Bjarne Laustsen (S), 2008-03-11:
Vi er en situation både i Danmark, i Europa og i verden, hvor vores produktionsdyr bliver presset til det yderste for at give en højere ydelse, give flere grise pr. so osv., og alle de ting gør, at der virkelig er pres på vores produktionsdyr.
Det seneste har været, at vi oplever, at danske landmænd simpelt hen er bange for at sende deres søer til slagteriet.
Men for mig og for Socialdemokratiet er det et stort problem rent dyreetisk, at man gør tingene på den måde.
Derfor har vi meget behov for at få kigget på de her ting, og det er først og fremmest af hensyn til dyrene, men det er også af hensyn til erhvervet selv.
Det synes jeg er synd og skam, for når man siger det til dem, erkender de det og siger, at det vil de også gerne gøre noget ved.
Men det er jo ligesom lidt for sent.
Det, der virker i befolkningen i forhold til omdømmet, er, at man selv tager fat i det, tager ansvaret på sig og siger: Ja, det vil vi gerne gøre noget ved.
Så har regeringen været ude at sige, at vi nu skal have en mere omfattende egenkontrol.
Det er fint, men der skal også være nogen til at kigge på egenkontrollen, for ellers samler papirerne bare støv derude.
Derfor handler det også lidt om, hvem vi har til at kigge på de her ting.
Og for mig at se er det en kombination af flere muligheder, for vi ved også godt, at der ikke er et ubegrænset antal dyrlæger; det er et spørgsmål om at have nogle teknikere, men det er sandelig også et spørgsmål om at have jurister i fødevarekontrollen til at rejse sagerne.
Vi har jo oplevet, at når dyrlæger kommer ud ser, at der er et ulovligt medicinforbrug, og kommer hjem og meddeler det, bliver der sagt: Vi har ikke jurister til at rejse sagen.
Vende det blinde øje til.
Det er altså ikke tilstrækkeligt, det er ikke godt nok, og derfor er det da også dejligt at høre de ordførere, der har været på banen indtil nu, anerkende, at det, vi har behov for i samfundet, er en offentlig kontrol.
Man kan have alle mulige dyrlæger rendende, man kan have sundhedskontrol og alle de der forskellige ting og sager, men samfundets kontrol er vigtig - om det så skal være hvert tredje, fjerde eller femte år, er jo det, vi snakker om; vi synes bare, det er for lidt med hvert 20. år, men der skal være en offentlig kontrol.
Yes, det er fint at lave det risikobaseret, men hvordan finder vi ud af, at det præcis skal være det?
Derfor bliver vi nødt til, synes jeg, at kigge på, hvor dødeligheden er højest, og det vil sige, at vi kigger på de dyr, der ryger til destruktion.
For mig er det et symptom på, at der er noget at komme efter.
Så var ministeren inde på, hvorfor vi får det her forslag nu og skal sidde og behandle det.
Jeg har været lidt inde på det i mine spørgsmål, og jeg vil sige, at man jo får det, man melder ud.
Og det, man melder ud, er, at man laver en ny veterinærrapport, men der er ikke plads til forbedringer, det er besparelser hele vejen rundt, og derfor er der selvfølgelig heller ingen forbedringer i forhold til dyrevelfærden deri.
Det er så os, der prøver at få den diskussion om, hvorvidt vi skal have en forbedring i forhold til hele vores niveau, simpelt hen.
Vi har altså spillet ud med, at det skal være hvert tredje år, og så skal vi finde de steder, hvor der er noget at komme efter.
Det tror jeg sagtens vi kan.