runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mette Frederiksen (S), 2016-03-01:
Jeg har først en konstatering og så et spørgsmål: I de år, jeg har været med på Christiansborg, har jeg ikke tidligere oplevet en statsminister, der ikke med det samme har anerkendt en mistillid fra Folketinget, og at det ikke med det samme har betydet, at en minister ikke kunne fortsætte på sin post.
Det har jeg ikke oplevet før.
Så det er statsministeren, der her indfører en ny måde at arbejde på, som jeg ikke vil anbefale at man herefter forfølger.
Så går jeg til det konkrete spørgsmål om kontanthjælpsloftet: Hvorfor skal der et ændringsforslag fra Socialdemokratiet til, for at handicappede i Danmark kan oppebære en ordentlig livsindkomst og heraf også kunne betale for deres husleje?
Så vender vi blikket hjemad igen, skulle jeg til at sige, for man må jo sige, at de seneste uger har været præget af en regering, der primært har været optaget af interne spørgsmål i blå blok.
Jeg tror, at jeg har det som de fleste andre danskere, nemlig at det har været en noget besynderlig proces at være vidne til, ligesom jeg vel godt kan tillade mig at sige, at statsministerens håndtering af situationen taler for sig selv.
Det har været specielt at være vidne til – og værre endnu: det har også i mine øjne stået i vejen for vigtige politiske udfordringer, som vi har ansvaret for at løse her i Folketinget, både i forhold til landbrugspakken og miljøet.
Men også en række andre politiske emner er kommet i klemme, det vender jeg tilbage til.
Jeg vil først gerne lige dvæle ved landbrugspakken.
I Socialdemokratiet mener vi jo, at vores landbrugs- og fødevareerhverv spiller en rigtig, rigtig vigtig rolle for Danmark, og derfor havde vi også fokus på at forbedre vilkårene i vores tid som regering, men der skal selvsagt være en balance.
For en bred politisk aftale tror jeg havde sikret netop den balance – en balance mellem at kombinere vores stærke danske traditioner for miljøbeskyttelse med et fortsat fokus på vækst og arbejdspladser.
En bred aftale tror jeg også kunne have givet de langsigtede rammer for dansk landbrug, også til gavn for miljøet.
Jeg må forstå det sådan, at også statsministeren mener, at der nu er en miljøregning, der skal betales.
Det var i hvert fald, hvad statsministeren skrev på sit, tror jeg nok foretrukne medie, nemlig Facebook, i sidste uge: at forhandlingerne om en såkaldt tillægsaftale skulle sikre, at vi på en og samme tid kan give fødevareklyngen bedre konkurrencevilkår med respekt for naturen.
Derfor vil jeg gerne spørge statsministeren: Hvilke grønne tiltag har statsministeren helt konkret i tankerne?
Rasmus Prehn (S), 2016-03-01:
Jamen nogle gange skal man jo være bekymret, når noget lyder for godt til at være sandt, fordi somme tider er der jo noget om det – så er det for godt til at være sandt.
Det er jo også det, som Dansk Arbejdsgiverforening og Dansk Industri påpeger, nemlig at man ikke kan regne med de her meget flotte intentioner, hvis det er, man kigger på den konkrete formulering.
Så hvis nu – på trods af ministerens fine tilkendegivelser og gode svar, som ordføreren siger det er – det ikke er nok til, at Dansk Arbejdsgiverforening og Dansk Industri og DTL er tilfredse, vil Venstres ordfører så være åben over for sammen med Dansk Folkeparti at lave en ændring, så vi er helt knivskarpe på, at vi får sikret det, der skal til?
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2016-03-01:
Jeg vil gerne sige tak til hr. Rasmus Prehn for ros.
Lovforslaget ikke alene lyder godt, det er godt.
Og selvfølgelig gør det altid indtryk, hvad der skrives i høringssvarene.
Det er jo faktisk noget af det helt centrale i lovgivningsprocessen – altså hvad parterne ude omkring i samfundet melder tilbage om lovforslag.
Men hvis hr. Rasmus Prehn går ind og nærlæser høringsnotatet, vil han se, at ministeren kommer med nogle rigtig gode svar, replikker til de høringssvar, der er kommet fra den række organisationer, som hr. Prehn oplister.
Og det, der er det helt centrale, er selvfølgelig, at med lovforslaget skal det være landsdækkende kollektive overenskomster lavet i Danmark.
Dermed mener vi, at vi har sikret imod, at der kan opstå noget af det, nogle kalder køkkenbordsoverenskomster, altså små, lokale overenskomster.
Det tager vi højde for med det her, og vi har fundet den helt rigtige balance med lovforslaget.
Rasmus Prehn (S), 2016-03-01:
Tak til Venstres ordfører for at ridse alle de her intentioner op – det lyder jo rigtig godt.
Og det er jo også nogle intentioner, vi fra socialdemokratisk side er meget enige i.
Men bliver Venstres ordfører ikke bekymret, når så mange af de vigtigste og toneangivende interesseorganisationer sætter spørgsmålstegn ved, om det lovforslag, der er fremsat af regeringen, vil leve op til det formål, altså at de sådan set er bange for, at vi risikerer, at til lejligheden opfundne overenskomster, køkkenbordsoverenskomster, sådan kan blive sneget ind under radaren og være med til at underminere danske løn- og arbejdsvilkår og på den måde betyde social dumping?
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2016-03-01:
Tak, hr. formand.
Med lovforslaget her følger vi op på den såkaldte NORTRA-dom fra februar 2015, hvor Højesteret jo fortolkede den hidtidige lovgivning om overenskomster for chauffører.
Dommen har afstedkommet et behov for at skabe klarhed på området, så der sikres sunde og klare konkurrencevilkår.
Der er mange ligheder mellem det lovforslag, vi behandler i dag, L 118, og så det lovforslag, som oppositionen tidligere har fremsat, L 72, og som vi har debatteret her i salen for kort tid siden.
Der er dog én afgørende forskel, nemlig den, at regeringens lovforslag ikke medfører en de facto monopolstatus til fagforeninger som eksempelvis 3F.
Vi ønsker i Venstre ikke at indsnævre, hvilke organisationer på henholdsvis arbejdstagersiden og arbejdsgiversiden der kan anses som repræsentative.
Regeringen foreslår helt konkret, at indehaverne af en tilladelse til at udføre godskørsel, buskørsel, taxikørsel, limousinekørsel, sygetransport eller offentlig servicetrafik skal følge bestemmelser om løn- og arbejdsvilkår for chauffører, som findes i de kollektive overenskomster, der er indgået af arbejdsmarkedets parter i Danmark, og som er gældende på hele det danske område.
Endvidere foreslås det med lovforslaget her, at vi styrker tilsynet med overholdelsen af løn- og arbejdsvilkår for chauffører, der er omfattet af taxiloven, dvs. taxikørsel, limousinekørsel, sygetransport og offentlig servicetrafik.
Det sker ved at udvide Overenskomstnævnets virksomhed til også at omfatte kørsel i medfør af taxiloven.
I den tidligere debat har vi fra Venstres side været inde på de særlige omstændigheder, der gælder for limousinekørsel, herunder at denne del af erhvervet er forholdsvis sæsonbetonet med deraf følgende behov for fleksibilitet i ansættelsesforhold, aflønning m.v.
Det glæder mig, at dette lovforslag ikke forhindrer, at limousinefirmaer kan lave fleksible overenskomster, der bl.a. tager hensyn til provisionsaflønning.
Lovforslaget detailregulerer nemlig ikke på nogen måde indholdet af overenskomster på området – det overlader vi i Venstre trygt til arbejdsmarkedets parter.
Venstre støtter lovforslaget.
Kim Christiansen (DF), 2016-03-01:
Nu er formuleringen i lovforslaget sådan set, at det skal gælde for hele landet, og det bliver jo lidt svært, hvis man har det, som hr. Karsten Hønge ser som et spøgelse her, nemlig nogle meget små, sådan selvbestaltede organisationer.
Og fordi det bliver skrevet af en arbejdsgiverorganisation, er det jo ikke nødvendigvis den evige sandhed.
Hvor vil I lægge overliggeren, og hvilken formulering vil I bruge til henholdsvis at definere fagforeninger og arbejdsgiverorganisationer, som kan være aktuelle i den her sag?
Den diskussion tager vi meget gerne under udvalgsarbejdet.
Karsten Hønge (SF), 2016-03-01:
Det, som Dansk Folkeparti bliver nødt til at forholde sig til, er, at man i nogle sammenhænge flår skjorten op og slår sig for brystet og lader, som om man taler lønarbejdernes sag mod social dumping, og så står man her i Folketingssalen og kan ikke se problemet i, at sluserne åbnes for lovgivningsmæssig, retslig blåstempling af løndumping.
Og det er netop ikke 3F, jeg citerer, men en arbejdsgiverorganisation.
Her er der i øvrigt et valg mellem forbund, der er medlem af LO, og forbund, der ikke er medlem af LO, og en række arbejdsgiverorganisationer.
Hvad skulle man dog ellers tage?
Kim Christiansen (DF), 2016-03-01:
Nej, det er DTL, og det er jo fuldstændig legitimt, at de har den holdning til det.
Det er da muligt, at jeg er blevet taget med bukserne nede, men så har jeg til gengæld slips på, hvis vi absolut skal tale påklædning herinde.
Jeg synes, at jeg har svaret meget, meget klart, at vi bare ønsker, at det her bliver et marked, hvor der er lige adgang for alle.
Men hvis vi samtidig skal have nogle præciseringer ind, som kan gøre hr. Karsten Hønge og andre mere trygge i forhold til social dumping, så kigger vi meget gerne på det i udvalgsbehandlingen.
Men hvis det her skal være social dumping, er jeg nødt til at bede hr. Karsten Hønge om på et eller andet tidspunkt at give mig en definition af social dumping.
Er det social dumping, når en kassedame i Netto arbejder til 107 kr., som er mindstelønnen inden for HK-området?
Er det social dumping?
Det betragter vi det normalt ikke som.
Karsten Hønge (SF), 2016-03-01:
Jeg synes, det er fantastisk, at vi her oplever hr. Kim Christiansen vende argumentationen fuldstændig på hovedet i en eller anden form for forargelse over, at fagbevægelsen ikke gør nok mod social dumping.
Så er det, som om man nærmest kan være fuldstændig ligeglad og så åbne en ladeport med det her lovforslag.
Hvordan kan man i en eller anden påtaget indignation over, at fagbevægelsen ikke gør nok, her være med til at gøre det, som vel at mærke en arbejdsgiverorganisation siger er et åbne sluserne for lovgivningsmæssig, retslig blåstempling af løndumping?
Det er jo ikke 3F, jeg her citerer; det er en arbejdsgiverorganisation.
Kim Christiansen (DF), 2016-03-01:
Jamen det kan vi da meget nemt komme, for vi er egentlig meget tilfredse med den formulering, der er i det lovforslag, som vi diskuterer her i dag.
Så det er vel egentlig svar nok på hr. Henning Hyllesteds spørgsmål.
Det er ikke, fordi jeg ikke er bekendt med, at der findes rigtig mange organisationer og rigtig mange aftaler, men det er jo forskellige områder, hr. Henning Hyllested står og nævner.
Det er transportområdet, det er taxaområdet osv. osv.
Jo, jeg er bekendt med, at der findes alle de her aftaler.
Men vi er parat til at kigge på det her, hvis der er nogle problemer i det.
Omvendt siger hr. Henning Hyllested jo også, at det her med det repræsentative i hvert fald ikke går ud på, at man peger på nogen bestemt.
Jamen så er der vel heller ikke noget problem i, at den tekst så går ud.
Henning Hyllested (EL), 2016-03-01:
Det holder simpelt hen ikke.
Der er ikke én, der står øverst på sejrsskamlen.
Der er en hel stribe organisationer – og jeg nævnte dem før – ikke mindst på arbejdsgiversiden, og på arbejdstagersiden er der da 3F. Der er såmænd også Krifa, hvis det er det, Dansk Folkeparti gerne vil sikre.
De står faktisk også på den der sejrsskammel på lige fod med alle de andre.
Når man mener, at formuleringen repræsentative parter giver anledning til det, må vi vel høre, hvad det så er for nogle formuleringer, der skal til, for at Dansk Folkeparti ikke synes, at det bliver én, som står øverst på sejrsskamlen.
Nu må det da snart være Dansk Folkeparti, der kommer ud af busken.
Kim Christiansen (DF), 2016-03-01:
Jamen det er jo, fordi man i de omtalte lovforslag direkte henviser til de mest repræsentative organisationer i Danmark, og det må vi altså sige er Dansk Arbejdsgiverforening, LO og 3F.
Det er de organisationer, der er mest repræsentative, og det er der altså kun en, der kan være.
Der er kun en, der kan stå øverst på sejrsskamlen.
Derfor ønsker vi bare at få fjernet det, der omtales som de mest repræsentative, og så har regeringen fundet en anden formulering i det her lovforslag, som vi langt hen ad vejen er meget enige i.
Og hvis man der savner en præcisering, så vi undgår de der ting i forhold til social dumping, som bl.a. hr. Rasmus Prehn har været inde på, og hvis det sikres, at små organisationer med fem medlemmer ikke bare kan sidde og lave nogle aftaler, så er vi meget positive i forhold til at få lagt de præciseringer ind i lovforslaget.
Henning Hyllested (EL), 2016-03-01:
Hr. Kim Christiansen har i alle debatterne om de her forslag, altså L 192 fra sidste år, L 72 fra efteråret og nu det nye L 118, keret sig meget om det her med, at der ikke må være monopol på området.
Jeg vil vove den påstand, at hr. Kim Christiansen ikke er tilstrækkeligt inde i, hvad der egentlig findes af overenskomster på hele det her transportområde.
Der findes jo i virkeligheden et hav af overenskomster, som på arbejdsgiverside er indgået med ikke mindst Dansk Arbejdsgiverforening, herunder ATL, Dansk Industri, Dansk Erhverv, DTL, på taxaområdet ATAX, TA og på busområdet forskellige overenskomster, netop fordi man jo i den danske model tilpasser overenskomster til en branche, og den del af en branche, som har behov for det.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2016-03-01:
Jamen jeg har noteret mig bekymringen fra Dansk Folkepartis side, og selvfølgelig er vi da klar til at se på tingene i forbindelse med udvalgsbehandlingen.
Det er jo derfor, vi behandler lovforslagene grundigt i udvalgene bagefter.
Men som sagt er vi meget trygge ved den her formulering, som jo netop gør, at ingen får monopol på det her, men alligevel sikrer vi, at det er landsdækkende kollektive overenskomster, der er tale om, og at det er overenskomstparter, som er hjemmehørende i Danmark.
Det er vi meget trygge ved.
Men vi er klar til at se på tingene i forbindelse med udvalgsbehandlingen.
Henning Hyllested (EL), 2016-03-01:
Jeg er med på, at det der med en monopollignende stilling jo først og fremmest retter sig mod 3F og knap så meget mod arbejdsgiverorganisationerne.
Derfor kan det også undre – og det er jo også i forhold til noget i det svar, som hr. Kristian Pihl Lorentzen gav til hr. Rasmus Prehn – at man i den grad er på kant med eller i modstrid med arbejdsgiverorganisationerne.
Jeg citerer lige her fra Dansk Arbejdsgiverforenings høringssvar, og det er jo som bekendt bakket op af både Dansk Industri, ATL og Dansk Erhverv:
Derimod etablerer lovforslaget ikke et tilstrækkelig sikkert og klart grundlag for at genetablere den hidtidige praksis, for så vidt angår ovenstående punkt 2 og punkt 3.
Forslagets formulering om – og det var det, hr. Kristian Pihl Lorentzen selv var inde på – kollektive overenskomster, der er indgået af arbejdsmarkedets parter i Danmark, og som gælder på hele det danske område, er set i sammenhæng med bemærkningerne til lovforslaget ikke tilstrækkelig klart.
Så det modsiger jo godt og grundigt hr. Kristian Pihl Lorentzens opfattelse af, at det her er klart og finder en fin balance.
Nej, bestemt ikke, for som jeg sagde før, er der en direkte sammenhæng.
En chauffør, der på den måde er presset af dårlig løn og dårlige arbejdsforhold i det hele taget og står alene i forhold til sin arbejdsgivermodpart, er selvfølgelig et, om jeg så må sige, nemt offer at presse til at begå ulovligheder.
Morten Østergaard (RV), 2016-03-01:
Nu ved jeg ikke, om jeg misforstod hr. Uffe Elbæk, men jeg vil da finde anledning til at rose kollegerne.
Jeg synes faktisk, det har været nogle interessante ting, der har været drøftet indtil videre.
Det er jo fordelen ved at sidde lidt i baghånd her i spørgetimen.
Både kontanthjælpsloftet, EU's flygtningekrise og Danmarks økonomiske udfordringer er afgørende temaer, som alle sammen fortjener også længere drøftelser, end vi måske har tid til i dag.
Men det afgørende tema, som ligger mig på sinde her nu, er jo, om vi ikke i fællesskab kunne få ambitionen om at få en landbrugspolitik, hvor vi havde et landbrug, der på en og samme tid var økonomisk og miljømæssigt bæredygtigt, så man ikke, som vi ser med det, der er lagt frem fra regeringens side, skal først den ene vej og så den anden vej, altså hvor man prøver at få tingene til at spille sammen.
Og det er jo helt statsministerens eget anliggende, når det handler om, hvordan man driver regering.
Men det, der interesserer mange, tror jeg, er, at der tilsyneladende også fra regeringens side er en villighed til at spille højt spil med det danske vandmiljø.
Jeg sidder som sagt i baghånd her i debatten.
Og jeg må forstå på det første svar, der blev givet til fru Mette Frederiksen, at ifølge statsministeren er der ikke nogen grøn regning, der hænger.
Da det så var fru Johanne Schmidt-Nielsen, der stillede spørgsmål, erkendte statsministeren, at det jo er helt klart, at landbrugspakken øger kvælstofudledningen.
Og det kan jo for et utrænet øre lyde, som om det ikke hænger sammen, men vi kender statsministeren godt nok til at vide, at ordene nok er valgt med omhu.
Det, der var den store diskussion og er den store diskussion, er, om summen af de initiativer, der er taget, medfører, at der er et grønt plus eller ikke er det – og at det ikke er en gang »Skæg med matematik« på DR Ramasjang, men rent faktisk helt konkret handler om, hvad effekten er af den samlede politik for det danske vandmiljø i de kommende år.
Derfor spørger jeg bare statsministeren: Er der eller er der ikke et grønt plus på bundlinjen af den politik, der nu føres i de kommende 3 år?
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2016-03-01:
Jamen al respekt for, at hr. Henning Hyllested kæmper 3F's sag i den her behandling af lovforslaget, men synes hr. Henning Hyllested ikke, det er lidt søgt, måske endda lidt over i det manipulerende, at man maler et billede af, at det er overenskomsterne, der afgør, om der er køre-hvile-tids-bestemmelser osv., når det reguleres i et helt andet regelsæt, der er meget præcist og er gældende for hele Europa?
Er det ikke en lille smule søgt og manipulerende i sådan en debat?
Henning Hyllested (EL), 2016-03-01:
Det er ved fælles EU-regler osv.
Men der er selvfølgelig en sammenhæng, for det er klart, at hvis man har ringe overenskomster, hvis man har ringe løn, ligger der selvfølgelig et konstant pres på chaufføren for at sørge for noget indtjening – han har trods alt formentlig i de fleste tilfælde en familie, der skal forsørges.
Og chauffører, der er presset på løn og arbejdsvilkår i øvrigt, er det selvfølgelig muligt at presse til at begå ulovligheder, både i forhold til det lovgivningsmæssige som køre-hvile-tids-bestemmelserne osv., men også på andre områder, som der også er lovgivet om – jeg nævnte nogle af dem i min ordførertale.
Så der er en direkte sammenhæng mellem dårlige overenskomster og overtrædelser af færdselsloven og køre-hvile-tids-bestemmelserne.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2016-03-01:
Tak for det.
Tak til hr. Henning Hyllested for en ildsprudende og dynamisk ordførertale.
Hr. Henning Hyllested kom til at kæde overenskomster sammen med køre-hvile-tids-bestemmelserne og det der billede af, at der kører trætte chauffører rundt på landevejene, fordi de bliver presset af en overenskomst.
Derfor vil jeg gerne spørge hr. Henning Hyllested: Hvordan reguleres køre-hvile-tids-bestemmelserne, altså værnes der imod trætte chauffører?
Er det i overenskomster eller ved fælles EU-regler, tachograf m.v.?
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2016-03-01:
Nej, der er ingen ønsker om rutsjebaner i det her tilfælde.
Men det, der er sagen, er, at L 72 jo i virkeligheden var en stramning af de nuværende forhold.
Så det giver ikke rigtig nogen mening, når hr. Karsten Hønge relaterer det til de nuværende forhold.
For L 72 var de facto en stramning, fordi man netop brugte formuleringen »de mest repræsentative«.
Karsten Hønge (SF), 2016-03-01:
Det giver ganske enkelt ingen mening.
Måske giver det næsten heller ikke nogen mening at stille et spørgsmål, men jeg prøver alligevel.
Det er: Hvad skal der så til for at være landsdækkende?
Hvor mange medlemmer skal der være, vil ordføreren mene?
Er det sådan, at hvis man har en enkelt jyde og en enkelt københavner med i en overenskomst, så er den landsdækkende?
Det her er jo en rutsjebane i retning af discountoverenskomster, og det er måske nok også nærmere det, der er interessen i det.
Her kan man sige, at seriøse arbejdsgiverorganisationer som DTL netop advarer stærkt imod det.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2016-03-01:
Jamen det var jo det, vi havde oppe tidligere.
Vi havde en god og grundig debat om L 72 for ikke så længe siden, og efter den debat stod det klart, at netop formuleringen »mest repræsentative« jo betyder, at der er nogen, der er mest repræsentative, og så er det, at man kommer over i en monopollignende status.
Det har vi fået belyst, og det er ikke Venstres politik.
Derfor er vi meget mere trygge ved den formulering, der er her i lovforslaget, hvor vi sikrer, at der er ordnede forhold, og at det er landsdækkende kollektive overenskomster, vi taler om.
Som sagt mener vi, at man med lovforslaget her har fundet en rigtig god balance.
Og jeg kan høre, at der er ønsker om, at vi kigger lidt nærmere på det her i forbindelse med udvalgsbehandlingen, bl.a. på baggrund af et ønske fra Dansk Folkeparti, og det er vi selvfølgelig klar til at se nærmere på.
Henning Hyllested (EL), 2016-03-01:
Det er sådan set bare at skrive den paragraf ind i overenskomsten, der siger, at denne overenskomst er dækkende for hele det danske område.
Så det er jo ikke noget problem.
Og det er jo feset ind, om jeg så må sige, hos Dansk Arbejdsgiverforening, Dansk Industri, Dansk Erhverv og ATL.
Bekymrer det heller ikke hr. Kristian Pihl Lorentzen, at Dansk Arbejdsgiverforening i deres høringssvar direkte skriver, at lovforslaget bryder med den danske model, idet de henviser til taxalovens § 12, hvor den bemyndigelsesbestemmelse, der indgår nu, jo giver hjemmel til at fastsætte regler for, hvilke kollektive overenskomster der anses for indgået af arbejdsmarkedets parter i Danmark, og som gælder for hele det danske område?
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2016-03-01:
Ja, men når man så ser i høringsnotatet, hvor der er en replik til høringssvarene, kan man se, at der bl.a. står: Det fastsættes i lovforslaget, at der ved betegnelsen kollektive overenskomster forstås kollektive overenskomster, der er indgået af arbejdsmarkedets parter i Danmark, og som gælder på hele det danske område.
Lovforslaget stiller således krav om, at der skal være tale om en landsdækkende overenskomst, der er indgået af danske arbejdsmarkedsparter.
Det synes jeg da også burde tilfredsstille Enhedslisten.
Det her giver jo ordnede forhold.
Og vi har altså ikke noget ønske om at give et de facto-monopol til bestemte organisationer, for det er det, man gør, hvis man følger lovteksten i L 72.
Der står nemlig: De mest repræsentative fagforeninger.
Og det er altså med til at give et de facto-monopol.
Kim Christiansen (DF), 2016-03-01:
Høringssvar gør altid indtryk, for det er jo der, vi måske kan blive en lille smule klogere.
Jeg har også tilkendegivet, at det godt kan være, at vi skal kigge på definitionen af det, så vi netop undgår de her køkkenbordsoverenskomster.
Om det gør indtryk?
Jo, jeg kan godt forstå, man kæmper for et monopol, man har siddet på i årevis, det er helt forståeligt.
Karsten Hønge (SF), 2016-03-01:
Hvordan kan hr. Kristian Pihl Lorentzen sprogligt formå i det samme indlæg at sige, at han er imod monopoldannelse og så nævne »f.eks. 3F«?
Allerede idet man siger »f.eks. 3F«, har man jo sagt, at der er flere organisationer.
Det er jo nemlig det, der er.
Der er både flere faglige organisationer, og der er flere arbejdsgiverorganisationer.
Så hvordan kan man med nogen substans tale om, at der er et monopol, når ordføreren selv i næsten den samme sætning siger »f.eks.«?
Rasmus Prehn (S), 2016-03-01:
Jeg er som socialdemokratisk ordfører med på, at vi ikke skal låse os fast allerede nu.
Vi skal sætte os ned og få lavet en formulering, vi alle sammen kan se os selv i.
Men gør det alligevel ikke stort indtryk på Dansk Folkepartis transportordfører, at så markante interesseorganisationer giver udtryk for, at hvis ikke vi får lavet en præcisering, risikerer vi, at der stadig væk kan være køkkenbordsoverenskomster, som kommer til at være gældende, og som i praksis vil betyde, at vi får social dumping ind ad bagdøren?