runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lotte Bundsgaard (S), 2007-04-19:
Fru Irene Simonsen taler jo rimelig meget udenom; hun svarer i hvert fald ikke på de spørgsmål, jeg stillede, så lad mig prøve at stille dem en gang til: Gør det ikke indtryk på fru Irene Simonsen, at børnefamilier med to voksne og to børn skal leve for 11.000 kr.?
Jeg har selv børn og ved, hvad det koster at købe en flyverdragt, købe en brugt cykel, når foråret nærmer sig, invitere børnene til børnefødselsdag.
Bare på det niveau er det jo fuldstændig umuligt for en familie at følge med.
Der kan lige være til huslejen, lige være til den allerbilligste mad.
Gør det slet ikke indtryk på fru Irene Simonsen, at vi i det her rige samfund har brug for at fattiggøre mennesker på den måde?
Så vil jeg også gerne bede fru Irene Simonsen om at svare på, om fru Irene Simonsen er enig med socialministeren i, at ulighed skaber dynamik i et samfund.
For hvis fru Irene Simonsen er enig i det, så forstår jeg det hele meget bedre.
Så kan jeg godt forstå, at Venstre stædigt holder fast på, at fattigdom skal være med til at sikre integrationen, i stedet for at sige, at når man kom på arbejdsmarkedet, skulle man selvfølgelig kunne komme tilbage igen og få danskundervisning, i stedet for at sige, at arbejdsgiverne skulle kunne blive ved med at få kompensation, så vi kunne sikre en ordentlig danskundervisning og derved en ordentlig integration.
Irene Simonsen (V), 2007-04-19:
Jamen jeg må lige vende tilbage til min ordførertale.
For det, der virkelig skaber fattigdom – hvis man kan bruge ordet fattigdom, det vender jeg tilbage til, for det mener jeg ikke helt man kan i den sammenhæng her –
er jo, når folk fastholdes i et ydelsessystem.
Det var det, der skete tidligere.
Nu er der jo klare beviser på, at der heldigvis er flere og flere, der kommer ud af overførselsindkomsterne og i et lønnet job.
Og fru Lotte Bundsgaard kan altså ikke løbe fra, at der er flere, der kommer i lønnede job og dermed videre, og det kan vi jo glæde os over.
Og nu kan jeg jo ikke stille spørgsmål heroppefra og skal heller ikke gøre det, men med hensyn til de to voksne og to børn på 11.000 kr. kan jeg da godt rent retorisk undre mig over, om alle de studerende, der har børn, så også er fattige.
Per Dalgaard (DF), 2007-04-19:
Jeg vil gerne spørge hr. Hüseyin Arac, hvordan han forklarer, hvorfor typisk mandspersonen i den her fattige familie, vi har hørt så meget om, med to voksne og to børn, som skal leve for 11.000 kr., ikke tager et af de mange job, der findes ude i samfundet i dag.
Vi må f.eks. sågar importere polakker og tyskere til at gå med post.
Hvorfor kan nogle af de flygtninge, vi har her i landet, ikke påtage sig et sådant job?
Jeg kender personligt ikke nogen, der har sagt nej til sådan et arbejde.
Jeg hører meget om det.
Det er derfor, jeg sagde både til ministeren og Venstres ordfører: Henvis folk til det arbejde, henvis folk og sig, at der er arbejde til dem, også dem med 11.000 kr. eller 12.000 kr. i indtægt, eller hvad det er.
Hvis folk siger nej, så er vi enige, så kan vi godt sige: Du er ikke berettiget til den hjælp, du får.
Det er måske det, der er forhindringen for det, men helt ærligt kender jeg ikke nogen personer, der har sagt: Nej, jeg gider ikke at arbejde.
Lotte Bundsgaard (S), 2007-04-19:
Fru Irene Simonsen siger, at starthjælpen virker, og jeg vil sådan set godt give fru Irene Simonsen ret i, at starthjælpen virker på ét punkt.
Starthjælpen virker nemlig sådan, at den skaber fattigdom i Danmark; for langt størstedelen skaber den fattigdom, for 2.000 mennesker i Danmark skaber den fattigdom.
Nej, vil fru Irene Simonsen sikkert sige, det er ikke rigtig fattigdom.
Nej, men når en familie med to voksne og to børn skal leve for ca. 11.000 kr., så tror jeg, fru Irene Simonsen vil give mig ret i, at det nærmer sig fattigdom.
Jeg vil godt høre, om det slet ikke gør indtryk på fru Irene Simonsen, at 2.000 mennesker lever på den her meget lave ydelse i det her ellers meget rige samfund.
Så vil jeg godt spørge fru Irene Simonsen, om det ikke er en falliterklæring for systemet, når man siger, at den eneste måde, man kan få folk i arbejde på, er ved at gøre dem fattige.
Hvorfor tilbyder man dem ikke bare et job og trækker dem i ydelsen, hvis de siger nej tak til jobbet?
Til sidst vil jeg godt sige, at det her også er en ideologisk diskussion, nemlig en ideologisk diskussion om, om fattigdom og ulighed er godt eller skidt for et samfund.
Derfor vil jeg gerne spørge fru Irene Simonsen, om fru Irene Simonsen vil svare på, om fru Irene Simonsen er enig med socialministeren i, at ulighed skaber dynamik i et samfund.
Ole Vagn Christensen (S), 2007-04-19:
Netop det, at beskæftigelsesgraden er steget, kunne også være noget af forklaringen på, hvorfor den her gruppe er kommet i arbejde.
Men det er ikke nogen forklaring på, hvad der kan være den modsatrettede konsekvens, nemlig de ting, som er lagt ind omkring starthjælpen.
Når fru Irene Simonsen siger, at man sagtens kan leve af én indtægt, vil jeg gerne vide, om det virkelig er et Venstrestandpunkt, at man sagtens kan leve af en indtægt.
Eller er det rimeligt, at man skal leve af sort arbejde?
Eller er det rimeligt, at det er noget helt tredje, man sådan set har som eksistensgrundlag?
Det viser Rockwool Fondens undersøgelse jo.
De er ikke i stand til at sige, hvilken af disse tre kategorier det drejer sig om.
Det er der, vi beder fru Irene Simonsen om at forholde sig til virkeligheden, for det her er en række af konsekvenserne.
Er det noget, fru Irene Simonsen vil sørge for bliver nærmere analyseret?
Per Dalgaard (DF), 2007-04-19:
Nej, det regnede jeg nu sådan set heller ikke med at hr. Hüseyin Arac gjorde.
Men hvordan kan det egentlig være, at hr. Arac tror på, at en øget kontanthjælp kan medføre, at vedkommende så får sig et job, når den pågældende f.eks. er i en situation, hvor man ved at tage et sådant job kan øge sin families indtægt?
Hvad er det lige, der gør forskellen, ud over at man så selvfølgelig får det fra det offentlige og dermed ikke behøver at arbejde?
Jeg kan simpelt hen ikke se ideen i det.
Nu har hr. Hüseyin Arac jo også rod i det kommunale system i Århus, og jeg tror, at en del af problemet ligger i det kommunale embedsværk, som har en ret stor berøringsangst over for de der ting.
Det er jeg sikker på at de vil bekræfte.
Det vil jeg skynde mig at sige.
Vi gør mange gode tiltag.
Jeg vil sige om det der med kontanthjælp, at det, jeg efterlyser, er: Når det ikke er folks egen skyld, at de ikke kan komme i arbejde, når det er sådan, at folk søger og ikke kan finde arbejde, så skal det ikke gå ud over dem selv eller deres børn.
Det vigtigste for mig er børnene.
Børnene skal have lov til og mulighed for at komme til fritidsaktiviteter, sportsaktiviteter, kulturelle aktiviteter, så de bliver integreret i det danske samfund, lærer sproget og bliver klar til folkeskolen.
Det er børnene, jeg slås for.
Henriette Kjær (KF), 2007-04-19:
Der er da selvfølgelig nogle, for hvem det har negative sider.
Men der må jeg jo også sige, at det til dels er selvforskyldt, for nu startede hr. Ole Vagn Christensen med at sige: Man kan ikke selv tage sig et job – eller hvordan formuleringen lige var.
Jamen det kan man da.
Det kan man da, og det er der jo heldigvis eksempler på at nogle har kunnet gøre.
Og det er jo sådan set det, der er meningen.
Og det skal man i langt de fleste lande, hvor man opholder sig.
Der er det sådan set grundlaget, fordi der skal man forsikre sig, hvis man overhovedet skal have nogle penge at leve for, hvis ikke man selv skaffer sig et job.
Så jeg må simpelt hen sige, at jeg ikke køber præmissen.
Men naturligvis er der negative sider.
Det kan der være generelt, der, hvor det er svært.
Men at sige at den her gruppe er specielt svag og skal have en speciel hjælp, den præmis køber jeg ikke.
Socialdemokraterne betragter ikke den her gruppe som en svag gruppe, tværtimod.
Jeg er klar over, at hvis der bliver bøvl med de her mennesker, så kan restaurationsbranchen, rengøringsbranchen, taxabranchen, busbranchen ikke fungere i Danmark.
Det ved vi godt.
Så derfor siger vi: Tag det nu roligt, der er mange, der passer deres arbejde.
Lad være med at betragte dem alle sammen som dovne, der ikke gider arbejde.
Det gør Det Konservative Folkeparti heldigvis ikke.
Men jeg siger bare: Hvorfor kan vi ikke være med til at dokumentere det?
Er det de menneskers skyld, at de ikke arbejder, eller er det nogle andre ting?
Hvis nu folk kommer med en dokumentation på papir om at have søgt arbejde 15 steder og har fået nej, hvorfor skal de eller deres familie og børn så straffes, fordi der er nogle, der tror, at de ikke gider arbejde?
Det vil jeg gerne spørge om.
Ole Vagn Christensen (S), 2007-04-19:
Det er jo ikke sådan, at man selv kan tage arbejde.
Og når jeg ser på den udvikling her, hvor der sådan set bliver talt om, at der er sket en forøgelse på 5 pct., så har jeg tidligere nævnt de tal, som i virkeligheden altså gælder for forskellige befolkningsgrupper.
Og her har vi klart og tydeligt kunnet se, at der har været en stor gruppe af dem, som har været ret mobile, som ret hurtigt har fået beskæftigelse.
Og den beskæftigelse tror jeg er kommet af den mere gunstige del.
Men det bortforklarer jo ikke det spørgsmål, som jeg rejste om, hvad det kan have af negative sider, det at have en starthjælp, der så faktisk er med til at undergrave folks velfærd.
Og igen: Så er det jo sådan, at konsekvenserne er de familier, der går i stykker.
De konsekvenser er jo nogle, der kommer det samlede samfund til belastning, hvis man skal kalde det en belastning.
Men det er jo situationen.
Det er jo, at man måske kan lave en ny social arv.
Henriette Kjær (KF), 2007-04-19:
Jamen jeg mener ligesom flere, der mener det samme som mig og har sagt det tidligere her fra talerstolen, at det er en uting at parkere folk på passiv ydelse, og det er det, vi har gjort i for mange år.
Vi har lullet dem ind og sagt: Nu skal vi hjælpe jer, se her, værsgo, her er penge, her er friplads til jeres børn, og I skal bare gøre sådan og sådan.
Nu siger vi: Det er altså meningen, I skal finde et arbejde.
Jeg synes tværtimod, Socialdemokraterne skærer alle flygtninge i Danmark over en kam og siger, at de her mennesker er svage, de skal søreme have nogle penge af samfundet, de kan ikke klare noget selv, nu skal vi komme og hjælpe dem.
Og det er ikke vores opfattelse.
Vores opfattelse er, at det er mennesker, der kan klare sig selv, og derfor får de den her starthjælp, og det er, som ordet siger, en hjælp i starten af et ophold i Danmark, og vi mener, at det er et pænt niveau, den ligger på.
Ole Vagn Christensen (S), 2007-04-19:
Der står direkte, at starthjælpen betyder, at flygtninge bliver fattigere, end de ville have været, hvis de fik kontanthjælp på linje med andre, og at det vil skade integrationen.
Det er en af konklusionerne i Rockwool Fondens redegørelse.
Og det her spørgsmål er sådan set fremkaldt af det spørgsmål, jeg havde til fru Irene Simonsen, hvor hun prøvede på at køre frem med det der med dobbelt forsørgelse.
Jeg håber, at fru Henriette Kjær vil give mig ret i, at med den starthjælpsydelse, der ligger, skal der kun 10.000 kr. til enten hos manden eller kvinden, for at det er det levegrundlag, begge parter har – og det kan være en hel familie.
Henriette Kjær (KF), 2007-04-19:
Jeg mener da, det er en rigtig god ordning, at man kommer på starthjælp, når man bl.a. lige er kommet til landet.
Som jeg sagde, er det et redskab, og det vedkender jeg mig hundrede procent, til at få de her mennesker i arbejde, og det er et signal til dem om, at i Danmark har vi et velfærdssamfund, der er baseret på, at vi alle sammen betaler skat.
Der er en række ydelser, vi kan få vederlagsfrit, fordi vi har betalt til kassen: Det er gratis lægehjælp, det er gratis skolegang, det er friplads i daginstitutioner, hvis man har brug for det, det er benyttelse af biblioteker osv.
Det er nu engang vores system, og det er bygget op på, at man er på arbejdsmarkedet og betaler skat.
Derfor mener jeg, at der skal sendes et signal om, at man i en kort overgang kan få en ydelse og den ikke er ret høj.
Det er meningen, man skal ud på arbejdsmarkedet, det er det, der er meningen med den her ordning.
Morten Østergaard (RV), 2007-04-19:
Men det ændrer jo ikke ved, at det må betyde, at Det Konservative Folkeparti mener, at lige præcis flygtninge, folk, der lige er komme til landet, har brug for den særlige tilskyndelse.
De er sådan lidt ekstra dovne.
Hvis de ikke mærker rigtig fattigdom, kommer de ikke ud på arbejdsmarkedet.
Og imens ser vi altså, at kontanthjælpsmodtagere i meget stort omfang får arbejde.
Spørgsmålet, der står tilbage til fru Henriette Kjær, er: Er det billigere at købe mælk i supermarkedet, hvis man lige er kommet til landet?
Er det billigere at få sine børn i idrætsklubben, hvis man lige er kommet til landet?
Kan man få billigere cykler, hvis man lige er kommet til landet?
Det er det faktum, fru Henriette Kjær er nødt til at gøre sig klart.
Samtidig er vi i øvrigt også nødt til at sige, at det jo ikke kun er flygtninge, der får starthjælp.
Det er der også en hel masse danskere der gør, og de kommer åbenbart heller ikke i arbejde af det.
Henriette Kjær (KF), 2007-04-19:
Nu er det jo heller ikke alle kontanthjælpsmodtagerne, der suser ud på arbejdsmarkedet.
Men jeg mener, at der bør være gode muligheder for at komme ud på arbejdsmarkedet i den situation, vi står i.
Derfor synes jeg, som jeg sagde i min ordførertale, at det er ufatteligt, at de her mennesker ikke kan komme i arbejde.
Jeg skal ikke kunne sige, hvad årsagen er.
Men jeg mener som sagt ikke, at flygtninge pr. definition er svage.
De har været så stærke, at de kunne stå op imod et system, de ikke har villet finde sig i at være en del af, og de er flygtet fra det.
Det kræver meget.
Derfor mener jeg også, at de må være i stand til at finde et arbejde.
Men som jeg også sagde, må kommunerne også gå ind og hjælpe, og jeg er faktisk meget tilhænger af det forslag, som Venstres fru Irene Simonsen er kommet med i dag, om, at man bør belønne såvel jobkonsulenter og kommunalt ansatte som private, der kan hjælpe med at få de her mennesker ud på arbejdsmarkedet.
Morten Østergaard (RV), 2007-04-19:
Jeg tror selv, at det hænger sammen med den højkonjunktur, der er, og at de mennesker, der i øvrigt er ude på jobcentrene, forsøger at hjælpe de her kontanthjælpsmodtagere til at komme i arbejde.
Hvis man som fru Henriette Kjær og Det Konservative Folkeparti har den teori, at hvis folk ikke er sådan rigtig fattige, gider de ikke tage et arbejde, er det da mærkeligt, at nogle, som måske får tre gange så meget som dem, der er på starthjælp, i stort tal finder arbejde netop nu, men når vi kigger på starthjælpsmodtagerne, er det ifølge Rockwool Fondens undersøgelse, som ordføreren selv henviser til, 86 pct., der ikke kommer i arbejde.
Er det ikke en højst mærkværdig situation?
Kontanthjælpsmodtagerne suser ud på arbejdsmarkedet, men for starthjælpsmodtagerne gælder det kun 5 ud af 100.
Det tyder på, at det nok ikke er ydelsens størrelse, der er det afgørende.
Henriette Kjær (KF), 2007-04-19:
Sidst vi behandlede dette forslag, afviste vi Konservative forslaget, og det gør vi igen denne gang.
Når man kommer som flygtning til landet og får opholdstilladelse, er det vigtigt, at man hurtigt bliver en del af det danske samfund.
Det gør man bl.a. ved at komme ud på arbejdsmarkedet.
Flygtninge er pr. definition ikke nødvendigvis svage.
Vi synes, det er vigtigt med et klart signal om, at man i Danmark bidrager til samfundet ved at være på arbejdsmarkedet og betale skat af det, man tjener.
Derfor er starthjælpen tænkt som en ydelse, som man skal være på så kort tid som overhovedet muligt, inden man finder fodfæste på arbejdsmarkedet.
Jeg synes da, at det er meget paradoksalt, at vi mangler arbejdskraft og importerer arbejdskraft fra andre lande, men åbenbart ikke kan få vores egne borgere i arbejde.
Jeg synes ligefrem, det er ufatteligt.
Derfor skal de mennesker, der befinder sig på starthjælp, bruge mulighederne for at få job nu, hvor jobbene er der.
Men kommunerne skal naturligvis også hjælpe disse mennesker med at udnytte mulighederne, og det undrer mig, at det ikke sker i højere grad.
Forslagsstillerne skriver – som de også skrev sidst – at starthjælpen er i strid med flygtningekonventionen.
Jeg synes, det er utroligt, at man bliver ved med den argumentation.
Starthjælpen er ikke i strid med flygtningekonventionen.
Den rammer jo også danskere – det har vi allerede debatteret en del her i Folketingssalen – der har valgt at opholde sig i udlandet mere end 1 år i løbet af de seneste 8 år.
Det skriver forslagsstillerne jo også selv i forslaget, så jeg synes egentlig, at det er at modsige sig selv.
I går blev en ny undersøgelse om starthjælpen offentliggjort, og den viser tydeligt, at de flygtninge, der modtager starthjælp, set i forhold til dem, der befinder sig på kontanthjælp, i højere grad kommer ud på arbejdsmarkedet.
I Jyllands-Posten er der i dag en artikel om en burmesisk flygtning fra Grindsted, der hurtigt kom i job på et slagteri, og da det lukkede, flyttede han til Sæby med sin familie og fik arbejde der.
Det viser, at starthjælpen virker efter hensigten.
Han udtalte netop, at han ikke brød sig om at være på den lave ydelse, og så tog han skeen i egen hånd.
Der er selvfølgelig en gruppe, der er traumatiseret eller syge, og det er en ganske anden sag.
De har svært ved at få fodfæste på arbejdsmarkedet, og derfor må man tage hånd om dem i det kommunale system.
Vi Konservative er meget tilfredse med starthjælpen og afviser derfor forslaget.
Søren Krarup (DF), 2007-04-19:
Det er jo smukt at bekendtgøre sin tillid til alle mennesker, men jeg tror ikke, at hr. Hüseyin Arac mener det, for i så fald ville han sidde som en fuldstændig plyndret og misbrugt person.
Der var i sin tid et typisk demagogisk udtryk, der hed: En fremmed er en ven, du endnu ikke har kendt.
Hvis det virkelig var det motto, man levede efter, var man ualmindelig naiv.
Nu ender det her jo med at blive en ren debat om flygtninge.
Jeg har selv været i Irak, og jeg vil sige, at der er adskillige steder i Irak, hvor der er trygt, bl.a. i det nordlige Irak og også i den sydlige Basra-region, hvor jeg var.
Det er det, der er spørgsmålet til de flygtninge, der siger nej.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-04-19:
Jeg bliver nødt til bare at sige tak.
Hr. Søren Krarup går ind for forskelsbehandling, jeg er imod forskelsbehandling.
Jeg vil bare have rettet et enkelt ord, for hr. Søren Krarup snakker om kategorier.
Jeg vil bare lige understrege over for hr. Søren Krarup, at vi andre snakker om mennesker, uanset om det er mennesker fra den anden side af jordkloden, eller om det er folk, der er født her i landet.
Søren Krarup (DF), 2007-04-19:
Jeg bliver jo altid meget, meget bekymret, når jeg bliver rost af hr. Jørgen Arbo-Bæhr.
Og jeg kan kun sige, at det selvfølgelig blot er demagogi fra hans side.
Men jeg vil sige, at selvfølgelig skal der være tale om forskelsbehandling.
Det er en underlig opfattelse, at forskelsbehandling skulle være noget forkert, når man taler om to forskellige kategorier.
Vi taler om danske statsborgere kontra flygtninge og indvandrere fra den anden side af jordkloden.
Er forskelsbehandling ikke der det eneste rimelige?
Selvfølgelig er det det.
Skulle de danskere, der i et langt liv har bidraget til Danmarks eksistens, sidestilles med folk, der kommer hertil uden overhovedet at have løftet en finger for Danmark?
Selvfølgelig ikke.
Forskelsbehandling af afgjort forskellige kategorier er en retfærdighedshandling, og det skal siges ligeud i stedet for at hylle sig i disse billige fraser, hvor man taler om diskrimination, som om det i sig selv var en anklage.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-04-19:
Det var jo fuldstændig klart, og jeg synes da, det er rosværdigt, at vi endelig her har en ærlig mand, der siger, hvad det handler om: Der skal gøres forskel på dem, der er født her i landet, og dem, der kommer – som det hedder hos hr. Søren Krarup – fra den anden side af jordkloden.
Ganske almindelig diskrimination.
Jeg synes, det er ærligt, tillykke med det.
Søren Krarup (DF), 2007-04-19:
Jeg mener, at, om man så må sige, en moralsk nedtur, som hr. Ole Vagn Christensen taler om, til syvende og sidst aldrig er et økonomisk spørgsmål, men et moralsk spørgsmål.
Når jeg nu har været ude på disse asylcentre og set folk, der bevidst sidder og reducerer sig selv til passive personer uden nogen form for vilje, så siger jeg, at det til syvende og sidst er og bliver et moralsk, et menneskeligt spørgsmål.
Det vil sige, at starthjælpen er ikke nogen årsag til det.
Jeg vil sige, at det er og bliver det gældende, at starthjælpen, som den der motiverer folk til at få et arbejde for at tjene mere, kun kan gøre gavn, når det gælder om at blive selvforsørgende.
Det andet er et ulykkeligt problem, at folk synker hen i passivitet, men det er altså et problem, der i hvert fald ikke løses af økonomiske midler.
Ole Vagn Christensen (S), 2007-04-19:
Jeg er glad for, at hr. Søren Krarup i forbindelse med den gruppe, jeg her trak frem, som er den, der har haft den største beskæftigelsesfremgang, ikke vil udelukke, at det spiller en rolle, at der har været en forbedring af mulighederne for beskæftigelse, altså at starthjælpen ikke har spillet en rolle.
Så er jeg nødt til at vende mig til et andet spørgsmål: Kan den sociale elendighed ikke blive så stor, at den sådan set er selvforstærkende, og at den derfor også har nogle konsekvenser for børnene, således at hele familien oplever det som en stor nedtur?
Og kan starthjælpen ikke her være en væsentlig årsag?
Søren Krarup (DF), 2007-04-19:
Jeg vil ikke afvise, at også det sidste spiller en rolle.
Men jeg vil sige, at en så realistisk mand som hr. Ole Vagn Christensen jo da ikke kan være i tvivl om, at det, at der er en økonomisk fordel ved at søge et arbejde, fører til, at der er flere, der gør det.
Nu er der jo nævnt disse slagteriarbejdere fra Grindsted, burmesere, som opdager, at de kommer på starthjælp, og så ser de, hvor meget de kan tjene som slagteriarbejdere, og det vil de selvfølgelig for enhver pris gøre, og derfor flytter de også med – var det ikke til Hjørring, slagteriet flyttede?
Det tror jeg.
Det siger jo selvfølgelig noget om, hvordan den menneskelige – som det hedder med et gammelt ord – vindskibelighed, trangen til selvfølgelig at tjene så meget som muligt er en afgørende faktor.
Og hvorfor skulle man dog se bort fra den i sådan almindelig ideologisk, politisk fantasteri?
Ole Vagn Christensen (S), 2007-04-19:
Nu kunne vi jo diskutere længe, hvad der giver et sammenhængende samfund.
Det skal jeg lade være med.
til det der spørgsmål om, hvad der har virket: Tror hr. Søren Krarup virkelig, at når der er 23 pct. af gruppen, vi taler om, der udgøres af voksne uden børn, når 36,7 pct. udgøres af ugifte mænd og 24,5 pct. af gifte mænd, 33,4 pct. af mænd uden børn og 20,3 pct., når det drejer sig om mænd med børn, at starthjælpen her overhovedet har spillet en rolle for den udvikling, der er foregået?
Tror hr. Søren Krarup ikke, at det er den forbedrede beskæftigelsessituation, der faktisk har skabt dette resultat?
Søren Krarup (DF), 2007-04-19:
Nu ved hr. Morten Østergaard jo, at ethvert ordentligt fodboldhold først skal bringes i nogenlunde ordentlig træning for at kunne komme til at spille ordentlig fodbold.
Det her er en begyndelse.
Og det er da klart, at det var at ønske, at meget af det, beskæftigelsesministeren har sagt, gav langt bedre tal.
Men det er en begyndelse i en masse, der har været fuldstændig ubevægelig.
Nu bevæger den sig.
Nu viser det sig, at det lader sig gøre at få dem i arbejde ved hjælp af starthjælpen.
Jeg må jo altså sige, som jeg også sagde i formiddag, at det jo er grotesk, at man skal høre disse anklager fra den del af Folketinget, der har skabt alle vores problemer, der fra 1983 har lukket landet op for en indvandring, som nu stiller os over for næsten uløselige problemer.
Morten Østergaard (RV), 2007-04-19:
Ja, på det område, som vi beskæftiger os med her, er hr. Søren Krarup og jeg jo som nat og dag og er uenige om alting.
Og for 7 ud af 10 har den direkte betydet, at de fortsat efter den periode er på starthjælp.
Her spørger jeg hr. Søren Krarup, som jeg ved også er en stor fodboldfan: Er det med at fejre denne undersøgelse som en dokumentation af, at starthjælpen virker, ikke som at tabe en fodboldkamp 5-1 og så glæde sig over, at man har scoret?