan blive straffet, hvis man har sex med en handlet kvinde.
Det er jeg rigtig glad for, for jeg mener faktisk, at det er meget vigtigt, at vi gør det meget klart, at man ikke skal have sex med handlede kvinder, og at vi skal gøre alt, hvad vi overhovedet kan, for at stoppe den moderne slavehandel.
Det er klart, at der skal mange indsatser til mod menneskehandel.
Vi er en række politikere på tværs af de politiske partier, der i mange år har arbejdet med det.
Vi skal nu i gang med at diskutere den næste handlingsplan.
Der er nogle af os, der allerede er begyndt at tage hul på diskussionen og komme med forskellige input til den.
Nogle af os havde for nylig et møde med Center mod Menneskehandel for at høre om, hvor langt de er, og hvilke overvejelser de gør sig med hensyn til den næste handlingsplan.
Den dialog skal vi selvfølgelig gå videre med.
Ud fra det, som partierne tidligere har sagt, er en af de store ting, der forhåbentlig kommer til at ske med den kommende handlingsplan, at man går over til en permanent finansiering, for selv om vi laver en indsats på området, er der desværre ingen af os, der tror, at menneskehandel vil forsvinde i løbet af den næste handlingsplans periode.
Der skal desværre nogle flere år til, før vi får stoppet den moderne slavehandel.
Det er helt utroligt, at vi i en moderne verden tillader, at der er så mange slaver, uden at det er noget, der står højere på den politiske dagsorden, end det gør.
Der skal mange ting til både nationalt og internationalt.
Og jeg vil gerne sige til fru Irene Simonsen, som på et tidspunkt, hvor jeg ikke havde mulighed for at svare, men det kan jeg så nu, specifikt spurgte til Europol, at jeg mener, det er vigtigt med et internationalt samarbejde på mange forskellige niveauer: På europæisk niveau, på nordisk niveau, på verdensniveau, og det skal både være et politisamarbejde, et samarbejde mellem de sociale myndigheder og et samarbejde mellem immigrationsmyndighederne – det er alle de mange forskellige, der skal til, og det er ikke mindst de mange ngo'er.
Det har jeg været med til at arbejde for i Folketinget; det har jeg arbejdet for i Nordisk Råd, og det arbejder jeg lige nu for som formand for en arbejdsgruppe under Baltiske Forsamling, hvor vi er i gang med at se på, hvad vi i fællesskab kan gøre for at begrænse menneskehandelen omkring det baltiske hav.
Så der skal rigtig mange ting til på mange forskellige områder.
Der er også nogle af os, der lige har været til et stort seminar i London, hvor vi bl.a. hørte det britiske politi fortælle om, hvordan de sammen med det rumænske politi laver en konkret efterforskning.
Den slags skal der også ressourcer til.
Noget af det, vi skal tage fat på, er, hvordan dansk politi i større omfang sammen med politiet i andre lande kan være med til at lave en helt konkret efterforskning for at se, hvad de kan finde ud af.
Der er også behov for at se på, hvad vi kan gøre for at hjælpe kvinderne og de andre ofre for menneskehandel, altså også børnene og mændene.
Men det, som beslutningsforslaget her i høj grad handler om, er kvinderne.
Der er blevet talt om og også af fru Irene Simonsen, at det er meget svært at få kvinderne til at vidne.
Det er der ingen tvivl om.
Men for at få dem til det kræver det jo, at vi skal kunne give dem en mulighed for at slippe ud af slaveriet.
Det, der jo desværre sker i dag, hvis det endelig lykkedes at få befriet nogle kvinder, er som regel, at de bliver sat i fængsel, fordi de er her illegalt.
Derefter bliver de hurtigst muligt sendt ud af landet, og så bliver de handlet en gang til.
Derfor er det altså afgørende, at vi begynder at behandle kvinderne på en anden måde, og at vi finder nogle måder til at kunne sikre, at de får en mulighed for et andet liv.
I det øjeblik hvor vi kan give dem et ordentligt tilbud, som de stoler og tror på, om, at de har mulighed for at få nogle færdigheder, en uddannelse og komme tilbage til deres hjemland med en anden historie end den, at de har været i prostitution, og få et arbejde, så de har en anden mulighed for at tjene penge til deres familie end igen at komme i kløerne på menneskehandlerne, vil der også være langt flere, der tør vidne.
Det er bl.a. de erfaringer, vi kan se fra Belgien og Italien.
Det er noget af det, vi burde tage ved lære af i Danmark.
Der skal altså mange andre indsatser til, men jeg mener altså også, at det er nødvendigt at skærpe indsatsen over for kunderne.
Jeg mener, det er nødvendigt, at vi går ind og siger til de mænd, som køber sex hos handlede kvinder, og hvor vi ved, at der er nogle af dem, der godt er klar over, at det er handlede kvinder, de køber sex af, at det skal de lade være med, og at det faktisk er voldtægt.
Det er ikke mit indtryk, at den viden er nået ud til kunderne.
De ved ikke, at det er voldtægt, de foretager sig.
Det er heller ikke mit indtryk, at det er noget, politiet er særlig optaget af i de efterforskninger, vi laver.
Der har indtil nu, så vidt vi har kunnet få svar på, ikke været foretaget en eneste efterforskning, med henblik på om man kunne dømme en kunde, og det mener jeg er noget af det, der i høj grad er behov for, og det er det, jeg håber at det her beslutningsforslag kan være med til at sikre at politiet begynder at se på.
Men det har vi jo gjort i andre tilfælde, det har vi gjort i forhold til tvangsægteskaber og i forhold til omskæring; selv om det i forvejen var strafbart efter de almindelige bestemmelser i straffeloven, har vi sagt, at det var vigtigt, at det stod tydeligt, så alle kunne se det.
Det mener jeg også at der er rigtig gode argumenter for at det gør i forhold til menneskehandel, og at vi her går ind og skriver meget tydeligt, at der er tale om voldtægt, og at det oven i købet er en skærpende omstændighed. Som jeg har været inde på under de korte bemærkninger, mener jeg også, at der er nogle gode, saglige grunde til det, for vi vil normalt betragte det som en skærpende omstændighed, hvis der er flere, der voldtager en kvinde på én gang.
Når vi taler om et offer for menneskehandel, er der normalt ikke flere kunder på én gang, men hvis man ved, at kvinden er offer for menneskehandel, ved man også godt, at hun bliver voldtaget flere gange dagligt, og at man derfor indgår i noget, man kunne kalde en meget langstrakt gruppevoldtægt, der nogle gange kan strække sig over flere år, og det mener jeg bør føre til en skærpet straf.
Derfor mener jeg altså, at der er rigtig mange gode argumenter for, at Straffelovrådet kommer frem til, at vi skal have en sådan bestemmelse, og så må de se på, hvordan den rent juridisk skal udformes i forhold til straffeloven.
Tusind tak for debatten.
Tak for rosen.
Jeg ved godt, at der er nogle, der får den rigtige behandling fra starten og kommer i et beskyttelsestilbud, som er det, der er aftalt skal ske.
Men det sker desværre også stadig en del gange, at der er kvinder, der bliver sat i fængsel.
Vi så det i sommer med den kvinde, der blev befriet, eller rettere sagt, som selv slap fri fra en mand, som havde holdt hende som slave i flere uger; hun løb hen til naboen og bankede på, og politiet konstaterede, at hun havde falske papirer, og så blev hun sat i fængsel.
Det, vi får at vide, er, at en række kvinder ikke får den 30-dages-refleksionsperiode, der følger af Europarådets konvention, som Danmark har ratificeret og skrevet ind i lovgivningen, men at de kun får 3 dage, for det er den tid, det tager at udrede, om de er her lovligt eller ej, og så er det ud.
Og derfor er der altså et stort behov for, at vi får gjort en langt større indsats for at sikre, at ofre for menneskehandel faktisk får den beskyttelse, som vi egentlig har sagt at de skal have.