Jørn Neergaard Larsen (V), 2016-05-23:
Jeg mener, at jeg ser det her forslag som et forsøg på at give en bestemt gruppe meget svage borgere de bedst tænkelige chancer for at komme i gang med et eller andet i et fællesskab, der er af en anden karakter end den situation udenfor, som de befinder sig i.
Hvis det kan gøres på en sådan måde, at man i en virksomhed, i en forening, et andet sted kan blive en del af et fællesskab og samtidig ud over sin kontanthjælp, eller hvad det er for en ydelse, man måtte være på, kan få en løn, som man kan have glæde af, bygget op på en enkel måde, så bør vi arbejde det igennem og bare sikre, at der ikke opstår deadlocksituationer, hvor der pludselig på en eller anden måde utilsigtet er blevet etableret en form for minijob eller et alternativt arbejdsmarked.
Tak for det.
Liberal Alliance og Det Radikale Venstre har fremsat beslutningsforslag nr. B 188 om indførelse af et socialt frikort for udsatte borgere på offentlig forsørgelse, som vi skal behandle her i salen i dag.
Jeg er helt enig i intentionen om, at udsatte borgere skal hjælpes og tilskyndes til at finde job.
For nogle borgere er vejen til fuldtidsbeskæftigelse ganske lang, for nogle er det måske ikke lige inden for rækkevidde, men selvforsørgelse er ambitionen for alle, som kan.
Derfor skal vi sikre et forsørgelsessystem, der har den rette balance, et forsørgelsessystem, hvor det kan betale sig at komme i selvforsørgelse, og hvor det for de mest udsatte også er muligt at arbejde f.eks. få timer om ugen.
For få timers arbejde er selvfølgelig bedre end intet arbejde.
Vi har allerede i dag en sund balance i vores forsørgelsessystem, hvor det både kan betale sig at komme i selvforsørgelse, og hvor det kan betale sig at tage småjob, når det er aktuelt bedste mulighed.
Lad mig tage udgangspunkt i kontanthjælpsområdet.
Regeringens indførelse af et kontanthjælpsloft og en 225-timersregel betyder, at det er blevet mere attraktivt at arbejde frem for at være på offentlig forsørgelse.
Med kontanthjælpsloftet er der lagt loft over, hvor meget en person kan få i kontanthjælp, boligstøtte og særlig støtte.
Når man arbejder, får man løn og mindre kontanthjælp, hvilket giver plads til mere boligstøtte under kontanthjælpsloftet, og det resulterer i en betydelig gevinst.
Samtidig indebærer reglerne for fradrag i kontanthjælpen helt generelt, at man ikke får fratrukket, hvad der svarer til hele lønindtægten i hjælpen.
Man beholder 25 kr. pr. time, man arbejder.
Det indebærer, at der er gevinst for den enkelte ved at tage småjob i det omfang, man har mulighed for det.
En enlig kontanthjælpsmodtager med to børn vil derfor efter regeringens indførelse af et kontanthjælpsloft helt konkret have 3.500 kr. mere til sig selv om måneden, hvis personen småjobber 10 timer om ugen, end på kontanthjælp alene.
Samtidig er der stadig en yderligere økonomisk gevinst, hvis den pågældende tager et fuldtidsjob og kommer helt ud af offentlig forsørgelse.
Tager vi en ydelse som ressourceforløbsydelse eller førtidspension, er der også klare incitamenter til at arbejde i små job ved siden af ydelsen.
Så den økonomiske gevinst er der faktisk i dag.
Der er en gevinst ved at komme i selvforsørgelse, og for udsatte grupper er der gevinst ved at tage småjob.
Derudover er der et forsøg i gang med såkaldt dag til dag-formidling af småjob til udsatte kontanthjælpsmodtagere.
Forsøget blev besluttet som en del af kontanthjælpsreformen og bakkes op af et bredt flertal i Folketinget, inklusive Venstre.
Forsøget, som er i gang i 14 kommuner, indebærer, at kontanthjælpsmodtagere eller integrationsydelsesmodtagere får formidlet småjob.
Samtidig får de en lempeligere indtægtsregulering i kontanthjælpen.
Vi følger naturligvis forsøget, som kører året ud.
Jeg deler altså intentionen i Liberal Alliance og Det Radikale Venstres forslag om, at der skal være både hjælp og tilskyndelse til at tage et arbejde for udsatte borgere.
Men der er behov for, at vi bliver mere præcise, med hensyn til hvilke barrierer der eventuelt kan være for de mest udsatte til at påtage sig småjob, og hvordan et eventuelt konkret forslag kan udformes hensigtsmæssigt.
Med det mener jeg bl.a., at fuldtidsbeskæftigelse fortsat skal være mere attraktivt end få timers arbejde om ugen.
Her kan skattefritagelse af større beløb give problemer.
En enlig kontanthjælpsmodtager ville eksempelvis have 1.300 kr. mere til rådighed ved et småjob ved siden af kontanthjælpen sammenlignet med fuldtidsbeskæftigelse, hvis der indføres et socialt frikort på 5.000 kr. om måneden, og det er naturligvis ikke hensigtsmæssigt.
Så vi skal have identificeret målgruppen nærmere, så vi sikrer os, at ordningen kun omfatter de allermest udsatte og ikke bliver en glidebane mod generel skattefritagelse, som – sat på spidsen – kunne blive til en slags sort arbejde sat i system.
Vi skal sikre, at en sådan ordning kan administreres let og enkelt, og vi skal se på finansieringen af de merudgifter, som et konkret forslag må forventes at indebære.
Regeringen vil derfor lægge op til, at overvejelserne om forbedrede vilkår, for at udsatte kan tage småjob, f.eks. i form af socialt frikort, kan ske i sammenhæng med de relevante økonomiske forhandlinger til efteråret.