Frank Aaen (EL), 2007-11-29:
Desværre var valgresultatet ikke så godt, for det lykkedes ikke at få fjernet regeringens flertal.
Det kan se ud som det, vi lige har været igennem, og endog som om det er blevet kolossalt stort på afgørende stræk.
Jeg vil sige, at valgkampen, indtil jeg skrev talen, viste en historisk uhørt samling omkring midten i dansk politik, men jeg må også sige, at vi jo lige nu har set, hvordan der er blevet endnu mere crowded inde på midten, hvor alle står og stimler sammen - i hvert fald tilsyneladende.
Jeg vil sige, at vi havde en valgkamp med kovendinger i et omfang, så det ville have været en overtrædelse af dyreværnslovgivningen, hvis det havde været levende køer, der var blevet udsat for den samme rundvending.
Det var en valgkamp, hvor krigen i Irak og krigen i Afghanistan var næsten helt fraværende; en valgkamp, hvor der ikke var en debat om EU-traktaten eller de forbehold, som regeringen nu har sat meget højt på dagsordenen.
Det er i det hele taget en meget kedelig tradition, der er ved at udvikle sig i Danmark, hvor store reformer og vigtige temaer holdes ude af dagsordenen under valgkampe, men kommer på dagsordenen og gennemføres lige efter valget - tag bare kommunalreformen fra sidste periode.
Nu tales der så ekstremt meget om et bredt samarbejde i Folketinget
statsministeren talte i sin åbningstale om det, og vi har nu lige set fremsat forslag til vedtagelse, der peger i den samme retning - og selvfølgelig vil vi da gerne have et bredt samarbejde i Folketinget og helst et, hvor vi selv er med, sådan at ting, der går i den rigtige retning, kan vedtages, men vi tror ikke på det.
Vi tror ikke på, at det lykkes.
Jeg tror ikke på, at det lykkes at få brudt det flertal, der er mellem VK og O, fordi vi ved, at Dansk Folkeparti har hånds- og halsret over regeringen på en lang række vigtige felter.
Jeg mener altså, at det forslag, der er fremsat af Socialdemokratiet, SF, Det Radikale Venstre og Ny Alliance, er utilstrækkeligt til at kunne se forskel på regeringen og oppositionen i det her Folketing.
Det er altså et stort spørgsmål, om Y vil en anden politik end den, der er parkeret hos Dansk Folkeparti, om Socialdemokratiet vil en anden politik end den, som V og K står for.
Hvad vil Det Radikale Venstre, og hvad vil SF?
Jeg synes, forvirringen breder sig.
Der er selvfølgelig nogle forbedringer i forslaget, der peger på, at afviste asylansøgere, der er holdt indespærret under VKO, får bedre vilkår.
Men hvor forsvandt 24-års-reglen hen?
Det er åbenbart permanent, at den er fjernet fra den politiske debat ligesom tilknytningskravet, kontanthjælpsloftet og andre stramninger af asylpolitikken.
Højere ulandshjælp er da fint, men det er slapt bare at afskrive regeringens mål om måske lidt mere end 0,8 pct., og hvornår skal det ske?
Hvornår skal der rettes op på alle nedskæringerne, der har været?
Hvornår skal der rettes op på regeringens kreative bogføring, hvor lån, der for længst var afskrevet, tæller med som ulandsbistand; hvor udgifter, der afholdelses her i Danmark, skal betales af de fattige i den tredje verden?
Med hensyn til punktet om øget tillid til offentligt ansatte og mindre bureaukrati - det siger alle jo også - vil jeg spørge: Hvor er kravet om flere offentligt ansatte?
Hvor er kravet om mere i løn til de lavtlønnede?
Tilstrækkelige ressourcer, hvad betyder det?
Problemet er jo, at regeringen ikke vil lade kommunerne bruge de penge, de har brug for, men tværtimod lover dem nedskæringer.
Det er vores opfattelse, at der er brug for en meget klarere politik og linje fra oppositionens side, hvis det skal kunne lykkes at vinde næste valg.
Jeg går ud fra, at det stadig væk er Socialdemokratiets, SF's og Radikales ønske, at det næste valg skal vindes, så vi får det regeringsskifte, som vi arbejdede hårdt for op til det her valg, men så skal der jo også være en helt anden klar linje i tingene.
Det vil vi prøve på ved at få sat vigtige politiske spørgsmål på den politiske dagsorden, der viser, at der er forskel på højre og venstre.
Det er jo ikke nok at snakke om rød stue og blå stue, der skal jo også være forskel på møblerne og indretningen af de to stuer, og det skal kunne ses.
Velfærden vil vi prøve at sætte fokus på med kernepunktet om kvalitet, nemlig at den skal udvikle sig i takt med resten af samfundet, og at der dermed kommer markant flere offentligt ansatte, fordi arbejdstempoet i dag er alt for højt i den offentlige sektor, og fordi pleje og omsorg ikke kan automatiseres ligesom produktion af ting.
Vi har fremsat forslag om 100.000 flere ansatte i den offentlige sektor og sagt, hvor de ekstra ansatte kan komme fra.
Så er det afgørende for udviklingen af velfærden, at den stadig skal være solidarisk med lige adgang for alle uanset indkomst.
Her har den siddende regering på flere områder ødelagt udviklingen ved mere privatisering.
Nej, der er andre steder.
Det er det, vi kalder arbejdsfri indkomster på milliarder og atter milliarder af kroner.
Men når folk har realiseret pengene for at bruge dem, ja, så skal de da beskattes, selvfølgelig skal de det.
På samme måde må det gælde for selskabsskat for banker og forsikringsselskaber, skat på aktiegevinster og ikke mindst nordsøolien.
Der er penge nok, hvis man beskatter de arbejdsfri indkomster, og det vil også bremse den stærkt stigende ulighed i samfundet.
Det vil det også gøre, hvis vi sørger for mere i løn til de lavestlønnede; hvis vi også sørger for, at de, der tjener mindst - pensionister og arbejdsløse - får en forhøjelse af deres pension og kontanthjælp og også skattelettelse.
Vores politik er den, at 13.500 kr. om måneden er det mindste for pensionister og lignende grupper, og vi mener, at dagpengene skal sættes op til 90 pct. af den tidligere løn, således som det var engang, med et maksimum på 30.000 kr.
Det er så også et afgørende slagsmål, om der stadig væk skal privatiseres, eller om vi skal beholde vigtige samfundsinstitutioner under demokratisk kontrol og styring.
Det gælder privatiseringen af TV 2.
Skal det være Berlusconi eller kapitalfonde, der skal være de fremtidige ejere?
Vi har nævnt EU tidligere i debatten.
Vi forstår ikke, at SF ikke gør en folkeafstemning til en forudsætning for at ville godkende EU-forfatningen her i Folketingssalen.
Jeg synes simpelt hen, det er for slapt.
Vi synes, det er for slapt, at man vil overlade det her spørgsmål til jurister - som vi kan høre at man vil - og at regeringen vil sætte parenteser og undtagelser til folkeafstemning, men ikke selve traktaten.
Omkring udenrigspolitik
Det viser den udvikling, vi har haft i dansk udenrigspolitik, nemlig at hver eneste gang der er en konflikt, så skal den løses med militære midler.
Det ønsker vi at få sat en stopper for med en anden udenrigspolitisk dagsorden med vægt på dialog, fredsforhandlinger og FN-løsninger frem for krig og magt, Bush og EU her og hele moletjavsen.
Vi mener ikke alene, at Danmark skal trække sig ud i Irak, for selvfølgelig skal vi det, så hurtigt som muligt, men også, at Danmark skal gå aktivt ind i at starte en proces for forsoning og genopbygning i Irak - langt mere aktivt, end det sker i øjeblikket.
Der var i valgkampen et meget illustrativt eksempel med granit fra Kina, der bliver brugt til metroen, til operaen og til gågader rundt omkring i byerne.
Alt i alt er der tale om den følge, at mennesker er døde af stenlunger på grund af produktion af granit til os.
Vi ønsker selvfølgelig at købe granit, der er produceret af arbejdere, der får ordentlige arbejdsvilkår, og vi ønsker ikke at købe granit, der giver arbejderne stenlunger.
Det er bare nogle af de ting, som vi vil prøve at fokusere på i den kommende tid, alt sammen ud fra den grundopfattelse, at det selvfølgelig er nogle ting, vi mener, men også fordi vi på den måde vil skabe mere kant i dansk politik, så vælgerne kan se, at der er en forskel, for det er efter vores opfattelse den eneste måde, hvorpå vi kan komme af med VK-regeringen og støtten fra Dansk Folkeparti.