Manu Sareen (RV), 2013-04-02:
Tak for det, og tak for de gode indlæg fra faktisk samtlige ordførere.
Det er jeg fuldstændig enig.
Til tider har det også været en mærkelig debat.
Præmissen for debatten har bl.a. været et udtryk fra mig i form af en artikel den 30. oktober 2011 i Jyllands-Posten omkring en synode.
Det skal jeg nok komme tilbage til.
Jeg er ked af, at hr. Jesper Langballe egentlig ikke lyttede efter til min tale, og jeg vil lige gentage det en gang til.
Og jeg citerer: Udvalget er således ikke et udspil til, at der kan etableres et kirkeligt organ, som kan bestemme alt muligt i forhold til sognemenighederne og menighedsrådene.
Udvalget er heller ikke et udspil til, at der kan etableres et kirkeligt organ, som på folkekirkens vegne kan beslutte eller udtale sig om alt muligt mellem himmel og jord.
Alligevel bliver hr. Jesper Langballe ved med at sjoske rundt i det.
Inden fru Mette Bock kom ind i salen – bare til en orientering – var hr. Jesper Langballe også inde på, om det her var starten til at adskille kirke og stat, eller hr. Christian Langballe; det er Jesper Langballe, der sidder i vores udvalg, det er korrekt.
Tilbage til det med synoden: Nu står jeg tilfældigvis her med den artikel, og virkeligheden er, at ordet synode på ingen måde optræder i den artikel, men alligevel vil ordføreren blive ved med at udtrykke sig på den måde, altså at jeg har brugt ordet synode.
Det minder mig lidt om det § 20-spørgsmål, vi havde for ca. ½ år siden, hvor ordføreren også påstod, at de kirkelukninger, som er i gang her i København, og som jeg i øvrigt ikke har modtaget noget på endnu, var min skyld.
Det, der står i den her artikel, er jo rent faktisk noget af det, som fru Mette Bock er inde på, og som hr. Per Stig Møller også er inde på, og jeg citerer: at der skal lægges op til en bred debat, og at jeg ikke er bekymret for folkekirkens fremtid.
Men det, som jeg også siger, er, at hvad angår den svenske kirke, er båndet løsnet.
Jeg snakker ikke om adskillelse mellem kirke og stat.
Det, jeg så siger, er, at med en kirkeforfatning kan vi rent faktisk få en mere demokratisk folkekirke, og det kan jeg ikke se der er noget galt i.
Med hensyn til om folkekirken har forskellige stemmer og blander sig, har jeg heller ikke noget problem med det.
Det har de jo gjort for et stykke tid siden, hvor biskopperne var ude at fortælle om, hvad deres tilgang var til de helligdage, som regeringen også var ude at snakke om på daværende tidspunkt.
Det synes jeg var befriende, jeg synes, det var befriende at lytte til biskopperne og høre om deres tanker omkring lige præcis de helligdage, altså hvor vigtigt det var for det danske samfund at have de helligdage.
Jeg ved også, at biskopperne har lagt op til, at der også skal være en bred debat om dannelsesbegrebet omkring folkeskolen.
Det er da fantastisk, at kirken har den her slags stemmer.
Med hensyn til det rædselsscenarie, som hr. Christian Langballe fortalte om, for at bruge hr. Christian Langballes eget ord, findes det rædselsscenarie rent faktisk ikke i det kommissorium og det arbejde, som pågår lige i øjeblikket, og jeg synes, det er lidt underligt, at vi står her og skal forholde os til lige præcis de ting, som de arbejder med.
Vi har jo rent faktisk sagt til dem: Prøv at høre her, kære venner, nu skal I arbejde med det her, I kommer med jeres delkonklusioner her til foråret, og så kommer I med jeres endelige konklusion her til efteråret.
Undskyld, ikke til efteråret, vi har jo rykket det, men i det nye år.
Vi har også lyttet til kirken, og vi har også lyttet til hr. Christian Langballe, og vi har forlænget den høringsperiode.
Det ville være disrespekt for det arbejde, hvis vi skal stå heroppe nu og forholde os til de konklusioner, som ikke er, men alligevel bestemme de ting, som udvalget arbejder med.