Hans Christian Schmidt (V), 2007-01-19:
Jeg vil gerne starte med at takke i hvert fald flertallet af ordførerne for deres meget positive bemærkninger til lovforslaget, som også vidner om en engageret og konstruktiv holdning.
Der er nogle, der er mere skeptiske, og sådan er det vel, når vi også siger, at forslaget her jo bl.a. indebærer, at vi skal have udmøntet den aftale, det forlig, regeringen og Dansk Folkeparti lavede.
Vi må jo sige, at fiskeriet i dag er inde i en markant forandringsproces, og det smitter af på behovet for ændringer af fiskeriloven, som jo er en slags fiskeriets grundlov.
Må jeg ikke bare sige som indledning, at det jo alligevel er lidt tankevækkende at høre synspunkter blive fremført om, at fiskernes økonomi sådan startede med at blive skidt, da vi lavede en ny regulering.
Med et tilbageblik i Fiskeribanken vil man hurtigt finde ud af, hvordan det så ud.
Den har selvfølgelig noget at gøre med dygtige fiskere, der tror på fremtiden, og som har den holdning, at det er vigtigt også at vide, hvad man har at gøre med i de næste år; at man ikke kan planlægge for 14 dage og med en månedlig ration, men må vide på lang sigt, hvad man har lov til at fiske, hvad ens andel er, så man kan gå ned i sin bank og sige: Nu ved jeg i hvert fald, at i de næste 8 år – mindst – er min andel sådan og sådan, så når nu I skal give mig nogle lån, behøver I jo ikke at tage jer betalt for, at der er en meget stor risiko ved, hvad min andel er, for I kan se her, hvad den er.
Det er så klart, at det selvfølgelig afhænger af kvoterne, der bliver fastsat, hvor mange fisk den giver mig.
Vi må jo ikke lade det komme som en overraskelse for os, at den sikkerhed, at man nu ved, hvad ens andel er, er noget, der er med til at sikre, at man har nemmere ved at få finansieret sine investeringer.
Det gælder sådan set nøjagtig ligesom i resten af samfundet, at sikkerhed for, hvordan fremtiden vil blive, i høj grad er medvirkende til, at man har en chance for at få finansieret tingene.
Lovforslaget spænder jo over flere væsentlige emner.
Jeg vil nævne nogle inden for både det erhvervsmæssige fiskeri og det rekreative fiskeri, dvs. lyst- og fritidsfiskeriet.
Først vil jeg knytte nogle bemærkninger til det erhvervsmæssige fiskeri.
Hvis vi kigger på det, som jeg nævnte lige før, udviklingen i fiskekvoterne fremover, ja, så kan hverken jeg eller nogen anden garantere noget.
Men det, jeg kan garantere, er, at vi fra regeringens side i et så bredt samarbejde som muligt vil søge at etablere de bedst mulige rammer for, at fiskerierhvervet kan udvikle sig under de ydre vilkår, som der måtte være.
Og der er, som jeg nævnte, i høj grad positive og optimistiske ting at hæfte sig ved.
Først og fremmest har den ny regulering, der nu gennemføres, skabt den optimisme, jeg før omtalte, om en god fremgang for erhvervets økonomi, og der er sat gang i en strukturtilpasning i takt med erhvervets ønsker.
Det hænger også sammen med, at erhvervet udviser både tilpasningsevne og initiativer med hensyn til at se muligheder for udvikling.
Det hjælper jo ikke, at vi forsøger at sige, at alle fiskere kan blive ved med at være fiskere, når vi godt ved, at der er for få fisk til for mange fiskere.
Det er vi da nødt til at være ærlige og sige.
I kan da se, hvor mange fisk vi kan fange, hvor meget vi kan tjene på det, og hvor mange vi er om det.
Det hænger jo ikke sammen, og derfor har vi også haft en ophugningsordning og en runde, hvor vi kort før jul vedtog loven om udvikling af støtte til fiskeri- og akvakultursektoren.
Den lov giver jo mulighed for, at vi i de næste 2 år kan støtte udviklingsprojekter i den sektor med op til 250 mio. kr. om året, hvoraf halvdelen finansieres af EU.
De, der ville ud af fiskeriet, skulle også kunne komme det.
Jeg mener, at vi med det nye tiltag med de 250 mio. kr. sætter ekstra gang i udviklingsprojekter, som kan give muligheder såvel inden for det traditionelle erhvervsfiskeri som inden for fiskeopdræt og akvakultur i det hele taget.
Som nævnt er der jo med afsæt i den politiske aftale fra november 2005 mellem regeringen og Dansk Folkeparti netop fra den 1. januar i år indført ny regler for erhvervsfiskeriet, som betyder en grundlæggende ændring i hele reguleringen af fiskeriet, en modernisering og en forenkling, som giver fiskerierhvervet øget fleksibilitet, bedre muligheder for at planlægge investeringer samt i det hele taget muligheder for mere rationel drift af fiskeriet.
Det har vi savnet i mange år, og i dag kan vi da i hvert fald glæde os over, at det endelig er kommet, og man kan se, hvordan man reagerer på det.
Så det har været ønsket længe.
Med udgangen af 2006 fik fiskerne tildelt promilleandele af de forskellige kvoter, og vi har nu med virkning fra den 1. januar i år iværksat de nye procedurer med tildeling af årsmængder på basis af de tildelte promilleandele.
Så er der rammer for puljefiskeri, der er et centralt element i lovforslaget.
Det har været en udtrykkelig forudsætning ved aftalen om en ny regulering, at der skulle være mulighed for puljefiskeri.
Puljefiskeri betyder, at deltagerne i en pulje efter nærmere aftale kan fiske med deres fartøjer på de andre deltageres fangstområder.
F.eks. kan der i puljefiskeri fiskes med de fartøjer, der er mest velegnede til fiskeri af en bestemt art, således at det ikke så ofte bliver nødvendigt, at det enkelte fartøj skal rigge om til nyt fiskeri, og der vil også blive bedre mulighed for at få opfisket mindre mængder af den art, som det enkelte fartøj ikke alene vil kunne finde økonomi i at opfiske.
Man må jo også sige, at miljøet i den grad er blevet tilgodeset, fordi det jo netop er meget bedre, at det er færre både, som skal sejle ud og fange de fisk, end at der er mange både.
Og ifølge lovforslaget lægges der op til, at der fastsættes visse overordnede rammer for fiskeri i puljer, bl.a. for at skabe bedre regler med hensyn til ansvar og konsekvenser i tilfælde af overtrædelser af reglerne.
Jeg forventer helt klart, at puljefiskeriet kommer til at omfatte rigtig mange fartøjer.
Ifølge lovforslaget bliver der bl.a. mulighed for at fastsætte regler om styring og indberetning, og hvis det viser sig nødvendigt, vil der også kunne fastsættes regler om det maksimale antal deltagere i en pulje – men lad os nu se.
Bestemmelsen om puljefiskeriet skal i øvrigt sikre, at der ikke kan blive særlige muligheder for overtrædelse af reglerne i forbindelse med puljefiskeri, og det vil også generelt være til gavn for erhvervet, at reglerne ved overtrædelse i forbindelse med puljefiskeri kan håndhæves lige så konsekvent som ved overtrædelse i forbindelse med individuelt fiskeri.
Også i relation til EU har vi en pligt til at sikre en rimelig konsekvent overholdelse af reglerne, selv om jeg håber og tror, at vi heldigvis ikke vil få meget brug for det.
Jeg tror nemlig, at de fleste fiskere ikke vil være interesseret i at overtræde reglerne, men erfaringerne viser desværre, at overtrædelser kan forekomme, og derfor må reglerne for puljefiskeri nødvendigvis tage højde for den situation.
Kravet om, at puljefiskeri skal organiseres i form af et aktieselskab, anpartsselskab, interessentskab eller en forening, betyder, at et puljefiskeri vil være en såkaldt juridisk person, og som det fremgår af lovforslagets bemærkninger, er en sådan organisationsform nødvendig for, at vi kan håndhæve reglerne ved eventuelle overtrædelser i puljefiskeri.
Her er jo tale om, at håndhævelse i form af f.eks. en reduktion af fangstmængden kan få konsekvenser for de øvrige deltagere i puljefiskeriet.
Hvis puljefiskeriet ikke var en juridisk person, ville en sådan håndhævelse ikke kunne foregå, da der så ville være tale om, at en person pålægges en sanktion på grund af en overtrædelse, han ikke var skyldig i.
Det ville kun kunne ske, hvis man anvendte et såkaldt objektivt, individuelt ansvar, og det accepteres normalt ikke i dansk ret.
Baggrunden for, at lovforslaget ikke indeholder et tilsvarende krav for de øvrige organisationsformer, altså aktieselskaber, anpartsselskaber og interessentskaber, er, at der her i forvejen er enten et lovkrav om en bestemt kapital eller en solidarisk hæftelse mellem deltagerne.
Det er mit indtryk, at de fleste, der deltager i puljefiskeri, i forvejen vil vælge at etablere sig i en af de organisationsformer, som vil blive krævet efter lovforslaget, altså aktieselskaber, anpartsselskaber, interessentskab eller forening.
Så de foreslåede regler for puljefiskeri kan måske ved en første gennemlæsning synes lidt indviklede, men de hænger logisk og juridisk godt sammen, og efter min bedste opfattelse vil de udgøre nogle gode og fornuftige rammer for, at puljefiskeri kan udvikle sig til gavn for danske fiskere.
Havde vi forsømt at fastsætte sådan nogle rammer, kunne det i sig selv være en grund til, at puljefiskeri ikke ville få den fremtid, jeg tror det har.
Jeg vil så bare her til sidst knytte nogle kommentarer til et andet vigtigt område i lovforslaget, nemlig skærpede sanktioner ved overtrædelse af regler for lyst- og fritidsfiskeri.
Efter min opfattelse er det helt utilfredsstillende, at vi igennem flere år har set ca. 500 overtrædelser om året i det rekreative fiskeri, samtidig med at der synes at blive flere og flere af de mere grove overtrædelser.
Den gældende minimumsbøde for sådanne overtrædelser har i en årrække været på 1.000 kr., og det er min vurdering, at en bøde i den størrelsesorden i de fleste tilfælde vil være for lav til effektivt at forhindre overtrædelser.
Med forslaget hæves minimumsbøden til 2.500 kr. for hver overtrædelse, og hvis en overtrædelse har grov eller gentagen karakter, bliver det muligt at kombinere en bødestraf med frakendelse af retten til at drive lyst- og fritidsfiskeri i op til 1 år.
Jeg forventer, at det her sanktionsniveau vil medføre større respekt for overholdelse af reglerne, og håber, at der i løbet af et års tid vil kunne konstateres en nedgang i antallet af overtrædelser – en udvikling, der vil betyde en mere bæredygtig udnyttelse af de begrænsede ressourcer og samtidig forbedre fiskerimulighederne for alle de lovlydige lyst- og fritidsfiskere.
Et andet væsentligt element i lovforslaget vedrørende lystfiskeri, der drives fra fartøjer, er, at forslaget indeholder en bestemmelse om, at førere af fartøjer, hvorfra der foregår lystfiskeri, skal sikre sig, at deltagerne, før de går om bord, har et gyldigt fisketegn.
Det ved vi, og det finder jeg i sig selv positivt, det er en god og sund fritidsfornøjelse.
Der bør være en fælles interesse i, at de regler overholdes.
Provenuet for fisketegn går jo til at støtte det rekreative fiskeri på forskellig måde, bl.a. ved udsætning af fiskeyngel.
Jeg er klar over, at de pågældende organisationer, Sammenslutningen af Mindre Erhvervsfartøjer – det, vi kalder SME – og Dansk Havfiskerforbund, er betænkelige ved den bestemmelse.
Og jeg vil bare sige, at der jo ikke er tale om, at fartøjsførere skal kunne gøres ansvarlige for manglende fisketegn hos nogle deltagere på en lystfiskertur.
Hvis de f.eks. får oplysninger af de pågældende lystfiskere, som senere viser sig at være forkerte, og som de ikke har haft mulighed for at tjekke på stedet, skal de jo ikke drages til ansvar for det.
Med hensyn til det andet, der bliver sagt, nemlig at der kan være et vist ubehag ved, at en fartøjsfører kan blive nødt til at afvise en deltager, som ikke har fisketegn, så kan det løses ved, at fartøjernes ejere benytter sig af muligheden for at få adgang til at sælge fisketegn.
Jeg skal måske for en ordens skyld lige sige, at forslaget om ophævelse af loven fra 1952 om udøvelse af kontrol med det danske fiskeri i tilfælde af krig eller under ekstraordinære forhold er, som det fremgår af lovforslaget, kombineret med, at bestemmelser fra denne lov overføres til fiskeriloven, efter at der er sket de nødvendige tilpasninger som følge af udviklingen siden 1952.
Det er blot for at understrege, at de nødvendige regler på området opretholdes.