Henning Hyllested (EL), 2013-02-07:
Efter at have hørt de hidtidige ordførere kunne man sådan få det indtryk, at vi her har at gøre med et erhverv, som består af rene engle, og at det, vi er udsat for, er rene bagateller, småting, sjusk og et spørgsmål om, at man ikke lige tænkte sig om, osv.
Det er ikke tilfældet.
Der var jo en grund til, at man i 2005 strammede gevaldigt op på bødestørrelser osv., under den gamle regering i øvrigt.
Det var jo netop, fordi politiets kontroller havde konstateret, at der foregik overtrædelser i betydeligt omfang, og at de faktisk var af alvorlig karakter.
I mange tilfælde havde man simpelt hen til hensigt at snyde med kontrolapparatet, så man kunne sløre, at man også snød med køre-hvile-tiden, og det skete selvfølgelig på bekostning af færdselssikkerheden og på bekostning af chaufførernes helbred.
Så udgangspunktet for Enhedslisten, når vi diskuterer det her, er i bund og grund, at vi har at gøre med en overordentlig betændt branche med en masse useriøse chanceryttere, både vognmænd og chauffører, men også med et gevaldigt pres fra speditører og kørselsrekvirenter i øvrigt, som lægger et gevaldigt pres på chauffører og vognmænd.
Her betragter man nærmest love og regler som vejledende og som noget, som man så vidt muligt skal omgå.
Det gælder, når vi snakker cabotage, som vi har snakket meget om i det her Ting og fra den her talerstol.
Det gælder, når vi snakker dyretransporter.
Det gælder, når vi snakker overlæs, og det gælder ikke mindst, når vi snakker køre-hvile-tid og vi snakker kontrolapparat.
Efter vores mening er det kun meget stramme regler og en meget omfattende kontrol, der hjælper, hvis man vil holde det her problem i ave.
Derfor mener vi også, at man er nødt til at have et tilstrækkelig hårdt sanktionssystem, og bevar mig vel for de krav, der lyder i forlængelse af den her højesteretsdom, der faldt i tirsdags, om, at nu skal branchen til at have en meget udbredt egenkontrol og selvforvaltning.
Det ville efter min bedste overbevisning være noget af det værste, der kunne ske.
Så skrider det hele for os.
Så vi er i Enhedslisten altså tilhængere af et forholdsvis rigidt sanktionsregime.
Men det er ikke det, som er det typiske, og skal vi holde det i ave, som jeg siger, så er vi nødt til at køre det forholdsvis hårdt.
Nu kan man sige, at det lovforslag, der ligger her, først og fremmest skal imødekomme den Urbandom, som er faldet i EU.
Det er EU igen igen, kan man sige.
Den nævner, at der skal være et rimeligt forhold mellem forseelsen og den dom, der idømmes, og at der også skal være en individuel sagsbehandling osv.
Men der er jo i virkeligheden på det her område i tusindvis af små og store sager, og hvis de skulle have sådan en meget, meget individuel retsbehandling osv., ville man jo drukne retsvæsenet og politiets administration i sager.
Det ville det i vores optik føre til, hvis man sådan fulgte det helt ud i sin yderste konsekvens.
Jeg vil også godt gøre opmærksom på, at der er sket en række lempelser i forhold til loven fra 2005, som erhvervet oplevede som en voldsom opstramning og ikke til at have med at gøre.
Der er jo sket en række lempelser, dels ved den lovændring, der kom i 2009, dels ved de cirkulærer, der har været udstedt i mellemtiden i 2006, 2007 og 2011.
Nu opererer man jo netop med nogle bagatelgrænser og nogle tolerancegrænser, men det har så også vist sig, at erhvervet lynhurtigt indarbejder de selv samme tolerancegrænser, hvad enten det er på køre-hvile-tid, eller det er med hensyn til overlæs, hvor man må køre med 7 pct. på løst korn.
Jamen så kører man med de tilladte ekstra 7 pct., og når man har køre-hvile-tid, tager man de 10 minutter i den pause, der er på ½ time.
Det er den ene ting.
Vi synes, at det er udmærket, at man for at imødekomme den her Urbandom satser på nogen graduerede satser.
Så er det hele frakendelsesområdet, frakendelseregimet.
Efterhånden som jeg har læst det igennem flere og flere gange, kan jeg blive i tvivl om, hvorvidt vi i virkeligheden lemper på det område, der omhandler ubetinget frakendelse.
Det tror jeg stadig væk på at jeg kan læse mig til at man gør.
Men det vil jeg selvfølgelig bruge udvalgsarbejdet på at blive helt overbevist om rent faktisk også finder sted.
Når jeg ser på det helt konkret og prøver at sætte det ind i nogle konkrete sager, kan jeg alligevel blive i tvivl om, hvorvidt der er lempet, og det vil jeg selvfølgelig sikre mig.
Men jeg vil sige, at det for Enhedslisten er vigtigt, at den ubetingede frakendelse kun sker, når man kan påvise, at det sker ved bevidst snyd, ved gentagelser og ved grove overtrædelser.
Det er ligesom vigtigt for os.