runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karsten Hønge (SF), 2010-05-26:
Med en passiv besparelsesstrategi opnår man jo nogle kortsigtede, snæversynede økonomiske besparelser, men de her tømmermænd kommer bare senere.
Det er helt afgjort, at der på et fleksibelt arbejdsmarked løbende tilbydes uddannelse, sådan at det kan tilpasse sig nogle konstant forandrede krav.
Det kan ikke nytte, at man siger, man ønsker et fleksibelt arbejdsmarked, men man ønsker ikke at give den sikkerhed, der skal til, ved at vi har en dagpengeperiode, som mennesker kan føle sig trygge ved, ved at vi har faglige organisationer, der er stærke nok til at kunne lave holdbare aftaler, og ved at vi har let adgang til uddannelse, så vi kan tilpasse os de forandringer, der er.
Jeg synes, at regeringen med udspillet lægger op til at ødelægge de her ting.
Min konklusion er, at vi åbenbart ikke bare skal være fattige, men vi skal øjensynligt også være dummere med de nedskæringer, som man lægger op til på uddannelsesområdet.
Anne Baastrup (SF), 2010-05-26:
Den tidligere transportminister var optaget af, at vi fik sikkerhed for, at togene kunne bruges på en måde, så folk også havde mulighed for at tage med dem.
I den forbindelse havde vi så spørgsmålet oppe om stationsåbninger.
Nu er det sådan, at på Fyn er der stationsåbninger vest for Odense, men der er slet ikke nogen øst for Odense.
Der har vi tidligere talt om muligheden for at få åbnet Langeskov Station, for der ligger færdige stationsbygninger, og der er plads til vigespor og ekstra spor osv.
Så jeg vil høre, om ministeren er kommet videre i sine overvejelser om det?
Hans Christian Schmidt (V), 2010-05-26:
Jamen jeg synes, at det er et meget godt spørgsmål, for nu er det ikke kun Fyn, vi taler om, for vi har penge, vi skal bruge på netop at gøre det muligt at åbne stationer og også på at indrette stationer på en bedre måde.
Jeg er endnu ikke på det sted, hvor vi har fuldstændig oversigt over, hvilke muligheder der er rundtomkring i landet, men jeg kan bekræfte, at Langeskov Station bestemt er en af de stationer, der indgår i det der snævre løb, hvor vi prøver på at kigge på, hvad der er muligt.
Anne Baastrup (SF), 2010-05-26:
Det er jeg da glad for at høre, for den tidligere transportminister mente rent faktisk, at Langeskov var så højt oppe på listen, at den stod som den fjerde potentielle station, vi skulle åbne.
Så jeg glæder mig da til forhandlingerne her til efteråret, hvor jeg regner med, at Langeskov Station så også kommer op på det her niveau, for det, vi ved, er, at der er så mange, der bruger Nyborg Station, at der simpelt hen ikke er plads til, at folk med bil kan komme af med den der længere.
Omkring Langeskov Station er der plads, der er masser af plads til parkering af biler, og det handler om, at det i virkeligheden ikke er ret mange penge, der skal bruges til at sikre, at ikke IC-togene, der kører fra Århus til København, men lokaltogene fra Middelfart til Nyborg rent faktisk kan standse der.
Så det vil glæde mig, hvis det er sådan, at ministeren måske vil bekræfte, at Langeskov Station står som nummer fire.
Hans Christian Schmidt (V), 2010-05-26:
Jamen som spørgeren selv siger, er det klart, at det er de forhandlinger i efteråret, der vil afgøre det.
Men det er også lige så klart, at jeg er positiv over for Langeskov Station, det kan jeg sagtens bekræfte, sådan ser det ud fra mit vindue.
Anne Baastrup (SF), 2010-05-26:
Det var et rent spark, jeg sparker en åben dør ind, så jeg siger tak for besvarelsen.
Eigil Andersen (SF), 2010-05-26:
Der er bare den beklagelige kendsgerning, at de refusionssystemer – jeg vil sige sindrige refusionssystemer – som regeringen har sat i gang over for kommunerne i forhold til arbejdsløse, betyder, at det, som ministeren her peger på, uddannelse straks, er en dårlig forretning for kommunerne, hvis økonomi er meget dårlig i forvejen på grund af den selv samme regering.
Det vil sige, at man desværre kommer alt for sent i gang med den form for uddannelse.
Med hensyn til skattelettelser må man sige, at der er gennemført skattelettelser i flere omgange – også ufinansierede skattelettelser – og det, som er det groteske her, er, at regeringen finder, at det har været vigtigere at give højtlønnede og rige skattelettelser end at sikre, at efteruddannelsen kan fortsætte og blive videreført på et højere niveau.
Jeg vil gerne spørge ministeren, om ministeren finder det rimeligt af hensyn til arbejdsgiverne og erhvervslivet, at man har satset mere på skattelettelser til rige og højtlønnede end på, at det skal være billigt for arbejdsgiverne at efteruddanne.
Astrid Krag (SF), 2010-05-26:
Vil hr. Karsten Lauritzen ikke give mig ret i, at de tal, hr. Karsten Lauritzen kan forholde sig til, er for de kvinder, som rent faktisk nogen sinde kommer så langt som til at turde forlade deres mænd?
Vil hr. Karsten Lauritzen ikke give mig ret i, at vi står med et problem i forhold til de mange tusinde kvinder, vi kan høre om fra kvindekrisecentrene, der finder sig i at leve i voldelige ægteskaber, og som vi kan høre om fra de ngo'er, der arbejder i de her miljøer med de isolerede indvandrerkvinder, nemlig at truslen om at miste opholdstilladelsen er noget af det, der gør, at de her kvinder i alt for vid udstrækning bliver i de her voldelige forhold?
Tina Nedergaard (V), 2010-05-26:
Faktisk er det jo sådan – og det er der også blevet rejst kritik af – at ved at vi fastfryser skattesatserne nu som en del af genopretningsplanen, er det faktisk sådan, at man kunne argumentere for det modsatte, nemlig at skattesystemet faktisk er med til at bidrage til genopretningen af dansk økonomi i situationen.
Så vil jeg blot konstatere, at det er faktuelt forkert, at vi har klattet noget som helst væk på ufinansierede skattelettelser i øvrigt – eller i det hele taget klattet noget som helst væk i dansk økonomi – for situationen er den, at det var sådan, at inden den økonomiske krise kom og smadrede alt i Europa og i Asien og andre steder, ikke mindst i USA, var vores nettogæld blevet nedbragt af denne regering.
Men havde vi lyttet til S og SF, havde vi stået i en helt anden situation, hvor vi nu ville have skullet finde langt, langt flere penge, end vi gør med genopretningsplanen.
Og jeg er stolt af at sige, at det, som V og K og O og regeringen er blevet enige om, er socialt afbalanceret, og det gælder også i forhold til lediges adgang til uddannelse.
Karsten Lauritzen (V), 2010-05-26:
Det er der, hvor der er en fundamental uenighed, for jeg er af den opfattelse, at retsstatus og loven er ganske klar og ganske fornuftig.
Det er jo den socialdemokratiske regering med støtte fra Socialistisk Folkeparti – og jeg formoder også, at Venstre har stemt for – som har gennemført det tilbage i 1996.
Så kan man snakke om, om folk er klar over, hvad lovgivningen indeholder, og man kan snakke om oplysningsindsats, og man kan snakke om, at kvindekrisecentrene skal være klar over, hvilke muligheder der er.
Det tror jeg nu i vid udstrækning at de er i dag.
Da jeg var på besøg i Dannerhuset, som bl.a. har med voldsramte kvinder at gøre, diskuterede jeg også den her problemstilling.
Noget af det, de nævnte, var faktisk, at volden foregår over en længerevarende periode, og at det, der sådan set er problemet, er, at kvinderne ikke kommer før til dem, så man får taget hånd om det, men at der ofte går rigtig, rigtig mange år.
Og der tror jeg simpelt hen ikke at en lovændring vil nytte noget.
Jeg tror, at man skal have en helt anden indsats, og det er den indsats, vi har arbejdet på.
Astrid Krag (SF), 2010-05-26:
Nu snakker ordføreren sådan om hustruvold og vold i ægteskabet generelt, men vil ordføreren ikke give mig ret i, at vi står med en særlig udfordring, når det kommer til udenlandske kvinder, der kommer hertil og er gift med nogen, der bor her i landet, fordi de typisk er mere isolerede og ikke har deres eget netværk at trække på og derfor står med nogle særlige udfordringer?
Det var det første.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2010-05-26:
Nu havde det jo være lettere at svare, hvis spørgeren også havde fortalt mig, hvor mange domfældelser der er, for jeg tror ikke, at der er flere domfældelser.
Man kan skrive rent ud, at der skal gå 2 år, og at der skal være en fældende dom.
Så er den klar.
Det var sådan set det, som både den konservative og Venstres udlændingeordfører i 1990'erne bad Birte Weiss om, nemlig at det skulle stå helt klart, at der skulle være fældet en dom.
Men det ville man ikke, og nu kører jeg altså videre med det her, hvor det er en konkret vurdering.
Og det er klart, at det ikke er lige så klart, men der er flere, der får opholdstilladelse.
Men at vold skulle give selvstændig opholdstilladelse, er en fuldstændig forvridning af udlændingelovgivningen – og af alt, hvad der er rimeligt og har med ligebehandling at gøre, kunne man tilføje.
Astrid Krag (SF), 2010-05-26:
Det vil sige, at ministeren ikke anerkender, at der kan være behov for en præcisering af lovgivningen, både for at gøre det helt klart og også forbedre retssikkerheden, i forhold til den retsstilling, man har, og for at sende et meget tydeligt signal til alle danske myndigheder, til udenlandske kvinder i ægteskaber her i landet, og i virkeligheden jo også til de mænd, der slår deres kvinder, om, at det bare ikke er acceptabelt, og at vi som samfund står på den voldsramte kvindes side.
Jeg mener selv, at de tal, vi kan se, på, hvor mange udenlandske kvinder der ender på krisecentre i de her år, sammenholdt med, hvor få der rent faktisk ender med at søge om lov til at få forlænget deres opholdstilladelse, når de forlader deres voldelige mand, viser os, at der er noget, der bare slet ikke fungerer tilstrækkeligt her.
Er ministeren slet ikke enig i, at der kan være noget om det?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2010-05-26:
Det kan der være 27 forklaringer på.
Hvis antallet bliver femdoblet næste år, behøver det ikke være udtryk for, at volden er steget.
Så kan det være udtryk for, at kvinderne er blevet mere bevidste om at anmelde og søge til krisecentre.
Så alt det der med tal skal man altid gå meget dybere i for at blive klar over hvad skyldes.
Og lige præcis når det drejer sig om anmeldelser og søgen til krisecentre, ved jeg jo – med alle de år, jeg har beskæftiget mig med kriminalitet – at der kan ligge mange andre ting bag.
Med hensyn til at få præciseret retsstillingen vil jeg sige, at det jo altid vil blive en konkret vurdering, for man er nødt til konkret at vurdere, om de betingelser, der er anført i loven, er til stede.
Hvis man yderligere skal til at skrive hele instrukser og bekendtgørelser ind i loven, må jeg sige, at det i hvert fald er i strid med god lovteknik.
Jeg synes, vi har fundet en rimelig balance.
Jeg synes, at praksis er meget rimelig over for ofret, og jeg tror da også, at det kun er på grund af de omtaler, der har været i avisen, at man bliver ved med at komme med det her.
For jeg tror ikke, at man kan finde nogle afgørelser, der egentlig er urimelige – tværtimod.
Astrid Krag (SF), 2010-05-26:
Jeg vil bare spørge ministeren: En del af det her beslutningsforslag går jo ud på at få klargjort, få præciseret, retningslinjerne for, hvilken retlig status voldsramte udenlandske kvinder har i Danmark.
Når vi kan se, at der sidste år var 19.428 kvinder med anden etnisk baggrund end dansk, der søgte ophold på de danske kvindekrisecentre, og at der kun var 58 ansøgninger fra kvinder om at få lov til bevare deres opholdstilladelse, efter at de var gået fra deres voldelige mand, kan ministeren så ikke være enig med mig i, at det måske er et meget klart udtryk for, at der ikke er tilstrækkelig klarhed over, hvad det er for retningslinjer, hvad det er for en retlig status, de her voldsramte kvinder har?
Maja Panduro (S), 2010-05-26:
Jeg vil gerne lige bede ministeren om at bekræfte, at jeg har hørt rigtigt, og i givet fald uddybe, at ministeren mener, at hvis vi dels ekspliciterer, at det er ulovligt at slå sin kone i Danmark, dels styrker retssikkerheden for de her kvinder og også styrker deres muligheder for at få opholdstilladelse, vil det øge volden i de pågældende familier – hørte jeg rigtigt?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2010-05-26:
Det, jeg sagde, var, at det strafbare skal beskrives et andet sted, nemlig i straffeloven.
Det er der, det hører hjemme.
Og ja, jeg har den opfattelse.
Der er jo faktisk mange mænd, som, når de først har slået, er frygtelig angrende og frygtelig ulykkelige, og så ved de altså, at det kan give en opholdstilladelse.
Det kan blive en slags sovepude.
Jeg mener, det virker stik modsat – efter mit kendskab til menneskenes børn – og jeg mener overhovedet ikke, at det har noget som helst med retssikkerhed at gøre.
Det er ikke en retssikkerhed, at det, at man bliver slået, giver en opholdstilladelse, overhovedet ikke.
Maja Panduro (S), 2010-05-26:
Så ministeren mener altså, at hvis vi gør det lettere for de her kvinder, som er i et voldeligt ægteskab, og som bliver misbrugt, voldtaget og tævet af deres mænd, at få en opholdstilladelse i Danmark, når de går fra deres mand, så vil manden slå mere, og så vil vi se mere vold i de her familier.
Det virker på mig som en meget underlig logik, men i det tilfælde, at ministeren har den holdning, burde man vel gå den stik modsatte vej.
Jeg er da trods alt glad for nogle af de tiltag, som jeg anerkender man har taget i de seneste år.
Det troede jeg sådan set vi var enige om.
Men hvis det er ministerens opfattelse, at en mulighed for de her kvinder for at få opholdstilladelse vil øge volden i familierne, så går jeg ud fra, at ministeren mener, at vi skal gå den stik modsatte vej.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2010-05-26:
Nu kunne vi jo sige, at det sådan set er ulogisk at sige, at det, at man på grund af vold bliver drevet fra hus og hjem, skulle medføre, at man skulle være særlig begejstret for at blive i Danmark.
Det kunne man godt sætte spørgsmålstegn ved.
Det, jeg siger, er stadig væk, at det strafbare bør behandles i straffeloven, og at de pågældende må tage deres straf.
Det er det, det handler om.
Vi skal ikke begynde at uddele opholdstilladelse, fordi man er blevet slået.
Marianne Jelved (RV), 2010-05-26:
Jeg mener, at ministeren gjorde rede for reglerne i dag her i sit svar på beslutningsforslaget.
Men jeg hørte det ikke ordentligt.
Derfor spørger jeg: Er det sådan, at man efter 2 år – men det er stadig væk en konkret vurdering i den enkelte situation – ikke nødvendigvis tager opholdstilladelsen fra en kvinde, som er flyttet fra sin mand på grund af vold i ægteskabet?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2010-05-26:
Formuleringen er den, at man normalt ville skulle inddrage opholdstilladelsen.
Det synes jeg er en fornuftig balance.
Men jeg har ikke på noget tidspunkt påstået, at det på nogen måde skulle nedsætte volden.
Det er den argumentation, jeg går imod.
Når vi har de regler, vi har, og som er videreført i min tid, er det, fordi jeg mener, at de er rimelige.
De er rimelige over for ofret, men det har ikke noget at gøre med at tro på, at det skulle nedsætte volden.
Jeg mener rent ud sagt, at det er det modsatte, der vil blive tale om.
Maja Panduro (S), 2010-05-26:
Jeg er selvfølgelig glad for, at ordføreren synes, at det var god lovgivning, der blev lavet i 1990'erne.
Som jeg sagde før, synes jeg jo også, at vi kom et stykke vej der, men vi har jo fremsat det her forslag og har gjort det flere gange tidligere, fordi vi synes, at der er plads til forbedring, at der er plads til, at vi gør os meget, meget mere umage, end vi gør i dag, for at hjælpe de kvinder, som står i den her situation.
Og det håber jeg at hr. Karsten Lauritzen er enig med mig i.
Så plaffer hr. Karsten Lauritzen jo løs på vores medforslagsstiller, ordføreren fra mit parti, hr. Henrik Dam Kristensen, og der skal jeg bare høre, om ikke hr. Karsten Lauritzen kan bekræfte, at hr. Henrik Dam Kristensen jo i samme avis, Politiken, er citeret for at sige, at han dels forholder sig til den konkrete sag – sagen om den her tyrkiske kvinde, hvor nogle forskellige forhold gjorde sig gældende, bl.a. spørgsmålet om lovligt ophold – dels forholder sig til det generelle spørgsmål, hvor han jo altså er med til at fremsætte det her forslag.
Jeg synes, det er meget nemt at tage en mand, som ikke er her i salen, til indtægt for en masse ting og så bruge det til at skyde forslaget ned i stedet for at forholde sig til forslaget.
Karsten Lauritzen (V), 2010-05-26:
Hvis jeg skal være helt ærlig, så nævnte jeg blot hr. Henrik Dam Kristensens udtalelser, fordi jeg synes, det er paradoksalt, at man kan læse, og jeg står med artiklen her: »Udlændingeservice har helt sikkert lavet deres hjemmearbejde og undersøgt sagen nærmere.
De har nok oplysninger, der beviser, at hun ikke er truet på livet i Konya.«
Der står så efterfølgende, at hr. Henrik Dam Kristensen ikke mener, at der er behov for en lovændring, der skal hjælpe voldsramte kvinder, der venter på at få opholdstilladelse, og at loven ifølge hr. Henrik Dam Kristensen virker, som den skal.
Det er jo bare paradoksalt, at der kan komme sådan en udtalelse, når man noget tid efter fremsætter det her beslutningsforslag.
Det er jo egentlig sørgeligt, at en avis – det var så Politiken, der havde det som forsidehistorie – maler et billede, som ikke fortæller alt om sagen, og så er politikerne lynhurtige til at komme ud af starthullerne og love lovændringer uden egentlig at sætte sig ind i lovgivningen.
Det synes jeg faktisk er sørgeligt, for det er ikke lovændringer, der her er behov for.
Bertel Haarder (V), 2010-05-26:
Der er ikke mere at foretage i dette møde.
Jeg henviser til den dagsorden, der er opslået i salen.
Mødet er hævet.
Maja Panduro (S), 2010-05-26:
Først skal jeg selvfølgelig sige tak for debatten på vegne af forslagsstillerne.
Selv om jeg var en smule overrasket over ministerens tale og særlig over den her tilsyneladende holdning om, at vi altså øger omfanget af vold i de her familier ved at forbedre mulighederne for, at de her kvinder kan komme ud af de voldelige forhold, er jeg glad for, at vi har haft diskussionen.
Jeg er trods alt også glad for tilkendegivelserne fra Venstres hr. Karsten Lauritzen om, at man mener, at det her er et problem, og at man gerne vil være med til at kigge på nogle tiltag, der gør, at vi kan hjælpe de her kvinder.
Det var også det, som jeg hørte De Konservatives ordfører hr. Naser Khader sige.
De vil gerne være med til at se på, hvordan man kan hjælpe de her kvinder ud af de voldelige forhold.
Det er jeg selvfølgelig glad for.
Det håber jeg så vi kan snakke videre om hvordan vi kan gøre, særlig når nu der tilsyneladende desværre ikke er opbakning til forslaget her.
Det er jeg selvfølgelig ærgerlig over at der ikke lader til at være, særlig fordi de her kvinder er i reelle problemer.
Og som fru Astrid Krag også har fremhævet, bliver vi da nødt til at forholde os til, at der er så mange på kvindekrisecentrene, og at der tilsyneladende er så få af dem, som tør anmelde deres mænd.
Det er vi da nødt til at forholde os til.
Vi er da nødt til at forholde os til, at vi har kvinder, som lever i forhold, hvor de foruden frygten for, hvornår han slår næste gang, hvornår han mishandler dem næste gang, i øvrigt også skal leve med frygten for at blive smidt ud af Danmark, hvis de bryder ud af forholdet, eller hvis de anmelder manden.
Når alle, der har forstand på det, siger det, synes jeg, at et bredt flertal i Folketinget burde være med på den.
Derfor håber jeg, at vi, på trods af at der ikke var opbakning til forslaget her, vil være opbakning fra regeringspartierne til, at vi ser på, om vi kan finde på noget andet, som regeringspartierne vil være med til at gøre.
Johanne Schmidt-Nielsen (EL), 2010-05-26:
Jeg vil indlede med at sige, at jeg er meget enig med fru Marianne Jelved, men også med andre, bl.a. med hr. Karsten Lauritzen, der kommer med eksempler på, hvad man kunne gøre ud over at ændre i lovgivningen.
Det har vi i den grad brug for, og det må vi arbejde videre med.
Truslen om at man kan miste sin opholdstilladelse, hvis man går fra sin voldelige ægtemand, er desværre noget, der holder mange kvinder fra at forlade deres mænd, der fastholder kvinderne i et voldeligt forhold.
Og det er noget, som bl.a. LOKK, Landsorganisationen af Kvindekrisecentre, har advaret imod i årevis.
Det peger bl.a. Amnesty International på i en rapport, som de er kommet med i 2002, og som hedder »Valget mellem vold og udvisning«.
Det her problem vil det her forslag være med til at rette op på.
I rapporten fra Amnesty er der også mange andre anbefalinger, som ville være værd at overveje.
En af dem er, at det simpelt hen ikke kan nytte noget, at man særskilt stiller krav om, at kvinden skal dokumentere, at det er volden, der er den direkte årsag til samlivsophævelsen, for hvis det bliver dokumenteret, at kvindens ægtefælle har udøvet vold imod hende, må formodningen altså være, at det er volden, der er årsagen til, at samlivet er ophørt.
Jeg mener, at de tørre tal viser os – det er bl.a. blevet fremført af fru Astrid Krag fra talerstolen tidligere i dag – at vi bestemt ikke gør det godt nok på det her område med hensyn til at hjælpe udenlandske kvinder, der lever i Danmark og er gift med danske statsborgere, og som udsættes for vold.
Vi hjælper dem ikke godt nok.
Jeg må sige, at jeg synes, at vi har at gøre med sådan en sag, hvor meget tyder på, at den såkaldte faste og fair udlændingepolitik åbenbart vægter tungere end kvindernes sikkerhed.
Marianne Jelved (RV), 2010-05-26:
Jeg synes, som fru Astrid Krag flere gange meget berettiget har gjort opmærksom på, at den forskel, der er i antallet af kvinder, der opsøger kvindekrisecentrene, og antallet af kvinder, der meddeles ret til fortsat ophold efter ansøgning og efter at have dokumenteret et voldeligt ægteskab som baggrund for ansøgningen, er bemærkelsesværdig.
Jeg blev lidt inspireret af den konservative ordfører, som faktisk sagde en ting om oplysning, som jeg kunne dele, og det kunne få mig til at nævne, at vi måske allerede burde sætte lidt mere ind på at skaffe mulighed for at give oplysning om ret og pligt i et demokrati i folkeskolen, eventuelt via et nyt fag, et nyt emne, som man kunne kalde medborgerskab.
Det ved jeg at Det Konservative Folkepartis ordfører har foreslået i andre sammenhænge, og det har vi også i Det Radikale Venstre.
For det er vigtigt, at børnene og også de unge lærer om rettigheder og pligter og ved, hvad de har ret til at forvente, og hvad de har pligt til at gøre i et samfund, uanset deres køn.
Derfor synes jeg, at det giver så meget stof til eftertanke, når man ser på den forskel, der er i antallet, der opsøger krisecentrene, og antallet, der så ender med at søge om at få opholdstilladelsen forlænget, selv om de kommer ud af et voldeligt ægteskab.
Man kunne også gøre det, som hr. Karsten Lauritzen inspirerede til i sit indlæg, nemlig tale om, at vi måske kunne gøre mere i forbindelse med satspuljeforhandlingerne.
Jeg tænker på, at vi i forbindelse med de udmærkede kvindeprogrammer, som allerede er sat på skinner, også fremover prøvede at indflette ret og pligt i et demokrati som det danske.
Det kunne være sådan et gennemgående tema, så vi bruger enhver lejlighed til det, når vi lovgiver, og når vi sætter projekter og andre aktiviteter i gang.
Jeg synes i hvert fald, at det her problem kræver, at vi prøver at gøre os en ekstra anstrengelse.
Derfor er vi medforslagsstillere til det her forslag, men vi går også gerne andre veje, hvis de kan skaffes via et flertal.
Naser Khader (KF), 2010-05-26:
Jeg er ikke enig i, at det tal, der bliver nævnt, dokumenterer, at der er noget galt med den nuværende lovgivning.
Det er jeg ikke enig i.
Astrid Krag (SF), 2010-05-26:
Så vi ved altså godt stadig nogenlunde, at det er et stort antal, der må ligge på omkring de 10.000 hvert år, som opsøger kvindekrisecentrene, og som har et ophold, der er betinget af den mand, de ligesom er sammen med.
Derfor vil jeg egentlig bare gentage det spørgsmål: Når vi kan se, at der kun er 31, der sidste år har ansøgt Integrationsministeriet om at få lov til at blive i Danmark, altså få deres egen opholdstilladelse, efter at de er brudt ud af et voldeligt ægteskab, viser det så ikke meget tydeligt, at det ikke er godt nok i dag, at det ikke er en tilstrækkelig tydelig retstilling, de kvinder har, og at vi slet ikke hjælper dem, i den udstrækning vi burde?