Karin Nødgaard (DF), 2015-11-16:
Som jeg også nævnte i min tale, synes jeg, det er vigtigt at slå fast, at det ikke altid er ens dåbsattest, der afgør, hvordan man egentlig har det som menneske, heller ikke når man bliver ældre.
Derfor er det selvfølgelig rigtig vigtigt, at man har fokus på dem – og det var også det, jeg nævnte i min tale – der er særlig sårbare, og jeg har også lagt op til over for ministeren, at der er noget, vi skal drøfte i udvalgsbehandlingen i den her forbindelse.
For det er så vigtigt, at vi har fokus på, at alle, der er over 65 år, faktisk, hvis der sker nogle ændringer i deres livsvilkår, kan komme i betragtning til det her, og det har jeg en forventning om at kommunerne vi leve op til.
Det er jo sådan, at når man f.eks. bliver 77 år, kan man også altid, hvis der er et behov for det, få sådan et opfølgende hjemmebesøg.
Som indledning til det her forslag om forebyggende hjemmebesøg vil jeg gerne gøre rede for, hvorfor Dansk Folkeparti mener, at det er vigtigt, at der sidste år blev kigget på at ændre lovgivningen på hjemmebesøgsområdet.
Det er meget vigtigt at være bevidst om, at der gennem de seneste årtier er sket en ændring, i forhold til hvorledes ældre i Danmark lever og har det såvel fysisk som psykisk, og at der også socialt og arbejdsmarkedsrelateret er sket ændringer i mange ældre menneskers livssituation.
Endvidere ved vi, at den gennemsnitlige levealder er øget.
Ældregruppen er lige så mangefacetteret en gruppe som alle andre aldersgrupper.
Der er ældre, som langt op i årene er fysisk friske og arbejdsmarkedsaktive, lever et aktivt liv og har et socialt netværk, som er opbygget gennem et langt liv.
Der er også ældre, som man på dåbsattesten måske ikke engang ville opfatte som ældre, men som af forskellige årsager er ældre og har nogle livsbetingelser, som gør, at de har behov for mere omsorg og opmærksomhed fra de offentlige myndigheder.
Det kan bl.a. være på grund af et langt og opslidende arbejdsliv, social deroute eller f.eks. misbrug.
Nogle kan også ret pludseligt opleve, at der indtræffer ændringer, som markant forandrer deres hverdag; det kan være tab af ægtefælle, helbredsændringer eller sociale forandringer, som påvirker personen markant. Derfor finder Dansk Folkeparti, at det er relevant, at der sker ændringer med de forebyggende hjemmebesøg.
Udgangspunktet har, som vi også lige har hørt, været, at Hjemmehjælpskommissionen kom med en rapport indeholdende anbefalinger.
Disse har været et rigtig godt udgangspunkt for de forhandlinger, vi havde i foråret, om at revidere de forebyggende hjemmebesøg.
Det, at besøgene målrettes dem, hvor de gør mest gavn, finder Dansk Folkeparti er oplagt, netop fordi ældregruppen er så mangefacetteret, at der kigges mere på, hvem der er inde i kroppen, og ikke så meget på en bestemt fødselsdato.
Vi kender nok alle en del på over 75 år, som slet ikke har behov for et hjemmebesøg, og som måske egentlig gerne vil have sig det frabedt.
Men vi kender nok også personer i slutningen af 60'erne, som har nogle udfordringer i livet, som kræver støtte og hjælp.
Det bliver der nu bedre mulighed for.
De kan få glæde af at blive støttet enten hjemme eller i at blive inddraget i nye netværk eller få kendskab til frivillige organisationer, som kan bidrage til at forbedre livsvilkårene.
Derfor vil de efterfølgende vide, at der er opmærksomhed på, at man kan trives, og at der er hjælp og støtte at hente.
I forbindelse med behandlingen af det her forslag har jeg faktisk også noget, som jeg håber ministeren også vil komme ind på, når ministeren skal op og redegøre for forslaget.
Det drejer sig lidt om de henvendelser, der sker, når der bliver sendt et brev ud fra kommunen til borgeren om det forebyggende besøg, for i brevet står der sådan set, at hvis borgeren ikke ønsker besøg, behøver man ikke at kontakte kommunen.
Det er som udgangspunkt egentlig også fint nok, men alligevel kan der godt være en lille bekymring, i forhold til at der måske er nogle udsatte borgere, som vil blive overset, fordi man ikke har reageret på, at man har fået den her henvendelse fra kommunen, og derfor er kommunen så ikke bekendt med den persons sårbare livstilstand, og det er selvfølgelig noget, som vi nok lige skal drøfte i udvalgsarbejdet hvordan vi sikrer.
Men ellers håber Dansk Folkeparti, at kommunerne vil forvalte den her lovgivning ud fra dens intentioner og med borgerens bedste som værende det centrale udgangspunkt for implementeringen af den.
Det tror jeg selvfølgelig også at de vil gøre, men jeg er selvfølgelig også meget optaget af, at vi har aftalt i aftalekredsen at holde et statusmøde om 2 år.