runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bjarne Laustsen (S), 2007-06-01:
Grunden til, at jeg tager ordet her i dag, er, at vores ordfører, fru Lissa Mathiasen, var oppe med en berettiget kritik af lovgivningen på byggeskadeområdet.
Der er ingen tvivl om, at det er et skridt i den rigtige retning, men jeg synes, at det med det forløb, der har været – samråd, spørgsmål osv. – ville være rimeligt, at ministeren og andre ordførere fra de forskellige partier, der har været med i den her lovgivningsproces, siger noget om det her.
For det er jo fuldstændig korrekt, at det er længe siden, man har set så ukonkret en lovgivning som den, der lægges op til her.
Man siger noget om, at det skal reguleres via bekendtgørelser, og det er som sagt ikke godt.
Der er bare det i forhold til skimmelsvamp, som vi har haft en lang række problemer med, at man ikke er i stand til at konkretisere, hvad problemets omfang er.
Det kan kun tyde på, at regeringen og partierne ikke tager det særlig alvorligt, at så mange mennesker ikke kan leve i en sund bolig, og at masser af børn bliver ramt af det og skal medicineres resten af deres liv.
Det er da helt utroligt, at man ikke siger, hvad det præcist skal dække.
Jeg tror, at det, selv når man får lavet den her lovgivning, vil vise sig, at der vil opstå en lang række tvivlstilfælde.
For det er næsten »Tænk på et tal« eller gæt på et eller andet.
Og det var sådan set ikke meningen med lovgivningen.
Lovgivningen skulle jo give rammen for et område, der ikke tidligere har været dækket.
Det skulle så dækkes med den lovgivning her.
Men alene det, at man kan finde på at skrive: nogle håndfladers størrelse!
Hvad er det for noget?
Og der dækkes kun det, der er synligt.
Det er et meget, meget stort problem.
Kl. 9.10
Vi ved, at halvdelen af det skimmelsvamp, der er, er usynligt.
Hvad med indgreb for at få klarlagt, om det er skimmelsvamp eller ej?
Det står der heller ikke præciseret noget som helst om.
Så siger ministeren: Nu må vi se, hvad sundhedsmyndighederne kommer med, og så må vi skrive det ind i bekendtgørelsen.
Man kunne i hvert fald som minimum komme op og svare på nogle af de berettigede kritikpunkter, der har været i forhold til det her, for at få en lovgivning så præcis som mulig.
Det er klart og tydeligt blevet sagt heroppefra, at vi støtter lovgivningen, altså det, der er der.
Christian H. Hansen (DF), 2007-06-01:
Vi vil lige endnu en gang tilkendegive, at en af begrundelserne for, at Dansk Folkeparti stemmer blankt til det her forslag, jo er, at vi ikke mener, at det her anliggende er noget, som EU skal blande sig i.
Det har vi også bekendtgjort i betænkningen.
Jeg vil også gerne sige, at vi er meget bange for, at det her betyder en affolkning af landdistrikterne på længere sigt.
Det tror vi faktisk at det kan medvirke til.
Vi tror ikke, at EU stopper her.
Jeg sagde det allerede under førstebehandlingen af lovforslaget, men jeg vil gerne endnu en gang fremhæve, at jeg er bekymret for, at vi simpelt hen kommer til at skubbe til affolkningen i landdistrikterne.
Derfor vil jeg gerne sende et signal til regeringen om, at vi vil være meget opmærksomme på at sikre vækst og udvikling i landdistrikterne, når vi skal forhandle den nye landdistriktsaftale med regeringen for perioden 2009-2013.
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Kristen Touborg (SF), 2007-06-01:
Jeg vil godt kvittere for, at der var bred opbakning til SF’s ændringsforslag om, at lejelovens almindelige opsigelsesregler igen skal være gældende for stuehuse på landbrugsejendomme.
Regeringen og Dansk Folkeparti indførte for ca. 1 år siden sådan en slags undtagelsesregler fra lejelovens bestemmelser for lejere, som benytter stuehuse på landbrugsejendomme.
Lejerne blev i den grad stillet ringere, end de havde været i forvejen.
Bestemmelserne bliver med den her lovs vedtagelse atter ophævet, og det kan vi kun ønske lejerne tillykke med.
Lene Espersen (KF), 2007-06-01:
Jeg tager ordet for det første for endnu en gang at takke for det meget gode samarbejde og de mange gode møder og forhandlinger, der har været om det her lovforslag og om de rigtig mange gode initiativer, som lovforslaget indeholder.
De har jo alle sammen til hensigt at sikre, at vi kan gribe skrappere, hurtigere og mere effektivt ind over for de ulovlige dyretransporter og få stoppet den mishandling, der finder sted, ikke mindst når det gælder de lange transporter.
Den anden årsag til, at jeg tager ordet her i dag, er jo, at der under andenbehandlingen skete det efter regeringens opfattelse meget beklagelige, at et ændringsforslag, der grundlæggende ændrer på den klippekortmekanisme, som arbejdsgruppen, der havde siddet og lavet forslag til de nye regler, var kommet med, blev vedtaget.
Det betyder, at den gældende retstilstand, når det her lovforslag bliver vedtaget, ikke vil være, at det ligesom færdselsloven er en ordning, hvor man får tre klip, så skal op til en fornyet prøve og så igen have tre klip, før man får den ubetingede frakendelse.
Resultatet bliver det samme: Man får konsekvent og med det samme en ubetinget frakendelse.
Det har regeringen været stor modstander af, og jeg synes, der er store juridiske betænkeligheder ved det.
Da lovforslaget jo indeholder masser af andre virkelig, virkelig positive og gode ting, stemmer vi naturligvis også grønt her under tredjebehandlingen, men det er med en understregning af, at vi ikke påtager os noget medansvar for det juridiske morads, som det ændringsforslag, der blev vedtaget under andenbehandlingen, vil medføre, ikke mindst for de chauffører, der bliver berørt af lovforslaget.
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Lovforslaget vedtoges enstemmigt med 106 stemmer.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-06-01:
Jeg var glad for den første indrømmelse.
Men det, der så bare undrer mig, er, hvordan vi kan have en regering og en integrationsminister, som afviser de meget klare anbefalinger fra UNHCR med én ting, nemlig at det er de danske myndigheder, at det er det danske flygtningenævn, der bestemmer.
Er regeringen fuldstændig holdt op med at påvirke dansk politik på det her område?
Er regeringen fuldstændig uden indflydelse på det lovgrundlag, som Flygtningenævnet opererer ud fra
Det virker, som om ministeren fralægger sig ansvaret og bare tørrer det af på Flygtningenævnet.
På linje med hvad vi har gjort i forbindelse med en lang række andre forslag, har vi selvfølgelig været aktive og taget del i det her.
Vi har beskæftiget os med høringssvar og med høringspartnere, snakket med folk rundtomkring, været med til udvalgets behandlinger af det her forslag og har nu været med til det under behandlingen i salen og har stillet et ændringsforslag, som desværre blev nedstemt.
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Lovforslaget vedtoges enstemmigt med 106 stemmer.
Connie Hedegaard (KF), 2007-06-01:
Jeg kan jo sige til fru Anne Grete Holmsgaard, som fru Anne Grete Holmsgaard jo ved og har vidst i lang tid, at vi er enige om formålet.
Vi er også enige i, at vi skal forsøge at presse en norm frem i EU her.
Den eneste uenighed går på: Skal vi vedtage det her uden at vide, om det, vi gør, er medholdeligt i forhold til EU, eller skal vi undersøge det ordentligt, så vi finder et snit – og det kan både være Blomsten, det kan være svanemærket, og det kan være alt muligt, der er relevant i den her sammenhæng – som vi ved efterfølgende ikke vil blive anklaget for at stride mod EU’s regler?
Kl. 9.40
Jeg synes, at vi som EU-positive partier skylder hinanden lige at bruge et par måneder på at få uddybet det her, når sagkundskaben siger, at det ikke er så enkelt rent EU-juridisk, som fru Anne Grete Holmsgaard forsøger at gøre det til.
Det er det eneste, der skiller os.
Jeg håber bestemt, at vi inden den 1. oktober har fundet det snit, som alle parter, så vidt jeg har hørt det, gerne vil have vi finder.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-06-01:
Et meget hurtigt og klart svar til hr. Martin Henriksen: For mit eget vedkommende kan jeg sige, at jeg ikke var inviteret.
Martin Henriksen (DF), 2007-06-01:
Jeg kan ikke lade være med at spørge – det bliver jeg mange gange fristet til, når det er Enhedslisten, der går på talerstolen.
Når nu Enhedslisten tager det her så alvorligt, at de stiller et ændringsforslag, hvorfor havde Enhedslisten så ikke valgt at tage det så alvorligt, at man deltog i forhandlingerne om udarbejdelsen af selve lovforslaget?
Det havde trods alt været en smule relevant, hvis man havde ønsket indflydelse på lovforslaget.
Derfor vil jeg bare spørge, hvorfor Enhedslisten ikke tog det her lovforslag så alvorligt, at man var med i udarbejdelsen af lovforslaget.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-06-01:
Det er faktisk derfor, vi har taget det så alvorligt, at vi har stillet et ændringsforslag til lovforslaget, som netop har til formål at rette op på det.
Men det ændringsforslag er jo netop blevet nedstemt.
Derfor må vi tage til takke med et forslag, hvori der heldigvis er en lovning på, at effekterne af lovforslaget med de nuværende betalingsregler vil blive fulgt nøje.
Pernille Frahm (SF), 2007-06-01:
Nu har alle jo stået heroppe og sagt tak og tak og tak, så det vil jeg undlade at gøre, men bare sige, at vi selvfølgelig også er utrolig glade for, at der endelig bliver gennemført noget på området, og at forslaget endelig er i hus.
Vi ved jo, hvordan kommunernes økonomi er trængt over en bred front, så også ud fra andre synsvinkler havde det været bedre med en statslig model.
De andre synsvinkler, jeg tænker på, er, at man skal lægge området her så tæt op ad det normale som muligt.
Vi snakker om unge mennesker, der på alle måder ønsker at være ligesom andre unge mennesker, og derfor er det også ærgerligt, at man ikke har villet give mulighed for, at de kan få SU, når de er på de uddannelser, for det er netop deres ønske om at gøre det, som alle andre gør,
vi burde have tilgodeset.
Men jeg er glad for, at vi har fået en aftale, som gør, at der bliver holdt meget nøje øje med, hvordan det går, og om der virkelig leves op til de retskrav, de unge har på at få oprettet uddannelserne, så vi i løbet af et års tid eller så får at se, hvordan det går på området.
Martin Henriksen (DF), 2007-06-01:
Så har vi takket alle sammen, og det er også helt på sin plads.
Men jeg vil bare sige, at jeg synes altså, vi har lyttet.
Der har været et samråd, der har også været deputationer i Uddannelsesudvalget, og vi har lyttet til de argumenter, der er kommet frem.
Men her i dag vil jeg ikke sige, at vi vil lave om på finansieringsformen, for vi er jo lige blevet enige om den.
Jeg vil bare sige, at vi har et åbent sind, hvis der viser sig at være nogle problemstillinger i forbindelse med udmøntningen af lovforslaget.
Vi kan glæde os over, at der kommer et retskrav på dette område.
Det er en god dag at afslutte Folketingets samling på.
Vi går på sommerferie, og nu ved man ude i det danske land, at der kommer et uddannelsestilbud på landsplan til handicappede og andre udviklingshæmmede unge danskere.
Carsten Hansen (S), 2007-06-01:
Jeg vil godt sige, at jeg bestemt ikke vil frakende Dansk Folkeparti den store ære, det har haft af at stå bag dette her, også imod regeringen.
Jeg vil gerne rose Dansk Folkeparti for at gå sammen med oppositionen for at få det gennemført.
Det andet, jeg bare vil sige,
er: Nu siger hr. Martin Henriksen, at man gerne vil kigge på det, men er man villig til at ændre finansieringsformen, så det ikke bliver en kommunal finansiering, men en statslig finansiering, som tilfældet er for alle andre unge, hvis det viser sig, at det, som alle handicaporganisationer osv. har sagt, viser at holde stik?
Er man villig til at gå så langt?
Jeg mener, det er så vigtigt, at vi bør have den tilkendegivelse i dag.
Martin Henriksen (DF), 2007-06-01:
Jeg synes, det er helt rimeligt, at der kommer en historisk redegørelse om, at også andre partier har fremsat beslutningsforslag om dette her.
Men taget i betragtning, at det jo i al beskedenhed var Dansk Folkepartis beslutningsforslag, der gjorde, at vi står her i dag, er vi selvfølgelig også villige til at kigge på eventuelle problemstillinger, som måtte opstå i forbindelse med finansieringen, og på andre problemstillinger, som forligskredsen og organisationerne måske heller ikke har drøftet eller tænkt over.
Vi har altså et åbent sind, når det handler om at sikre, at retskravet rent faktisk også kommer til at fungere i virkelighedens verden.
Carsten Hansen (S), 2007-06-01:
Jeg skal sige til hr. Martin Henriksen, at jeg også vil takke for det gode samarbejde.
Men hr. Mar tin Henriksen skal jo være klar over, at vi fremsatte et lignende beslutningsforslag, samtidig med at lovforslaget blev fremsat, men trak det, fordi vi var enige i, at vi alle sammen skulle samarbejde her.
Det synes jeg lige man skal være opmærksom på.
Men jeg vil spørge Dansk Folkepartis ordfører: Hvis den tætte opfølgning og evalueringen viser, at forslaget virker mod hensigten, fordi betalingsloven gør, at en række unge mennesker, som skulle have haft uddannelsestilbuddet, kommer i klemme, og det viser sig, at det, organisationerne sagde til os, kommer til at stå ved magt, er man så villig til at ændre finansieringsformen?
Det kunne være en meget nyttig tilkendegivelse at få, også for de organisationer, der følger debatten tæt.
Martin Henriksen (DF), 2007-06-01:
Det er ikke, fordi vi fra Dansk Folkepartis side vil trække debatten i langdrag, men jeg vil blot på vegne af Dansk Folkeparti og på vegne af vores handicapordfører, fru Tina Petersen, sige mange tak for det samarbejde, der har været i Folketinget.
Vi er utrolig glade for og stolte over, at vi har formået at få sagen gennemført i Folketinget.
Det er jo noget, som har været et ønske fra organisationerne, i hvert fald fra midt i 1980’erne, så vidt jeg ved, og derfor syntes vi, det var på tide, at vi nu gav dette landsdækkende retskrav på en ungdomsuddannelse til netop denne gruppe unge danske borgere.
Når vi snakker uddannelse, og det gør vi jo tit, synes vi, det er helt rimeligt, at vi også formår at fokusere på de grupper, som ikke passer ind i det normale, det ordinære uddannelsessystem, hvis man kan kalde det sådan.
Derfor synes vi, det er rigtigt godt, at et enigt Folketing på baggrund af et beslutningsforslag fra Dansk Folkeparti nu gennemfører et retskrav på et ungdomsuddannelsestilbud til handicappede og andre udviklingshæmmede unge.
Det er på tide, det er vi glade for, og vi takker for samarbejdet fra Dansk Folkepartis side.
Tina Nedergaard (V), 2007-06-01:
Jeg vil gerne bekræfte, at Socialdemokraterne selvfølgelig har fået en tilkendegivelse, ikke bare fra ministeren, men også fra aftaleparterne, om, at vi vil følge området nøje for at se, om lovforslaget lever op til alle de gode intentioner, som ligger bag det.
Men grunden til, at jeg træder op på talerstolen, er faktisk, at jeg gerne vil slå fast, at vi glæder os meget over i Venstre, at unge med særlige behov nu får et retskrav på en egentlig ungdomsuddannelse.
På baggrund af de tidligere behandlinger her i salen føler jeg også et behov for at slå fast, at det var på baggrund af et initiativ fra Dansk Folkeparti, sagen blev gennemført, så vi nu står i en situation, hvor faktisk alle unge er omfattet af et retskrav på at få en ungdomsuddannelse.
Der er altså god grund til at glæde sig over afstemningen i dag, hvor hele Folketinget vil bakke op, at unge, som hidtil har haft særlig vanskeligt ved at få et ordentligt forløb af deres liv, nu får nogle langt bedre vilkår.
Tak til de øvrige partier for godt samarbejde om lovforslaget.
Carsten Hansen (S), 2007-06-01:
Jeg vil godt sige, at selve lovforslaget betragter vi som et stort fremskridt, men vi er også undervejs blevet meget forundret over den måde, som også undervisningsministeren har behandlet lovforslaget på, nemlig at man efter høringsperioden fremsætter vidtgående ændringsforslag, hvor vi må kalde ministeren i samråd, hvor vi kommer med tilkendegivelser.
Men jeg vil sige, at det vel efterhånden er lykkedes os at nå frem til, at vi i enighed kan vedtage det her lovforslag i dag.
Men jeg tror, at der også blandt dem, som er brugerorganisationer, dem, som repræsenterer de unge mennesker med særlige behov, hersker meget forskellige opfattelser af, hvad det her resultat vil ende med.
Derfor er vi meget tilfredse med den tilkendegivelse, ministeren har givet i tillægsbetænkningen, nemlig at man nu vil følge området meget tæt, og at ministeren melder tilbage til Folketinget, så snart der er et evalueringsgrundlag.
Det, der kan frygtes, er jo, at en række af de unge mennesker, der er på kontanthjælp, og som virkelig har brug for et løft, ender med ikke at kunne bruge det på grund af betalingsloven.
Det ville være dybt, dybt ulykkeligt, for jeg tror, at samtlige Folketingets partier har en fælles oplevelse af, at disse unge virkelig har behov for et løft.
Der er også sat penge af, og vi har tilkendegivet hele vejen, at vi mener, det burde være en statslig finansiering.
Vi tog holmgangen under førstebehandlingen, og jeg skal ikke rejse debatten igen, men blot sige, at det er ærgerligt, hvis det kommer til at gå ud over en lang række unge mennesker.
Derfor vil vi selvfølgelig følge området tæt, men jeg tror også, det er et så stort fremskridt, at vi har været nødt til at sige: O.k., vi går ind for det, og så følger vi området.
Der er i bund og grund to forskellige opfattelser af, hvordan det vil gå med den meget udsatte gruppe, vi taler om.
Vi ender selvfølgelig med at bakke lovforslaget op, for vi synes, det er vigtigt, at det er fremsat, men på baggrund af de udsagn, vi har fået fra deputationer, og det, vi har fået at vide af brugerorganisationer, vil vi altså følge området tæt.
Men jeg tror dog, vi kan ønske hinanden tillykke med lovforslaget, men vi vil altså følge området meget, meget tæt.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2007-06-01:
Jeg tror nu ikke, at jeg på nogen måde hævdede, at det var enkelt.
Jeg havde sådan set en forventning om, at arbejdet forud for fremsættelsen af lovforslaget havde løst problemet.
Det har det så ikke gjort.
Men jeg vil bare gerne sikre mig, at miljøministeren så også, når udvalgsarbejdet er afsluttet, indkalder os til en forhandling, sådan at vi kan finde en strategi.
For jeg vil jo synes, at det er aldeles trist, hvis det her ender med, at der ligger et udvalgsarbejde, som konkluderer, at det her er kompliceret og det tør vi nok ikke.
Når jeg siger det, er det, fordi jeg har haft med rigtig mange EU-sager at gøre gennem årene, og praksis har vist mig, at man nogle gange i embedsapparatet er så nervøs for at få fingrene i klemme – og det kan jeg da sådan set godt forstå – at man hellere tager den helt sikre vej end den, hvor der måske er nogle muligheder, men hvor der måske også senere hen så vil skulle slås meget for det og bruges meget tid på det.
Så jeg vil meget gerne have en bekræftelse fra miljøministeren.
Miljøministeren nikker til det, så det forstår jeg som en bekræftelse af, at der bliver indkaldt til forhandling, lige så snart udvalgsarbejdet er færdigt den 1. oktober.
Hermed sluttede forhandlingen om ændringsforslagene.
Afstemning
Ændringsforslag nr. 1 forkastedes, idet 48 stemte for, 67 imod.
Ændringsforslag nr. 2 forkastedes uden afstemning.
Lovforslaget som helhed sattes herefter til forhandling.
Ingen bad om ordet.
Afstemning
Lovforslaget vedtoges enstemmigt med 113 stemmer.
Ole Stavad (S), 2007-06-01:
Jamen det, hr. Bent Bøgsted siger her, svarer fuldstændig til den oplevelse, jeg også har af forløbet.
Og vi kan vel også godt sige i fællesskab, at vi omkring bordet var enige om, at hvis ikke vi fandt en løsning, som vi troede på og også kunne få en reaktion hos praktiske folk uden for det her hus på var en løsning der holdt, og som ikke lod folk i stikken, så havde vi taget det ud, så var vi enige om, at vi ikke ville lave noget, vi ikke følte var en løsning der holdt.
Og derfor kan jeg sige, at det billede, hr. Bent Bøgsted sidder med i sit hoved, svarer til det, jeg har i mit af det forløb, vi har været igennem.
Kim Christiansen (DF), 2007-06-01:
Ja, jeg må indrømme, at jeg jo har en helt anden oplevelse af det her forløb, end hr. Jørgen ArboBæhr har.
Det lyder nærmest, som om det er en katastrofelovgivning, vi har fået lavet.
Hr. Jørgen Arbo-Bæhr har jo selv deltaget i forhandlingerne, som det har været fremført af hr. Ole Stavad, som i øvrigt har fremstillet sagen udmærket, så jeg skal ikke komme med en lang gentagelse af de punkter.
Jeg vil gøre opmærksom på, at det da måske er lidt skuffende, at et i øvrigt progressivt parti som Enhedslisten bare vil have, at tilstanden skal være, som den altid har været.
Det er ikke sådan normalt de toner, man plejer at høre.
Jeg synes, vi – i et godt forhandlingsklima og stort set alle partier i enighed – er nået frem til en lovgivning her, som er rigtig god, som på nogle punkter forbedrer med hensyn til arbejdsskader, på nogle områder strammer op.
Men de områder, hvor der strammes op – det vil jeg godt have lov at pointere, så der i hvert fald ikke er nogen ude ved tv-skærmene, der er i tvivl – er jo der, hvor man forholder sig fuldstændig passiv.
Det er rigtigt, at der er en 5-års-frist mod den tidligere 20-års-frist.
Men det er vel også ret og rimeligt, at folk, fra det øjeblik de bliver bevidste om, at de har en arbejdsskade, så også gør deres krav gældende.
Så alt i alt vil jeg i hvert fald gerne takke de øvrige partier for det her resultat, vi er nået frem til.
Jeg synes, det er godt, og jeg synes, det har været konstruktivt, og dermed skal ikke være sagt, at vi ikke holder et vågent øje med, hvordan loven fungerer.
Det gør vi selvfølgelig.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-06-01:
Når man før beskyldte os andre for at lave særlove, er det jo lidt interessant, at fru Pia Kjærsgaard bekræfter, at det lovforslag, som regeringen og Dansk Folkeparti her har skruet sammen, lige præcis er den eneste særlov, der er lavet, og det er en særlov, der er målrettet ikke mod afviste asylansøgere, men mod afviste irakiske asylansøgere, og det er, fordi man udmærket godt ved, at det er den eneste måde, man kan tvinge afviste irakiske asylansøgere hjem til Irak i en situation, hvor UNHCR, FN og alle andre siger, at det ikke er tilstedeligt at sende afviste irakiske asylansøgere hjem – tværtimod.
Det er en måde at lave en særlov på for at omgå alle de anbefalinger, der har været, bl.a. fra FN.
Det er en særlov, der virkelig har konsekvenser, og som kan føre til katastrofer for mange af de mennesker, som man på den måde forsøger at tvinge hjem til Irak.
Pia Kjærsgaard (DF), 2007-06-01:
Jeg må først sige, at hvad alle mulige skribenter mener rundtomkring, hvad Kathrine Lilleør eller andre mener, kan jeg jo ikke rigtig tage mig af.
Der er mange, der har meninger om det her.
Så må man jo stille op til Folketinget og gøre sig gældende, hvis det er det, man vil.
Det er altså os herinde, der beslutter.
Vi falder altså ikke for den der fristelse, at hr. Simon Emil Ammitzbøll forsøger at spille os ud mod hinanden.
Jeg vil i hvert fald ikke lade mig provokere af det, og det tror jeg faktisk heller ikke Venstre og Konservative vil.
Må jeg sige til hr. Arbo-Bæhr: Ja, det, det drejer sig om, er da at få afviste asylansøgere hjem, ligegyldigt om det er til Irak, eller hvor det er.
Ja, det er det da.
Der er svaret da klart: Ja, naturligvis, de er afvist, og naturligvis skal de vende hjem, det er da det, der er formålet.
De får så alle mulige hjælpeforanstaltninger til at gøre det, og det er jo fantastisk, at Danmark tilbyder det.
Det er godt; det er det, vi prøver; vi gør faktisk alt, hvad vi overhovedet kan.
Men selvfølgelig skal de da vende hjem.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2007-06-01:
Så har jeg bare det spørgsmål, om ikke det er rigtigt, at det eneste forslag, der er fremsat om hele det her spørgsmål om irakiske asylansøgere, som reelt vil betyde en særlov, lige præcis er det forslag, fru Pia Kjærsgaard er med til at støtte, det forslag, der er til behandling i dag.
Det er det eneste forslag, som målrettet går på at lave en særlov om irakiske afviste asylansøgere, og det har kun et eneste formål, og det er at finde en smutvej til at få afviste irakiske asylansøgere sendt hjem til Irak så hurtigt som muligt.
Nu er der ikke noget, der tyder på, at fru Pia Kjærsgaard faktisk har tænkt sig at gå op som ordfører, og så er den eneste måde, jeg kan få rettet en fejltagelse på, jo ved at stille et spørgsmål til hr. Simon Emil Ammitzbøll.