John Dyrby Paulsen (S), 2008-02-29:
Det siger sig selv, at vi ikke går ind og er med til at træffe en beslutning, uden at vi kender de økonomiske konsekvenser.
Det kan jeg heller ikke forestille mig at nogen partier i det her Folketing vil være med til.
Så når vi træffer beslutningen, skal vi selvfølgelig også vide, hvad det kommer til at koste.
Danmark skal også i fremtiden have en kampflykapacitet.
Så enkelt kan man vel sammenfatte konklusionen i rapporten om anskaffelse af kampfly i Danmark fra Dansk Institut for Militære Studier.
Rapporten kom i efteråret, som hr. Holger K. Nielsen ganske rigtig sagde, og der er såmænd også andre anbefalinger, men for mig var en af de centrale ting, at der for første gang af uafhængige analytikere blev sagt, at vi har brug for en kampflykapacitet.
Jeg vil sige tak til SF for at have rejst debatten i dag.
Jeg synes, den er væsentlig, og jeg synes, det er vigtigt, at vi løbende får fulgt op på den her debat, for det er meget store summer, der er tale om, og det er en meget vigtig beslutning, om vi skal have kampfly - det tror jeg vi skal - hvor mange vi skal have, hvilken type vi skal have, og om vi eventuelt, som hr. Holger K. Nielsen også nævnte det, skal se på alternative investeringer, altså helt andre typer, f.eks. kamphelikoptere eller lignende.
Processen er i gang.
Det er rigtigt, som det blev nævnt, at vi i Forsvarskommissionen skal drøfte det i løbet af det næste år.
Det ser jeg frem til at vi får gjort.
Det, der er vigtigt i Forsvarskommissionen, og det, der er vigtigt i forbindelse med kampfly, er, at vi ikke træffer beslutningen isoleret set.
Vi træffer ikke en beslutning udelukkende på baggrund af kampfly; vi træffer en beslutning på baggrund af de opgaver, der skal løses i det danske forsvar, på baggrund af, hvem vi skal løse de opgaver sammen med, og med hvilket udstyr vi skal løse opgaverne.
Det er altså ikke en ting, der kan stå alene.
Der er to kandidater tilbage: den amerikanske JSF og den svenske Gripen NG.
Begge er kapable kampfly, det er gode kandidater og kan afløse F-16.
Jeg vil godt understrege, at vi på ingen måde har præferencer for hverken den amerikanske eller den svenske kandidat.
Det helt afgørende er naturligvis, at vi tager udgangspunkt i, hvilke opgaver der skal løses, og ikke, om det er et pænt fly, om det er et avanceret fly, om det er et spændende fly, eller for den sags skyld om statsministeren kan inviteres til frokost i Det Hvide Hus.
Det afgørende er naturligvis, hvad vi skal bruge flyet til.
Det er ikke nogen nem opgave.
Det fly, vi køber, skal kunne holde i op til 40 år, og der er ingen, der rigtig ved, hvordan verden udvikler sig i løbet af de næste 40 år.
Så det er selvfølgelig ikke en beslutning, som vi kan sige er truffet på et fuldstændig sikkert grundlag, altså at vi ved, hvad der sker de næste 40 år, og derfor ved vi også, hvad vi skal bruge.
Det betyder selvfølgelig ikke, at vi går ind i det her med lukkede øjne.
Socialdemokratiets grundindstilling er, at Danmark skal deltage i internationale opgaver, og vores internationale engagement skal styrkes.
Derfor skal vi også se forsvarsinvesteringer i det lys, og derfor skal vi være opmærksomme på, at det, vi investerer i, kan bruges i international sammenhæng og specielt i NATO-lignende operationer.
I den rapport, som Dansk Institut for Militære Studier har udgivet, nævnes, at der ikke skal tages hensyn til industriinvesteringer.
Det kan jeg godt forstå, når man, som instituttet gør, tager udgangspunkt i en helt åben og objektiv vurdering, men jeg vil også godt tilkendegive, at vi politikere er nødt til at tage eventuelle afledte industrieffekter med ind i vores overvejelser.
Det må være helt evident.
Selvfølgelig skeler vi også til, om der er ekstra arbejdspladser i det her eller ej.
Vi er i Socialdemokratiet ved at overveje at kigge på, om vi kan opstille nogle principper for køb af kampfly og større indkøb i forsvaret.
Det tror jeg godt man kan.
Jeg tror, at vi kommer frem til en proces, hvor vi kan sige i hvert fald tre ting: Det ene er, at det, vi ender med at købe, skal være færdigprøvet og færdigudviklet.
Vi skal altså vide, hvad det er, og hvad det kan.
Vi skal vide, hvad det her kommer til at koste.
Det tredje er, at der skal være klare succeskriterier.
Vi skal altså vide, hvor mange timer flyet skal kunne flyve, hvor meget det kræver at vedligeholde det, og selvfølgelig hvad det kan, og hvad det ikke kan.
Herudover må vi i forbindelse med jagerfly sige, at det, at vi har deltaget i et udviklingsprojekt i forbindelse med JSF'en, ikke må være styrende for det endelige valg af flytype - og det bliver det heller ikke.
Afslutningsvis kan man sige, at der i debatten har været nævnt, at de her kampfly kommer til at koste 40 mia. kr. eller mere, og der bliver jeg nødt til at tilkendegive meget klart, at vi ikke forestiller os, at vi skal bruge 40 mia. kr. på køb af nye kampfly.
Man kan vel sige det sådan, at det er rigtigt, at de i den rapport, der kom fra instituttet, anbefaler, at man ikke har hastværk, at man ikke forcerer tingene.
Og det er jeg fuldstændig enig i.
Jeg er også enig i den betragtning, at vi nu skal tage det stille og roligt, at vi skal kende de faktiske konsekvenser, før vi træffer den endelige beslutning.
Det er vores udgangspunkt, og det tror jeg det vil være i alle sammenhænge og for alle partier.
Det er jo fuldstændig halsløs gerning at gå ud og sige: Nu træffer vi et valg, vi køber det her, og vi køber så og så mange; vi ved ikke, hvad prisen bliver, men når vi ved det, skal vi bare lægge pengene på bordet.
Selvfølgelig skal vi da kende konsekvenserne, selvfølgelig skal vi da vide, hvad vi går ind til, men jeg har ikke på noget tidspunkt hørt, at vi i dette Folketing skulle træffe en beslutning stort set med bind for øjnene.
Det er det synspunkt, Ingeniøren og også lidt hr. Holger K. Nielsen lægger op til.
Det kan jeg under ingen omstændigheder genkende.