runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Østergaard (RV), 2009-03-13:
Jeg kunne godt tænke mig at spørge hr. Peter Skaarup, om Dansk Folkeparti principielt har noget imod, at der er domstolskontrol med aflytningerne.
Jeg håber og tror jo, at svaret er nej, og derfor vil jeg bare sige, at når man nu vil hæve det til 8 uger, vil det jo så betyde, at man her kan aflytte personer - i regeringens forslag er det 4 uger, i Dansk Folkepartis forslag er det 8 uger - uden dommerkendelse.
Vil hr. Peter Skaarup ikke medgive, at det ville være en fordel, om politiet hurtigst muligt efter at have udvidet deres aflytning til at gælde andre personer end den, de har fået kendelse på, søgte at få en dommerkendelse på det, og ville det ikke retssikkerhedsmæssigt være at foretrække?
Tom Behnke (KF), 2009-03-13:
Nu synes jeg lige, at vi skal prøve at afgrænse debatten til det, som forslaget handler om, for fru Line Barfod prøver jo helt bevidst på at sige nogle ting, som af befolkningen og dem, der lytter til debatten, kan blive opfattet, som om det her forslag går langt længere, end det rent faktisk gør.
Fru Line Barfod nævnte det eksempel med at benytte sin arbejdsgivers telefon.
Er det ikke rigtigt, vil jeg spørge fru Karen Hækkerup om, at hvis vi går ind i retsplejelovens § 783, stk. 2, nr. 3, står der helt klart og tydeligt der, at ved særlige situationer skal der ske indberetning til domstolene inden for 24 timer, og så er der nævnt f.eks. læger, advokater og arbejdsgivere.
Det vil sige, at det eksempel, som fru Line Barfod prøver på at afspore debatten med, simpelthen er faktuelt forkert.
Lige nøjagtig i den situation er der en 24-timers-regel.
Morten Østergaard (RV), 2009-03-13:
Jamen det er jo sådan med domstolskontrol, at det jo er noget bøvl, ikke?
Man er nødt til få fat i en dommer, man skal samle materialet sammen, man skal fremlægge det, og det er på alle måder, vil jeg tro, noget bøvl.
Det var da meget nemmere, hvis man ikke skulle have dommerkendelser.
Men det er der jo så heldigvis ikke nogen der synes at vi trods alt kan bære i et retssamfund.
Derfor er det afgørende spørgsmål jo her, synes jeg, at skelne mellem det forhold, at man aflytter alle en mistænkts telefoner, og det forhold at man aflytter andre end den mistænkte.
Og det er bare der, jeg vil spørge hr. Peter Skaarup, om det ikke - også med den kritik, der er fra bl.a. Advokatsamfundet - alligevel giver anledning til overvejelser og til at sige, at hvis det som et led i en aflytning, man har fået kendelse til, viser sig, at man er nødt til at inddrage andre personer, så bør det være politiets opgave hurtigst muligt at søge en dommerkendelse herom - og ikke, som hr. Peter Skaarup foreslår, at det kan vare flere måneder, før domstolene nogen sinde hører om, at yderligere borgere er blevet inddraget i aflytningen.
Peter Skaarup (DF), 2009-03-13:
Jeg synes, at hr. Morten Østergaard lægger sådan en grundlæggende mistillid til politiet for dagen, for det, der så i givet fald skulle være tilfældet, hvis man fulgte den logik, som hr. Morten Østergaard følger, var, at politiet nærmest i ond tro skulle ønske at aflytte nogle personer, som det ikke var relevant at aflytte i forbindelse med efterforskningen.
Og jeg tror altså ikke, at der hos politiet er nogen, der overhovedet har tid til i ond tro at aflytte andre end præcis dem, man går efter for at afsløre eksempelvis narkokriminalitet, altså salg af narko via pushere til nogle af de ulykkelige kunder, der er på det marked.
Så jeg er ked af, hvis der med det her er tale om mistillid, for jeg mener, det er fuldstændig ubegrundet at have mistillid til de myndigheder, der skal tage sig af den her indsats, og som er hårdt presset på ressourcer og også af bureaukrati, som vi kan læse ud af det her forslag.
Hr. Morten Østergaard må jo ligesom blive enig med sig selv om, hvordan han vil argumentere.
Jeg tror, vi har en god del indflydelse, og jeg er enig i den del af hr. Morten Østergaards argumentation, hvor han sagde, at vi fremsatte vores forslag i oktober 2008, og at regeringen så er fulgt efter med noget her i februar.
Nu står vi forhåbentlig med noget, hvor der er flertal for det, vi egentlig godt kunne tænke os, nemlig nogle smidigere regler og nogle gode, praktiske ting, som politiet kan bruge i det daglige arbejde.
Vi kunne godt tænke os at få endnu en lille praktisk ting, der ikke har noget med retssikkerheden at gøre, på plads.
Det er, at man også fik lidt mere tid til de aflytninger, og det må vi så se om vi kan komme igennem med.
Men selve det, at man imødegår de kriminelle, ved at man kan aflytte alle de telefoner, en organiseret kriminel har, i stedet for at gå til retten, hver gang den pågældende får en ny telefon, synes jeg egentlig er meget godt.
Så jeg synes sådan set, det er meget godt gået af Dansk Folkeparti i dag.
Morten Østergaard (RV), 2009-03-13:
Jeg konstaterer bare, at det eneste parti, der i dag må føle sig fuldstændig isoleret, jo er Dansk Folkeparti, som står alene med sit forslag om, at prøvelse ved en dansk domstol kan vente et par måneder, og at alle mulige telefonnumre skal kunne aflyttes, uanset hvilken forbrydelse der er begået.
Her står Dansk Folkeparti jo helt, helt isoleret med et synspunkt, man kan kalde ekstremt højreorienteret, hvis man vil.
Men jeg er sådan set ikke optaget af at sætte etiketter på.
Det, jeg synes er afgørende, er, om man står inde for eller ikke står inde for retssikkerheden, og jeg synes, den meget store indflydelse - det anerkender jeg gerne - Dansk Folkeparti har på dansk retspolitik qua den jernnæve, man holder regeringen i, er stærkt betænkelig.
Det er jo ikke nogen hemmelighed, at Dansk Folkeparti fremsatte beslutningsforslaget her i oktober, og så kommer regeringen nu halsende med et lovforslag, hvor man møder Dansk Folkeparti nogenlunde på halvvejen.
Det er betænkeligt, at et parti, der har så stor indflydelse på regeringen, har et så lille engagement, når det drejer sig om at sikre en helt fundamental rettighed i det danske samfund, nemlig retssikkerheden.
Peter Skaarup (DF), 2009-03-13:
Det er måske en lille overdrivelse at kalde det et yderfløjssynspunkt, at man ikke vil støtte forslaget her, men når vi lægger det sammen med alle de andre synspunkter, som kommer fra Det Radikale Venstre, må jeg sige, at i forhold til det retspolitiske ligger Det Radikale Venstre på venstrefløjen.
Der kan være nogle andre områder, hvor man ligger mere i midten eller andre steder på den politiske skala, men man står sammen med Enhedslisten og som regel SF - tror jeg i virkeligheden, når det kommer til stykket - forholdsvis samlet om det, jeg vil kalde en slap retspolitik, og det her er ikke det eneste eksempel på det.
Hr. Morten Østergaard kan synes, at det ikke er rigtigt, men det ændrer ikke ved, at jeg synes, det er en rigtig betegnelse.
Morten Østergaard (RV), 2009-03-13:
Jeg kan forstå på ordførerens bemærkninger, at Det Radikale Venstre er på yderfløjen.
Det betyder altså, at hvis man går ind for retsplejeloven, som den er i dag med hensyn til indgreb i meddelelseshemmeligheden, er man et yderfløjsparti, og det gør jo ret mange partier til yderfløjspartier.
Men det eneste parti, der er fuldstændig isoleret, når det gælder lemfældig omgang med retssikkerheden, er jo sådan set Dansk Folkeparti, som ikke har fået et eneste andet partis tilslutning til sit forslag.
Fra radikal side sagde vi, at vi er villige til at indføre muligheden for aflytning af personer, men der skal en kendelse til for hver person.
Hvis hr. Peter Skaarup mener, at det er et yderfløjssynspunkt i dansk retspolitik, når man synes, at politiet skal have en dommerkendelse for at kunne aflytte personer, fortæller det jo nok mere om Dansk Folkeparti end om Det Radikale Venstre.
Brian Mikkelsen (KF), 2009-03-13:
Jeg vil godt takke alle de retspolitiske ordførere for den overordnet positive modtagelse af regeringens forslag.
Det er glædeligt, at der er så massiv, bred opbakning til at fremme politiindsatsen mod bl.a. bandekriminaliteten ved at udvide adgangen til retskendelse om telefonaflytning m.v. gennem at angive den person, som aflytningen angår, så vi altså får personen aflyttet.
Så har der været rejst en masse spørgsmål frem og tilbage, op og ned.
Bundlinjen er, at der er et komfortabelt flertal for, at vi nu får aflyttet »på person« for at lette politiets efterforskning, for at lette politiets arbejde i kampen mod de kriminelle miljøer, der er rundtomkring i Danmark.
Udgangspunktet for regeringens politik er stadig væk en høj grad af retssikkerhed.
Jeg vil godt slå fast med syvtommersøm, at det her jo ikke udvider adgangen til at øge antallet af personer, der fremover vil blive aflyttet.
Det her betyder banalt set blot, at politiet får nemmere ved at få fat i forbryderne, ved at man nu må aflytte personen .
Så vi er glade for opbakningen til forslaget.
Jeg vil selvfølgelig besvare alle de spørgsmål, der måtte komme under udvalgsbehandlingen, så det her kan lande på en fornuftig måde.
Kim Andersen (V), 2009-03-13:
Det er jo nogle principielle spørgsmål, som der sådan set er givet svar på i lovforslaget.
Jeg vil gerne spørge SF's ordfører helt konkret: Var det andet end mundsvejr, da Socialistisk Folkepartis formand i sidste uge sagde, at bandekriminalitet og ulovlig våbenbesiddelse nu skulle straffes hårdt, at der ikke var nogen grund til, at man besad ulovlige våben i det her land, og gjorde man det, skulle det straffes hårdt?
Jeg kan konkludere nu, at hvis ikke man er mere positiv over for det her forslag end det, der fremgår nu, hvor man jo er principielt betænkelig ved helt fundamentale dele af lovforslaget, så var det, SF var fremme med i sidste uge ved sin egen formand, mundsvejr og hykleri af værste skuffe.
For de målsætninger, som SF's formand der gav udtryk for og gjorde sig til talsmand for, kan ikke indfries, hvis ikke vi imødekommer det lovforslag, der ligger her, så politiet får nutidige arbejdsmetoder.
Var det andet end mundsvejr?
Tom Behnke (KF), 2009-03-13:
Det, som hr. Morten Østergaard lægger op til, er, at vi skal følge de spilleregler, der er i dag.
Altså, det er jo det samme som at sige, at forslaget ikke skal være her.
Nu er der jo fremsat et forslag, fordi det er en vurdering, bl.a. fra konservativ side, at det her er nødvendigt.
Jeg er helt enig i, at der selvfølgelig er en klar balance mellem retssikkerheden på den ene side og så politiets effektivitet på den anden side, det, at vi fanger forbryderne og får dem dømt, og det er også derfor, at forslaget her ikke bare siger, at man kan gøre hvad som helst.
Det er jo faktisk kun i forhold til meget, meget grove forbrydelser, hvor vi taler om bombesprængninger, menneskehandel, røveri, grov narkokriminalitet, grov våbenkriminalitet osv.
Det, jeg gav udtryk for, i forhold til at uskyldige bliver aflyttet, var min egen personlige holdning til det.
Jeg vil gerne bidrage alt det, jeg overhovedet kan, til at hjælpe politi og anklagemyndighed til, at forbrydere bliver dømt.
Sådan har jeg det personligt.
Jeg føler det som en samfundspligt, for det er forudsætningen for, at vi har et godt og sundt og trygt samfund, at vi lovlydige borgere kan gå i fred og ro.
Morten Østergaard (RV), 2009-03-13:
Jeg har ikke sagt, at der ikke er domstolskontrol.
Jeg siger bare, at hr. Tom Behnkes argumentation lige så godt kunne bruges til at sige, at der ikke skulle være det, fordi der jo ikke er nogen, der kan have noget imod at lade sig aflytte, hvis bare det foregår på politiets præmisser og som led i en efterforskning.
Og der er det bare, jeg siger, at så er vi da kommet helt ud på overdrevet.
Men det, som jeg synes er vigtigt at holde fast i her, er, at der jo i dag i retsplejeloven med den nugældende adgang til at aflytte personer findes en forpligtelse til i særlige tilfælde allerede efter 24 timer at gå til en dommer.
Tom Behnke (KF), 2009-03-13:
Jo, men i praksis beror det jo på en misforståelse, for det er jo netop forbryderen, man aflytter.
Men hvis forbryderen hver tredje time render ind på en bestemt adresse, render ind på min adresse og benytter min telefon, er det jo ikke sikkert, at politi og anklagemyndighed lige ved, på hvilket klokkeslæt han har tænkt sig at gøre det.
Hvis man vidste det, kunne man nøjes med at aflytte på de tidspunkter, hvor han rent faktisk benytter den, men man er nødt til at lade båndoptageren køre, hver gang telefonen bliver benyttet.
Om der bliver ringet til den eller fra den, er man nødt til at have en båndoptager til lige at optage, hvad det er for noget.
Det er jo forudsætningen for at aflytte.
Når man har konstateret, at det er irrelevant for sagen, bliver det slettet med det samme.
Det andet, man skal huske på, er, at der jo er domstolskontrol.
Forudsætningen for det her er, at man får en dommerkendelse inden, at der undervejs er domstolskontrol, og at der bagefter er mulighed for domstolsprøvelse.
Så det er jo forkert at sige, at der ikke er domstolskontrol.
Morten Østergaard (RV), 2009-03-13:
Jeg syntes, at den første del af hr. Tom Behnkes ordførertale var meget nuanceret og også bidrog til at nuancere debatten.
Jeg syntes til gengæld, at den sidste del af ordførertalen var decideret mærkelig.
Altså, de argumenter, der blev fremført, kunne jo bruges for, at man helt skulle droppe domstolskontrol, fordi der jo ikke var nogen, der kunne have noget imod at lade sig aflytte.
Jeg vil bare stilfærdigt spørge: Er det ikke sådan, at man stadig væk i et borgerligt parti som Det Konservative Folkeparti har en eller anden form for højtideligholdelse af retten til privatlivets fred, altså en eller anden form for vurdering af, at der må være grænser for, hvad almindelige borgere skal tvinges til og bidrage til, uden at de på nogen måde er involveret i nogen form for kriminalitet?
Det fører mig frem til det centrale spørgsmål i den her debat, for med det, hr. Tom Behnke siger, og med den argumentation er det jo sådan, at forbryderen har alle rettighederne, for ham kan man ikke aflytte uden en kendelse, hvorimod alle de uskyldige, hvis telefon eventuelt måtte blive misbrugt af forbryderne, ikke har nogen rettigheder, for der skal der ingen kendelse være.
Meta Fuglsang (SF), 2009-03-13:
Og der er ikke nogen slinger i valsen, med hensyn til at når man begår hård kriminalitet, skal man straffes.
Det er selvfølgelig sådan, at vi alle sammen er berørt af det, der sker i øjeblikket med bandekriminalitet og de problemer, vi har omkring våben, og der er ingen slinger i valsen: Det skal straffes.
Det her lovforslag handler om en udvidelse af de muligheder, der er for aflytninger, og det indebærer nogle problemer, som vi er nødt til at kigge på.
Jeg har ikke afvist det, men jeg siger, at vi bliver nødt til at kigge på det i forbindelse med den udvalgsbehandling, der er.
Så det er to forskellige ting, og der er ingen modstrid mellem det her og det, hr. Villy Søvndal har sagt på et tidligere tidspunkt om, at man selvfølgelig skal straffes, og at man skal straffes hårdt, når man begår alvorlig kriminalitet.
Karen Hækkerup (S), 2009-03-13:
Altså, jeg kan jo næsten ikke sige andet, end at hvis der kom nogle i mit hjem, der ringede fra min telefon og dermed var skyld i, at mennesker blev smuglet, at børn skulle udnyttes seksuelt, at store partier af våben eller stoffer blev smuglet ind over vores grænser, ville jeg sådan set synes, det var i orden, at min linje blev aflyttet.
Men jeg kan godt se argumentet med, at vi skal se på, om der er mulighed for at få dommeren ind over allerede 24 timer efter, men jeg må altså omvendt sige: Hvis min telefon blev brugt til kriminalitet, som skader mennesker så meget, ville jeg synes, det var helt i orden, at man selvfølgelig sørgede for at sikre sig, at der ikke kom kriminelle og brugte min telefon og dermed bragte andre menneskers liv i fare.
Simon Emil Ammitzbøll (UFG), 2009-03-13:
Hr. Kim Andersen er imod forbryderne, kan vi høre.
Det er jo ikke nogen stor overraskelse, det tror jeg sådan set at alle 179 folketingsmedlemmer er.
Men det er jo sådan set ikke det, der er blevet forsøgt spurgt ind til over for hr. Kim Andersen, men derimod dette: Hvor meget ligger retssikkerheden hr. Kim Andersen på sinde?
Et liberalt parti som Venstre burde jo være interesseret i, at almindelige mennesker ikke pludselig mere eller mindre tilfældigt kan blive aflyttet af staten.
Er det virkelig Venstres retspolitik?
Det vil jeg godt spørge om.
Line Barfod (EL), 2009-03-13:
Det glæder mig meget at høre, at fru Karen Hækkerup åbner for, at vi kan se nærmere på det her.
Det er jo ikke kun et problem i forbindelse med den, som den mistænkte ringer til, for det er klart, at hvis den mistænktes telefon er aflyttet og han så ringer til en, så bliver den, han ringer til, også aflyttet.
Problemet er jo, at hvis fru Karen Hækkerups børn leger med nogen, hvis storebror, som måske er mistænkt for et eller andet, en gang imellem kommer og henter dem i fru Karen Hækkerups hjem, jamen så kan fru Karen Hækkerups telefon aflyttes, uden at man behøver at indhente en dommerkendelse før 4 uger senere - eller det kan være telefoner hos arbejdsgivere eller andre, der overhovedet intet har med sagen at gøre.
Og det er her, at rigtig mange mener at man er på vej for langt ud.
Kim Andersen (V), 2009-03-13:
Det forslag her forudsætter også, at man har en dommerkendelse.
Hvis man skal handle hurtigt i det øjemed at undgå en forbrydelse, skal man efterfølgende indhente en dommerkendelse.
Det fremgår helt klart af lovforslaget.
Hvis det er sådan, at man i forbindelse med efterforskning - naturligvis på baggrund af en begrundet alvorlig mistanke - også aflytter andre telefoner end telefoner, herunder med taletidskort, der tilhører den mistænkte, skal man efterfølgende afrapportere det til domstolen.
Se, det er det, der står i lovforslaget; det er retsgrundlaget for de bestemmelser, vi har om aflytning vedrørende terror.
Det er dem, vi nu udvider til andre paragraffer inden for straffeloven, som har med hård kriminalitet at gøre.
Jeg vil sige til hr. Morten Østergaard, at det er det, der står konkret, og det finder vi er retssikkerhedsmæssigt forsvarligt.
Vi finder, det er rigtigt og nødvendigt i den situation, man står i, med tiltagende hård kriminalitet.
Morten Østergaard (RV), 2009-03-13:
Jeg kan da godt forstå, at hr. Kim Andersen hellere vil tale om andre partiers synspunkter, når man åbenbart er ude af stand til at argumentere for sine egne.
Det, jeg konkret spurgte til, er, hvad Venstres forhold er til privatlivets fred.
Er det ikke fundamentalt, at hvis politiet i et retssamfund ønsker at aflytte en borger, kræver det en dommerkendelse?
Det her forslag betyder, at politiet kan aflytte en person i op til 4 uger uden en kendelse, hvis bare man har fået en kendelse på en anden person.
Jeg spørger bare: Er det ikke trods alt noget, der kan få selv hr. Kim Andersens øjenbryn til at løfte sig bare en lille smule og få ham til at sige, at vi her er inde og tale om helt grundlæggende rettigheder - privatlivets fred - i et retssamfund?
Og jeg spørger så bare igen helt principielt og håber på ikke at få et foredrag om hverken Enhedslistens, Det Radikale Venstres eller SF's retspolitik, men derimod om Venstres, nemlig: Er det fundamentalt, eller er det ikke fundamentalt, at det i et retssamfund kræver en dommerkendelse, hvis man vil aflytte personer?
Kim Andersen (V), 2009-03-13:
Man kan diskutere alt muligt.
Det gør man også med det forslag her, bl.a. her i salen i dag.
Det er fint og i orden.
Det, jeg har sagt her, er ikke, at der ikke er nogen som helst overvejelser at gøre sig eller spørgsmål at stille.
Det, jeg har sagt, er, at det her efter Venstres opfattelse helt klart ligger inden for, hvad der er retssikkerhedsmæssigt forsvarligt.
Men nuvel, vi kender jo Det Radikale Venstre; vi kender også Det Radikale Venstre, når det drejer sig om retspolitik og forhold til kriminelle kontra almindelige, fredelige borgere.
Der er Det Radikale Venstre jo i stue med Enhedslisten, hvor det drejer sig om at forsvare hashhandlere, lommetyve og småkriminelles muligheder på bekostning af almindelige, fredelige borgere og deres hverdag.
Det ved vi.
Senest er SF jo begyndt sådan at vågne op til virkeligheden og erkende realiteterne, erkende, hvordan det forholder sig uden for Christiansborgs tykke mure.
Den erkendelse hilser vi velkommen, den vil vi teste.
Vi forventer ikke, at vi får lejlighed til det i forhold til Det Radikale Venstre.
Morten Østergaard (RV), 2009-03-13:
Jeg synes, at ordføreren fra Venstre, Danmarks liberale parti, har en noget, må man sige, unuanceret holdning til, at der rent faktisk her er tale om, at man selvfølgelig diskuterer, om retssikkerheden kan holde til de her skridt.
Det gør man sådan set også i bemærkningerne, hvor man jo skriver, at - og jeg citerer: På den ene side vil en sådan udvidelse kunne siges at have en vis principiel karakter i forhold til domstolskontrol m.v.
Så når hr. Kim Andersen siger, at det her ikke giver anledning til nogen form for betænkeligheder vedrørende retssikkerhed, strider det faktisk også imod regeringens opfattelse, som man kan læse i bemærkningerne til lovforslaget.
Men jeg vil bare spørge: Synes hr. Kim Andersen ikke, at beskyttelse af privatlivets fred er et væsentligt hensyn i et retssamfund, og at det derfor bør være fundamentalt, at hvis man vil aflytte en person, kræver det en dommerkendelse, for at politiet får lov til det - at det ligesom er en fundamental beskyttelse af privatlivets fred?
Vil man afhøre en person, fordi man mistænker vedkommende for at have kriminelle forehavender, så kræver det en dommerkendelse; er det ikke helt fundamentalt?
Kim Andersen (V), 2009-03-13:
Svaret er jo, det gør vi også.
Der er flere penge til integration, til at støtte op i SSP-samarbejdet til forebyggende initiativer, end der nogen sinde før har været.
Ansvaret for at udføre det arbejde ligger i kommunen.
Fru Barfod taler mod bedre vidende med hele sit indlæg, men det kommer sådan set ikke bag på mig.
Vi kender jo Enhedslistens politiske holdninger.
Hvis Enhedslisten kan komme til at hjælpe hashhandelen, de kriminelle og i det hele taget slutte op omkring subkulturer i samfundet, så er Enhedslistens mission jo lykkedes.
I Venstre støtter vi almindelige fredelige menneskers mulighed for at leve en tilværelse, hvor de ikke får kugler om ørerne, hvor de kan passe på deres børn i fred og ro og passe deres arbejde.
Vi er på borgernes side, vi er imod de kriminelle.
Vi mener, at borgerne skal have sikre, gode og trygge levevilkår, og at de kriminelle skal bekæmpes morgen, middag, aften - og natten - med med de midler, der nu er til rådighed inden for retssamfundets rammer.
Line Barfod (EL), 2009-03-13:
Ja, man udvider fra, at man siger, at det her var noget, der var rettet mod at bekæmpe terrorisme, til nu også at være rettet mod at bekæmpe alle mulige andre former for kriminalitet.
Men det ændrer jo ikke ved, at man stadig laver en udvidelse, så uskyldige kan risikere, at deres telefon bliver aflyttet, uden at der er nogen som helst mistanke om, at de har noget som helst med kriminalitet at gøre, uden at en dommer skal godkende det først.
Det er det jeg mener er et alvorligt indgreb i retssikkerheden.
Det kan jeg så forstå at vi er dybt uenige om, men jeg vil bare høre, om Venstre overhovedet ikke har overvejet, at man i stedet for at blive ved med at gribe til de her værktøjer, hvor man indskrænker retssikkerheden mere og mere, så at prøve nogle værktøjer, hvor man faktisk støtter dem, der f.eks. bruger deres ytringsfrihed, som f.eks. lægger et stort stykke arbejde i konkret at lave noget imod den kriminalitet, som Venstre ønsker at bekæmpe.
Hvorfor ikke gå ud konkret og gøre noget i stedet for bare at vedtage de her indskrænkninger af retssikkerheden?