Per Clausen (EL), 2015-01-27:
Tak for det.
Jeg synes sådan set, at ministeren redegjorde meget godt for de udfordringer, der er med den reguleringsmetode, altså den generelle reguleringsmetode, som man jo for rigtig mange år siden valgte at benytte i Danmark, nemlig at den fører til nogle gennemsnitsovervejelser.
Og så fører den i øvrigt til en strid mellem dem, der siger, at man skal have så meget sikkerhed, at man ikke gøder for meget i de mest sårbare områder, og dem, der siger, at vi skal gøre det sådan, at vi gøder helt op til det maksimale, og det gør vi, fordi det kan vi gøre på nogle få områder, og så gør vi det over det hele.
Det er den diskussion, man får, når man har en generel regulering.
Da den diskussion foregik for alvor for en 20 års tid siden, var det Enhedslistens grundsynspunkt, at man dengang skulle vælge en målrettet regulering.
Det blev afvist, bl.a. fordi man sagde, at det var teknisk vanskeligt og umuligt, og det endte med, at Landbrug & Fødevarer – eller deres forgænger – efter en række interne overvejelser nåede frem til, at de nok satsede på, at den generelle regulering var mest skånsom over for landbruget.
Det er jo lige præcis den diskussion, vi står over for nu, for når man snakker om, at planterne skal have den gødning, de har brug for, har man sådan lidt indtryk af, at det fungerer på den måde, at så længe de bare får op til det maksimale, de kan opsuge, så sker der ikke nogen udvaskning.
Det er jo ikke sådan, det er.
Næsten ligegyldigt hvor lidt gødning, man giver, så vil det nogle steder føre til en relativt stor del, der udvaskes, og andre steder til en relativt lille del.
Det er derfor, hvis man både skal tage hensyn til landbrugets indtjening og hensyn til natur og miljø, at grænsen de fleste steder bliver et eller andet sted under det maksimale.
Men nogle steder kan man godt gå op til det maksimale, og hvis man i dag havde den fornødne viden, ville man også være i stand til præcis at udpege de områder.
Så ville man i den proces også udpege områder, hvor man ville konstatere, at det ikke er forsvarligt at gøde bare op til det minimum, der gør, at man overhovedet har noget som helst gavn og glæde af gødningen, og derfor måtte man formentlig trække de områder ud af landbrugets produktion.
Det ville være det eneste fornuftige at gøre.
Men det er bare for at sige, at Enhedslisten sådan set grundlæggende er enig i, at tilgangen bør være en målrettet og en selektiv regulering også på det her område.
Så kan man sige, at selv om man så valgte den generelle metode for nogle år siden, og selv om den har rigtig mange ulemper, så må man jo nu konstatere, at de 25 års indsats, der har været ydet, faktisk har givet effekt.
Miljøkvaliteten i havet omkring Danmark er begyndt at få det bedre, og derfor kan man f.eks. også se, at mængden af ålegræs vokser.
Altså, der sker forbedringer.
Det er også klart, at hvis man så i dag besluttede sig til, at nu kan vi se, at der er begyndt at ske forbedringer, så kan vi roligt stoppe, så ville de forbedringer blive rullet tilbage, og i virkeligheden ville alle de investeringer og al den indsats og alt det møje og besvær, man har haft, have været spildt.
Det er derfor, at vi efter Enhedslistens opfattelse er nødt til at handle med fornuft i den her sag.
Det, som vi har brug for nu, er jo sådan set at få kortlagt det danske areal, den danske landbrugsjord, sådan at vi kan konstatere, hvor det er henne, man godt kan gøde helt op til det, der er det optimale ud fra et indtjeningssynspunkt, og hvor det er, man ikke kan det, og hvor det er, man ud fra en rationel kalkule må sige, at her er der faktisk ikke meget fornuft i at dyrke landbrug, industrialiseret landbrug, på den måde, som man gør nu.
Det er det arbejde, som er i gang, og det er jo rigtigt nok, at hvis man havde startet det for 20 år siden, da Enhedslisten syntes, at man skulle gå den vej, havde man sikkert været længere med det nu, end man er, men realiteten er, at vi i hvert fald skal frem i dyrkningssæsonen 2016-17, før man kan sige noget om det her med nogenlunde sikkerhed.
Så håber vi da på, at vi kan lave den her målrettede regulering på en fornuftig måde.
Vi synes bare, at det ville være rigtig, rigtig katastrofalt, hvis man i dag besluttede sig til at indtage det standpunkt, at vi slipper det hele løs, og så griber vi ind de steder, hvor det går galt, også fordi det her tager lige præcis så lang tid at rette op på, så når det først er gået galt, er det rigtig, rigtig svært at gøre det, og det er også ud fra en hvilken som helst økonomisk betragtning en dum måde at gøre det på.