runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Holger K. Nielsen (SF), 2016-02-26:
Vi har jo fra justitsministeren hørt et virkelig gennemført argument for, at man hellere bør genåbne Irak- og Afghanistankommissionen frem for at vedtage det her.
Og egentlig opfatter jeg heller ikke, at regeringen – eller i hvert fald ministeren– er så afvisende over for det, forudsat at man også undersøger det, som skete i 1990'erne under tidligere regeringer.
Da det forslag kom fra Venstre tidligere, var det, sådan som vi så det, udelukkende for at trænere sagen og sabotere udvalgsarbejdet, og derfor kunne vi ikke støtte det dengang.
Men altså, hvis det er en forudsætning for, at vi kan få gang i det igen, vil vi da i hvert fald fra SF's side være meget, meget villige til at se på det.
Og derfor vil jeg godt spørge meget præcist: Hvis der bliver fremsat et forslag til behandling her i Folketingssalen om, at man genåbner kommissionen og inkluderer hændelserne i 1990'erne i Jugoslavien, vil Venstre så stemme for et sådant forslag?
Torsten Schack Pedersen (V), 2016-02-26:
Vi har klart sagt, at vi synes, kommissionen har været problematisk og politisk, og derfor har vi sagt, at vi ville lukke den.
Det har vi gjort.
I forhold til noget af den debat, der har været tidligere, om, hvordan man politisk står til ansvar for det her: Jeg var ikke medlem af Folketinget, da den første beslutning blev truffet, men jeg har været med i fire valgkampe, hvor det her er blevet diskuteret, og i de to første valgkampe, jeg var med i, nemlig i 2005 og 2007, blev det her indgående diskuteret.
Det har været vigtige temaer i enhver folketingsvalgkamp, som jeg har været med i, og der har vælgerne jo så også kunnet gøre det politiske ansvar gældende, med hensyn til hvad konsekvenserne skulle være for de partier, der stemte for eller stemte imod de pågældende beslutninger.
Jeppe Jakobsen (DF), 2016-02-26:
For det første vil jeg gerne anholde synspunktet om hensynet til de udsendte soldater.
Jeg har endnu ikke mødt soldater, som har sagt, at de har følt, at deres indsats på nogen måde er blevet forklejnet af nedlæggelsen af Irak- og Afghanistankommissionen.
Og derfor er jeg jo rigtig glad for, at vi ikke bruger en masse skattekroner på politisk drilleri, som vi i stedet for kunne bruge til en bedre indsats for veteranerne i Danmark.
Martin Lidegaard (RV), 2016-02-26:
Altså, nu har jeg ikke et fuldstændigt overblik over, hvilke dokumenter der foreligger, herunder hvor mange bidrag – altså konklusioner, om jeg så må sige – Irakkommissionen er nået frem til.
Det synes jeg er noget af det interessante, for der begynder man at stykke nogle af brudstykkerne sammen til samlede konklusioner, og det ville jo være spændende.
Det, man kan sige er udfordringen der, er, hvis der er nogen personer nævnt, som skulle have haft mulighed for at udtale sig.
Men jeg må sige, at jeg ikke kan forestille mig, at det kan blive mere fragmenteret og mere rodet, end det er lige i øjeblikket.
Jeppe Jakobsen (DF), 2016-02-26:
Tak for det.
Ordføreren siger, at de her mange små brudstykker ikke bidrager til et klart billede af situationen.
Mener ordføreren så, at man ville få et klart billede af den komplicerede situation, det var at gå i krig i Irak og Afghanistan, hvis man samlede flere brudstykker og fik et lidt større brudstykke?
Martin Lidegaard (RV), 2016-02-26:
Vi betragter det her som en ekstraordinær situation.
Jeg synes også godt, at man kan tillade sig at sige, at det er en ekstraordinær situation, når en kommission, der er så tæt på at aflevere sit arbejde, bliver lukket.
Og derfor er vi også nødt til at tage ekstraordinære midler i brug, hvis ikke man kan finde en mindelig løsning.
Derfor skal mine sidste ord her være, at det håber jeg inderligt at Venstre vil overveje at gøre i den her sag.
Det vil være godt for sagens substans, for værdigheden i det her Ting, over for de mennesker, vi har sendt i krig.
Og det modsatte vil i øvrigt også – i al stilfærdighed – være kedeligt oven på de problemer, der har været med at respektere Folketingets flertal i de seneste uger.
Jan E. Jørgensen (V), 2016-02-26:
Two wrongs don't make a right, som man siger på engelsk.
Altså, en fejl bliver ikke gjort bedre af, at man begår en ny fejl.
Og jeg er med på, at Det Radikale Venstre mener, det var en fejl at nedlægge Irak- og Afghanistankommissionen, men det gør det jo ikke bedre, at man så begår en ny fejl, endda en større fejl, som vil få betydning.
For man vil da opleve, at et folketingsflertal på et senere tidspunkt vil sige: Jamen det er da ikke anderledes end det, I selv gjorde.
Det kan Det Radikale Venstre da ikke stå her og hidse sig op over.
Hvorved adskiller det sig fra den beslutning, man selv traf i sin tid?
Tænk det nu godt igennem.
Pas nu på ikke at gøre mere skade end højst nødvendigt.
Martin Lidegaard (RV), 2016-02-26:
Det vil jeg gerne sige helt tydeligt og klart: Jeg mener ikke, at det her danner præcedens, for jeg mener, det er en ekstraordinær situation, at man for første gang i danmarkshistorien har lukket en kommission, der var så tæt på at gøre sit arbejde færdigt.
Det er en ekstraordinær situation: 70.000 dokumenter er udleveret og gennemgnasket i en kommission, der sidder og skal til at lave de sidste afhøringer og skrive sine konklusioner – og så lukker man den lige før lukketid.
Det er en ekstraordinær situation.
Det er et brud på gældende praksis, som vi plejer at have herinde i Folketinget.
Og derfor er man som folketingspolitiker her lidt sat skakmat, for hvordan skal man reagere i en situation, hvor den udøvende magt vælger at gøre det.
Altså, det er jo svært.
Det er ikke Folketinget og Radikale Venstre, der skaber den ekstraordinære situation, og derfor mener jeg heller ikke, at den danner præcedens for helt almindeligt virke.
Jeppe Jakobsen (DF), 2016-02-26:
Hvordan forestiller ordføreren sig at det danske forsvar opererer?
Forestiller ordføreren sig, at det er sådan, at når man har gjort sig nogle erfaringer om, hvordan en militær indgriben fungerer godt, så skrotter man dem, fordi man starter en ny mission op?
Eller tror ordføreren, at man måske kunne drage nytte af de erfaringer og bygge videre på dem og dermed videreføre dem i en kommende mission?
Jan E. Jørgensen (V), 2016-02-26:
Det er altså nogle principper, der er på spil i dag.
Og jeg er helt med på, at Det Radikale Venstre er ærgerlige over, at kommissionen blev nedlagt.
Det er et synspunkt, jeg har stor respekt for.
Altså, man vil konstituere en tilstand, hvor et flertal i Folketinget til enhver tid, i en hvilken som helst sag kan tilsidesætte offentlighedslovens bestemmelser og få indsigt i interne regeringsdokumenter, som er blevet skrevet i den forvisning, at der ikke var offentlighed.
Og når vi har kommissioner, er det jo netop, for at kommissionen kan sidde med de her dokumenter i fortrolighed, og at det ikke alt sammen bare bliver lagt ud.
Jeg vil gerne spørge Det Radikale Venstre, som jeg har stor respekt for, og som jeg kender som et seriøst og ansvarligt parti, om de er villige til at bryde med den praksis og den retstilstand, vi har på det her område, og lave en helt ny, hvorefter man kan få adgang til alle mulige interne regeringsdokumenter – hvilket jo kunne blive ganske muntert, ikke mindst med tanke på den sidste regering, hvor der vist ikke altid blev set helt ens på alle sager.
Martin Lidegaard (RV), 2016-02-26:
Nu skal det bedste jo ikke blive det godes fjende her.
Altså, alle ved, hvad jeg og Radikale Venstre ville foretrække.
Når vi kan støtte det her forslag, som bliver noget rod, fordi man skal til at sortere i alle de her dokumenter, så er det, fordi det dog alligevel er bedre for offentligheden at få adgang til de dokumenter, der giver mening forvaltningsmæssigt osv., end det er slet ikke at få adgang til noget som helst af det kæmpearbejde, som allerede er blevet udført, især fordi alternativet jo er, at vi fortsætter med at få stykbidder i medierne, som ingen kan forholde sig til, fordi der ikke er et samlet billede.
Men at vi skal vælge den – det anerkender jeg gerne – ringere løsning, skyldes jo, at regeringen tvinger os ud i den situation.
Torsten Schack Pedersen (V), 2016-02-26:
Nu må man lige tage tingene i den rigtige rækkefølge.
Altså, kommissionen er lukket, færdig.
Den Radikale ordfører siger, at det her godt nok er noget rod, men så må man jo tage ansvar for det rod, man er ved at lave.
Altså, kommissionen er lukket nu, færdig.
Nu er der et forslag, som De Radikale godt nok siger er noget rod, og så må man ligesom tage ansvar for det.
Det synes jeg man skal være fair nok at sige, altså at det er noget rod, som De Radikale påtager sig et medansvar for.
Det synes jeg bare lige bør stå klart.
Det, vi diskuterer, er, hvad det er, der kommer ud af det konkrete forslag, der ligger, og det har den radikale ordfører sagt er noget rod.
Men det er så noget rod, De Radikale vil støtte, og det er så fair nok.
Martin Lidegaard (RV), 2016-02-26:
Det fremgår udtrykkeligt af forslaget, at man godt er klar over, at det ikke er alle dokumenter, der kan udleveres, og derfor kan vi støtte forslaget.
Men når det er sagt, er der da ingen tvivl om, at det er noget rod; men det rod er det hverken forslagsstillerne eller Radikale Venstre der har bragt regeringen ud i.
Det er jo regeringen, der har truffet det valg, og som så efterfølgende har kunnet se den ene historie efter den anden blive udrullet i pressen, der med al ønskelig tydelighed viser, at det ikke er alle sten, der er vendt.
I stedet for at tage konsekvensen af det og lade kommissionen gøre sit arbejde færdigt med alle de fordele, der er ved det – retssikkerhedsmæssigt, forvaltningsmæssigt osv. – holder man krampagtigt fast i, at man ikke vil lade kommissionen gøre sit arbejde færdigt, samtidig med at man bedyrer, at man ikke har noget at skjule.
Altså, det er svært at forstå, tror jeg, for de fleste mennesker.
Og ja, når der så kommer et forslag, der gør, at vi i det mindste kan komme et lille stykke ad vejen, så er det altså ikke mig og Det Radikale Venstre, der træffer det valg; det er regeringen.
Jeg er med på, at der er en del af de her dokumenter, som vi af alle de hensyn, som justitsministeren var inde på, kommer til at tage væk, og jeg er også med på, at det er en meget ressourcekrævende proces, sikkert mere ressourcekrævende end at lade kommissionen gøre sit arbejde færdig
Torsten Schack Pedersen (V), 2016-02-26:
Jeg vil gerne kvittere for, at den radikale ordfører siger, at nogle af de bekymringer, som justitsministeren har rejst, i forhold til det forslag, vi nu diskuterer, alligevel har gjort et vist indtryk.
Hvorvidt Irak- og Afghanistankommissionen skal genopstå, er ikke det forslag, vi forholder os til nu.
Det er, hvorvidt dokumenterne skal udleveres.
Jeg skal bare høre: Når den radikale ordfører siger, at selv om der er nogle bekymringer i forhold til det – jeg formoder, det bl.a. er udlevering af interne regeringsdokumenter – så er man alligevel klar til at gå på kompromis med de principper, fordi man så vil bruge det som et politisk brækjern til at opnå et andet formål.
Det må jo være det, der er det væsentlige.
Jeg tror, at sådan noget som retssikkerhed plejer at være noget, man hører De Radikale tale om, også lidt mere end blot ved festlige lejligheder.
Så hvordan kan det være, at de retssikkerhedsmæssige bekymringer, som justitsministeren har rejst – adgang til interne regeringsdokumenter – aligevel får De Radikale til at sige, at de støtter forslaget?
Rasmus Nordqvist (ALT), 2016-02-26:
Jamen spørgeren er netop inde på kernen i den her problematik, netop, at vi bliver militært klogere, men at vi politisk også skal blive klogere på det, der foregår.
For selvfølgelig tager man sine erfaringer med sig, men det er jo også forskellige lande – vil jeg håbe, jeg håber ikke, der er behov for at gå ind i de samme situationer igen.
Så ja, man kan tage nogle erfaringer med sig, og andre må man skabe fra bunden.
Men det er bare afgørende, at vi får en gennemsigtighed, så vi ved, på hvilket grundlag man har truffet de her beslutninger, og hvordan man har ageret i situationen.
Pelle Dragsted (EL), 2016-02-26:
Jamen til det sidste kan jeg bare sige, at Enhedslisten stadig væk står fuldt bag det ønske, så hvis Venstre har tænkt sig at fremsætte et forslag om, at mindretal skal kunne nedsætte kommissioner, står vi gerne til rådighed med vores mandater.
Men det er at tale udenom, hr. ordfører.
Og så siger ordføreren, at det er, fordi man ikke har undersøgt tidligere krige, og at det er usædvanligt.
Det synes jeg nu egentlig ikke, for der er jo ikke nogen tvivl om, at Irakkrigen og hele den sag har været noget, der i den grad har optaget danskerne, også på et helt andet niveau end de tidligere krige.
Men lad det nu ligge.
Hvis det nu er sådan, at det er det, der er problemet, hvis det er det, der er det politiske,
hvorfor er det så, at Venstre ikke genstarter den her kommission og så bare beder den om som et appendiks også at undersøge grundlaget for krigene i Jugoslavien?
Det må være de krige, som ordføreren henviser til.
Hvorfor ikke gøre det i stedet for at lukke det hele ned?
Torsten Schack Pedersen (V), 2016-02-26:
Der er rigtig mange argumenter for, at det er politisk, men lad mig bare bruge et enkelt eksempel.
Uden at det skal blive til en lang historieskrivning, kan man vel også diskutere andre situationer, hvor Danmark har indsat soldater og har deltaget i konflikter, også uden et FN-mandat.
Man kan så spørge: Hvorfor valgte den tidligere regering så entydigt at slå ned på de her to ting?
Og som sagt synes jeg, at indrømmelsen af, at man ikke fra rød bloks side ville stå ved det, man var gået til valg på – altså op til valget i 2011 – om at kunne lade et mindretal på to femtedele nedsætte kommissioner, vel egentlig er et klart udtryk for, at man ikke ville risikere, at kommissioner kunne bruges i det politiske arbejde, så et mindretal kunne bruge en kommission i en reel politisk uenighed, sådan som der har været omkring det danske engagement i både Afghanistan og Irak.
Jeppe Jakobsen (DF), 2016-02-26:
... baggrunden for, at man valgte at gå ind i Afghanistan, og at man valgte at stemme for B 37 og B 45 fra anden folketingssamling 2001-02, var, at man ville forhindre, at al-Qaeda havde et frirum i Afghanistan.
Denne mission, som skulle afklares, som det stod i kommissoriet til Irak- og Afghanistankommissionen, er lykkedes.
Holger K. Nielsen (SF), 2016-02-26:
Nu skal jeg ikke gå i polemik med den interne diskussion i Dansk Folkeparti, men forleden dag kunne vi læse, at hr. Søren Espersen, udenrigsordføreren, meget klart sagde til Politiken, at indsatsen i Afghanistan havde været en kæmpe fiasko.
Det var en meget klar udtalelse fra hr. Søren Espersen.
Og det var netop på baggrund af, at Taleban er på vej frem igen i de områder, hvor vi har mistet de fleste soldater og havde den største indsats.
Det er klart, at der kan være forskellige vurderinger af det, men jeg tror ikke, at man skal gå ret meget rundt i forsvaret og snakke med folk uden for referat, før man bliver bekræftet i, at det ikke var så godt, som hr. Jeppe Jakobsen forsøger at give udtryk for, og at det faktisk har været fiaskoer.
Den er man nødt til at have frem i lyset.
Jeppe Jakobsen (DF), 2016-02-26:
Jeg deler ikke opfattelsen af, at Irakkrigen og Afghanistankrigen var fiaskoer.
Som nævnt støttede Dansk Folkeparti, at vi ind i Irak for at vælte en diktator, som havde for vane at slå sin egen befolkning ihjel.
Det lykkedes som bekendt.
Dansk Folkeparti støttede interventionen i Afghanistan for at sikre, at al-Qaeda ikke havde et frirum i Afghanistan, hvor de kunne planlægge deres ugerninger.
Og mig bekendt er al-Qaeda slået tilbage i Afghanistan.
Så jeg deler ikke hr. Holger K. Nielsens opfattelse af Irak- og Afghanistankrigene som totale fiaskoer.
Holger K. Nielsen (SF), 2016-02-26:
Jeg har fuld respekt for, at hr. Jeppe Jakobsen har erfaringer fra forsvaret, og også for, at han har talt med veteraner.
Jeg tror fuldt ud på det, han siger, nemlig at de ikke føler, at der er behov for det.
Men vi er altså også nogle, der har talt med andre fra forsvaret, andre veteraner, som har en anden opfattelse, og det synes jeg at Dansk Folkeparti skulle respektere.
Det har jo meget at gøre med, og det er i virkeligheden den vigtige, principielle diskussion her, at hvis vi ser på, hvordan udfaldet har været i Irak og Afghanistan – Politiken havde forleden dag en artikel om, hvordan det står til i Gereshk og Lashkargahområdet, hvor vores soldater har været – og hvordan Taleban er gået frem,
så må man jo erkende, at man ikke har opnået det, man skulle opnå, at det har været fiaskoer.
Det er da meget relevant for de fædre og mødre, der har mistet deres drenge dernede, og de andre, der har sat deres liv på spil, at finde ud af, om grundlaget for den indsats, hvor de satte deres liv på spil, var i orden.
Er det ikke det?
Jeppe Jakobsen (DF), 2016-02-26:
Nu sagde spørgeren, at det var den største fagforening, der havde rejst kritikken, men det er jo ikke den fagforening, som repræsenterer flest af dem, som faktisk har været i Irak og Afghanistan.
Selvfølgelig skal der være et politisk ansvar for beslutningen.
Det politiske ansvar tilfalder i både Afghanistansituationen og Iraksituationen bl.a. Dansk Folkeparti, i og med at vi støttede begge indsatser.
Det ansvar påtager vi os, og hvis der er nogen, der ønsker at spørge os om, hvorfor vi valgte at bidrage i de to indsatser, vil jeg igen henvise til B 37 og B 45 fra 2. folketingssamling 2001-02 og B 65 fra folketingssamlingen 2002-03, hvor hr. Peter Skaarup her fra Folketingets talerstol godtgjorde, hvorfor Dansk Folkeparti fandt det nødvendigt at gribe ind i både Irak og Afghanistan.
Eva Flyvholm (EL), 2016-02-26:
Jeg mener stadig væk, og det er jo også det, der bliver peget på af mange, mange af de her mennesker, at der er et politisk ansvar.
En ting er, at der kommer en militær evaluering af de her krige, men mange efterlyser, og det gør de også fra officerernes side, at der kommer en politisk evaluering af, hvad det var, der foregik her.
Alle andre lande har gjort det her.
Hvordan kan man fra Dansk Folkepartis side bare lade stå til og sige: Vi har ikke et politisk ansvar for de beslutninger, der er blevet truffet, og de mennesker, vi sendte i krig her.
Rigtig mange af veteranernes forældre og pårørende har jo også ønsket, at der skal komme den her afklaring.
Hvorfor er det ikke noget, man lytter mere til?
Eva Flyvholm (EL), 2016-02-26:
Mange tak.
I forhold til det, ordføreren siger, om de danske soldater vil jeg gerne henlede opmærksomheden på, at Jesper K. Hansen, som er formand for Centralforeningen for Stampersonel – det er altså den største fagforening for medarbejdere i forsvaret – sagde i forbindelse med nedlæggelse af Irakkommissionen, og jeg kan måske lige læse det op: »Når der er tvivl om legaliteten af den danske krigsførelse, falder det tilbage på soldaterne og det, de gør ude i verden.
Det er vores holdning, at alle sten bør vendes, så vi kan få det frem i lyset, hvis der er noget, som ikke har været i orden.«
Jeg vil gerne høre, hvordan ordføreren bare kan negligere, at den største forening, og i øvrigt også Officersforeningen, er ude at kritisere, at man nedlægger Irak- og Afghanistankommissionen, og siger, at det er så vigtigt, at vi får de her oplysninger frem i lyset – også for de danske soldater.
Jeppe Jakobsen (DF), 2016-02-26:
Ligesom alle andre, der har plads her i salen, har jeg også underskrevet grundloven, og det er jo det, man må henholde sig til.
Men jeg vil gentage, hvad jeg sagde for ganske kort tid siden: Der er ikke nogen afstemning i dag, og der er ikke noget, som siger, at det nødvendigvis ender med, at regeringen bliver bragt i mindretal på den her sag.
Så indtil da er det en hypotetisk situation, og jeg har forstået, at det er bedst ikke at forholde sig til dem.
Nikolaj Villumsen (EL), 2016-02-26:
Altså, det citat, som jeg lige brugte, var faktisk et citat fra et tidspunkt, hvor det heller ikke var vedtaget, men hvor det bare lød meget, meget klart fra Dansk Folkeparti, at følger en regering ikke et flertal i Folketinget, er det en hån mod folkestyret.
Så jeg skal bare høre: Er det sådan, at Dansk Folkeparti respekterer, at folkestyret bliver hånet, bare det går i Dansk Folkepartis retning?
Eller er det sådan, at man vil insistere på, at folkestyret skal respekteres, og at den siddende regering selvfølgelig skal følge et flertal i Folketinget?
Tak for det.
Jeg tror, der sidder nogle veteraner og nogle soldater i deres fagforening, der er kede af, at Dansk Folkeparti fuldstændig ignorerer deres henvendelser og holdning om, at kommissionen bør åbnes.
Men nok om det – det må være for Dansk Folkepartis egen regning.
Det, jeg godt kunne tænke mig at høre fra Dansk Folkepartis ordfører, vedrører det her med, at regeringen ikke har tænkt sig at følge et flertal i Folketinget.
Det plejer jo at være noget, som Dansk Folkeparti på ingen måde kan lide.
Hvis vi eksempelvis tænker tilbage til den sidste periode, lød det fra Dansk Folkepartis hr. Dennis Flydtkjær, da den daværende regering ikke ville følge et flertal i Folketinget i forhold til børnechecken, at det var en hån mod folkestyret.
Så kunne jeg bare godt tænke mig at høre fra Dansk Folkeparti: Vil man virkelig fra Dansk Folkepartis side i den her sag acceptere det, hvis regeringen håner et flertal i Folketinget, altså håner folkestyret og ikke følger en beslutning, når den bliver vedtaget med et flertal?
Jeppe Jakobsen (DF), 2016-02-26:
Så vidt jeg ved, er det i dag en førstebehandling af B 52, og der er ikke nogen afstemninger på programmet i dag vedrørende B 52.
Så derfor er der jo ikke noget folketingsflertal imod regeringen i den her sag.
Centralforeningen for Stampersonel er den største fagorganisation inden for forsvaret, fordi de også organiserer søværnets og flyvevåbnets personel og deres menige personale.
Den største fagforening, når man måler på de folk, som var udsendt til netop Irak og Afghanistan, er Hærens Konstabel- og Korporalforening, HKKF, og deres formand har mig bekendt sagt, at han ikke har mødt nogen blandt sine medlemmer, som har nogen som helst holdning om, at den her kommission er vigtig for deres selvforståelse.
Pelle Dragsted (EL), 2016-02-26:
Det bliver ved med at blive sagt fra Venstres side, at kommissionen var politisk, men det er jo ikke begrundet endnu.
Altså, hvad er det i det kommissorium, der er politisk?
For mig at se er det politiske en nedlæggelse af kommissionen, som handlede om at forsvare nogle snævre partiinteresser, fordi det – måske ved et tilfælde – var en Venstreregering, der sad ved magten i de år, hvor de her krige blev gennemført.
For os i Enhedslisten er det fløjtende ligegyldigt, om det var en Venstreminister eller en socialdemokratisk minister eller en radikal minister, men vi har brug for at få det undersøgt.
Så kan ordføreren ikke forklare: Hvad er det politiske i det kommissorium, der ligger?
Hvad er det politiske i, at vi gerne vil have undersøgt, hvor mange fanger der blev udleveret, og hvad deres skæbne var?
Hvad er det politiske i det spørgsmål?
Hvad er det politiske i, at vi vil have undersøgt, om ministre – ja, det drejer sig om Venstreministre, fordi det nu engang var Venstre, der sad i regering i den periode – misinformerede Folketinget om, hvorvidt man f.eks. havde viden om, at fanger, der blev udleveret, risikerede at blive udsat for drab og tortur?
Hvad er det politiske i det?
Handler det her ikke bare om, at Venstre ønsker at forsvare nogle fremtrædende medlemmer, som sad på ministerposter i den pågældende periode?
Trine Bramsen (S), 2016-02-26:
Det falder mig lidt for brystet, at det ikke lader til, at ordføreren forstår alvoren i den her sag.
Det handler om de mange tusinde, der har været involveret i krigshandlinger i Irak og Afghanistan, og det handler om en kommission, der på helt usædvanlig vis er blevet nedlagt.
Det er ikke tidligere sket i danmarkshistorien.
Så at begynde at drage paralleller til betalingsringen
forekommer mig at være meget besynderligt.
Men jeg vil gerne spørge ordføreren, når det nu er, vi stiller krav om, at danske soldater, når de er udsendt, skal lære af det, og når vi konstant stiller krav om evalueringer af vores forsvar, hvorfor vi politikere så ikke skal lære af det.
Hvorfor skal vi ikke lære af de beslutninger, vi tog, I tog, da den tidligere Venstreregering traf beslutning om at deltage i de to krige?