Mai Henriksen (KF), 2012-05-11:
Først og fremmest en stor tak til Dansk Folkeparti for at rejse denne forespørgselsdebat.
Det er et vigtigt emne, som der er god grund til at debattere.
Lad mig starte med at sige det klart: Viden er ikke blot en metervare, som der kan betales en fast pris pr. enhed for.
Viden er et samfundsgode, der skal investeres i, og som der skal værnes om.
Vi skal være ambitiøse.
I august 2011 kom den tidligere videnskabsminister, Charlotte Sahl-Madsen, med det, der i dag er kendt og anerkendt som 25-procents-målsætningen, hvor 25 pct. af en ungdomsårgang skal have en lang videregående uddannelse.
Charlotte Sahl-Madsen sagde dengang, at det er et fuldstændig oplagt mål at have som vidensamfund, og det er jeg enig i.
I fremtiden skal hver fjerde fra en årgang være akademiker.
Vi kan jo se, at også her har regeringen taget den tidligere regerings politik til sig, næsten så man skulle tro, at det var den selv, der havde fundet på det.
Gode ideer har som bekendt ofte mange fædre, og det er helt o.k. med os.
Heldigvis kan vi se, at optaget på universiteterne stiger, og det er også positivt.
Det høje antal af optagne skyldes dels, at universiteterne udbyder flere pladser, dels at ansøgerne har ændret deres søgemønster.
Ansøgerne har fulgt de mange opfordringer til at søge bredt, både geografisk og efter fagområder, og til at tænke i fremtidige jobmuligheder.
Derfor har universiteterne også samlet set været i stand til at øge optaget til et nyt rekordniveau.
I fremtiden skal vi være endnu bedre til at skabe et udbud af uddannelser og studiepladser, der svarer til samfundets behov.
Det vil være til gavn for den enkelte studerende, der får lettere ved at finde et godt job, men også for arbejdsmarkedet, som får velkvalificeret arbejdskraft.
Mange virksomheder vil efterspørge højtuddannet og specialiseret arbejdskraft, og der er brug for at få flere højtuddannede ind, hvis man vil undgå, at det går ud over væksten.
Vi har tidligere i salen debatteret målsætninger på uddannelsesområdet, og vi har set, at der kan være en bagside af medaljen.
For målsætningen om, at 95 pct. unge kommer på en ungdomsuddannelse, består bagsiden af medaljen i et ofte stort frafald og så mange nederlag, at den unge måske aldrig får afsluttet en ungdomsuddannelse, og det er uheldigt.
For regeringens 60-procents-målsætning består bagsiden af medaljen i spørgsmålet om, hvorvidt der bliver flyttet fra mange faglærte til videregående uddannelser.
Tænketanken DEA har beregnet, at hvis den målsætning føres ud i livet, vil det betyde en mangel på faglærte på 11.000 i 2020, og det vil også være uheldigt.
Som politikere har vi altså et ansvar for at sørge for, at der ikke opstår den her skumle bagside af medaljen for de målsætninger, der bliver sat, og det er vigtigt, at målsætningen ikke kommer til at kompromittere kvaliteten og fagligheden.
Vi ønsker ikke et universitet, hvor kvaliteten udvandes, blot for at flere kan gennemføre en universitetsuddannelse.
Vi ønsker at vedblive at værne om den højeste forskningskvalitet og et højt fagligt niveau for de studerende, og det er derfor, denne debat, som Dansk Folkeparti rejser i dag, er så utrolig vigtig.
Derfor er det også nødvendigt, at der tages en række initiativer, som understøtter dette.
Ellers vil man med 95-procent-målsætningen blot ende med et stort frafald og desillusionerede unge, og det kan man hverken være bekendt over for samfundet eller over for de unge selv.