Pia Olsen Dyhr (SF), 2008-02-27:
Det er centralt, at vi sikrer, at vi giver god udviklingsbistand, og at den også får den rigtige modtager, nemlig den fattige.
Ligeledes vigtigt er det, at vi sikrer, at den danske befolkning er klar over, hvad bistandsmidlerne bruges til, at vi som borgere oplever, at pengene bliver brugt til reelle projekter og ikke bare forsvinder i skjulte kasser.
Det kræver, at projekterne bliver videreformidlet og synliggjort.
Det kan gøres på forskellig vis.
Danmarksindsamlingen, som mange af os så på DR, er en måde.
Diverse organisationers kampagner om æsler og geder er en anden måde.
Men alle disse initiativer indeholder et vist element af indsamling af midler.
Her går oplysning og indsamling hånd i hånd, mens der ikke er mange ressourcer i de forskellige udviklingsorganisationer til den rene oplysning til at blive klogere af og få mere viden af.
Hvis man nu fratrækker administrationsprocenten, der udgør 7 pct., står man tilbage med et beløb, hvoraf man maks. må bruge 2 pct. til ulandsrelateret oplysning.
Det giver ca. 9,3 mio. kr. til folkelig ulandsrelateret oplysning.
Så har vi miniprojektpuljen på omkring 0,5 mio. kr. og 4 mio. kr. via projektrådgivningen.
Til sidst har vi så oplysningsbevillingen, som er på 13 mio. kr.
Det vil sige, at der er sket en besparelse, og den besparelse er noget, man mærker.
Nedskæringerne på oplysningsbevillingen og rammeorganisationernes ulandsrelaterede oplysningsmidler har haft konsekvenser.
Det har medført langt mindre oplysning om de fattiges vilkår og baggrunden for fattigdom til fordel for branding, pr-relateret information, fund raising og diverse landsindsamlinger.
Det er slut med rene oplysningsfilm.
I stedet bruger man pengene til lidt oplysning på DR, og det skal man ikke kimse af, men det kan ikke stå alene.
Der er meget lidt oplysning ude på skolerne, der er færre foredrag, og det skyldes, at folkene i organisationerne har forholdsvis lidt tid.
Generelt ser vi en øget fokusering på de særlig salgbare emner, dvs. kvinder, æsler og børn, og det skyldes, at organisationerne gerne vil sikre flere penge.
Vi ønsker, at pengene skal tilbage og bruges til udviklingsoplysning.
Derfor må vi få vendt tendensen.
Vi er selvfølgelig indstillet på dialog om det her.
Vi skal ikke være rigide.
Det handler om både form, indhold og beløb, hvis ministeren er villig til at kigge positivt på grundideen om at afsætte flere midler til udviklingsoplysning.
For det er jo ikke kun til fordel for oppositionen i Folketinget.
Det er generelt til fordel for de fattigste i de fattige lande, kan man sige, at der bliver sat flere penge af til oplysning.
For jo mere oplysning vi får, jo større forståelse får vi alle sammen af, at verden hænger sammen, at vi ikke kan stå alene.
Det er jo det, det grundlæggende handler om.
Vi synes, det er positivt, at ministeren snakker om at sætte yderligere midler af til COP15 og til Afrikakommissionen.
Det giver god mening at bruge pengene på oplysning, og vi vil så kigge nærmere på, hvor pengene så kommer fra.
Vi håber, det er yderligere midler, især når det drejer sig om COP15, for man skal være opmærksom på, at noget af det, udviklingslandene har været bekymrede for, er, at mange af klimainitiativerne ikke betyder, at der kommer yderligere midler til områderne, men må tages fra de eksisterende midler.
Vi støtter forslaget, som det ligger, men vi er ikke rigide, og vi er meget villige til at indgå i en dialog med ministeren om at kigge på oplysningsområdet.