runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Yildiz Akdogan (S), 2009-05-06:
Jeg skal da gerne give ministeren ret i, at i 30 pct. af tvangsudsættelserne er der tale om, at folk er på fattigdomsydelser.
Men det er 30 pct. for meget.
Ministeren snakkede tidligere om, at hun gerne vil være med til at forebygge.
Man kan så sige, at det godt kan være, at der ikke er en decideret kausal sammenhæng, men der er noget, der tyder på, at det er en bestemt gruppe mennesker, der også bliver fattigere og fattigere, der bliver ramt.
30 pct.!
Ministeren er enig i det her tal.
SFI-rapporten siger også, at det altså er kontanthjælpsmodtagerne, der er en sårbar gruppe.
Så hvis ministeren gerne vil forebygge, kunne hun måske overveje at prøve at se på, hvad der kunne gøres i forhold til netop de her fattigdomsydelser.
Mit spørgsmål lyder: Mener ministeren ikke, at antallet af udsættelser vil blive bragt ned, såfremt fattigdomsydelserne starthjælp/introduktionsydelse og kontanthjælpsloft samt 300/450-timers-reglen bliver afskaffet?
Karen Ellemann (V), 2009-05-06:
Jamen vi er da fuldstændig enige i, at når 30 pct. af dem, der bliver udsat, er kontanthjælpsmodtagere - og hvor 40 pct. så i øvrigt er lønmodtagere - så er det naturligvis vigtigt at have fokus på, hvem det er, der risikerer at blive udsat.
Jeg er altså tilsyneladende fuldstændig enig med spørgeren i, at vi kan nå rigtig langt gennem både rådgivning og vejledning fra kommunens side, for for nogle er det simpelt hen nødvendigt at få den her klare besked om, at huslejen skal betales, før noget andet betales.
Vi må altså anerkende, at der er behov for hjælp til at få styr på økonomien, f.eks., som jeg også tidligere har nævnt, i form af gældsrådgivning.
Og vi er fuldstændig enige i, at stigningen da er noget, vi vil gøre noget ved; det er da ikke noget, vi sidder og godter os over, snarere tværtimod.
Tom Behnke (KF), 2009-05-07:
Hvis man lader sig vælge ind i et byråd, så har man den opgave, og det kan godt være, at nogle synes, det er en træls opgave, men så skal man lade være med at stille op og være politiker.
En politikers opgave er at prioritere udgifterne i kommunen til forskellige områder.
Kommunerne og samfundet i det hele taget har aldrig brugt så mange penge på den forebyggende indsats, som vi gør i dag - aldrig.
Kommunerne har samlet set aldrig haft så mange penge at gøre godt med, som de har nu.
Vi betaler, betaler og betaler i skat, så prioriteringen er en nødvendighed, og det kan lade sig gøre - det har Københavns Kommune jo vist.
Det er jo irriterende at skulle høre på, hver gang man skal spare 10 kr., at det så er de allermindste stakkels børn, det går ud over, eller også er det de gamle, der så ikke kan få den hjælp, de skal have, så er det de allersvageste, der ikke kan få noget hjælp.
Det er jo ikke det eneste, en kommune har udgifter til.
Der er masser af områder i en kommune, hvor man kan prioritere, hvis man vil prioritere, og det, vi bare siger, er, at vi laver rammerne herinde, og at kommunerne løser opgaven.
Det, jeg bare kan konstatere, er, at der er kommuner her i landet, der er i stand til at prioritere på en sådan måde, at der næsten er dobbelt så meget personale i børneinstitutionerne som i andre kommuner.
Det vil sige, at det er et spørgsmål om, hvordan man leder, hvordan man fordeler, og hvordan man prioriterer.
Sagen er, at der aldrig har været så mange penge til den forebyggende indsats, som der er nu.
Vi har fra regeringens side sørget for at blive ved med at køre på med hensyn til en tidlig indsats.
Vi har pålagt kommunerne, at der hurtigst muligt, inden 7 dage, skal foreligge en foreløbig handleplan, og at der senest efter 4 uger skal foreligge en endelig handleplan, at enhver anmeldelse angående børn og unge, der er på vej ud i problemer, skal tages alvorligt, og at kommunerne skal håndtere det og løfte opgaven.
Så vi har givet rammerne og mulighederne, men det er altså ude i kommunerne, man skal disponere og prioritere, og det ville da være helt forrykt, hvis jeg, Tom Behnke, som folketingsmedlem skulle stå her og sige, at man i X-købing skal spare de 200 kr. på den og den konto.
Kim Andersen (V), 2009-05-07:
Jeg vil spørge Det Radikale Venstres ordfører, hvordan han tror at man sådan i et alternativt flertal til det nuværende i en regeringsposition vil kunne varetage sine retspolitiske traditioner fremadrettet.
Jeg konstaterer, at Det Radikale Venstre ikke har kunnet være medforslagsstiller til det forslag, som vi også har til behandling her, B 199, fra Socialdemokraterne og Socialistisk Folkeparti om minimumsstraf for ulovlig våbenbesiddelse.
Nu har vi hørt den radikale ordfører her som taler for sit parti, og vi har hørt en række spørgsmål fra ordførerne i løbet af eftermiddagen, og vi kender jo den radikale retspolitik fra tidligere.
Hvordan tror man at man vil kunne opretholde sin retspolitiske tradition i Det Radikale Venstre i en eventuel kommende regering med Socialdemokratiet og SF?
Line Barfod (EL), 2009-05-07:
Jeg kan forstå, at den hårde lod, som hr. Tom Behnke mener at en politiker har med at prioritere, åbenbart ikke gælder for folketingspolitikere - i hvert fald ikke når man skal komme til, hvor det så er, der skal skæres ned.
Det, jeg så gerne vil spørge om, er, om hr. Tom Behnke er enig i det, der blev sagt på den høring, som Retsudvalget holdt i sidste uge, nemlig at noget af det, der har rigtig stor betydning, hvis vi skal forebygge, at unge kommer ud i kriminalitet og kommer med i bander eller andet, bl.a. er, at der er nogle gode opvækstvilkår, at der er voksne nok i vores vuggestuer og børnehaver til at tage sig af børnene, og at det derfor har betydning, hvor mange børn der er pr. voksen, og at det er et problem i den sammenhæng, at antallet af børn pr. voksen er steget og steget, og at man ikke sørger for, at der er ressourcer nok til at sikre, at vi har nogle gode daginstitutioner.
Morten Østergaard (RV), 2009-05-07:
Om lidt får vi behandling af et beslutningsforslag, der er fremsat af oppositionen i fællesskab, og som jeg tror vil have en konkret effekt, hvis det gennemføres.
Jeg har selv hørt hr. Kim Andersen sige, at det her er en helt ekstraordinær situation, og ellers havde man ikke haft behov for det her forslag.
Så jeg går ud fra, at der, hvis man havde løst problemstillingen, ikke havde været behov for forslaget.
Jeg kan så konstatere, at man for ligesom at være mere regeringsegnet end Konservative og Venstre, skal undgå det, som udspillede sig i efteråret mellem Konservative og Venstre.
Jeg konstaterer, at Venstre og Konservative er dybt uenige om forholdet til den kriminelle lavalder, men jeg ved jo også, at noget af det, der retspolitisk er mindst interessant i det her land, er, hvad hr. Kim Andersen mener, for det, der er interessant, er, hvad hr. Peter Skaarup mener, for det er det, V og K gennemfører.
Og derfor kunne man jo lige så godt invitere Dansk Folkeparti med i en regering og gøre hr. Peter Skaarup til justitsminister, så vi reelt kunne forholde os til den, der har magten i Danmark.
Kim Andersen (V), 2009-05-07:
Jeg synes, den radikale ordfører snakker udenom, men det er vi jo vant til, når vi snakker om De Radikale.
Helt konkret: Hvordan vil Det Radikale Venstre have det retspolitisk i en regering med Socialdemokratiet og Socialistisk Folkeparti, som går ind for minimumsstraf og hårdere straffe til rockere og bandemedlemmer?
Tom Behnke (KF), 2009-05-07:
Nu er det jo sådan, vil jeg sige til hr. Morten Østergaard, at når man indgår i en regeringen, er det jo ligesom at blive gift, så er det jo med det hele.
Det er jo ikke kun sådan, at man kan vælge nogle af de ting, man synes er rare at være med til, så er det jo det hele.
Derfor kommer hr. Morten Østergaard jo i en situation, hvor Socialistisk Folkeparti er en del af en regering.
Hr. Villy Søvndal er måske finansminister.
Det kan være, at fru Karen Hækkerup er justitsminister.
Det er altså to personer og partier, som kæmper om at være mest tough on crime, som det hedder, altså hårde på den kriminelle måde, havde jeg nær sagt, over for kriminaliteten.
De vil jo virkelig prøve at overgå hinanden hele tiden, og der bliver hr. Morten Østergaard jo nødt til at indse, at i et sådant ægteskab, hvor Det Radikale Venstre skal indgå, er det jo altså det hele, man er nødt til at tage med.
En ting er snak, og når man diskuterer politik, noget andet er, når man trykker på knapperne.
Det er jo ikke det, vi ser mellem Det Radikale Venstre på den ene side og så Socialistisk Folkeparti på den anden side.
Så hvordan kommer det til at gå i praksis - ikke i ordene - men når der skal trykkes på knapperne?
Morten Østergaard (RV), 2009-05-07:
Altså, jeg må jo antage, at hjælpen her fra Det Konservative Folkeparti kommer fra en mand, der taler af dybtfølt erfaring, for hr. Tom Behnke er jo lodret imod minimumsstraffe, det ved vi, og det er ikke noget nyt.
Det var noget, der kom frem sidste efterår, hvor det var decideret usagligt at gå ind for minimumsstraffe, og for få uger siden var vi som sagt til debatmøde hos Østjyllands Politiforening, hvor hr. Tom Behnke på forbilledlig vis forklarede, hvorfor minimumsstraffe er en dårlig idé.
Derfor må man sige, at hr. Tom Behnke jo virkelig taler af dybfølt erfaring.
Vi ved, der er en intens strid i regeringen om kriminel lavalder, hvor statsministeren den ene dag siger det ene, og hr. Tom Behnke den næste dag siger det andet.
Det er selvfølgelig spændende, om ikke det ender med, man stemmer, som hr. Peter Skaarup siger, man skal, på eller tidspunkt.
Det tror jeg sådan set man gør.
Det er da rigtigt, når det kommer dertil, at vi får et andet flertal, og der skal forhandles, så vil vi selvfølgelig være enige om, hvad det er, vi lægger frem.
Så vil vi selvfølgelig alle sammen stemme for det.
Jeg tror så bare, at vi vil prioritere at lave løsninger, der virker, og ikke politisk signalgivning som det her, der alene tjener til, at man måske kan konkurrere med nogle om, hvem der er mest hårde på den kriminelle måde, som hr. Tom Behnke fik sagt.
Jamen det er da så soleklart, at hvis Det Radikale Venstre indgår i en regering, stemmer vi da for de forslag, som regeringen lægger frem.
Jeg vil da ikke afvise, at vi kommer til at skære en hæl og klippe en tå i forbindelse med det, ligesom andre formentlig også kommer til at imødekomme os på nogle punkter.
Sådan er det da.
Men jeg vil bare sige til hr. Tom Behnke, at jeg ikke tror, at vi på samme måde vil lægge os fladt på maven for et støtteparti.
Jeg er klar over, at det, der foregår herinde i Folketingssalen, nogle gange er helt løsrevet fra virkelighedens verden, bl.a. den her bandepakke, som man tror vil få en effekt, men hvor vi ligesom har fået demonstreret i praksis, at strengere straffe ikke hjælper på bandekonflikten.
De er helt immune over for den slags.
På samme måde kan man sige, at hvis debatten herinde skulle afspejle virkelighedens verden, skulle formanden afbryde debatten nu, fordi justitsministeren de facto har forladt salen, og så kan vi jo ikke forhandle, så kan vi jo ikke behandle regeringens forslag.
Hr. Tom Behnke følger jo op, han håber op og er uenig og alt muligt andet, når der er debat, men når han skal stemme, stemmer han sammen med hr. Peter Skaarup.
Tom Behnke (KF), 2009-05-07:
Men se, det var jo en debat og en diskussion, hvor man snakker om tingene.
Noget andet er, når der skal stemmes, og man skal trykke på knapperne.
Så bliver hr. Morten Østergaard jo lige pludselig i den situation, at han bliver nødt til at trykke på knappen grøn eller rød.
I det øjeblik, hvor et sådant regeringsalternativ med Socialistisk Folkeparti, Socialdemokratiet, og måske Det Radikale Venstre fremlægger forslag om minimumsstraffe, hvordan vil hr. Morten Østergaard så stemme i en sådan situation?
Når det ene tiltag efter det andet bliver til forslag, hvor man skal overgå hinanden og endda prøve på at overgå Dansk Folkeparti indimellem, hvor ser vi så Det Radikale Venstre?
Morten Østergaard (RV), 2009-05-07:
Lad mig starte med at konstatere, at der, hvis der med retspolitisk tradition menes tryghed i samfundet, altså at borgerne er trygge og ikke frygter at blive udsat for kriminalitet, fra 2000 til 2002 skete et fald på næsten 3 pct. ned til 10 pct. af borgerne, som var utrygge, og som hele tiden eller meget ofte følte sig i fare for at blive udsat for kriminalitet.
I dag, efter at hr. Kim Andersen og Venstre, dirigeret af Dansk Folkeparti og med støtte fra De Konservative, har haft magten i nu 7 år,
er det tal fordoblet.
I dag er det 20 pct. af befolkningen, der ofte eller næsten hele tiden føler sig angst for at blive udsat for kriminalitet.
Og der vil jeg sige til hr. Kim Andersen: Jeg tror, at borgerne vil glæde sig, hvis Det Radikale Venstre sammen med et flertal får mulighed for at gennemføre egentlige effektive, resultatorienterede tiltag til f.eks. at stoppe en bandekonflikt i stedet for den politik, som indtil videre har gjort dobbelt så mange danskere angste for at blive ramt af kriminalitet.
Line Barfod (EL), 2009-05-07:
Men det, jeg egentlig gerne ville tage fat i, er, at hr. Tom Behnke siger: kommunerne kunne jo bare.
Problemet er jo, at kommunerne i de sidste efterhånden mange år under denne regering er blevet pålagt, at væksten i de offentlige udgifter skal stoppes, at der ikke må bruges penge på daginstitutioner, skoler, det forebyggende sociale arbejde, ældreplejen osv., og hvis man bruger flere penge, end regeringen og Dansk Folkeparti tillader, så har man oven i købet i perioder kunne straffes med dummebøder.
Derfor vil jeg bare gerne høre, hvor det er, hr. Tom Behnke mener, at kommunerne skal skære, hvis de skal udføre mere af det forebyggende arbejde, som hr. Tom Behnkes siger at der skal til, hvilket jeg er enig i.
Hvor skal man skære for at kunne udføre mere af det forebyggende sociale arbejde?
Peter Skaarup (DF), 2009-05-07:
Jeg deler fuldstændig Line Barfods ønske om et synligt politi de steder, hvor det er svært at få tingene til at fungere både med integration og med at holde forbryderspirerne i ave.
Det er også min forståelse, at politiet er blevet bedre til det på Nørrebro, som fru Line Barfod også nævner.
Jeg synes, at det kunne være fint at opstille mobil homes de steder, hvor der er brændpunkter, men jeg tror bare, at man skal have for øje, at sådan nogle skal opstilles på et tidspunkt, hvor der er fredeligere forhold, end der er på f.eks. Blågårds Plads nu.
Der vil jeg overlade det til politiets dømmekraft at vurdere, om det er det rigtige tidspunkt om en måned eller to eller om et år, eller om det ikke er det rigtige tidspunkt.
For man skal jo lige huske på, at det ikke er nogle små børnelømler, vi taler om her.
Det er hardcore kriminelle, der har et marked, de skal have til at fungere, og der meget nemt kan få nogen til at ødelægge sådan nogle mobil homes hver evig eneste nat eller aften.
Vi har jo set på Nørrebro, at Nørrebrogade bliver brændt af.
Det, man ikke lige accepterer, bliver brændt af, så det kan også give bagslag at gøre noget på et tidspunkt, hvor det ikke er det rigtige.
Tom Behnke (KF), 2009-05-07:
Se, det er jo fuldstændig rigtigt set i forhold til den konservative position og minimumsstraffe, at vi ikke bryder os om minimumsstraffe.
Vi synes faktisk, det er hensigtsmæssigt, at vi er nået ned på, at der kun er to konkrete steder i straffeloven, hvor man har minimumsstraffe i fængselsstrafregi, nemlig i forbindelse med manddrab, eller hvis man slår kongen ihjel.
Så helt principielt har vi den opfattelse, at det skal være domstolene, der i den konkrete sag laver en konkret strafudmåling, der passer til gerningsmanden og til den gerning, der er udøvet - også fordi der i rigtig mange sager kan være mange forhold, der spiller ind, ikke alene af skærpende karakter, men også af formildende karakter, hvilket gør, at det vil være svært at sige, præcis hvad straffen skal være.
Men på det her meget, meget afgrænsede og meget specifikke område, hvor vi taler om, at man render rundt på gader og stræder med et skydevåben og dertilhørende ammunition, er der for os at se ikke de formildende omstændigheder, der kan gøre, at der er problemer med at lave en minimumsstraf.
Men ud over at vi så fastslår det, har regeringen bedt Straffelovrådet om i det hele taget at se på minimumsstraffe og andre signaler fra Folketinget til domstolene om, hvordan vi mener der skal straffes.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2009-05-07:
Jeg tror på, at straf virker.
Det er meget, meget sjældent, at hr. Peter Skaarup faktisk fremlægger noget dokumentation eller nogle rationelle argumenter.
I SF tror vi faktisk ikke, at straf virker.
Her er forebyggelse og resocialisering ikke målet, men simpelt hen det ene at få ro på.
Det var slet ikke det, jeg ville stille spørgsmål om.
Jeg noterer mig også, at Peter Skaarup siger, at vi skal lytte til eksperterne, men det opfatter jeg, som om hr. Peter Skaarup har en meget selektiv udvælgelse af, hvad det er for nogle eksperter, som han vil lytte til.
Jeg vil bare høre, hvad DF's svar er på, at kommunernes budgetter til forebyggelse igen i år bliver beskåret.
Hver femte kommune planlægger i år at skulle skære ned på deres budgetter til forebyggelse, som jo netop kan være med til at løse den her problemstilling.
Peter Skaarup (DF), 2009-05-07:
Med hensyn til det sidste kan jeg da kun beklage, hvis man gør mindre ud af forebyggelse.
Så kan jeg jo sige, at de kommuner, som først og fremmest er interessante, når vi taler bandekriminalitet og forebyggelse mod bander, er nogle kommuner, der er ledet af socialdemokratiske borgmestre med udvalgsformænd under dem eller borgmestre fra Socialistisk Folkeparti.
Når der derfor er tale om besparelser, synes jeg, at fru Karina Lorentzen Dehnhardt skulle tage fat i sine borgmestre og spørge dem, hvorfor de sparer på det, der ifølge Socialistisk Folkeparti åbenbart virker.
Det er dog en dårlig løsning, de har valgt der, de der SF-borgmestre og socialdemokratiske borgmestre.
Det andet spørgsmål, om straf hjælper, der tror jeg på - og det synes jeg egentlig er svært at argumentere imod - og jeg tror egentlig også, at SF synes det samme som jeg, at hvis et bandemedlem er i fængsel i 8 år, kan det bandemedlem forhåbentlig ikke lave kriminalitet i de 8 år, hvor vedkommende sidder i fængsel.
Det kan godt være, at det bandemedlem ikke bliver et bedre menneske af det og kommer ud i noget skidt bagefter, men i de 8 år er der i hvert fald nogle mennesker, der kan være lidt tryggere, end de var før.
Karina Lorentzen Dehnhardt (SF), 2009-05-07:
I forhold til kommunerne må man jo bare sige, at det er regeringen, den, som hr. Peter Skaarup støtter op omkring, som lægger de økonomiske rammer for kommunerne.
Skal det være børn?
Skal det være ældre?
Jeg tror, at kommunerne sidder i en rigtig, rigtig svær situation, fordi hr. Peter Skaarup har været med til at pålægge dem nogle økonomiske rammer, som er fuldstændig umulige at agere i.
Jeg synes bare, at Dansk Folkeparti må fremlægge nogle bud på, hvordan vi sikrer, at vi rent faktisk stopper, at vi har bandekriminalitet i gaderne.
Hvordan sikrer vi, at unge mennesker ikke går ind i banderne?
Så synes jeg, det er på tide, at hr. Peter Skaarup fremlægger noget dokumentation for, at det faktisk forholder sig sådan, at ældre kriminelle benytter unge til at lave kriminalitet, fordi de ikke kan straffes.
Vi hørte jo på bandehøringen, at både politiet og fru Eva Schmidt fra Det Kriminalpræventive Råd afviste det her.
Peter Skaarup (DF), 2009-05-07:
Jeg anerkender simpelt hen ikke, at der skulle være en ond, stor Bastian, der har sagt til kommunerne, at de ikke må bruge flere penge på forebyggelse.
Hvis det var sådan, det hang sammen, ville der være et problem, men selvfølgelig har kommunerne stadig væk et vist selvstyre, hvor de kunne beslutte, hvis de ville, at bruge lidt flere penge på det her område.
Det er jeg sikker på at fru Karina Lorentzen Dehnhardt også kan forvisse sig om, hvis man sætter sig ind i de kommunale budgetter.
I eksempelvis Aalborg, hvor vi har den forholdsvis kendte sag om stadiondrabet, hvor drengen Rasmus Popenda i en tidlig alder kom til at dræbe et andet menneske, havde han givet masser af advarsler via skole, via politi.
Der var masser af sager, men kommunen havde snølet med sagen, og man havde ikke fået gjort det, der skulle til, nemlig en tvangsfjernelse.
Det koster lidt penge, men de er altså godt givet ud på langt sigt.
Det kunne man godt være bedre til ude i kommunerne.
Line Barfod (EL), 2009-05-07:
Det må selvfølgelig være svært for Dansk Folkeparti at skulle konkurrere med SF om, hvem der er mest tough on crime.
Men det, jeg egentlig gerne ville høre hr. Peter Skaarup om, er, om han overhovedet overvejer, at den politik, som Dansk Folkeparti nu har fået igennem i snart 8 år om hårdere og hårdere straf, og en forråelse af samfundet, måske er medvirkende til, at vi har den situation, vi har i dag, og ikke, at den har været med til at forebygge noget, som hr. Peter Skaarup siger.
For hvis man ser på den viden, der er, og de erfaringer, der er fra en lang række andre lande i verden, er de ikke, at forråelse af samfundet og hårdere straffe fører til mindre kriminalitet, men tværtimod at det fører til mere kriminalitet.
Peter Skaarup (DF), 2009-05-07:
Jeg må sige, at jeg ikke taler for en forråelse af samfundet.
Det gør jeg ikke, tværtimod.
Og jeg kan konstatere, at de steder, hvor man har sat meget målrettet ind og brugt en hel masse forskelligt i kampen mod kriminalitet, har man også formået at få brugt med kriminalitet.
Og det, jeg godt kunne tænke mig, var, at de myndigheder, der har med den her opgave at gøre, det gælder både kommunerne og politiets kriminalpræventive afdelinger, satte sig nogle mål for, hvor meget lavere kriminalitet man ville have.
Jeg kan sige, at f.eks. byen New York i USA har opnået fantastiske resultater via nultolerance, konsekvens, meget politi, men også forebyggende arbejde.
Antallet af mord i New York fald i en periode ekstremt meget på grund af nogle af de her tiltag.
Line Barfod (EL), 2009-05-07:
Der er ingen tvivl om, at hvis man laver en massiv indsats og sætter ind, virker det.
Det er jo det, vi foreslår i det beslutningsforslag, som vi skal diskutere om lidt, og det, som jeg foreslog allerede i efteråret, hvor Dansk Folkeparti fuldstændig afviste, at vi skulle gå ind og lave en national handlingsplan for netop at sætte massivt ind.
Men jeg kan godt høre, at det område her bliver vi overhovedet ikke enige om.
Så skal jeg høre om en ting, som vi måske kunne blive enige om.
Der er rigtig mange borgere på Nørrebro, der efterspørger, at man kan se politiet.
De er begyndt at patruljere til fods og på cykel, og det er rigtig godt, men mange vil også gerne have, at de er der lidt mere fast, på Blågårds Plads bl.a..
Derfor vil jeg høre, om hr. Peter Skaarup synes, at det er en god idé, hvis man får opstillet mobil homes lige som dem, vi hørte om, da vi var i Stockholm, hvor svensk politi havde rigtig gode erfaringer med, at de så kunne stå på pladserne, og de havde muligheden for at drikke kaffe med de unge og snakke med dem, få et kendskab.
På den måde kunne de unge opleve dem på en anden måde, end når de kom, hvis der var lavet ballade, så man faktisk kunne få et positivt forhold.
Morten Østergaard (RV), 2009-05-07:
I den forbindelse sagde den konservative retsordfører, hr. Tom Behnke, og jeg citerer
Det kan godt være, at Venstre føler sig presset, men det bedste ville være, hvis V og K står sammen om en saglig linje.
Og så synes jeg, man skal sætte sig ind i forholdene, inden man melder ud.
Skal det her forstås sådan, at i stedet for at vælge den saglige linje, som De Konservative mente de gjorde dengang, har man nu besluttet sig for godt nok at stå sammen, men om den usaglige linje?