Lone Dybkjær (RV), 2009-12-03:
Jeg vil gerne takke ordførerne – selvfølgelig navnlig dem, der har givet et lidt positivt tilsagn – og sige, ligesom Enhedslistens ordfører sagde det, at der da er et vist håb for de mennesker, der lider af de her alvorlige tandsygdomme, om, at deres økonomiske situation kan blive forbedret ved næste finanslov.
Jeg sagde et vist håb, jeg sagde jo, at der ingen garanti var.
Garantien kan de kun få, hvis vi får en ny regering.
Jeg vil blot sige noget om, hvad det her forslag handler om.
Det handler ikke om gratis tandpleje til alle og enhver, men det handler om gratis tandpleje og behandling til personer med særlig store tandproblemer, og det er altså mennesker, der har en sygdom, som er diagnosticeret.
Det er personer, der har en kronisk tandlidelse, personer, der lider af en sygdom, hvor der opstår tandproblemer, eller personer, der får tandproblemer, fordi de får en medicinsk strålebehandling, som går ud over tænderne.
Det er altså rimelig veldokumenteret, og hvis det er et problem, skal vi prøve at skære det endnu mere ud.
Så vil jeg godt sige, at det jo ikke er, fordi vi ikke har et udmærket forebyggende tandplejesystem i skolen.
Det har vi da, og det er godt, men det ændrer jo ikke ved, at der er nogle mennesker, der bliver født med nogle sygdomme.
Uanset den tandbehandling, uanset alt det der
er der altså nogle, der bliver født med en sygdom, og som ikke kan få økonomisk tilskud til, at de kan få deres tænder gjort i stand eller i orden eller behandlet, eller hvad vi nu skal sige.
Tænderne havde ingen som helst betydning, man kunne fuldstændig lige så godt få en protese.
Det er ikke så mange år siden – det kan jeg jo sige med den alder, jeg har – at man havde det synspunkt, at det var lige så godt.
Lidt længere tilbage, det var dog ikke i min generation, fik man jo simpelt hen en protese forærende i konfirmationsgave, så var man ligesom klar til det videre liv.
Det er dog heldigvis anderledes i dag, men systemet er jo stadig præget af den tankegang, at tænder ikke rigtig har noget med den øvrige krop at gøre.
Det er sådan noget, der måske skal se godt ud, og det gør det så ikke hele livet, hvis ikke man får behandlet tænderne, men det er ikke noget, der er nyttigt.
Men i dag ved vi jo, at tænderne faktisk er lige så vigtige som de andre funktioner, vi har, for, at vi fungerer, og derfor må vi også tage dem med.
Jeg har været inde på det med prioriteringen i mine bemærkninger, men jeg vil sige, at vi med det her finanslovforslag bare har villet fremlægge, at vi er villige til at prioritere.
Vi er ikke enige i det, som regeringen og Dansk Folkeparti har lavet, men det er altså ikke, fordi vi ikke har prioriteret.
Vi har villet det her.
Men samtidig vil jeg gerne understrege, at vi faktisk har sagt, at vi pålægger regeringen inden den 1. november at fremsætte forslag til ændring af sundhedsloven, og det er jo sådan, at det kan indgå i finansloven, hvis der er en vilje til at lade det indgå i finansloven.
Det kan godt være, at vi burde have sagt den 1. oktober eller noget i den stil, men nu har vi altså sagt den 1. november.
Men vi håber stadig væk, at det vil indgå i den næste finanslov.
Det er det, vi synes er vigtigt.
Noget andet, jeg vil sige, som hænger sammen med det her, er, at vi ikke mener, at man bare skal kigge på sygesikringen.
Vi må kunne tage sundhedsområdet som sådan med.
Det er trods alt en diagnose, og det er tilfældigt, om man får en tanddiagnose, eller om man får en anden diagnose.
Der skal man behandles, og der burde man også blive behandlet gratis i Danmark.
Jeg synes nok, at vi, når vi kigger på sundhedsvæsenet og den udvikling, der er, kan spørge os selv om, hvorfor man f.eks. skal have en fedmeoperation, men ikke en tandoperation, eller hvorfor man skal have en øjenoperation, selv om man ikke direkte er forhindret i at bruge sine øjne, og ikke hjælp til tandbehandling.
Derfor synes jeg, at vi må gå igennem det og prøve at kigge på, hvorfor det her er faldet ud, og det er det jo af historiske grunde.
Men var det så ikke muligt, at vi kunne tage de allervigtigste af de her sygdomme med og give gratis tandbehandling til de mennesker?
Ministeren listede alle de tilskudsmuligheder op, der var, og der var også et videncenter og sådan noget.
Et videncenter kan man ikke bruge til ret meget andet end at finde ud af, hvad det er, man fejler.
Men man får jo ikke på den måde gratis behandling af et videncenter.
Det er da udmærket at have et videncenter, men det, der er afgørende, er, om der er et tilskudssystem, der virker over for de her mennesker, og det er der altså ikke, vil jeg sige til ministeren, det virker ikke ude i kommunerne.
Det er ikke sådan, at man, selv om man faktisk har en økonomisk meget dårlig situation, kan få den fornødne hjælp.
Sådan er det ikke.
Men i øvrigt vil jeg gerne sige, at vi ikke mener, at man nødvendigvis skal være fattig for at få den her hjælp.
Vi mener, at det er urimeligt, at man ikke kan få den fornødne hjælp, når man rammes af en sådan tandsygdom, nøjagtig som hvis man rammes af andre handicap, hvor man heldigvis her i landet stadig væk kan få den fornødne hjælp.
Det håber jeg man vil blive ved med at kunne.
Det synes vi er det overordnede.
Men jeg vil så også godt sige, at de der tilskud, ministeren snakker om, ikke eksisterer.
Det er helt tilfældigt, om man kan få det eller ej.
Det skal være en rettighed, mennesker, der har en sygdom, har, og det er det, det her forslag går ud på.
Jeg vil sige, at jeg tager det som et tilsagn om, at fru Vivi Kier vil oplade sin røst – det er jeg nu ikke i tvivl om at hun vil – i den konservative gruppe og også nævne det her som et faktisk problem for nogle ganske konkrete mennesker.
Vi snakker ikke om almen gratis tandpleje.
Vi snakker om nogle mennesker, som har en sygdom, som er diagnosticeret.