runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Manu Sareen (RV), 2011-02-01:
Det Radikale Venstres arbejdsmarkedsordfører, hr. Morten Østergaard, kan ikke være til stede under debatten i salen i dag, så jeg skal på hans vegne fremføre følgende:
Uagtet hvem der kom først, er Det Radikale Venstre meget, meget positivt indstillet over for forslaget om at indføre en dispensationsmulighed for arbejdsskader, hvor sygdomsudviklingen fra påvirkning til lidelse kan strække sig over mere end 30 år.
Vi deler ønsket om en retstilstand, hvor de skadelidtes krav på erstatning og godtgørelse for følgerne af sundhedsskadelig påvirkning ikke forældes, inden følgerne af påvirkningen har vist sig.
Bjarne Laustsen (S), 2011-02-01:
Jeg er glad for at høre, at hverken justitsministeren eller beskæftigelsesministeren er argumentresistente.
Det var jo frygteligt, hvis det var tilfældet.
Grunden til, at jeg og forslagsstillerne syntes, at vi skulle behandle det her, og det blev fremsat som et beslutningsforslag den sidste arbejdsdag i Folketinget i det gamle år, var jo, at vi skulle passe på, at der ikke opstod et hul fra den 1. januar, og indtil noget nyt kunne træde i kraft.
Vi vil meget gerne se på ministerens nye forslag.
Men det har været vigtigt med det, ministeren kalder en debat – det er jo det pres, der er lagt på.
Den 1. december stod jeg her i salen og spurgte direkte på foranledning af, at vi kunne se, at der var rigtig mange mennesker, der i fremtiden ikke ville kunne få tilkendt erstatning, fordi der er den her 30-års-frist.
Da afviste beskæftigelsesministeren på regeringens vegne at gøre noget som helst ved det.
Jeg synes, det er fantastisk – og det vil jeg gerne kvittere for – at regeringen er blevet klogere og der nu kommer et lovforslag, og så ser vi på det.
Men det har været vores ønske, at vi skulle have en debat om det her, for det er åbenbart ikke kommet af sig selv.
Det er rigtigt, som ministeren nævner, at der to gange tidligere er kommet et beslutningsforslag, men af forskellige årsager er det aldrig blev færdigbehandlet.
Men det er godt, synes jeg, at regeringen er blevet klogere.
Lars Barfoed (KF), 2011-02-01:
Jeg ved ikke helt, om der lå noget spørgsmål i det.
Og det har man ligesom haft et behov for at vise.
Jeg kender ikke den ordveksling med beskæftigelsesministeren, der har været i salen den pågældende dag.
Bjarne Laustsen (S), 2011-02-01:
Jeg takker for, at Venstre synes, at nu skal der gøres noget ved det.
Den 1. december 2010 stillede jeg spørgsmål til beskæftigelsesministeren på nøjagtig samme grundlag – jeg ved jo ikke helt, hvad det er, der foregår i Venstres folketingsgruppe – og der sagde ministeren jævnfør referatet fra Folketingstidende
: »Jeg mener, at det vil være mest rimeligt at give de nye regler tid til at virke og afvente justitsministerens redegørelse.« Altså, der var der ikke tale om, 15 dage før vi fremsatte vores beslutningsforslag, at der skulle ændres noget her, og det, der var risikoen, var, at den 1. januar ville der være folk, der blev syge, og fordi den nye lov ikke var trådt i kraft eller der var fremsat et forslag, så ville der kunne opstå et hul.
Det er derfor, at vi fra Socialdemokratiets side har holdt fast i, at den her sag skal løses fra den 1. januar.
Jeg kan også forstå, at regeringen klogelig kommer og siger, at her laver vi sådan set lovgivning med tilbagevirkende kraft, således at hullet bliver lukket fra den 1. januar.
Men hvorfor sagde man ikke ja allerede dengang, når man kunne se så tydeligt, at der var behov for at få lukket det hul allerede i december måned?
Eigil Andersen (SF), 2011-02-01:
Det er jo dejligt, at regeringen på grund af bl.a. den offentlige debat er blevet presset til at skulle fremsætte det her lovforslag.
Det er meget positivt.
I lovforslaget lægger man jo op til, at man vil redde også dem, der ellers kunne komme i klemme fra den 1. januar i år.
Hvis nu der bliver udskrevet folketingsvalg i nær fremtid, og det er jo da en mulighed, så vidt man kan forstå, vil det så betyde, at der er nogle af de mennesker her, som kommer i klemme, eller vil de stadig væk kunne reddes med tilbagevirkende kraft fra den 1. januar?
Lars Barfoed (KF), 2011-02-01:
Svaret på det spørgsmål kommer jo helt an på, om et folketingsvalg måtte komme, før eller efter at lovforslaget er vedtaget.
Men hvis vi nu antager sådan helt teoretisk, at et folketingsvalg skulle komme, inden sådan et lovforslag er vedtaget, så må man jo tage stilling til sagen, når et nyt Folketing er samlet, og det kan naturligvis juridisk lade sig gøre at udforme sådan et lovforslag, så man opnår den retsstilling under alle omstændigheder, som er tilsigtet med det lovforslag, som regeringen netop har i høring i øjeblikket.
Peter Juel Jensen (V), 2011-02-01:
Jeg vil gerne starte med at takke ministeren for en meget grundig gennemgang.
En grundig gennemgang betyder også, at jeg har kunnet sidde og strege lidt i min ordførertale.
Men da jeg kan forstå, at vi bredt i Folketinget er meget enige i hensigten i det lovforslag, der er sendt i høring, og i det beslutningsforslag, vi behandler nu her i dag, bør det jo heller ikke blive nogen lang diskussion.
Beslutningsforslaget, som vi behandler her i dag, vil give mulighed for at dispensere for den absolutte forældelsesfrist på 30 år i forbindelse med anerkendelse og udbetaling af erstatninger i arbejdsskadesager, hvor sygdomsudviklingen fra påvirkning til lidelse kan strække sig over mere end 30 år.
Venstre har sympati for forslaget, men vil ikke tilslutte sig dette, da lovgivningen, der vil rette op på det her, allerede er sendt i høring, og det går jeg ud fra at forslagsstillerne er bekendt med.
I lovforslaget, der er sendt i høring, foreslås det, at forældelsesloven ændres, således at den 30-årige absolutte forældelsesfrist ophæves, for så vidt angår krav på erstatning eller godtgørelse i anledning af en erhvervssygdom.
Lovforslaget indebærer dermed, at der fremover ikke vil gælde nogen absolut 30-årig forældelsesfrist for sådanne krav.
Som sagt tidligere: Da lovgivningsprocessen, der vil imødekomme forslagsstillernes beslutningsforslag, allerede er i proces, finder vi i Venstre, at der ikke er grund til at pålægge regeringen at fremsætte et sådant forslag.
Processen kører allerede.
Bjarne Laustsen (S), 2011-02-01:
Jeg vil bare sige, at det jo er fantastisk, at regeringen ikke fatter budskabet den 1. december, hvor det bliver klart og alle eksperter siger, at det her går galt, hvis ikke regeringen lytter.
Og regeringen har selvfølgelig ikke villet lytte til oppositionen, det er klart nok.
Man har så haft nogle overvejelser selv om at ændre det her.
Det er jo fantastisk, hvad der er sket fra den 1. december, hvor beskæftigelsesministeren på regeringens vegne afviste det her, til man nu er kommet frem med det.
Der kan jeg jo ikke afvise det, som ministeren er inde på, nemlig at det skyldes en vis form for pres, og at der var et beslutningsforslag at tage stilling til, og at der sandsynligvis ville være et flertal, der ville pålægge regeringen at gøre det samme som det, regeringen nu selv er kommet frem til at gøre.
Derfor kvitterer jeg også for, at regeringen ikke er argumentresistent, men det ville have klædt regeringen allerede i december måned at have smidt håndklædet i ringen og sagt, at ja, det her skal vi finde en løsning på, i stedet for bagefter at komme og sige nøjagtig det, som jeg sagde i Folketingssalen her den 1. december 2010, nemlig at vi ikke kan være bekendt, at de mennesker ikke kan få erstatning, blot fordi sygdommen først udvikler sig efter 30 år.
Det kan vi ikke være bekendt.
Per Ørum Jørgensen (KD), 2011-02-01:
Når vi fra Kristendemokraternes side netop har rettet blikket på rådgivning og på at gøre den rådgivning obligatorisk, er det jo, fordi man i et land som Tyskland har praktiseret obligatorisk rådgivning igennem mange år.
Jeg mener, det var på et tidspunkt sidst i 1970'erne, man påbegyndte den praksis.
Vi kan jo se, når vi sammenligner – sådan er det i hvert fald ifølge Sundhedsstyrelsens tal – hvor mange af de kendte graviditeter, som ender ud i en abort, at tallet i Tyskland er 14 pct., hvor det i Danmark er 21 pct.
Det er jo egentlig, når man har to lande, der på mange måder minder så meget om hinanden, et meget stort spring, der er for de erfaringer, man har i Tyskland i forhold til i Danmark.
Det er egentlig det, der gør, at vi fra Kristendemokraternes side synes, at det måske er fornuftigt at kigge på nogle løsninger, der tilsyneladende virker.
Det gør de i hvert fald i Tyskland.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2011-02-01:
I lyset af, at der er tal på, at der er flere, der kommer og beder om at få foretaget en abort, vil jeg godt høre ordføreren, om ordføreren bare det mindste fortryder, at man nu har indført brugerbetaling på bl.a. sterilisation her pr. 1. januar.
For allerede nu har vi jo hørt om den første sag, og den er fra Odense, hvor en kvinde, der har været stofmisbruger i nogle år og har to børn, der er tvangsfjernet, har forsøgt at blive steriliseret, så hun netop ikke fik flere børn eller havde brug for at få foretaget en abort, men hun har fået at vide, at det i brugerbetaling koster 13.000 kr.
Det viser jo, at det her med brugerbetaling på det her område kan være med til at gøre, at der kommer flere uønskede graviditeter, og dermed kommer flere kvinder – særlig de mest udsatte – i klemme på det her område.
Birgitte Josefsen (V), 2011-02-01:
Nu er der jo mange muligheder for at undgå at blive gravid.
For det første kan man bruge prævention, og det kan både manden og kvinden, og man er altså to om at blive gravid – i hvert fald i den sammenhæng, som fru Sophie Hæstorp Andersen påpeger.
Det er korrekt, at vi har vedtaget en lov her i Folketingssalen med et flertal, hvor vi har indført brugerbetaling for sterilisation, og det fortryder vi ikke, for det var vi nødt til at gøre.
Men jeg vil appellere til, at man bruger den sunde fornuft, når to af forskelligt køn mødes, for der er altså mulighed for at bruge billige præventionspræparater.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2011-02-01:
Nu ved enhver jo, at folk, der lever helt ude på kanten af vores samfund, jo ofte lever et meget kaotisk liv og derfor har svært ved f.eks. at tage p-piller, der skal tages jævnligt, nemlig hver 24. time eller lignende.
Derfor står man i Odense Kommune med en kvinde, der allerede har fået tvangsfjernet to børn, men som altså ikke har råd til sterilisation og dermed helt tydeligt har mødt samfundets manglende opbakning til ikke at blive gravid igen.
Det er jo ret absurd, at man skal ud i en situation, hvor kvinder, der faktisk ikke ønsker at blive gravide, kan ende med at få behov for en abortstøttesamtale alene af den årsag, at de lever helt ude på kanten af vores samfund og ikke har nogen valgmuligheder.
Per Ørum Jørgensen (KD), 2011-02-01:
Jeg vil egentlig også sige tak til Venstres ordfører for en forholdsvis positiv modtagelse af Kristendemokraternes forslag.
Kristendemokraterne har jo egentlig stået for Aborthandlingsplan I, i hvert fald stået fadder til den – og også Aborthandlingsplan II, som jo så udløb i 2007.
Ud fra vores optik ser det ud til, at vi mangler den her Aborthandlingsplan III i forlængelse af de andre for også netop igen at sætte fokus på den indsats, der er nødvendig.
Er det noget, Venstre vil se positivt på?
Vil Venstre også være positive over for, at man måske i forbindelse med udvalgsarbejdet kan finde nogle formuleringer og fælles fodslag i forhold til at se, hvordan man kan styrke indsatsen generelt, både den forebyggende og også i forhold til vejledning?
Birgitte Josefsen (V), 2011-02-01:
Som jeg var inde på i min ordførertale, synes jeg, at det, der er behov for, er at have meget fokus på, at dem, der ikke ønsker at blive gravide, ikke bliver gravide.
Derfor er jeg meget glad for, at vi har fået afsat nogle midler til netop at have fokus på det område.
Men vi er altså villige til i udvalgsarbejdet at kigge på de elementer, der er i det fremsatte beslutningsforslag.
Vi kan bare ikke være med til, at vi skal påtvinge nogen en samtale, som ikke ønsker en samtale.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2011-02-01:
Samtidig er det en rettighed, som er med til at redde kvinders og mødres liv verden over de steder, hvor man har adgang til sikker abort.
Alligevel er der nogle uden for Danmarks grænser, som ønsker at begrænse den her rettighed, og indimellem hører vi også om enkelte internt i Danmark, men de er heldigvis få, og jeg håber, at det bliver ved det.
Vi er enige med Kristendemokraterne i, at der er alt for mange uønskede graviditeter i Danmark, men vi mener ikke, at vejen frem er påbud og obligatoriske samtaler om abort, men mere en god adgang til prævention og seksualvejledning, også på ungdomsuddannelserne, hvor vi jo typisk ser, at al undervisning og seksualvejledning næsten stopper, når man går ud af folkeskolen, til trods for at det jo er på ungdomsuddannelserne, at ens seksualliv for alvor tager fart.
Vi mener, at hvis man skal tage fat på det her område, skal man prioritere området og på den måde sikre sig, at der ikke er så mange uønskede graviditeter.
Vi kan simpelt hen ikke forstå, at man på den ene side i dag nu taler om abortstøttesamtaler, der skal være obligatoriske, mens man på den anden side fra Kristendemokraternes side for få måneder siden lagde stemmer til at indføre brugerbetaling på sterilisation, som jo netop rammer de allerallersvageste i vores samfund, hvilket der jo har været et eksempel på i Odense, hvor en ung kvinde, der er stofmisbruger og allerede har fået tvangsfjernet to børn, nu alligevel kan opleve, at hun ikke kan få hjælp til at blive steriliseret og dermed risikerer at blive uønsket gravid igen og igen.
Jeg synes, vi skal støtte kvinders mulighed for at få støttesamtaler om abort, hvis det er det, de ønsker.
Det havde vi jo tidligere, hvor Mødrehjælpen kunne give de her abortstøttesamtaler, og lægen kunne henvise til, at den mulighed stod åben for dem, der måtte have lyst.
Men det faldt desværre bort, da man trak midlerne væk til det.
Der savnede vi måske lidt, at Kristendemokraterne havde haft en lidt større stemme end den, man har hørt dem bruge til at få indflydelse på finansloven med, sådan at vi sammen kunne have gjort noget ved, at man har fjernet muligheden.
Men vi går altså ikke ind for, at der er obligatoriske abortstøttesamtaler.
Vi mener, at det ikke er den rigtige vej at gå, så vi kan ikke støtte forslaget.
Per Ørum Jørgensen (KD), 2011-02-01:
Nu var der jo en forholdsvis kendt kvinde, der i en reklame for nogle år siden sagde, at samtale fremmer forståelsen.
Det er sådan set også lidt udgangspunktet for vores forslag.
Når vi ser så mange unge, som fravælger at få vejledning, så mener vi faktisk, at der også er mange, der egentlig fravælger en mulighed for måske at få et mere nuanceret billede af, hvad det er, konsekvensen kan blive også efter en abort, hvad den psykiske konsekvens efterfølgende er.
Men jeg kunne egentlig godt tænke mig at høre Socialdemokraternes ordfører, om ordføreren mener, at et sådant forslag her kunne bidrage til, at der bliver født flere børn i Danmark eller færre børn i Danmark.
Line Barfod (EL), 2011-02-01:
Enhedslisten støtter også forslaget.
Vi er rigtig glade for, at det er blevet fremsat, og vi er glade for, at det lyder, som om der faktisk kommer en lovændring.
Det, der er det allerallervigtigste, er jo, at de mennesker, der virkelig har behov for at få en arbejdsskadeerstatning, også kommer til at få den.
Vi støtter varmt, at man får ændret det.
Vi håber også meget, at man sikrer, at det bliver alle arbejdsskader, der kommer til at blive omfattet af dispensationsmuligheden.
Der har været snakket en del om lungehindekræft her, men for os er det vigtigt, at det ikke kun er sygdomme.
Det kan jo også være, at man har været udsat for en ulykke, og at følgerne så viser sig meget sent.
Det sker nogle gange, at f.eks. knoglebrud efter faldulykker vokser forkert sammen, og så går der altså en del år, før det viser sig, at det giver nogle følger, som gør, at man altså har krav på at få en erstatning, hvis ikke den er forældet.
Det håber vi meget kommer med i det lovforslag, der kommer, og det vil vi lige stille spørgsmål til i udvalgsarbejdet, for vi synes, det er afgørende, at det ikke kun er sygdomme, men også ulykker, der bliver omfattet.
Men vi støtter altså varmt forslaget.
Bertel Haarder (V), 2011-02-01:
Mit gæt er, at obligatoriske abortsamtaler ikke vil flytte ret meget.
Man skal tænke på, at Tyskland jo er et andet land, hvor en stor del af befolkningen er katolikker, hvor man måske har andre traditioner, og at der kan være en hel masse kulturelle faktorer, der spiller ind.
Jeg ved det ikke, men det er da en diskussion værd, og jeg vil da ikke afvise, at obligatoriske abortsamtaler kan have en effekt.
Jeg tvivler bare på, at den vil være ret stor.
Peter Juel Jensen (V), 2011-02-01:
Nu kan jeg høre på ordføreren, at ordføreren er godt inde i sagen, og så vil jeg selvfølgelig gerne have yderligere fakta på bordet.
Se, det her beslutningsforslag er blevet fremsat to gange tidligere, men er blevet trukket begge gange.
Når ordføreren nu er så godt inde i sagen og har alle de rigtig gode argumenter, kunne ordføreren så ikke fortælle den store forsamling her, hvem der fremsatte de to beslutningsforslag, og hvorfor de blev trukket?
Bjarne Laustsen (S), 2011-02-01:
Jeg kvitterer for, at Venstres ordfører mener, at den socialdemokratiske ordfører er godt inde i sagen; det er betryggende, synes jeg.
Og jeg vil bare sige, at vi fra Socialdemokratiets side ikke har trukket dem, men har fremsat dem.
Men der sker jo det, at hvis man i henhold til Folketingets forretningsorden ikke kan nå at få behandlet de sager, der er rejst, ja, så falder de simpelt hen bort og kan først fremsættes igen i næste samling, og det er sådan set det, der er sket med sagerne, så vidt jeg er orienteret.
Men nu har vi altså holdt fast i her, at nu skulle sagen behandles, og det har jo ikke skortet på opfordringer til, at vi skulle trække det her forslag, men vi har altså holdt fast i det for at være sikre på, at den rigtige løsning kom frem, og den har vi fået nu.
Peter Juel Jensen (V), 2011-02-01:
Men hvis man fremsætter et beslutningsforslag, som så af hensyn til tidsfristerne ikke kan blive behandlet, vil den, der virkelig brænder for det her, jo holde fast og genfremsætte det, første gang vedkommende har chancen. Nu har jeg i næsten en time hørt på en ordfører, som virkelig har slået til lyd for det her og angrebet en regering, der allerede har fremsat og sendt et lovforslag i høring – undskyld, lovforslaget er ikke fremsat, men det er i hvert fald sendt i høring
Så undrer det mig meget, at man ikke har været mere vedholdende fra ordførerens side, hvis det nu er så bundhamrende uretfærdigt.
Og stod man ikke selv fra Socialdemokratiets side bag den lov, der gennemførte det her?
Per Ørum Jørgensen (KD), 2011-02-01:
Tak for det.
Jeg vil gerne kvittere for, at ministeren også understreger, at antallet af aborter er for højt i Danmark, og at udviklingen faktisk bevæger sig i en forkert retning.
Når vi fra Kristendemokraternes side ønsker at bringe fokus på det her spørgsmål igen, hænger det selvfølgelig også sammen med de tal, vi ser.
Vi kan jo godt lidt børn, og derfor så vi også helst, at det her tal blev bragt ned.
Når ministeren så afviser obligatorisk rådgivning – nu er det jo ikke et spørgsmål om at straffe nogen, men måske for at kunne give dem et mere kvalificeret grundlag til at træffe så vanskelig beslutning, som det er –
giver det så ikke også anledning til bekymring for ministeren på en måde, når man ser, at det specielt blandt de helt unge er meget få, der anvender den vejledning, der er til rådighed i dag?
Og hvad vil ministeren så gøre for at få flere til at tage imod den vejledning, så de dermed også kan få et bedre grundlag til at træffe så svært et valg?
Bertel Haarder (V), 2011-02-01:
Regeringen er bekymret over, at aborttallet fortsat er så højt, og også bekymret over, at der er så forholdsvis mange unge, som får abort.
Om der er noget, der har været uforsøgt, når det gælder at tale med de unge abortsøgende, skal jeg ikke kunne sige.
Jeg er selvfølgelig helt klar til over for udvalget at beskrive, hvad der er af initiativer i forhold til helt unge.
Jeg ved det ikke, men jeg er klar til at undersøge det spørgsmål, for jeg er enig med spørgeren om, at det især er aborterne blandt de helt unge, som bør bekymre.
Bjarne Laustsen (S), 2011-02-01:
Jo, den ildhu, der skal lægges for dagen, skal selvfølgelig være der.
Jeg har ikke haft sæde i Arbejdsmarkedsudvalget i hele den periode, der er tale om her.
Jeg har efter 15 års medlemskab af dette Ting kun status som stedfortræder og optræder derfor heller ikke som medforslagsstiller.
Det er jo klart, at når der kommer sager op, som er uomsættelige nu, skal vi have dem håndteret, og så er det ikke nok, at de bare falder bort, fordi Folketinget går på sommerferie eller noget andet; så skal vi have sagen gjort færdig, og det er jeg glad for at vi har fået i dag.
Og så håber jeg, at den sag er løst.
Kristen Touborg (SF), 2011-02-01:
Det er rigtigt, at det ser ud, som om medicinforbruget, antibiotikaforbruget, i de sidste 2 måneder er faldet, og at det er tegn på, at gulkortordningen virker.
Og det har jeg sådan set også gennem debatten kvitteret for.
Det vil man bruge 5 år til, så man ender på 2008-niveauet efter 5 år.
Det er det, vi kritiserer.
Christian H. Hansen (UFG), 2011-02-01:
Tak for det.
Det er simpelt hen bare et spørgsmål.
For som jeg også sagde fra talerstolen før, synes jeg, at det er et rigtig godt forslag, der er kommet her.
Som jeg sagde, kunne det godt være bedre, men det finder vi ud af hen ad vejen.
Og jeg ville egentlig ikke have stillet det her spørgsmål, hvis det var sådan, at der var 2-3 år frem til næste valg, men det fornemmer jeg at der ikke er.
Jeg kan ikke sige, hvornår valget kommer, men jeg fornemmer, at der ikke er så lang tid til.
Det ser ud til, at efter et valg kommer SF med i en regering.
Når jeg nu støtter forslaget, går så meget ind for det her forslag, kunne jeg så ikke lige få en garanti fra SF's ordfører for, at det så bliver indført.
Er det en af de ting, som vi kan få en garanti for bliver sat i gang?
Så det vil sige, at når SF efter et valg indtræder i en regering, er en af de første ting, man går i gang med at få gennemført, det her, som jeg synes er et rigtig godt forslag.
Kristen Touborg (SF), 2011-02-01:
Jeg vil gerne sige, at hvis jeg ellers bliver fundet værdig til også at sidde i Folketinget efter valget, vil jeg egenhændigt sørge for, at det her bliver bragt på banen med det samme sammen med alle de andre ting, når den nye regering, der forhåbentlig snart kommer, skal lave regeringsgrundlaget.
For så er der en række ting på fødevareområdet, der skal med, og det her er en af dem.
Line Barfod (EL), 2011-02-01:
Det er lidt underholdende, synes jeg, at justitsministeren siger, at man slet ikke ved, om der er nogen problemer i de udsatte boligområder, efter at regeringen i efteråret tordnede derudad med ghettoplaner og ville sætte ind med bulldozere for fuldstændig at fjerne udsatte boligområder fra jordens overflade osv.
Det her er faktisk et forsøg på at hjælpe de mennesker, der bor der, med bl.a. at give dem mulighed for at få juridisk bistand, så de kan få noget tillid til systemet i stedet for at vende ryggen til systemet.
Det, jeg egentlig gerne ville spørge ministeren om, er vedrørende de her penge, som ministeren snakkede om.
Vi har jo flere gange tidligere diskuteret retshjælp her i Folketinget.
Dengang man indførte moms på advokatsalærer tilbage i 1970'erne, lovede alle partier i Folketinget på nær Fremskridtspartiet, at de penge, der kom ind, skulle bruges til retshjælp.
Synes ministeren ikke, at det er værd at bruge de 5 mio. kr., vi foreslår, på, at nogle af de mest udsatte borgere i det her land også kan få noget juridisk rådgivning?