Jane Heitmann (V), 2011-12-08:
Det er jo fantastisk at få lov til at stå og tale om euforiserende stoffer på den dag, hvor man skal holde sin jomfrutale.
Verden er jo et forunderligt sted at være, tiderne skifter, sproget forandrer sig, og alting omkring os bliver mere og mere avanceret.
Udtryk, som vi brugte for få år siden, er i dag yt, og ting, som var moderne og spændende og banebrydende for 5 år siden, er i dag common knowledge.
Verden omkring os står aldrig stille, og den sover aldrig.
I dag skal vi førstebehandle et tillæg til den eksisterende lov om euforiserende stoffer, nemlig gruppevise forbud mod euforiserende stoffer.
Forslaget til lovændringen er netop udsprunget af, at tiderne skifter og verden omkring os bliver mere og mere avanceret på forskellige niveauer.
For ganske få år siden var ord som kat, rakettrip, boomers og spice udtryk, som ingen rigtig vidste, hvad dækkede over.
I dag ved vi, at disse udtryk dækker over kemiske forbindelser, som på den ene eller den anden måde virker euforiserende.
Udtrykkene dækker over kemiske forbindelser som cannabinoider, phenetylaminer, cathinoner og tryptaminer.
I dag er lovgivningen indrettet sådan, at man kun kan forbyde stoffer, som isoleret set har en euforiserende virkning.
Lovforslaget her sigter mod at forbyde hele grupper af stoffer, som antages at have euforiserende virkninger, også selv om det ikke kan udelukkes, at enkelte stoffer inden for de enkelte grupper ikke nødvendigvis har euforiserende virkning, en problemstilling, som jeg vender tilbage til lidt senere.
Den gældende lovgivning har givet bagmænd frit spil til hæmningsløst at kunne forandre enkle molekylære forbindelser eller placeringer på et givent ulovligt stof og dermed principielt skabe et nyt og lovligt narkotisk stof.
Det er fuldstændig uacceptabelt, at man så nemt og skruppelløst har mulighed for at producere og sælge euforiserende stoffer, ofte til unge og glade mennesker i nattelivet, som efterfølgende spiser, ryger, drikker eller tygger disse stoffer, alle med liv og helbred som indsats.
Det må stoppes.
I Danmark har vi ca. 27.000 mennesker med et stofmisbrug, dvs. et vedvarende forbrug af stoffer, der medfører fysiske, psykiske og/eller sociale skader.
Officielt dør der 275 mennesker om året direkte på grund af stoffer, og man må regne med, at endnu flere dør af at tage stoffer, fordi det giver en farlig og sundhedsskadelig måde at leve på.
Derfor dør mange stofmisbrugere af sygdomme, som andre på deres alder ikke får.
Gennemsnitsalderen for en, der dør af sit stofmisbrug, er 36 år.
Ifølge Sundhedsstyrelsen behandles der ca. 1.200-1.400 forgiftninger med stoffer på hospitaler og skadestuer.
Der behandles 4.000 mennesker årligt for en psykisk sygdom på et af landets hospitaler med psykiske eftervirkninger, der har forbindelse til brug af stoffer.
Der behandles også hvert år ca. 13.000 personer for deres misbrug på behandlingsinstitutioner.
Hvert år sigtes omkring 10.000 personer for narkotikarelateret kriminalitet.
Det er altså ikke småpenge, som samfundet kaster efter de store menneskelige tragedier, som et misbrug fører med sig.
Jeg har med glæde noteret mig, at lovforslaget blev sendt i høring under den tidligere VK-regering og nu er fremsat af den nye røde regering.
Det må betyde, at der er bred politisk opbakning til, at vi fra Folketingets side er os vores ansvar bevidst i en omskiftelig verden, hvor virkeligheden af og til overgår vores vildeste fantasier.
Høringssvarene i perioden har været til at overse.
Der er et enkelt høringssvar fra Landsforeningen af Forsvarsadvokater, som har givet anledning til en mindre korrektion, idet foreningen påpeger, at det bør give anledning til bekymring, og jeg citerer: »at indføre en retstilstand, hvor man som borger ikke på forhånd kan vide, om et stof er omfattet eller ikke omfattet af et generelt forbud mod »hele grupper af ensartede stoffer««.
Jeg kan kun bakke op om landsforeningens bekymring og ser frem til den videre behandling af denne problemstilling, når vi skal behandle lovforslaget i udvalget.
Det skal dog præciseres, at anvendelse i medicinsk eller videnskabeligt øjemed ikke vil blive hindret af gruppevise forbud, ligesom man både i Irland og i England har gode erfaringer med en lignende lovgivning.
Jeg skal hermed på Venstres vegne anbefale, at lovforslaget sendes videre med henblik på en senere endelig vedtagelse.