runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mette Frederiksen (S), 2013-04-23:
Tak for det, og først og fremmest tak for den grundige behandling af lovforslaget her.
Det er et rigtig vigtigt lovforslag, som har været lang tid undervejs, også for længe, forstået på den måde, at fristen for gennemførelsen af direktivet for længst er overskredet.
Det har ligget mig meget på sinde, at der har kunnet opnås en fælles forståelse arbejdsmarkedets parter imellem om en implementering af vikardirektivet.
Ligegyldigt hvad man måtte mene om EU og EU's syn på arbejdsmarkederne, håber jeg, at vi kan fortsætte den tradition, der har været i det danske Folketing om, at vi på arbejdsmarkedsområdet implementerer direktiver med fælles indstillinger fra arbejdsmarkedets parter.
Det har været svært at opnå i den her sag.
Det har taget lang tid.
Jeg har selv været involveret i store dele af processen.
Hvad er det så for en model, vi står med i dag?
Jeg synes, at vi står med en stærk model.
Det kan én lovgivning ikke gøre.
Men vi kommer til at tage væsentlige skridt i den rigtige retning.
For det, vi siger med lovforslaget her, er, at vikarer kommer til at få en bedre beskyttelse på det danske arbejdsmarked.
Det ligebehandlingsprincip, der er omdrejningspunktet for direktivet, bliver nu en del af dansk lovgivning.
Men direktivet åbner samtidig for, at det kan fraviges i forskellige tilfælde, bl.a. ved kollektiv overenskomst.
Da vi nu har et dansk arbejdsmarked, der bygger på et overenskomstsystem, som jeg personligt sætter meget, meget højt, er det for os naturligt, at ligebehandlingsprincippet i fremtiden vil kunne fraviges i tilfælde af kollektiv overenskomst.
Vi har på baggrund af den enighed, der er opnået på lønmodtager- og arbejdsgiversiden udformet et lovforslag.
Vi sikrer vikarerne flere rettigheder, end de har i dag, men vi sikrer samtidig også,
at den del af arbejdsmarkedet, hvor der findes vikarbureauer, og hvor der er overenskomster, i øvrigt kan få lov til at fungere fremefter.
Jeg er glad for det, der i dag tegner til en bred politisk opbakning.
Jeg svarer beredvilligt på de spørgsmål, der måtte blive stillet i udvalgsbehandlingen, både mundtligt og skriftligt.
Jeg forstår det sådan, at der allerede er tilsagn fra en række partier.
Noget skal bores ud.
Og der er vist kun et enkelt parti, nemlig Liberal Alliance, der stemmer nej, som jeg forstod ordføreren.
Jeg er glad for den opbakning, der er, for det er afgørende, når vi implementerer EU-direktiver på arbejdsmarkedsområdet, at vi også gør det i den enighed, vi nu kan opnå.
Som sagt har vi her, synes jeg, fundet den rette balance mellem på den ene side at yde en bedre beskyttelse til vores vikarer og samtidig på den anden side at sikre den fleksibilitet, der skal til på vores arbejdsmarked – og i øvrigt at det danske overenskomstsystem står, også herefter.
Finn Sørensen (EL), 2013-04-23:
Tak til ministeren.
Spørgsmålet er: Hvis der nu et eller andet sted derude på det danske arbejdsmarked findes en eller flere vikaroverenskomster, hvor der er mindst en repræsentativ part, som har indgået den, som klart stiller de vikarer, der er omfattet af den, ringere end de ansatte på den brugervirksomhed, hvor vikarerne er ude, er ministeren så enig i, at en sådan – lad os bare kalde det kort og præcist – dårlig og dårligere overenskomst automatisk bliver blåstemplet med det her lovforslag?
Mette Frederiksen (S), 2013-04-23:
Jeg må først og fremmest sige, at jeg ikke anerkender præmissen, at der er dårlige overenskomster i Danmark.
Jeg har grundlæggende tiltro til arbejdsmarkedets parter og er også af den meget, meget klare overbevisning, at når der laves en overenskomst mellem de mest repræsentative parter i Danmark, lægger jeg til grund, at den overenskomst er god.
Jeg blander mig ikke i den løndannelse, der foregår via de danske overenskomster, men jeg har en grundlæggende tiltro til og tillid til, at når arbejdsmarkedets parter i Danmark sætter sig omkring et forhandlingsbord og forhandler en overenskomst i hus, er det, fordi de to parter er enige om, at den overenskomst er god.
Det er det, der er mit udgangspunkt for at vurdere overenskomster, og derfor har jeg ikke samme udgangspunkt, nemlig at der findes dårlige overenskomster.
Bent Bøgsted (DF), 2013-04-23:
På det tidspunkt var det jo også sådan, at man kunne se, der var et problem i Europa, men ikke i Danmark.
Det var ikke det store problem set i forhold til f.eks. England, der ikke rigtig har nogen regler vedrørende vikarer.
Så det er baggrunden for, at der ikke var nogen lovforslag, der kunne stemmes igennem på det tidspunkt, netop fordi arbejdsmarkedets parter på det tidspunkt ikke var enige om, hvordan man skulle tackle det.
Og der ved hr. Finn Sørensen jo godt, at de partier, der nu er i regering, så meget på, hvordan arbejdsmarkedets parter forholdt sig – i hvert fald på det tidspunkt.
Nu er de så kommet i regering; så er det lidt anderledes, og så lytter man ikke så meget til arbejdsmarkedets parter.
Nadeem Farooq (RV), 2013-04-23:
Det er et ret væsentligt lovforslag, vi behandler i dag, ikke kun fordi det eksekverer EU-direktivet om vikararbejde, som jo har været længe undervejs, som de øvrige talere også har været inde på, også fordi det handler om noget så vigtigt som at sikre vikarerne en række rettigheder, som de ikke har haft tidligere, men også fordi der er nogle balanceudfordringer her.
Jeg mener, at vi skal tilvejebringe lovforslaget og den model, der ligger bag ved, på en så balanceret måde, så vi tager skyldigt hensyn til vikarbranchens og brugervirksomhedernes rammevilkår.
Det er også vigtigt, at vi hermed tager endnu et pragmatisk, men nødvendigt skridt i kampen mod social dumping.
Det er også et vigtigt indsatsområde for regeringen i øvrigt.
Vikarbranchen er vigtig for Danmark og for det danske arbejdsmarked, fordi den bidrager med fleksibilitet, og fordi den ofte fungerer som et springbræt til et ordinært job.
Jeg mener, at der nu foreligger en fornuftig løsning, som har været nogen tid undervejs, en fornuftig løsning på et meget komplekst område og for en meget kompleks problemstilling.
Det er jeg meget tilfreds med.
Radikale Venstre kan med disse bemærkninger støtte lovforslaget.
Christian Juhl (EL), 2013-04-23:
Jamen jeg vil bare prøve at se, om hr. Jørgen Arbo-Bæhrs mikrofon virkede.
Tak for ordet.
Jeg vil gerne spørge ordføreren, om ikke han fortalte sig.
Han sagde, at vi havde en balanceudfordring, der skulle være en balance mellem vikarbureauet og brugervirksomhedens rammevilkår.
Dem interesserer jeg mig ikke så meget for i den her sammenhæng.
Dem må de to klare indbyrdes.
Er det ikke sådan, at det er virksomheden og vikaren, det her handler om, og at det faktisk er en beskyttelseslov for vikaren?
Finn Sørensen (EL), 2013-04-23:
Jeg er da ked af, at ordføreren ikke kan forklare, hvad der menes med lovteksten om, at man skal respektere den generelle beskyttelse af vikarer.
Det er da ikke særlig betryggende for retssikkerheden, at man vedtager et lovforslag, hvor vikarerne, altså de mennesker, der skal ud at arbejde på en brugervirksomhed, ikke kan sammenholde lovens rettigheder med indholdet i en konkret overenskomst.
Hvad har ordføreren tænkt sig at gøre ved det problem, at ordføreren ikke kan forklare, hvad ordlyden generel beskyttelse betyder?
Christian Juhl (EL), 2013-04-23:
Jamen jeg forstår det slet ikke.
Altså, er vikaren ikke den svage part i den her sammenhæng, når man ser ikke kun på danske vilkår, men også på europæiske vilkår?
De er jo jaget vildt, som bliver behandlet som skidt mange steder.
Derfor har vi jo netop råbt efter regulering af det her område.
Og derfor har dele af dansk erhvervsliv, fagforeningerne og arbejdsgiverne, heldigvis for længst løst det her problem, f.eks. i Dansk Industris overenskomst.
Ville det ikke være klarere, i stedet for den her lidt slappe holdning om det med den ene og den anden part, at melde klart ud og sige: Det her er en beskyttelseslov for de arbejdere, der er vikarer?
Det er jo det, det drejer sig om.
Nadeem Farooq (RV), 2013-04-23:
Jeg er faktisk glad for at få spørgsmålet, for jeg vil meget gerne nagelfast og klart sige, at det handler om beskyttelse af vikarerne.
Det er helt centralt.
Men det er også vigtigt, at vi hermed også så at sige sikrer den almindelige arbejdstagers muligheder for at få et job på det danske arbejdsmarked.
Så jeg er måske mere interesseret i at beskytte vikarerne og vikarernes muligheder på arbejdsmarkedet.
Når jeg siger, at jeg også tager skyldigt hensyn til vikarbranchens rammevilkår, er det netop for at sikre, at vikarerne har mulighed for at bruge vikarerbranchen som et springbræt til et varigt job.
Finn Sørensen (EL), 2013-04-23:
Der står jo, at man kan fravige – for nu at gøre det lidt kort – ligebehandlingsprincippet, hvis vikarbureauet er omfattet af eller har tiltrådt en kollektiv overenskomst, som er indgået af de mest repræsentative arbejdsmarkedsparter i Danmark, og som gælder på hele det danske område, hvorved den generelle beskyttelse af vikarer respekteres.
Hvad forstår ordføreren ved formuleringen den generelle beskyttelse af vikarerne?
Hvad omfatter ordet generelle, når vi taler om løn- og ansættelsesvilkår?
Nadeem Farooq (RV), 2013-04-23:
Jeg kan ikke lave en teknisk gennemgang af, hvad ordet generelle indbefatter her.
Det, der er vigtigt for os med lovforslagets § 3, stk. 5, er at sikre en fleksibilitet for virksomhederne, samtidig med at vi så at sige kan nå et stykke i kampen mod social dumping.
At vi hermed så også indirekte har lagt nogle skinner ind for at bekæmpe social dumping, synes jeg faktisk er rigtig godt.
Jo, det er det også.
Det er også udgangspunktet.
Det var ikke nogen fortalelse.
Det, der har været vigtigt for mig hele tiden, er, at vi på den ene side sikrer en rimelig beskyttelse af vikarerne, og på den anden side også sikrer – og det er klart, at her er det vikarbranchen, der især skal stå der og ikke brugervirksomhederne – vikarbranchens muligheder for at agere på det danske arbejdsmarked og for fortsat at kunne formidle de her job.
Det er jo ingen hemmelighed, at hvis man tilrettelægger et lovforslag, som kun tager hensyn til arbejdstagersiden, kunne det også gøre det sværere for vikarbranchen at operere fremadrettet, og det ønsker vi ikke.
Finn Sørensen (EL), 2013-04-23:
Jo, men det er vel sådan, at med Dansk Folkepartis stemmer og regeringens stemmer, så ville der da være flertal for at lave det om.
Så hvorfor har Dansk Folkeparti ikke sikret, at den tidligere regering benyttede sig af det flertal, som Dansk Folkeparti havde på det tidspunkt, for at få løst det problem?
Så kunne vi jo have sparet en time af vores kostbare tid her i Folketingssalen i dag.
Peter Skaarup (DF), 2013-04-23:
Jeg synes selvfølgelig, det er ærgerligt, at regeringen ikke kan støtte forslaget fra Dansk Folkeparti om at afskaffe forældelsesfristen, og jeg kunne godt tænke mig at spørge justitsministeren, om ikke det gør indtryk på justitsministeren, at den højt respekterede samfundsdebattør og ekspert i forhold omkring børn Lisbeth Zornig Andersen har sagt, at forældelsesfristen bør fjernes, da, som hun har sagt, forældelsesfristen er problematisk, fordi nogle først i en moden alder opnår den styrke, der skal til, før de kan se den slags dæmoner i øjnene og indgive en anmeldelse.
Er justitsministeren ikke enig i, at det netop er sagen, at mange først får det her op til overfladen og får det bearbejdet i en meget moden alder, og at de dermed heller ikke vil være hjulpet af den lille forhøjelse, som regeringen vil lave i sit lovforslag, men derimod ville være hjulpet, hvis man afskaffer forældelsesfristen fuldt ud?
Morten Bødskov (S), 2013-04-23:
Regeringen har skærpet indsatsen på det her område.
Vi ændrer 18-årsgrundreglen så at sige til en 21-årsregel nu.
Samtidig kan man se af det lovforslag, som regeringen har fremsat, at der ændres på en række andre områder også.
Hvorfor gør vi det?
Det gør vi for det første for at understrege vigtigheden af, at det her er alvorlig kriminalitet, det, der finder sted, er afskyeligt, ergo mener regeringen, at det er rigtigt at skærpe indsatsen over for det, og det er det, det lovforslag, som regeringen har fremsat, er udtryk for.
Peter Skaarup (DF), 2013-04-23:
Men bliver det mindre alvorligt, bliver det mindre afskyeligt af, at der går en længere periode, inden det bliver anmeldt, i forbindelse med at efterforske det pågældende forhold?
I parentes bemærket
skal jeg jo lige i forbindelse med det, vi debatterede for ikke så længe siden, omkring registre, dna, fingeraftryk og lignende, sige, at man i den teknologi, der er i dag, jo har meget bedre muligheder for at finde gerningsmænd.
Så det kan dårligt være det, der er argumentet, altså at man ikke kunne finde gerningsmænd, hvis justitsministeren fastholder, at man skal kunne lade sådan nogle sager forælde.
Så kan justitsministeren ikke fortælle Folketinget, hvad det er, der gør, at de her sager er mindre alvorlige og mindre afskyvækkende, fordi der går en rum tid, inden de bliver anmeldt?
Morten Bødskov (S), 2013-04-23:
Der kan ikke være to meninger i den her sal om, at det, man ser på det her område, altså seksuelt misbrug af børn og seksuelle krænkelser af børn, er afskyeligt, det kan der ikke være nogen uenighed om.
Det er også derfor, regeringen har skærpet indsatsen, det er derfor, vi udvider forældelsesfristerne, og det er derfor, vi på en række andre områder også skærper indsatsen over for seksuelt misbrug af børn.
Det gør vi, fordi det er alvorlige forbrydelser, og vi gør det, fordi vi mener, at de regler, der har været hidtil, har trængt til at blive strammet op.
Ole Hækkerup (S), 2013-04-23:
Tak, formand.
Med det her beslutningsforslag ønsker Dansk Folkeparti at afskaffe forældelse i sager om pædofili.
Folketinget behandler faktisk for tiden – det har så ikke noget at gøre med det her, som er et beslutningsforslag – et lovforslag, der omhandler straffelovens regler om seksualforbrydelser, herunder netop det at forlænge forældelsesfristerne i sager om pædofili.
Vi har brug for i Danmark at gøre det bedre for ofrene for pædofili, og vi har fra starten sagt, at vi ønsker længere forældelsesfrister.
Og netop derfor er vi glade for det lovforslag, som regeringen har fremsat, bl.a. fordi det med forslaget vil blive sådan, at forældelsesfristen ved ethvert misbrug af børn under 12 år først kommer til at træde i kraft ved det fyldte 36. år.
Det lovforslag, som altså er fremsat for nogen tid siden, og som Folketinget i øjeblikket behandler, er så nået til Folketingets Retsudvalg.
I Retsudvalget har vi bl.a. aftalt et ekspertmøde, og så er der jo den almindelige høring af lovforslag.
Det betyder også, at Folketinget er midt i en behandling af et lovforslag om længere forældelsesfrister i sager om pædofili.
Vi ønsker jo som sagt længere forældelsesfrister, og det ligger så i lovforslaget.
Andre partier kan mene noget andet om, hvor de synes det skal ligge henne, og det er sådan set helt fair.
Men vi tror på mange måder, at det bedste vi i virkeligheden kan gøre for ofrene for pædofili – ud over at sørge for, at der bliver færre overgreb i fremtiden – er at følge lige præcis det her lovforslag rigtig tæt.
Jeg tror, at det bedste, vi i virkeligheden kan gøre i den her sag, er det med at følge behandlingen af lovforslaget, altså at følge den behandling, der ligger i Retsudvalget.
Og så er det jo helt reelt, hvis der er nogle partier, der siden hen mener noget andet om det, man så er nået frem til, og den endelige lov, der så er blevet vedtaget med de forlængelser af forældelsesfristerne, der så ligger der.
Så kan man komme med et beslutningsforslag om det.
Men lige nu er Folketingets Retsudvalg jo faktisk i gang med en proces i forhold til at forlænge forældelsesfristerne.
Derfor synes jeg i virkeligheden, at når beslutningsforslaget kommer til behandling nu, så bryder det lidt med det arbejde, vi allerede er i gang med at lave i Retsudvalget.
Og som sagt ligger der allerede i det lovforslag, som regeringen har fremlagt, at der kommer længere forældelsesfrister.
På den baggrund skal jeg afvise beslutningsforslaget.
Karsten Lauritzen (V), 2013-04-23:
Hr. Ole Hækkerup har jo tidligere, da vi behandlede de tidligere versioner af det her beslutningsforslag, der har været fremsat i tidligere samlinger, været meget klar i mælet, og det er ikke altid, at Socialdemokraternes retsordfører er det, så det vil jeg godt kvittere for.
Men jeg synes, at hr. Ole Hækkerup denne gang trækker noget i land.
Hr. Ole Hækkerup har tidligere sagt, at man ville være med til at lave væsentlig længere forældelsesfrister og også helt at afskaffe dem.
Det har hr. Ole Hækkerup bl.a. sagt til BT i forbindelse med, at den tidligere formand for Børnerådet, Lisbeth Zornig Andersen, var i en udsendelse, hvor hun fortalte, at hun ikke kunne anmelde sin stedfars overgreb på hende, da hun var barn.
Hun vil fortsat ikke kunne anmelde det overgreb, da det er væsentligt efter forældelsesfristen.
Jeg skal bare høre, om hr. Ole Hækkerup mener noget andet, end hr. Ole Hækkerup mente den 19. maj 2012?
Ole Hækkerup (S), 2013-04-23:
For jeg har sagt – og jeg har i øvrigt også sagt det hernede, det tror jeg også hr. Karsten Lauritzen kan huske fra de debatter, vi har haft hernede – at det synes jeg er forkert, i øvrigt af nogle af de samme grundlæggende overvejelser, som hr. Karsten Lauritzen var inde på.
Så er der spørgsmålet om den forlængelse af forældelsesfristerne, som ligger i det, regeringen har foreslået i sit lovforslag.
Hvis vi først ser på spørgsmålet om en krænkelse, kan vi se, at det i dag er sådan, at forældelsesfristen er 5 år.
Det vil sige, at hvis der er en, der er blevet krænket som 10-årig, så er sagen forældet, når vedkommende er 15.
Det vil sige, at har man været udsat for en krænkelse som 10-årig, så er den nye forældelsesfrist ved det fyldte 26. år.
Er der tale om misbrug, er det sådan, at det med lovforslaget – og nu skal jeg sørge for at læse op, så jeg er sikker på at sige det korrekt – bliver sådan, at ethvert misbrug af et barn under 12 år i fremtiden vil blive regnet som voldtægt, og det betyder, at forældelsesfristen er 15 år.
Fra nu af indtræder forældelsesfristen fra det fyldte 21. år plus de 15 år; det vil sige, at forældelsesfristen bliver fra det fyldte 36. år for et hvilket som helst misbrug af et barn under 12 år.
Karsten Lauritzen (V), 2013-04-23:
Jo, det er jo fint.
Men hr. Ole Hækkerup var jo bare citeret i BT som følge af den her sag, hvor den tidligere formand for Børnerådet, Lisbeth Zornig Andersen, fortæller, at hun ikke kan anmelde det, og hvor hr. Ole Hækkerup var ude og give indtryk af, at ja, det er et problem, det må vi gøre noget ved.
Og det, hr. Ole Hækkerup forklarer, og det, der ligger i lovforslaget, løser jo ikke den problemstilling, som Lisbeth Zornig Andersen står i.
Så kan jeg bare ikke helt forstå – det er der jo ikke sammenhæng mellem – at hr. Ole Hækkerup for et år siden siger i BT: Det vil vi gerne være med til at løse, det er vi også optaget af i Socialdemokratiet, det vil vi gerne se på.
Så fremlægger man et lovforslag, som ikke løser problemet, og så er man glad; så er det der, stregen skal slås.
Det er da en ændret holdning.
Så kan jeg i øvrigt til sidst oplyse om det her med helt at ophæve forældelsesfristerne, at hr. Ole Hækkerup i den pågældende artikel bliver spurgt: Så kan det godt ende med, at I foreslår, at forældelsesfristerne helt ophæves?
Så svarer hr. Ole Hækkerup: Det vil jeg ikke spekulere i nu, men vi må afvente at se, hvad de kommer med.
Karsten Nonbo (V), 2013-04-23:
Først og fremmest synes jeg, at jeg vil komplimentere både ordføreren og også den tidligere ordfører, hr. Tom Behnke, for nogle gode ordførertaler.
Jeg kan sige, at ordføreren, hr. Peter Skaarup, er så forudseende, at han, siden jeg trykkede mig ind for at spørge, næsten har svaret på mit spørgsmål.
Men ordføreren kan vel godt alligevel forestille sig, at det ikke gør ondt at afgive sine fingeraftryk.
Jeg er selv en af dem, der som tjenestemand har afgivet mine fingeraftryk for lang tid siden, og jeg har ikke mærket noget til det, så det gør overhovedet ikke ondt. Noget andet er, som ordføreren også var inde på, at hvis man nu forestiller sig et indbrud begået i en landsby, hvor landsbysladderen altid går, og hvor man hiver en mand ind, som det viser sig ikke er gerningsmanden – enten fordi man får ham frikendt, eller fordi han ikke bliver dømt – så kører landsbysladderen jo alligevel: der er nok noget om det.
Så går der 2 år, og så har man et nyt indbrud.
Igen siger man, at der er nogle fingeraftryk, og at de hidrører fra gerningsmanden.
Er ordføreren så ikke enig i, at så behøver man ikke hive ham her ind en gang til, så han skal igennem samme mølle, hvis det er sådan, at det fingeraftryk, som han afgav for 2 år siden, kan bruges, og at man dermed kan sige: Vi har fingeraftryk fra gerningsmanden, men det er ikke ham.
Er det ikke sådan, at det vil være en stor lettelse.
Selv om vi jo selvfølgelig her i landet har den præmis, at man ikke skal bevise, at man er uskyldig, så er det da alligevel rart for ham, der har afgivet fingeraftryk, at han ikke skal igennem samme mølle, som han skulle sidst.
Er ordføreren enig i det?
Peter Skaarup (DF), 2013-04-23:
Vi kender nok dybest set ikke alle detaljer i den sag, jeg nu har været inde på, Amagermandsagen, men der kan have været både det ene og det andet materiale, gammelt materiale, som man har kunnet gøre brug af; det kan både have været fingeraftryk og dna.
Jeg er ikke ekspert i sagen, men det kunne man forestille sig, og derfor er det under alle omstændigheder kritisk, at man gør det sværere at opklare kriminalitet.
Leif Mikkelsen (LA), 2013-04-23:
Liberal Alliances bud går alene på forskellen på, om man er dømt eller ej.
Hvis en person overhovedet er dømt, er der sådan set ingen begrænsninger for, hvad man må.
Men betænkeligheden går på, at man kan have ret til at opbevare noget i forhold til sigtede personer eller mistænkte personer i ubegrænset tid; det er statsformynderi, som vi ikke går ind for.
Ole Hækkerup (S), 2013-04-23:
Jeg har et helt lavpraktisk spørgsmål.
Når hr. Tom Behnke siger, at man skal udfordre afgørelsen fra Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol om de 10 år, hvordan forestiller hr. Tom Behnke sig, at det helt lavpraktisk og teknisk set skal gøres, hvis han, som han sikkert ønsker, får magt, som han har agt?
Forestiller man sig, at der så sidder en konservativ justitsminister og udsender en ny bekendtgørelse, hvor det eksempelvis hedder 15 år, og derefter må vi se, om Danmark bliver trukket for Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol?
Hvordan forestiller hr. Tom Behnke sig at det der med at udfordre afgørelsen fra Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol bliver omsat i praksis?
Tom Behnke (KF), 2013-04-23:
I første omgang kan man vedtage beslutningsforslaget her.
Hvis man gør det, foretager vi os ikke noget i Danmark.
Så gør vi, som vi hidtil har gjort.
Det vil formentlig provokere nogle, som vil anlægge sag ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol og sige, at vi i Danmark overtræder reglerne i den europæiske menneskerettighedskonvention, jævnfør den dom, der blev afsagt i 2010.
Hvis man her i landet har is i maven, vil sagen blive ført ved domstolen, og så vil vi få en ny afgørelse ud fra det.
Det er den ene mulighed.
Den anden mulighed er – hvis den lykkelige situation skulle opstå, at vi hurtigst muligt igen fik en borgerlig regering – at man kan udsende en ny bekendtgørelse, som det fuldstændig rigtig blev sagt, hvor man sammen med kloge mennesker laver en vurdering af, hvad der vil være en rimelig grænse i vore dage.
Vil det, som man lægger til grund, præmissen i dommen, være, at man f.eks. har en sletningsfrist på 15 år eller 20 år eller 30 år?
Så fastslår man det og lader det derefter prøve, hvis der er nogen, der ønsker at prøve det.